Förslag till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING om narkotikaprekursorer

(framlagt av kommissionen)

MOTIVERING

1. Inledning

En reell kontroll av de kemikalier som används vid olaglig framställning av narkotika eller psykotropa ämnen har visat sig vara ett av de mest effektiva vapnen mot narkotikahandeln. Utan några prekursorer skulle det ju heller inte finnas några droger. I flertalet fall är dock prekursorerna kemikalier som även har lagliga och legitima användningsområden. Den lagliga handeln med dessa ämnen bör således erkännas och skyddas.

Därför har Europeiska gemenskapen antagit två rättsakter om åtgärder för att motverka att vissa ämnen används vid olaglig framställning av narkotika och psykotropa ämnen. Rådets förordning (EEG) nr 3677/90 [1] syftar till övervakning av handeln med prekursorer mellan medlemsstaterna och tredje land, medan direktiv 92/109/EEG [2] har motsvarande syfte på den inre marknaden.

[1] EGT L 357, 20.12.1990, s. 1, senast ändrad genom rådets förordning (EG) nr 1116/2001 (EGT L 153, 8.6.2001, s. 4).

[2] EGT L 370, 19.12.1992, s. 76.

I januari 1998 antog kommissionen ett förslag om ändring [3] av direktiv 92/109/EEG, nedan kallat "direktivet". Vid den första behandlingen godkände parlamentet kommissionens initiativ och lade fram fem ändringsförslag [4]. Kommissionen svarade på parlamentets yttrande (första behandlingen) genom att anta ett ändrat förslag [5]. Rådet har ännu inte fattat något beslut om förslaget.

[3] KOM(1998) 22 slutlig (EGT C 108, 7.4.1998, s. 41).

[4] Dokument PE 273.796/1.

[5] KOM(1999) 202 slutlig (EGT C 162, 9.6.1999, s. 9).

2. Målen med kommissionens förslag

I artikel 12 i 1988 års FN-konvention mot olaglig hantering av narkotika och psykotropa ämnen (Wienkonventionen) föreskrivs övervakningsåtgärder för handel med tjugotre ämnen som har en rad olika lagliga användningsområden, men som dessutom ofta används vid olaglig framställning av narkotika och psykotropa ämnen. I konventionen fastställs att framställningen och utsläppandet på gemenskapsmarknaden av dessa ämnen skall kontrolleras noga, vilket också föreskrivs i direktiv 92/109/EEG.

Genom att göra om det nuvarande direktivet till en förordning vill kommissionen framför allt förenkla lagstiftningen och göra den mer användarvänlig. Detta är särskilt viktigt med tanke på den pågående EU-utvidgningen, eftersom varje ändring av direktivet och dess bilagor skulle leda till att uppemot tjugofem medlemsstater måste vidta nationella genomförandeåtgärder.

Dessutom bör betonas att ovannämnda förordning (EEG) nr 3677/90 har samma grundläggande mål som direktivet. I förordningen behandlas handeln med ämnen mellan Europeiska gemenskapen och tredje land, medan direktivet behandlar narkotikaprekursorer på den inre marknaden. Detta medför en obalans vid tillämpningen av de bägge rättsakterna, eftersom en ändring av förordningens bilagor träder i kraft samtidigt i alla medlemsstater inom ett par dagar från offentliggörandet [6], medan motsvarande ändring i direktivets bilagor måste införlivas inom en viss tid som de flesta medlemsstater inte klarar av att uppfylla [7]. I praktiken har förseningar på upp till 42 månader förekommit innan ändringsdirektiven varit helt införlivade i nationell rätt. Detta gör att kontrollen av nyligen identifierade narkotikaprekursorer på den inre marknaden blir mindre effektiv. Det finns emellertid ingen anledning att låta denna situation få fortsätta. Istället krävs en enhetlig tillämpning av EG-rätten på detta område för att undvika att narkotikaprekursorer används till att framställa olagliga narkotiska preparat.

[6] Se kommissionens förordning (EG) nr 260/2001 (EGT L 39, 9.2.2001, s. 11) som trädde i kraft den 1 mars 2001, nitton dagar efter offentliggörandet i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

[7] Se kommissionens direktiv 2001/8/EG (EGT L 39, 9.2.2001, s. 31) som ännu inte har införlivats i samtliga medlemsstaters lagstiftning.

