Euratoms fusionsforskning inriktas på den långsiktiga utmaningen att utveckla fusionsenergi med hjälp av magnetisk inneslutning som en säker koldioxidfri el för baslast som samtidigt är både hållbar och konkurrenskraftig. Detta är en EU-omfattande strävan som bygger på ett starkt internationellt samarbete, särskilt med tanke på det viktiga globala Iter-projektet. Eftersom fusionsenergi inte förväntas börja kommersialiseras förrän under andra halvan av århundradet kommer den största delen av det ekonomiska stödet i dag från offentliga medel. Detta framgår även av det faktum att Euratomprogrammets fusionsdel står för 70 % av budgeten för indirekta åtgärder.

Syftet med Euratomprogrammets indirekta och direkta åtgärder är att ta itu med forskningsutmaningar som är relevanta för den framtida ekonomiska utvecklingen och de europeiska medborgarnas säkerhet och välbefinnande. För att åtgärderna ska fortsätta att vara relevanta utformas arbetsprogram i nära samråd med medlemsstaterna. Kommissionen, företrädd av gemensamma forskningscentrumet och GD RTD, är medlem i flera europeiska teknikplattformar och sammanslutningar för att säkerställa att Euratomprogrammet överensstämmer med behoven hos relevanta forsknings- och industriaktörer i Europa. För att se till att de direkta åtgärderna är i linje med och kompletterar medlemsstaternas forsknings- och utbildningsbehov står JRC i ständig kontakt med de viktigaste instituten för forskning och vetenskap i medlemsstaterna. I synnerhet när det gäller kärnämneskontroll, är JRC medlem i sammanslutningen European Safeguards Research and Development Association (Esarda). På internationell nivå stöder Euratomprogrammet EU:s roll som en global aktör på området för kärnsäkerhet, kärnämneskontroll och säkerhet via överenskommelser med internationella organisationer och tredjeländer.

Euratomprogrammet finansierar forskning och utbildning i kärnsäkerhet, strålskydd, hantering av radioaktivt avfall och fusionsenergi. Programmet genomförs via direkta åtgärder inom kärnklyvning – dvs. forskning som utförs av gemensamma forskningscentrumet (JRC) och indirekta åtgärder inom kärnklyvning och fusionsenergi – dvs. via konkurrensutsatta ansökningsomgångar (säkerhet vid kärnklyvning, avfallshantering och strålskydd) samt en omfattande medfinansieringsåtgärd med namngivna mottagare (fusionsenergi) som drivs av kommissionens generaldirektorat för forskning och innovation (GD RTD).

Horisont 2020–ramprogrammet för forskning och innovation täcker sjuårsperioden 2014–2020, medan Euratomprogrammet endast löper i fem år (2014–2018) på grund av den begränsning som fastställs i artikel 7 i Euratomfördraget. För att fortsätta att stödja kärnforskning under de två år som återstår av den gällande budgetramen har kommissionen tillsammans med denna rapport antagit ett förslag till rådets förordning om Euratoms forsknings- och utbildningsprogram 2019–2020 (COM(2017) 698 final).

På utbildningsområdet tillhandahåller JRC utbildningskurser i kärnsäkerhet och praktisk yrkesutbildning för yrkesverksamma och studenter i medlemsstaterna och inom kommissionens avdelningar. JRC ger även öppen tillgång till sina kärnforskningsinfrastrukturer och erbjuder kompletterande forskningsmöjligheter för externa användare från medlemsstaterna, t.ex. via sitt pilotprojekt Eufrat för öppen tillgång.

Kommissionens arbete med kärnämneskontroll stöder EU:s strategiska mål att minska risken för spridning av kärnvapen. Här tillhandahåller JRC nödvändigt tekniskt stöd och relaterade utbildningskurser för Euratominspektörer, med målet att säkerställa ett ändamålsenligt genomförande av EU:s skyddssystem. Liknande stöd ges till Internationella atomenergiorganet (IAEA) via kommissionens program för stöd till kärnämneskontroll. Via JRC är kommissionen en av de viktigaste aktörerna i insatserna för att utveckla ett starkt internationellt system för stöd till kärnämneskontroll.

