SV    SV  
 EUROPEISKA  
KOMMISSIONEN 
Bryssel den 6.5.2013  
SWD(2013) 166 final 
  
ARBETSDOKUMENT FRÅN KOMMISSIONENS AVDELNINGAR 
SAMMANFATTNING AV KONSEKVENSBEDÖMNINGEN 
Följedokument till 
Förslag till 
 
EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING 
om offentlig kontroll och an nan offentlig verksamhet för att säkerställa tillämpningen 
av livsmedels- och foderlagstiftning och av bestämmelser om djurhälsa, djurskydd, 
växtskydd, växtförökningsmaterial och växtskyddsmedel samt  om ändring av 
förordningarna (EG) nr 999/2001, (EG) nr 1829/2003, (EG) nr 1831/2003, (EG) 
nr 1/2005, (EG) nr 396/2005, (EG) nr 834/ 2007, (EG) nr 1099/2009, (EG) nr 1069/2009, 
(EG) nr 1107/2009, (EU) nr 1151/2012, [….]/2013 [ Office of Publicatio ns, please insert 
number of Regulation laying down provisions for the management of expenditure relating 
to the food chain, animal health  and animal welfare, and relati ng to plant health and plant 
reproductive material ] och av direktiven 98/58/EG, 1999/74/EG, 2007/43/EG, 
2008/119/EG, 2008/120/EG och 2009/128/EG (för ordningen om offentlig kontroll) 
{COM(2013) 265 final} 
{SWD(2013) 167 final}  
 
SV 2   SV ARBETSDOKUMENT FRÅN KOMMISSIONENS AVDELNINGAR 
SAMMANFATTNING AV KONSEKVENSBEDÖMNINGEN 
Följedokument till 
Förslag till 
 
EUROPAPARLAMENTETS OC H RÅDETS FÖRORDNING 
om offentlig kontroll och annan offentlig ve rksamhet för att säkerställa tillämpningen 
av livsmedels- och foderlagstiftning och av bestämmelser om djur hälsa, djurskydd, 
växtskydd, växtförökningsmaterial oc h växtskyddsmedel samt om ändring av 
förordningarna (EG) nr 999/2001, (EG)  nr 1829/2003, (EG) nr 1831/2003, (EG) 
nr 1/2005, (EG) nr 396/2005, (EG) nr 834/ 2007, (EG) nr 1099/2009, (EG) nr 1069/2009, 
(EG) nr 1107/2009, (EU) nr 1151/2012, [….]/2013 [ Office of Publications, please insert 
number of Regulation laying dow n provisions for the management of expenditure relating 
to the food chain, animal health and animal welf are, and relating to plant health and plant 
reproductive material ] och av direktiven 98/58 /EG, 1999/74/EG, 2007/43/EG, 
2008/119/EG, 2008/120/EG och 2009/128/EG (för ordningen om offentlig kontroll) 
1. P ROBLEMFORMULERING  
Bakgrund  
Det är medlemsstaterna som ansvarar fö r att säkerställa tillämpningen av EU-
lagstiftningen om den jordbruksbaserade livsmedelskedjan och deras myndigheter 
som ska se till att de gällande kraven faktis kt tillämpas i hela EU . De kontrollerar då 
att aktörernas verksamhet och de varor som släpps ut på EU-marknaden (antingen 
EU-producerade eller importerade från tr edjeländer) uppfy ller gällande standarder 
och krav för den jordbruksbaserade livsmed elskedjan. Alla företag oavsett storlek 
omfattas av den offentliga kontrollen beroende på de risker olika typer av verksamhet kan medföra för säkerheten i den jordbruksbaserade livsmedelskedjan. 
De mindre företagen, inklusive mikroföretag en, utgör mer än hälften av det totala 
antalet aktörer i de flesta medlemsstater och kan innebära allvarliga  risker trots att de 
bedriver verksamhet i mindre skala (som t.ex. i de senaste kriserna som gällde E.Coli . 
Harmoniserade EU-bestämmelser för me dlemsstaternas kontroll fastställs i 
förordning (EG) nr 882/2004 (nedan kallad förordningen ) i syfte att skapa ett 
integrerat och enhetligt tillvägag ångssätt för offentlig kontroll i den 
jordbruksbaserade livsmedelskedjan. I fö rordningen anges allmänna ramar för den 
offentliga kontrollen av foder- och livsmedelslagstiftningen samt bestämmelserna 
om djurhälsa och djurskydd . Där finns också bestämmelser både om 
organisationen  och om finansieringen  av denna kontroll.  
Trots ovanstående integrerade tillvägagång ssätt har djurhälsokont rollerna (både av 
inhemska och importerade varor) och kontroll en av resthalter av veterinärmedicinska 
 
SV 3   SV läkemedel av historiska skäl hela tiden  reglerats separat. Vissa sektorer med 
anknytning till den jordbruksbaserade livsme delskedjan omfattades inte heller av 
förordningens tillämpningsområde, dvs. växtskydd, växtförökningsmaterial och 
animaliska biprodukter.  Särskilda bestämmelser utformades därför för dessa 
sektorer.  
I förordningen har viktiga förbättringa r införts när det gäller hur de behöriga 
myndigheterna organiserar och utför den offentliga kontrollen i den jordbruksbaserade livsmedelskedjan, vilket lägger grunden till ett mer integrerat och 
övergripande tillvägagångssätt.
 Uppgifter som samlats in under de senaste fem åren 
(återkoppling från medlemsstaternas behör iga myndigheter och berörda parter och 
från revisioner som utförts av kontoret för livsmedels- och veterinärfrågor vid 
GD Hälso- och konsumentfrågor har visat på  vissa brister till följd av bristande 
tillämpning/genomförande av vissa principe r eller mål och av det faktum att det 
integrerade tillvägagångssättet för o ffentlig kontroll bara till viss del har 
konsoliderats. 
Översynen av förordningen ingår i ett pa ket som även omfatta r tre andra grundliga 
översyner för att modernisera lagstift ningen om djurhälsa, växtskydd och 
växtförökningsmaterial1. Översynen syftar därmed till att modernisera och integrera 
systemet för offentlig kontroll på ett sätt som också konsekvent åtföljer uppgraderingen av EU-politiken på dessa områden. 
Problemformulering
 
Medlemsstaterna säkerställer en god tillämpning av den offentliga kontrollen i den 
jordbruksbaserade livsmedelskedjan och framst eg har gjorts när det gäller att utnyttja 
de instrument för att säkerställa efterl evnaden som fastställts i förordningen. Det 
föreligger dock brister som beror på dels utformningen av ramarna för den 
offentliga kontrollen , dels osäkerheten om tillgången ti ll tillräckliga resurser för 
en adekvat finansiering av den offentliga kontrollen.  
Utformning av ramarna för den offentliga kontrollen 
1. Huvudsyftet med förordningen att utfo rma ett integrerat och enhetligt 
tillvägagångssätt för offentlig kontroll har inte helt uppfyllts. EU-bestämmelserna om offentlig kontroll fö r de sektorer som inte omfattas av 
förordningens tillämpningsområde är in te helt anpassade ti ll principerna och 
kraven i förordningen. Detta har lett till inkonsekvenser  och luckor i 
lagstiftningen , eftersom det inom dessa sektor er saknas viktiga bestämmelser 
som säkerställer ansvar, ändamålsenlighet och effektivitet i tillsynsverksamheten (se t.ex. s. 7 –8 i rapporten). De myndigheter som 
ansvarar för kontrollen följer därför o lika tillvägagångssätt och arbetar under 
olika förutsättningar beroende på de specifika bestämmelser för den 
jordbruksbaserade livsmedelskedjan vars  tillämpning de ska säkerställa, utan 
att dessa skillnader är motiverade. 
                                                
 
1 De konsekvensbedömningar som åtföljer översynerna på djurhälso- och växtskyddsområdet har redan 
fått positiva yttranden från konsekvensbedömningsnämnden. Den konsekvensbedömning som åtföljer översynen av lagstiftningen om växtförökningsmaterial är under utarbetande.  
 