Kommissionen har därför beslutat att dra tillbaka förslaget om ändring av direktiv 92/109/EEG. Det förslag till förordning som nu läggs fram skulle medföra att bestämmelserna i större utsträckning tillämpades direkt av marknadsaktörerna och att de harmoniserade åtgärderna införlivades samtidigt i alla medlemsstater. Den lagliga användningen av de berörda kemiska ämnena skulle kunna kontrolleras, och det skulle förhindra att de användes till att framställa olagliga narkotiska preparat. Dessutom kommer detta nya instrument därmed att tillämpas lika snabbt som förordning nr 3677/90.

3. Innehållet i kommissionens förslag

Syftet med den nya förordningen är att fastställa harmoniserade åtgärder för kontroll och övervakning av vissa kemiska ämnen som ofta används vid framställning av olagliga narkotiska preparat. Den nya förordningen kommer att motverka hinder för den fria rörligheten för dessa ämnen mellan medlemsstaterna. För att detta mål skall kunna uppnås innehåller förordningen bestämmelser om tillstånd, kundförsäkran, märkning och ett övervakningsförfarande.

Dessutom föreslår kommissionen att man i den nya förordningen skall ta hänsyn till den olagliga narkotikaframställningens föränderliga karaktär och anpassa den efter de redan offentliggjorda ändringarna av förordning (EEG) nr 3677/90.

Ytterligare en förbättring i förhållande till dagens situation är att medlemsstaterna blir skyldiga att förse marknadsaktörerna med information om hur de kan identifiera och rapportera misstänkta transaktioner, så att marknadsaktörerna informerar de behöriga myndigheterna om misstänkta transaktioner med ämnen som för närvarande inte nämns i direktivet men som icke desto mindre ofta används för att framställa syntetiska droger. Ett sådant samarbete har redan prövats i ett antal medlemsstater (Frankrike, Tyskland, Österrike, Storbritannien och Nederländerna). Kommissionen skall tillsammans med den kommitté som nämns i den nya förordningens artikel 15 ansvara för att upprätta och uppdatera förteckningarna över vilka produkter som skall kontrolleras. Medlemsstaterna skall distribuera dessa förteckningar till marknadsaktörerna.

Kommissionen tar tillfället i akt att tydligare definiera vad som menas med ett "förtecknat ämne", eftersom åtgärderna för sassafrasolja för närvarande tolkas olika på olika håll i EU. I vissa medlemsstater anses sassafrasolja vara en blandning som innehåller safrol och som därför bör kontrolleras, medan andra medlemsstater betraktar den som en naturprodukt som inte behöver undergå kontroll. Problemet kan lösas genom att en hänvisning till naturprodukter införs i definitionen av "förtecknade ämnen", så att det blir möjligt att utföra kontroller av sassafrasolja. Endast de naturprodukter ur vilka förtecknade ämnen lätt kan utvinnas skall emellertid omfattas av definitionen.

Kommissionen föreslår vidare att "icke förtecknade ämnen" definieras i enlighet med artikel 12.12 b i FN-konventionen.

Avslutningsvis anser kommissionen att detta är ett bra tillfälle att se över klassificeringen av kaliumpermanganat. Den kommitté som avses i den nya förordningens artikel 15 anser att denna kemikalie är särskilt bekymmersam. Kommittén har rekommenderat att kaliumpermanganat placeras i kategori 2 i bilaga I. Gränsvärden har fastställts för såväl kaliumpermanganat som för ättiksyraanhydrid, så att handeln med dessa produkter på den inre marknaden inte skall påverkas negativt.

2002/0217 (COD)

Förslag till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING om narkotikaprekursorer

(Text av betydelse för EES)

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 95 i detta,

med beaktande av kommissionens förslag [8],

[8] EGT C [...], [...], s. [...].

med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande [9],

[9] EGT C [...], [...], s. [...].

i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget [10], och

[10] EGT C [...], [...], s. [...].

av följande skäl:

(1) Förenta nationernas konvention mot olaglig hantering av narkotika och psykotropa ämnen (nedan kallad "FN-konventionen"), vilken antogs i Wien den 19 december 1988, godkändes av gemenskapen i de frågor som faller inom dess behörighet genom rådets beslut 90/611/EEG av den 22 oktober 1990 [11].

