Förslag till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV om tjänstepensionsinstituts verksamhet

(framlagt av kommissionen)

MOTIVERING

Europeiska rådet i Lissabon betonade eftertryckligt behovet av att integrera de finansiella marknaderna och tjänsterna inom unionen. En gemensam finansiell marknad kommer att få avgörande betydelse för att främja den europeiska ekonomins konkurrens kraft, för den nya ekonomins utveckling och för den sociala samman hållningen. Därför krävde stats- och regerings cheferna att handlings planen för finansiella tjänster skulle genomföras senast under år 2005. I sina slutsatser framhöll ordförande skapet att avlägsnandet av de återstående hindren för investeringar på området för pensions fonder måste prioriteras.

Pensionsfonderna är en viktig faktor när det gäller att främja den sociala samman hållningen i många medlems stater och att finansiera Europas ekonomi. Med hänsyn till att unionen har en åldrande befolkning är det av avgörande betydelse att dessa fonder kan bedriva sin verksam het med största möjliga säkerhet och effektivitet.

Pensionsfondernas säkerhet är av största vikt: de blivande pensionärernas rättig heter måste skyddas genom strikta normer för den ekonomiska stabiliteten. Man måste dock också se till kostnaderna för pensionerna. Alla förlorar på att pensions förmånerna fördyras på grund av låg avkastning på premiekapitalet eller omotiverade administrativa krav. Företagens konkurrens kraft påverkas, det blir svårare att uppnå balans i pensions programmens ekonomi och den slutliga följden kan bli lägre ersättningar till pensionärerna.

Detta förslag till direktiv om tjänste pensions institut har därför utformats med sikte på att nå bästa möjliga avvägning mellan kraven på säkerhet respektive rimliga kostnader.

1. Allmänna kommentarer

1.1. Behovet av rättsliga gemenskapsramar för tjänste pensions institut

a) Tjänstepensionsinstituten och deras sociala och ekonomiska betydelse

Pensionsprogrammen i medlemsstaterna kan delas in i tre huvud kategorier: social försäkrings ordningar, individuella program (normalt i form av avtal med liv för säkrings företag eller andra produkter som sådana företag erbjuder) och pensions planer för anställda. Det är medlemsstaterna som ansvarar för organisationen och finansieringen av dessa program.

Pensions planer för anställda utformas i allmänhet så att arbets givaren och de anställda betalar till ett sparprogram som sedan skall bekosta pensions förmånerna för samma anställda. Sådana program kan upprättas inom företag eller också drivas med hjälp av ett separat finansiellt institut (t.ex. en pensionsfond eller -kassa eller en investerings fond) som tar emot premierna, investerar dem och betalar ut pensions förmånerna.

Sådana institut, nedan kallade tjänste pensions institut (eller förkortat: TP-institut), har i flera medlems stater stor betydelse för pensions ordningarna och de sociala trygghets systemen. Man beräknar att nära 25 % av den förvärvs aktiva befolk ningen inom unionen omfattas av någon form av tjänste pensions ordning. I vissa länder, t.ex. Nederländerna och Danmark, är denna andel över 80 %, med den i andra länder är relativt liten. Tjänste pensionerna svarar för cirka 10 % av de totala pensions förmånerna.

Värdet på de tillgångar som dessa institut innehar överstiger två biljoner euro, vilket innebär att det motsvarar cirka 25 % av unionens BNP (och något över 45 % av försäkrings företagens tillgångar). Tillsammans med andra finansiella institut har alltså TP-instituten en nyckelroll i finansieringen av Europas ekonomi och i kapital marknadernas funktion inom unionen.

Ett annat utmärkande drag hos TP-instituten är att deras verksamhet är av mycket långsiktig karaktär, både vad gäller de uppdragsgivande företagens åtaganden och investeringarna. Deras investerings horisont spänner över flera decennier, och eftersom de insatta premierna i allmänhet är bundna fram till pensions åldern torde de kunna bilda sig en mycket god uppfattning av de likviditets krav de kommer att ställas inför. De kan därför, om de så finner lämpligt med hänsyn till pensions åtagandenas art och varaktighet, göra betydande investeringar i mindre likvida tillgångar, t.ex. aktier, även i små företag, eller t.o.m. onoterade värde papper. På så sätt kan de, i enlighet med riktlinjerna i handlings planen för risk kapital [1], som godkändes av Europeiska rådet i Cardiff, bidra till uppbyggnaden av riskkapital. För att uppnå en bättre diversifiering av sina investerings portföljer kan de också satsa en betydande del på utländska värdepapper. Som exempel kan nämnas att under 1998 75 % av de brittiska pensions fondernas tillgångar bestod av aktier, varav en tredjedel utländska.

[1] SEK(1998) 552 slutlig.

Tjänstepensionsinstituten har således en viktig uppgift att fylla inom de nationella sociala trygghets systemen, i finansieringen av unionens ekonomi och i integreringen av dess kapital marknader. Det finns all anledning att anta att de också under de kommande decennierna kommer att stå i centrum för den ekonomiska och sociala utvecklingen inom unionen. Demografiska faktorer (ökad genomsnittlig livslängd och sjunkande födelsetal) driver fram en ökning av pensions sparandet, som kan bidra till en sänkning av de offentliga utgifterna med en säkerställd hög nivå på pensions förmånerna. Därigenom kan den europeiska sociala modellen bevaras. TP-instituten ökar andelen investeringar i aktier, som anses fördelaktigare på lång sikt, och bidrar därför till en ökad kapitalisering av aktie marknaderna i medlems staterna, även om kapitaliseringen i USA fortfarande är ungefär dubbelt så stor. Slutligen kan de uppdragsgivande företagen och förmånstagarna ha intresse av att instituten kan erbjuda sina pensions tjänster inom hela EU.

Samtliga dessa faktorer medför att lämpliga gemenskapsramar måste upprättas.

b) Avsaknaden av gemenskapsramar och de negativa konsekvenserna av denna brist

Europeiska unionen har numera detaljerade bestämmelser avseende den ekonomiska stabiliteten i kredit institut, försäkrings företag och företag för kollektiva investeringar i överlåtbara värdepapper (fondföretag). Dessa bestämmelser skapar säkerhet för konsumenter och investerare. Kommissionen har lagt fram ett förslag till direktiv om förvaltnings- och investerings frihet för pensions institut [2], som den dock måste dra tillbaka under 1994, eftersom tillräcklig enighet inte kunde uppnås i rådet. Hittills har tjänste pensions instituten över huvud taget inte omfattats av några specifika gemenskaps bestämmelser. Denna brist har fått flera negativa konsekvenser på följande områden:

[2] KOM(1993) 237 slutlig.

- Investeringar: Det finns inga överenskommelser inom gemenskapen om hur TP-instituten skall få utnyttja den inre marknaden och euron för att optimera sina investeringar på de finansiella marknaderna. De regler de måste följa varierar kraftigt mellan medlems staterna. Man kan inte utesluta möjligheten av att vissa av dessa regler går utöver vad som är nödvändigt för att säkerställa en sund och stabil ekonomi i TP-instituten. Om så blir fallet kan detta hindra tillämp ningen av principen om fri rörlighet för kapital, och det påverkar TP-institutens avkastning negativt. Mellan åren 1984 och 1998 var den genomsnittliga reala avkastningen på TP-institutens tillgångar cirka 6 % i de medlems stater som har strikta kvantitativa investerings regler men över 10 % i medlems stater med regler som ger förvaltarna större frihet. Lägre avkastning innebär antingen sämre förmåner eller högre premier. Den indirekta arbets kostnaden ökar, liksom även finansierings kostnaden för pensions programmen. Inom området kompletterande pensions skydd är investerings politiken beroende av pensions produkten och pensions givarens avtals mässiga förpliktelser. Alltför restriktiva regler kan också försvåra riskhanteringen och göra investeringarna mindre säkra, eftersom de begränsar möjligheterna till diversifiering av tillgångarna. Det kan t.ex. få negativa konsekvenser om man inför alltför stränga restriktioner för aktier som i det långa loppet vanligtvis är mindre volatila än stats obligationer eftersom de är knutna till den ekonomiska och produktivitetsmässiga tillväxten. Av dessa skäl är det nödvändigt att en överens kommelse kan nås om investerings regler som är lämpade för den mer omfattande och likvida kapital marknad som uppkommer genom den ekonomiska och monetära unionen.

- Placering av sparmedel: TP-instituten har en nyckelroll när det gäller att integrera de finansiella marknaderna och göra dem effektivare och mer likvida. Som mycket långsiktiga investerare befinner de sig i en idealisk position för att bidra till finansieringen av privata initiativ. Säkerhet och lönsamhet i investeringarna är ett prioriterat mål för gemenskaps ramarna, men de kan också säkerställa att TP-instituten deltar i en effektiv allokering av spar medlen inom unionen.

- Förvaltning och förvaring av tillgångarna: Det förekommer att TP-instituten är tvungna att endast anlita förvarings institut eller kapital förvaltare som är etablerade i samma medlems stat. Om TP-instituten skall ges möjlighet att förbättra sin investerings politik, måste de dock kunna välja förvaltare fritt. Investeringar inom en viss bransch eller region kan kräva tjänster eller rådgivning som tillhanda hålls av en special inriktad förvaltare som inte nödvändigtvis är etablerad i samma medlems stat som institutet. Om konkurrensen mellan förvaltare och förvarings institut kunde ökas, skulle det dessutom kunna bidra till att sänka kostnaderna för förvaltningen och också göra denna mer effektiv. Det borde finnas specifika EG-regler som ger TP-instituten rätt att utnyttja tjänster som levereras av förvaltare som är vederbörligen registrerade enligt investerings tjänste direktivet, andra direktivet om samordning av författningar som styr verksamhet i kredit institut och tredje livförsäkrings direktivet [3]. Denna rättighet bör utsträckas till att även gälla förvaltnings bolag i enlighet med det förslag till direktiv om fond företag [4] som för närvarande diskuteras inom rådet och parlamentet.

[3] Direktiv 93/22/EEG, 2000/12/EG och 92/96/EEG.

[4] KOM(1998) 451.

- Gränsöverskridande verksamheter: Eftersom det inte finns någon ordentlig samordning på gemenskaps nivå för TP-institut, är dessa de enda mer betydande finansiella institut som endast kan tillhandahålla sina tjänster i den egna medlems staten på samma villkor som banker, försäkringsbolag och investeringsföretag. Man har beräknat att kostnaden för att upprätta separata tjänste pensions system i varje medlems stat skulle bli cirka 40 miljoner euro per år för ett alleuropeiskt bolag. Om TP-instituten skulle kunna förvalta program för bolag i andra medlems stater, skulle detta ge flera slag av skal fördelar: effektivare investerings politik när tillgångarna kan förvaltas gemensamt och förenklad administration. När det gäller stabilitets- och rapporterings bestämmelser skulle instituten endast behöva rätta sig efter en enda tillsyns myndighets regelverk. Det skulle dessutom bli lättare för löntagare att röra sig fritt inom gemenskapen, eftersom det vore lättare för dem att ta en anställning i en annan medlems stat om de kunde fortsätta att vara anslutna till samma tjänste pensionsinstitut, såsom föreskrivs för utsända anställda, enligt definitionen i avdelning II i förordning (EEG) nr 1408/71, i direktiv 98/49/EG om skydd av kompletterande pensionsrättigheter för anställda och egenföretagare som flyttar inom gemenskapen, skulle de multinationella företagen möta färre hinder då de förflyttar anställda från en medlems stat till en annan.

