EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION 
Bryssel den 24.10.1997 
KOM(97) 551 slutlig 
Ändrat förslag till 
RÅDETS FÖRORDNING (EG) 
om införande av en slutgiltig antidumpningstull på import av vissa skodon med 
överdelar av textilmaterial och med ursprung i Kina och Indonesien 
(framlagt av kommissionen i enlighet med artikel 189a.2 i Romfördraget) 

MOTIVERING 
1. Genom förordning (EG) nr 165/97 ' införde kommissionen preliminära 
antidumpningstullar på import till gemenskapen av vissa skodon med överdelar av 
textilmaterial och med ursprung i Kina och Indonesien. 
2. Några berörda parter, gemenskapstillverkare, exportörer och importörer lämnade 
skriftliga synpunkter. De parter som så begärde gavs möjlighet att höras av 
kommissionen. Kommissionen granskade alla framförda åsikter innan den 
fastställde sina slutsatser. 
3. Kommissionen godtog en indonesisk exportörs begäran avseende att en faktor som 
påverkade prisernas jämförbarhet inte hade beaktats i beräkningen av dumpning, och 
sänkte följaktligen värdena för normal värde och dumpning för både Indonesien och 
Kina, eftersom Indonesien hade valts som jämförbart land för beräkning av 
normalvärde för Kina. 
4. Vidare beaktades, med de klagandes bifall, att tofflor så väl som strandskor skulle 
uteslutas från förfarandet, omfattningen blir därmed begränsad till den huvudsakliga 
importen, d.v.s. skodon för utomhusbruk. 
5. Mot bakgrund av inlämnade synpunkter och en ytterligare analys av tillgängliga 
uppgifter ansåg kommissionen att den borde öka den justering som i det preliminära 
skedet gjorts vid beräkningen av nivåerna för undanröjande av skada för att beakta 
skillnader i handelsled mellan cif-import och gemenskapstillverkarnas leveransnivå. 
1 FX,T nr L 29,31.1.1997, s. 3. 
A 
6. Efter införandet av preliminära åtgärder undersökte kommissionen ytterligare de 
frågor som ansetts vara relevanta vid analysen av gemenskapens intresse. Efter en 
undersökning av många olika aspekter och de olika berörda intressena har det inte 
framkommit några tvingande skäl för att dra slutsatsen att ett införande av slutgiltiga 
åtgärder inte skulle ligga i gemenskapens intresse. 
7. Mot bakgrund av'detta bekräftade kommissionen sina preliminära slutsatser om att 
berörda skodon med ursprung i Indonesien och Kina dumpades i gemenskapen och 
vållade gemenskapsindustrin väsentlig skada, och drog slutsatsen att det låg i 
gemenskapens intresse att vidta skyddsåtgärder i form av slutgiltiga 
antidumpningstullar och att slutgiltigt ta ut de preliminära tullarna med den tullsats 
som slutgiltigt fastställts. 
8. Uteslutandena och justeringarna i ovannämnda beräkningar påverkar de preliminära 
avgörandena, med följden att de individuella tullsatserna för samarbetsvilliga 
indonesiska företag minskas till nivåer mellan 0 och 14,1 %, och att restnivåerna för 
undanröjande av skada nu uppgår till 14,1 % för Indonesien och 49.2 % för Kina. 
9. I enlighet med artikel 9 i rådets förordning (EG) nr 384/96 föreslår kommissionen 
således att rådet inför slutgiltiga antidumpningstullar på import av vissa skodon med 
överdelar av textilmaterial och med ursprung i Kina och Indonesien. Med tanke på 
skadans omfattning rekommenderas även att rådet tar ut de preliminära 
antidumpningstullarna i en omfattning som motsvarar de slutgiltiga tullsatserna. 
^9t/> 
Ändrat förslag till 
RÅDETS FÖRORDNING (EG) 
om införande av en slutgiltig antidumpningstull på import av vissa skodon med 
överdelar av textilmaterial och med ursprung i Kina och Indonesien 
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING 
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, 
med beaktande av rådets förordning (EG) nr 384/96 av den 22 december 1995 om skydd 
mot dumpad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen1, 
särskilt artikel 9 (4)i denna, 
med beaktande av det förslag som kommissionen lagt fram efter samråd med rådgivande 
kommittén, och 
med beaktande av följande: 
A. PRELIMINÄRA ÅTGÄRDER 
(1) Genom förordning (EG) nr 165/972 (nedan kallad "förordningen om preliminär 
tull") införde kommissionen preliminära antidumpningstullar på import till 
gemenskapen av vissa skodon med överdelar av textilmaterial enligt KN-nummer 
6404 19 10 och ex 6404 19 90 med ursprung i Kina och Indonesien. 
EGT nr L 56, 6.3.1996, s. 1. Förordningen ändrad genom förordning (EG) nr 2331/96 (EGT nr L 
317,6.12.1996, s. 1). 
EGT nr L 29, 31.1.1997, s. 3. 
B. EFTERFÖLJANDE FÖRFARANDE 
(2) Efter införandet av de preliminära antidumpningsåtgärderna lämnade några berörda 
parter skriftliga synpunkter. 
(3) De parter som begärt detta gavs möjlighet att höras muntligen av kommissionen. 
(4) Kommissionen fortsatte att inhämta och kontrollera alla uppgifter som ansågs 
nödvändiga för dess slutgiltiga avgöranden. 
(5) Parterna informerades om de viktigaste omständigheter och överväganden som låg 
till grund för avsikten att rekommendera ett införande av slutgiltiga 
antidumpningstullar och ett slutgiltigt uttag av de belopp för vilka säkerhet ställts i 
form av preliminära tullar. De beviljades också en period inom vilken de kunde 
lämna synpunkter efter mottagandet av dessa uppgifter. 
(6) De berörda parternas muntliga och skriftliga synpunkter övervägdes och beaktades i 
kommissionens slutgiltiga avgöranden när det ansågs lämpligt. 
C. PRODUKT SOM ÄR FÖREMÅL FÖR UNDERSÖKNING OCH 
LIKADAN PRODUKT 
1. Produkt som är föremål för undersökning 
(7) I samband med sina preliminära avgöranden ansåg kommissionen att skodon för 
inomhus eller utomhus bruk med yttersulor av gummi eller plast och överdelar av 
textilmaterial och som ej är avsedda för sport eller idrott (enligt KN-nummer 6404 
19 10 och ex 6404 19 90) skulle betraktas som en enda produktkategori. I detta 
avseende hävdade några berörda parter att tofflor och skodon för utomhus bruk var 
alldeles för olika, i synnerhet i fråga om användning, för att kunna tillhöra samma 
produktkategori. 
Berörda parter har speciellt understrukit att en bedömning av huruvida skodon för 
inomhus- och utomhus bruk kan betraktas som en enda produktkategori medför att 
ett tvåfaldigt "utbytbarhets prov" skulle genomföras: I första hand huruvida ett 
skodon för utomhus bruk kan ersätta ett skodon för inomhus bruk, i andra hand 
huruvida ett skodon för inomhus bruk kan ersätta ett skodon för utomhus bruk. 
(8) Som berörs i första frågan är det värt att notera att några typer av lätta skor för 
utomhus bruk som är föremål för undersökning kan ersätta tofflor för inomhus bruk. 
Omvänt , tofflor, p.g.a. deras vanligtvisa bräcklighet, förefaller inte vara passande 
för flertalet utomhus aktiviteter. Detta verkar också bekräftas av konsumenternas 
uppfattning av de båda produkterna. Det måste därför dras slutsatsen att det andra 
"utbytbarhets provet", vilket innebär huruvida en sko för inomhus bruk kan ersätta 
en sko för utomhus bruk, inte är ti 11 fred stal lande och följaktligen att tofflor och 
skodon för utomhus bruk av den typ som är föremål för undersökning inte kan 
betraktas som en enda produktkategori. En sådan slutledning betyder också att 
resultatet av undersökningen måste skilja mellan tofflor och skodon för utomhus 
bruk. 
Informerade om denna slutsats, gick representanterna för den klagande 
gemenskapsindustrin, inte emot tillbakadragandet av tofflor från förfarandet, men 
påpekade att de inte helt delar ovannämnda uppfattning. 
(9) Flera berörda parter hänvisade till uteslutandet i det preliminära skedet av vissa 
typer av skodon som ibland kallas "espadriller" och begärde på olika grunder att 
även några andra produkttyper, som påstods vara mycket specifika, borde uteslutas 
från undersökningens räckvidd. Dessa krav analyseras nedan. 
a) Neoprenskor 
(10) Ett flertal importörer begärde att vissa typer av skodon som ibland kallas 
"dykarskor", tillverkade av neopren för användning i vissa vattenidrotter, t.ex. 
dykning, skulle uteslutas från undersökningens räckvidd. Neopren är ett material 
som i allmänhet förstärks med textilbeläggning när det används för att tillverka skor, 
med följden att det material på överdelen som utvändigt har den största ytan är 
textilmaterialet, vilket innebär att detta skodon klassificeras enligt KN-nummer 
6404. Eftersom vidare vissa vattenidrotter, t.ex. dykning, inte uttryckligen betraktas 
som sportaktivitet enligt Kombinerade nomenklaturen, anfördes att neoprenskor 
skulle klassificeras enligt KN-nummer 6404 19 90, även om denna specifika 
produkt inte skulle tillhöra den produktkategori som var föremål för undersökning. 
(11) Efter en närmare granskning av denna fråga konstaterade kommissionen att de 
berörda neoprenskorna säljs i butiker för vattenidrottsutrustning och inte i 
skobutiker, och helt klart tillhör en specifik marknad. Deras fysiska egenskaper och 
den användning som de är avsedda för gör att de enligt konsumenternas uppfattning 
är en specifik produkt som tydligt skiljer sig från de produkter som tillhör den 
kategori "skodon med överdelar av textilmaterial ej avsedda för sport eller idrott" 
som är föremål för undersökning. 
(12) Företrädarna för den klagande gemenskapsindustrin ombads kommentera denna 
fråga och reste inga invändningar, men anförde att om dessa skotyper skulle 
uteslutas var det viktigt att beskrivningen av skodonen var tillräckligt tydlig så att 
man kunde undvika kringgående av tullar. 