[11] EGT L 326, 24.11.1990, s. 56, Council Decision 90/611/EEC of 22 October 1990 concerning the conclusion, on behalf of the European Economic Community, of the United Nations Convention against Illicit Traffic in Narcotic Drugs and Psychotropic Substances (rådets beslut 90/611/EEG av den 22 oktober 1990 om ingående, på Europeiska ekonomiska gemenskapens vägnar, av Förenta nationernas konvention mot olaglig hantering av narkotika och psykotropa ämnen; finns ej på svenska).

(2) De krav som ställs på handeln med prekursorer (dvs. ämnen som ofta används vid den olagliga framställningen av narkotiska preparat och psykotropa ämnen) i artikel 12 i FN-konventionen har i fråga om handeln mellan gemenskapen och tredje land genomförts genom förordning (EEG) nr 3677/90 av den 13 december 1990 om åtgärder för att försvåra avledningen av vissa ämnen för olaglig framställning av narkotika och psykotropa ämnen [12].

[12] EGT L 357, 20.12.1990, s. 1, senast ändrad genom rådets förordning (EG) nr 1116/2001 (EGT L 153, 8.6.2001, s. 4).

(3) Enligt artikel 12 i FN-konventionen skall lämpliga åtgärder vidtas för att övervaka tillverkningen och distributionen av prekursorer. För detta måste åtgärder vidtas för medlemsstaternas handel med prekursorer. Sådana åtgärder infördes genom rådets direktiv 92/109/EEG av den 14 december 1992 om tillverkning och utsläppande på marknaden av vissa ämnen som används vid illegal tillverkning av narkotiska preparat och psykotropa ämnen. För att de harmoniserade bestämmelserna skall tillämpas samtidigt i alla medlemsstater anses en förordning vara lämpligare än det nuvarande direktivet.

(4) Genom beslut vid sin 35:e session 1992 införde FN:s narkotikakommission ytterligare ämnen i förteckningarna i bilagan till konventionen. Denna förordning bör innehålla motsvarande bestämmelser för att göra det möjligt att upptäcka fall då narkotika kan ha spridits på ett olagligt sätt inom gemenskapen samt för att se till att gemensamma övervakningsbestämmelser tillämpas inom gemenskapsmarknaden.

(5) Bestämmelserna i artikel 12 i FN-konventionen bygger på ett övervakningssystem för handeln med ämnena i fråga. Denna handel är till övervägande del helt laglig. Dokumentation av försändelser och märkningen av dessa ämnen måste vara tillräckligt tydliga. Vid sidan av att de behöriga myndigheterna ges nödvändiga möjligheter att ingripa är det också viktigt att i FN-konventionens anda utveckla mekanismer som bygger på ett nära samarbete mellan de berörda marknadsaktörerna samt metoder för insamling av information.

(6) Meningarna går idag isär inom gemenskapen när det gäller tolkningen av vilka åtgärder som bör tillämpas vad beträffar sassafrasolja, eftersom oljan enligt vissa medlemsstater är en blandning som innehåller safrol och därför bör kontrolleras, medan andra medlemsländer betraktar den som en naturprodukt som inte behöver undergå kontroll. Problemet kan lösas genom att en hänvisning till naturprodukter införs i definitionen av "förtecknade ämnen", så att det blir möjligt att utföra kontroller av sassafrasolja; dock bör endast de naturprodukter ur vilka förtecknade ämnen lätt kan utvinnas omfattas av definitionen.

(7) Ämnen som ofta används för olaglig framställning av narkotika och psykotropa ämnen bör förtecknas i en bilaga.

(8) Det är viktigt att se till att var och en som framställer eller använder vissa ämnen som finns förtecknade i bilagan måste ha särskilt tillstånd. Dessutom skall leverans av sådana ämnen endast tillåtas om mottagarna av leveransen har särskilt tillstånd eller har undertecknat en kundförsäkran. Bilaga III bör innehålla detaljerade bestämmelser om kundförsäkran.

