56. Europaparlamentet beklagar bristen på ett mätbart mervärde i det som hittills gjorts av befintliga
byråer och organisationer på europeisk nivå, framför allt det begränsade utbytet av information mellan
medlemsstaterna och Europol, vilket är det viktigaste europeiska verktyget för att bekämpa människohan-deln enligt artikel 2.2 i Europolkonventionen (
1), EU-fördraget, ordförandeskapets slutsatser från Europeiska
rådet i Tammerfors och Haagprogrammet. Parlamentet beklagar dessutom att Europol bland sina mångaanalyser av specifika brott hittills bara framställt ett enda analytiskt dokument på detta område.
57. Europaparlamentet understryker att Europol i högre grad bör prioritera bekämpning av människo-
handel och anser att Europols ekonomiska och personella resurser bör användas för att effektivisera arbetetmed att förebygga människohandel, särskilt handel med kvinnor och barn, och bekämpa storskalig interna-tionell, organiserad brottslighet.
58. Europaparlamentet understryker vikten av ett nära samarbete mellan Europols enheter och motsva-
righeterna på internationell nivå med ansvar för att bekämpa människohandel, bland annat när det gäller
utbyte av information om kriminella nätverk, vägarna för handeln och människosmugglarnas identitet,detta för att effektivisera arbetet med att ställa de skyldiga till svars.
59. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att varje år lägga fram en rapport om resultatet av de
åtgärder som vidtagits i varje medlemsstat, med en utvärdering av hur lagstiftningen mot människohandel
genomförts och tillämpas.
60. Europaparlamentet uppmanar kommissionen och rådet att skapa samordning och enhetlighet i sin
verksamhet inom olika internationella forum som FN, Europarådet, OSSE, uppföljningsprocessen förPekingkonferensen, stabilitetspakten för Sydeuropa och G8-gruppen.
61. Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att genomföra samarbetsprogram mellan lokala
enheter och behöriga säkerhetsmyndigheter i de regioner som är mest drabbade av arbetslöshet, för att
förebygga människohandel.
62. Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till rådet, kommissionen
och medlemsstaternas, anslutnings- och kandidatländernas regeringar och parlament.
(1) EGT C 316, 27.11.1995, s. 2.
P6_TA(2006)0006
EU:s luftfartspolitik gentemot länder utanför EU
Europaparlamentets resolution om fortsatt utveckling av EU:s luftfartspolitik gentemot länder
utanför EU (2005/2084(INI))
Europaparlamentet utfärdar denna resolution
— med beaktande av meddelandet från kommissionen om fortsatt utveckling av EU:s luftfartspolitik
gentemot länder utanför EU (KOM(2005)0079),
— med beaktande av rådets slutsatser av den 27 juni 2005 om fortsatt utveckling av EU:s luftfartspolitik
gentemot länder utanför EU (1),
— med beaktande av artikel 45 i arbetsordningen,
— med beaktande av betänkandet från utskottet för transport och turism (A6-0403/2005), och av följande
skäl:24.11.2006 C 287 E/84 Europeiska unionens officiella tidning
Tisdag, 17 januari 2006SV
(1) EUT C 173, 13.7.2005, s. 1.
A. Både inom och utanför EU är luftfartssektorn fortfarande en växande sektor med stor ekonomisk poten-
tial.
B. EG-domstolen har fastslagit att några av medlemsstaternas befintliga bilaterala luftfartsavtal är ofören-
liga med EU-lagstiftningen och att de därför måste anpassas.
C. När EU sluter luftfartsavtal med tredjeländer kan gemenskapen utnyttja hela sin ekonomiska och poli-
tiska tyngd och förebygga diskriminering mellan EU-flygbolag.
D. Vid slutandet av den här typen av avtal är en harmonisering av lagstiftningen särskilt viktig och till och
med en förutsättning, särskilt när det gäller bestämmelserna om säkerhet, konkurrens, statsstöd, miljö
och arbetstagarnas sociala rättigheter.
E. När kommissionen förhandlar om avtal bör den utnyttja sakkunskap och information från medlemssta-
terna och andra berörda parter och involvera dem före, under och efter förhandlingarna med tredje-
länder.