(13) Av dessa skäl och med hänsyn till att tullmyndigheterna klart kan identifiera dessa 
skodon anses att neoprenskor, som ibland kallas dykarskor eller vattenidrottsskor, 
bör uteslutas från undersökningens räckvidd. 
b) Vandringsskor 
(14) Inom ramen för Kombinerade nomenklaturen anses "vandring" inte som 
sportaktivitet och följaktligen omfattas i allmänhet vandringsskor med överdelar av 
textilmaterial av KN-nummer 6404 19 90. Några parter begärde att denna produkt 
av två skäl skulle uteslutas från undersökningens räckvidd. Det första skälet var att 
denna produkt enligt dem såldes till ett högt, icke-dumpat pris. Vissa importörer 
hävdade vidare att de av legitima skäl kunde ha förväntat sig att vandringsskor inte 
skulle omfattas av åtgärder eftersom förteckningen över produkter som inte skulle 
omfattas av förfarandet enligt den spanska versionen av tillkännagivandet om 
inledande av förfarandet3 innehöll uttrycket "botas de senderismo" som översättning 
av "skidskor" - botas de senderismo är det spanska uttrycket för vandringsskor. 
3 EGT nr C 45, 22.2.1995, s. 2. 
(15) Vad gäller det första skälet måste noteras att de uppgifter från samarbetsvilliga 
exportörer som låg till grund för kommissionens undersökning av dumpning inte 
bekräftade att denna typ av skodon inte var dumpade. 
(16) Det andra argumentet, dvs. vissa importörers legitima förväntningar om att 
vandringsskor inte skulle omfattas av åtgärder (till följd av att den spanska 
versionen av tillkännagivandet om inledande av förfarandet innehöll en 
felöversättning av uttrycket "skidskor"), kan inte godtas av följande skäl: 
Enligt Europeiska gemenskapernas domstols rättspraxis (mål 250/80 
Anklagemyndigheten mot Schumacher och andra, dom av den 27 oktober 1981), bör 
i de fall där skillnader finns mellan olika språkversioner bestämmelserna särskilt 
tolkas med hänsyn till deras sammanhang och till deras ändamål. 
Gemenskapens institutioner har sedan länge fastställt en uttömmande förteckning 
över s.k. "sportaktiviteter" inom ramen för Kombinerade nomenklaturen. Det var 
uppenbart att ordalydelsen i tillkännagivandet om inledande av förfarandet var ett 
citat från anmärkning 1 b till undernummer i kapitel 64 i Kombinerade 
nomenklaturen, i vars spanska version uttrycket "skidskor" är översatt med "calzado 
para esquiar" och inte med "botas de esqui, senderismo". 
(17) Slutligen måste det betonas att skodon med överdelar av textilmaterial av den typ 
som kallas "vandringsskor" tillverkas i stora mängder i gemenskapen, omfattas av 
detta förfarande enligt den klagande och klart omfattas av undersökningens 
räckvidd. De flesta av dessa produkter kan användas och används för andra syften 
än det "tekniska" syfte som de är avsedda för, vilket bekräftar att de tillhör den 
produktkategori som är föremål för undersökning. 
Således anses att s.k. vandringsskor bör omfattas av undersökningens räckvidd. 
c) Medicinska skor 
(18) Ortopediska skor, dvs. sådana som är avsedda att kompensera för ett specifikt 
permanent funktionshinder eller en fysisk defekt, omfattas av kapitel 90 i 
Kombinerade nomenklaturen och berörs inte av denna undersökning. Den produkt, 
som omfattas av KN-nummer 6404 19 90, för vilken det begärdes att den skulle 
uteslutas från förfarandet är medicinska skodon av en typ som säljs i apotek, inte i 
par utan per fot, och som inte är särskilt anpassade till en bestämd person utan 
avsedda för vem som helst som t.ex. har stukat eller brutit sin fotled. Denna begäran 
motiverades med att en sådan specifik produkt inte kunde tillhöra den 
produktkategori som är föremål för undersökning. 
(19) Det är klart att dessa medicinska skor tillhör en annan marknad (de säljs inte i 
skobutiker utan i apotek). Dessutom saluförs de på ett särskilt sätt (per fot och inte i 
par, och i en särskild form för att passa gipsförband och inte fötter), vilket gör att de 
enligt konsumenternas uppfattning är en särskild produkt som klart skiljer sig från 
den produktkategori som är föremål för undersökning. 
(20) Företrädarna för den klagande gemenskapsindustrin ombads kommentera denna 
fråga, och menade att viss produktion av medicinska skor förekommer i 
gemenskapen men motsatte sig inte slutsatsen att dessa skor var tillräckligt 
specifika, vad gäller fysiska egenskaper och användningsområden, för att inte 
omfattas av kategorin "skodon med överdelar av textilmaterial ej avsedda för sport 
eller idrott". 
(21) Av dessa skäl (och med hänsyn till att denna specifika produkt klart kan identifieras 
av tullmyndigheterna) anses att medicinska skor av den typ som säljs i apotek, inte i 
par utan per fot, bör uteslutas från undersökningens räckvidd. 
d) Strandskor 
(22) "Strandskor" är skor vars överdel begränsas till ett band av textilmaterial, denna 
överdel är fäst på båda sidor av en tjock , lättvägande alveolarplastsula. Vissa 
berörda parter hävdar att en sådan produkt skall uteslutas från den innevarande 
undersökningens räckvidd på grundval av att det är en produkt som är för speciell 
för att tillhöra den produktkategori som är föremål för undersökning. Det hävdades 
vidare att en sådan produkt inte längre tillverkas i gemenskapen. 
(23) Företrädarna för den klagande gemenskapsindustrin ombads kommentera denna 
fråga, och medgav att även om produktion av ett sådant skodon fortfarande 
förekommer inom gemenskapen så är den utan betydelse. Dessutom var företrädarna 
för gemenskapsindustrin överens om, förutsatt att ett sådant undantag begränsas till 
en produkt som inte kan användas för vandring utanför områden så som stränder och 
simbassänger, och det är givet att den kan särskiljas från andra sorter av skodon, att 
den skulle kunna uteslutas från den innevarande undersökningens räckvidd. 
(24) Av dessa skäl anses att s.k. "strandskor" skall uteslutas från undersökningens 
räckvidd. 
2. Likadan produkt 
a) Argument baserade på olika produktionsmetoder 
(25) berörda parter reste på nytt den fråga om vulkaniserade skor som behandlats i det 
preliminära skedet (se punkt 18 i ingressen i förordningen om preliminär tull). 
Återigen hävdades att gemenskapsindustrin inte tillverkade skor med vulkaniserade 
sulor i tillräckligt stora kvantiteter och att dess tillverkning var ganska koncentrerad 
på formsprutning. En ytterligare granskning av denna fråga gav resultatet som följer: 
(26) Även om det är klart att vulkaniseringsprocessen skiljer sig från 
formsprutningsmetoden bör det erinras om att de viktigaste relevanta kriterierna för 
fastställande av "likadan produkt" grundas på allmänna tekniska och fysiska 
egenskaper samt produkters användningsområden eller funktioner, och inte 
produktionsmetoder. I allmänhet bortses från sådana mindre skillnader som uppstår 
till följd av olika produktionsmetoder. 
(27) Vad gäller de tekniska argument som olika parter anfört, nämligen att gummi 
används vid vulkanisering medan bl.a. polyvinylklorid används vid formsprutning, 
vilket medför skillnader i tillgång till råmaterial, synliga skillnader (polyvinylklorid 
blänker mer än gummi) och luktskillnader (gummi har en särskild lukt medan 
polyvinylklorid inte luktar alls) och olika upplösnings- och smältegenskaper, kan det 
inte förnekas att olikheter finns mellan de kemiska och fysiska reaktioner som äger 
rum under tillverkningsprocessen för dessa skodonstyper. Det bör dock noteras att 
syntetiskt gummi i allmänhet används för att tillverka vulkaniserade skodon. 
Således, oavsett produktionsprocess, alla de råmaterial som används i dessa 
processer, dvs. syntetiskt gummi och polyvinylklorid, petrokemiska derivat. 
(28) Syntetiskt gummi är tillgängligt i alla delar av världen - däckindustrin är ett av de 
viktigaste användningsområdena. Följaktligen kan argumentet att tillverkare av 
vulkaniserade skodon i utvecklingsländer skulle ha bättre tillgång till råmaterial inte 
anses vara relevant, eftersom detta visserligen kan medföra en mera kostnadseffektiv 
tillverkningsprocess men inte inverkar på det faktum att den berörda produkten är 
likadan som gemenskapens produkt. Det bör också noteras att parterna för att skilja 
mellan skotyperna tvingades åberopa kriterier som går långt utanför de kriteria som 
vanligtvis används - om polyvinylklorid till skillnad från gummi smälter är det 
endas om det är varmare än 80°C, vilket vida över normala villkor vid användning. 
Kunder brukar heller inte utföra ett upplösningstest innan de köper denna produkt. 
10 
(29) När det gäller den påstådda nedgången i tillverkningen av vulkaniserade skor i 
gemenskapen bör framhävas att några importörer lyfte fram detta i ett mycket sent 
skede i förfarandet. Mottagna bevis visar emellertid att denna tillverkningsprocess 
fortfarande används i gemenskapen (t.ex. i Spanien där flera tillverkare har förklarat 
att de skulle kunna tillverka totalt 22 miljoner par skor av denna typ per år) och att 
det finns ett flertal tillverkare i gemenskapen som vill och kan tillverka 
vulkaniserade skodon. 
Tvärtemot flera parters påståenden visade undersökningen också att vulkaniserade 
skodon som importeras från Kina och Indonesien ibland säljs som märkesprodukter 
i specialiserade skobutiker förpackade i en pappkartong, medan skodon tillverkade i 
gemenskapen enligt formsprutningsmetoden kan säljas som icke-märkesprodukter i 
plastpåsar i lågprisaffärer. 
(30) Slutsatsen av allt detta är att vulkaniserade skodon direkt konkurrerar med skodon 
tillverkade enligt formsprutningsmetoden, oavsett tekniska skillnader i 
tillverkningsprocessen. Dessa typer av skodon är så lika varandra i alla avseenden 
att den genomsnittlige konsumenten inte skulle kunna skilja dem åt. 
