GEMENSAM STÅNDPUNKT (EG) nr 3/98 antagen av rådet den 11 december 1997 inför antagandet av rådets direktiv nr 98/. . ./EG om registrering av personer som färdas ombord på passagerarfartyg som ankommer till eller avgår från hamnar i gemenskapens medlemsstater (98/C 23/03)

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 84.2 i detta,

med beaktande av kommissionens förslag (1),

med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (2),

i enlighet med det i artikel 189c i fördraget angivna förfarandet (3), och

med beaktande av följande:

(1) Ytterligare åtgärder måste vidtas inom ramen för den gemensamma transportpolitiken för att öka säkerheten vid transporter till sjöss.

(2) Gemenskapen är allvarligt oroad av de fartygsolyckor i vilka passagerarfartyg har varit inblandade och som har resulterat i omfattande förluster av människoliv, särskilt olyckorna med "Herald of Free Enterprise" och "Estonia". Personer som färdas med passagerarfartyg och höghastighetspassagerarfartyg inom gemenskapen har rätt att vänta sig och kunna lita på en tillräcklig säkerhetsnivå och på ett ändamålsenligt informationssystem, som underlättar sjöräddning och en effektiv hantering av de vidare efterverkningarna om en olycka skulle inträffa.

(3) Det är nödvändigt att säkerställa att antalet passagerare ombord inte överstiger det antal som fartyget och dess säkerhetsutrustning är certifierad för. Företagen bör kunna informera sjöräddningstjänsten om hur många personer som är inblandade i en olycka.

(4) Uppgifter om passagerare och besättning måste sammanställas för att underlätta sjöräddning och den effektiva hanteringen av efterverkningarna av en olycka, t.ex. för att identifiera de inblandade personerna, ge klarare upplysningar om dithörande rättsliga frågor och bidra till mer ändamålsenlig läkarvård för dem som räddats. Sådana uppgifter skulle också förhindra onödig ängslan hos anhöriga och andra personer med anknytning till personer ombord på passagerarfartyg, som är inblandade i olyckor till sjöss i farvatten för vilka medlemsstaterna har ansvar enligt 1979 års internationella sjöräddningskonvention (SAR).

(5) Passagerare bör därför räknas och registreras före fartygets avgång.

(6) Kapitel III i internationella konventionen om säkerheten för människoliv till sjöss (SOLAS) föreskriver att alla personer ombord på samtliga passagerarfartyg i internationell trafik skall räknas och registreras från den 1 juli 1997 respektive den 1 januari 1999, medan den tillåter administrationerna att medge undantag för passagerarfartyg som trafikerar skyddade farvatten från dessa krav liksom från kravet att registrera om den fastställda tidtabellen för sådana fartyg gör det praktiskt omöjligt att färdigställa sådan information. Det SOLAS-kapitlet gäller inte för inrikes resor och överlåter viktiga delar av tolkningen till enskilda medlemsstaters avgörande.

(7) Detta direktiv är i överensstämmelse med medlemsstaternas rätt att för passagerarfartyg som trafikerar deras hamnar införa vissa strängare krav än de som fastställs i SOLAS-konventionen.

(8) Särskilt med tanke på betydelsen av passagerartransporter till sjöss för den inre marknaden är åtgärder på gemenskapsnivå det mest effektiva sättet att fastställa en gemensam lägsta säkerhetsnivå för fartyg inom hela gemenskapen.

(9) Med tanke på proportionalitetsprincipen är ett rådsdirektiv det lämpliga rättsliga instrumentet eftersom det ger medlemsstaterna en ram för enhetlig och obligatorisk tillämpning av säkerhetsnormerna, samtidigt som det ger medlemsstaterna rätt att välja de metoder för genomförandet som bäst passar deras interna system.

(10) En medlemsstat kan säkerställa att de tillämpliga säkerhetsreglerna följs av de passagerarfartyg som för dess flagg och av de företag som driver dem. Dessa regler bör inte införas i fråga om fartyg som trafikerar hamnar i tredje land; SOLAS-bestämmelserna gäller för sådana resor.

(11) Det enda sätt på vilket medlemsstaterna kan garantera säkerheten och den effektiva hanteringen av efterverkningarna av eventuella olyckor för samtliga passagerarfartyg som trafikerar eller önskar trafikera deras hamnar, oavsett vilken flagg de för, är att ställa som villkor för trafiken på deras hamnar att de tillämpliga reglerna verkligen efterlevs. Beslut om att medge undantag från dessa regler kan inte fattas enbart av flaggstaten, eftersom endast hamnstaten har möjlighet att fastställa kraven för bästa möjliga sjöräddningsoperationer för passagerarfartyg som trafikerar en hamn.