Forskningen om kärnbränslen ger verktyg och uppgifter för säkerhetsanalyser av bränslets beteende för att förbättra förståelsen av bränslets prestanda under normala och oförutsedda förhållanden. Stödjande och tillämpad forskning om bränslesäkerhet för fjärde generationens kärnenergisystem bedrivs också. Ett väletablerat program för kärnsäkerhet hos avancerade kärntekniker är viktigt för att EU ska kunna behålla sin ledande roll för att globalt främja högsta möjliga standarder i fråga om kärnsäkerhet och fysiskt skydd.

Inom fusionsforskning har Euratomprogrammet bidragit till framsteg inom samtliga mål i färdplanen när det gäller att visa att fusion är en fungerande framtida energikälla. Framstegen har nåtts tack vare den nya organisationsstruktur som infördes 2014, och som omfattar alla nationella fusionslaboratorier i Europa. Detta Eurofusionkonsortium får medfinansieringsstöd från Euratomprogrammet (316 miljoner euro under perioden 2014–2017) för att genomföra ett gemensamt program enligt den europeiska färdplanen för fusionsenergi, baserat på gemensam planering och gemensamt utnyttjande av forskningsinfrastrukturer, forskares rörlighet och konkurrensutsatt fördelning av medel.

Kommissionen håller med om andemeningen i expertgruppens rekommendation, men betonar samtidigt att den rör en allmän fråga som är aktuell för alla forskningsfinansieringsprogram, även på EU-nivå. De etablerade aktörernas dominans och mindre aktörers eventuella svårigheter att få finansiering är ett problem även inom Horisont 2020, även om Horisont 2020 utlyser många fler ansökningsomgångar och erbjuder fler alternativ (särskilt för små och medelstora företag) än vad som är möjligt i det mycket mindre Euratomprogrammet. Deltagandesiffrorna visar dock att kärnklyvningsprogrammet fortfarande lockar ett stort antal aktörer av olika slag. Ett ytterligare hinder för kärnforskning är de höga kostnaderna och forskningsanläggningarnas komplexitet, vilket kan leda till att de större etablerade aktörerna dominerar inom vissa områden. Kommissionen fäster därför särskild vikt vid att stödja alla europeiska forskares tillgång till viktiga kärnforskningsanläggningar. Kommissionen vidhåller dock att vetenskaplig spetskompetens är en central faktor för beviljande av ekonomiskt stöd från Euratomprogrammet. Kommissionen konstaterar även att det finns skillnader i medlemsstaternas deltagandenivå i de kärnklyvningsprojekt som stöds av programmet. Så är särskilt fallet för de medlemsstater som anslöt sig 2004 eller senare, även om skillnaderna är mindre än i andra Horisont 2020-områden. För att förbättra denna situation gav kommissionen under 2015 stöd till projekt som omfattar regionala initiativ för kärnforskning och kapacitetsuppbyggnad på utbildningsområdet.

-JRC stöder även standardisering, öppen tillgång för EU:s forskare till unika kärnanläggningar, utbildning på områden som kärnämneskontroll, nukleär kriminalteknik eller avveckling av anläggningar, samt driften av det europeiska samordningskontoret för återkoppling av erfarenheter från drift av kärnkraftverk (European Clearinghouse for Operational Experience FeedbackClearinghouse on Operational Experience Feedback) vilket skulle vara svårt att göra på annat håll.