11 
Följaktligen finns ingen anledning att anse att vulkaniserade skodon som tillverkas i 
Kina och Indonesien och exporteras till gemenskapen inte är likadana som skodon 
tillverkade i gemenskapen enligt formsprutningsmetoden i den mening som avses i 
artikel 1.4 i förordning (EG) nr 384/96 (nedan kallad "grundförordningen"). 
b) Argument baserade på den påstådda förekomsten av olika "produktsegment" 
(31) Några parter hävdade på nytt att importerade respektive gemenskapstillverkade 
skodon skulle tillhöra olika produktsegment som inte konkurrerade med varandra. 
De anförde att de skodon som importeras till ett pris över genomsnittet inte, i den 
mening som avses i artikel 1.4 i grundförordningen, skulle vara likadana som de 
skodon som importeras till ett pris under eller lika med genomsnittet. 
(32) Denna fråga var en källa till upprepade och till synes motstridande påståenden från 
importörer, varav några hävdade att man importerade skor av låg kvalitet som inte 
kunde uppbringas i gemenskapen medan andra gjorde gällande att de i Kina och 
Indonesien beställde sofistikerade produkter tillverkade enligt deras specifikationer 
och utformning och ibland med deras råmaterial. 
Denna motsägelse visar att Kina och Indonesien faktiskt kan tillverka, vilket de 
också gör, och till gemenskapen exporterar hela det sortiment av produkter som 
erbjuds på marknaden. Detta visas inte av importstatistiken eftersom de 
genomsnittliga priserna drivs nedåt av den stora import som inkluderar skodon med 
låga priser. Den berörda importen och de produkter som tillverkas av 
gemenskapsindustrin är således likadana enligt artikel 1.4 i grundförordningen. 
12 
c) Slutsats 
(33) Mot bakgrund av detta bekräftas att de skodon som omfattas av detta förfarande och 
som tillverkas i Kina och Indonesien och exporteras till gemenskapen är likadana 
produkter enligt artikel 1.4 i grundförordningen som de skodon som tillverkas i 
gemenskapen. De skodon som är föremål för denna undersökning och tillverkas i 
Indonesien är på samma sätt likadana produkter som de skodon som tillverkas i 
Kina och exporteras till gemenskapen. 
D. DUMPNING 
1. Indonesien 
a) Normalvärde 
(34) De indonesiska exportörerna ifrågasatte att kommissionen vid konstrueringen av 
normalvärde använde en vinstmarginal fastställd på grundval av ett företags 
lönsamma inhemska försäljning av en produkt som inte berördes av detta förfarande, 
i detta fall skodon med överdelar av läder eller plast. De menade att denna 
vinstmarginal var överdrivet stor och inte representativ för industrin. 
Eftersom vinstmarginalen hade använts för att konstruera normalvärde för alla 
företag i stickprovet för Indonesien hävdades att normalvärdena och därigenom 
dumpningsmarginalerna var överdrivna och orättvisa. De anförde att den 
vinstmarginal på 7 % som ansågs godtagbar av kommissionen när det gällde 
gemenskapsindustrin borde ha använts. 
13 
(35) Detta argument kan inte godtas. För det första föreskrivs i artikel 2.6 b i 
grundförordningen att i de fall det inte finns någon inhemsk försäljning av den 
berörda produkten kan försäljnings- och administrationskostnader och andra 
allmänna kostnader samt vinst för konstruering av normalvärde fastställas på 
grundval av den berörda exportörens eller tillverkarens faktiska belopp för 
tillverkning och försäljning av produkter inom samma generella produktkategori på 
hemmamarknaden i ursprungslandet. Denna metod användes i fråga om det företag 
som avses i punkt 34. 
Vad gäller två företag i stickprovet som varken hade inhemsk försäljning av den 
berörda produkten eller av produkter inom samma generella produktkategori måste 
normalvärde fastställas enligt artikel 2.6 c i grundförordningen, dvs. med hjälp av 
någon annan rimlig metod. I denna undersökning ansågs att den rimligaste metoden 
var att använda de försäljnings- och administrationskostnader och andra allmänna 
kostnader samt vinster som konstaterats för det företag som avses i punkt 34. 
För det andra är den vinstmarginal på 7 % som användes för beräkningen av det 
icke-skadevållande priset för gemenskapsindustrin den miniminivå som 
kommissionen anser vara nödvändig för att undanröja skada för 
gemenskapsindustrin, och har således inget att göra med den vinstmarginal som 
använts för konstruering av normalvärde, som måste baseras på den faktiska 
vinstnivån på den indonesiska marknaden. I detta sammanhang bör även noteras att 
Europeiska gemenskapernas domstol konsekvent har fastställt att man vid 
konstruering av normalvärde helst bör använda faktiska vinstmarginaler. 
14 
(36) Ett av de indonesiska företag som ingick i stickprovet menade att kommissionen för 
beräkning av dess normalvärde borde ha använt de kostnadsuppskattningar som 
företaget lämnade vid kontrollbesöket på platsen. Det bör dock påpekas att detta 
företag inte hade ett kostnadsredovisningssystem och att dess enda 
kostnadsuppskattningar var de som hade använts vid priserbjudanden till potentiella 
kunder. Det var dessa kostnader som hade rapporterats i deras svar på 
frågeformuläret. 
Denna begäran måste avvisas eftersom företaget inte kunde visa att dess 
kostnadsuppskattningar var riktiga. För några av modellerna fanns inga 
kostnadsuppgifter alls. Vidare fanns för ingen av modellerna några uppgifter utöver 
direkta materialkostnader. Därför bekräftas den metod som användes i förordningen 
om preliminär tull, dvs. att räkna om kostnaderna genom att fördela de totala 
försäljningskostnaderna, exklusive försäljnings- och administrationskostnader och 
andra allmänna kostnader samt vinst, på berörda modeller på grundval av den 
omsättning som rapporterats i företagets egen redovisning, eftersom detta ansågs 
vara den lämpligaste metoden för att fastställa kostnader för varje enskild 
skomodell. 
b) Exportpris 
(37) I avsaknad av ytterligare synpunkter på fastställandet av exportpriser bekräftas de 
preliminära fastställandena. 
15 
c) Jämförelse 
(38) Den indonesiske exportör vars lönsamma inhemska försäljning användes för 
konstruering av normalvärde för Indonesien och som avses i punkt 34 hävdade att 
kommissionen genom att inte bevilja en normal värdesjustering för kreditkostnader 
inte hade tagit hänsyn till en faktor som påverkade prisjämförbarheten enligt artikel 
2.10 i grundförordningen. Kommissionen fastställde att denna justering faktiskt 
hade utelämnats och reviderade sina beräkningar. Eftersom detta företags 
försäljnings- och administrationskostnader och andra allmänna kostnader användes 
för att konstruera normalvärde för övriga indonesiska företag i stickprovet krävdes 
också att deras normalvärden minskades för att avspegla den beviljade justeringen. 
Alla beräkningar av dumpning justerades i enlighet med detta. 
(39) Det företag som avses i punkt 36 anförde att dumpningsmarginalen hade beräknats 
genom att kostnaderna för enskilda modeller hade beräknats som ett genomsnitt och 
genom att en artificiellt hög vinstmarginal hade använts för konstruering av 
normal värde. Företaget menade att genomsnittsberäkningen medförde att 
normalvärdena blåstes upp och att all lågprisexport var dumpad. Företaget hävdade 
att om man hade använt de individuella normalvärden som inlämnats av företaget 
och en rimlig vinstmarginal, hade slutsatsen blivit att ingen dumpning förekom. 
Med hänsyn till de omständigheter som anges i punkt 36 ansåg kommissionen att 
det enda alternativet för att komma fram till en rimligt tillförlitlig kostnadsberäkning 
var att beräkna kostnaderna på grundval av företagets egna redovisning och fördela 
de totala försäljningskostnaderna, exklusive försäljnings- och 
administrationskostnader och andra allmänna kostnader samt vinst, på berörda 
modeller. 
16 
d) Dumpningsmarginaler 
(40) Metoderna för att beräkna slutgiltiga dumpningsmarginaler är de samma som 
användes för beräkningen av de preliminära dumpningsmarginalerna. De har dock 
ändrats för att beakta den justering av normal värde som nu beviljats enligt punkt 38. 
i) Samarbetsvilliga företag i stickprovet 
(41) Följande dumpningsmarginaler, uttryckta i procent av cif-priset vid gemenskapens 
gräns, har fastställts: 
- P.T. Dragon 4,0 % 
- P.T. Emperor Footwear 0,0 % 
- P.T. Sindoll Pratama 24,9%. 
ii) Samarbetsvilliga icke undersökta tillverkare/exportörer 
(42) Med hänsyn till ovannämnda ändringar i dumpningsmarginalerna för de 
samarbetsvilliga företag som ingick i stickprovet fastställs dumpningsmarginalen för 
de två icke undersökta samarbetsvilliga företagen slutgiltigt till 14,2 %, uttryckt i 
procent av cif-priset vid gemenskapens gräns. 
iii) Restdumpningsmarginal 
(43) Med hänsyn till ovannämnda ändringar i dumpningsmarginalerna för de 
samarbetsvilliga företag som ingick i stickprovet, när tillbörligt beaktande gjorts av 
inskränkningen av den berörda produkten omnämnt i punkt 8, fastställs den 
slutgiltiga dumpningsmarginalen till 39,7 %, uttryckt i procent av cif-priset vid 
gemenskapens gräns. 
17 
2. Kina 
a) Individuell behandling 
(44) De kinesiska exportörerna hävdade att kommissionen inte tillräckligt hade motiverat 
sitt avslag på de samarbetsvilliga kinesiska exportörernas begäran om individuell 
behandling. De vidhöll att de borde ges individuell behandling för de slutgiltiga 
fastställandena. 
Det bör återigen betonas att det är kommissionens praxis att beräkna en 
landsomfattande tull för länder som inte har marknadsekonomi, förutom i de fall där 
företagen kan visa att de är oberoende av staten. Inget av de berörda företagen kunde 
dock tillräckligt bevisa ett sådant oberoende eftersom de alla hade förbindelser med 
den kinesiska staten, antingen direkt eller via regionala eller lokala myndigheter. I 
avsaknad av ytterligare uppgifter i denna fråga bekräftas de preliminära avgörandena 
om att begäran om individuell behandling skall avslås. 
b) Normalvärde 
(45) De kinesiska exportörerna hävdade att kommissionen inte hade gett dem tillräcklig 
information om de indonesiska skomodeller som använts för jämförelsen med de 
exporterade kinesiska modellerna. I synnerhet hävdades att uppgifterna i fråga om 
de råmaterial och tillverkningsprocesser som användes för att tillverka indonesiska 
skor inte räckte till för att de skulle kunna begära justeringar för skillnader i fysiska 
egenskaper. 