SV 4   SV 2. Enligt förordningen ska den offentliga kontrollen vara riskbaserad  så att 
kontrollverksamheten så effektivt som möjligt skyddar hälsan. För närvarande saknas ett sådant tillvägagångssätt på två områden, bland annat offentlig kontroll som utförs vid gränsen av vissa varor som kommer från 
tredjeländer  och offentlig kontroll av restsubstanser av 
veterinärmedicinska läkemedel  (se exempel på s. 8–9 i rapporten). Det 
främsta skälet till detta är att sådan k ontroll föreskrivs i EU-bestämmelser som 
existerade innan förordningen trädde  i kraft och som inte upphävdes genom 
den förordningen. Där fastställs inga meka nismer som beaktar den faktiska risk 
som en bestämd vara eller affärsverksamhet eller ett särskilt tredjeland kan medföra. Detta innebär att det i alla medlemsstater anslås medel till kontroll som inte motiveras av risken, vilket leder till ett betydande slöseri med offentliga medel (tid och pengar) som sku lle kunna utnyttjas bättre där riskerna 
är högre. Den ineffektiva resursanvän dningen leder också ti ll onödig belastning 
på aktörerna (tid, personal, utrustning  och anläggningar som tas i anspråk för 
kontrollen). 
3. Onödiga administrativa bördor  läggs på medlemsstaternas behöriga 
myndigheter. Detta anses t.ex. vara falle t när medlemsstaterna är skyldiga att 
skicka sina årliga uppdater ingar av övervakningsplane r för restsubstanser av 
veterinärmedicinska läkemedel till kommissionen för godkä nnande. På samma 
område är också de särsk ilda rapporteringsskyldighete rna överflödiga, eftersom 
de dubblerar de allmänna rapporterings kraven i förordningen. Dessa bördor 
följer av skyldigheter som medlemsstater na ålagts genom direktiv 96/23/EG. 
4. Dessutom ställs det i förordningen krav på att de officiella laboratorierna ska 
vara ackrediterade i en lighet med standarden EN  ISO/IEC 17025, samtidigt 
som den inte medger några tillfälliga lösn ingar i nödsituationer eller sådana fall 
då laboratorierna måste använda en ny metod som ännu inte ingår i 
ackrediteringen (se exemplen på s. 10 i rapporten). Det finns inte heller någon 
flexibilitet för små laboratorier för att utföra mycket grundläggande typer av 
tester (se exempel på  s. 10 i rapporten). 
5. I förordningen fastställs några vik tiga principer och mekanismer som för 
närvarande efterlevs i olika utsträckning av medlemsstaternas behöriga 
myndigheter eller tillämpas enligt skilda metoder i medlemsstaterna. Det gäller 
särskilt begäran om admini strativt samarbete i) mellan olika medlemsstater för 
tillsynsåtgärder som omfattar flera länder och ii) mellan hälso- och 
sjukvårdsmyndigheter och tullmyndighete r. Medlemsstaterna utnyttjar dock 
inte till fullo detta instrument och/eller stöter på problem med att förstå villkoren för att tillämpa detsamma (se exempel på s. 10 i rapporten). Ett annat krav som tillämpas på olika sätt i medlemsstaterna är de behöriga 
myndigheternas skyldighet att säkerställa en ”hög grad av öppenhet” i kontrollverksamheten i förhållande till aktörerna och allmä nheten. Detta beror 
huvudsakligen på att det inte föreskri vs någon heltäckande vägledning i 
förordningen om hur samarbetet bör ske (t.ex. tidsplanering och 
informationsutbyte) och vilken information som ska göras tillgänglig för allmänheten. Dessutom har kommissione n inte befogenhet att fastställa 
närmare bestämmelser eller enhe tliga genomförandebestämmelser. 
Finansiering av den offentliga kontrollen 
 
SV 5   SV 1. Medlemsstaterna uppmanas att se till a tt det finns tillräcklig a finansiella medel 
för den offentliga kontrollen. Uppgifter  från medlemsstaterna och från de 
revisioner som utförs av kontoret för livsmedels- oc h veterinärfrågor tyder 
dock på att medlemsstaterna har stora problem  att avsätta tillräckliga resurser 
till kontrollen. I bilaga XV (sid. 132 i ra pporten) anges någr a viktiga fall där 
EU:s inspektörer under de senaste fyra åren har rapporterat att de brister som 
konstaterats i kontrollverksamheten eller otillfredsställande eller otillräcklig 
kontroll beror på bristande resurser  (se exemplen på s. 11 i rapporten). Dessa 
problem förvärras av den pågående e konomiska och finansiella krisen. Det 
finns dessutom en risk för att ytterligare press på de offentliga finanserna och 
på de medel som gjorts tillgängliga fö r offentlig kontroll kan inverka negativt 
på medlemsstaternas möjligheter att genomföra en effektiv offentlig kontroll, och därmed även på den skyddsni vå som EU-lagstiftningen ger. 
För att göra finansieringen av kontroll en mindre beroende av de offentliga 
finanserna fastställs i förordni ngen att medlemsstaterna för viss 
kontrollverksamhet (främst av kött, mjöl k och fiskeriprodukter samt kontroller 
vid EU:s gränser) ska ta ut en avgift av aktörerna ( obligatorisk avgift ) som 
ska täcka kostnaderna för kontrollen . För annan kontrollverksamhet får 
medlemsstaterna välja om de vill ta ut en avgift av aktörerna. 
Med de nuvarande obligato riska avgifterna kan de  behöriga myndigheterna 
dock inte täcka alla sina kostnader och därmed inte säkerställa något 
fortlöpande resursflöde för att finansiera kontrollverksamheten. 
Den stora variationen i de belopp som varje medlemsstat får tillbaka för den 
offentliga kontrollen har dessutom medfört att företagen i EU anser att kostnaderna för den offentliga kontrollen inte är jämnt eller rättvist fördelade 
mellan aktörerna i den jordbruksbaserade  livsmedelskedjan i EU. Aktörerna 
klagar också på att det nuvarande syst emet inte i tillräcklig utsträckning 
belönar de företag som följer reglerna (o ch efterlyser en starkare koppling till 
ett bonus/malus -system). 
2. När aktörerna är skyldiga att betala ob ligatoriska avgifter kan effekterna av 
sådana avgifter bli större för mikroföretag  på grund av deras lägre 
omsättning/produktion. För närvarande fi nns det inget som tyder på att de 
obligatoriska avgifter som debite ras på grundval av de nuvarande 
bestämmelserna i själva verket har medfört några negativa eller 
oproportionerliga konsekvenser för mikr oföretagen. Behovet av att möjliggöra 
för de myndigheter som ansvarar för kont rollen att kunna täcka sina kostnader 
så att de får tillräckliga resurser för den offentliga kontrollen bör dock balanseras och vägas mot behovet av at t minska bördan för de allra minsta 
företagen i enlighet med kommissionens nya strategi Att minska regelbördan 
för små och medelstora företag – Anpassn ing av EU:s regler  till småföretagens 
behov
2. I enlighet med denna strategi bör mikroföretagen i princip undantas 
från regelbördor, såvida det inte kan visas att det är nödvändigt och 
proportionerligt att de omfattas. 
                                                 
