[pic] | EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION |

Bryssel den 26.9.2005

KOM(2005) 455 slutlig

2003/0300 (COD)

MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET enligt artikel 251.2 andra stycket i EG-fördraget om

gemensam ståndpunkt antagen av rådet inför antagandet av Europaparlamentets och rådets direktiv om effektiv slutanvändning av energi och om energitjänster

2003/0300 (COD)

MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET enligt artikel 251.2 andra stycket i EG-fördraget om

gemensam ståndpunkt antagen av rådet inför antagandet av Europaparlamentets och rådets direktiv om effektiv slutanvändning av energi och om energitjänster

1. BAKGRUND

Datum då förslaget överlämnades till Europaparlamentet och rådet (dokument KOM(2003) 739 slutlig – C5-0642-03–2003/0300(COD)): | 11 december 2003 |

Datum för Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande: | 28 oktober 2004 |

Datum för Europaparlamentets yttrande, första behandlingen: | 7 juni 2005 |

Datum för den gemensamma ståndpunktens antagande: | 23 september 2005 |

2 . SYFTE MED KOMMISSIONENS FÖRSLAG

Detta förslag är avsett att främja och utveckla en marknad för effektiv slutanvändning av energi och energitjänster. Det skall bidra till minskade koldioxidutsläpp och till Lissabonprocessen, men även till en tryggad energiförsörjning. De viktigaste delarna i förslaget är följande:

- I förslaget fastställs två enhetliga och bindande årliga energisparmål för en sexårsperiod. Det rör sig om (1) ett övergripande ackumulerat mål på 1 % av den genomsnittliga energimängd som distribuerades och/eller såldes till slutförbrukare under den föregående perioden (på fem år) och (2) ett liknande, men mer ambitiöst, mål på 1,5 % varje år för den offentliga sektorn.

- Medlemsstaterna kommer också att införa en skyldighet för leverantörer i detaljistledet och/eller energidistributörer att erbjuda sina kunder energitjänster eller energibesiktningar.

- För att bistå medlemsstaterna när det gäller att mäta framsteg med att uppnå målen, fastställs i förslaget en ram för en harmoniserad metod för mätning av framsteg.

- Vid sidan av ovan nämnda mål och skyldighet fastställs i förslaget särskilda finansieringsinstrument för energieffektivitet, krav på bättre mätning och fakturering för att förbättra konsumentinformationen och krav på certifiering av dem som tillhandahåller energitjänster. Förslaget omfattar även åtgärder avsedda att förbättra energibesiktningar och uppmuntra tillsynsmyndigheter att utveckla distributionstariffer för el och gas som främjar energieffektivitet istället för att dessa i onödan uppmuntrar till en ökad energiförbrukning.

Förslaget har en omfattande räckvidd. Det täcker distribution och försäljning av de flesta typer av energi som levereras till slutförbrukare, bland annat el, gas, eldningsolja och transportbränsle. Det omfattar de flesta slutförbrukare av energi, utom inom sektorn för utsläppshandel.

3. KOMMENTARER TILL DEN GEMENSAMMA STÅNDPUNKTEN

3.1. Allmänna kommentarer

Kommissionen anser att den gemensamma ståndpunkten i stort sett stämmer överens med principerna i kommissionens förslag av den 10 december 2003, med undantag av (1) utformningen av det övergripande energisparmålet (som är vägledande istället för bindande) och (2) avskaffandet av energisparmål för den offentliga sektorn. Den gemensamma ståndpunkten kan godtas eftersom den utgör ett viktigt steg i riktning mot en övergripande överenskommelse med Europaparlamentet om detta förslag. Den gemensamma ståndpunkten innehåller godtagbara kompromisser på nästan alla andra förslagsområden och utgör således en god grund för den andra behandlingen. Frågorna om målet och den offentliga sektorn måste dock naturligtvis lösas.

Kommissionen anser också att den gemensamma ståndpunkten förbättrar det ursprungliga förslaget i många avseenden samtidigt som det behandlar många av de idéer och frågor som Europaparlamentet tagit upp i sina ändringsförslag.

Kommissionens förslag har blivit mer konsekvent och sammanhängande genom att det lagts till nya skäl, definitionerna förbättrats och det även lagts till nya definitioner.