En viktig aspekt av de indirekta åtgärdernas mervärde är Euratoms förmåga att mobilisera en bredare plattform för spetskompetens, expertis och tvärvetenskaplighet än vad som är möjligt på enskild medlemsstatsnivå. Det framgår av de 22 projekt inom olika områden som inletts under perioden 2014–2017 som handlar om viktiga kärnsäkerhetsaspekter (till exempel olyckstoleranta bränslen, centrala övervakningstekniker, bedömning av strukturell integritet hos delar av kärnkraftverk, hantering av åldrande kärnkraftverk osv.) samt av lanseringen av europeiska gemensamma program för fusions- och strålskyddsforskning. Ett annat exempel är gemensamt utnyttjande av infrastrukturer för fusionsbränsleforskning, särskilt EU:s fusionsforskningsanläggning JET, som förlitar sig på det arbete som bedrivs av forskare och tekniker från hela Europa (omkring 350 personer per år) och får stöd i form av rörlighetsfinansiering från Euratom. Den breda samordningen av utbildning i Europa, användningen av forskningsanläggningar och det internationella samarbetet är särskilt till hjälp för de mindre medlemsstaterna, som kan dra nytta av de stordriftsfördelar som den samlade kunskapen ger – inom fusionsenergiforskningen kan till exempel mindre laboratorier specialisera sig på vetenskapliga frågor eller delsystem för fusionsforskningsanläggningar i Europa och bidra avsevärt, samtidigt som synligheten i det europeiska konsortiet upprätthålls.

JRC:s deltagande i programmet för indirekta åtgärder bidrar till att förbättra kontakterna med medlemsstaternas organisationer och se till att programmet anpassas bättre till deras behov och prioriteringar. Detta säkerställer i sin tur att båda delarna av Euratomprogrammet är relevanta och att de blir mer effektiva. Ett tydligt exempel på detta är de synergier som har skapats mellan direkta forskningsprojekt om avancerade kärnsystem och JRC:s deltagande i den indirekta forskningen på detta område. JRC ger dessutom in natura-bidrag till dessa projekt, och spelar en avgörande roll som företrädare för Euratom i det internationella forumet Generation IV, där JRC är Euratoms genomförandeinstrument.

Under perioden 2014–2016 producerades 658 vetenskapliga publikationer i fackgranskade tidskrifter med högt anseende, 9 böcker och 157 artiklar som bidrog till monografier och andra periodiska publikationer, och dessutom slutfördes 15 doktorsavhandlingar. En bibliometrisk analys gjordes av perioden 2007–2015, som inriktades på fackgranskade arbeten och grundades på allmänt vedertagna metoder. Den visade att resultaten av JRC:s forskningspublikationer om kärnvetenskap och kärnteknik ligger väl över genomsnittet. JRC klarar sig därför väl jämfört med liknande organisationer.

Under perioden 2014–2016 levererades ett stort antal resultat (678 rapporter, 68 tekniska system,117 utbildningstillfällen osv.) till specifika användare, till stöd för EU:s politik. Dessa resultat låg till grund för stödet till EU:s politik (137 bekräftade effekter), tillfälligt stöd (10 effekter), stöd till särskilda länder eller internationella organ, främst IAEA (79 effekter) och 43 bidrag till standardisering och harmonisering.

Kommissionen håller sina egna administrativa utgifter för indirekta åtgärder under målet på ett genomsnitt på 7 % av driftsbudgeten för 2014–2018, och räknar med att nå det planerade målet på 6 % för 2018. De förenklingsåtgärder som har införts sedan programstarten har dessutom stort förbättrat effektiviteten, särskilt handläggningstiden för bidrag. Den genomsnittliga handläggningstiden för sjunde ramprogrammet Euratom var 315 dagar, jämfört med 261 dagar för de 23 projekt som inleddes efter ansökningsomgången 2014–2015, en siffra som minskade ytterligare till endast 229 dagar för de 25 projekten från ansökningsomgången 2016–2017.

De tre ovanstående rekommendationerna riktas främst till Eurofusion, och kommissionen kommer att ha direkt kontakt med Eurofusion för att se till att de behandlas i möjligaste mån. När det gäller rekommendation 4 håller kommissionen med om att ”Demo”-fasen för teknisk projektering och den formella tekniska projekteringen (EDA) bör inledas så snart som möjligt för att utnyttja den drivkraft som skapas i och med insatserna för att nå Iters delmål First Plasma (”första plasman”), och på så sätt kunna dra nytta av industrins engagemang och den erfarenhet som vunnits under byggandet av Iter.