- Tillväxten inom tjänstepensionsinstituten: Att gynna tjänste pensions insättningar kan bidra till finansieringen av pensions systemen och skapa sundare ekonomiska grundvalar för de offentliga ordningarna. Det är medlems staterna själva som ansvarar för sådana beslut och därvid måste framför allt skatte mässiga incitament inrättas. Rättsliga ramar som omfattar europeiska standarder för ekonomisk stabilitet och tillåter gräns överskridande förvaltning av tjänste pensions program skulle dock vara mer gynnsamma för tillväxten i tjänste pensions systemen än den uppdelning av marknaderna och det lapptäcke av olika regelverk som kännetecknar dagens situation.

c) Resultaten av det samråd som har inletts av kommissionen till följd av handlings planen för finansiella tjänster

Europaparlamentet, Ekonomiska och sociala kommittén och den finansiella tjänste sektorn har i flera år efterlyst gemenskapsramar för tjänste pensions institut. Detta har uttryckts klart under samråds processen och i samband med de förslag som kommissionen lämnade i sin grönbok [5] 1997 och sitt meddelande [6] 1999. Den 13 april 2000 antog Europaparlamentet en resolution [7], i vilken man välkomnade kommissionens avsikt att föreslå ett direktiv om kompletterande pensions skydd.

[5] KOM(1997) 283.

[6] KOM(1999) 134.

[7] Resolution A5-0053/2000.

Också flera medlemsstater har i sina svar på 1997 års grönbok uttryckt sitt stöd för antagandet av ett direktiv. Vid Europeiska rådet i Köln i juni 1999 ställde sig medlems staterna även bakom den handlingsplan för finansiella tjänster [8] som kommissionen föreslog i maj samma år. Ett av de strategiska målen för denna plan är upprättandet av en verkligt gemensam marknad för finansiella transaktioner i stor skala. Att rättsregler för tjänste pensions institutens investeringar fastställs ses i handlingsplanen som en nödvändig första förutsättning för att detta mål skall kunna nås.

[8] KOM(1999) 232.

I det föreslagna direktivet anges stabilitetsbestämmelser som är utformade för att säkerställa en hög grad av säkerhet och effektivitet i de transaktioner som avser tjänste pensioner. De medger också ett ömsesidigt erkännande av tillsyns systemen i medlems staterna, vilket är en förutsättning för att tjänste pensions program skall kunna förvaltas över nations gränserna.

1.2. Förslagets syften

a) Säkra och effektiva investeringar

I direktivförslaget läggs vikt vid en kvalitativ inriktning på investerings normerna. Förvaltningen av investerings portföljerna bör hellre styras av principer (som avser säkerhet, kvalitet, likviditet, avkastning och diversifiering) än av enhetliga kvantitativa krav. Med en sådan metod kan varje tjänste pensions institut tillämpa de angivna principerna med hänsyn till arten och varaktigheten av sina pensions åtaganden, vilket garanterar säkerhet och effektivitet. I de medlems stater som har valt en sådan inriktning är avkastningen på TP-institutens investeringar vanligtvis högre än i medlems stater som tillämpar en mer kvantitativ metod.

Under diskussionerna har det hittills framkommit att några medlems stater ändå skulle föredra att fortsätta att tillämpa vissa kvantitativa bestämmelser på tjänste pensions institut som är etablerade inom deras territorier. Det huvudsakliga skälet till detta är att tillsyns metoderna i dessa länder har utformats i nära anslutning till kvantitativa bestämmelser. Detta önskemål beaktas i direktiv förslaget. Det föreslås dock att tre investerings kategorier (aktier, värdepapper som är denominerade i en icke-matchande valuta och risk kapital) inte skall bli föremål för alltför långt gående restriktioner. Tjänste pensions institut med mycket långsiktiga åtaganden och relativt små likviditets risker bör ges möjlighet till betydande investeringar i värdepapper som inte är särskilt likvida och är denominerade i en annan valuta än den som gäller för åtagandet.

b) Fritt val av kapitalförvaltare och förvarings institut

Som tidigare påpekats bör tjänste pensions instituten garanteras rätten att, utan inskränkning, utnyttja tjänster som tillhanda hålls av kapital förvaltare och förvarings institut som är vederbörligen auktoriserade inom unionen.

c) Konkurrens på lika villkor mellan alla tjänsteleverantörer

På tjänste pensionsområdet bedriver livförsäkrings företagen sin verksamhet via grupp försäkrings avtal. På gemenskaps nivå omfattas dessa företag av bestämmelserna i liv försäkrings direktiven. Stabilitets bestämmelserna för andra kategorier av TP-institut bör därför utformas så att de inte leder till en sned vridning av konkurrensen. Genom att man upprättar en reell ramlagstiftning för den ekonomiska stabiliteten bör riskerna för en sådan sned vridning i princip kunna undvikas. Dessutom föreslås att kraven på det egna kapitalet skall regleras av liknande bestämmelser som de som anges i livförsäkrings direktiven i de fall då ett TP-instituts tjänster påminner om tjänster i samband med grupplivförsäkring (t.ex. om institutet erbjuder ekonomiska garantier). Om en medlemsstat anser att störe enhetlighet måste finnas vid stabilitetsbehandlingen av TP-instituten och livförsäkringsföretagen skulle den kunna tillämpa vissa av stabilitetsbestämmelserna i detta direktiv på livförsäkringsföretagens tjänstepension sverksamhet. Medlems staterna erbjuds detta som ett alternativ.

d) Verksamheter över nations gränserna inom gemenskapen

Genom detta direktivförslag harmoniseras vissa grundläggande stabilitets bestämmelser, ett ömsesidigt erkännande av de nationella stabilitets systemen införs och ett system för samarbete och inbördes under rättelser mellan de nationella myndig heterna föreslås. Därmed avskaffas alla stabilitets relaterade hinder för att TP-institut skall kunna förvalta pensions program i andra medlems stater än den egna. Om verksamheter över nations gränserna skall kunna förverkligas, krävs även en viss grad av skatte mässig samordning mellan medlems staterna. Denna aspekt behandlas inte här men kommer att tas upp i ett särskilt kommissions förslag.

I direktivet föreskrivs vidare att förvaltning som sker över nations gränser måste följa social- och arbets marknads lagstiftningen i det land där programmet är etablerat. Programmet måste drivas i enlighet med de nationella bestämmelserna, oavsett var tjänste pensions institutet är beläget.

e) Skyddet av förmånstagarna

För verksamheter över nations gränserna krävs en viss grad av harmonisering av stabilitets bestämmelserna. Innan ett institut som är etablerat i en annan medlems stat ges tillstånd att förvalta pensions program inom en medlems stats territorium, måste den medlems staten säker ställa att institutet i fråga omfattas av ett regel verk och en tillsyn som ger adekvat skydd av förmåns tagarnas rättig heter. I förslaget ingår därför ett antal grundläggande stabilitets bestämmelser (avseende förvaltarnas kompetens och vandel, villkoren för att få starta och driva verksamhet, information som skall lämnas till medlemmar och förmåns tagare, lagstadgat eget kapital och investerings regler) samt bestämmelser om tjänste pensions institutens åtaganden, bl.a. avseende de försäkrings tekniska avsättningarna.

Det primära syftet för kommissionens förslag är generellt sett att ge de blivande pensionärerna bästa möjliga skydd. Avgifter som betalas till ett tjänste pensions institut är en form av uppskjuten lön. De rättigheter som förvärvas genom dessa avgifter är avgörande för vilken levnads standard de som omfattas av programmet skall få. Skyddet av dessa rättig heter är därför mycket centralt för det vidare målet att stärka den europeiska sociala modellen.

f) En inre marknad för finansiella tjänster

Samordningen av bestämmelser om förvaltning och investering som är tillämpliga på tjänste pensions institut är ett av inslagen i handlings planen för finansiella tjänster. Om en av de mest betydande luckorna i den nu gällande gemen skaps lagstiftningen om finansiella tjänster kan tätas, har ett avgörande steg tagits i riktning mot en inre marknad för finansiella tjänster vars positiva effekter för tillväxten och syssel sättningen kan tillvaratas fullt ut.

g) En inre marknad för kompletterande pensionsskydd

Om det föreslagna direktivet antas skulle det också vara ett steg i riktning mot att göra det möjligt att organisera utbudet av kompletterande pensions skydd inom en gemensam inre marknad. Investerarna skulle få tillgång till ett större urval av tjänste leverantörer och där löntagarna skulle kunna flytta omkring utan att riskera att förlora en del av sina pensions rättigheter. Detta skulle bidra till ekonomiska och sociala framsteg, men kräver en högre grad av samordning av medlems staternas lagar och andra författningar på skatte-, social försäkrings- och arbetsmarknads områdena.

1.3. Metod

a) Ingen inblandning i uppbyggnaden av medlemsstaternas pensionssystem

Pensionsprogrammens allmänna organisation, valet av finansierings sätt och de närmare bestämmelserna om driften av tjänste pensions instituten ligger inom respektive medlems stats behörighet så länge fördragsreglerna följs. Denna ensamrätt sätts inte i fråga i det förslag som nu överlämnas.

b) Överensstämmelse med gemenskapslagstiftningen om finansiella tjänster

Detta förslag har, i likhet med all befintlig gemen skaps lagstiftning som antagits inom området för finansiella tjänster, utarbetats med särskild inriktning på instituten. En sådan metod lämpar sig också för de mekanismer för verksamheter över nations gränserna som förhoppnings vis kommer att inrättas. Stabilitets bestämmelserna kan dock inte skiljas från de förmåner som instituten utlovar (fastställda förmåner eller premier i förmåns- resp. premiebestämda system, eventuell täckning av biometriska risker). När så krävs innehåller därför det föreslagna direktivet bestämmelser som är differentierade efter pensions programmets natur.

c) Upprättande av ett enhetligt tillämpningsområde

Direktivet omfattar alla tjänste pensions institut som är verksamma på fonderings basis och inte ingår i något socialt trygghets system. Därigenom kan direktivets tillämpnings område bli relativt enhetligt, trots att det rör sig om ett område där skillnaderna mellan olika länder betydligt större än när det gäller annan finansiell verksamhet.

Kort uttryckt betraktas varje institut som tar emot premier och investerar beloppen i uteslutande syfte att betala ut pensions förmåner som ett tjänste pensions institut. Det är en avgörande faktor att tillgångar som innehas av ett TP-institut inte får användas till annat än utbetalningar av kapital eller livränta under pensions åldern. De förvärvade rättigheterna får med andra ord inte kunna "återköpas" före pensions åldern. Om en sådan möjlighet skulle finnas rör det sig inte om ett pensions program utan om en spar produkt.

I direktivet föreskrivs inte att förmånerna måste betalas ut i form av livränta eller att institutet måste täcka specifika biometriska risker. Under sina diskussioner om meddelandet om kompletterande pensions skydd gav parlamentet stor upp märk samhet åt just denna fråga och kom till slutsatsen att de risker för pensions systemen som sammanhänger med ökande livslängd behövde försäkras.

Enligt kommissionens åsikt är det önskvärt att de närmare formerna för hur förmånerna skall betalas ut (något som ofta betingas av de nationella skatte-, arbets marknads- och social lagstiftningarna) fastställs internt i varje medlems stat. Dessutom måste stabilitets normer upprättas som skall vara tillämpliga på alla tjänste pensions produkter. Företagen och investerarna skulle inte vinna någonting på att vissa produkter (i detta fall premiebestämda system som endast omfattar utbetalning av kapital men inte biometriska risker) undantogs från gemen skaps lagstiftningen. Därför täcker detta direktiv alla kategorier av TP-program, även om kommissionen anser att särskilt täckningen av livs falls riskerna är en viktig faktor som kan bidra till minskad fattigdom och oro hos den äldre befolkningen.