18 
I detta sammanhang bör det påpekas att kommissionen i syfte att göra en så rättvis 
modelljämförelse som möjligt gjorde upprepade ansträngningar för att få uppgifter 
från de kinesiska exportörerna om utformningen och sammansättningen av de 
modeller som exporterades till gemenskapen och de material som användes i dessa. 
Trots detta lämnade de kinesiska exportörerna endast mycket ofullständiga 
uppgifter. Således måste kommissionen bedöma graden av jämförbarhet på grundval 
av tillgängliga uppgifter och, precis som var fallet med de preliminära åtgärderna, 
använda de indonesiska modeller som konstaterats vara likadana som eller som, i 
avsaknad av liknande modeller, mest liknade de kinesiska modeller som 
exporterades till gemenskapen av de kinesiska företag som ingick i stickprovet. Alla 
uppgifter som låg till grund för jämförelsen gjordes tillgängliga för de kinesiska 
exportörerna. 
c) Exportpris 
(46) I avsaknad av synpunkter på fastställandet av exportpriser bekräftas de preliminära 
fastställandena. 
d) Jämförelse 
(47) Eftersom Indonesien var det jämförbara land som användes för att fastställa 
normal värde för Kina justerades även den enda marginalen för Kina nedåt för att 
avspegla den justering för kreditkostnader som gjordes av Indonesiens 
normalvärden enligt punkterna 38 och 40. 
19 
e) Dumpningsmarginal 
(48) I några fall ifrågasatte de kinesiska exportörerna kommissionens jämförelse mellan 
vägda genomsnittliga normalvärden och priserna för enskilda exporttransaktioner 
från Kina till gemenskapen. De hävdade att exportpriserna inte i tillräckligt hög grad 
skilde sig mellan olika köpare, regioner eller tider och att både exportpriset och 
normalvärdet således borde ha jämförts på grundval av vägda genomsnitt enligt 
artikel 2.11 i grundförordningen. Efter att ha sett över sina beräkningar konstaterade 
kommissionen att prisskillnaderna var små och att vägda genomsnittliga 
normalvärden borde jämföras med vägda genomsnittliga exportpriser i syfte att 
komma fram till slutgiltiga fastställanden. 
På denna grund konstaterades, när tillbörligt beaktande gjorts av inskränkningen av 
den berörda produkten omnämnt i punkt 8, den enda dumpningsmarginalen för 
Kina, uttryckt i procent av cif-priset vid gemenskapens gräns, uppgå till 133,2 %. 
E. GEMENSKAPSINDUSTRIN 
(49) Några parter upprepade och utvidgade sina påståenden att kommissionen inte på ett 
riktigt sätt har fastställt representativiteten för den gemenskapsindustri som lämnade 
bevis på skada. Dessa påståenden baserades på att värdet för gemenskapens totala 
tillverkning inte skulle vara tillförlitligt och innebar kritik av kommissionens 
stickprovsteknik. Man ifrågasatte även det berättigade i att ge vissa 
gemenskapstillverkare anonym behandling. 
20 
1. Gemenskapens totala tillverkning 
(50) Graden av stöd för klagomålet kontrollerades innan förfarandet inleddes. Den totala 
uppskattade tillverkningen i Europeiska gemenskapen av likadan produkt, som låg 
till grund för bedömningen av de 68 klagande gemenskapstillverkarnas 
representativitet, granskades sedan på nytt (för 1991 till 1994) på plats i nationella 
skodonsförbund och bekräftades som riktig. 
Värdet för den totala tillverkningen av likadan produkt, som låg till grund för 
bedömningen av representativiteten, sattes till den maximalt möjliga 
tillverkningsvolymen i gemenskapen. Till följd av brist på tillförlitliga uppgifter 
kunde man inte enligt artikel 4.1 ai grundförordningen undersöka om 
tillverkningsvolymen för vissa icke-klagande tillverkare borde ha undantagits från 
värdet för den totala tillverkningen på grund av att deras huvudverksamhet är import 
snarare än tillverkning i gemenskapen. 
Det är känt att några sådana förmenta gemenskapstillverkare har importerat 
betydande mängder, men de har också tillverkat ett relativt stort antal skor i 
gemenskapen. Om man hade haft tillräcklig information om detta är det sannolikt att 
en del av tillverkningen i gemenskapen skulle ha undantagits från värdet för den 
totala tillverkningen. Prövningen av tillverkarnas huvudverksamhet ägde rum i fråga 
om de 28 företag som ingick i "den första gruppen" enligt punkt 6 i ingressen i 
förordningen om preliminär tull, och alla dessa företag konstaterades ha sin 
huvudverksamhet i gemenskapen (som det förklaras i punkt 55 i ingressen i 
förordningen om preliminär tull). 
(51) Följaktligen bekräftas att den undersökta gemenskapsindustrin är representativ, 
vilket bedömts på ett rimligt sätt på grundval av helt tillförlitliga uppgifter. 
21 
2. Stickprov 
(a) Inledande undersökning 
(52) Med hänsyn till det potentiellt sett mycket stora antalet parter i detta förfarande 
angavs i tillkännagivandet om inledande av förfarandet att undersökningen kanske 
skulle tvingas tillgripa hjälp av stickprovsurval. Redan vid förfarandets inledande 
söktes samarbete (via de nationella förbunden) hos ett begränsat antal 
gemenskapstillverkare, som valts ut bland de 68 företag som stödde klagomålet. 
Meningsfulla svar mottogs från 28 tillverkare, varav 9 valdes ut för 
kontrolländamål. Dessa 9 tillverkares svar verifierades genom noggranna 
kontrollbesök på platsen (denna grupp av tillverkare kallas "kontrollstickprovet" i 
förordningen om preliminär tull). 
De 28 företagen i den första gruppen svarar för något mer än 25 % av gemenskapens 
tillverkning av likadan produkt och kan således i avsaknad av uttalat motstånd mot 
klagomålet representera gemenskapsindustrin. 
22 
(b) Efterföljande utveckling 
(53) Enligt vad anförts i punkt 8 i denna förordning, beslöts det att begränsa den 
föreliggande undersökningens räckvidd till att omfatta skodon för utomhusbruk och 
att utesluta tofflor. Det ansågs därför nödvändigt att företa en särskild undersökning 
av de uppgifter som endast berör skodon för utomhusbruk och som omfattas av 
denna undersökning. Det framgår av denna undersökning, att 17 av ovan nämnda 28 
gemenskapstillverkare i den första gruppen och 8 av 9 gemenskapstillverkare i 
kontrollgruppen tillverkar skodon för utomhusbruk. Det konstaterades att, nämnda 
17 producenter i överensstämmelse med kriterierna som använts för att fastställa om 
den första gruppen var representativ (jmf punkt 59 i förordningen om preliminär 
tull), likaledes var representativ för gemenskapstillverkarna som producerar skodon 
för utomhusbruk. Det faktum att dessa 17 gemenskapstillverkare i 
överensstämmelse med undersökningen representerar 22,3 % av produktionen i 
gemenskapen av likadan produkt, då definitionen har blivit begränsad i den 
föreliggande undersökningen, ändrar icke ovannämnda slutsats om 
gemenskapstillverkarnas representativitet. I en situation som denna, där antalet 
gemenskapstillverkarna är så många, att det berättigar användandet av 
stickprovsundersökning, är det således nästan oundvikligt, att det utvalda 
stickprovet inte kommer att nå upp till tröskelvärdet på 25 procent, ävenom det är 
representativt för gemenskapsindustrin. 
(54) Vad gäller den undersökta gemenskapsindustrins representativitet bör betonas att 
avgörandena om skada baserades på kontrollerade uppgifter som inhämtats från 
olika relevanta källor, som alla var representativa för gemenskapsindustrin: 
23 
• Tillverkning, försäljning, marknadsandel och sysselsättning i gemenskapen 
fastställdes på nivån för varje nationellt skodonsförbund och omfattade således 
hela gemenskapens tillverkning av likadan produkt. Detta vederlägger en berörd 
parts påstående i samband med det slutliga utlämnandet av uppgifter om att 
uppgifter avseende det italienska skodonsförbundet hade utelämnats vid 
fastställandet av de allmänna skadeindikatorerna. 
• Allmänna trender för priser, kostnader och lönsamhet fastställdes på nivån för de 
samarbetsvilliga tillverkarna i den första gruppen. 
• Undersökningarna av prisunderskridande och målprisunderskridande utfördes på 
grundval av fullständigt kontrollerade pris- och kostnadsuppgifter från de 
företagen i kontrollstickprovet, som var representativa när det gäller storlek och 
produktsortiment och belägna i de viktigaste tillverkande medlemsstaterna. 
3. Anonym behandling av 9 företag i kontrollstickprovet 
(55) Några parter upprepade och utvidgade sina påståenden om att kommissionen inte 
var berättigad till att ge företagen i kontrollstickprovet "anonym behandling". Dessa 
parter hävdade att klagande inhemska industrier borde vara beredda på "kommersiell 
bestraffning" och begärde att åtminstone namnen på företagen i den första gruppen 
skulle lämnas ut. 
24 
(56) Denna anonyma behandling beviljades eftersom hotet gick långt utöver vad som 
kunde betraktas som "normala" affärsförbindelser. Det begränsade skyddet ansågs 
desto mera vara särskilt lämpligt eftersom det rörde sig om ett stickprov, där några 
få utvalda företag var särskilt utsatta trots att de representerade och agerade för en 
mycket större grupp. 
(57) Vad gäller företagen i den första gruppen ersattes företagsnamnen på de icke-
konfidentiella svaren på frågeformulären allmänt av en identifikationssymbol, och 
de flesta av de nationella skodonsförbunden (som överlämnade svaren) lämnade 
separata förteckningar över namnen på de företag som lämnat svar, utan att avslöja 
vilka företagsnamn som dolde sig bakom identifikationssymbolerna. På detta sätt 
hade således alla berörda parter tillgång till de icke-konfidentiella uppgifter som 
lämnats av tillverkarna i den första gruppen och, i ett separat dokument, de 
kontrollerade och bekräftade uppgifter som lämnats av företagen i 
kontrollstickprovet. 