2 KOM(2011) 803. 
 
SV 6   SV 2. S UBSIDIARITETSANALYS  
En harmoniserad EU-lagstiftning som regler ar organisationen och genomförandet av 
den offentliga kontrollen i den jordbruksba serade livsmedelskedjan är nödvändig för 
att säkerställa en enhetlig tillämpning av bestämmelserna om den jordbruksbaserade 
livsmedelskedjan i hela EU och en väl fungerande inre marknad. Denna 
utgångspunkt, som fortfarande är gilti g, ligger till grund för de gällande 
bestämmelserna om offentlig kontroll. Efte rsom de problem som konstaterats i denna 
översyn är kopplade till den nuvarande EU -lagstiftningens utformning kan 
medlemsstaterna själva inte ändra bestäm melserna. Det krävs ingripande av EU:s 
lagstiftare. 
Mervärdet av en enda enhetlig uppsättn ing EU-bestämmelser som reglerar den 
offentliga kontrollen är i själva verket att det ger de nationella tillsynsorganen (och 
deras aktörer) de ramar inom vilka de behör iga myndigheterna kan fö rlita sig dels på 
att tillsynsåtgärder vidtas i andra medlem sstater, dels på att kontrollresultaten är 
reproducerbara samt vetenskapligt och teknisk t tillförlitliga. Det säkerställer också 
att de EU-standarder för den jordbruksbaserade livsmedelskedjan som krävs för att den inre marknaden ska fungera tillämpas  enhetligt och konsekvent sätt i olika 
medlemsstater och sektorer. 
Ett effektivt EU-system för offentlig kontro ll är viktigt både för EU:s export och 
import. EU:s möjligheter att exportera till tred jeländer bygger på uppfattningen av 
höga produktionsstandarder och det mervär de som varor från EU kan bevisas ha 
jämfört med varor som tillverkas utanför EU . Detta kan bara åstadkommas genom ett 
tillförlitlig och förtroendeingivande system för offentlig kontroll som garanterar att 
säkerheten och kvalitetsstandarderna i EU:s jordbruksbasera de livsmedelskedja 
efterlevs konsekvent och att handelspartne rnas motsvarande förväntningar infrias. 
När det gäller import är det väsentligt att alla livsmedel på EU-marknaden är säkra. 
De kontroller som medlemsstaternas behöriga myndigheter gör av va ror som förs in 
från tredjeländer säkerställer att detta ger tillräckliga garantier för att de uppfyller 
motsvarande säkerhetskrav. 
När det gäller finansieringen av kontro llen säkerställer de gemensamma EU-
bestämmelserna att de behöriga myndighete rna kan räkna med ett tillförlitligt flöde 
av resurser för att upprätth ålla kontrollverksamheten på en nivå som motiveras av 
riskerna och behoven av att säkerställa efterlevnaden (t.ex. nivån av bristande 
efterlevnad). Bestämmelserna om avgifter säkerställer främst att företag som hanterar livsmedel/foder, och som drar direkt nytta av  en effektivt utförd kontroll, bidrar till 
finansieringen av kontrollen så att den i så liten utsträckning som möjligt blir 
beroende av de offentliga finanserna. Det behövs gemensamma EU-bestämmelser 
även för att undvika diskriminerande behand ling mellan aktörer som är etablerade i 
en medlemsstat där regeln om att använda ren ska betala (dvs. betala avgifter) 
tillämpas och de aktörer som är etablerade i medlemsstater där så inte är fallet. Ett enhetligt tillvägagångssätt för att uppnå detta mål kan enbart säkerställas med gemensamma EU-bestämmelser. 
EU bör inte vidta åtgärder som går ut över vad som är nödvändigt för att uppnå de 
fastställda målen. I den här konsekvensbe dömningen har många olika alternativ 
granskats, bl.a. att harmonisera avgiftsniv åerna mellan medlemsstaterna och att inte 
fastställa några regler för detta. I kons ekvensbedömningen har man strävat efter att 
 
SV 7   SV utforma de mest proportionella lösningarna för att säkerställa ett tillräckligt och 
konstant flöde av resurser till offentlig kontroll, samtidigt som medlemsstaterna ges 
den tid och flexibilitet som krävs för att utforma sina interna regler och tillgodose 
särskilda förhållanden hos de egna företagen. 
3. P OLITISKA MÅL  
De allmänna  målen (som i stort sett sammanfaller med målen i fördraget) är följande: 
1. Bidra till att främja en väl fungerande inre marknad. 
2. Upprätthålla en hög skyddsnivå för mä nniskors och djurs hälsa och ett gott 
växt- och djurskydd samt förhindra att dessa mål undergrävs genom eventuell 
underlåtenhet att tillämpa EU-lagstiftningen. 
3. Säkerställa en korrekt och enhetl ig tillämpning av EU-lagstiftningen. 
De särskilda  målen har fastställts i syfte a tt undanröja de särskilda hinder som 
konstaterats vid konsekvensbedömningen och som hindrar eller försvårar att de 
allmänna målen uppnås på detta område.  
Tabell 1: Särskilda mål och deras koppling till problemen  
 Problem  Särskilda mål  
Inkonsekvenser, luckor och 
överlappningar i kontrollkraven  Säkerställa ett heltäckande och enhetligt tillvägagångssätt för offentlig kontroll i den jordbruksbaserade livsmedelskedjan
 
Inkonsekvent tillämpning av det riskbaserade tillvägagångssättet
 Möjliggöra ett effektivt utnyttjande av nationella resurser för kontrollen
 
Administrativ börda och oproportionerliga krav
 Minska den administrativa bördan och undanröja onödiga krav
 
Förbättra öppenheten  Utformningen av ramarna för 
den offentliga kontrollen  
Skiftande efterlevnad av de krav 
som rör samarbete och öppenhet  
Främja samarbete mellan medlemsstaterna för att förbättra den offentliga kontrollen
 Finansiering av 
den offentliga 
kontrollen  Svårigheter och ojämlikheter i 
finansieringen av den offentliga kontrollverksamheten
 – Säkerställa tillgången till tillräckliga resurser 
– Säkerställa en jämlik och rättvis finansiering 
av den offentliga kontrollen 
– Förbättra insynen i systemet för finansiering 
av den offentliga kontrollen  
4. A LTERNATIV  
De tillgängliga alternativen analyserades i två etapper:  
1. För det första övervägdes de potentiella konsekvenserna av två möjliga 
ändringar i förhållande till den nuvarande  situationen, särskilt i syfte att 
 
SV 8   SV avreglera frågan om finansiering av de n offentliga kontrollen (alternativ 1a) 
och att undanta mikroföretag från  avgiftssystemet (alternativ 1b)3. 
2. Resultatet av analysen enligt punkt  1 användes sedan för att utforma 
alternativen 2–4, i vilka följande dela r kombineras: Utvidga förordningens 
tillämpningsområde så att det även omfattar de sektorer i livsmedelskedjan som nu inte ingår (dvs. växtskydd, växtfö rökningsmaterial och animaliska 
biprodukter), ii) förbättra och förenkla lagstiftningen, iii)  säkerställa full 
kostnadstäckning genom avgifter, iv) utvidga den kontrollverksamhet för 
vilken obligatoriska avgifter ska tas ut av aktörerna. 
Utgångsscenario:
 Systemet för offentlig kontroll i den jordbruksbaserade 
livsmedelskedjan är delvis integrerat och vissa sektorer omfattas inte av förordningens tillämpningsområde. Den offen tliga kontrollen vid EU:s yttre gränser 
utförs på vissa varor som kommer från tredjeländer, och den offentliga kontrollen av restsubstanser av veterinärmedicinska läkemedel är inte anpassad till det riskbaserade tillvägagångssättet. Detta kommer även fort sättningsvis att medför a kostnader som är 
möjliga att undvika (alltför sträng och icke  riskbaserad kontroll). De inkonsekventa 
och ineffektiva åtgärder som vidtas av  och i samarbete mellan de nationella 
myndigheterna beror på att det saknas enhetlig vägledning om hur det administrativa samarbetet ska gå till i praktiken och hur man uppnår en hög grad av öppenhet. Inga 
undantag föreskrivs från kravet på ackr editering av offici ella laboratorier. 
Avgifter är obligatoriska för ett begränsa t antal kontroller. Medlemsstaterna kan välja 
att ta ut en standardiserad EU-avgift so m fastställs i förordningen, vilken inte 
motsvarar den faktiska kostnaden för kontrollen. Detta medför en potentiell 
resursbrist och kan riskera att undergräva  kontrollsystemets möjlighet att förhindra 
och begränsa hälsorisker i den jo rdbruksbaserade livsmedelskedjan. 
Alternativ 1a – Upphävande av EU-bes tämmelserna om avgifter för kontrollen:
 