De få TP-institut som drivs enligt fördelnings principen omfattas inte av det föreslagna direktivet. Detta medför inte några problem på grund av förslagets inriktning: för sådana institut är det inte av vikt att de finansiella investeringarna blir effektiva eller att man kan utnyttja förvaltare från andra medlems stater, eftersom de använder de inbetalda premierna direkt för att finansiera utbetalningarna. Medlems staterna eller behöriga institutioner ingriper, via extra inbetalningar eller med skattemedel, i de fall då premieintäkterna inte täcker utbetalningarna.

Inte heller företag som gör bokföringsmässiga avsättningar för att täcka pensions förmåner omfattas av detta direktiv. Användningen av sådana avsättningar, som endast tillåts i ett begränsat antal medlems stater, ger företagen fullständig frihet när det gäller placeringen av de tillgångar som täcker deras åtaganden. Det förefaller därför inte nödvändigt i detta fall att säkerställa investerings- och förvaltnings frihet genom ett direktiv. Dessutom kan i sådana fall oftast eventuella stabilitets regler ersättas med en garanti eller en insolvens försäkring.

Slutligen skall nämnas att det hittills under samrådet har framgått att varken de TP-institut som arbetar enligt fördelnings principen eller de företag som gör bokförings mässiga avsättningar önskar få någon möjlighet till verksamhet över nations gränserna, åtminstone genom att använda dessa typer av program.

d) Hänsyn till nationella skillnader med samtidigt säkerställande av en hög skyddsnivå

TP-institutens sätt att fungera varierar kraftigt mellan medlems staterna. I vissa medlems stater påminner de om livförsäkrings företag, i andra mer om investerings fonder. Det föreslagna direktivet tar hänsyn till dessa skillnader, som ofta hänger samman med skatte- och social lagstiftningen i respektive medlems stat. Syftet med direktivet kan inte vara att detaljreglera villkoren för TP-institutens verksamhet.

Den nationella mångfalden sätter också med nödvändighet en gräns för den grad av harmonisering av stabilitets bestämmelserna som kan uppnås i detta första direktiv förslag. De mest väsentliga aspekterna av stabilitets tillsynen (finansieringen av åtagandena, diversifiering av tillgångarna, information som skall lämnas till tillsyns myndigheter, medlemmar och förmåns tagare) behandlas dock ytterst strikt. Därigenom bör man kunna uppnå det grundläggande målet att säkerställa en hög skyddsnivå för de nuvarande och blivande pensionärer och möjlig göra ett ömsesidigt erkännande.

2. Beskrivning av artiklarna

Artikel 2 - Tillämpningsområde

- Detta förslag gäller institut som förvaltar tjänste pensions program. Sådana program är privata, och ses vanligen som ett komplement till de lagstadgade socialförsäkringsordningen. Det är av största vikt att upprätthålla en klar distinktion mellan lagstadgad social försäkring och privata eller kompletterande program. Detta förslag berör därför inte socialförsäkringsprogram som omfattas av termen "lagstiftning" såsom denna definieras i artikel 1 i förordning (EEG) nr 1408/71 eller enligt en deklaration som en medlemsstat gjort inom ramen för denna artikel.

- Livförsäkringsföretag, företag för kollektiva investeringar i överlåt bara värde papper (fondföretag), kredit institut och institut som omfattas av investerings tjänste direktivet kan redan utnyttja ramlagstiftningen för den inre marknaden. Det förefaller därför inte nödvändigt att ta med sådana företag i detta nya direktiv, även om de kan ha möjlighet att tjänster i samband med tjänste pensioner.

- I Tyskland är institut med beteckningen "Unterstützungskassen" en av de möjliga formerna för att finansiera tjänstepensioner. Dessa är kompletterande fonder och liknar TP-instituten genom att ackumuleringen av tillgångar sker externt. Skillnaden består i att det inte finns någon lagstadgad rätt till förmåner på ett visst belopp för medlemmarna. Av skattetekniska skäl är sådana fonder oftast underfinansierade. Arbetsgivaren kan när som helst ta tillbaka tillgångarna och behöver inte nödvändigtvis uppfylla sina skyldigheter vad gäller utbetalningar. För att ge medlemmarna ett tillfreds ställande skydd är en lagstadgad insolvens försäkring obligatorisk. "Unterstützungs kassen" omfattas därför inte av någon stabilitetstillsyn. På grund av dessa förhållanden kan de inte jämföras med TP-institut och är därför undantagna från direktivet.

- Inte heller företag som gör bokföringsmässiga avsättningar för att täcka pensionsförmåner omfattas av detta direktiv. Användningen av sådana avsättningar, som endast tillåts i ett begränsat antal medlemsstater, ger företagen fullständig frihet när det gäller placeringen av de tillgångar som täcker deras åtaganden. Det förefaller därför inte nödvändigt i detta fall att säkerställa investerings- och förvaltningsfrihet genom ett direktiv. Dessutom görs i sådana fall oftast en garanti eller en insolvensförsäkring alla stabilitetsregler överflödiga.

- De få TP-institut som drivs enligt fördelningsprincipen omfattas inte heller av det föreslagna direktivet. Detta medför inte några problem på grund av förslagets inriktning: för sådana institut är det inte av vikt att de finansiella investeringarna blir effektiva eller att man kan utnyttja förvaltare från andra medlemsstater, eftersom de använder de inbetalda premierna direkt för att finansiera utbetalningarna. Medlemsstaterna eller behöriga institutioner ingriper, via extra inbetalningar eller med skattemedel, i de fall då premieintäkterna inte täcker utbetalningarna.

Artikel 3 - Tillämpning på institutioner som förvaltar sociala trygghetssystem

I åtminstone en medlems stat måste TP-instituten förvalta två kategorier av program: frivilliga tjänste pensions program (som ses som en komplettering till det sociala trygghets systemet) och obligatoriska tjänste pensions program (som betraktas som en del av social försäkringen). I detta fall förslås det att instituten skall omfattas av direktivet när det gäller den frivilliga delen av deras verksamhet.

Artikel 4 - Frivillig tillämpning på institutioner som omfattas av direktiv 79/267/EEG

Som redan har nämnts när det gäller artikel 2 förefaller det inte nödvändigt att i detta direktiv inkludera livförsäkringsföretag, företag för kollektiva investeringar i överlåtbara värdepapper (fondföretag), kreditinstitut och institut som omfattas av investeringstjänstedirektivet. Man måste dock undvika all ojämlikhet i behandlingen som kan uppstå p.g.a. olika regelverk för stabilitets tillsynen. Sådana problem kan särskilt uppstå när det gäller livförsäkrings företagen, som i vissa medlemsstater är högst närvarande på tjänste pensions marknaden (i form av gruppförsäkrings avtal). Införandet av en effektiv ramlag stiftning om stabilitets tillsynen bör i sig undanröja de flesta riskerna för en snedvridning av konkurrensen. Dessutom föreskrivs i förslaget att institut som i vissa avseenden liknar livför säkrings företag (genom att de utlovar en garanterad räntesats och/eller täcker biometriska risker) skall omfattas av likvärdiga bestämmelser beträffande det egna kapitalet (se särskilt artikel 17). Därtill kommer att direktivet ger medlemsstaterna möjlighet att tillämpa stabilitetskraven i detta direktiv på livförsäkringsföretagens tjänstepensionsverksamhet.

Artikel 5 - Små pensionsprogram och pensionsprogram som följer av lag

- En "de minimis"-bestämmelse föreslås, som medlems staterna kan välja att tillämpa, när det gäller TP-institut som förvaltar små pensions program. Sådana institut är troligen inte intresserade av någon form av verksamhet över nations gränserna. Bestämmelsen kan underlätta tillsynen i de medlems stater där det finns tiotusen tals tjänste pensions program inrättade.

- I vissa medlemsstater kan tjänstepensionerna förvaltas av institut som skyddas av en offentlig myndighet med uttaxerings befogenheter. Ett sådan borgen har ansetts ge tillräckligt skydd åt medlemmar och förmånstagare.

Artikel 6 - Definitioner

- Detta direktiv är avsett att tillämpas på institut på området för anställnings relaterade pensioner. Dessa är de sista mer betydande finansiella institut som inte omfattas av någon ramlagstiftning på EU-nivå som gör det möjligt för dem att utnyttja den inre marknaden. Begreppet "tjänstepensionsinstitut" har valts eftersom det förefaller tillräckligt allmänt för att täcka in mångfalden hos de institut som är verksamma inom unionen. Begreppet "pensionsfond" är t.ex. inte gemensamt för alla medlems stater. Vissa sådana institut kan också erbjuda tjänster inte bara till företag utan också direkt till anställda eller egen företagare. Direktivet har utformats så att det också skall täcka sådana fall.

- Det "uppdragsgivande företaget" kännetecknas normalt av att det betalar avgifter till tjänste pensions institutet. Det kan dock hända att uppdragsgivande företag beviljas uppehåll i avgiftsinbetalningen eftersom avkastningen på investeringarna är tillräckligt stor för att täcka kostnaderna. Det kan även hända att en särskild förmån helt och hållet finansieras genom avgifter som betalas av arbetstagare. Det tas för givet att sådana exceptionella undantag inte skall påverka definitionens giltighet.

- Definitionen av "pensionsförmåner" måste vara tillräckligt vid för att täcka de olika transaktioner som utförs av de berörda instituten.

Artikel 7 - Institutens verksamhet

Skyddet av de försäkrade kräver att TP-instituten begränsar sina verksamheter till sådana som kommer att övervakas enligt det kommande direktivet.

Artikel 8 - Juridisk åtskillnad mellan det uppdragsgivande företaget och tjänstepensionsinstitutet

Om statliga garantier eller insolvensförsäkringar saknas, blir den juridiska åtskillnaden mellan det uppdragsgivande företaget och tjänste pensions institutet en nyckelfaktor i skyddet av de försäkrade. Denna åtskillnad hindrar inte på något sätt att både arbetsgivar- och arbets tagar representanter från ett företag ingår i styrelsen för ett institut.

Artikel 9 - Villkor för att få bedriva verksamhet

Avgörande för ett gott skydd av pensionsprogrammens medlemmar och förmånstagare är att det finns en behörig myndighet som utövar stabilitets tillsyn och som kan kontrollera att villkoren för tjänste pensions institutens verksamhet uppfylls på basis av följande kriterier: kompetens och god vandel hos dem som ingår i företagets verkställande ledning och styrelse samt hos de personer som har en kontrollerande ägarandel, förekomst av regler för hur pensions programmet skall fungera, korrekta beräkningar av de tekniska avsättningarna utförda enligt erkända försäkringsmatematiska metoder av kvalificerade aktuarier eller andra specialister på området, avtalsfästa åtaganden från det uppdrags givande företaget samt tillräcklig information till medlemmarna om villkoren för driften av pensions programmet (rättigheter och skyldigheter enligt avtal, risker som är förbundna med pensionsprogrammet och fördelningen av riskerna mellan avtalsparterna). Vid verksamhet över nationsgränserna måste TP-institutet ha förhands godkännande från den behöriga myndigheten i hemlandet.

Artikel 10 - Årsbokslut och förvaltningsberättelse

Årsbokslutet och förvaltningsberättelsen, vederbörligen bestyrkta av därtill behöriga personer, skall utgöra grundvalen för de behöriga myndigheternas fortlöpande ekonomiska övervakning av TP-institutet.