(9) Åtgärder bör vidtas för att uppmuntra marknadsaktörerna att rapportera misstänkta transaktioner med ämnen som finns förtecknade i bilaga I till de behöriga myndigheterna.

(10) För att förbättra övervakningen av handeln inom gemenskapen med de ämnen som finns upptagna i bilaga I bör åtgärder vidtas.

(11) Alla transaktioner som leder fram till att förtecknade ämnen av kategorierna 1 och 2 i bilaga I släpps ut på marknaden bör vara dokumenterade på ett tillfredsställande sätt. Marknadsaktörerna skall rapportera alla misstänkta transaktioner med de ämnen som finns förtecknade i bilaga I till de behöriga myndigheterna. Detta bör dock inte gälla transaktioner med ämnen av kategori 2 i bilaga I om de mängder det rör sig om inte överstiger de mängder som anges i bilaga II.

(12) Det har konstaterats att ett stort antal andra ämnen, varav många är föremål för laglig handel i stora kvantiteter, kan användas som prekursorer vid olaglig tillverkning av syntetiska droger. Att underkasta dessa ämnen samma stränga kontroller som dem som förtecknas i bilagan skulle skapa onödiga hinder för handeln i form av verksamhetstillstånd och dokumentering av transaktioner. En flexiblare mekanism bör därför upprättas på gemenskapsnivå, varigenom de behöriga myndigheterna i medlemsstaterna kan informeras om sådana transaktioner.

(13) Ett samarbetsförfarande planeras i Europeiska unionens handlingsplan mot narkotika, som godkändes av Europeiska rådet i Santa Maria da Feira den 19-20 juni 2000. För att stärka samarbetet mellan medlemsstaterna och den kemiska industrin, särskilt när det gäller ämnen som inte nämns i denna förordning men som kan användas vid olaglig framställning av syntetiska droger, bör riktlinjer utarbetas som kan vara till hjälp för industrin.

(14) De åtgärder som krävs för att genomföra denna förordning bör antas i enlighet med rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter [13].

[13] EGT L 184, 17.7.1999, s. 23.

(15) Medlemsstaterna kan inte själva i tillräcklig utsträckning uppnå målen med den föreslagna åtgärden, få till stånd en harmoniserad övervakning av handeln med narkotikaprekursorer samt undvika att narkotikaprekursorer används till att framställa olagliga narkotiska preparat, eftersom problemets internationella och föränderliga karaktär gör att målen bättre uppnås på gemenskapsnivå. Gemenskapen kan därför vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i fördragets artikel 5. I enlighet med proportionalitetsprincipen i den artikeln sträcker sig denna förordning inte längre än vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål.

(16) Rådets direktiv 92/109/EEG av den 14 december 1992 [14], kommissionens direktiv 93/46/EEG av den 22 juni 1993 [15] och 2001/8/EG av den 8 februari 2001 [16] samt kommissionens förordningar (EG) nr 1485/96 av den 26 juli 1996 [17] och (EG) nr 1533/2000 av den 13 juli 2000 [18] bör upphöra att gälla.

[14] EGT L 370, 19.12.1992, s. 76, rådets direktiv 92/109/EEG av den 14 december 1992 om tillverkning och utsläppande på marknaden av vissa ämnen som används vid illegal tillverkning av narkotiska preparat och psykotropa ämnen.

[15] EGT L 159, 1.7.1993, s. 134, kommissionens direktiv 93/46/EEG av den 22 juni 1993 om ersättning och ändring av bilagorna till rådets direktiv 92/109/EEG om tillverkning och utsläppande på marknaden av vissa ämnen som används vid illegal tillverkning av narkotiska preparat och psykotropa substanser.

[16] EGT L 39, 9.2.2001, s. 31, kommissionens direktiv 2001/8/EG av den 8 februari 2001 om att ersätta bilaga I till rådets direktiv 92/109/EEG om tillverkning och saluföring av vissa ämnen som används vid illegal tillverkning av narkotiska preparat och psykotropa ämnen.