Det nuvarande Euratomprogrammet finansierar JET via ett bilateralt kontrakt med Culham Centre for Fusion Energy, som löper ut i slutet av 2018. Finansieringsramen för stöd till fusionsforskning för perioden 2019–2020 beslutas av rådet när det antar förordningen om en förlängning av det nuvarande programmet. Alla beslut om finansiering av de konkreta fusionsåtgärderna fattas av kommissionen inom ramen för Euratoms arbetsprogram 2019–2020 när den nya förordningen har antagits. Eventuellt framtida stöd från Euratom till fusionsforskning och Euratoms stöd till alla relevanta forskningsanläggningar efter 2020 kommer att bli föremål för en konsekvensbedömning, som åtföljer kommissionens förslag om det framtida Euratomforskningsprogrammet.

Rekommendation 13 om Eurofusions projektförvaltning: Eurofusion bör fortsätta att förbättra sina projektförvaltningsrutiner och se till att programchefen är ansvarig för genomförandestrategin.

Rekommendation 14 om Demos konstruktionsmyndighet: Eurofusion bör snarast inrätta konstruktionsmyndigheten för Demo.

Rekommendation 15 om funktionen för Eurofusions vetenskapliga och tekniska kommitté (STAC): Eurofusion bör undersöka hur den vetenskapliga och tekniska kommitténs arbetsbelastning kan minskas i samband med projekturvalsprocessen för att möjliggöra forskning.

De fyra ovanstående rekommendationerna riktas främst till Eurofusion och har redan tagits upp under halvtidsöversynen av Eurofusion och bedömningen av dess förvaltningssystem, som båda slutfördes i juli 2016. De övervägs för närvarande och kommissionen kommer att övervaka denna process som ett led i sin rutinmässiga översyn och förvaltning av Euratomprogrammet.

Rekommendation 16 om tillämpningen av Marie Skłodowska-Curie-åtgärderna (MSCA) på Euratomprogrammet: Rådet bör överväga att utvidga Marie Skłodowska-Curie-åtgärderna till att omfatta Euratoms kärnklyvningsforskningsprogram.

Kommissionen är medveten om att expertisen inom kärnvetenskap och kärnteknik måste upprätthållas och kommer att överväga alla möjligheter att säkerställa att alla forskare, oavsett område, ges tillgång till utbildningsbidrag. Expertgruppens förslag om att utvidga Marie Skłodowska-Curie-programmet kommer att övervägas inom ramen för förhandsbedömningen av Euratomprogrammet efter 2020.

Rekommendation 17 om samordning mellan Eurofusion och det europeiska gemensamma företaget Fusion for Energy (F4E): Samordningen mellan den högsta ledningens förvaltning av F4E och Eurofusion bör stärkas för att förbättra färdplanens samstämmighet när det gäller forskningsbehov.

Kommissionen har redan vidtagit åtgärder för att bemöta denna rekommendation genom att börja hålla regelbundna möten mellan ledningen för Eurofusion och F4E och företrädare för kommissionen. Två möten har redan hållits och kommissionen kommer att se till att möten fortsätter att hållas ungefär en gång i halvåret. Kommissionen och de andra parterna vill formalisera och förstärka denna ram så att framstegen med färdplanen kan övervakas och de viktigaste gemensamma ansvarsområdena mellan Eurofusion och F4E styras på lämpligt sätt.

Rekommendation 18 om översynen av färdplanen för fusionsenergi: Kommissionen bör införa ett förfarande för formell översyn av färdplanen för fusionsenergi för att se till att alla berörda intressenter deltar i eventuella översyner av den ursprungliga färdplanen för fusionsenergi.

