EUROPEISKA KOMMISSIONEN 
Bryssel den 20.12.2011 
SEK(2011) 1630 slutlig 
  
COMMISSION STAFF WORKING PAPER 
Sammanfattning av konsekvensbedömningen 
Följedokument till 
Europaparlamentets och rådets beslut  
om en civilskyddsmekanism för unionen 
{KOM(2011) 934 slutlig} 
{SEK(2011) 1632 slutlig}  
 
SV    SV Ansvarsfriskrivning: Denna rapport är endast bindande för de av kommissionens avdelningar 
som medverkat i utarbetandet och avgör inte de n slutliga formen på de eventuella beslut som 
kommissionen kommer att fatta  
 
SV 1   SV 1. INLEDNING  
EU:s civilskyddslagstiftning ut görs av två rådsbeslut som in rättar en gemenskapsmekanism1 
respektive ett finansiellt instrument2. Mekanismen är ett redskap för att stödja och samordna 
förberedelserna och insättandet av  medlemsstaternas bistånd in na tura (grupper, experter och 
utrustning) till sådana länder som begärt intern ationellt bistånd vid a lla typer av större 
krissituationer, både naturkatas trofer och katastrofer orsakade av människor, inom och utanför 
EU. 
Det inträffar allt fler och allt al lvarligare katastrofer. De nuvarande systemen för att förebygga 
och skydda mot katastrofer och för att sköta sa mordningen på EU-nivå behöver därför ändras 
så att de bättre klarar av att hantera dessa kriser. 
Syftet med denna konsekvensbedömning är således att vägleda denna process. Den innehåller 
en genomgång av de olika alternativ för sa marbetet på civilskyddsområdet som finns, 
inbegripet alla aspekter av en förhandsutvärdering av den framtida utformningen av det 
finansiella instrume ntet för civilskydd. 
2. SAMRÅD MED BERÖRDA PARTER  
Bakom den process som lett fram till konsekvens bedömningen finns en styrgrupp, i vilken 
ingick 21 berörda avdelningar3, och en extern studie4. 
Till de viktigaste berörda parterna räknas de nationella civilskyddsmyndigheterna, 
internationella organisationer, FN-organ, orga nisationer som arbetar med katastrofhantering 
och det humanitära samfundet. Det har genomfö rts tre riktade samråd med berörda aktörer5 
samt arrangerats en rad evenemang för berörda aktörer6. Till följd av 
konsekvensbedömningsnämnden yttrande ändrad es konsekvensbedömningsrapporten för att 
ta hänsyn till alla synpunkter. 
3. PROBLEM SOM SKA LÖSAS  
De nuvarande finansiella instrumentet för civilskydd upphör att gälla i slutet av 2013. 
Mekanismbeslutet som är nära kopplat till det fi nansiella instrumentet har däremot ingen sista 
giltighetsdag. EU:s civilskyddsåtgärder inom ramen för mekanismen och det finansiella 
instrumentet har att lösa framför allt tre vi ktiga problem, nämligen 1) det faktum att 
katastroferna stadigt ökar, blir allt allvarligare och allt mer komplicerade, 2) budgetbegränsningar till följd av den ekonomi ska situationen och 3) systembetingade 
begränsningar som är en direkt följd av de n nuvarande mekanismens mandat och som hindrar 
EU:s katastrofinsatser från att vara så effektiva och samstämmiga som möjligt. 
                                                
 
1 EUT L 314, 2007, s. 9. 
2 EUT L 71, 2007, s. 9. . 
3 SG, SJ, BUDG, HOME, ENV, JUST, CLIM, RTD, JRC, MOVE, ENER, REGIO, SANCO, AGRI, 
ENTR, INFSO, ELARG, DEVCO, FPIS, EEAS. 
4 Bilaga C. 
5 Möten för berörda aktörer hölls den 6 april och den 17 juni 2011, med 120 deltagare vardera.  
6 Möte för generaldirektörer på området civilskydd hölls i Budapest den 23–25 maj 2011. 
 