[17] EGT L 188, 27.7.1996, s. 28, kommissionens förordning (EG) nr 1485/96 av den 26 juli 1996 om närmare bestämmelser för tillämpningen av rådets direktiv 92/109/EEG vad gäller kundförsäkran om särskild användning av vissa ämnen som används vid illegal tillverkning av narkotiska preparat och psykotropa ämnen.

[18] EGT L 175, 14.7.2000, s. 75, kommissionens förordning (EG) nr 1533/2000 av den 13 juli 2000 om ändring av förordning (EG) nr 1485/96 om närmare bestämmelser för tillämpningen av rådets direktiv 92/109/EEG vad gäller kundförsäkran om särskild användning av vissa ämnen som används vid illegal tillverkning av narkotiska preparat och psykotropa ämnen.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1 Räckvidd och syfte

Genom denna förordning upprättas harmoniserade åtgärder för kontroll och övervakning av vissa ämnen som ofta används vid olaglig framställning av narkotiska preparat och psykotropa ämnen i avsikt att förhindra att sådana ämnen sprids.

Artikel 2 Definitioner

I den här förordningen används följande beteckningar med de betydelser som här anges:

a) förtecknat ämne: varje ämne som upptas i bilaga I, även blandningar och naturprodukter som innehåller sådana ämnen. Härigenom undantas läkemedel (enligt definitionen i direktiv 2001/83/EG [19]), farmaceutiska preparat, blandningar, naturprodukter och andra preparat som innehåller förtecknade ämnen och som är beredda på ett sådant sätt att dessa ämnen inte lätt kan användas eller utvinnas med metoder som kan tillämpas utan svårighet eller är ekonomiskt fördelaktiga.

[19] EGT L 311, 28.11.2001, s. 67.

b) icke förtecknat ämne: varje ämne som inte är upptaget i bilaga I men vars användning vid olaglig framställning av narkotika eller psykotropa ämnen har fastställts.

c) utsläppande på marknaden: varje leverans, mot betalning eller utan avgift, av förtecknade ämnen, eller lagring, framställning, bearbetning, distribution eller förmedling av eller handel med dessa ämnen, i syfte att tillhandahålla dem.

d) marknadsaktör: varje fysisk eller juridisk person som medverkar till att släppa ut förtecknade ämnen på gemenskapsmarknaden.

e) Internationella kontrollstyrelsen för narkotika: den styrelse som upprättats genom 1961 års allmänna narkotikakonvention, såsom ändrad genom 1972 års protokoll.

Artikel 3 Krav för framställning och utsläppande på marknaden av förtecknade ämnen

1. Marknadsaktörer måste få tillstånd från de behöriga myndigheterna innan de släpper ut förtecknade ämnen av kategori 1 i bilaga I på gemenskapsmarknaden.

2. Vid bedömningen av om tillstånd skall beviljas skall de behöriga myndigheterna särskilt beakta den sökandes kompetens och integritet. Tillståndet får upphävas tillfälligt eller återkallas av de behöriga myndigheterna, om det finns rimliga skäl att anta att innehavaren inte längre är lämpad att inneha tillstånd eller om de villkor på vilka tillståndet utfärdades inte längre är uppfyllda.

3. Marknadsaktörer vars verksamhet bygger på att släppa ut förtecknade ämnen av kategori 2 i bilaga I på marknaden skall åläggas att till de behöriga myndigheterna lämna adressuppgifter för de lokaler som de använder för produktion av eller handel med dessa ämnen samt att hålla dessa uppgifter aktuella.

Artikel 4 Kundförsäkran och tillstånd

1. Varje marknadsaktör som är etablerad inom gemenskapen och som förser en kund med ett förtecknat ämne av kategori 1 eller 2 i bilaga I till denna förordning måste få en försäkran från kunden där det anges hur de förtecknade ämnena skall användas. För varje enskilt förtecknat ämne krävs en separat försäkran. Denna försäkran skall upprättas enligt mallen i punkt 1 i bilaga III till denna förordning. Juridiska personer skall upprätta sin försäkran på papper med brevhuvud.