Varje medlemsstat skulle själv få besluta om hur man finansierar den offentliga 
kontrollverksamheten, under förutsättning att man garanterar tillräckliga resurser för 
kontrollen. Det skulle kräva att artiklarna 27–29  i förordningen upphävs  och i 
synnerhet att de obligatoriska uppbördsavgi fterna på vissa områden försvinner.  
Alternativ 1b – Obligatoriskt undant ag från avgifter för mikroföretag:  Detta 
alternativ har valts ut mot bakgrund av kommissionens fortsatta ansträngningar för 
att främja mikroföretagens konkurrenskraft. Det skulle kräva en lämplig avgränsning 
av vilka aktörer som ska omfattas av obligat oriska avgifter, så att mikroföretagen 
utesluts. 
Alternativ 2 – Rationalisering : Förbättra lagstiftningen genom att rationalisera 
bestämmelserna om kontroll  vid EU:s yttre gränser av vissa varor från 
tredjeländer  och om kontroll av restsubstanser av veterinärmedicinska 
                                                 
3 Även om både alternativ 1a och alternativ 1b teor etiskt sett skulle kunna kombineras med andra delar i 
alternativen 2–4 presenteras och bedöms de individuellt med hänsyn till betydelsen av de förändringar 
de kommer att innebära. Båda alternativen skulle i själva verket i hög grad förändra det nuvarande regelverket för finansieringen av de nationella kontrollsystemen och ifrågasätta etablerade principer i 
detta system. En kombination av alternativ 1a och alternativ 1b med andra delar av alternativen 2–4 
skulle dessutom inte leda till några betydande fördelar och skulle därför inte i någon större utsträckning förändra kostnads-/nyttoanalys en av alternativen 2–4. 
 
SV 9   SV läkemedel  samt anpassa  bestämmelserna till det riskbaserade tillvägagångssättet.  
Det skulle införas en möjlighe t att upprätta mekanismer för samordning av kontrollen 
med andra nationella myndigheter (vid grän serna och på andra platser) för att 
utnyttja alla potentiella operativa synergieffekter.  Bestämmelserna om officiella 
laboratorier  skulle förenklas  och medge lämpliga undantag. Överflödig eller 
obsolet lagstiftning  skulle upphävas , så att överlappningar och administrativa 
bördor  avlägsnas. Kommissionen  skulle få befogenhet  att genom delegerade akter 
eller genomförandeakter fastställa närmare bestämmelser för vissa krav där sådana 
bestämmelser behövs (t.ex. administrativt samarbete  och öppenhet ). 
De obligatoriska avgifter som redan kr ävs skulle bibehållas och de nuvarande 
hindren för full kostnadstäckning (t.ex. EU-harmoniserad standardavgifter ) skulle 
undanröjas . En möjlighet  för medlemsstaterna att undanta mikroföretag  skulle 
föreskrivas. En övergångsperiod på två år  skulle föreskrivas för tillämpningen av ett 
system för full kostnadstäckning.  
Alternativ 3 – Rationalisering och integrering : Som en utvidgning av alternativ 2 
skulle alternativ 3 utvidga förordningens tillämpningsområde  till att omfatta 
sektorer som för närvarande inte omfa ttas (växtskydd, växtförökningsmaterial och 
animaliska biprodukter) och integrera den o ffentliga kontrollen fullt ut. När det gäller 
finansieringen av den offentliga kontrollen  skulle offentlig kontroll som är kopplad 
till skyldigheter som rör växtpass  och till certifiering  av växtförökningsmaterial 
läggas till den verksamhet som täcks av obligatoriska avgifter4.  
Alternativ 4 – Rationalisering, integr ering och en bredare kostnadstäckning : Som en 
utvidgning av alternativ 3 skulle alternativ 4 utvidga de obligatoriska 
inspektionsavgifterna  till all kontroll som livsmedels-  och foderföretagarna utför 
och för vilken ett registreringskrav  har fastställts i enlighet med bestämmelserna 
om foder- och livsmedelssäkerhet . En övergångsperiod på tre år  skulle föreskrivas 
för tillämpningen av ett system för full kostnadstäckning med ett utvidgat 
tillämpningsområde. 
Tabell 2: Sammanfattning av alternativen i analysen  
 Förordningens 
tillämpningsområde  Lagstiftning  Kostnadstäckning Obligatoriska avgifter  
Utgångsscenario  partiellt (växtskydd, 
växtförökningsmaterial, 
animaliska biprodukter 
omfattas inte)  brister  partiell  partiella (kött, mjölk, 
fiskeriprodukter, 
import)  
Alternativ 1a  ingen förändring  ingen 
förändring  nej (avreglering)  / 
Alternativ 1b  ingen förändring  ingen 
förändring  ingen förändring  undantag för 
mikroföretag  
Alternativ 2  ingen förändring  förbättring  fullständig  ingen förändring  
Alternativ 3  utvidgat till växtskydd 
och 
växtförökningsmaterial  förbättring  fullständig  växtskydd och 
växtförökningsmaterial 
läggs till  
                                                 
4 Detta skulle göras för att beakta det bästa alternativ som valdes ut i samband med de 
konsekvensbedömningar som åtföljer översynen av bestämmelserna om växtskydd och växtförökningsmaterial. 
 
SV 10   SV Alternativ 4  utvidgat till växtskydd 
och 
växtförökningsmaterial  förbättring  fullständig  alla registrerade 
livsmedels- och 
foderföretagare  
5. K ONSEKVENSBEDÖMNING  
I konsekvensbedömningen granskas de o lika alternativ ens sannolika sociala, 
ekonomiska och miljörelaterade konsekvenser  – både direkta och indirekta. Varje 
alternativ har bedömts i förhållande til l det teoretiska utgångsscenariot (ingen 
förändring). De konsekvenser som beskri vs är därför sådana som tillkommer i 
förhållande till den nuvarande situatione n. De ekonomiska konsekvenserna bedöms 
på grundval av följande kriterier: konkurrenskraft, innovati on, hållbarhet, förenkling  
och minskade administrativa bördor. Lika viktiga för analysen är de sociala 
konsekvenserna (särskilt säkerhet,  men även redovisningsansvar ). I bedömningen av 
varje alternativs miljö- och sysselsättningse ffekter framkom inga större konsekvenser 
(vare sig negativa eller positiva). 
Alternativ 1a – Upphävande av EU-bestämmelserna om avgifter för kontrollen  
Upphävandet av gällande EU-bestämmelser  om inspektionsavgifter kommer 
sannolikt att leda till ökade skillnader mellan de nationella tillvägagångssätten och till en eventuell inskränkning av de resurser som avsätts till kontrollen. 
Även om effekterna på de re surser som faktiskt avsätts s kulle bero på varje enskild 
medlemsstats politiska val och därmed inte helt kan förutses och analyseras, är det 
osannolikt att man kommer att kunna lösa  de problem som konstaterats med det 
nuvarande avgiftssystemet, t.ex. bristen på en tillräcklig kostnadstäckning och 
kontrollernas beroende av finanspo litiken. Mot bakgrund av den nuvarande 
ekonomiska krisen kan problemen komma a tt förvärras om medlemsstaternas beslut 
leder till att de resurser som ställs till förfogande för de nationella kontrollsystemen 
minskar. Detta skulle i sin tur leda till att de behöriga  myndigheterna får det svårare 
att upprätthålla en effektiv tillsyn av efterlevnaden av säkerhetskraven i den 
jordbruksbaserade livsmedelskedjan och a tt förhindra och lösa omfattande kriser. 
Ett upphävande av EU-bestämmelserna skulle leda till en mer komplex lagstiftning, 
eftersom skillnader i nationella bestämme lser om finansiering av kontrollerna 
sannolikt skulle öka. Om aktö rer i en medlemsstat debite ras avgifter för kontrollen, 
medan konkurrenter i en annan medlemsstat in te debiteras avgifter skulle detta kunna 
leda till en snedvriden konkurrens som får negativa konsekvenser för den inre 
marknaden. 
Alternativ 1b – Obligatoriskt undan tag från avgifter för mikroföretag
 