Allmänna principer
1. Europaparlamentet konstaterar att luftfartssektorn är en världsomspännande verksamhet som har stor
ekonomisk betydelse och ständigt växer samt att det finns ett behov att hantera denna tillväxts konse-kvenser för flygledning, säkerhet och miljö. Parlamentet anser därför att det är nödvändigt att ha engemensam luftfartspolitik gentemot länder utanför EU.
2. Europaparlamentet insisterar på att det behövs en sammanhängande strategi för att utveckla en extern
luftfartspolitik och anser att avtal med Förenta staterna, Ryssland och Kina är en förutsättning för en sådanstrategi.
3. Europaparlamentet erkänner behovet av att befintliga bilaterala avtal bringas i överensstämmelse med
EU-lagstiftningen, på grundval av EG-domstolens domar, antingen genom att medlemsstaterna självaanpassar sina avtal eller ännu hellre genom att gemenskapsavtal sluts enligt det s.k. horisontella mandatet
där man använder de kunskaper och den information som medlemsstaterna och de övriga berörda parterna
har.
4. Europaparlamentet betonar att medlemsstaternas förhandlingsrätt inte får stoppas under de aktiva
förhandlingarna om gemenskapsavtalen.
5. Europaparlamentet betonar att bilaterala avtal bör anpassas så snart som möjligt för att undvika
rättslig oklarhet.
6. Europaparlamentet påminner om att inledandet av förhandlingar om gemenskapsavtal, som på grund
av sin natur tar längre tid än horisontella förhandlingar, endast kan få stöd om det finns en klar och
sammanhängande förhandlingsstrategi.
7. Europaparlamentet anser att detta tillvägagångssätt kan kompletteras av en mer djupgående förändring
av luftfartspolitiken gentemot länder utanför EU, vilket skulle gagna de europeiska konsumenterna ochEU:s industri genom att nya ambitiösa avtal sluts mellan EU och tredjeländer.
8. Europaparlamentet anser att trafikrättigheterna kan samordnas bilateralt vid långa, utdragna förhand-
lingar om partnerländerna uppvisar en protektionistisk attityd.
9. Europaparlamentet stöder till fullo principen om en dubbel och odelbar dagordning för sådana
förhandlingar som kopplar samman marknadsöppning och rättslig harmonisering.24.11.2006 C 287 E/85 Europeiska unionens officiella tidning
Tisdag, 17 januari 2006SV
Marknadsöppning
10. Europaparlamentet betonar att nya avtal bör vara balanserade när det gäller marknadstillträde, och
att de kan omfatta frågor som cabotage, etableringsrätt, äganderätt och kontroll, konkurrensregler samtstatligt stöd, men att detta enbart bör ske på strikt ömsesidig basis.
11. Europaparlamentet medger att även om avtal om ett gemensamt luftrum (”open skies”) är önskvärda,
så är det kanske inte alltid möjligt att ingå dem.
12. Europaparlamentet medger att i de fall då det inte är möjligt att ingå avtal om ett gemensamt luftrum
så är det att föredra att fortsätta med befintliga bilaterala system, låt vara som en tillfällig lösning.
13. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att i sådana fall utveckla rättvisa och öppna meka-
nismer för tilldelning av trafikrättigheter bland medlemsstaterna.
14. Europaparlamentet efterlyser en realistisk dagordning för förhandlingar, där valet av länder med vilka
förhandlingar skall föras baserar sig på klara och sunda kriterier och på en analys av de berörda ländernasekonomiska och rättsliga situation.
15. Europaparlamentet menar att dessa kriterier bör omfatta ekonomiska aspekter och att länder som är
särskilt viktiga för EU:s marknad, såsom Förenta staterna, Ryssland och Kina, bör prioriteras, men att krite-rierna också bör omfatta geografiska aspekter som innebär att man prioriterar länder i EU:s närhet i syfteatt utvidga det gemensamma luftrummet eller genomföra den nya grannskapspolitiken.
Konvergens på lagstiftningsområdet
16. Europaparlamentet betonar att marknadsöppning alltid måste följa efter konvergens på lagstiftnings-
området, och att avregleringens omfattning bör kopplas till i vilken utsträckning lika konkurrensvillkoruppnås.
Säkerhet
17. Europaparlamentet anser att säkerhetsnormer är av största vikt för passagerare, besättningar och luft-
fartssektorn i allmänhet, och att tredjeländers normer inte alltid når upp till de nivåer som gäller i EU.