2. Som ett alternativ till ovannämnda försäkran om en enskild transaktion kan en marknadsaktör som regelbundet förser en kund med ett förtecknat ämne av kategori 2 i bilaga I till denna förordning godta en enda försäkran som omfattar ett antal transaktioner över en period på högst ett år, förutsatt att följande kriterier är uppfyllda:

a) Marknadsaktören skall vid minst tre tillfällen under de föregående tolv månaderna ha levererat ämnet till kunden i fråga.

b) Det skall inte finnas något skäl för marknadsaktören att anta att ämnet kommer att användas i olagligt syfte.

c) De beställda kvantiteterna skall stämma överens med den kundens normala förbrukning.

Denna försäkran skall upprättas enligt mallen i punkt 2 i bilaga III till denna förordning. Juridiska personer skall upprätta sin försäkran på papper med brevhuvud.

3. Varje marknadsaktör som innehar ett sådant tillstånd som avses i artikel 3 får inte leverera förtecknade ämnen av kategori 1 i bilaga I annat än till personer med ett sådant tillstånd som avses i artikel 3 eller som har undertecknat en sådan kundförsäkran som avses i punkterna 1 och 2 ovan.

4. En marknadsaktör som levererar ämnen av kategori 1 i bilaga I skall stämpla och datera en kopia av kundförsäkran för att på så sätt intyga att det överensstämmer med originalet. När ämnen av kategori 1 förflyttas inom gemenskapen skall detta dokument alltid medfölja och på begäran visas för de myndigheter som ansvarar för att kontrollera innehållet i fordon vid transporter.

Artikel 5 Dokumentation

1. Marknadsaktörerna skall se till att alla transaktioner som leder fram till att förtecknade ämnen av kategorierna 1 och 2 i bilaga I släpps ut på marknaden är korrekt dokumenterade enligt punkterna 2-5.

2. Affärsdokument som t.ex. fakturor, fraktsedlar, administrativa handlingar samt transport- och andra fraktdokument skall innehålla tillräcklig information för att följande klart skall framgå:

a) Det förtecknade ämnets namn i den form som används i kategorierna 1 och 2 i bilaga I.

b) Mängd och vikt av det förtecknade ämnet och, då det gäller blandningar, blandningens mängd och vikt om den är känd samt antingen mängd och vikt eller viktprocent av det eller de ämnen som upptas i kategorierna 1 och 2 i bilaga I och som ingår i blandningen.

c) Leverantörens, distributörens och mottagarens namn och adress.

3. I dokumentationen måste även ingå en sådan kundförsäkran som avses i artikel 4.

4. Marknadsaktörerna skall bokföra sina transaktioner på ett så utförligt sätt som krävs för att de skall kunna fullgöra sina skyldigheter enligt punkt 1.

5. Den dokumentation och bokföring som avses i punkterna 1-4 ovan skall bevaras i minst tre år, räknat från utgången av det kalenderår under vilket en sådan transaktion som avses i punkt 1 ägde rum, och hållas omedelbart tillgänglig för att på begäran kunna inspekteras av de behöriga myndigheterna.

Artikel 6 Undantag

Kraven i artiklarna 3, 4 och 5 skall inte gälla transaktioner som gäller förtecknade ämnen av kategori 2 i bilaga I, om de mängder det rör sig om inte överstiger de mängder som anges i bilaga II.

Artikel 7 Märkning

Marknadsaktörerna skall se till att etiketter fästs på förtecknade ämnen av kategorierna 1 och 2 i bilaga I innan ämnena släpps ut på marknaden. På dessa etiketter skall ämnenas namn anges i den form som används i bilaga I. Marknadsaktörerna får dessutom sätta på sina sedvanliga etiketter.

Artikel 8 Rapportering om förtecknade ämnen till de behöriga myndigheterna

1. Marknadsaktörerna skall omedelbart underrätta de behöriga myndigheterna om alla omständigheter - t.ex. ovanliga beställningar och transaktioner som rör förtecknade ämnen - som tyder på att sådana ämnen som skall släppas ut på marknaden alternativt bearbetas kan komma att användas till olaglig framställning av narkotiska preparat eller psykotropa ämnen.

2. Marknadsaktörerna skall i kortfattad form förse de behöriga myndigheterna med sådan information om sina transaktioner med förtecknade ämnen som dessa myndigheter kan komma att kräva.