Det obligatoriska undantaget från avgifter na för mikroföretag skulle tillsammans 
med en minskning av den ekonomiska bördan för dessa företag undergräva målet att säkerställa ett långsiktigt bärkraftigt kont rollsystem och därmed säkerheten i den 
jordbruksbaserade livsmedelskedjan. 
I 16 av de 23 medlemsstater för v ilka uppgifter finns tillgängliga utgör 
mikroföretagen mer än hälften av alla företag, och i nio EU -länder (Österrike, 
Belgien, Cypern, Finland, It alien, Nederländerna, Pole n, Sverige och Slovenien) 
 
SV 11   SV utgör de två tredjedelar eller mer av samtlig a företag. Ett undantag från avgifterna för 
mikroföretag kommer, i de fall där de utgör  en överväldigande majoritet av företag 
som omfattas av avgifter, at t innebära allvarliga nega tiva följder när det gäller 
andelen av kostnaderna som den behörig a myndigheten kan få täckta. Målet att 
säkerställa en hållbar finansiering av kontrollen genom full kos tnadstäckning skulle 
undergrävas, eftersom alla aktörer fortfa rande skulle behöva genomgå kontroller i 
intervaller som bestäms av risken.  
De behöriga myndigheternas intäktsförlust till följd av undantaget skulle kunna 
kompenseras genom överföringar från de n allmänna budgeten, men detta skulle 
innebära att kontrollverksamheten förblir st arkt beroende av offentliga medel. Det 
skulle därmed skapa en situation som, särskilt i kristider och vid budgetåtstramningar, präglas av ekonomisk  osäkerhet som inte kan förenas med 
målet att säkerställa en konsekve nt, ändamålsenlig och riskbaserad 
kontrollverksamhet i den jordbruksbaserade  livsmedelskedjan. Lägre intäkter för 
behöriga myndigheter skulle leda till färre  kontroller, ökad sanno likhet för bristande 
efterlevnad av EU-lagstiftningen för den jordbruksbaserade livsmedelskedjan samt 
till att säkerheten i den jordbruksbaserade livsmedelskedjan äventyras genom en ökad risk för livsmedelskriser.  
Om de intäkter som bortfaller däremot kom penseras genom högre avgifter för större 
företag skulle det obligatoriska undantaget fr ån avgifterna för mikroföretagen å andra 
sidan leda till att större ak törer behandlas orättvist oc h att konkurrensen kan komma 
att snedvridas. 
Mot bakgrund av ovanstående analys, som fullt ut stöds av de behöriga myndigheter 
och företrädare för näringslivet som rådfrå gats, anses det att ett automatisk undantag 
för mikroföretag (eller små och medelstora företag i allmänhet) från avgifterna kan 
undergräva målet att säkerställa de natione lla kontrollsystemens hållbarhet och leda 
till snedvridning av konkurrensen
5. I nedanstående alternativ ersätts därför 
undantaget från avgifterna för mikroföret ag av en mekanism som åtgärdar dessa 
brister. 
Alternativ 2 – Rationalisering  
Ökad effektivitet genom en riskbaserad anv ändning av resurserna för kontrollen och 
utnyttjande av särskilda budgetmedel som minskar trycket på de nationella 
statsfinanserna gör det möjligt att göra fr amsteg i riktning mot huvudmålet att 
upprätthålla en effektiv kontroll oc h säkerhet i den jordbruksbaserade 
livsmedelskedjan. Medlemsstaterna kan helt eller delvis undanta mikroföretagen från 
avgifterna i överensstämmelse me d reglerna för statligt stöd.  
Alternativ 2 skulle möjliggöra en fullständig tillämpning av det riskbaserade 
tillvägagångssättet  för offentlig kontroll inom de sektorer där medlemsstaternas 
behöriga myndigheter för närvarande inte kan anpassa sina kontroller till de faktiska 
riskerna (dvs. offentliga kontroller vid EU:s yttre gränser för vissa varor från 
                                                 
5 Denna slutsats gäller även i de fall där obligatoriska avgifter tas ut av alla re gistrerade livsmedels- och 
foderföretagare (alternativ 4), eftersom andele n mikroföretag på de olika områdena i den 
jordbruksbaserade livsmedelskedjan alltid är mycket st or (uppgifter som offentliggjordes i april 2012 av 
Fooddrinkeurope visar att 79 % av aktörerna i livsmedels- och dryckesindustrin är mikroföretag). 
 
SV 12   SV tredjeländer och offentliga kontroller av restsubstanser av veterinärmedicinska 
läkemedel). Detta skulle leda  till en bättre fö rdelning av resurserna för kontrollen, 
och därmed till ett effektivare kontrollsyste m. Om de nationella myndigheterna får 
möjlighet att inrikta sin kontrollverksamh et på de områden där den bristande 
efterlevnaden och riskerna är mer omfatta nde skulle detta de ssutom minska bördan 
när det gäller offentlig kontroll av företa g som följer bestämmelserna, vilket skulle 
ge positiva effekter på konkurrenskraften. 
Fördelarna i form av ökad effektivitet oc h konkurrenskraft skulle  emellertid bara 
vara partiella, eftersom växtskydd, vä xtförökningsmaterial och animaliska 
biprodukter inte omfattas av förordningens tillämpningsområde. Den bästa fördelningen av resurserna för kontrollen kan i själva verket enda st uppnås genom att 
man ser till att de behöriga myndigheterna gör en riskprioritering av alla sektorer i 
den jordbruksbaserade livsmedelskedjan, in klusive de sektorer som anges ovan. 
Detta förhindras av den nuvarande splittr ade lagstiftningen om offentlig kontroll. 
När det gäller finansieringen  av den offentliga kontrollen  skulle kravet på att 
medlemsstaterna ska säkerställa full kostnadstäckning för kontrollen genom 
obligatoriska avgifter inne bära ett mer fortlöpande flöde av ekonomiska resurser 
genom dessa avgifter och samtidigt mi nska belastningen på de nationella 
statsfinanserna. 
I de flesta medlemsstater täcks kostnade rna för kontrollen enbart delvis genom 
avgifter. Täckningsgraden varierar från 20 % till över 80 %. I åtta medlemsstater täcks dessutom alla kostnader. Om full kostn adstäckning införs skulle detta i vissa 
fall innebära att en ytterligare del av kos tnaderna för kontrollen skulle överföras på 
och fördelas mellan aktörerna i den jordbr uksbaserade livsmedelskedjan. Den ökade 
omfattningen av obligatoriska avgifter, som skulle variera beroende på den 
nuvarande graden av kostnadstäckning, förvän tas inte utgöra någon stor extrabörda 
för aktörerna, inte ens inom de sektorer  där kostnaderna för kontrollen påverkar 
aktörernas totala produktionskostnader i störst omfattning, dvs. köttbesiktning. Med 
utgångspunkt i uppgifterna i ruta 6 på s. 31 kan man uppskatta att, beroende på den 
nuvarande graden av kostnadstäckning i me dlemsstaterna, ytterligare avgifter som 
motsvarar ca 0,2–0,8 % av det årliga produktionsvärdet för en typisk aktör skulle tillkomma. I gengäld skulle detta garanter a ca 0,9–3,4 miljarder euro i nya medel per 
år för den offentliga kontrollen i medlemsstaterna
6. 
Genom att de standardiserade EU-avgifterna av skaffas och det ställs krav på att alla 
avgifter ska vara kostnadsbaserade skulle al ternativ 2 innebära att alla aktörer som 
ska betala obligatoriska avgi fter behandlas lika. De nya  bestämmelserna kommer att 
säkerställa att medlemsstaterna kan utny ttja mekanismen för finansieringen av 
kontrollen för att belöna högpresterande företag med låga risker, även när 
schablonavgifter tillämpas för alla aktörer,  oavsett om de faktiskt inspekteras under 
referensperioden (genom att de får betala en lägre avgift än den som tillämpas för 
aktörer som inte följer bestämmelserna). 
                                                 
6 Sektorspecifikt produktionsvärde på 400 miljarder euro/år. Antal företag: 60 000 (Eurostat 2008). Den 
genomsnittliga årliga inspektionsavgiften per aktör med full kostnadstäckning motsvarar ca 80 000 euro/år (uppgifter från industrin). 
 