T.ex. innebär att utvidgningen av artikel 6 (skyldighet för energileverantörer att erbjuda sina kunder energitjänster) en förbättring av artikeln genom att det fastställs att skyldigheten kan uppnås på flera alternativa sätt. Nu omfattar artikeln även tillhandahållande av energitjänster, energibesiktningar, åtgärder för förbättrad energieffektivitet och betalningar till en energieffektivitetsfond. Det faktum att alternativet med gratisbesiktningar tagits bort innebär också att företagen kan verka på rådande marknadsvillkor.

Villkoren i artiklarna om finansiella instrument, fakturering, mätning och energibesiktningar har nu förbättrats och anpassats till medlemsstaternas villkor. Det anses också vara en förbättring att det skall upprättas en kommitté som kommer att bistå kommissionen vid utarbetandet av ett mer harmoniserat system för att mäta förbättringar av energieffektiviteten.

Många av de ändringsförslag som parlamentet lade fram vid den första behandlingen och som godtagits av kommissionen återspeglas helt, delvis eller i princip i den gemensamma ståndpunkten. Det rör sig bland annat om de flesta av definitionerna, bestämmelserna om ett kommittéförfarande och förbättringen av artikel 6 om nämnda skyldighet. Dessutom har många aspekter av systemet för mätning av förbättringar av energieffektiviteten i parlamentets ändringsförslag redan tagits med den i gemensamma ståndpunkten. Även kommissionen kan godta dessa. Det rör sig bland annat om begreppen bottom-up-mätningar och top-down-indikatorer, liksom riktmärkning, som används som en jämförande top-down-indikator.

Andra delar av parlamentets ändringsförslag tas däremot inte upp i den gemensamma ståndpunkten. Dessa kommer istället att diskuteras vidare. Det rör sig bland annat om de bindande målen, en eventuellt längre målperiod, eventuellt högre ställda mål och ett specifikt mål för den offentliga sektorn. Även om många av dessa frågor kommer att behandlas senare måste kommissionen framhålla att den inte kan godta att den gemensamma ståndpunkten ändrar det bindande övergripande energisparmålet på 1 % till ett vägledande mål[1]. Av samma skäl godtar kommissionen inte att det bindande målet på 1,5 % för den offentliga sektorn försvagas till ett krav på medlemsstaterna att se till att den offentliga sektorn vidtar energieffektivitetsåtgärder[2]. I ett skäl (8a) i den gemensamma ståndpunkten upprepas det faktum att de vägledande målen inte är rättsligt bindande. Detta kan inte heller godtas av kommissionen eftersom det ytterligare minskar betydelsen av att uppnå målen.

På så vis skjuter den gemensamma ståndpunkten upp diskussionen om flera av Europaparlamentets ändringsförslag. Vissa av dessa skulle förmodligen delvis eller i princip ha kunnat godtas av medlemsstaterna och förts in i den gemensamma ståndpunkten om det hade funnits tid att utförligt diskutera dem. Istället har man prioriterat behovet av konsolidering och införande i den gemensamma ståndpunkten av kompromisserna om alla andra delar av förslaget. Kommissionen anser att vissa av de ändringsförslag som inte tagits med i den gemensamma ståndpunkten skulle kunna föras in (se punkt 3.4 nedan).

3.2. Ändringsförslag som godtagits av kommissionen och som helt eller delvis förts in i den gemensamma ståndpunkten

I ändringsförslag 1 (skäl 1) konstateras att en förbättrad energieffektivitet underlättar införandet av förnybar energi och att en ökad användning av förnybar energi också är ett viktigt energimål för gemenskapen. Detta är en ytterligare viktig fördel med förbättrad energieffektivitet som ofta förbises.

I det omformulerade ändringsförslaget 3 nämns på ett lämpligt sätt de många fördelarna med bättre energieffektivitet. Den mer allmänna hänvisningen till Lissabonstrategin anses vara lämpligare än hänvisningar till Wim Koks högnivågrupp.

Ändringsförslagen 5 och 12 har förts in i skäl 9 (tillgång till och efterfrågan på energitjänster), i skäl 12 (den offentliga sektorns roll när det gäller att öka efterfrågan på energieffektiv teknik och energitjänster) och i skäl 15a (kommittéförfarande). Alla dessa är viktiga.