(12) För att harmonisera skydd för hälsa och säkerhet och undvika snedvridning av konkurrensen bör medlemsstaterna inte bevilja undantag eller medge avvikelse från de tillämpliga SOLAS-bestämmelserna om "passageraruppgifter" för resor som utgår ifrån eller går till gemenskapshamnar, av andra skäl än de som nämns i detta direktiv.

(13) Av praktiska skäl och för att undvika snedvridning av konkurrensen måste ett enhetligt synsätt fastställas när det gäller att bestämma vid vilka resor registrering av personer ombord bör vara tvingande. Gränsen på 20 nautiska mil är resultatet av att man har tagit hänsyn till generella principer och specifika problem som samtliga medlemsstater har ställt sig bakom.

(14) Av särskilda operativa skäl kan räkning av personer ombord på passagerarfartyg som korsar Messinasundet under en begränsad tidsperiod göras på ett enklare sätt än genom att räkna enskilda personer. Medlemsstaterna bör ha möjlighet att i viss mån släppa på kravet att meddela antalet personer till land för passagerarfartyg som går i regelbunden trafik med kort varaktighet och som genomförs helt och hållet i skyddade havsområden, enligt direktivets definition. Passagerarfartyg som trafikerar enbart skyddade havsområden utgör en mer begränsad risk och bör därför ha möjlighet till undantag. Under vissa särskilda omständigheter kan det bli helt ogörligt för rederiföretag att registrera personer ombord och därför kan en avvikelse från skyldigheten att registrera medges under särskilda omständigheter och på väl angivna villkor.

(15) Insamling och bearbetning av uppgifter om namngivna enskilda personer måste göras i enlighet med de principer om dataskydd som anges i direktiv 95/46/EG (4). Enskilda personer skall när uppgifterna samlas in särskilt informeras om syftet med uppgifterna och uppgifterna bör bevaras endast en mycket kort tid, som i alla händelser inte får vara längre än vad som är nödvändigt för att uppfylla syftet med detta direktiv.

(16) Det är nödvändigt att en kommitté som består av företrädare för medlemsstaterna biträder kommissionen vid den effektiva tillämpningen av direktivet. Den kommitté som inrättats enligt artikel 12 i direktiv 93/75/EEG (5) kan fylla denna funktion.

(17) Vissa bestämmelser i direktivet får anpassas av denna kommitté så att hänsyn tas till framtida ändringar av SOLAS-konventionen, vilka har trätt i kraft.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Syftet med detta direktiv är att höja säkerheten och öka möjligheterna att rädda passagerare och besättning ombord på passagerarfartyg, som trafikerar hamnar i gemenskapens medlemsstater samt att säkerställa att sjöräddningsarbetet och de vidare efterverkningarna av en olycka kan hanteras effektivare.

Artikel 2

I detta direktiv avses med

- personer: samtliga ombordvarande oberoende av ålder,

- passagerarfartyg: havsgående fartyg och havsgående höghastighetsfartyg som medför fler än tolv passagerare,

- höghastighetsfartyg: höghastighetsfartyg enligt definitionen i regel 1, kapitel X i 1974 års SOLAS-konvention, såsom den är i kraft vid tiden för detta direktivs antagande,

- företag: passagerarfartygets ägare eller någon annan organisation eller person, såsom redaren eller den som hyr fartyget utan besättning, som har övertagit fartygsägarens ansvar för passagerarfartygets drift,

- registreringsansvarig: den landbaserade person som av ett företag har utsetts att ansvara för att åliggandena enligt ISM-koden fullgörs, eller en landbaserad person som företaget har utsett som ansvarig för bevarandet av uppgifter om personer som finns ombord på ett av företagets passagerarfartyg,

- ISM-koden: de internationella organisationsregler för säker drift av fartyg och för förhindrande av förorening, som antogs av Internationella sjöfartsorganisationen (IMO) genom församlingens resolution A.741 (18) av den 4 november 1993,

- utsedd myndighet: den behöriga myndighet i medlemsstaten som är ansvarig för sjöräddningen eller engagerad i efterverkningarna av en olycka,

- en nautisk mil: 1 852 meter,

- skyddat havsområde: ett havsområde, skyddat mot påverkan från öppet hav, där ett fartyg inte vid något tillfälle befinner sig mer än sex nautiska mil från en skyddad plats, där nödställda kan ta sig i land och där närheten till sjöräddningsresurser är säkerställd,

- regelbunden trafik: en rad överfarter där fartyg går i trafik mellan samma två eller flera hamnar, antingen

a) enligt en offentliggjord tidtabell, eller

b) med så regelbundna eller ofta förekommande överfarter att de utgör en igenkännlig systematisk serie,

- tredje land: land som inte är en medlemsstat.

Artikel 3

Detta direktiv skall tillämpas på passagerarfartyg med undantag av

- örlogsfartyg och trupptransportfartyg, och

- fritidsfartyg om de inte har eller kommer att ha en besättning och medför fler än tolv passagerare för affärsmässiga syften.