SV 13   SV Kravet på att samtliga avgifter ska be räknas på grundval av kostnader förväntas 
medföra en begränsad ytterligare administ rativ börda för de medlemsstater som för 
närvarande inte fastställer avgifterna på grundval av de kostnader som uppstår, 
eftersom de kan behöva ändra sina admi nistrativa rutiner. Även om de flesta 
medlemsstater täcker åtminstone en de l av sina faktiska kostnader genom 
obligatoriska avgifter kan ett helt kostnad sbaserat system kräva att de befintliga 
systemen justeras. De extra kostnaderna förväntas bli överkomliga för 
statsfinanserna.  Enligt uppskattningar som gjorts av två medlemsstater skulle 
kostnaderna ligga mellan några tusen euro per år  i tid motsvarande 
heltidsekvivalenter som används för att samla in och sammanställa uppgifter för 
beräkningen och upp till högre belopp (0,5 miljoner som en engångskostnad)  om 
en särskild it-lösning som kan registrera  tid och resurser som använts för varje 
inspektion införs (se fält 6 på s. 31 i de nna rapport). I alterna tiv 2 beaktas dessa 
justeringsbehov genom att medlemsstaterna får två år på sig att anpassa sina 
administrativa system till den nya kostnads-/avgiftsmodell. 
Alternativ 2 skulle innebära ett ökat re dovisningsansvar för kontrollverksamheten 
genom att det skapas en st arkare koppling mellan kostnad er och avgifter genom ökad 
insyn i avgiftsmekanismerna (aktörerna sk ulle tydligt kunna se för vad de betalar 
avgifter och hur avgifterna förhåller sig till de behörig a myndigheternas kostnader). 
Den ökade tydligheten skulle bli en drivkr aft för effektivisering av de offentliga 
kontrollsystemen och samtidigt möjliggöra en bättre övervakning av tillämpningen 
för kommissionen. Den ökade insynen skulle vidare bidra till att uppnå målet att 
säkerställa att intäkterna från avgifterna in te otillbörligt används till något annat än 
till vad de är avsedda för (kompensera kostnaderna för kontrollen).  
Medlemsstaternas möjlighet  att mildra effekterna av den fullständiga 
kostnadstäckningen för mikroföretagen genom  att delvis eller helt undanta dem från 
betalningen av avgifterna, under förutsättn ing att motsvarande belopp överförs från 
den allmänna budgeten till den behöriga myndigheten, berövar inte den behöriga myndigheten de resurser som krävs för att de ska kunna utföra sina kontrolluppgifter. 
Alternativ 3 – Rationali sering och integrering 
 
Ett fullt integrerat system för kontroll i den jordbruksbaserade livsmedelskedjan 
skulle maximera effektiviteten när det gäl ler att säkerställa efterlevnaden genom 
förenkling och synergieffekter och samtidigt bidra till att målen för lagstiftningen om den jordbruksbaserade livsmedelskedjan uppnås. Medlemsstaterna kan helt eller 
delvis undanta mikroföretagen från avgifter, under förutsättning att de överför motsvarande belopp till den behörig a myndigheten från den allmänna budgeten.  
Utöver de effekter som belysts i a lternativ 2 genom att förordningens 
tillämpningsområde utvidgas till att även omfatta växtskydd, växtförökningsmaterial 
och animaliska biprodukter skulle altern ativ 3 också garantera ett harmoniserat 
tillvägagångssätt för offentlig kontroll i hela den jordbruksbaserade livsmedelskedjan samtidigt som hänsyn vid behov tas till särskilda förhållanden inom varje sektor. Detta övergripande system skulle bli mer konsekvent och tillförlitligt, eftersom 
samma mekanismer och uppgifter sku lle gälla inom alla sektorer. 
De initiala kostnaderna för den nya ackrediteringsskyldigheten för 
växtskyddslaboratorier kommer att bäras av EU (se bilaga XIX, s. 194). Dessutom 
 
SV 14   SV föreskrivs en övergångsperiod på fem år fö r att underlätta ett smidigt införande av 
den nya skyldigheten. 
Alternativ 4 – Rationalisering, integr ering och en bredare kostnadstäckning  
Genom ett mer omfattande utt ag av obligatoriska avgifter för viktig verksamhet i den 
jordbruksbaserade livsmedelskedjan skulle detta alternativ öka kontrollsystemets 
långsiktiga bärkraft som helhet och minska  dess allmänna beroende  av budgetbeslut. 
Det säkerställer också ett mer rä ttvist tillvägagångssätt när det gäller 
inspektionsavgifter genom att det undanröj er de uppfattade orättvisorna i det 
nuvarande systemet, som bara kräver att vi ssa kategorier av aktörer ska betala 
avgifter. Medlemsstaterna kan helt eller de lvis undanta mikroföretagen från avgifter, 
under förutsättning att de överför motsva rande belopp till den behöriga myndigheten 
från den allmänna budgeten.  
Den traditionella begränsningen av obligat oriska avgifter ti ll (huvudsakligen) kött- 
och mjölksektorerna och kontroll av animalis ka produkter vid gränse n har blivit allt 
svårare att motivera, vilket  också är en källa till uppfattade orättvisor mellan 
aktörerna. Med förordningen och kravet på  att den behöriga myndigheten ska göra en 
riskbedömning samt planera och utföra kontroller i hela den jordbruksbaserade 
livsmedelskedjan bortfaller argumentet att bara dessa sektorer ska betala avgifter. Alternativ 4 garanterar att ob ligatoriska avgifter även tas ut på viktiga områden i den 
jordbruksbaserade livsmedelsked jan, där livsmedels- och f oderföretagare drar direkt 
nytta av en effektiv offentlig kontroll, eftersom den hjälper dem att tillhandahålla säkra livsmedel och foder på markna den. Genom att det ställs krav på 
kostnadstäckning för all kontr ollverksamhet som inriktas  på att garantera säkra 
livsmedel och foder, säkerställs de positiva effekterna av alternativ 2 i fråga om kontrollverksamhetens ökade håll barhet på bredare front.  
De ekonomiska konsekvenserna för varje medl emsstat och för aktörerna skulle bero 
på huruvida (och i vilken utsträckning) me dlemsstaterna redan ta r ut avgifter från 
sektorer som inte omfattas av obligatoris ka avgifter. Tillgäng liga uppgifter från 
medlemsstater som tar ut sådana avgifter ty der på att beloppen varierar beroende på 
företagens storlek/omsättning och att de motsvarar en försumbar del av 
produktionskostnaderna . De årliga avgifter som tas ut, oavsett om en inspektion 
faktiskt utförs eller inte under året, kan variera från små belopp (84,5 euro/år för 
de minsta restaurangerna i Belgien) ti ll högre belopp, men ändå inga betydande 
belopp (1,500 euro/år för de största industriella bagerierna i Italien).  
I medlemsstater där den faktiska kostnaden  för varje inspektion debiteras varierar 
beloppen med hänsyn till timkostnaden för kontrollverksamheten. Hur ofta offentliga kontroller utförs beror bland annat på ri sken, aktörens tidigare efterlevnad av 
bestämmelserna och hur tillför litliga deras egna kontroller är. Frekvensen varierar 
också från sektor till sektor och verksamhetskategori. Ett typiskt exempel  är en 
livsmedelshandlare som varje år kontrolleras  av en inspektör som utför kontrollerna 
under en och en halv timme och lägger ner lika mycket tid på kontorsarbete för att 
förbereda inspektionen och rapportera från den. En sådan hypotetisk kontroll 
skulle  på grundval av den tid som använts för kontrollen kosta  omkring 50 euro/år  i 
Polen och 150 euro/år  i Italien. Inspektioner på en re staurang skulle ha en liknande 
frekvensen, men skulle ta längre tid oc h kosta 30–40 % mer (65 euro/år i Polen och 
upp till 210 euro/år i Italien). Sammantaget skulle detta kunna garantera mellan 
 