(58) Mot bakgrund av att svaren på frågeformulären från företagen i den första gruppen 
samt skodonsförbundens förteckningar blev tillgängliga för alla parter innan 
kommissionen blev medveten om ovannämnda hot, ansågs att dokumenten i fråga, 
som medgav identifiering av de flesta företagen, inte kunde göras anonyma i 
efterhand och således borde fortsätta att vara tillgängliga i oförändrad form. Under 
dessa omständigheter ansågs det lämpligt att i det slutliga utlämnandet av uppgifter 
till alla parter inkludera förteckningen över företagen i den första gruppen, medan 
namnen på företagen i kontrollstickprovet inte skulle lämnas ut. 
25 
F. SKADA 
1. Kumulerad bedömning av den dumpade importens verkningar 
(59) Några parter begärde att verkningarna av importen från Indonesien och Kina inte 
skulle bedömas kumulerat. I synnerhet hävdades att två villkor som är nödvändiga 
för kumulering inte skulle vara uppfyllda: 
(60) För det första hävdades att institutionerna i sitt fastställande enligt artikel 3.4 i 
grundförordningen av huruvida dumpningsmarginalen för import från varje enskilt 
land (för vilket kumulering övervägs) var högre än den minimala nivån eller ej inte 
borde beakta restmarginaler utan bara samarbetsvilliga exportörers marginaler. Detta 
resonemang kan inte godtas, särskilt med tanke på de indonesiska exportörernas låga 
samarbetsvilja. Det är också värt att notera att de dumpningsmarginaler som 
fastställts för två indonesiska samarbetsvilliga exportörer (två av de tre som ingick i 
stickprovet) överskred den minimala nivån. 
(61) För det andra hävdades att vissa skillnader i konkurrensvillkoren (förment bevisade 
av att genomsnittliga importpriser per par skulle vara markant högre i fråga om 
Indonesien än i fråga om Kina) skulle göra det oberättigat att tillämpa kumulering. 
Även om sådana skillnader i viss grad bekräftas av Eurostat, ansågs följande: 
26 
- Skillnaderna var inte sådana att man kunde göra en klar åtskillnad mellan 
indonesiska och kinesiska prissättningsmetoder (särskilt när Indonesiens och 
Kinas genomsnittliga priser jämfördes med de genomsnittliga priser som togs ut 
av andra tredje länder som sålde på gemenskapens marknad, vilkas priser är 
mycket högre än de båda undersökta ländernas genomsnittliga priser). 
- En noggrann undersökning av tillgängliga uppgifter visade att importen från både 
Indonesien och Kina omfattade hela räckvidden av priser. 
- På grundval av tillgängliga uppgifter bedömdes att den rimligaste förklaringen av 
skillnaderna var att det förekom en något annorlunda produktmix snarare än en 
påtagligt olikartad prissättning. 
(62) Vad beträffar uteslutandet av tofflor från att tillhöra den produktkategori som är 
föremål för undersökning, så undersöktes återigen slutsatserna huruvida de 
kumulativa värderingen av import från de bägge länderna var berättigad. Volymen 
importerade skodon från Kina under CH kod 64041990 var 1994 101.1 miljoner par 
och från Indonesien 24 miljoner par. Marknadsandelen för denna dumpade import 
under samma period var 50.5% respektive 12%. 
27 
Dessutom har påtagliga dumpnings marginaler kunna konstateras för dessa 
produkter, och enligt slutledningen som framställs i punkt 68 i den provisioriska 
förordningen anses konkurrensförhållandet på marknaden kunna bekräftas efter 
uteslutandet av tofflor från förfarandet. På grund av detta beslutades att den 
kumulativa värderingen av effekterna av dumpad import av skodon för utomhus 
bruk från de bägge länderna var berättigad. Följaktligen bör de preliminära 
avgörandena i detta avseende (som framställs i punkterna 64-69 i ingressen i 
förordningen om preliminär tull) bekräftas med hänsyn taget till det begränsade 
urvalet av skodon för utomhus bruk. 
(63) Den totala volymen importerade skodon för utomhus bruk från Kina och Indonesien 
har totalt ökat från 65.4 miljoner par 1991 till 125.1 miljoner par 1994, en betydande 
ökning med mer än 90%. Detta motsvarar en gemensam ökning av marknadsandelar 
från 40.5% 1991 till 62.4% 1994. 
2. Beräkning av prisunderskridande 
(64) Det påstods att prisunderskridandet inte alltid, eller inte alls, bedrevs på den nivå 
som angavs i förordningen om preliminär tull. Under utfrågningarna visade några 
parter upp exempel på påstått jämförbara modeller där de importerade skorna (i 
allmänhet tillverkade enligt importörens specifikationer och utformning) var dyrare 
än de gemenskapstillverkade. 
28 
Även om dessa yrkanden kan vara riktiga i några särskilda fall måste det noteras att 
dessa påståenden inte har bekräftats av den bredare undersökningen av både 
exportörers priser för vissa modeller och Eurostat-priser. Under dessa 
omständigheter ansåg kommissionen det vara lämpligt att för de slutgiltiga 
avgörandena fortsätta att endast utgå från de detaljerade eller allmänna uppgifter 
som inhämtats (och kontrollerats i största möjliga utsträckning) under 
undersökningens gång, och på vars grundval det har fastställts att 
prisunderskridande har förekommit. 
(65) Det anfördes att justeringen för skillnader i handelsled var otillräcklig och borde 
revideras. Bevis framlades på att den justering på 13 % som beviljades i det 
preliminära skedet för skillnader i handelsled mellan importörer och 
gemenskapstillverkares kunder endast täckte transport inom gemenskapen och 
därmed sammanhängande kostnader. 
Det gjordes en ytterligare analys med inriktning på de importörer för vilka 
bekräftade uppgifter avseende denna justering hade lämnats, dvs. de fem 
samarbetsvilliga importörer som namngavs i förordningen om preliminär tull. 
Kontrollbesök hade gjorts hos dessa importörer, som tillsammans svarade för 12.5% 
av den berörda importvolymen under undersökningsperioden. 
29 
Det kunde verifieras att tre av dem under undersökningsperioden inte hade köpt 
betydande mängder av den berörda produkten från gemenskapstillverkarna, men i 
stort sett hade samma kunder som gemenskapens tillverkare. Slutsatsen drogs därför 
att importpriserna för att kunna jämföras på ett rättvist sätt måste justeras med 
kostnader mellan import och den punkt där produkterna faktiskt nådde kunderna, 
samt med en rimlig vinst. I detta syfte beaktades alla kostnader som kunde hänföras 
till den berörda produkten, med undantag för sådana som ingick i 
tillverkningskostnaderna (som t.ex. råmaterial som levererats av importören till 
tillverkaren i exportlandet), och således måste inkluderas i tullvärdet för varorna 
enligt Eurostat. 
Omvänt framstod det som om två av de fem importörerna var kunder till 
gemenskapstillverkare, och för dessa beaktades bara kostnader mellan cif och fritt 
deras lager tull betald (ddp), eftersom detta motsvarade det handelsled där 
gemenskapstillverkarnas priser och kostnader hade fastställts. 
För varje importör undersöktes relationen mellan den berörda produktens 
genomsnittliga importpris och ovannämnda kostnader. Denna analys visade att två 
aspekter måste beaktas vid justeringen av cif-priset till ett handelsled som var 
jämförbart med gemenskapstillverkarnas. Även om en del av kostnaderna kunde 
anses vara proportionella till varornas värde krävdes för en lämplig justering också 
ett fast belopp per par som avspeglade de kostnader som var förbundna med all 
import oavsett varornas värde. 
30 
(66) På grundval av den undersökta bevisningen konstaterades att den berörda 
produktens importpris cif för en rättvis jämförelse med gemenskapstillverkarnas 
priser och kostnader måste justeras uppåt med 20 % och därefter höjas med ett 
belopp på 0,2 ecu per par, plus det normala tullbeloppet. 
(67) Beräkningarna ändrades i enlighet med detta och bekräftade det prisunderskridande 
som fastställts i förordningen om preliminär tull. För de samarbetsvilliga exportörer 
som omfattades av en preliminär antidumpningstull konstaterades de genomsnittliga 
marginalerna för prisunderskridande, uttryckta i procent av gemenskapsindustrins 
priser, enligt Eurostat, överskrida 7 % för Indonesien och 18 % för Kina. 
3. Slutsats om skada 
(68) Då inga nya framställningar gjordes av några berörda parter vad beträffar 
provisoriska bedömningar av allmän skadeeffekt (så som, inter alia, konsumtion på 
gemenskapens marknad, produktion, försäljning, vinst och anställningar inom 
gemenskapsindustrin), inga nya undersökningar av resultaten gjordes. 
31 
(69) I beaktande av att tofflor har uteslutits från kategorin av varor som omfattas av 
undersökningen, redovisas i det följande för de viktigaste undersökningsresultaten i 
relation till marknaden och de gemenskapstillverkare, som tillverkar skodon för 
utomhusbruk, då föromingen om preliminär tull inte innehöll närmare upplysningar 
härom: 
• den totala konsumtionen i gemenskapen ökade från 161,3 miljoner par 1991 till 
200,4 milljoner par 1994. 
• Produktionen föll från 40,4 milljoner par 1991 till 30,8 milljoner par 1994, alltså en 
minskning med 24%. 
• Mätt i volym föll försäljningen under samma period med 45% och mätt i värde med 
32%, motsvarande en nedgång i marknadsandelar från 20,8% till 9,2 %. 
• Lönsamheten för försäljning av skodon för utomhusbruk sjönk för företagen i första 
gruppen från 12,3% 1991 till 2,8% 1994, och denna utvecklingstendens bekräftades 
av de siffror, som fastställts för företagen i kontrollgruppen. 
• Vad angår sysselsättning och företags som upphört med tillverkning blev det som 
ett led i undersökningen inte fasställt absoluta tal, för det att företagen producerade 
både skodon för utomhusbruk och inomhusbruk. Med bakgrund av ovanstående 
indikatorer kan det emellertid vid en jämförelse med de som redovisades i 
förordningen om preliminär tull bekräftas, att den negativa utvecklingen för 
sysselsättningen och företags som uppfört med tillverkning också gjorde sig 
gällande för de gemenskapshetsproducenter, som framställer skodon för 
utomhusbruk. 