Artikel 4

1. Samtliga personer ombord på passagerarfartyg, som avgår från en hamn i en medlemsstat, skall räknas före passagerarfartygets avgång.

2. Före passagerarfartygets avgång skall uppgift om antalet personer ombord lämnas till passagerarfartygets befälhavare och till den registreringsansvarige hos företaget eller till ett företags landbaserade system, som tjänar samma syfte.

Artikel 5

1. Följande uppgifter skall registreras för samtliga passagerarfartyg som avgår från en hamn i en medlemsstat och som genomför resor som överstiger 20 nautiska mil räknat från avgångshamnen:

- Ombordvarande personers efternamn.

- Förnamn eller initialer.

- Kön.

- Angivelse av varje persons åldersgrupp (vuxen, barn eller spädbarn), eller ålder, eller födelseår.

- Uppgifter om behovet av särskild vård eller hjälp i nödsituationer, om passageraren av egen vilja lämnar dessa uppgifter.

2. Dessa uppgifter skall insamlas före avgång och skall senast 30 minuter efter passagerarfartygets avgång meddelas till företagets registreringsansvarige eller till ett företags landbaserade system, som tjänar samma syfte.

Artikel 6

1. Varje medlemsstat skall för varje passagerarfartyg som för dess egen flagg och som avgår från en hamn utanför gemenskapen för att anlöpa en hamn inom gemenskapen kräva av företaget att det säkerställer att de uppgifter som avses i artiklarna 4.1 och 5.1 tillhandahålls i enlighet med bestämmelserna i artiklarna 4.2 och 5.2.

2. Varje medlemsstat skall för varje passagerarfartyg som för tredje lands flagg och som avgår från en hamn utanför gemenskapen för att anlöpa en hamn inom gemenskapen kräva av företaget att det säkerställer att de uppgifter som avses i artiklarna 4.1 och 5.1 insamlas och bevaras så att de finns tillgängliga för den utsedda myndigheten när de behövs för sjöräddningsändamål och de vidare efterverkningarna av en olycka.

3. När en medlemsstat, enligt tillämpliga SOLAS-bestämmelser, beviljar undantag eller medger avvikelser avseende passageraruppgifter för fartyg som för dess egen flagg och som anlöper hamnar inom gemenskapen från hamnar utanför gemenskapen får de endast göra det på de villkor som gäller för undantag eller avvikelser enligt detta direktiv.

Artikel 7

Innan ett passagerarfartyg avgår från en hamn i en medlemsstat skall dess befälhavare säkerställa att antalet personer ombord inte överstiger det antal som passagerarfartyget får medföra.

Artikel 8

Varje företag som påtar sig ansvaret för driften av passagerarfartyg skall då så krävs enligt artiklarna 4 och 5

- upprätta ett system för registrering av uppgifter om passagerarna. Systemet skall uppfylla de kriterier som anges i artikel 11,

- utse en registreringsansvarig som skall ansvara för bevarandet och vidarebefordrandet av dessa uppgifter om en nödsituation skulle uppstå eller i efterverkningarna av en olycka.

Företaget skall säkerställa att de uppgifter som krävs enligt detta direktiv alltid skall finnas lätt tillgängliga för vidarebefordran till den utsedda myndigheten för sjöräddningsändamål i händelse av en nödsituation eller i efterverkningarna av en olycka.

Personuppgifter som insamlas i enlighet med bestämmelserna i artikel 5 skall inte bevaras längre än vad som är nödvändigt för att uppfylla syftet med detta direktiv.

Företaget skall säkerställa att uppgifter om personer som har angett att de behöver särskild vård eller hjälp i nödsituationer registreras på vederbörligt sätt och meddelas befälhavaren före passagerarfartygets avgång.

Artikel 9

1. En medlemsstat från vars hamn ett passagerarfartyg avgår får sänka den gräns på 20 nautiska mil som anges i artikel 5.

Varje beslut om att sänka denna gräns för resor mellan två hamnar i olika medlemsstater skall fattas gemensamt av dessa två länder.

2. a) Vid genomförandet av artikel 4.1 får Republiken Italien för regelbunden trafik över Messinasundet anta bestämmelser för räkning av det maximala antalet personer som får medföras ombord på ett passagerarfartyg som transporterar järnvägspersonvagnar och landsvägsfordon på grundval av det maximala antalet passagerare som får medföras i järnvägsvagnarna och alla andra fordon ombord, om personerna inte kan räknas individuellt av operativa skäl. Denna bestämmelse får inte tillämpas i mer än fyra år. Varje förlängning skall beslutas i enlighet med punkt 3, med beaktande av de erfarenheter som gjorts.

b) En medlemsstat från vars hamn ett fartyg avgår får undanta passagerarfartyg, som uteslutande trafikerar skyddade havsområden i regelbunden trafik med en restid som understiger en timme mellan hamnbesöken, från skyldigheten enligt artikel 4.2 att meddela antalet personer ombord till den registreringsansvarige eller till företagets landbaserade system, som tjänar samma syfte.

c) En medlemsstat får undanta passagerarfartyg, som går i trafik mellan två hamnar eller från och till samma hamn utan mellanliggande hamnbesök och uteslutande i skyddade havsområden, från skyldigheterna enligt artikel 5.

3. Under de omständigheter som anges i punkt 2 skall följande förfarande tillämpas:

a) Medlemsstaten skall utan dröjsmål informera kommissionen om sitt beslut att bevilja undantag eller medge avvikelse från de tillämpliga bestämmelserna i artiklarna 4 och 5 och ange sakliga skäl för dessa.

b) Om kommissionen inom sex månader från anmälan anser att detta beslut inte är berättigat eller att det kan snedvrida konkurrensen får den, i enlighet med det förfarande som anges i artikel 13, kräva att medlemsstaten ändrar eller drar tillbaka sitt beslut.

4. För regelbunden trafik i ett område där den årliga sannolikheten för att den signifikanta våghöjden överstiger två meter är mindre än 10 %, och

- om resans längd inte överstiger cirka 30 nautiska mil från avgångshamnen, eller

- där det huvudsakliga syftet med trafiken är att förse ytterområden med regelbundna och ändamålsenliga förbindelser för vanliga ändamål,

får en medlemsstat från vars hamn passagerarfartyget avgår i inrikes trafik, eller två medlemsstater mellan vilkas hamnar passagerarfartyget går, begära att kommissionen medger avvikelse, helt eller delvis, från detta krav, om de anser att det är ogörligt för företagen att registrera de uppgifter som avses i artikel 5.1.

För detta ändamål skall bevis på ogörligheten företes. Dessutom skall det visas att det i det område som sådana fartyg trafikerar finns landbaserad navigationsledning, att tillförlitliga väderleksrapporter tillhandahålls och att tillräckliga och ändamålsenliga sjöräddningsresurser finns tillgängliga. De avvikelser som medges enligt denna punkt får inte ha en negativ inverkan på konkurrensen.

Ett sådant beslut skall fattas enligt förfarandet i artikel 13.

5. En medlemsstat skall inte, i enlighet med bestämmelserna i detta direktiv, bevilja undantag eller medge avvikelser för passagerarfartyg som avgår från dess hamnar och som för tredje lands flagg om detta tredje land är fördragsslutande part till SOLAS-konventionen och inte, enligt de tillämpliga SOLAS-bestämmelserna, instämmer i tillämpningen av sådana undantag.

Artikel 10

De registreringssystem som upprättas enligt artikel 8 skall godkännas av medlemsstaterna.

Medlemsstaterna skall åtminstone göra stickprov för att kontrollera att de registreringssystem som i enlighet med detta direktiv upprättas på deras territorium fungerar som de skall.

Varje medlemsstat skall utse den myndighet till vilken de företag som avses i artikel 8 skall lämna de uppgifter som krävs enligt detta direktiv.

Artikel 11

1. Registreringssystemen skall enligt detta direktiv uppfylla följande funktionella kriterier:

i) >Plats för tabell>

ii) >Plats för tabell>

iii) >Plats för tabell>

iv) >Plats för tabell>

2. Flera olika system skall undvikas på samma eller liknande rutter.

Artikel 12

Utan att de påverkar förfarandena för ändring av SOLAS-konventionen, får detta direktiv ändras i enlighet med det förfarande som anges i artikel 13 för att säkerställa tillämpningen för att uppfylla syftet med detta direktiv, och utan att utvidga dess tillämpningsområde av senare ändringar, som gäller registreringssystemen av SOLAS-konventionen och som har trätt i kraft efter antagandet av detta direktiv.

Artikel 13

Kommissionen skall biträdas av den kommitté som inrättats enligt artikel 12.1 i direktiv 93/75/EEG. Kommittén skall arbeta i enlighet med det förfarande som anges i punkterna 2 och 3 i den artikeln.

Artikel 14

Medlemsstaterna skall fastställa ett påföljdssystem för brott mot de nationella bestämmelser som antas i enlighet med detta direktiv och vidta alla nödvändiga åtgärder för att säkerställa att dessa påföljder tillämpas. De föreskrivna påföljderna skall vara effektiva, stå i proportion till brotten och vara avskräckande.

Artikel 15

1. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 1 januari 1999 och skall genast underrätta kommissionen om detta. Artikel 5 skall tillämpas senast den 1 januari 2000.

2. När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.

3. Medlemsstaterna skall omedelbart underrätta kommissionen om alla bestämmelser i nationell lag som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv. Kommissionen skall underrätta övriga medlemsstater om detta.

Artikel 16

Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts.

Artikel 17

Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

Utfärdat i . . .

På rådets vägnar

Ordförande

(1) EGT C 31, 31.1.1997, s. 5, och EGT C 275, 11.9.1997, s. 7.

(2) EGT C 206, 7.7.1997, s. 111.

(3) Europaparlamentets yttrande av den 29 maj 1997 (EGT C 182, 16.6.1997, s. 14), rådets gemensamma ståndpunkt av den 11 december 1997 och Europaparlamentets beslut av den . . . (ännu ej offentliggjort i EGT).

(4) EGT L 281, 23.11.1995, s. 31.

(5) EGT L 247, 5.10.1993, s. 19.

RÅDETS MOTIVERING

I. INLEDNING

Den 26 november 1996 överlämnade kommissionen till rådet ett förslag till rådets direktiv om registrering av personer som färdas ombord på passagerarfartyg (1). Detta förslag grundades på artikel 84.2 i EG-fördraget.

Ekonomiska och sociala kommittén lämnade sitt yttrande den 23 april 1997 (2). Europaparlamentet lämnade sitt yttrande efter första behandlingen den 29 maj 1997 (3).

Kommissionen ändrade sitt förslag mot bakgrund av dessa yttranden och översände förslaget till rådet den 23 juli 1997 (4).

Rådet antog sin gemensamma position i enlighet med artikel 189c i fördraget den 11 december 1997.

II. SYFTET MED FÖRSLAGET

Syftet med kommissionens förslag är att kräva av företag som driver passagerarfartyg i internationell eller inrikes trafik till eller från hamnar i gemenskapens medlemsstater att de räknar sina passagerare och sin besättning före avgång och att, om resan överstiger 20 nautiska mil från avgångshamnen, registrera deras namn, kön, åldersgrupp och uppgifter om behovet av särskild vård i nödsituationer om passageraren av egen vilja lämnar dessa uppgifter.

Räkningen skulle bidra till att säkerställa att antalet personer ombord inte överstiger fartygets maximala passagerarkapacitet och att räddningstjänsten informeras om hur många personer som skall räddas om en olycka skulle inträffa. Registreringen av personer som färdas ombord skulle vara till nytta för alla de utryckningstjänster som måste ingripa när en olycka har inträffat. Direktivet skulle slutligen bidra till att säkerställa att konkurrensen mellan företag som går i trafik på likartade sjöfartsrutter inte påverkas.

Tanken på att göra räkning och registrering av passagerare obligatorisk blev mer accepterad efter olyckan med "Herald of Free Enterprise" 1987 och värdet av detta blev ännu mer uppenbart efter olyckan med "Estonia" 1994. Tanken togs upp i punkt II.2 i rådets resolution av den 22 december 1994 om säkerhet för ro-ro-passagerarfärjor (5). År 1995 infördes den i SOLAS-konventionen III/27 (6) genom IMO:s resolution MSC 47/66.

III. ANALYS AV DEN GEMENSAMMA STÅNDPUNKTEN

Den gemensamma ståndpunkten skall tillämpas på alla havsgående passagerarfartyg och höghastighetsfartyg som medför fler än tolv passagerare och avgår från en hamn belägen i en medlemsstat eller företar en resa från ett tredje land till en hamn inom gemenskapen (artiklarna 1 och 6).

I den gemensamma ståndpunkten krävs det att alla personer ombord räknas före avgång (artiklarna 4.1 och 6.1 och 6.2). Passagerare ombord på fartyg som korsar Messinasundet får emellertid räknas på ett enklare sätt, vilket är föremål för översyn (artikel 9.2 a).

Om fartyget dessutom företar resor som är längre än 20 nautiska mil, skall namn, kön, ålder och eventuella behov av särskild vård i en nödsituation för alla personer ombord också registreras (artikel 5.1). Medlemsstaterna får dock sänka gränsen på 20 nautiska mil (artikel 9.1). De får också bevilja undantag för fartyg som uteslutande trafikerar skyddade havsområden från skyldigheten att registrera passagerarna (artikel 9.2 c) eller hos kommissionen begära ett tillstånd att avvika från denna skyldighet för regelbunden trafik om resan är kortare än 30 nautiska mil eller för regelbunden trafik till isolerade områden i områden med låg genomsnittlig våghöjd där tillfredsställande navigationsledning, tillförlitliga väderleksrapporter och ändamålsenliga räddningsresurser finns tillgängliga (artikel 9.4).

Före avgången skall uppgift om antalet personer ombord lämnas till befälhavaren och till den registreringsansvarige hos företaget eller till ett landbaserat system som tjänar samma syfte (artikel 4.2). Befälhavaren skall också före avgång ges uppgift om personer som har angett att de behöver särskild vård i en nödsituation (artikel 8 slutet). Medlemsstaterna får emellertid undanta passagerarfartyg som går i regelbunden trafik med en restid som understiger en timme i skyddade havsområden från skyldigheten att meddela antalet personer ombord till den registeringsansvarige (artikel 9.2 b).

Innan fartyget avgår, skall befälhavaren säkerställa att antalet personer ombord inte överstiger det antal som fartyget får medföra (artikel 7).

Inom 30 minuter efter avgång skall uppgifterna om passagerarna meddelas till den registreringsansvarige (artikel 5.2). Antalet passagerare och de insamlade uppgifterna skall alltid finnas lätt tillgängliga för vidarebefordran till den utsedda myndigheten för sjöräddningsändamål (artikel 8 fjärde stycket). Personuppgifterna skall inte bevaras längre än vad som är nödvändigt för att uppfylla syftet med direktivet (artikel 8 femte stycket).

Systemet för räkning måste vara i funktion senast den 1.1.1999. Systemet för registrering av passagerare skall tillämpas senast den 1.1.2000 (artikel 15).

IV. EUROPAPARLAMENTETS ÄNDRINGAR

1. Parlamentets ändringsförslag som rådet och kommissionen helt eller delvis har godtagit

I ändringsförslag 8, som gäller artikel 6 i kommissionens förslag (artikel 5 i den gemensamma ståndpunkten), föreslog parlamentet att begreppet "åldersgrupp" skulle ersättas med "ålder". Rådet kunde för flexibilitetens skull inte godta detta förslag i sig, men gick med på att angivelsen av exakt ålder görs till ytterligare ett alternativ.

I ändringsförslag 8, sista delen, föreslog parlamentet att sista meningen i artikel 6 i förslaget ändras så att uppgifterna om de ombordvarande meddelas till den registeransvarige före avgång och inte inom 30 minuter efter avgång. Detta ändringsförslag godtogs delvis på så sätt att rådet lade till några ord i artikel 5.2 för att ange att uppgifterna "skall insamlas före avgång". Rådet kunde emellertid inte godta att uppgifterna också måste meddelas till den registreringsansvarige före avgång, eftersom behandlingen av uppgifterna ibland tar längre tid om det finns transitpassagerare eller om registreringen inte görs genom insamling av ombordstigningskort, utan på annat sätt, som till exempel genom manuell registrering av passagerarna. Hur som helst behövs inte passagerarnas namn genast när en olycka händer, utan det viktigaste är att de nödställda räddas.

Ändringsförslag 11, som hör samman med artikel 8 fjärde stycket, godtogs eftersom den tidigare lydelsen skulle ha medfört att myndigheterna överösts med stora mängder oanvändbara uppgifter.

2. Parlamentets ändringsförslag som inte godtagits vare sig av rådet eller av kommissionen

De nya stycken i ingressen som föreslagits i ändringsförslagen 1 och 2 avvisades, eftersom rådet anser att de inte beaktar insatserna på gemenskapsnivå och internationell nivå.

De nya stycken i ingressen som föreslagits i ändringsförslagen 3 och 4 avvisades, eftersom de avser frågor som ligger utanför direktivförslagets räckvidd.

Ändringsförslagen 5, 7 och 10, som genom tillägg till artiklarna 1, 3 och 8 syftade till att skapa likvärdiga konkurrensförhållanden mellan tunneln under Engelska kanalen och färjelinjerna över kanalen avvisades, eftersom de avsåg frågor som ligger utanför räckvidden för direktivet, som syftar till att harmonisera tillämpningen inom gemenskapen av ett viktigt SOLAS-krav.

Ändringsförslag 6 som gällde att en definition av "havsgående passagerarfartyg" skulle införas i artikel 2, godtogs inte, eftersom det skulle resultera i att direktivet inte skulle kunna tillämpas på havsgående fartyg som trafikerar skyddade farvatten. Ordet "havsgående" i definitionen av passagerarfartyg klargör hur som helst att direktivet gäller fartyg under sjöresor.

I ändringsförslag 8, första delen (som gäller artikel 6 i kommissionens förslag artikel 5 i den gemensamma ståndpunkten) och i ändringsförslag 12 (som gäller artikel 9.1), föreslog parlamentet att registreringskraven skulle utsträckas till resor över två timmar. Detta godtogs inte eftersom en resas varaktighet är ett vagt kriterium. Medlemsstaterna kan ändå införa detta kriterium i artikel 9.1 för långsamma fartyg som gör mindre än 20 nautiska mil på två timmar eller i artikel 9.2 c eller 9.3 för snabba fartyg som gör mer än 20 nautiska mil på två timmar.

Rådet kunde inte heller gå med på att i artikel 6 i kommissionens förslag (artikel 5 i den gemensamma ståndpunkten) ersätta valet mellan "förnamn eller initial" med "förnamn", eftersom redarna bör få behålla en viss flexibilitet.

Ändringsförslag 9 om att införa en ny artikel 6a ansågs vara överflödigt eftersom artikel 5.2 redan föreskriver att antalet personer ombord måste meddelas till den registreringsansvarige före avgång oavsett resans längd.

V. RÅDETS ÄNDRINGSFÖRSLAG, INTE FÖRESLAGNA AV PARLAMENTET

Titeln

Rådet lade till orden "som ankommer till eller avgår från hamnar i gemenskapens medlemsstater", eftersom förvaltningarna i tredje land inte kan åläggas att tillämpa ett gemenskapsdirektiv (se artikel 3 nedan i samma fråga).

Ingressen

Rådet gjorde ett nytt utkast till ingress mot bakgrund av nya bestämmelser som infördes i texten (till exempel punkt 14 i ingressen) och av ändringarna i kommissionens ursprungliga förslag (till exempel punkterna 15 och 17). Vissa texter ersattes med liknande texter som redan använts i andra direktiv (till exempel punkterna 1 och 9), vissa onödiga meningar ströks (till exempel i punkt 8) och styckena placerades i en mer logisk ordning eller i samma ordning som artiklarna.

Punkt 15 i ingressen, artikel 6.2 slutet, (artikel 4.2 i det ursprungliga förslaget från kommissionen), artikel 8 fjärde stycket och artikel 11 ii (privatliv)

Rådet gjorde flera ändringar i kommissionens förslag för att skydda passagerarnas privatliv: Punkt 15 erinrar om tillämpligheten på direktiv 95/46/EG, och i slutet av artikel 6.2 och artikel 8 fjärde stycket, lade rådet till att uppgifterna skall finnas tillgängliga för myndigheterna för räddningsändamål och vid hanteringen av efterverkningarna efter en olycka. Genom artikel 8.5 begränsas bevarandet av personuppgifter fastän den föreslagna sista meningen ströks för att göra det möjligt för rederierna att spara uppgifter i syfte att reglera skadeståndskrav och arvsfrågor vid en eventuell olycka. Slutligen ersattes i artikel 11 ii "åtkomlighet" med "tillgänglighet" eftersom det förra kunde innebära direkt tillgång till datafiler.

Artikel 2 (definitioner)

I definitionen av passagerarfartyg ersatte rådet "passagerarfartyg . . . som medför fler än tolv passagerare" med "fartyg . . . som medför fler än tolv passagerare" eftersom alla fartyg som medför fler än tolv passagerare automatiskt är passagerarfartyg enligt IMO:s konventioner.

Orden "utsedd person" ersattes med "registreringsansvarig" för att undvika sammanblandning med den "utsedde personen" i punkt 4 i ISM-koden (7). Samma ändring gjordes i artiklarna 4.2 och 5.2 och i artikel 8 andra strecksatsen.

Definitionen av "skyddade farvatten" ersattes av definitionen av "skyddat havsområde" (se nedan, artikel 9.4).

Nya definitioner av regelbunden trafik och tredje land infördes. Den förra togs från förordning 3051/95/EG.

Artikel 3 (resor mellan tredje länder utgår)

Andra stycket i den föreslagna artikeln ströks därför att den kunde ge det felaktiga intrycket av att fartyg som går i trafik utanför gemenskapen inte behöver åtlyda några regler, medan det i punkt 10 i ingressen anges att räkning och registrering också skall tillämpas i tredje länder enligt SOLAS. Grundtanken att direktivet inte skall tillämpas på trafik utanför gemenskapen återspeglas i alla fall i artikel 1 och i titeln.

Artikel 5 (artikel 4 i kommissionens förslag) (överlämnande av passagerarförteckningar)

I slutet av andra stycket lades orden "eller till ett landbaserat system som tjänar samma syfte" till, så att registrering likställs med räkning (jfr artikel 4.2.)

Artikel 6 (artikel 4 i kommissionens förslag) (tillämpning på fartyg från tredje land)

För att logiken i texten skall bli bättre, gjordes artikel 4.1, 4.2 och 4.3 i kommissionens förslag till artikel 6.3, 6.1 och 6.2 i den gemensamma ståndpunkten.

Artikel 7 (högsta antal passagerare)

Rådet ersatte "för vilket passagerarfartyget är godkänt" med "som passagerarfartyget får medföra" eftersom enligt SOLAS-konventionen inte alla fartyg har ett tillstånd som anger högsta antal passagerare.

Artikel 9 (undantag och avvikelser)

Rådet lade till en andra mening i punkt 1 för att säkerställa att varje beslut om att registrera passagerare på resor som är kortare än 20 nautiska mil mellan två medlemsstater kommer att fattas gemensamt av dessa två stater.

Rådet införde en ny punkt 2 a, som ger Italien tillåtelse att behålla sitt nuvarande system för räkning över Messinasundet i upp till fyra år efter direktivets ikraftträdande med möjlighet till förlängning. Enligt detta system kan tåg-, buss- och bilpassagerare inte räknas per individ, eftersom de i regel inte får egna biljetter för överfarten. Lastningen av järnvägsvagnar, bilar och bussar avbryts emellertid så snart det högsta antalet passagerare i alla fordon ombord tillsammans med antalet övriga passagerare har nått fartygets högsta passagerarkapacitet.

När det gäller undantaget från skyldigheten att till den registreringsansvarige meddela antalet personer ombord (artikel 9.2 b i den gemensamma ståndpunkten, artikel 9.2 första stycket i kommissionens förslag), ersatte rådet "skyddade farvatten", dvs. farvatten med låg våghöjd, med "skyddade havsområden", dvs. farvatten "skyddade mot påverkan från öppet hav". Denna term togs från artikel 7.3 i den gemensamma ståndpunkten till rådets direktiv om säkerhetsbestämmelser och säkerhetsnormer för passagerarfartyg (8). Rådet ökade också restiden från 30 minuter till en timme.

I undantaget från den skyldighet att registrera passagerarna som föreskrivs i artikel 9.2 c (artikel 9.2 andra stycket i kommissionens förslag), ersatte rådet återigen "skyddade farvatten" med "skyddade havsområden". Orden "eller från och till samma hamn utan mellanliggande hamnbesök" lades till för att även kryssningar skall inräknas. Kravet på närheten till sjöräddningsresurser överflyttades till definitionen på "skyddat havsområde" i artikel 2.

Rådet lade slutligen till en ny punkt 4 där medlemsstaterna tillåts att hos kommissionen begära undantag från kravet på registrering om fartyg går i regelbunden trafik på resor som inte överstiger 30 nautiska mil eller i regelbunden trafik till ytterområden, om de går i trafik i områden med låg genomsnittlig våghöjd där tillfredsställande navigationsledning, tillförlitliga väderleksrapporter och ändamålsenliga sjöräddningsresurser finns tillgängliga, och om registrering av passagerarna anses ogörlig.

Artikel 10 (registreringssystem)

Rådet gjorde några redaktionella förbättringar.

Artikel 11 (registreringssystem)

Rådet strök iii i förslaget (kriteriet om brukbarhet) eftersom detta innebar upprepning av det som står i artiklarna 4.1 och 5.2 efter ändring. Rådet strök också vi eftersom det var svårt att se vilka alternativa sätt för registrering som kan utformas för små fartyg där enkla registreringssystem baserade på papper och penna används.

Artikel 12 (kommittébestämmelser)

Rådet strök de föreslagna punkterna a och b eftersom kommittéförfarandet därigenom skulle utvidgas till att omfatta lagstiftande befogenheter. Av samma skäl lades "utan att utvidga dess tillämpningsområde" till i den återstående meningen i kommissionens förslag.

Artikel 13 (kommittéförfarande)

Med tanke på vikten av de arbetsuppgifter som läggs på kommittén enligt artiklarna 9 och 12, ersatte rådet förfarandet med en rådgivande kommitté med förfarandet med en föreskrivande kommitté av typen IIIa.

Artikel 14 (artikel 15.3 i kommissionens förslag) (påföljder)

Artikel 15.3 i kommissionens förslag överfördes till en ny artikel 14 för att säkerställa att den skulle omfattas av artikel 15.1, som låter medlemsstaterna själva sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv.

Artikel 15 (artikel 14 i kommissionens förslag) (datum)

Rådet sköt upp de föreslagna tidpunkterna för genomförande med ett år från den 1.1.1998 till den 1.1.1999 eftersom direktivet antagligen kommer att antas efter den 1.1.1998.

(1) EGT C 31, 31.1.1997, s. 7.

(2) EGT C 206, 7.7.1997, s. 111.

(3) EGT C 182, 16.6.1997, s. 14.

(4) EGT C 275, 11.9.1997, s. 7.

(5) EGT C 379, 22.12.1994, s. 8.

(6) SOLAS-konventionen III/27:

"1. Alla ombordvarande på alla passagerarfartyg skall räknas före avgång.

2. Detaljerade uppgifter om personer som har uttryckt behov av särskild vård eller hjälp i nödsituationer skall registreras och meddelas befälhavaren före avgång.

3. Dessutom skall senast fr.o.m. den 1 januari 1999 namn och kön på alla ombordvarande antecknas och åldersgrupp (vuxen, barn eller spädbarn) anges för sjöräddningsändamål).

4. Den information som begärs i punkterna 1, 2 och 3 skall förvaras i land och snabbt kunna göras tillgänglig för räddningstjänsten när det behövs.

5. Myndigheterna kan undanta passagerarfartyg från kraven i punkt 3 om det på grund av de tidtabellsenliga resorna för sådana fartyg är ogörligt att upprätta sådana register."

(7) ISM-koden finns som bilaga till förordning 3051/95/EG av den 8.8.1995 om säkerhetsorganisation för roll-on/roll-off-passagerarfaryg (ro-ro-fartyg), EGT L 320, 30.12.1995, s. 14.

(8) EGT C 293, 26.9.1997, s. 1.