Ändringsförslag 7 har på ett tillfredsställande sätt tagits med utom när det gäller måltypen, eftersom målet är vägledande i den gemensamma ståndpunkten. Det kan naturligtvis inte godtas att denna del tas bort. Det kan dock godtas att hänvisningen till standarder tas bort, eftersom detta åtminstone när det gäller handelsvaror nu omfattas av kommissionens behörighet.

Ändringsförslag 8 kan godtas på det sätt som det förts in i den gemensamma ståndpunkten. I artikel 6.3 (om skyldighet för energileverantörer att erbjuda sina kunder energitjänster och andra åtgärder för förbättrad energieffektivitet), klargörs att medlemsstaterna måste se till att alla berörda marknadsaktörer har rätt att etablera sig på marknaden på lika konkurrensvillkor. Den princip som tas upp i ändringsförslag 8 om reglering av och förbud mot korssubventionering av energi och teknik är viktig och har delvis tagits upp i artikel 6.3.

Ändringsförslag 10, som innebär att skäl 12 stryks, kan godtas eftersom det på ett tillfredsställande sätt ersatts av ändringsförslag 5.

Ändringsförslag 11, om betydelsen av den senaste utvecklingen när det gäller elmätningsteknik, återspeglas i skäl 13a i den gemensamma ståndpunkten. Detsamma gäller ändringsförslag 13 om direktiven om den inre marknaden, som nu på ett godtagbart sätt tagits med i skäl 4.

Ändringsförslag 12, om kommittéförfarandet, återspeglas på ett godtagbart sätt i skäl 15a i den gemensamma ståndpunkten.

Ändringsförslag 14 har delvis och på ett godtagbart sätt tagits med i artikel 2.2. Kommissionen godtar att sektorn för handel med utsläppsrätter undantas. De anläggningar som omfattas av IPPC-direktivet är i stort sett samma anläggningar som omfattas av direktivet om handel med utsläppsrätter, och det finns ett undantag i IPPC-direktivet för biologiskt nedbrytbart avfall som skulle medföra en inkonsekvens i den gemensamma ståndpunkten. Kommissionen godtar därför också att undantaget för IPPC-anläggningar tas bort. Frågan om byggnader och undantag för byggnader tas upp i artikel 12.3, enligt vilken energibesiktningar vid byggnadscertifiering anses uppfylla kraven, vilket innebär att det undantag som avses i detta ändringsförslag implicit godtas.

Ändringsförslag 15, om avfall från landskapsvård, har inte uttryckligen tagits med i den gemensamma ståndpunkten. Det omfattas dock implicit och på ett sätt som kommissionen kan godta av artikel 3 a, där definitionen av biomassa från direktiv 2001/77/EG förts in.

Ändringsförslagen 16, 17, 21 och 22, om definitioner (artikel 3), har på ett godtagbart sätt förts in i definitionerna i den gemensamma ståndpunkten. (Ändringsförslagen 21 och 22 innebär att definitionerna av ”avtal om tredjepartsfinansiering” och ”avtal om energiprestanda” formuleras om och kan godtas av kommissionen.) Ändringsförslag 23 har tagits med i den tyska språkversionen.

Ändringsförslag 26 om ”avtal om energisparprestanda” har inte uttryckligen tagits med i den gemensamma ståndpunkten, eftersom denna definition nu anses inbegripas i ”avtal om energiprestanda”, som definieras i den gemensamma ståndpunkten. Kommissionen anser att detta är tillräckligt.

I ändringsförslag 33 framhålls att nationella energieffektivitetsåtgärder redan kan ha vidtagits. Kommissionen håller med om att man måste kontrollera effekterna av befintliga nationella åtgärder, eftersom dessa kan räknas in i åtgärderna för att uppnå energisparmålet.

Genom ändringsförslag 47 tar man bort kostnadsfria energibesiktningar som en möjlighet att uppfylla skyldigheten i artikel 6. Detta kan godtas, eftersom det är nödvändigt med en vidareutveckling av den framväxande kommersiella marknaden för sådana besiktningar.

Ändringsförslag 48 kan godtas som det förts in i den gemensamma ståndpunkten, eftersom efterfrågesidan är lika viktig som utbudssidan av marknaden för energitjänster och andra åtgärder för förbättrad energieffektivitet. Medlemsstaterna bör också vara skyldiga att vidta nödvändiga åtgärder för att förebygga marknadshinder.