Artikel 11 - Information som skall lämnas till medlemmar och förmånstagare inom pensionsprogrammet

Korrekt information av avgörande betydelse i skyddet av nuvarande och blivande pensionärer (förmånstagare resp. medlemmar). Innehållet i informationen skall dock skilja sig beroende på mottagaren (medlem eller förmånstagare) och avtalsvillkoren i det berörda pensionsprogrammet. På begäran skall dessa handlingar även överlämnas till medlemmar och förmånstagare inom pensionsprogrammet.

Artikel 12 - Information om investeringsprinciperna

Det föreslås att TP-instituten vart tredje år, och alltid vid betydande förändringar av deras investerings politik, skall lämna information om de principer som ligger till grund för deras investerings politik med hänsyn till pensions åtagandenas art och varaktighet. Informationen skall också omfatta en beskrivning av de riskmätnings metoder och risk hanterings tekniker som tillämpas. Denna deklaration om principerna för investerings politiken skall sändas till tillsynsmyndigheterna som kontrollerar att de placeringar som faktiskt görs överensstämmer med de uppställda principerna. Ett sådant dokument är ett sätt att få förvaltarna göra en objektiv helhets bedömning av ALM-teknikerna och få perspektiv på sin allmänna investeringsstrategi. På begäran skall denna deklaration om principerna för investerings politiken även sändas till medlemmar och förmånstagare inom pensions programmet.

Artikel 13 - Uppgifter som skall lämnas till den behöriga myndigheten

Denna artikel säkerställer att tillsynsmyndigheterna har tillräckliga rättigheter till information så att de kan utföra sina uppgifter på lämpligt sätt och skydda medlemmarnas och förmånstagarnas intressen.

Artikel 14 - Den behöriga myndighetens befogenheter att ingripa

Denna artikel säkerställer att tillsynsmyndigheterna har tillräckliga befogenheter att ingripa så att de kan utföra sina uppgifter på lämpligt sätt och skydda medlemmarnas och förmånstagarnas intressen. De behöriga myndigheterna får genomföra inspektioner på plats i TP-institutens lokaler och, i förekommande fall, där utlokaliserade funktioner utförs.

Artikel 15 - Tekniska avsättningar

För att skydda medlemmarnas och förmånstagarnas intressen måste instituten göra tekniska avsättningar. I de fall då de driver program som täcker biometriska risker, och/eller där investeringsrisken bärs av institutet, måste dessa avsättningar beräknas med tillräcklig försiktighet.

Beräkningen av de tekniska avsättningarna skall ske varje år och genomföras och styrkas av kvalificerade aktuarier enligt erkända försäkrings matematiska metoder. Den får dock ske vart tredje år under förutsättning att tjänste pensions institutet överlämnar ett intyg till den behöriga myndig heten med uppgift om anpassningarna för de mellan liggande åren.

Räntesatsen skall väljas med försiktighet och i enlighet med de nationella bestämmelserna, och beloppet av de tekniska avsättningarna skall dels stå i överens stämmelse med ett försäkrings matematiskt fastställt värde för medlemmarnas förvärvade pensions rättigheter, dels vara tillräckligt för de fortsatta utbetalningarna av pensioner och förmåner som redan börjat betalas till förmånstagarna.

Artikel 16 - Kapitaltäckning av tekniska avsättningar

I princip måste de tekniska avsättningarna till fullo och vid varje tidpunkt motsvaras av lämpliga tillgångar. Med tanke på den avsevärda långsiktigheten i tjänste pensions institutens placeringar och den lägre exponeringen för likviditetsrisker (eftersom ingen återköps möjlig het finns i motsats till vad som är fallet vid försäkring) får dock medlems staterna medge TP-institut undantag från kravet på full kapitaltäckning för en begränsad period.

Vid verksamhet över nations gränserna inom gemenskapen måste de tekniska avsättningarna vid varje tid fullt ut motsvaras av lämpliga tillgångar så att programmets medlemmars och förmåns tagares intressen skyddas och för att möjliggöra ett ömsesidigt erkännande av de olika tillsyns ordningar som inrättats i medlems staterna.

Artikel 17 - Lagstadgat eget kapital

I många fall är det uppdragsgivande företaget och inte institutet självt som täcker de förekommande biometriska riskerna eller som garanterar en viss förmånsnivå eller vissa investerings resultat. I vissa fall är det dock TP-institutet självt som står för täckningen eller garantierna, och uppdrags givaren har då i allmänhet fullgjort sina förpliktelser i och med betalningen av de nödvändiga premierna. I sådana fall liknar de erbjudna produkterna livförsäkrings produkter. Enligt förslaget krävs att TP-institut som erbjuder sådana produkter skall inneha kompletterande eget kapital på samma villkor som för livförsäkrings företag.

Artikel 18 - Investeringsregler

En kvalitativ metod för att bedöma investeringsregler föreslås. Vi anser det vara att föredra att placeringen av tillgångarna görs i förhållande till de ingångna åtagandena för varje fond i stället för att alla skall följa enhetliga kvantitativa regler. Som generell regel måste placering av tillgångar ske med försiktighet. Detta kräver framför allt en lämplig diversifiering vad gäller emittenter, slag av värde papper, land/geografiskt område, valuta och industrisektorer. Om investeringarna i det uppdrags givande företaget är betydande, kan en konkurs i det företaget både leda till att de anställda förlorar sina arbeten och till att deras pensions rättigheter sätts i fara. Sådana "egen investeringar" måste därför begränsas strikt.

Tillsyns metoderna skiljer sig avsevärt mellan medlems staterna. Dessa bör därför ges vissa möjligheter att efter eget skön utforma de närmare bestämmelser för investeringar som de önskar kräva att institut, som är etablerade inom deras territorier, skall följa. En sådan lösning har redan antagits i försäkrings direktiven (se t.ex. artikel 22.2 i direktiv 92/96/EEG). Tjänste pensions institut är mycket långsiktiga investerare, idealiskt placerade för att komma i åtnjutande av den höga avkastning och låga volatilitet som aktier traditionellt har erbjudit på lång sikt. De behöver koppla pensions utfästelserna till den reala ekonomins lång siktiga tillväxt och också kunna utnyttja fördelarna med en internationell diversifiering samt kunna göra placeringar i andra valutor än dem som åtagandena är gjorda i. Sådana placeringar bör därför inte utsättas för onödiga begränsningar.

I sin egenskap av mycket långsiktiga investerare kan tjänste pensions instituten även bidra till att förbättra EU:s riskkapital marknaders storlek och likviditet. Det är varje enskilt TP-instituts sak att besluta om det skall investera i riskkapital eller ej. Det är därför väsentligt att de rättsliga ramarna inte i alltför stor utsträckning begränsar möjligheterna till sådana investeringar.

Artikel 19 - Förvaltning och förvaring

Genom denna artikel ges tjänste pensions instituten frihet att överlåta förvaltnings- och förvarings tjänster till vederbörligen godkända institut i en annan medlemsstat. Artikeln säkerställer att principen om det fria tillhanda hållandet av tjänster tillämpas på kredit institut och kapital förvaltare.

Artikel 20 - Verksamhet över nationsgränserna

En samordnad stabilitetstillsyn är en av de nödvändiga förutsättningarna för att ett tjänste pensions institut skall kunna förvalta pensionsprogram i andra medlemsstater. En högre grad av skattesamordning är alltså oundgänglig. Denna fråga behandlas inte i detta sammanhang. I artikel 20 uppställs bara principen om friheten att bedriva verksamheter över nations gränserna inom gemenskapen, samtidigt som metoder föreslås för samarbetet och uppgifts lämnandet tillsyns myndigheterna emellan. I artikeln fast slås även att ett institut som vill förvalta program i en annan medlemsstat måste följa de tillämpliga bestämmelserna i social- och arbets marknads lag stift ningen i den medlems stat där det uppdragsgivande företaget är etablerat. Sådana bestämmelser avser i huvudsak krav på de pensions förmåner som skall tillhanda hållas.

2000/0260 (COD)

Förslag till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV om tjänstepensionsinstituts verksamhet

(Text av betydelse för EES)

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artiklarna 47.2, 55 och 95.1 i detta,

med beaktande av kommissionens förslag [9],

[9] EGT C

med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande [10],

[10] EGT C

i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget [11], och

[11] EGT C

av följande skäl:

(1) En fungerande inre marknad för finansiella tjänster är en nödvändig förutsättning för den ekonomiska tillväxten och skapandet av nya arbets tillfällen inom gemenskapen.

(2) Betydande framsteg har redan gjorts i upprättandet av en sådan inre marknad, och dessa har inneburit att finansiella institut fått möjlighet att bedriva verksamhet i andra medlems stater, samtidigt som en hög nivå säker ställts för konsument skyddet inom området finansiella tjänster.

(3) I kommissionens handlingsplan för finansiella tjänster [12] anges en serie åtgärder som behövs för att fullborda den inre marknaden för finansiella tjänster, och Europeiska rådet manade vid sitt möte i Lissabon den 23 och 24 mars 2000 till att denna handlings plan skulle genomföras senast under år 2005.

[12] KOM(1999) 232 slutlig.

(4) I handlingsplanen för finansiella tjänster framhålls som en brådskande prioritet behovet av att upprätta ett direktiv om tillsyn över den ekonomiska stabiliteten hos institut som tillhandahåller tjänstepensioner, eftersom dessa institut är betydande finansiella institut som inte omfattas av en samlad ramlagstiftning på gemenskapsnivå som ger dem möjlighet att fullt ut utnyttja de fördelar som är förknippade med den inre marknaden.

(5) Institut som är helt åtskilda från företag som betalar in premier till ett institut (det uppdragsgivande företaget) och som bedriver verksamhet på fonderings basis i det uteslutande syftet att tillhanda hålla pensions förmåner som inte kan inlösas i förtid bör ha frihet att tillhandahålla tjänster och investerings frihet, med förbehåll endast för samordnade stabilitets krav.

(6) Medlemsstaterna bör fortfarande ha det fulla ansvaret för organisationen av sina sociala trygghets system.

(7) Institut som förvaltar pensions program inom social försäkringen, som redan samordnats på gemenskapsnivå bör undantas från detta direktivs tillämpningsområde. Hänsyn bör dock tas till de specifika förutsättningar som gäller för de institut som i en enskild medlems stat förvaltar såväl program inom social försäkringen som program som är knutna till en anställning.

(8) Finansiella institut som redan omfattas av ramlagstiftning på gemenskapsnivå bör generellt undantas från tillämpningsområdet för detta direktiv. Eftersom sådana institut i vissa fall även erbjuder tjänster på området för tjänste pensioner, är det dock viktigt att säkerställa att detta direktiv inte ger upphov till någon sned vridning av konkurrensen. Sådan snedvridning kan undvikas om stabilitetskraven i detta direktiv tillämpas på livförsäkringsföretagens tjänstepensionsverksamhet.

(9) Genom att medlemsstaterna ges möjlighet att från tillämpningsområdet för detta direktiv undanta institut som förvaltar program med mindre än hundra medlemmar eller förmåns tagare, kan tillsynen under lättas i vissa medlems stater utan att detta lägger hinder i vägen för en väl fungerande inre marknad på detta område.

(10) Sådana institut som Unterstützungskassen i Tyskland, där medlemmarna inte har några lagenliga rättigheter till förmåner på ett visst belopp och där deras intressen skyddas av en obligatorisk obeståndsförsäkring som följer av lag, bör undantas från tillämpningsområdet för detta direktiv.