Parlamentet konstaterar att EU skulle kunna gå före genom att tillämpa och upprätthålla internationellterkända standarder i global omfattning.
18. Europaparlamentet föreslår därför att avtal med tredjeländer bör innehålla hänvisningar till Interna-
tionella civila luftfartsorganisationens (ICAO) och EU:s säkerhetsbestämmelser och att medlemsstaterna,
genom bilateralt samarbete och Europeiska byrån för luftfartssäkerhet (EASA), ökar sina insatser för atthjälpa de tredjeländer som ännu inte har tillräckligt hög säkerhetsnivå att uppnå en sådan.
19. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att, i syfte att öka säkerheten på kort sikt, senast i slutet
av 2006 inom ramen för direktiv 2004/36/EG (SAFA-direktivet) (
1) föreslå bättre förfaranden för säkerhets-
kontroll av flygplan från tredjelands flygbolag.
20. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att lägga fram ett förslag om att utöka EASA:s behö-
righet på detta område.
21. Europaparlamentet betonar vikten av att utveckla en säkerhetspolitik för EU:s transportsektor som
bör ingå i dagordningarna för förhandlingar om luftfartsavtal.24.11.2006 C 287 E/86 Europeiska unionens officiella tidning
Tisdag, 17 januari 2006SV
(1) EUT L 143, 30.4.2004, s. 76.
Miljö
22. Europaparlamentet konstaterar att luftfartssektorn har en rad negativa miljöeffekter, särskilt i form av
buller och genom att den lämnar ett avsevärt bidrag till klimatförändringen, men noterar också att flyg-
platser och flygbolag redan har gjort – och kommer att fortsätta göra – betydande insatser för att minskaoch undvika buller och utsläpp.
23. Europaparlamentet välkomnar i detta sammanhang kommissionens meddelande om tänkbara
åtgärder för att minska luftfartssektorns inverkan på klimatförändringen (KOM(2005)0459) och ser fram
emot antagande av tydliga strategier för bättre flygledning, operationella förfaranden och infrastrukturella
förhållanden på flygplatser. Parlamentet ser även fram emot integration av luftfarten i EU:s system förhandel med utsläppsrätter, med samma villkor för flygbolag inom och utom EU, och andra åtgärder.
Sociala aspekter
24. Europaparlamentet uppmanar därför kommissionen att kräva att det i alla nya avtal införs hänvis-
ningar till gällande internationell lagstiftning beträffande sociala rättigheter, i synnerhet de arbetsnormersom ingår i Internationella arbetsorganisationens (ILO) grundläggande konventioner (ILO 1930-1999),OECD:s riktlinjer för multinationella företag (1976, reviderade 2000) och Romkonventionen om tillämplig
lag för avtalsförpliktelser (1980).
25. Europaparlamentet kräver att gemenskapernas sociala lagstiftning tillämpas på arbetstagare som
rekryterats eller är anställda i EU:s medlemsstater, i synnerhet direktiven om samråd med och informationtill arbetstagare (2002/14/EG, 98/59/EG och 80/987/EEG), direktivet om genomförande av det europeiska
avtalet om arbetstidens förläggning för flygpersonal inom civilflyget (2000/79/EG) och direktivet om utsta-
tionering av arbetstagare i samband med tillhandahållande av tjänster (96/71/EG).
Förhandlingarnas genomförande
26. Europaparlamentet understryker att förhandlingar bör föras i nära samarbete med medlemsstaterna,
som har den sakkunskap och erfarenhet som behövs för att förhandla i dessa frågor.
27. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att se till att Europaparlamentet och andra berörda
parter får fullständig information och rådfrågas både före och under förhandlingarna genom en överens-
kommen vägkarta för rådfrågning.
*
**
28. Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till rådet och kommis-
sionen.
P6_TA(2006)0007
Relationerna på luftfartsområdet mellan EU/Ryssland och EU/Kina
Europaparlamentets resolution om relationerna med Ryska federationen och Kina på
luftfartsområdet (2005/2085(INI))
Europaparlamentet utfärdar denna resolution
— med beaktande av artikel 45 i arbetsordningen,
— med beaktande av betänkandet från utskottet för transport och turism (A6-0375/2005), och av följande
skäl:24.11.2006 C 287 E/87 Europeiska unionens officiella tidning
Tisdag, 17 januari 2006SV