I ändringsförslag 49 nämns behovet av att skydda privatliv och personlig integritet. Denna viktiga aspekt har på ett tillfredsställande tagits med.

Enligt ändringsförslag 50 skall medlemsstaterna se till att alla marknadsaktörer kan delta på marknaden för energitjänster och åtgärder för förbättrad energieffektivitet. Detta är viktigt och har på lämpligt sätt förts in i den gemensamma ståndpunkten.

Ändringsförslag 57 kan godtas såsom det förts in, eftersom medlemsstaterna bör vara skyldiga att ta hänsyn till små kunder i hushållssektorn där transaktionskostnaderna är högre.

Ändringsförslag 58 har tagits med på ett tillfredsställande sätt, eftersom fonder för energieffektivitet bör vara öppna för alla som tillhandahåller energitjänster och åtgärder för förbättrad energieffektivitet.

Ändringsförslag 64 har tagits med på ett godtagbart sätt, då det fastställs att informationen måste ges regelbundet och tillräckligt ofta för att kunderna skall kunna styra sin förbrukning.

Ändringsförslag 69 har tagits med på ett tillfredsställande sätt. Informationen bör göras tillgänglig för slutförbrukare och för andra organ, såsom energirådgivningar.

Enligt ändringsförslag 74 skall en kommissionsrapport utarbetas inom fyra år efter genomförandet. Detta ändringsförslag har delvis tagits med. Det är dock också lämpligt att i artikel 14.1 ta med ändringsförslagets krav på att bästa metoder skall utbytas.

Ändringsförslag 76 har förts in i artikel 16. Där föreslås ett kommittéförfarande som skall bidra till utvecklingen av ett harmoniserat system för mätning av förbättringar av energieffektiviteten.

Ändringsförslag 78 har förts in så att beräkningsmetoden klargörs, vilket var avsikten med det aktuella ändringsförslaget.

Ändringsförslag 79 har förts in i bilaga I, även om en sexårsperiod utgör grunden. Man har också på ett godtagbart sätt tagit med förtydligandet när det gäller beräkningen av målet och det faktum att detta mål är fast och inte påverkas av framtida BNP-förändringar.

Ändringsförslagen 82, 86, 88 och 90 innehåller nya exempel på berättigade åtgärder för förbättrad energieffektivitet och har på ett godtagbart sätt tagits med i bilaga III, eftersom detta innebär att listan blir mer uttömmande.

Ändringsförslagen 83, 84, 92, 93, 95 och 96 kan godtas delvis eller i princip av kommissionen. Dessa ändringsförslag har också på ett acceptabelt sätt tagits med i den gemensamma ståndpunkten. Ändringsförslagen 83, 92 och 95 har delvis förts in i den nya texten i bilaga III leden m och n. Ändringsförslag 93 har delvis förts in i led f (nya effektiva anordningar och tidskontroll för optimerad energianvändning) och led d (digitala kontrollsystem). Ändringsförslag 84 har också delvis förts in i led f (kraftvärmeinstallationer). Ändringsförslag 96 har delvis (implicit) förts in i led p (system för energimärkning).

I ändringsförslag 99 beskrivs ett harmoniserat bottom-up-system för mätning av förbättringar av energieffektiviteten. Detta har delvis tagit med på ett sätt som kommissionen kan godta. Den anser dock att de föreslagna trösklarna – en gräns på 2 % för mätningskostnader och på 40 miljoner kWh för användning av förenklade indikatorer – bör behandlas inom ramen för kommittéförfarandet.

3.3. Ändringsförslag som kommissionen tillbakavisat, men som förts in i den gemensamma ståndpunkten

Ändringsförslagen 80, 87 och 98 tillbakavisades av kommissionen men fördes in i den gemensamma ståndpunkten. Ändringsförslag 80 har förts in i den gemensamma ståndpunkten på så vis att det fastställs att tidiga åtgärder måste ha ”en verkan på lång sikt”. Ändringsförslag 80 tillbakavisades av kommissionen främst eftersom dess syfte var att förkorta perioden för tidiga åtgärder som vidtagits i medlemsstaterna, genom att det första året i perioden skulle vara år 2000 istället för 1995 (1991 i vissa fall). Ändringsförslagen 87 och 96 (i bilaga III och IV) tillbakavisades av kommissionen eftersom de redan behandlas på andra ställen och därför ansågs vara överflödiga. (Detta kan också tolkas som att de redan på lämpligt sätt tagits med och därför bör behandlas i stycke 3.2 ovan.)