(11) För att skydda medlemmarna och förmånstagarna bör tjänste pensions instituten begränsa sin verksamhet till sådana verksamheter och därmed förbundna transaktioner som avses i detta direktiv.

(12) Vid en konkurs för det uppdrags givande företaget riskerar medlemmarna att förlora både sina arbeten och sina förvärvade pensions rättigheter. Det är därför nödvändigt att säkerställa en tydlig åtskillnad mellan det uppdrags givande företaget och institutet.

(13) Tjänstepensionsinstitutens verksamheter och tillsynen över dem företer betydande skillnader i de olika medlems staterna. I vissa medlems stater får tillsynen gälla inte bara själva instituten utan också de företag som har godkänts för att förvalta dessa institut. Medlemsstaterna bör kunna ta hänsyn till sådana specifika drag så länge alla krav i detta direktiv uppfylls på ett korrekt sätt.

(14) Tjänste pensions instituten tillhandahåller finansiella tjänster och de bör därför i sin verksamhet och när det gäller villkoren för denna uppfylla vissa minimi standarder vad avser deras stabilitet.

(15) Det stora antalet institut i somliga medlemsstater gör det nöd vändigt med en pragmatisk lösning när det gäller kravet på förhands godkännande av institut. Om ett institut önskar förvalta ett program i en annan medlems stat, bör det dock krävas förhands godkännande från den behöriga myndig heten i hemlandet.

(16) Årsbokslut och förvaltningsberättelser, som ger en rättvisande bild av ett instituts tillgångar, skulder och finansiella ställning och som vederbörligen godkänts av de auktoriserade revisorer som tilldelats ansvaret för revisionen av års redovisningen, är en informations källa av största vikt för programmets medlemmar och förmånstagare samt för de behöriga myndigheterna. De gör det särskilt möjligt för de behöriga myndigheterna att kontrollera att institutets finanser är sunda och att bedöma om det har tillräckliga förut sättningar för att uppfylla sina avtals mässiga förpliktelser.

(17) Korrekt information till medlemmarna och förmånstagarna om pensions programmet är av avgörande betydelse. Detta är särskilt viktigt när det gäller information som efterfrågas om sundheten i institutets finanser, avtals bestämmelserna, förmånerna och den aktuella situationen när det gäller finansieringen av de förvärvade pensions rättig heterna, investerings politiken, risk hanteringen och kostnads förvaltningen.

(18) Ett instituts investeringspolitik är en avgörande faktor både för pensions programmets säkerhet och när det gäller att hålla det inom rimliga kostnader. Dessa institut bör därför minst vart tredje år upprätta en deklaration om sin investerings politik. Den bör överlämnas till den behöriga myndigheten och på begäran även till medlemmarna och förmånstagarna inom programmet.

(19) För att de behöriga myndigheterna skall kunna utföra sina lagstadgade funktioner bör de ges tillfreds ställande rättigheter till information och befogenheter att ingripa när det gäller instituten och de personer som faktiskt driver deras verksamheter. Om ett tjänstepensionsinstitut har överlåtit vissa funktioner av väsentlig betydelse, som t.ex. portföljförvaltning, informations behandling eller redovisning, till andra företag (s.k. outsourcing) bör dessa rättigheter till information och befogenheter att ingripa kunna utsträckas till dessa utlokaliserade funktioner för att myndigheten skall kunna kontrollera att verksamheterna utförs i enlighet med tillsyns bestämmelserna.

(20) Försiktighet i beräkningen av de tekniska avsättningarna är en grundläggande förutsätt ning för att det skall kunna säkerställas att pensions åtagandena kan uppfyllas. Tekniska avsättningar bör beräknas enligt erkända aktuariella metoder och bestyrkas av kvalificerade personer. Räntesatsen bör väljas med försiktighet enligt nationella bestämmelser. Beloppet för de tekniska avsättningarna bör både stå i överens stämmelse med ett aktuariellt fastställt värde på medlemmarnas förvärvade pensions rättigheter och vara tillräckligt för den fortsatta utbetalningen av de förmåner som redan börjat överföras till förmåns tagare.

(21) Det finns betydande skillnader i fråga om de risker som instituten täcker i olika medlems stater. Medlems staterna bör därför ha möjlighet att fastställa ytterligare, mer ingående bestämmelser för beräkningen av de tekniska avsättningarna än som följer av detta direktiv.

(22) Tillräckliga tillgångar som motsvarar de tekniska avsättningarna och av lämplig kvalitet skyddar medlemmarna i och förmåns tagarna till ett pensionsprogram i händelse av insolvens hos det uppdrags givande företaget. I synnerhet när det gäller verksamheter som berör mer än en medlems stat krävs det för ett ömsesidigt erkännande av de tillsyns principer som tillämpas i medlems staterna att de tekniska avsättningarna vid varje tid täcks av motsvarande tillgångar.

(23) Om ett institut inte bedriver sådan verksamhet som berör mer än en medlemsstat, bör medlems staterna få medge underfinansiering av de tekniska avsättningarna, förutsatt att institutet har upprättat en tillfreds ställande plan för hur en full finansiering skall återställas, utan att det påverkar tillämpningen av kraven i rådets direktiv 80/987/EEG av den 20 oktober 1980 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om skydd för arbetstagarna vid arbetsgivarens insolvens [13].

[13] EGT L 283, 20.10.1980, s. 23. Direktivet senast ändrat genom direktiv 87/164/EEG (EGT L 66, 11.3.1987, s. 11).

(24) I många fall är det det uppdragsgivande företaget, och inte institutet självt, som täcker de biometriska riskerna eller som garanterar vissa förmåner eller investerings resultat. Det förekommer dock även att institutet självt står för sådan täckning eller sådana garantier, varvid det uppdrags givande företaget i allmänhet har uppfyllt sina förpliktelser i och med inbetalningen av de nödvändiga premierna. I detta fall är de produkter institutet erbjuder liknande dem som tillhandahålls av livförsäkrings företag och de berörda instituten bör inneha kompletterande eget kapital i samma utsträckning som livförsäkrings företag.

(25) Tjänstepensionsinstitut är mycket långsiktiga investerare. De tillgångar som de förfogar över får i regel inte överföras till dem som omfattas av programmet i något annat sammanhang än vid utbetalning av pensions förmåner. För att kunna ge tillräckligt skydd åt medlemmarnas och förmånstagarnas rättigheter bör instituten även ha möjlighet att välja placeringar som är anpassade till den specifika arten och varaktig heten av deras pensions åtaganden. Dessa förhållanden talar för en kvalitativ inriktning på investerings reglerna, så att de visserligen ålägger instituten att agera försiktigt men samtidigt ger dem det handlingsutrymme som behövs vid besluten om den säkraste och effektivaste investerings politiken.

(26) Tillsynsmetoder och praxis skiljer sig åt mellan medlems staterna. Dessa bör därför ges visst utrymme att efter eget skön i detalj utforma de investerings regler som de önskar kräva att institut som är etablerade inom deras territorier skall följa. Dessa regler får dock inte inskränka den fria rörligheten för kapital, såvida det inte är motiverat av stabilitetsskäl.

(27) Eftersom instituten är mycket långsiktiga investerare med låga likviditets risker, har de förutsättningar att investera i icke-likvida tillgångar som aktier och även på risk kapital marknaderna. De kan också utnyttja fördelarna med en internationell diversifiering. Det bör därför inte finnas några oskäliga begränsningar för investeringar i aktier, på risk kapital marknader eller i andra valutor än de som åtagandena är denominerade i.

(28) Restriktioner för det fria valet av godkända kapital förvaltare och förvarings institut begränsar konkurrensen på den inre marknaden och bör därför avlägsnas.

(29) Instituten bör ges möjlighet att tillhandahålla sina tjänster i andra medlems stater. Detta skulle kunna leda till betydande skalfördelar för instituten själva, men också förbättra konkurrens kraften hos industrin i gemenskapen och göra det lättare för arbets tagare att flytta. Ett ömsesidigt erkännande av stabilitets normerna krävs för att detta skall kunna genomföras.

(30) När ett institut i en medlems stat utövar sin rättighet att förvalta ett tjänste pensions program som avtalats i en annan medlems stat bör det ske under fullständigt iakt tagande av bestämmelserna i gällande nationell social- och arbetsmarknads lagstiftning i värdlandet.

(31) I överensstämmelse med subsidiaritetsprincipen och proportionalitetsprincipen såsom de kommer till uttryck i artikel 5 i fördraget, kan målen för den planerade åtgärden, nämligen att skapa en rättslig ram på gemenskapsnivå som omfattar tjänstepensionsinstitut, inte i tillräcklig utsträckning uppnås av medlemsstaterna och kan därför med hänsyn till åtgärdens omfattning och verkningar bättre uppnås på gemenskapsnivå. Detta direktiv begränsar sig till det minimum som krävs för att nå dessa mål och går inte utöver vad som är nödvändigt för det syftet.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Syfte

I detta direktiv ges bestämmelser om inledande och utövande av verksamhet som utförs av tjänstepensionsinstitut.

Artikel 2

Tillämpningsområde

Detta direktiv skall tillämpas på tjänstepensionsinstitut.

Det skall inte tillämpas på:

a) institut som förvaltar sociala trygghetssystem som omfattas av rådets förordning (EEG) nr 1408/71 [14], eller som finns förtecknade i bilaga II till detta, och av rådets förordning (EEG) nr 574/72 [15],

[14] EGT L 149, 5.7.1971, s. 2.

[15] EGT L 74, 27.3.1972, s. 1.

b) institut som omfattas av rådets direktiv 79/267/EEG [16], 85/611/EEG [17], 93/22/EEG [18], och Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/12/EG [19],

[16] EGT L 63, 13.3.1979, s. 1.

[17] EGT L 375, 31.12.1985, s. 3.

[18] EGT L 141, 11.6.1993, s. 27.

[19] EGT L 126, 26.5.2000, s. 1.

c) institut som drivs enligt fördelningsprincipen,

d) tyska s.k. Unterstützungskassen och andra institut som arbetar på ett liknande sätt,

e) företag som gör bokföringsmässiga avsättningar för att kunna betala ut pensions förmåner till sina anställda.

Artikel 3

Tillämpning på institutioner som förvaltar sociala trygghetssystem

Tjänstepensionsinstitut som också handhar obligatoriska anställningsrelaterade pensionsprogram, vilka betraktas som socialförsäkringssystem och som omfattas av förordningarna (EEG) nr 1408/71 eller (EEG) 574/72 skall omfattas av detta direktiv, när det gäller den del av deras icke-obligatoriska verksamheter som avser tillhandahållande av tjänstepensioner.

Artikel 4

Frivillig tillämpning på institutioner som omfattas av direktiv 79/267/EEG

Medlemsstaterna kan välja att tillämpa artiklarna 11-16 samt 18 och 19 i detta direktiv på verksamhet hos institut som omfattas av direktiv 79/267/EEG och som avser tillhandahållande av tjänstepensioner under förutsättning att relevanta tillgångar och skulder förvaltas av en separat juridisk person. I detta fall skall en sådan separat juridisk person inte omfattas av artiklarna 17 och 21 i direktiv 79/267/EEG och inte heller av artiklarna 19-24 samt 31 i rådets direktiv 92/96/EEG [20].

[20] EGT L 360, 9.12.1992, s. 1.

Artikel 5

Små pensionsprogram och pensionsprogram som följer av lag

1. Medlemsstaterna kan helt eller delvis välja att inte tillämpa detta direktiv på institut som driver pensionsprogram med mindre än 100 medlemmar och förmånstagare. Om en medlemsstat väljer att inte tillämpa någon av artiklarna i detta direktiv på sådana institut, får artikel 20 bara tillämpas om medlemsstaten väljer att tillämpa alla bestämmelser i detta direktiv på dessa institut.