SV 15   SV 2,3 miljarder euro – och flera gånger högr e belopp (upp till 37 miljarder euro i det 
hypotetiska fallet att alla aktörer fick beta la de belopp som för närvarande debiteras 
de största livsmedelsföretagen, dvs. ca 1 500 euro7. 
Liksom alternativ 2 skulle även alternativ  4 medföra begränsade extra administrativa 
bördor för de behöriga myndigheterna för a tt upprätta ett system för avgiftsuppbörd, i 
en omfattning som sannolikt kan jämföras med alternativ 2 och med en marginell 
ökning genom att dessa beräkning ar tillämpas mer allmänt. Dessa kostnader skulle 
minska med tiden när mekanismerna fö r avgiftsuppbörden rationaliseras och 
effektiviseras. Medlemsstaterna skulle medges en övergångsperiod på tre år.  
                                                 
7 Kombinerade nya avgifter för sektorer som för närvarande omfattas av obligatoriska avgifter (dvs. 
tilläggsavgifter i köttsektorn enligt alternativ 2) och de avgifter som ska tas ut för första gången enligt 
alternativ 4. Antal företag: 25 miljoner (Eurostat 2008). Typiskt avgiftsintervall enligt alternativ 4: 85–1 500 euro (se ovan). 
 
SV 16   SV 6. J ÄMFÖRELSE AV ALTERNATIVEN  
Tabell 3: Alternativen  jämförda med målen  
Allmänna mål  Alternativ 1a  Alternativ 
1b Alternativ 2  Alternativ 3  Alternativ 4  
Bidra till att främja en väl 
fungerande inre marknad  (--) Skillnader mellan medlemsstaterna som 
kan öka och påverka 
konkurrensen  (0) (+) Snedvridningar 
beroende på skillnader 
i praxis (avgifter) 
undanröjs (i de fall där obligatoriska avgifter 
nu tillämpas) (++) Samma som i 
alternativ 2, plus att 
enhetliga 
bestämmelser om offentlig kontroll 
skulle gälla på alla
 
områden i den jordbruksbaserade livsmedelskedjan
 (+++) Samma som i alternativ 3, plus att 
snedvridningar kopplade 
till avgifter undanröjs även på de nya områden 
som omfattas av 
obligatoriska avgifter 
 
Upprätthålla en hög skyddsnivå 
för människors och djurs hälsa 
och ett gott växt- och djurskydd 
samt förhindra att dessa mål 
undergrävs genom eventuell underlåtenhet att tillämpa EU-
lagstiftningen (-) Eventuell inskränkt 
kontroll och kapacitet 
att vidta åtgärder mot 
risker (0) (+) En mer riskbaserad 
kontroll skulle leda till 
ökad effektivitet och 
kapacitet att vidta 
åtgärder mot risker  (++) Kontrollernas 
effektivitet maximeras 
och riskerna för ett 
bristfälligt skydd 
minskas  (++) Samma som i 
alternativ 3  
Säkerställa en korrekt och 
enhetlig tillämpning av EU-
lagstiftningen  (-) Eventuellt 
bristfälligt 
säkerställande av 
efterlevnaden av lagstiftningen om 
resurserna minskar (0) (+) Tydligare 
förteckning över 
verksamhet som ska 
avgiftsbeläggas och förteckning över 
kostnader. Bara 
kostnadsbaserade avgifter 
 (++) Samma krav och 
uppgifter inom alla  
sektorer i den 
jordbruksbaserade livsmedelskedjan  (++) Samma som i alternativ 3 
Säkerställa ett heltäckande och 
enhetligt tillvägagångssätt för 
offentlig kontroll i den 
jordbruksbaserade 
livsmedelskedjan  (0) (0) (+) Konsekvent 
tillämpning av den 
riskbaserade principen  (++) Samma uppgifter 
och mekanismer gäller 
inom alla sektorer   (++) Samma som i 
alternativ 3  
Möjliggöra ett effektivare utnyttjande av nationella resurser 
för kontrollen (0) (0) (+) Fullständigt 
riskbaserat 
tillvägagångssätt   (++) Inbegripandet av 
alla områden i den 
jordbruksbaserade livsmedelskedjan 
skulle möjliggöra en 
sektorsövergripande riskprioritering
 (++) Samma som i 
alternativ 3  
Minska den administrativa bördan och undanröja onödiga 
krav (0) Bortfall av 
administrativ börda 
kopplad till EU-bestämmelserna om 
avgifter, men 
medlemsstaterna skulle administrera 
sina egna system
 (0) (+) Onödiga planer 
och rapporter 
bortfaller   (+) Samma som i 
alternativ 2  (+) Samma som i 
alternativ 2  
Främja samarbete mellan 
medlemsstaterna för att förbättra 
den offentliga kontrollen  (0) (0) (+) Bestämmelser om 
administrativt 
samarbete kan antas 
och synergieffekter uppnås (IAS) (++) Synergieffekter 
är också möjliga med 
områdena för 
växtskydd, växtförökningsmateria
l  (++) Samma som i 
alternativ 3  
Säkerställa tillgången till tillräckliga resurser (-) Tillräcklig 
finansiering kommer 
att bero på 
budgetbeslut. Den bristande 
kostnadstäckningen 
kan komma att förvärras i kristider  
 (- -) 
Otillräcklig 
finansiering, 
eftersom mikroföretag
en inte 
betalar avgifter
 (++) Beroende av 
nationella statsfinanser 
och press på 
budgetåtstramningar, eftersom kostnaderna 
skulle täckas med 
avgifter. (++) Samma som i 
alternativ 2  (+++) Samma som i alternativ 2, men mer 
omfattande 
 
SV 17   SV Säkerställa en jämlik och rättvis 
finansiering av den offentliga 
kontrollen  (-) Inga rättvisa villkor 
garanteras eftersom 
avgiftsuppbörden sannolikt kommer att 
variera   (-) Inga 
rättvisa 
villkor garanteras 
eftersom 
mikroföretagen gynnas 
 (+) Alla aktörer som 
betalar obligatoriska 
avgifter skulle betala de faktiska 
kostnaderna för 
kontrollerna (+) Samma som i 
alternativ 2  (++) Samma som i 
alternativ 2, plus att alla 
aktörer som gagnas mest av kontroller skulle få 
betala avgifter 
Förbättra insynen, inklusive i 
systemet för finansiering av den 
offentliga kontrollen  (0)  (++) Kraven på stor 
öppenhet kan anges 
närmare. Ökad insyn i 
avgiftsmekanismen   (++) Samma som i 
alternativ 2   (++) Samma som i 
alternativ 2  
 