3.4. Ändringsförslag som kommissionen godtagit, men som inte förts in i den gemensamma ståndpunkten

Ändringsförslag 2 (nytt skäl 2a) och ändringsförslag 4 kan godtas av kommissionen även om de inte förts in i den gemensamma ståndpunkten. Det har inte ansetts nödvändigt att i den gemensamma ståndpunkten upprepa att de föreslagna målen inte automatiskt hindrar att den totala energiförbrukningen ökar. (Den absoluta och fasta mängd energi som skall sparas kan dock anses ha förts in i bilaga I.1 i den gemensamma ståndpunkten.)

Ändringsförslag 6, om ett mål för förbättrad energiintensitet på 2,5 %, enligt parlamentets resolution av den 14 mars 2001 är ett uttryck för den vikt som parlamentet fäster vid att energieffektiviteten så snart som möjligt förbättras. Ändringsförslaget kan därför godtas även om det inte förts in i den gemensamma ståndpunkten.

I ändringsförslag 9 fastställs tydligt möjligheten att utnyttja fonder för att skapa en marknad för energieffektivitet. Ändringsförslaget kan därför godtas, men har inte förts in i den gemensamma ståndpunkten.

Flera andra ändringsförslag som kommissionen kan godta har inte heller förts in i den gemensamma ståndpunkten. Nedanstående förslag bör framhållas eftersom de avser artiklarna 4 och 5 om de övergripande målen respektive målen för den offentliga sektorn.

Ändringsförslag 28 kan i princip godtas av kommissionen (förutsatt att ”åtgärder för förbättrad energieffektivitet” ersätter ”energieffektivitetsåtgärder”, i överensstämmelse med definitionerna i den gemensamma ståndpunkten). Detta är ett viktigt ändringsförslag som återspeglar parlamentets ståndpunkt när det gäller bindande mål och en längre målperiod (nio år) som utgörs av tre treårsmål istället för ett sexårsmål.

Ändringsförslag 29 kan också delvis godtas av kommissionen, eftersom ett nioårsmål i princip är acceptabelt. Att successivt göra de tre målen mer ambitiösa medför dock problem, eftersom det under denna period kommer att införas ett mer ändamålsenligt bottom-up-system för mätningar av målet. Normalt sett möjliggörs genom ett mer ändamålsenligt bottom-up-system ett mindre ambitiöst mål än om målet endast mäts inom ett top-down-system. Detta beror på att bottom-up-mätningen ger mindre felmarginal.

Enligt artikel 32 måste medlemsstaterna vidta nya åtgärder om de rapporterar att de inte uppnått målet. Detta kan godtas efter en omformulering, eftersom kravet kommer att främja att medlemsstaterna snabbt vidtar åtgärder. Det skulle dock hellre placeras i artikeln om rapportering (artikel 14).

I ändringsförslag 39 (om mål för den offentliga sektorn) föreslås tre efter varandra följande bindande treårsmål. Denna princip kan godtas även om den inte har tagits med. En successiv ökning av energisparmålet till 2 % per år är dock inte i överensstämmelse med den gradvisa utvecklingen och det gradvisa genomförandet av ett mer ändamålsenligt bottom-up-system, som bör möjliggöra ett konstant mål. Dessutom är nivån högre än vad vissa medlemsstater förmodligen kommer att kunna uppnå. Ändringsförslag 40 kan godtas av samma skäl, dvs. eftersom det hänvisas till de tre efter varandra följande treårsmålen.

Vid sidan av de bindande målen innehåller ändringsförslag 41 bestämmelser om bindande riktlinjer för offentlig upphandling. Sådana riktlinjer är bästa sättet att se till att målet faktiskt kan uppnås.