Artikel 9 Riktlinjer

1. För att underlätta samarbetet mellan medlemsstaternas behöriga myndigheter, marknadsaktörerna och den kemiska industrin beträffande bland annat icke förtecknade ämnen som ofta används vid olaglig framställning av narkotika och psykotropa ämnen skall kommissionen i enlighet med förfarandet i artikel 15.2 utarbeta och uppdatera riktlinjer till stöd för den kemiska industrin.

2. Riktlinjerna skall särskilt innehålla följande:

a) Information om olika sätt att identifiera och rapportera misstänkta transaktioner.

b) En regelbundet uppdaterad förteckning över sådana icke förtecknade ämnen som ofta används vid olaglig framställning av narkotika och psykotropa ämnen i syfte att göra det möjligt för industrin att frivilligt kontrollera handeln med dessa ämnen.

c) Annan användbar information.

3. De behöriga myndigheterna skall se till att riktlinjerna och den förteckning som avses i punkt 2 b regelbundet distribueras på ett sätt som de behöriga myndigheterna finner lämpligt och som överensstämmer med riktlinjernas mål.

Artikel 10 De behöriga myndigheternas befogenheter och skyldigheter

För att se till att artiklarna 3-7 tillämpas korrekt skall varje medlemsstat vidta nödvändiga åtgärder för att ge de behöriga myndigheterna befogenhet att

a) inhämta information om samtliga beställningar som gäller förtecknade ämnen eller transaktioner i vilka förtecknade ämnen ingår,

b) få tillträde till marknadsaktörernas affärslokaler i syfte att säkra bevisning för oegentligheter,

c) respektera affärshemligheter.

Artikel 11 Samarbete mellan medlemsstaterna och kommissionen

1. Varje medlemsstat skall utse en eller flera behöriga myndigheter som ansvarar för tillämpningen av denna förordning samt underrätta kommissionen om sitt beslut.

2. Vid tillämpningen av denna förordning skall, utan att det påverkar tillämpningen av artikel 15, bestämmelserna i rådets förordning (EEG) nr 515/97 [20], särskilt de som gäller sekretess, gälla i tillämpliga delar. De behöriga myndigheter som utsetts enligt punkt 1 skall fungera som behöriga myndigheter i enlighet med artikel 2.2 i förordning (EEG) nr 515/97.

[20] EGT L 82, 22.3.1997, s. 1.

Artikel 12 Påföljder

Medlemsstaten skall fastställa bestämmelser om de påföljder som skall gälla i fall av överträdelser av bestämmelserna i denna förordning och skall vidta de åtgärder som krävs för att se till att dessa påföljder tillämpas. Påföljderna skall vara tillräckliga, proportionella och avskräckande. Medlemsstaterna skall underrätta kommissionen om dessa bestämmelser senast inom [arton månader] och skall utan dröjsmål meddela eventuella senare ändringar som påverkar bestämmelserna.

Artikel 13 Uppgifter från medlemsstaterna

1. För att möjliggöra eventuella nödvändiga förändringar av övervakningsåtgärderna beträffande handel med förtecknade och icke förtecknade ämnen skall de behöriga myndigheterna i varje medlemsstat varje år till kommissionen lämna alla relevanta uppgifter om genomförandet av de övervakningsåtgärder som fastställs i denna förordning, särskilt i fråga om ämnen som används vid olaglig framställning av narkotika eller psykotropa ämnen samt metoder för spridning och olaglig framställning.

2. Kommissionen skall i enlighet med artikel 12.12 i FN-konventionen och i samråd med medlemsstaterna göra en sammanfattning av de uppgifter som lämnas enligt punkt 1 och översända denna till Internationella kontrollstyrelsen för narkotika.

Artikel 14 Förfarande för genomförande

Följande åtgärder som krävs för att genomföra denna förordning skall antas i enlighet med förfarandet i artikel 15.2:

1. Fastställande, när så krävs, av vilka villkor som skall gälla för dokumentation och märkning av blandningar och beredningar som innehåller ämnen av kategori 2 i bilaga I enligt bestämmelserna i artiklarna 5 och 6.

2. Ändring av bilagorna till denna förordning om tabellerna i FN-konventionens bilaga ändras.