32 
4. Slutsats om skada 
(70) Mot bakgrund av detta och i avsaknad av andra argument bekräftas att 
gemenskapsindustrin som producerar både skodon för inomhus och utomhus bruk 
och gemenskapsindustrin som tillverkar skodon för utomhus bruk har vållats 
väsentlig skada enligt artikel 3 i grundförordningen, vilket fastställts i punkt 84 i 
ingressen i förordningen om preliminär tull. 
G. ORSAKSSAMBAND 
(71) De flesta av exportörerna och importörerna anförde på nytt att import från Vietnam 
skulle vara en orsak till den skada som vållats gemenskapsindustrin. I detta 
avseende bör sägas att Vietnams kända marknadsandel av skodon för utomhus bruk 
vid tiden för ingivandet av klagomålet var relativt begränsad. Den ökning som 
senare ägde rum var redan märkbar under undersökningsperioden, men de 
vietnamesiska produkternas marknadsandel var dock fortfarande mycket mindre än 
de kinesiska produkternas. Av detta följer att verkan av importen från Vietnam inte 
står i strid med det orsakssamband som fastställts föreligga mellan den import som 
är föremål för denna undersökning och den skada som gemenskapsindustrin vållats. 
(72) Eftersom några andra potentiella skadeorsaker inte har lagts fram och kunnat 
styrkas, bekräftas de preliminära avgöranden i detta avseende som anges i punkterna 
85-95 i ingressen i förordningen om preliminär tull. Dessutom, i beaktande av ovan 
konstaterade trend är det vår åsikt att ovanstående slutsatser slår lika mot skodon för 
utomhus bruk. 
33 
H. GEMENSKAPENS INTRESSE 
1. Verkan för konsumenter 
(73) Även om konsumenter eller konsumentorganisationer inte har lämnat några 
synpunkter efter offentliggörandet av förordningen om preliminär tull, hävdade 
vissa parter att antidumpningsåtgärder skulle få allvarliga verkningar för 
gemenskapens konsumenter och särskilt de med lägst inkomst. 
Åtgärders eventuella verkan för konsumenternas inköpspris undersöktes i detalj. 
Denna granskning gav följande resultat: 
a) Verkan i absoluta tal 
(74) Vad gäller skopriser till distributörer är det för det första sannolikt att 
gemenskapsindustrin, med en marknadsandel på 9,2 % och ett genomsnittligt pris på 
5,1 ecu per par, inte skulle kunna höja sina priser med mer än de 4,2 % som krävs 
för att nå en skälig vinst enligt förordningen om preliminär tull (punkt 106 i 
ingressen) utan att riskera att ytterligare försämra sin nuvarande starka nedåtgående 
trend i fråga om marknadsandel. Dessutom representerar importen från länder som 
inte berörs av detta förfarande 28,4 % av marknaden för den berörda produkten, och 
man kan vänta sig att tillverkare i dessa tredje länder varken vill eller kan höja sina 
priser märkbart. 
34 
I Indonesiens fall bör det erinras om att nivån för undanröjande av skada är avsevärt 
lägre än Kinas, eftersom det genomsnittliga importpriset är 2,57 ecu per par. 
Eftersom marknadsandelen för skodon från Kina är 50,5 % (med ett genomsnittligt 
pris på 1,83 ecu per par) och med hänsyn till den föreslagna tullsatsen, uppgår de 
föreslagna åtgärdernas genomsnittliga maximala förutsebara verkan på marknaden 
för berörda skodon i dess helhet till 0,5 ecu per par. 
Endast om distributörerna behåller sina marginaler och tar ut alla ökade kostnader 
hos konsumenterna, kommer de senare att behöva betala det motsvarande beloppet 
pä 0,5 ecu per par. Med tanke på att den genomsnittliga förbrukningen per capita av 
berörda skodon i gemenskapen är mindre än ett par per år, är de föreslagna 
åtgärdernas verkan för konsumenterna helt klart marginell. 
b) Verkan i relativa tal, prisers verkan för förbrukningen 
(75) Grunden för beräkningarna i relativa tal var de berörda skodonens genomsnittliga 
pris fritt lager hos distributören, dvs. 3,6 ecu per par, vilket vid import beaktar den 
justering för skillnader i handelsled som avses i punkt 65. På grundval av det lägsta 
pålägg som konstaterats hos de distributionskanaler som undersöks nedan, dvs. 125 
%, uppskattas konsumentens genomsnittliga pris för den berörda produkten 
överstiga 8,1 ecu per par. Följaktligen skulle verkan för konsumentpriset av fullt 
avspeglade tullar underskrida 6,5 %. 
35 
Denna procentsats bör ses mot bakgrund av både det absoluta värdet på ökningen 
(0,5 ecu per par) och den allmänna prisutvecklingen. På grund av den dumpade 
importens penetrering av marknaden minskade det genomsnittliga marknadspriset 
fritt lager hos distributören under de fyra undersökta åren med mer än 16 % om man 
korrigerar för den allmänna inflationen. 
(76) I avsaknad av andra uppgifter eller reaktioner från konsumentorganisationer drogs 
således slutsatsen att de föreslagna åtgärdernas verkan för konsumenterna av 
berörda skodon sannolikt var minimal. Som en konsekvens av detta kan konstateras 
att ingen betydande kontraktion i efterfrågan kunde förutses som ett resultat av ett 
eventuellt fullt uttagande av tullen på konsumentpriset. 
2. Verkan för distributionen 
a) Verkanför distributionen i dess helhet 
(77) Det hävdades att införandet av åtgärder skulle ha starka negativa verkningar för 
importörer. Skilda åsikter framfördes i fråga om situationen för hela 
distributionskedjan, som hävdades vara en verksamhet med mycket större betydelse 
i gemenskapen än tillverkningen av skodon, vad gäller omsättning och 
sysselsättning. 
36 
För det första bör sägas att distributionen genom själva sin beskaffenhet alltid har en 
högre omsättning på ett givet geografiskt område än de tillverkande företag som de 
köper in från, på grund av fördel av distributionsmarginalen. För det andra kan 
sysselsättningstalen för skodistributionen i allmänhet, där alla skotyper säljs, inte 
jämföras med sysselsättningstalen för tillverkningen i gemenskapen av den berörda 
produkten. 
Eftersom konsumenter inte köper skor i avsevärda kvantiteter utanför gemenskapen 
skulle antidumpningstullars negativa konsekvenser för distributionen i dess helhet 
endast uppstå till följd av en betydande minskning av förbrukningen och således 
omsättning eller till följd av ett nedåtgående tryck på distributionsmarginaler för att 
minimera en ökning av konsumentpriser (och nedgång i förbrukningen). 
Med hänsyn till eventuella åtgärders förutsebara verkan för konsumenterna av den 
berörda produkten kan det betraktas som högst osannolikt att förbrukningen av den 
berörda produkten skulle minska avsevärt, även om distributionssektorn skulle 
behålla sina nuvarande marginaler. 
37 
Slutsatsen kan därför dras att eventuella åtgärders verkan för distributionen, i fråga 
om den berörda produkten, kommer att vara mycket begränsad. Denna slutsats 
analyserades dock också mot bakgrund av strukturen på skodistributionen i 
gemenskapen. 
b) Strukturen på skodistributionen i gemenskapen 
(78) Distributionen av skodon i gemenskapen sker i allmänhet genom fyra olika 
försäljningskanaler till slutkonsumenten. Dessa är märkeskedjor, oberoende 
detaljhandlare, icke-specialiserade stormarknader och andra typer av allmänt icke­
specialiserad distribution (t.ex. klädesaffärer och diversehandel). 
i) Oberoende detaljhandlare 
(79) Den traditionella distributionskanalen består av oberoende detaljhandlare som i 
allmänhet köper från grossister. Distributionens utveckling kännetecknas dock av 
tendensen att grossister försvinner i och med att detaljhandlare utvecklar närmare 
förbindelser med ett mera begränsat antal tillverkare, eller att de grupperar sig i 
inköpsföreningar samtidigt som de behåller sitt oberoende. 
38 
Detaljhandlarna har en utsatt konkurrensposition på grund av att de individuellt 
saknar möjlighet att påverka leverantörers priser och att de behöver höga marginaler 
för att täcka de relativt höga kostnaderna i de köpcenter i städers centrum där de 
huvudsakligen har sin försäljning (150 till 200 %). De har faktiskt i vissa 
medlemsstater förlorat mark till nyligen utvecklade distributionsformer inom de tre 
andra kategorierna, särskilt märkeskedjorna. 
Till följd av deras stora förekomst i vissa andra medlemsstater och deras position 
vid det övre marknadssegmentet där de vidmakthåller en kontinuerlig affärsrelation 
med sina kunder bör det dock noteras att oberoende återförsäljare fortfarande, 
åtminstone vad gäller förädlingsvärde och sysselsättning (mer än 250 000 personer), 
är den viktigaste distributionskanalen i gemenskapen, även om de sannolikt inte har 
den största marknadsandelen (i volym). 
ii) Märkeskedjor 
(80) Dessa kedjor, som ibland är involverade i tillverkning i gemenskapen, ägs i 
allmänhet av ett eller två stora företag i varje land, som äger flera märken och täcker 
hela marknadssortimentet. De driver stormarknader och lågprisaffärer som ligger 
utanför städerna och som till följd av försäljningsvolym, priser och specialisering 
kan motstå trycket från de icke-specialiserade stormarknaderna. 
39 
Märkeskedjorna säljer även via butiker inne i städerna som tränger ut oberoende 
detaljhandlare med hjälp av mindre kostnadskrävande, standardiserade lokaler som 
fyller kunders behov av att besöka en inköpsmiljö som är behagligare än 
stormarknadshallarna. Märkeskedjorna kan under sin introduktionsfas på marknaden 
snabbt vinna marknadsandelar och uppnå årliga tillväxtsatser på över 5 % till följd 
av sin köpkraft, sin möjlighet att välja leverantör över hela världen (de importerar 
för egen räkning) och sina relativt låga marginaler, som i allmänhet är 25 % av 
försäljningskostnaden för den centrala handelsfunktionen och i genomsnitt 100 % 
för butikerna. 
iii) Icke-specialiserade stormarknader 
(81) För skodonsmarknaden i 4gss helhet är de icke-specialiserade stormarknaderna 
viktiga i volymhänseende, dock inte lika viktiga i förädlingsvärde till följd av sina 
låga genomsnittspriser, och utövar stort inflytande i det lägre marknadssegmentet. 