Enligt ändringsförslag 43 krävs att varje medlemsstats system för riktlinjer för offentlig upphandling offentliggörs och rapporteras, liksom att kommissionen utvärderar dessa. Detta skulle möjliggöra rättvisa förhållanden, jämförbarhet och så småningom viss harmonisering, i alla händelser när det gäller ambitionsnivån. Alla dessa principer kan godtas av kommissionen.

Ändringsförslag 45 om (frivillig) användning av avtal för att uppfylla kraven har redan godtagits i andra direktiv (t.ex. direktivet om byggnaders energiprestanda), förutsatt att överensstämmelse kan visas. Det kan också godtas här, då det nämns i artikel 5.1.

Ändringsförslag 85 om passiv uppvärmning och kylning är viktigt, men saknas i bilaga III till den gemensamma ståndpunkten.

Vid sidan av de ändringsförslag som nämns ovan godtar kommissionen också följande av parlamentets ändringsförslag helt, delvis eller i princip: 30−31, 34, 38, 40, 44, 46, 51−52, 54, 60, 63, 65−66, 71−72, 75, 78, 95 och 107−109. Dessa har av olika skäl inte tagits med i den gemensamma ståndpunkten. I många fall skulle det ha krävts mer tid och ytterligare diskussioner för att ändringarna skulle kunna godtas i rådet. Detta var till exempel fallet med ändringsförslagen 30, 46 och 107 (med undantag av delen om differentierade mål, som kommissionen inte kan godta) och 108 (inbegripet riktmärkning, som förmodligen skulle kunna godtas som en top-down-indikator för att vägleda medlemsstaterna vid valet av kostnadseffektiva sektorer för energieffektivitetsåtgärder). Ändringsförslag 31 innehåller ett nioårsmål istället för ett sexårsmål och kan förmodligen anses öka flexibiliteten. Ändringsförslagen 38, 40 och 44 har inte förts in i den gemensamma ståndpunkten, eftersom både den offentliga sektorns roll och målet för den offentliga sektorn minskat i jämförelse med kommissionens ursprungliga förslag. Ändringsförslagen avseende artikel 7 i den gemensamma ståndpunkten (ändringsförslagen 51, 52 och 54) kan eventuellt också godtas, även om artikel 7 utformats på ett annat sätt i den gemensamma ståndpunkten. Ändringsförslag 63, om ersättning av mätare, skulle förmodligen också kunna godtas efter en diskussion och omformulering. Ändringsförslag 75, om kommissionens kostnads-nyttoanalys, skulle eventuellt också kunna godtas, men med andra tidsfrister och på andra villkor. Det är också mycket sannolikt att ändringsförslagen 78 och 95, avseende bilagorna I respektive III, skulle kunna godtas efter ytterligare diskussioner.

(Kommissionen har tillbakavisat följande ändringsförslag avseende bilaga III, som inte heller har förts in i den gemensamma ståndpunkten: ändringsförslagen 81, 89 och 91 (om utrustning som möjliggör energieffektivitet, övergång till förnybar energi respektive biobränslen). Inget av dessa omfattas av det föreslagna direktivet.)

3.5. Nya delar som förts in av rådet

Jämfört med det förslag som kommissionen lade fram har det i den gemensamma ståndpunkten gjorts ett antal ändringar av vilka många är i linje med parlamentets ändringsförslag, som beskrivs ovan. Ett viktigt undantag är att det bindande målet gjorts om till ett vägledande mål (artikel 4.1 och skäl 8a). Det finns inte heller kvar något ( mer ambitiöst ) specifikt mål (1,5 %) för den offentliga sektorn (artikel 5.1). Medlemsstaterna är istället skyldiga att vidta åtgärder som bidrar till det övergripande målet (artikel 4.1). En vägledande förteckning över åtgärder för förbättrad energieffektivitet i den offentliga sektorn har istället lagts till i den nya bilagan V.

Dessutom finns i den gemensamma ståndpunkten bestämmelser om ett kommittéförfarande . Inom ramen för detta förfarande skall den beräkningsmetod som fastställs i bilagorna utvecklas och anpassas till den tekniska utvecklingen. Detta är i överensstämmelse med Europaparlamentets ändringsförslag. Dessutom har det införts bestämmelser som kommer att möjliggöra tillämpningen av frivilliga avtal och system för vita certifikat , vilket skall bidra till uppfyllandet av skyldigheten i artikel 6 och uppnåendet av målen.

4. SLUTSATS

Kommissionen anser att den gemensamma ståndpunkt som enhälligt antogs den 19 september 2005 förtydligar många frågor och förbättrar definitionerna. Den innehåller också bestämmelser om ett lämpligt kommittéförfarande och en ram för mätning av energieffektivitetsförbättringar. Den medför också ökad flexibilitet för ett kostnadseffektivt genomförande av direktivet i medlemsstaterna.

Den gemensamma ståndpunkten behandlar också på ett lämpligt sätt andra frågor som rör omfattningen av behörighetsprocessen för tillhandahållare av energitjänster och andra åtgärder för förbättrad energieffektivitet liksom främjandet av finansiella instrument för investeringar i energieffektivitet. I den gemensamma ståndpunkten kan kommissionen godta de innovativa avgiftsstrukturerna, liksom energieffektivitetsfondernas struktur och bestämmelserna om tillgång och kvalitetssäkring när det gäller energibesiktningar. De åtgärder som är avsedda att förbättra mätning och fakturering med information har också formulerats på ett tillfredsställande sätt som innebär att det görs en avvägning som garanterar ett kostnadseffektivt genomförande.

Den gemensamma ståndpunkten konsoliderar således de överenskommelser som nåtts i rådet i ett stort antal viktiga frågor på ett sätt som innebär att många av parlamentets ändringsförslag förs in i de relevanta skälen och artiklarna.

Kommissionen beklagar dock att den gemensamma ståndpunkten inte innehåller några bindande bestämmelser om vare sig det övergripande målet eller målet för den offentliga sektorn. Den kan inte heller godta skäl 8a, där det upprepas och framhålls att de föreslagna energisparmålen inte är bindande. Kommissionen anser att vikten av att arbeta i riktning mot förbättrad energieffektivitet äventyras av det faktum att målen försvagas och av skäl 8a. Det är också beklagligt att kraven när det gäller riktlinjer för offentlig upphandling försvagas.

Kommissionen noterar den betydelse som medlemsstaterna har fäst och fortsätter att fästa vid förbättrad energieffektivitet. Kommissionen är således medveten om det breda stöd som medlemsstaterna ger förslagets allmänna syfte. Kommissionen konstaterar viss inkonsekvens när det gäller medlemsstaternas farhågor angående möjligheterna till överträdelseförfarande om energisparmålen inte uppnås (skäl 8a). Detta mot bakgrund av att medlemsstaterna endast behöver vidta de åtgärder som är kostnadseffektiva. Det kan ibland vara svårt att påverka enskildas och företags energikonsumtionsmönster i önskvärd utsträckning, medan energieffektivitetsförbättringar i den offentliga sektorn kan påverkas kraftigt. Detta har inte klargjorts i den gemensamma ståndpunkten.

Om det årliga övergripande energisparmål som fastställs i förslaget inte uppnås anser kommissionen att medlemsstaterna och EU som helhet kommer att få svårt att fullgöra sina Kyoto-åtaganden. Detta beror på att minst hälften av åtagandena måste fullgöras genom ökade energibesparingar. Om målen inte uppnås hindras framstegen mot gemenskapens mål om konkurrenskraft och sysselsättning som fastställs i Lissabonstrategin. Det innebär också att man förlorar en möjlighet att förbättra energiförsörjningstryggheten i EU.

Kommissionen anser därför att den gemensamma ståndpunkten utgör en viktig grund för framtida arbete, utifrån vilken man i den andra behandlingen bör kunna lösa de få återstående frågorna om behovet av meningsfulla mål och accepterandet av den offentliga sektorns ledande roll.

Kommissionen uppmanar Europaparlamentet att godta denna gemensamma ståndpunkt.

[1] Europaparlamentets ståndpunkt när det gäller upprätthållandet av ett bindande mål överensstämmer med kommissionens ståndpunkt. Detta framgick tydligt av omröstningen vid plenarsammanträdet den 7 juni. 458 röster för förslaget och 148 emot (27 nedlagda röster) visar ett starkt stöd för ett bindande mål och ger ett tydligt mandat inför den andra behandlingen.

[2] Europaparlamentet vill inte bara ha kvar ett specifikt mål för den offentliga sektorn, utan har också antagit ett ändringsförslag för att göra målet mer ambitiöst.