3. Ändring av gränsvärdena i bilaga II.

4. Den blankett för kundförsäkran som avses i artikel 4.1 och 4.2 samt de detaljerade bestämmelserna för hur den skall användas.

Artikel 15 Kommitté

1. Kommissionen skall biträdas av den kommitté som inrättats enligt artikel 10 i förordning (EEG) nr 3677/90.

2. När det hänvisas till denna punkt skall artiklarna 4 och 7 i beslut 1999/468/EG tillämpas, med beaktande av bestämmelserna i beslutets artikel 8. Den tid som avses i artikel 4.3 i beslut 1999/468/EG skall vara tre månader.

3. Kommittén skall själv anta sin arbetsordning.

Artikel 16 Information om medlemsstaternas åtgärder

Varje medlemsstat skall underrätta kommissionen om de åtgärder som den vidtar till följd av denna förordning.

Kommissionen skall vidarebefordra denna information till övriga medlemsstater.

Artikel 17 Upphävande

1. Rådets direktiv 92/109/EEG, kommissionens direktiv 93/46/EEG och 2001/8/EG samt kommissionens förordningar (EEG) nr 1485/96 och (EG) nr 1533/2000 skall upphöra att gälla.

2. Hänvisningar till de upphävda direktiven eller förordningarna skall tolkas som hänvisningar till denna förordning.

3. Giltighetstiden för de tillstånd som beviljats och de kundförsäkringar som utfärdats enligt ovannämnda direktiv eller förordningar skall inte påverkas av att de ersätts av denna förordning.

Artikel 18 Ikraftträdande

Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den

På Europaparlamentets vägnar På rådets vägnar

Ordförande Ordförande

BILAGA I

Kategori 1

>Plats för tabell>

Kategori 2

>Plats för tabell>

Kategori 3

>Plats för tabell>

BILAGA II

Ämne // Gränsvärde

Ättiksyraanhydrid // 100 l

Kaliumpermanganat // 100 kg

Antranilsyra och salter av antranilsyra // 1 kg

Fenylättiksyra och salter av fenylättiksyra // 1 kg

Piperidin och salter av piperidin // 0,5 kg

BILAGA III

1. Blankett för försäkran för enskilda transaktioner (ämnen i kategori 1 och 2)

Kundförsäkran om särskild användning av ämnen i kategori 1 och 2 (enskild transaktion)

Undertecknare nedan:

Namn:

Adress:

Tillståndsnr/licensnr/registreringsnr:

(stryk det som inte gäller)

utfärdat den av

(myndighetens namn och adress)

och giltigt tills vidare/till och med den

(stryk det som inte gäller)

har beställt från

Namn:

Adress:

följande ämne

Beskrivning:

Nummer i kombinerade nomenklaturen: Kvantitet:

Ämnet kommer att användas enbart till

Jag/Vi försäkrar att ovanstående ämne inte kommer att återförsäljas eller på annat sätt levereras till en kund annat än på villkor att kunden gör en liknande försäkran om användning, eller, för ämnen i kategori 2, en försäkran om användning av ämnen för flera transaktioner.

Underskrift: Namnförtydligande:

(med versaler)

Tjänsteställning: Datum:

2. Blankett för försäkran för flera transaktioner (i kategori 2)

Kundförsäkran om särskild användning av ämnen i kategori 2 (flera transaktioner)

Undertecknare nedan:

Namn:

Adress:

Registreringsnr:

utfärdat den av

(myndighetens namn och adress)

och giltigt tills vidare/till och med den

(stryk det som inte gäller)

avser att beställa från

Namn:

Adress:

följande ämne

Beskrivning:

Nummer i kombinerade nomenklaturen: Kvantitet:

Ämnet kommer att användas uteslutande till

och motsvarar en mängd som normalt sett är tillräcklig för......... månader

(max 12 månader)

Jag/Vi försäkrar att ovanstående ämne inte kommer att återförsäljas eller levereras till en annan kund annat än på villkor att kunden gör en liknande försäkran om användning, eller en försäkran om användning av ämnen för enskilda transaktioner.

Underskrift: Namnförtydligande:

(med versaler)

Tjänsteställning: Datum: