Yttrande från Regionkommittén om "Sammanhållningspolitik och kultur - Ett bidrag till sysselsättningen"

(97/C 379/06)

BAKGRUND

- Kommissionens meddelande till rådet, Europaparlamentet, Ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén om "Sammanhållningspolitik och kultur - Ett bidrag till sysselsättningen" (KOM(96) 512 slutlig).

- Kommissionens beslut av den 28 november 1996 att i enlighet med artikel 198c första strecksatsen i EG-fördraget begära Regionkommitténs yttrande i denna fråga.

- Regionkommitténs beslut av den 15 januari 1997 att ge utskott 7 "Medborgarnas Europa, forskning, kultur, ungdom och konsumenter" i uppgift att bereda yttrandet.

- Regionkommitténs beslut av den 15 januari 1997 att ge utskott 8 "Ekonomisk och social sammanhållning, socialpolitik och folkhälsa" i uppgift att bereda ett kompletteringsyttrande.

- Utkastet till yttrande (CdR 69/97 rev. 2) som antogs av utskott 7 den 11 juli 1997 (föredragande: Guido Rhodio).

- Kompletteringsyttrandet (CdR 82/97 rev.) som antogs av utskott 8 den 7 april 1997 (föredragande: Thrassyvoulos Lazaridis) och som har inlemmats i detta utkast till yttrande.

Regionkommittén antog vid sin 19:e plenarsession den 17-18 september 1997 (sammanträdet den 18 september) följande yttrande.

1. Inledning

1.1. I kommissionens dokument undersöker man kulturens roll inom de områden som är förknippade med Europeiska unionens sammanhållningspolitik, och särskilt då inom sysselsättningsområdet. Regionkommittén ser mycket positivt på att kommissionen uppmärksammar denna fråga och tar upp den till diskussion.

1.2. Arbetslösheten är ett särskilt allvarligt samhällsproblem. Förutom att den har negativa effekter på ekonomin leder den, i synnerhet beträffande långtidsarbetslösa, till sociala problem som till exempel marginalisering. I synnerhet i storstäder är problemet stort och hotar att försvaga och till och med förstöra det sociala nätverket.

1.3. Regionkommittén konstaterar att klyftan mellan den nominella och den reella konvergensen, där en av beståndsdelarna är den sociala sammanhållningen, har vuxit. Så länge arbetslösheten är hög kommer social sammanhållning inte att kunna uppnås.

1.4. Dessa problem har lett till att man avvikit från Romfördragets grundprinciper (artiklarna 2 och 130a) där man talar om harmonisk utveckling av näringslivet, en höjning av levnadsstandarden och solidaritet mellan medlemsstaterna. Bara en inställning där den enskilda människan står i centrum kan leda till att man uppnår Romfördragets mål och slutligen målen i "Gemenskapsstadgan för de grundläggande sociala rättigheterna". Detta kräver att EU:s medlemsstater samordnar sin politik för kampen mot arbetslösheten och för en social integration.

1.5. Man visar i meddelandet att sysselsättningsfrämjande åtgärder tar upp en allt viktigare del av EU:s politik. Det faktum att åtgärderna genom strukturfonderna framför allt är inriktade på att få så stora effekter på sysselsättningen som möjligt innebär ett stort steg framåt när det gäller sysselsättningspolitiken. Denna hållning har möjliggjorts tack vare olika politiska analyser av den typ som föreslås i kommissionens meddelande.

1.6. Meddelandet blir desto viktigare eftersom man försöker gå vidare genom att tillämpa det fjärde stycket i artikel 128 i fördraget, som stipulerar att gemenskapen skall beakta kulturella aspekter i utformningen av sin politik inom andra områden. Det handlar om att se till att man inte genomför några politiska åtgärder som kan vara till skada för kulturen men också om att kulturens inneboende förmåga att berika och skapa nya dimensioner i arbetet inom andra samhällssektorer tas till vara.

1.7. När det gäller sammanhållningspolitiken innebär detta att de projekt som här arbetas fram inte får leda till en försvagning av regionernas eller kommunernas kulturella identitet och därigenom leda till en likriktning av olika livsstilar eller en utarmning av den kulturella mångfalden. För att denna princip skall respekteras i praktiken krävs det att man definierar mer exakta riktlinjer. Det är därför viktigt att denna fråga blir föremål för en omfattande diskussion.

1.8. Regionkommittén önskar i synnerhet betona att en sammanhållningspolitik som tar hänsyn till kulturella aspekter bör stödja de särdrag som är karakteristiska för regioner, som t.ex. regionala minoritetsspråk, eftersom just dessa särdrag är källan till den regionala och lokala identiteten. I detta sammanhang bör man speciellt minnas att kulturen även utgör en viktig grundsocial sammanhållning. En levande lokal och regional kultur bidrar till att hålla områden bestående bosatta, vilket är en av regionutvecklingens viktigaste utgångspunkter.

2. Allmänna kommentarer

2.1. Regionkommittén delar åsikten som framförs i meddelandet att kultursektorn erbjuder goda sysselsättningsmöjligheter. Detta beror framför allt på att samhället utvecklas mot en post-industriell fas där betydelsen av arbetskraftsintensiva tjänster blir större, särskilt inom. Kulturen har följaktligen en inneboende potential att skapa nya arbetstillfällen. Kulturturism och upplevelse- och underhållningsindustrin visar en stark tillväxtökning. De nyskapande grenarna inom film, video, utbildning och multimedia använder konst och konstnärliga element som råvara i sin produktion. Det gör även de nya typerna av kulturindustrier som börjar uppstå i städer, vars industriella struktur kollapsat och där nya verksamheter börjat ta form. I synnerhet på det audiovisuella området utvecklas kulturindustrin snabbt och skapar på detta sätt nya arbetsplatser.

2.2. Av denna orsak borde man i gemenskapens forsknings- och innovationspolitik fästa uppmärksamhet vid de möjligheter som öppnar sig inom kultursektorn och noggrant följa utvecklingen inom kultursektorn.

2.3. Enligt Regionkommittén är det nödvändigt att begreppet kultur definieras för att undvika att kommissionens meddelande misstolkas. Avsaknaden av en definition innebär att man riskerar att begreppet används i många olika betydelser i diskussioner om unionens uppgifter och åtgärder.

2.3.1. Ett exempel på detta är att i flera av kommissionens skrifter tycks "kultur" användas synonymt med "kulturindustri" eller tolkas som att enbart vara detsamma som "kulturarv" i betydelsen museer, historiska monument eller byggnader. Samtidigt är ett av kulturens mest omistliga värden för sammanhållningen i Europa de olika kulturutövarnas skapande och återskapande av europeisk kultur och europeiska kulturuttryck, dvs. drama, litteratur, musik, dans, konst etc. Det är viktigt att dessa uttrycksformer lyfts fram i EU:s arbete och i det kulturbegrepp som används av unionen. Regionkommittén vill påpeka att samtidigt som nya arbetstillfällen kan skapas inom och av kulturverksamheter, kan en hänsynslös exploatering av kulturella uttryck, kulturtraditioner och kulturarv leda till kulturell utarmning. På sikt kan kulturens frihet och dess viktigaste samhälleliga funktion som en del av yttrandefriheten och som språkrör för den subjektiva sanningen gå förlorad. Att garantera balansen mellan utnyttjandet av kulturyttringar som arbetsskapande verktyg och kulturens frihet att agera oberoende av marknadskrafter och villkor är en svår men viktig uppgift.

I ett regionalt sammanhang medverkar de fria konstnärerna och kulturinstitutionerna på ett avgörande sätt till att skapa den regionala identiteten och omvärldens syn på regionen. Regioner som inte värnar om sina konstnärers fria skapande, förlorar inte bara i demokrati och mångfald, utan även sin identitet och profil.

Enligt Regionkommittén kan kulturens frihetliga funktion endast bevaras genom skydd av mångfald, kvalitet och konstnärligt skapande. Samtidigt som samhället främjar kulturyttringarnas plats i produktion av varor och tjänster, bör det även slå vakt om konstnärernas frihet när det gäller arbetsvillkor och de kulturbärande strukturerna.

2.3.2. På samma sätt som det konstnärliga arbetet är den nödvändiga förutsättningen för utveckling och förnyelse av europeisk kultur, är kulturbärande strukturer en nödvändig förutsättning för skapande verksamhet. Utan stabila och oberoende kulturstrukturer såsom bibliotek, teatrar, orkestrar, museer och kulturpedagogiska insatser kommer Europa knappast kunna existera som kulturell enhet. Ett sammanhållet Europa skapas och upprätthålls i hög grad av kulturutövare och kulturella strukturer, dvs. konstnärer och kulturinstitutioner.

2.4. Regionkommittén anser att man framför allt när det gäller den regionala utvecklingen bör ge kulturbegreppet en vid betydelse. Kultur skulle kunna definieras som ett sätt att leva som är karakteristiskt i den mening att varje lokal kultur bidrar till att berika vår kultur ur ett större och mer övergripande perspektiv.

2.5. Regionkommittén har redan fått tillfälle att framföra sin mening att kulturen alltid måste få en central roll i den regionala utvecklingen. "ReK betonar att det i varje regionalt utvecklingsprogram bör finnas en medveten kulturell synvinkel och en del som handlar om kulturell utveckling med utgångspunkt i den lokala och regionala potentialen" (). I själva verket är det inte bara socio-ekonomiska faktorer som skapar utveckling, utan de kulturella faktorerna är också viktiga för att förstärka den ekonomiska utvecklingen.

2.6. ReK vill här särskilt understryka att en definition där kultur ses som en källa till regional utveckling varken utgör en bromskloss eller ett hinder för nyskapande. Tvärtom är det den egna lokala kulturen som skapar framtidstro och möjliggör ett verkligt nyskapande. Det är precis detta som utgör problemets kärna på europeisk nivå: Bara en regional utveckling som grundar sig på principen om europeisk mångfald kan öppna vägen till en framtid som också den kännetecknas av kulturell mångfald.

2.7. Regionkommittén understryker att kulturens påvisade betydelse också måste leda till konkreta åtgärder. Efter att i meddelandet ha konstaterat att det råder brist på information om sambandet mellan kultur och sysselsättning samt utvecklingen inom den s.k. innehållsindustrin och de nya typerna av kulturindustri som håller på att utvecklas, borde kommissionen därför dra slutsatsen att det är nödvändigt med omedelbara insatser för att få fram sådan information.

2.8. ReK anser följaktligen att EU på lämpligt sätt (främjande av tekniskt och vetenskapligt samarbete, moderna tekniska hjälpmedel, riktat finansiellt stöd etc.) inom sina olika program bör främja, stimulera och stödja alla lokala och regionala initiativ som tas av institutioner, stiftelser, kulturföreningar, bibliotek etc. - som uppfyller gällande lagar och har erforderlig administrativ kapacitet - och som verkar för att främja forskning och informationsspridning på regional, nationell och internationell nivå i fråga om representativa fakta, förhållanden, personligheter och verk i den lokala och enskilda historien och kulturen. Unionen bör även underlätta utbyte av idéer om och tillkomst av nya typer av regionalt förankrad produktion och tillverkning som använder kultur och kulturella uttryck som sin råvara. Detta stöd bör kompletteras med åtgärder vars syfte är att utveckla och bevara den kulturella mångfalden, kulturella strukturer och de fria konstnärernas möjligheter att leva och verka även i avlägsna och mindre befolkade regioner. Det måste anses grundläggande att öka allmänhetens medvetenhet om kulturarvets betydelse som hörnsten i den ekonomiska och lokala utvecklingen.

2.9. Regionkommittén önskar betona att det inom kultursektorn är särskilt viktigt att iaktta subsidiaritetsprincipen noggrant och konsekvent. Därför bör alla gemenskapsåtgärder rörande kultur alltid grunda sig på samarbete med regionala och lokala myndigheter. De olika ekonomiska och sociala aktörerna i varje land bör uppmuntras att engagera sig i sysselsättningsskapande projekt som hänför sig till kulturarvet.

3. Särskilda kommentarer

3.1. Kulturen i städerna respektive på landsbygden

3.1.1. I meddelandet konstaterar man att kulturverksamhet framför allt är ett viktigt kännetecken för Europas städer. ReK anser att detta påstående är onyanserat eftersom landsbygdskulturen är ett lika viktigt kännetecken för landsbygden som stadskulturen är för städerna. Regionkommittén anser att betydelsen av dem båda bör framföras klart.

3.1.2. Utan samband med föregående konstaterande är det faktum att den livsstil som präglar det moderna samhället i första hand har utvecklats i städerna och att det är därför som stadskulturen och de förändringar som denna genomgår i en viss mening befinner sig i centrum för samhällsutvecklingen.

3.1.3. Detta innebär dock inte att kulturen inte spelar en lika viktig roll för landsbygdens regionala utveckling och sysselsättning. Tvärtom grundar sig, precis såsom konstateras i meddelandet, många landsbygdsprodukter och -aktiviteter på regionala kulturella traditioner. Regionkommittén vill dock än en gång understryka att det faktum att man lever i sitt kulturarv inte utgör något hinder för nya lösningar, som är nyskapande även ur kulturell synvinkel.

3.2. Kultur och turism

3.2.1. Kommissionen tar i mycket liten omfattning upp kulturturismens betydelse för sysselsättningen, även om denna aspekt återkommer i flera specifika exempel.

3.2.2. Regionkommittén uppmanar kommissionen att ta initiativ till att öppna vägar som, med början i det gemensamma kulturarvet, kan bidra till att minska barriärerna och gränserna mellan regionerna. Målet skall vara ekonomiskt samarbete och skapandet av ett nät av gemensamma kulturella värden.

3.2.3. Det är mycket troligt att kulturturismen skulle få mycket större effekter på sysselsättningen än den turism som grundar sig på det traditionella kulturarvet, om man riktade in sig på nya och innovativa lösningar. Speciellt tack vare de nya kultursektorerna som ständigt utvecklas fördelar sig kulturturismen jämnare mellan olika årstider än övrig turism och minskar på detta sätt säsongsskillnader. I detta sammanhang bekräftar Regionkommittén sitt ställningstagande om behovet av fortsatt stöd till kulturturismen i samband med kommitténs yttrande om Philoxenia-programmet ().

3.2.4. Med tanke på det långsiktiga skyddet av miljön och kulturarvet framhåller Regionkommittén betydelsen av att kulturturismen integreras som en del i en lokal och regional strategi för utveckling och sysselsättning. Om kulturturismen utformas enligt lokala särförhållanden blir den konkurrenskraftig och hållbar eftersom den under sådana förhållanden kompletterar och bygger på kulturell kontinuitet och lokala samt regionala resurser.

3.2.5. Kulturturismen har också betydelse för den sociala och ekonomiska sammanhållningen och bidrar till att minska skillnaderna mellan olika regioner och medlemsländer inom unionen.

3.3. Kultur och regionernas attraktionsförmåga

3.3.1. Kommissionen fäster stor vikt vid kulturens betydelse för regionernas attraktionsförmåga. Man talar här i första hand om företagsetableringar. Det är bra att man särskilt lyfter fram denna grundläggande aspekt.

3.3.2. Regionkommittén anser att det är viktigt att man tydligt klargör hur kulturen bidrar till regionernas attraktionsförmåga, dvs. hur kulturen har en direkt inverkan på livskvaliteten. Kulturen utgör grunden för människans existens och identitet och påverkar alla områden i medborgarnas dagliga liv. Om man utgår från detta antagande, framstår det som uppenbart att kulturen inte skall ses som ett medel, utan snarare som ett värde i sig och en förutsättning för en sund ekonomi.

3.4. Kultur och interregionalt samarbete

3.4.1. ReK delar kommissionens uppfattning att erfarenhetsutbyte mellan regionerna och mångfalden av lokala samhällskulturer är av mycket stor betydelse. Vi anser att gemenskapen skall fortsätta pilotprojekten inom denna sektor enligt ERUF (artikel 10) och stödja denna typ av aktiviteter i högre grad än idag.

3.4.2. Regionkommittén vill för övrigt understryka att ju starkare förankring det interregionala samarbetet har i berörda regioners egna kulturer, desto större är chansen att detta samarbete skall leda till ekonomiska framgångar. Om samarbetsparterna stöder sig på sina egna kulturer skapas förutsättningar och garantier för att samarbetet skall leda till nya innovativa och utvecklingsfrämjande projekt baserade på kreativitet snarare än imitation.

3.4.3. ReK vill också betona betydelsen av interregionalt samarbete på kulturområdet för att den kulturella mångfald som kännetecknar dagens Europa inte skall utgöra en källa till konflikter, utan ett motiv för en gemensam utveckling och därmed bidra till att stärka den europeiska integrationen. Det är därför det är så viktigt att man i kultursamarbetet lär känna och uppskatta livsstilar som skiljer sig från våra egna, för att på så sätt skapa en grund för den sociala sammanhållningen mellan folken och medborgarna. Det gemensamma europeiska kulturarvet får här allt större betydelse.