2. Medlemsstaterna kan välja att inte tillämpa artiklarna 9-17 på institut där tjänstepensionerna tillhandahålls enligt lag och garanterats av en offentlig myndighet.

Artikel 6

Definitioner

I detta direktiv används följande beteckningar med de betydelser som här anges:

a) tjänstepensionsinstitut eller institut: ett institut som förvaltar fondmedel och som är etablerat oberoende av något uppdragsgivande företag eller någon branschorganisation i uteslutande syfte att tillhandahålla pensionsförmåner i samband med yrkesutövning på grundval av en överens kommelse eller ett avtal som slutits enskilt eller kollektivt mellan arbetsgivare och arbetstagare eller deras respektive företrädare eller mellan institutet och enskilda personer, såväl egen företagare som anställda,

b) pensionsprogram: ett avtal, en överenskommelse, en urkund eller bestämmelser, vari anges vilka pensionsförmåner som skall lämnas och på vilka villkor,

c) uppdragsgivande företag: varje företag eller annat organ som betalar in premier till ett institut,

d) pensionsförmåner: förmåner i form av utbetalningar, antingen under livstiden eller under viss tid eller med ett engångs belopp, som verkställs vid dödsfall, invaliditet, upphörande av anställning eller vid en särskilt angiven ålder samt bidrag eller tjänster som tillhanda hålls vid sjukdom, medellöshet eller dödsfall om de kompletterar dessa förmåner,

e) medlemmar: de som har rätt, eller som kommer att ha rätt, att åtnjuta sådana pensionsförmåner,

f) förmånstagare: de som mottar pensionsförmånerna,

g) behöriga myndigheter: de nationella myndigheter som har utsetts för att utföra de åligganden som anges i detta direktiv,

h) biometriska risker: försäkringsrisker som hänger samman med hur människors liv utvecklas. Till dessa hör bl.a. dödsfalls-, invaliditets- och livsfalls risker,

i) riskkapitalmarknader: marknader där bolag som befinner sig i ett tidigt skede av sin tillväxt har möjlighet att finansiera sig genom aktie emissioner,

j) hemland: den medlemsstat där institutet är beläget,

k) värdland: den medlemsstat där det uppdragsgivande företaget är beläget eller där enskilda medlemmar är bosatta,

l) etableringsställe:

- när det gäller ett institut, den medlemsstat där institutet har sitt säte eller sin centrala förvaltning,

- när det gäller ett uppdragsgivande företag, den medlemsstat där det har sitt säte eller sin centrala förvaltning om det uppdragsgivande företaget är en juridisk person, eller en filial eller en avdelning som tillhör en juridisk person eller den medlemsstat där huvudkontoret är beläget, om det uppdragsgivande företaget är en fysisk person,

- när det gäller en enskild person, den medlemsstat där han eller hon har sin hemvist.

Artikel 7

Institutens verksamhet

Medlemsstaterna skall föreskriva att institut som är lokaliserade inom deras territorier begränsar sin verksamhet till sådana aktiviteter som avser tjänste pensioner, inbegripet verksamheter som direkt föranleds av dessa, t.ex. sådana aktiviteter som följer av deras investerings politik.

Artikel 8

Juridisk åtskillnad mellan det uppdragsgivande företaget och tjänstepensionsinstitutet

Medlemsstaterna skall säkerställa att det uppdragsgivande företaget är juridiskt åtskilt från tjänstepensionsinstitutet, så att institutets tillgångar skyddas i medlemmarnas och förmånstagarnas intresse om det uppdragsgivande företaget går i konkurs.

Artikel 9

Villkor för att få bedriva verksamhet

1. Medlemsstaterna skall säkerställa att

a) institutet är registrerat,

b) institutet i sin faktiska verksamhet drivs av personer av god vandel som antingen själva skall ha nödvändig kompetens och erfarenhet på området eller anlita rådgivare som besitter sådan kompetens och erfarenhet,

c) korrekt upprättade bestämmelser för pensionsprogrammets funktionssätt har fast ställts och att medlemmarna har fått tillräcklig information om dessa,

d) alla tekniska avsättningar beräknas och bestyrks av aktuarier eller andra experter på området utifrån erkända aktuariella metoder,

e) det uppdragsgivande företaget, om det står som garant för pensionsförmånerna, vinnlägger sig om att finansiera denna garanti på ett tillfredsställande sätt,

f) medlemmarna hålls tillräckligt informerade om pensionsprogrammets villkor, särskilt vad gäller:

i) de avtalsmässiga rättigheter och skyldigheter som parterna i pensions programmet har,

ii) de ekonomiska, tekniska och övriga risker som är förbundna med pensionsavtalet,

iii) fördelningen mellan avtalsparterna av de risker som är förbundna med pensionsavtalet.

2. Medlemsstaterna får tillfoga ytterligare krav till villkoren för institutens verksam heter i syfte att säkerställa att medlemmarnas och förmåns tagarnas intressen skyddas på ett fullgott sätt.

3. När det gäller sådan verksamhet som bedrivs över nationsgränserna inom gemenskapen, som anges i artikel 20, skall det krävas förhandsgodkännande från den behöriga myndigheten i hemlandet innan ett institut ges tillstånd att bedriva sådan verksamhet.

Artikel 10

Årsbokslut och förvaltningsberättelse

Medlemsstaterna skall kräva att institut, som är belägna inom deras territorium, upprättar årsbokslut och förvaltnings berättelser. Årsbokslutet och förvaltningsberättelsen skall ge en rättvisande och korrekt bild av institutens tillgångar, skulder och finansiella ställning. De skall vara upprättade enligt gällande regler och i vederbörlig ordning godkända av en auktoriserad revisor som tilldelats ansvaret för revisionen av årsredovisningen.

Artikel 11

Information som skall lämnas till medlemmar och förmånstagare inom programmet

1. Medlemsstaterna skall säkerställa att instituten, beroende på respektive pensionsprograms art, lämnar den information som anges i punkterna 2, 3 och 4.

2. Medlemmar och förmånstagare skall erhålla

a) på begäran: årsbokslutet och förvaltningsberättelsen,

b) inom skälig tid: all relevant information om ändringar av reglerna för pensions programmet.

3. Varje medlem skall på begäran få utförlig och saklig information om

a) i tillämpliga fall: målnivån för förmånerna,

b) den aktuella situationen när det gäller finansieringen av de intjänade pensionsrättigheterna,

c) pensionsförmånernas storlek om anställningen upphör,

d) om medlemmen själv står för investeringsrisken: de olika investerings möjligheterna och den faktiska investeringsportföljen samt uppgifter om risk exponering och kostnader som är förenade med investeringarna.

Information om de frågor som avses i första stycket skall lämnas tillsammans med årsbokslutet och förvaltningsberättelsen i enlighet med vad som anges i punkt 2 a.

4. Varje förmånstagare skall ges lämplig information om de pensions förmåner som skall betalas ut och om de alternativ som finns för utbetalningen.

Artikel 12

Information om investeringsprinciperna

1. Medlemsstaterna skall se till att alla institut som är belägna inom deras territorium vart tredje år, eller ofördröjligen efter varje väsentlig förändring av investerings politiken, lämnar information om sin investerings politik till den behöriga myndigheten i värdlandet. Detta skall ske genom att en deklaration om investerings principerna sänds in, som även skall innehålla uppgifter om de tillämpade riskmätnings- och risk hanterings metoderna samt om i vilken utsträckning placerings strategin anpassats efter pensions åtagandenas art och varaktighet.

2. Deklarationen om investeringsprinciperna skall även på begäran göras tillgänglig för medlemmar och förmånstagare inom programmet.

Artikel 13

Uppgifter som skall lämnas till den behöriga myndigheten

Varje medlemsstat skall säkerställa att den behöriga myndigheten har de befogen heter och medel som krävs för att

a) föreskriva att varje institut, dess styrelse och verkställande ledning eller personer som har ett kontrollerande inflytande över den skall lämna information om alla affärs angelägenheter eller överlämna alla affärshandlingar,

b) utöva tillsyn över avtal som reglerar affärs förbindelser mellan ett institut och andra företag, avseende överlåtelse av funktioner till andra företag ("outsourcing"), som påverkar institutets ekonomiska situation eller som är av påtaglig betydelse inom ramen för vad som krävs för en effektiv tillsyn,

c) regelbundet, utöver årsbokslutet och förvaltningsberättelsen, få tillgång till alla handlingar som krävs för tillsynen, särskilt:

i) interna delårsrapporter,

ii) aktuariella värderingar,

iii) ALM-studier,

iv) dokumentation som visar att investeringsprinciperna följs,

v) dokumentation som visar att premierna betalats in planenligt, och

vi) den lagstadgade revisionsberättelsen,

d) utföra inspektioner på plats i institutens lokaler och i tillämpliga fall på platser där utlokaliserade funktioner utförs för att kontrollera att verksamheten bedrivs i enlighet med tillsyns myndighetens föreskrifter.

Artikel 14

Den behöriga myndighetens befogenheter att ingripa

1. Den behöriga myndigheten skall kräva att varje institut har sunda förvaltnings- och redovisnings metoder samt tillfreds ställande mekanismer för den interna kontrollen.

2. Den behöriga myndigheten får gentemot instituten eller de personer som driver instituten vidta alla de åtgärder som är lämpliga och nödvändiga för att förebygga eller åtgärda varje oegentlig het som skadar medlemmarnas och förmånstagarnas intressen.

Den får även begränsa eller förbjuda institutets fria förfogande över sina tillgångar, om

a) institutet inte har upprättat tillräckliga tekniska avsättningar i förhållande till hela sin verksamhet eller om de tillgångar som motsvarar de tekniska avsätt ningarna är otillfreds ställande,

b) institutet inte längre innehar lagstadgat eget kapital.

3. För att skydda medlemmarnas och förmånstagarnas intressen får den behöriga myndigheten helt eller delvis överföra befogenheter som, enligt lag eller stadgar, innehas av de personer som driver instituten till en särskild företrädare som är lämplig för att utöva dessa befogenheter.

4. Den behöriga myndigheten får förbjuda eller begränsa ett instituts verksamhet, särskilt i följande fall:

a) Institutet kan inte på ett tillfredsställande sätt skydda medlemmarnas och förmånstagarna intressen.

b) Institutet uppfyller inte längre villkoren för att få bedriva sin verksamhet.

c) Institutet har allvarligt åsidosatt sina skyldigheter enligt den lagstiftning det omfattas av.

d) Ett institut som bedriver verksamhet över nations gränserna inom gemen skapen följer inte den arbets marknads- och social lagstiftning i värd landet som är tillämplig på området för tjänste pensioner.

Varje beslut om att förbjuda ett institut att utöva sin verksamhet skall grundas på klart angivna skäl och delges institutet i fråga.

5. Vid verksamhet över nations gränserna inom gemenskapen, i enlighet med artikel 20, skall institutet vara föremål för fortlöpande tillsyn av den behöriga myndigheten i värdlandet, när det gäller denna verksamhets överens stämmelse med arbets marknads- och social lagstiftningen i värdlandet i enlighet med artikel 20.5.

6. Medlemsstaterna skall se till att beslut avseende institut som fattats i enlighet med lagar och andra författningar, som antagits i enlighet med detta direktiv, skall kunna överklagas till domstol.