 
SV 18   SV   Alternativ 1a: 
Avreglering 
av avgifterna  Alternativ 
1b: 
Undantag 
för 
mikroföret
ag Alternativ 2: 
Rationalisering  Alternativ 3: 
Rationalisering och 
integrering8 
 Alternativ 4: 
Rationalisering, 
integrering och 
bredare 
kostnadstäckning  
  Åtgärd  Euro Åtgärd  Euro Åtgärd  Euro Åtgärd  Euro 
Kostna
d Upprättande 
och drift av 
ett 
rapportering
ssystem för 
beräkning 
och 
debitering 
av avgifter  0,5 miljoner 
euro som 
engångsbelo
pp 
+ 
2 000 euro/å
r 
(per 
medlemsstat) Samma (som 
i alternativ 2 
+ växtskydd 
och 
växtförökningsmaterial) Sam
ma  Samma som i 
alternativ 
2 och 3 Samma  
Medlem
sstatens 
behörig
a 
myndig
het 
Nytta Kommer att bero på varje 
medlemsstats beslut om 
huruvida avgifter ska tas ut 
för den offentliga kontrollen 
(1a) och huruvida kostnaderna för kontroll av 
mikroföretag ska tas ut från 
andra företag samt på 
procentsatsen för den senare 
(1b) Stabil 
finansiering 
på områden 
som redan 
debiteras 
avgifter, 
dvs. 
köttsektorn 
(tillägg upp 
till den 
procentsats 
av 
kostnadern
a som 
redan tas 
ut för att 
uppnå full 
kostnadstä
ckning ) Beror på den 
procentsats 
av 
kostnaderna 
som 
medlemsstate
n kan täcka. 
Ca 0,9–
3,4 miljarde
r euro  i nya 
medel per år i 
alla 
medlemsstate
r9,10 
 Samma  Sam
ma  Full 
kostnadst
äckning 
för all 
offentlig 
kontroll 
av 
registrera
de 
aktörer + 
tillägg 
enligt 
alternativ
 2 Ca totalt 
för nya 
avgifter 
2,3–
37 miljar
der 
euro/år   
i alla EU:s 
medlemss
tater11 + 
0,9 –
3,4 miljar
der 
euro/år  
 
 
Företag
are Kostna
d Kommer att bero på varje medlemsstats beslut om 
huruvida avgifter ska tas ut 
för den offentliga kontrollen 
(1a) och huruvida 
kostnaderna för kontroll av 
mikroföretag ska tas ut från 
andra företag samt på 
procentsatsen för den senare 
(1b) Tillägg till 
befintliga 
avgifter 
(köttsektorn
) för att nå 
full 
kostnadstäc
kning Beror på den 
procentsats 
av 
kostnaderna 
som 
medlemsstate
n kan täcka. 
Ca 0,9–
3,4 miljarde
r euro  i nya 
avgifter (i 
alla EU:s 
medlemsstate
r) (ca 0,2–
0,8 %  av det Samma (som 
i alternativ 2 
+ växtskydd 
och 
växtföröknin
gsmaterial)  Samma  Nya 
kostnader 
för 
aktörer 
som för 
närvaran
de inte 
debiteras 
avgifter 
(utom 
köttsekto
rn) + 
tillägg 
enligt 
alternativCa totalt 
nya 
avgifter: 
2,3–
37 miljard
er euro/år 
i alla EU:s 
medlemss
tater + 
0,9–
3,4 miljar
der 
euro/år  
                                                 
8 I alternativ 3 hänför sig kostnaden/nyttan till integreringen av växtskydd, växtförökningsmaterial och 
animaliska biprodukter i tillämpningsområdet, vars konsekvenser har granskats i de särskilda 
konsekvensbedömningar som gjorts för dessa sektorer och som inte ingår här. 
9 Sektorns produktionsvärde: 400 miljarder euro/år (GD Näringsliv). Antal företag: 60 000 (Eurostat 
2008). Genomsnittlig årlig inspektionsavgift per ak tör med full kostnadstäckning: ca 80 000 euro/år 
(bilaga XI i Ia). 
10 De flesta aktörer i enskilda medlemsstater debitera s för närvarande 30–80 % av inspektionsavgifterna. 
Vissa betalar dock 100 %. 
11 Nya avgifter för de sektorer som ska debiteras för första gången enligt alternativ 4. Dessa uppgifter 
motsvarar de två ytterlighetshypoteserna om alla aktörer debiteras enligt de procentsatser som nu 
tillämpas för de minsta respektive de största företagen. Antal aktörer som för närvarande inte omfattas 
av avgifter: 25 miljoner (Eurostat 2008). 
 
SV 19   SV årliga 
produktionsv
ärdet inom 
köttsektorn
12) 
  2 
Nytta Riskbaserat 
tillvägagång
ssätt för 
veterinärme
dicinska 
kontroller  EU-
omfattande 
besparing på 
12,4–
98,5 miljard
er euro/år  
(täcks av 
avgifter  Samma  Sam
ma  Samma som i 
alternativ 
2 och 3 Samma  
                                                                                                                                                         
12 Baserat på den brittiska industrins uppskattningar. 
 
SV 20   SV Rekommenderat alternativ  
Alternativ 4  anses vara det bästa sättet at t uppnå målen (se sammanfattning i 
tabellen ovan). En fullständig integrering av alla sektorer i den jordbruksbaserade 
livsmedelskedjan i en enda lagstiftning medför begränsade kostnader och utgör 
samtidigt den bästa lösningen för att garant era förenkling, tydlighe t, enhetlighet och 
minskade administrativa bördor. När det gäller finansieringen av kontrollerna 
bibehålls genom alternativ 4  de nationella kontrollsystemens långsiktiga hållbarhet 
genom att de blir mindre beroende av de offentliga finanserna samtidigt som det minskar risken för att den nuvarande ekonomis ka och finansiella kr isen påverkar de 
resurser som är tillgängliga för kontrolle n. De begränsade extrakostnaderna för 
aktörerna kompenseras genom effektivar e kontroller, mekanismer som belönar 
efterlevnad av bestämmelserna och ett ökat redovisningsansvar för kontrollerna. 
7. Ö
VERVAKNING OCH UTVÄRDERING  
Översynen av EU-lagstiftningen om offe ntlig kontroll i den jordbruksbaserade 
livsmedelskedjan syftar till att öka systemet s effektivitet och samstämmighet och till 
att garantera dess långsiktiga bärkraft. Oavsett vilket alternativ som väljs anses det att de gällande bestämmelserna kommer att förtydligas och bli enklare att tillämpa 
för medlemsstaternas behöriga myndigheter. Fö r att bedöma utfalle t av de åtgärder 
som vidtas har följande centrala framstegsi ndikatorer fastställts i enlighet med den 
politiska åtgärdens operativa mål: 
Operativa mål  Indikatorer  
Upprätta en enda och förenklad lagstiftning för offentlig 
kontroll  – Antal framställningar om rättslig tolkning som tas 
emot av kommissionen  
– Antal EU-rättsakter som gäller för offentlig kontroll 
per sektor/produkt 
– Rapporterad förändring i den genomsnittliga 
administrativa börda som re dovisas för näringslivet och 
medlemsstaterna  
Alla kontroller, inbegripet gr änskontroller, är riskbaserade  Undersökning i medlemsstaterna om huruvida de resurser 
som frigörs genom denna översyn  används för att utföra 
kontroller på områden med en högre risk  
Öka antalet gränsöverskridande tillsynsärenden som löses 
genom administrativt bi stånd och samarbete  – Antal kontakter som tas genom de kontaktpunkter för 
administrativt samarbete som föreskrivs i artikel 35 i förordningen 
– Antal klagomål från närings idkare som tyder på att 
medlemsstaterna inte har samordnat sina 
undersökningar i gränsöverskridande ärenden som rör 
bristande efterlevnad av bestämmelserna  
Öka antalet formaliserade instrument mellan de behöriga 
myndigheterna och tullmyndigheterna för utförandet av den offentliga kontrollen Antal formaliserade avtal mellan olika behöriga myndigheter och andra myndigheter, inklusive tullmyndigheter
 
Minska förekomsten av otillfredsställande resultat av tillsynsåtgärder i rapporter från kontoret för livsmedels- 
och veterinärfrågor som beror på bristande resurser Utvecklingen av antalet rapporter från kontoret för 
livsmedels- och veterinärfrågor som tyder på bristande 
resurser i medlemsstaterna