3.5. Det europeiska kulturarvet

3.5.1. Regionkommittén anser att det är en viktigare uppgift för gemenskapen att genomföra eller utveckla konkreta och aktiva politiska åtgärder för kunskap om och uppskattning av kulturarvet (arkeologiska skatter, monument, konstverk, arkiv, böcker etc.), som i vissa regioner utgör ett viktigt och unikt kulturarv, än att formulera principer.

3.5.2. På grund av mångfalden av lokala och regionala samhällskulturer är utarbetandet av specifika och samordnade fleråriga program av stort intresse, och de skulle utan tvivel ha en positiv inverkan på produktionen och stimulera de mekanismer som styr utvecklingen. Det rör sig framför allt om program som syftar till att förverkliga initiativ med uttalade målsättningar, såsom inventering och utgrävning av totalt outforskade arkeologiska boplatser, utveckling eller rekonstruktion av kulturfynd eller kulturbygder som har haft en stor betydelse för Europas historia, identifiering, skydd, upprustning och förvaltning av slott och museer, främjande av program för utgivning av kommenterade och aktualiserade verk av berömda europeiska författare.

3.5.3. Regionkommittén konstaterar här att Europeiska unionen kan bidra till att skapa en solid och effektiv grund för bevarandet av värdefulla och viktiga vittnesmål som kan bidra till att identifiera och utnyttja de bidrag som Europa under tusentals år har gett till mänskligheten, men också för att vitalisera den gigantiska resurs som utgörs av den europeiska civilisationen och dess framsteg, och sedan dra social, ekonomisk och produktionsmässig nytta av denna resurs.

3.5.4. Med tanke på kraven på det nuvarande kulturutbudet och rent allmänt på det faktum att kulturen utgör en viktig faktor för utvecklings- och sysselsättningspolitiken, föreslår ReK att man både på lokal nivå och med stöd av EU bör främja och understöda "kulturföretag". Detta bör gälla företag där i synnerhet ungdomar arbetar och vars målsättning är att uppvärdera utbudet och utnyttjandet av kulturskatter, oavsett om de är offentligt ägda (av staten eller kommunerna etc.) eller i privat ägo men av allmänt intresse (kyrkliga, ekonomiska eller privata organisationer eller kulturinstitutioner etc.).

3.5.5. Regionkommittén anser vidare att man, om EU stödde eller upprättade målinriktade projekt (liksom program som Rafael, Kaleidoskop etc.), skulle kunna ta sig an dessa frågor på ett tidsenligt och konkret sätt. Man skulle då också kunna bidra med ekonomiska medel och öka sysselsättningsmöjligheterna, med en markant minskning av medlemsstaternas höga arbetslöshet - framför allt bland ungdomar - som följd.

4. Slutsatser

4.1. Regionkommittén anser att kommissionen i sitt meddelande har gett kulturområdets outnyttjade sysselsättningspotential positiv uppmärksamhet och förväntar sig att särskilt kulturturismens ekonomiska möjligheter ägnas fortsatt intresse och konkret stöd. Regionkommittén förutsätter även att kommissionen vidtar åtgärder för att stimulera medlemsländer samt regioner och kommuner att utnyttja denna potential i högre grad än idag.

4.2. I detta yttrande understryker ReK att den regionala och lokala kulturen bör vara utgångspunkt för den regionala utvecklingspolitiken. Denna inställning har en praktisk fördel: en regionalpolitik som följer denna princip får större effekt på målområdena, eftersom effekterna av genomförda åtgärder många gånger faktiskt gynnat de mer utvecklade regionerna än de avsedda regionerna. Regionala utvecklingsprojekt som är intimt förknippade med regionernas kulturarv skulle kunna genomföras på ett bättre sätt om man stödde sig på lokala krafter och lokalt kunnande. Detta skulle också innebära uppenbara positiva effekter i de berörda regionerna.

4.3. Regionkommittén anser att man ur sysselsättningssynpunkt även inom kultursektorn i synnerhet borde stödja nya, ekonomiskt intressanta innovationer.

Bryssel den 18 september 1997.

Regionkommitténs ordförande

Pasqual MARAGALL i MIRA

() EGT C 116, 14.4.1997, s. 65, punkt 3.2.1.5.

() EGT C 42, 10.2.1997, s. 22.