Även om de ibland köper direkt från leverantörer utanför gemenskapen, förlitar de 
sig vanligen pä specialiserade importörer i IVäga om importprodukler, som utgör en 
viktig del av deras skoförsäljning. Normalt är deras pålägg cirka 100 %, men det kan 
variera från omkring 60 % i samband med marknadsföringskampanjer till över 
130% för vissa gemenskapsprodukter. På grund av det ytterligare led som 
importören utgör och den fasta delen av kostnaderna brukar importprodukter från de 
berörda länderna i denna försäljningskanal nå konsumenten till ett pris som är 3 
gånger högre än cif-priset. 
40 
iv) Övriga försäljningskanaler 
(82) Övriga försäljningskanaler, t.ex. postorderföretag eller konfektionsaffärer, har fatt 
betydelse i vissa medlemsstater men inte i hela gemenskapen i fråga om någon 
skotyp. I några medlemsstater har specialiserade postorderföretag en 
kostnadsstruktur som liknar märkeskedjornas. Klädeskedjor med små butiker över 
hela gemenskapen introducerar även skor som modemärken, i allmänhet med högre 
marginaler än deras övriga artiklar. På grund av modeaspekten konkurrerar denna 
försäljning med märkeskedjorna, dock mindre markant än vad som är fallet med de 
stora diverseaffärerna i stadskärnorna. 
c) De föreslagna åtgärdernas specifika verkanför de olika försäljningskanalerna 
(83) Vad gäller de oberoende detaljhandlarna, som ännu utgör den största källan till 
sysselsättning i gemenskapens skodistribution, stärks den allmänna slutsats som 
anges i punkt 77 att den berörda produkten med ursprung i Indonesien och Kina 
vanligtvis utgör en liten andel av deras försäljning. Det bör läggas till att det finns 
ett förbund som företräder detaljhandlare från åtta medlemsstater och att varken 
detta förbund eller någon annan part har opponerat sig mot ett eventuellt införande 
av antidumpningsåtgärder. 
41 
(84) De företag som äger märkeskedjor har ifrågasatt behovet av att införa 
antidumpningstullar. Även om den allmänna slutsatsen också är tillämplig på dem, 
gör det faktum att några av dem i högre grad än de oberoende detaljhandlarna 
förlitar sig på dumpad import av den berörda produkten det sannolikt att de har 
större anledning att frukta åtgärders negativa verkan för deras konkurrenssituation 
inom distributionen. 
Eventuella åtgärders direkta verkan för dessa företags ekonomiska situation kommer 
att vara försumbar om tullens kostnad helt vältras över på konsumenten. Indirekta 
ekonomiska verkningar är endast att vänta om konsumenter betydligt minskar sina 
inköp av den berörda produkten till följd av prisökningar. Om detta skulle hända, 
skulle dock omfattningen inte vara så stor, vilket förklarats i punkt 76. 
Vidare säljs den berörda produkten aldrig separat i specialiserade affärer och utgör 
på grund av sina särskilt låga priser mindre än 10 % av omsättningen för de företag 
som driver märkeskedjor och har varit samarbetsvilliga i denna undersökning. En 
liten nedgång i efterfrågan på den berörda produkten, som dock verkar osannolik, 
skulle i detta perspektiv ha en försumbar verkan för företagen i deras helhet, i 
synnerhet om efterfrågan åtminstone delvis omdirigeras till skor med högre pris, 
vilka troligen har högre marginaler i absoluta tal. 
(85) Situationen för icke-specialiserade stormarknader och andra icke-specialiserade 
butiker borde med hänsyn till den ännu mera begränsade utsträckning i vilken deras 
försäljning avser den berörda produkten inte påverkas av ett införande av åtgärder, 
även om marknaden utvecklas på ovan beskrivet sätt. 
42 
(86) En undersökning gjordes även av situationen för de importörer som levererar till 
dessa icke-specialiserade distributionskanaler, eftersom de i vissa fall i förhållande 
till sin omsättning importerade i högre utsträckning från de berörda länderna än sina 
kunder. Dessa företag styrs i allmänhet av en mycket liten och flexibel organisation, 
vilket gör det möjligt för dem att sälja endast när den planerade handelsmarginalen 
täcker kostnaderna. Deras kunskap om marknaden och förmåga att utforma 
produkter och sälja dem påverkas inte av varornas ursprungsland. Även om 
antidumpningsåtgärderna kommer att inverka på skodistributionen i dess helhet kan 
dessa importörer dra nytta av vilken marknadssituation som helst och fortsätta att 
sälja kinesiska eller indonesiska importprodukter, icke-dumpade produkter eller 
gemenskapstillverkade produkter. 
(87) Slutsatsen är att det inte har kunnat fastställas att ett införande av 
antidumpningsätgärder mot berörda skodon i betydande utsträckning skulle inverka 
på den ekonomiska situationen för skodistributionssektorn i dess helhet eller för en 
del av den. 
3. Verkan för gemenskapsindustrin och dess leverantörer 
(88) På nytt framfördes argumentet om att åtgärderna inte skulle få några positiva 
verkningar för gemenskapsindustrins situation pä grund av att andra tredje länder 
skulle öka sin export. Del hävdades vidare all skodonsindustrins situation i detta 
avseende var jämförbar med situationen lör tillverkarna av handväskor av 
syntetmaterial och att rådet således även i detta fall inte borde vidta några åtgärder4. 
4 Se punkterna 105 och 106 i ingressen i rådets förordning (EG) nr 1567/97 (EGT nr L 208, 2.8.1997, s. 
31). 
43 
Att importen har skett från olika länder har varit en viktig faktor på skomarknaden 
under ett antal år. Det bör i detta sammanhang noteras att gemenskapsindustrin 
genom automatisering och rationalisering och genom att öka sin export delvis har 
kunnat kompensera den konstanta förändringen av försörjningskällor för varierande 
importkvantiteter till gemenskapen. Detta har dock inte kunnat ske vad gäller den 
massiva ökningen av dumpad import från de två länder som berörs av detta 
förfarande. Vad gäller de påstådda likheterna mellan detta förfarande och det som 
rörde handväskor av syntetmaterial bör det betonas att den betydande 
marknadsandel som ännu innehas av den klagande gemenskapsindustrin i detta fall, 
typen av ägare i de flesta av de exporterande företagen samt de stora industriella 
investeringar som krävs för att tillverka skodon helt klart utesluter en rimlig och 
meningsfull jämförelse mellan dessa tvä industrier. Rådet kan följaktligen inte godta 
argumentet att det för konsekvensens skull borde avstå från att vidta åtgärder i detta 
fall. 
(89) Återigen anfördes att åtgärder skulle få negativa verkningar för tillverkare av 
maskiner till skoindustrin, vars försäljning till Indonesien och Kina skulle minska. 
Vad gäller maskinleverantörer bör noteras att gemenskapsindustrin uppenbart 
investerar i automatisering, särskilt i formsprutningsprocessen. Denna 
automatisering medför investeringar i maskiner och formar som tillverkas i 
gemenskapen och främjar kontinuerliga tekniska förbättringar. Inga bevis framlades 
ä andra sidan för att exportörer från Indonesien eller Kina skulle vara viktiga kunder 
för tillverkarna av utrustning i gemenskapen. 
44 
(90) Eftersom inga nya bevis framlades avseende dessa argument bekräftas de slutsatser 
som anges i punkterna 99 och 104 i ingressen i förordningen om preliminär tull. 
4. Slutsats rörande gemenskapens intresse 
(91 ) Efter en undersökning av alla berörda olika intressen dras slutsatsen att det inte finns 
några tvingande skäl för att inte vidta åtgärder mot den dumpade importen i fråga. 
Följaktligen bekräftas de slutsatser som anges i punkt 105 i ingressen i förordningen 
om preliminär tull. 
45 
I. ANTIDUMPNINGSÅTGÄRDER 
1. Nivå för undanröjande av skada 
a) Allmänna anmärkningar 
(92) De beräkningar som användes i det preliminära skedet för att fastställa nivå för 
undanröjande av skada baserades på två olika prisjämförelser. Vad gäller de 
samarbetsvilliga exportörerna jämfördes priserna för de mest exporterade 
modellerna med gemenskapsindustrins motsvarande icke-skadevållande priser på 
grundval av en indelning i 16 grupper av skodon, av vilka 13 avser skodon för 
utomhus bruk.. Vad gäller den absolut största delen av importen måste dock i 
avsaknad av samarbetsvilja från exportörernas sida nivån för undanröjande av skada 
beräknas på genomsnittlig basis för berörda KN-nummer, en s.k. jämförelse kategori 
för kategori. 
(93) Det hävdades att kommissionen vid dessa jämförelser inte beaktade de påstådda 
skillnaderna mellan vulkaniserade och formsprutade skodon. I enlighet med vad 
som sägs i punkterna 26 till 30 anses att det inte finns några skillnader mellan 
vulkaniserade och formsprutade skodon som på ett betydande sätt skulle kunna 
påverka allmänna prisjämförelser. 
De olika processer som används för att tillverka sulorna till två jämförbara modeller 
leder inte till att konsumenterna uppfattar dem som olika produkter. Vad gäller de 
berörda samarbetsvilliga exportörerna och det fall där importerade vulkaniserade 
modeller jämfördes med gemenskapstillverkade formsprutade skor eftersom dessa 
var de som mest liknade de importerade modellerna, gavs exportörerna möjlighet att 
lämna synpunkter på grundval av tillgängliga dokument och icke-konfidentiella 
handlingar. Ingen av dessa exportörer ifrågasatte den jämförelse som gjordes. 
46 
(94) Exportörer från Kina anförde att beskrivningen av de gemenskapstillverkade 
modeller som användes för jämförelserna var otillräcklig. I detta avseende kan sägas 
att exportörerna gavs kopior av de icke-konfidentiella dokumenten med foton av de 
gemenskapstillverkade modeller som användes som referens i varje grupp. Dessa 
foton kompletterade de skriftliga förklaringarna och beräkningsunderlagen. 