Artikel 15

Tekniska avsättningar

1. Medlemsstaterna skall se till att institut som driver tjänstepensionsprogram vid varje tid innehar fordringar till ett belopp som är tillräckligt i förhållande till deras ekonomiska åtaganden till följd av det befintliga pensions avtals beståndet.

2. Medlemsstaterna skall se till att institut som driver tjänstepensionsprogram som täcker biometriska risker och/eller har en viss garanterad avkastnings- eller förmåns nivå upprättar tekniska avsättningar som är tillräckliga i förhållande till samtliga åtaganden enligt dessa program.

3. Dessa tekniska avsättningar skall beräknas varje år. Medlemsstaterna får dock tillåta att beräkningarna utförs vart tredje år, om institutet till den behöriga myndigheten överlämnar ett intyg om anpassningarna för de mellanliggande åren. Intyget skall ge en klar bild av den justerade utvecklingen av de tekniska avsättningarna och av förändringarna i de risker som täcks.

4. Beräkningen av de tekniska avsättningarna skall utföras och bestyrkas av aktuarier eller andra experter på området på grundval av erkända aktuariella metoder och enligt följande principer:

a) Minimibeloppet för de tekniska avsättningarna skall beräknas genom en tillräckligt försiktig aktuariell värdering. Det skall vara tillräckligt såväl för den fortsatta utbetalningen av de pensioner och andra förmåner som redan börjat överföras till förmånstagare som för att garantera medlemmarna det aktuariella värdet av deras upplupna pensions rättigheter.

b) Räntesatsen skall väljas med försiktighet och bestämmas enligt de regler som fastställts av den behöriga myndigheten i hemlandet.

c) Metoden och underlaget för beräkningen av de tekniska avsättningarna skall i regel förbli desamma från ett räkenskapsår till ett annat. Ändringar kan dock vara motiverade till följd av ändringar i de rättsliga eller ekonomiska förutsättningar som ligger till grund för de antaganden som beräkningarna bygger på.

5. Medlemsstaterna får fastställa ytterligare, mer detaljerade krav på de tekniska avsättningarna för att säkerställa att medlemmarnas och förmånstagarnas intressen får ett fullgott skydd.

Artikel 16

Kapitaltäckning av tekniska avsättningar

1. Medlemsstaterna skall föreskriva att samtliga institut vid varje tid skall inneha tillräckliga och lämpliga tillgångar som motsvarar de tekniska avsättningarna för samtliga program som de förvaltar.

2. Medlemsstaterna får tillåta instituten att avvika från bestämmelsen i punkt 1 för en begränsad tid. För att säkerställa att kravet i punkt 1 uppfylls igen skall ett sådant undantag vara förenat med följande villkor:

a) Institutet skall upprätta en konkret och genomförbar plan för hur det skall kunna återupprätta den storlek på tillgångarna som krävs för att de tekniska avsättningarna inom rimlig tid helt skall motsvaras av lämpliga tillgångar. Planen skall gälla under förutsättning att den behöriga myndigheten ger den sitt godkännande.

b) När planen upprättas skall hänsyn tas till institutets särskilda situation, särskilt dess ALM-struktur, riskprofil, likviditetsplan, åldersprofilen hos de personer som är berättigade till pensionsförmåner samt till om programmen befinner sig i uppbyggnads skedet eller övergår till ett fullständigt fonderings system från att inte eller endast delvis ha varit fonderade.

c) Om pensionsprogrammet upphävs under undantagsperioden, skall institutet upprätta ett program för hur tillgångarna skall överföras till ett annat finansiellt institut eller likartat organ och överlämna denna till den behöriga myndigheten.

3. När det gäller verksamheter över nations gränserna inom gemenskapen i enlighet med artikel 20, skall de tekniska avsättningarna vid varje tid täckas av motsvarande tillgångar.

Artikel 17

Lagstadgat eget kapital

1. Medlemsstaterna skall se till att institut, som driver pensionsprogram, där det självt står för åtagandet att täcka en biometrisk risk och/eller självt garanterar en viss avkastnings- eller förmånsnivå, ständigt innehar kompletterande tillgångar utöver de tekniska avsättningarna avseende samtliga de pensions program institutet driver. Dessa tillgångar skall vara fria från alla förutsebara belastningar och fungera som en buffert för att kompensera skillnader mellan förväntade och verkliga utgifter och intäkter.

2. För beräkning av storleken på de kompletterande tillgångarna skall bestämmelserna i direktiv 79/267/EEG gälla.

Artikel 18

Investeringsregler

1. Medlemsstaterna skall föreskriva att institut som är etablerade inom deras respektive jurisdiktioner skall investera sina tillgångar med försiktighet.

2. Tillgångar som ett institut innehar inom ramen för program där medlemmarna står för investerings risken skall investeras i enlighet med följande regler:

a) Tillgångarna skall investeras på ett sätt som skapar säkerhet, kvalitet, likviditet och lönsamhet för den samlade värdepappers portföljen.

b) Tillgångarna skall vara lämpligt diversifierade för att undvika att risker ackumuleras i den samlade portföljen.

c) Investeringarna i det uppdrags givande företaget får inte överstiga 5 % av värdet på den samlade portföljen. Om institutet har fått sitt uppdrag av en företags grupp skall investeringarna i företagen inom gruppen göras med försiktighet och med hänsyn tagen till behovet av lämplig diversifiering.

3. Medlemsstaterna skall kräva att institut som är etablerade inom deras jurisdiktioner investerar de tillgångar som skall täcka de tekniska avsättningarna i enlighet med följande regler:

a) Tillgångarna skall investeras på ett sätt som är anpassat till de förväntade framtida pensionsförmånernas slag och varaktighet och som skapar säkerhet, kvalitet, likviditet och lönsamhet för den samlade portföljen.

b) Tillgångarna skall vara diversifierade på ett lämpligt sätt för att undvika att risker ackumuleras i den samlade portföljen.

c) Investeringarna i det uppdragsgivande företaget får inte överstiga 5 % av de tekniska avsättningarna. Om institutet har fått sitt uppdrag av en företags grupp skall investeringarna i företagen inom gruppen göras med försiktighet och med hänsyn tagen till behovet av lämplig diversifiering.

4. Medlemsstaterna får inte kräva att instituten skall investera i särskilda slag av tillgångar.

5. Medlemsstaterna får inte kräva något förhandsgodkännande eller någon systematisk anmälan för investeringsbeslut som fattas av institutet eller dess fondförvaltare.

6. Medlemsstaterna får i enlighet med bestämmelserna i punkterna 1-5 fastställa mer långtgående regler för institut som är etablerade inom deras jurisdiktioner för att ta hänsyn till samtliga typer av program som förvaltas av dessa institut.

Dessa institut skall dock ges möjlighet att

a) investera upp till 70 % av de tillgångar som motsvarar de tekniska avsättningarna eller, när det gäller program där medlemmarna står för investerings riskerna, 70 % av hela investerings portföljen i aktier, överlåtbara värdepapper som behandlas som aktier och företags obligationer och fatta beslut om dessa säkerheters relativa vikt i investeringsportföljen,

b) inneha tillgångar denominerade i icke-matchande valutor för att täcka belopp motsvarande minst 30 % av deras tekniska avsättningar, och

c) investera på riskkapitalmarknader.

7. Punkt 6 andra stycket skall inte hindra medlemsstaterna från att i enskilda fall kräva att striktare investeringsregler tillämpas, förutsatt att dessa är motiverade av försiktighetsskäl, särskilt med tanke på de åtaganden som institutet i fråga har ingått.

Artikel 19

Förvaltning och förvaring

1. Medlemsstaterna får inte begränsa institutens rätt att, för förvaltningen av investeringsportföljen, utse fondförvaltare som är etablerade i andra medlems stater och som där är veder börligen auktoriserade för sådan verksamhet enligt direktiven 92/96/EEG, 93/22/EEG och 2000/12/EG.

2. Medlemsstaterna får inte begränsa institutens rätt att, för förvaringen av sina tillgångar, utse förvaringsinstitut som är etablerade i en annan medlemsstat och som där är vederbörligen auktoriserade för sådan verksamhet enligt direktiven 93/22/EEG eller 2000/12/EG, eller som är godkända som förvaringsinstitut enligt direktiv 85/611/EEG.

Artikel 20

Verksamhet över nationsgränserna

1. Medlemsstaterna skall tillåta företag och enskilda personer inom sina respektive territorier att ge uppdrag åt tjänste pensions institut som är belägna i andra medlems stater. De skall även tillåta tjänste pensions institut som är belägna inom deras territorier att åta sig uppdrag för uppdrags givare som befinner sig inom andra medlemsstaters territorier.

2. Om företag eller enskilda önskar ge uppdrag till ett institut i en annan medlems stat skall institutet i fråga anmäla detta till den behöriga myndigheten i den medlemsstat där det är beläget.

3. Medlemsstaterna skall föreskriva att institut som erbjuder sig att åta sig uppdrag från ett företag eller från enskilda personer inom en annan medlemsstats territorium skall ange följande i sin anmälan:

a) Den medlemsstat där det uppdragsgivande företaget eller de enskilda uppdrags givarna befinner sig.

b) Det uppdragsgivande företagets namn.

c) Villkoren för det pensionsprogram som institutet erbjuder sig att förvalta i värd landet.

4. Såvida inte hemlandets behöriga myndigheter har skäl att betvivla att institutets administrativa uppbyggnad eller finansiella ställning eller dess lednings vandel och kvalifikationer eller erfarenhet på området motsvarar de krav som ställs för att utöva den verksamhet som föreslås i värdstaten, skall de inom tre månader efter mottagandet av de uppgifter som avses i punkt 3, vidarebefordra dessa till den behöriga myndigheten i värd landet.

5. Innan institutet börjar förvalta ett pensionsprogram i värdlandet, skall den behöriga myndigheten i den medlems staten inom två månader från mottagandet av de uppgifter som avses i punkt 3 vid behov underrätta den behöriga myndigheten i hemlandet om de relevanta krav i social- och arbets marknads lag stift ningen som skall uppfyllas vid förvaltningen av pensionsprogrammet i värdlandet. De behöriga myndigheterna i hemlandet skall underrätta institutet om dessa uppgifter.

6. Institutet får börja förvalta programmet i värdlandet i enlighet med de tillämpliga bestämmelserna i den relevanta nationella social- och arbets marknads lag stiftningen så snart som det har mottagit den underrättelse som avses i punkt 5 eller, om någon sådan underrättelse inte inkommer, efter utgången av den tidsfrist som anges i punkt 5.

7. De behöriga myndigheterna i värdlandet skall underrätta de behöriga myndigheterna i hemlandet om alla ändringar av det pensionsprogram som förvaltas i värdlandet.

Artikel 21

Genomförande

1. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 31 december 2003. De skall genast underrätta kommissionen om detta.

När en medlems stat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentlig görs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlems stat själv utfärda.

2. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.

Artikel 22

Ikraftträdande

Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

Artikel 23

Adressater

Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

Utfärdat i Bryssel den

På Europaparlamentets vägnar På rådets vägnar

Ordförande Ordförande

FINANSIERINGSÖVERSIKT

1-9 EJ TILLÄMPLIGT EFTERSOM NÅGOT FINANSIELLT BISTÅND EJ LÄMNAS AV KOMMISSIONEN

10. ADMINISTRATIVA UTGIFTER (AVSNITT III, DEL A I BUDGETEN)

10.1 Effekter på antalet tjänster

Inga ytterligare tjänster behövs. De administrativa utgifter som uppkommer p.g.a. detta direktiv kan täckas inom ramen för kommissionens befintliga resurser.