Färdplanen är den grundläggande vägledande strategin för fusionsforskningsinsatsen i Europa. Strategins styrka är att färdplanen godkänns, eller åtminstone godtas, av alla aktörer som den lämpligaste vägen mot fusionselektricitet inom en realistisk men samtidigt ambitiös tidshorisont. Kommissionen kommer att säkerställa att färdplanen accepteras allmänt även i framtiden, och påpekar även att granskningar och översyner av färdplanen kommer att ingå i den utvecklande strategin. Den nuvarande granskningen, som är den första på fem år, är nödvändig med tanke på Iters nya referensscenario, eftersom ”första plasman” nu kommer fem år senare än vad som planerades i den ursprungliga färdplanen. Den är också nödvändig med tanke på resultaten av den forskning som genomförs enligt färdplanens olika uppdrag. Denna granskning inleddes av Eurofusion, och var en öppen process där många andra aktörer (även F4E och industrin) deltog. Utkastet till reviderad färdplan ingick också i halvtidsöversynen av Eurofusion 2016. Den reviderade versionen har samma struktur (uppdrag, kritisk väg) som den ursprungliga, men genomförandeplanen har uppdaterats enligt Iters nya referensscenario. Både Eurofusions generalförsamling och F4E:s styrelse förväntas anta revisionen under andra halvåret 2018.

4Rekommendationer från kommissionens expertgrupp för direkta åtgärder och kommissionens svar

I detta avsnitt besvarar kommissionen de rekommendationer som den fått från expertgruppen för direkta åtgärder.

Rekommendation 1 om utbildning: Expertgruppen rekommenderar att JRC fortsätter och förstärker sin utbildningsverksamhet där det är möjligt. Den praktiska utbildning och arbetserfarenhet som JRC erbjuder i sina laboratorier till studenter, unga forskare, praktikanter och doktorander är en central faktor för att se till att nästa generations kärnforskare och kärntekniker i EU besitter nödvändig kompetens och kunskap inom viktiga kärntekniska områden.

JRC:s nya strategi för 2030 antogs våren 2016. I och med detta omstrukturerades JRC i juli 2016 och en ny enhet för kunskap om kärnsäkerhet och kärnämneskontroll inrättades inom det nya direktoratet för kärnsäkerhet.

Expertgruppen påpekade att ”JRC:s resultat på detta område (utbildning) förmodligen är de bästa i världen”. JRC kommer att fortsätta att stärka sin roll genom att ge tillgång till sin forskningsinfrastruktur, sprida kunskap, erbjuda kurser och samordna förvaltningen av kunskap och utbildning på kärnområdet för både medlemsstaterna och kommissionens relevanta generaldirektorat.

Ett exempel är det nyligen inledda Elinderprojektet (European Learning Initiatives for Nuclear Decommissioning and Environmental Remediation), där möjligheterna att stimulera utveckling, samordning och främjande av lämpliga utbildningsprogram om avveckling av kärnkraftverk på EU-nivå undersöks. Regelbundna kontakter med berörda industriaktörer kommer att prioriteras. JRC stärker dessutom sitt samarbete med nätverksorganisationen European Nuclear Education Network (ENEN).

JRC kommer att fortsätta att driva det europeiska observatoriet för mänskliga resurser inom kärnenergisektorn (European Human Resource Observatory in the Nuclear Energy Sector – EHRO-N) och hjälpa till att fastställa kvalifikationer inom det europeiska systemet för meritöverföring inom yrkesutbildningen (Ecvet). JRC kommer även att fortsätta att anordna och ge utbildningskurser om kärnsäkerhet och kärnämneskontroll, hålla föreläsningar och engagera master- och doktorandstudenter i JRC:s forskningsprogram. För att stärka sitt bidrag till de europeiska utbildningsinsatserna inom olika områden, och enligt sin strategi för 2030, öppnar JRC sin forskningsinfrastruktur för externa användare via flera projekt och initiativ.

Ett exempel på en kurs med akademiskt erkännande inom kärnämneskontroll och icke-spridning är den mycket populära årliga Esarda-kursen, som även kommer att spridas utanför Europa under de kommande åren.

Det europeiska utbildningscentrumet för kärnsäkerhet (Eusectra) har nu tagits i full drift och stöder medlemsstaternas myndigheter på området kärnämneskontroll och kärnsäkerhet.

Det nya initiativet för samarbetspartnerskap för doktorander är ett instrument för att inrätta partnerskap med institutioner för högre utbildning om specifika ämnen för doktorander. På så sätt blir det möjligt att komma runt problemet med att de tidigare stipendiatsystemen för doktorander och postdoktorandforskare har dragits in, , samtidigt som samma höga kvalitetsnivå på utbildningen som tidigare upprätthålls.