(95) I enlighet med importörers begäran och för att göra de nödvändiga prisjämförelserna 
för beräkningen av nivåerna för undanröjande av skada, justerades importpriserna 
cif till prisnivån efter tull, fritt kunden, med hjälp av den justeringsmetod som enligt 
punkt 65 använts för bedömningen av prisunderskridandet. 
(96) Några importörer anförde att även om det kunde medges att skadevållande 
dumpning i fråga om skodon med ett importpris på under 3 USA-dollar ägde rum, 
detta inte var fallet i fråga om mera avancerade skor. Denna senare kategori borde 
enligt dessa importörer tilldelas en nivå för undanröjande av skada på 0 %. 
Även om stora volymer skodon för utomhus bruk importeras till priser under 2,5 ecu 
(3 USA-dollar) bör sägas att denna import endast omfattade 45 % av värdet för den 
berörda importen i stickprovet av undersökta importtransaktioner. Det faktum att 
den största delen av importomsättningen rörde priser som överskred den anförda 
priströskeln visar att importen av den berörda produkten äger rum till priser som är 
spridda över ett kontinuerligt register, trots att den görs till extremt låga priser 
jämfört med vad som skulle gälla under normala konkurrensvillkor. 
47 
De icke-skadevållande prisnivåer som fastställts för de undersökta 
gemenskapstillverkarna befann sig också, beroende på skotyp, både under och över 
den anförda priströskeln, justerade till nivån fritt kunden (3,7 ecu). I avsaknad av 
andra bevis rörande denna marknadsaspekt bör denna begäran således avvisas. 
(97) Inga andra synpunkter har mottagits och därför bekräftas den allmänna metod för 
fastställande av nivåer för undanröjande av skada som fastställs i punkterna 106 till 
112 i ingressen i förordningen om preliminär tull. 
Reduceringen av den undersökta produkten och den ändrade justeringen för 
handelsled påverkar dock de preliminära avgörandena enligt följande: 
b) Indonesien 
(98) I enlighet med den metod som anges i förordningen om preliminär tull varierade de 
reviderade nivåerna för undanröjande av skada för de samarbetsvilliga företag som 
ingick i stickprovet för Indonesien mellan 0 och 31,5 %, uttryckta i procent av 
importpriset cif, varvid genomsnittet för samarbetsvilliga företag som inte ingick i 
stickprovet var 14,1 %. Vilket beaktats vid beräkningen av den resterande 
marginalen för undanröjande av skada, kan det anses att, I en marknadsekonomi 
såsom Indonesiens, kan som bas användas medelnivån funnen I kontrollerad 
information fastställd med hänsyn till de samarbetande exportörerna I exemplet, 
vilket betyder 14.1%. 
c) Kina 
(99) I enlighet med den metod som anges i förordningen om preliminär tull konstaterades 
den reviderade enhetliga nivån för undanröjande av skada i Kinas fall uppgå till 
49.2%. 
48 
2. Tull 
(100) Ett av de samarbetsvilliga indonesiska företag som inte ingick i stickprovet 
motsatte sig att det hade tilldelats en tull som baserades på den vägda genomsnittliga 
dumpningsmarginal som konstaterats för stickprovet. 
Detta argument kan inte godtas eftersom det enligt artikel 9.6 i grundförordningen 
föreskrivs att i de fall kommissionen har begränsat sin undersökning enligt artikel 
17 får antidumpningstullen för samarbetsvilliga företag som inte ingår i stickprovet 
inte överstiga den vägda genomsnittliga dumpningsmarginal som fastställts för 
parterna i stickprovet. Dessutom bör det erinras om vad som sägs i punkt 23 i 
ingressen i förordningen om preliminär tull, dvs. att de berörda indonesiska 
företagen hade gått med på denna metod. 
(101) Eftersom restnivån för undanröjande av skada för Indonesien och Kina, samt den 
individuella nivån för PT Sindoll Pratama, är lägre än motsvarande 
dumpningsmarginaler bör antidumpningstullarna baseras på dessa restnivåer. För de 
övriga samarbetsvilliga exportörerna i Indonesien bör antidumpningstullen baseras 
på ovan fastställda dumpningsmarginaler. 
(102) Följande antidumpningstullar på nettopriset fritt gemenskapens gräns, före tull, bör 
således tillämpas: 
Land Tillverkare och exportör Tullsats 
KINA Alla företag 49,2 % 
INDONESIEN PT Dragon 4jT% 
PT Emperor Footwear Indonesia 0 % 
PT Sindoll Pratama 0 % 
PT Bosaeng Jaya 14,1 % 
PTVolmacarol 14,1 % 
Alla andra företag 14,1% 
49 
J. UTTAG AV PRELIMINÄRA TULLAR 
(103) Med tanke på storleken på de dumpningsmarginaler som konstaterats för 
exporterande tillverkare och länder och den allvarliga skada som 
gemenskapsindustrin vållats, anses det nödvändigt att de belopp för vilka säkerhet 
ställts i form av preliminära antidumpningstullar enligt förordning (EG) nr 165/97 
bör tas ut slutgiltigt med den tullsats som slutgiltigt fastställts. Den omfattning för 
vilka det till tullmyndigheternas belåtenhet kan fastställas att de avsåg import av 
skodon under KN kod 6404 19 10 (tofflor) eller skor som enligt artikel 1.3 b, c och 
d i denna förordning uteslutits från räckvidden för detta förfarande, summan som 
säkerställts som provisiorisk anti-dumping tull bör frisläppas i sin helhet. 
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. 
Artikel I 
1. En slutgiltig antidumpningstull skall införas på import av skodon som omfattas av 
KN-nummer ex 6404 19 90 (Taric-nummer 6404 19 90 * 90), med ursprung i Kina 
och Indonesien, med undantag av skodon beskrivna i paragraf 3. 
2. Den slutgiltiga antidumpningstullen skall tas ut med följande tullsatser på grundval 
av nettopriset fritt gemenskapens gräns före tull: 
50 
Land 
Kina 
Indonesien Produkter tillverkade av 
Alla företag 
Alla företag 
med undantag av: 
P.T. Dragon 
P.T. Emperor Footwear Indonesia 
P.T. Sindoll Pratama Tullsats 
(%) 
49,2 % 
14,1 % 
4,0 % 
0,0 % 
0,0 % Taric-
tilläggs-
nummer 
-
8900 
8941 
8942 
8942 
3. Tullen skall inte tillämpas på följande skor: 
a) Skor som även kallas "espadriller", vilka vid tillämpningen av denna 
förordning anses vara skor med ovandel av smarting, utan klack och med 
flätade sulor av rep, oavsett om skorna har förstärkningar av gummi eller 
plast över ytor av varierande storlek eller ej och vars sulor inte är tjockare än 
2,5 cm (Taric-nummer 6404 19 90 * 10). 
b) Skor som även kallas "dykarskor" eller "vattenidrottsskor", vilka vid 
tillämpningen av denna förordning anses vara skor med överdel av neopren, 
vars tjocklek är minst 2,5 mm, laminerade på en eller båda sidor med 
textilmaterial, täckande hela foten, med en slithållfast sula, och avsedda för 
vissa vattensporter, t.ex. dykning (Taric-nummer 6404 19 90 * 20). 
51 
c) Skor som även kallas "medicinska skor", vilka vid tillämpningen av denna 
förordning anses vara skor som, även om de inte är tillverkade för någon 
specifik individs medicinska behov, är utformade för att underlätta 
tillfrisknandet under eller efter terapi eller en medicinsk operation, t.ex. skor 
att gå i när en fot är gipsad eller omlindad. Dessa skor täcker inte hela foten 
och har en vid öppning som gör att även en omlindad fot kan föras in. De 
säljs inte per par utan en och en, och har mer än en av följande egenskaper: 
- Stängningsmekanismen kan anpassas till bandagets eller gipsets storlek. 
- Särskilda inläggssulor kan läggas in för medicinska syften. 
- Sulan är utformad för att förhindra viss skadlig kontakt mellan foten och 
marken, men förhindrar samtidigt att skon används för icke-medicinska 
-> 
syften. 
- Utformningen är funktionell och skorna är inte försedda med dekorationer 
eller andra modetillbehör. 
(Taric-nummer 6404 19 90 * 30). 
d) skor, ibland benämnda som "strandskor" som i den innevarande undersökningen 
beskrivs som skor vars överdel begränsas till ett band av textilmaterial, denna 
överdel är fast på båda sidor av en tjock , lättvägande alveolarplastsula , som är i 
kontakt med både med foten och marken. Detta band av textilmaterial lämnar 
framdelen liksom bakdelen av foten oskyddad, och bredden överskrider inte en 
tredjedel av skons längd. Eftersom bakdelen av foten inte trycks mot skon , lyfts 
bärarens häl från sulan under gående. Strandskor är designade för att bäras med 
blöta och sandiga fötter på stranden eller omkring en badbassäng, och deras design 
utesluter all ändamålsenlig vandring i större utsträckning. (Tarie code 6404 19 
90*40). 
52 
4. Såvida annat inte anges skall gällande bestämmelser om tullar och andra 
tullförfaranden tillämpas. 
Artikel 2 
1. De belopp för vilka säkerhet ställts i form av preliminära antidumpningstullar enligt 
förordning (EG) nr 165/97 skall tas ut slutgiltigt med den tullsats som slutgiltigt 
fastställts, med undantag för de belopp för vilka det till tullmyndigheternas 
belåtenhet kan fastställas att de avsåg import av sådana skodon vilka ligger under 
KN kod 6404 19 10 eller skor besrivna i artikel 1 (3), (b), (c) and (d),, vilka belopp 
skall frisläppas i sin helhet. 
2. De belopp för vilka säkerhet ställts som överskrider den slutgiltigt fastställda 
antidumpningstullsatsen skall frisläppas. 
Artikel 3 
Denna förordning träder i kraft samma dag som den offentliggjörs i Europeiska 
gemenskapernas officiella tidning. 
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater. 
Utfärdad i Bryssel 
På rådets vägnar 
Ordförande 
53 
ISSN 1024-4506 
KOM(97) 551 slutlig 
DOKUMENT 
SV 02 11 
Katalognummer : CB-C0-97-569-SV-C 
ISBN 92-78-26281-1 
Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer 
L-2985 Luxemburg 
S if