KONSEKVENSBEDÖMNING FÖRSLAGETS FÖLJDER FÖR NÄRINGSLIVET, MED SÄRSKILD HÄNSYN TILL SMÅ OCH MEDELSTORA FÖRETAG

Förslagets titel:

Europaparlamentets och rådets direktiv om samordning av lagar och andra författningar om tjänstepensionsinstitut

Dokumentets referensnummer

Förslaget

1. Varför är gemenskapslagstiftning på detta område nödvändig utifrån subsidiaritetsprincipen, och vilka är förslagens huvudsyften-

I motsats till banker, försäkringsföretag och värdepappersföretag ligger TP-instituten för närvarande utanför EG:s stabilitetsregelverk. TP-instituten spelar en huvudroll när det gäller att främja social sammanhållning och finansiera ekonomin i alla medlemsstater. Med tanke på stigande åldrar hos unionens befolkning och finansieringen av de framtida pensionerna är det av avgörande betydelse att de kan drivas med tillräcklig säkerhet och effektivitet med utnyttjandet av fördelarna med den gemensamma marknaden och euron. Pensionsbranschens verksamhet kännetecknas av stor långsiktighet, både vad gäller TP-institutens åtaganden och investeringar.

Nationell lagstiftning förhindrar ett fullständigt utnyttjande av den gemensamma marknaden och euron. Direktivets huvudsyfte är följande:

- Att på ett adekvat sätt skydda pensionsprogrammedlemmars och -förmånstagares intressen och att se till att investeringarna blir säkra och effektiva.

- Att möjliggöra ett fritt val av portföljförvaltare och förvaringsinstitut inom EU och att upprätthålla en konkurrens på lika villkor mellan alla operatörer som tillhandahåller pensioner.

- Att främja verksamhet över nationsgränserna och att skapa en genuin gemensam marknad för kompletterande pensioner.

- Att främja TP-institutens investeringar inom EU.

Med full respekt för medlemsstaternas behörighet att organisera sina pensionssystem mot bakgrund av inhemska omständigheter och krav (t.ex. befintliga inhemska förordningar på arbetsmarknads-, social- och beskattningsområdet) är direktivet utformat för att skapa bästa möjliga balans mellan säkerhet och rimliga kostnader.

Följder för näringslivet

2. Vem kommer att påverkas av förslaget-

- Vilka sektorer av affärslivet-

Förslaget kommer att påverka både arbetsgivare inom alla sektorer (särskilt de med verksamhet över nationsgränserna) och hela den tjänstepensionsbransch som driver TP-instituten (pensionsfonder, institut av "försäkringstyp" som t.ex. "Pensionskassen" eller grupplivfösäkringar, investeringsfonder).

- Vilken storlek på företagen (vilken är andelen små och medelstora företag)

I princip alla företag (stora och små) i alla medlemsstater liksom ett brett spektrum av TP-institut som drivs i medlemsstaterna (t.ex. pensionsfonder, försäkringsprogram och investeringsfonder). En "de minimis-bestämmelse" föreslås dock som ett alternativ för medlemsstaterna, då det gäller TP-institut som förvaltar mycket små pensionsprogram (program där färre än 100 personer är medlemmar och förmånstagare) som förmodligen inte är intresserade av någon verksamhet över nationsgränserna. En sådan bestämmelse kommer att underlätta tillsynen i medlemsstater med ett mycket stort antal program.

- Finns dessa företag inom särskilda geografiska områden i EU-

TP-institut finns i många former i hela EU. Dock är huvuddelen av tillgångarna (uttryckt i % av BNP) investerad av pensionsfonder från Förenade kungariket, Nederländerna och Irland.

3. Vad måste näringslivet göra för att följa förslaget-

Näringslivet måste uppfylla minimistabilitetskraven allt efter TP-institutets beskaffenhet och de risker som täckas. Dessa minimistabilitetskrav skall möjliggöra ett ömsesidigt erkännande av de nationella tillsynsordningarna och särskilt innehålla bestämmelser om följande: företagens specialisering, villkoren för att få bedriva verksamhet, årsbokslut och förvaltningsberättelse, information, bl. a. om investerings politiken till tillsynsmyndigheter och medlemmar/förmånstagare, tekniska avsättningar och fondering, kapitalkrav i särskilda fall samt investeringsregler.

Förslaget skapar inte något fullständigt nytt "stabilitetsklimat" för TP-instituten utan samordnar, så långt detta är möjligt nationella stabilitetskrav och tillsynsprinciper som redan finns i medlemsstaterna.

4. Vilka ekonomiska följder förmodas förslaget få-

- På sysselsättningen

Positiva effekter kan förväntas. De flesta medlemsstaterna har valt att i ökande grad utnyttja fonderingsprogram för att komplettera det grundläggande statliga sociala trygghetssystemet. Den gemensamma marknaden och euron kan effektivisera ackumuleringen av dessa fonder. Ökande effektivitet kan antingen leda till högre pensioner och sålunda stötta de grundläggande statliga systemen eller minska de sociala avgifterna för pensioner och på så sätt få positiva effekter på sysselsättningssituationen.

- På investeringar och skapandet av nya företag

Positiva effekter kan förväntas. TP-instituten har en central roll i integreringen av EU:s kapitalmarknader och för deras effektivitet och likviditet. Såsom mycket långsiktiga investerare befinner de sig i en idealisk position för att bidra till finansieringen av privata initiativ. Säkerhet och lönsamhet i investeringarna är ett prioriterat mål för gemenskapsramarna, men dessa kan också säkerställa att TP-instituten deltar i en effektiv allokering av sparmedlen inom unionen.

På grund av demografiska förändringar av EU:s befolkning växer efterfrågan på fonderade pensioner. För närvarande har många arbetsgivare (normalt de små och medelstora företagen) inte några alternativ till att köpa försäkringar till sina anställda. Ett stabilitetsdirektiv kan förväntas ge arbetsgivarna fler alternativ på tjänstepensionsområdet.

- För näringslivets konkurrensläge

Positiva effekter kan förväntas. Eftersom samordning saknas på EU-nivå är TP-instituten de enda större finansiella instituten som inte kan erbjuda sina tjänster i medlemsstater utanför den egna. Beräkningar har gjorts som visar att kostnaden för ett alleuropeiskt företag som vill bygga upp separata tjänstepensionssystem i var och en av medlemsstaterna ungefär blir 40 miljoner euro per år. Om TP-instituten skulle kunna förvalta program för bolag i andra medlemsstater, skulle detta ge flera slag av skalfördelar: effektivare investeringspolitik, när tillgångarna kan förvaltas gemensamt, och förenklad administration. När det gäller stabilitets- och rapporterings bestämmelser skulle instituten endast behöva rätta sig efter en enda tillsynsmyndighets regelverk. Det skulle dessutom bli lättare för löntagare att röra sig fritt inom gemenskapen, eftersom det vore lättare för dem att ta en anställning i en annan medlemsstat om de kunde fortsätta att vara anslutna till samma tjänste pensions institut, och de multinationella företagen skulle möta mindre hinder vid förflyttning av anställda från en medlemsstat till en annan.

5. Omfattar förslaget åtgärder för att ta hänsyn till de små och medelstora företagens särskilda situation (sänkta eller avvikande krav osv.)-

En "de minimis-bestämmelse" föreslås som ett alternativ för medlemsstaterna med avseende på TP-institut som förvaltar mycket små pensionsprogram (program där färre än 100 personer är medlemmar och förmånstagare) som förmodligen inte är intresserade av verksamhet över nationsgränserna. Om en medlemsstat använder sig av denna möjlighet, skall detta direktiv inte vara tillämpligt på dessa små pensionsprogram. En sådan bestämmelse underlättar tillsynen i medlemsstater där det finns ett mycket stort antal program.

Samråd

6. Vilka organisationer har rådfrågats om förslaget och hur kan synpunkterna sammanfattas.

Före detta förslag har kommissionen gett ut en grönbok. Vi fick kommentarer från omkring 80 berörda parter (bl.a. företrädare för branschen, medlems staterna, konsument skydds organisationer, fackföreningar, forskare) av vilka de flesta även medverkade i en offentlig utfrågning som organiserades av kommissionen. Resultaten från samrådet efter grönboken sammanställdes i ett meddelande som också framkallade många reaktioner från de berörda parterna. Reaktionerna under samrådsprocessen var huvudsakligen positiva, vilket gav kommissionen stöd för planerna på att utforma ett utkast till ett stabilitetsdirektiv avseende kompletterande pensioner. Europaparlamentet och Ekonomiska och sociala kommittén stödde i sina resolutioner huvudinriktningen i meddelandet.

Kommissionen har nära samrått med de viktigaste europeiska branschföreningarna under hela förberedelsearbetet av föreliggande förslag:

European Federation for Retirement Provision (EFRP) - som representerar pensionsfondsbranschen - välkomnar det "institutionsinriktade tillvägagångssättet". EFRP ställer sig mycket positiv till ökade möjligheter för TP-institutens att verka över nationsgränserna för att utnyttja stordriftsfördelarna och hitta rätt balans mellan säkerhet och rimliga kostnader. Regelverket bör dock vara neutralt gentemot medlemsstaternas social-, arbetsmarknads- och skattepolitiska val och täcka alla som tillhandahåller tjänstepensioner.

Comité Européen des Assurances (CEA) - som representerar försäkringsbranschen -stöder också det "institutionsinriktade tillvägagångssättet". Enligt CEA ger "pensionsprodukter" av naturliga skäl förmåner för en odefinierad tidsrymd som är länkad till den mänskliga livslängden varför skyddet mot biometriska risker bör täckas. Alla institut måste, oavsett system - förmåns- eller premiestyrt - omfattas av kraven på att tekniska avsättningar skall inrättas liksom adekvata fonderingar eftersom de axlar ett "fast åtagande" (firm commitment) av finansiell (t.ex. investeringsrisker) eller teknisk (t.ex. mortalitet) typ.

Groupe Consultatif des Associations d'Actuaires des Pays des Communautés Europeennes - som representerar aktuarierna - tror att den föreslagna åtgärden är en rimlig grundval som kan antas av alla EU-länder och att man särskilt kommer att uppmuntra TP-institutens verksamhet över nationsgränserna. Direktivets exakta räckvidd skall definieras klart i nära samarbete med medlemsstaterna land för land. De minimis-undantag från en del bestämmelser måste övervägas för att minska bördorna för små TP-institut.

Fédération Européenne des Fonds et Sociétés d'Investissement (FEFSI) - som representerar investeringsfondsbranschen - välkomnar differentieringen mellan program för kompletterande pensionsprogram och traditionella (långsiktiga) sparprodukter. Pensionsprogram kan innehålla frivilliga skydd för att täcka biometriska risker men det slutgiltiga beslutet bör fastställas individuellt av medlemsstaterna eller av arbetstagarna själva (subsidiaritetsprincipen).

Association of European Cooperative and Mutual Insurers (ACME) stöder generellt kommissionens hållning. Vad gäller bestämmelserna om tekniska avsättningar, fondering och lagstadgat eget kapital skulle ACME föredra i stort sett samma regler som de som fastställts för livförsäkringsföretag.

European Trade Union Confederation (ETUC) är positiv till initiativet. För att verkligen göra framsteg på pensionsområdet skall ämnet tacklas inte bara ur finansieringssynvinkel, utan kommissionen bör även koncentrera sig på direkt relaterade ämnen såsom beskattning, fri rörlighet och överföring av förvärvade rättigheter. Endast TP-institut som tillhandahåller produkter med skydd mot biometriska risker bör omfattas av direktivet.