SV 2   SV Mekanismen har för närvarande en rad brister vad gäller katastrofinsatser, beredskap och 
förebyggande av katatsrofer. 
(1) Ett reaktivt och ad hoc-baserat tillvägagångssätt  som hindrar EU:s katastrofinsatser 
från att vara så effektiva och samstämmiga som möjligt. Mekanismen kan i sin nuvarande utformning varken garantera att bistånd finns tillgängligt när det behövs 
eller tjäna som ett användba rt verktyg för en effektiv beredskapsplanering. 
(2) Kritiska luckor i insatsresurserna
 på grund av otillräckliga kvantiteter, problem med 
tidsplanering och delningsarrangemang. Lu ckor uppstår när det gäller resurser som 
ska användas till att hantera risker med låg sannolikhet/stora konsekvenser samt för 
specialiserade resurser med en hög kos tnad och ”horisontella” resurser. 
(3) Bristfälliga transportlösningar och komplicer ade förfaranden som hindrar ett optimalt 
resursutnyttjande: Bristfällig tillgång till  transporter kan hindra tillhandahållandet av 
bistånd: De förfaranden som används fö r att begära ekonomiskt stöd från EU för 
transporter vid snabbinsatser anse s vara administrativt betungande. 
(4) Brister när det gäller förutsättningarna för att genomföra utbildning och övningar: 
Problem på grund av bristande övere nsstämmelse mellan utrustningar, 
samarbetsförfarande och parternas beredska psnivåer samt vad gäller tilltron till de 
andra parternas förmåga. Deltagarstatern a skulle inte kunna höja beredskapsnivån 
när det gäller mycket stora katastrofer och gränsöverskridande s ituationer utan EU-
stöd.  
(5) Bristande integration av förebyggande aspekter : Det finns ingen allmän EU-ram för 
riskhantering som kan som kan samla de  olika delarna i ett sektorsbaserat 
tillvägagångssätt så att det går att sammankoppla förebyggande med beredskap och 
insatser på ett mer effektivt sätt. 
3.1. Referensscenario 
Referensscenariot innebär att det inte företas några förändringar av mekanismen och att det 
finansiella instrumentet förlängs i sin nuvarande  form. Detta kommer att leda till ett system 
som inte klarar av att uppfylla de krav som ställs, inte tar tillvara möjligheten till att göra 
ekonomiska vinster genom sammanslagning av re surser eller till att använda samarbetet i 
tillräcklig utsträckning för at t åstadkomma en förstärkning på områdena förebyggande och 
beredskap.  
Kommissionen anser att utan ytterligar e åtgärder kommer följande att ske: 
(1) Färre resurser skulle finnas tillgängliga för EU-samarbete. 
(2) Fler transportrelaterade problem och förseningar skulle uppstå.  
(3) De enskilda medlemsstaterna skulle inte  uppnå en tillräcklig beredskapsnivå. 
(4) Samarbetsfördelarna när det gäller förebyggande skulle in te utnyttjas fullt ut.  
 
SV 3   SV 3.2. Motivering till åtgärder på  EU-nivå och subsidiaritet 
Artikel 196 i EUF-fördraget utgör den rättsl iga grunden för unionens åtgärder på området 
civilskydd, vilka syftar till att stödja och komple ttera medlemsstaternas åt gärder på nationell, 
regional och lokal nivå vad gäller förebygga nde av, beredskap inför och insatser vid 
naturkatastrofer och katastrofer orsakade av människor samt till att främja samstämmigheten 
mellan internationella åtgärder i frågor som rör civilskydd.  
EU-åtgärder på detta område omfattar hantering av situationer med ett starkt multinationellt 
inslag som kräver samordning och samordnade åtgärder på en högre nivå än den nationella 
nivån. Mervärdet av att företa åtgärder på EU -nivå består i att man uppnår stordriftsfördelar, 
t.ex. vad gäller logistik, transporter, frivillig t sammanförande av resurser, bättre utnyttjande 
av knappa resurser och förebyggande åtgärder som innebär besparinga r i förhållande till 
insatser i efterhand. 
4. MÅLEN FÖR ÖVERSYNEN  
Allmänna mål  Särskilda mål  
Insatser 
1) Effektivare insatser tack vare 
planering och ett mer tillgängligt bistånd.  Byta från en reaktiv och ad hoc-baserad samordning till ett system som präglas av planering och 
iordningställande på förhand samt förutsägbarhet. 
 
2) Åtgärda kritiska luckor I 
insatskapaciteten.  Identifiera och åtgärda kritiska luckor i katastrofinsatskapaciteten på ett kostnadseffektivt sätt.
 
A) Minska antalet flaskhalsar till följd av logistiska och ekonomiska begränsningar för transportresurserna.
 Transporter 
3) Förbättra insatserna vid större 
krissituationer genom bättre 
transportlösningar  B) Förenkla transportbestämmelserna och förbättra de 
administrativa förfarandena.  
Beredskap 
4) Stödja och komplettera 
deltagarstaternas beredskapsåtgärder 
genom en allmän beredskapsram på 
EU-nivå  1) Förbättra kopplingen mellan de olika nationella beredskapssystemen genom att skapa ökad samstämmighet. 
2) Utöka räckvidden för EU:s nuvarande 
beredskapsåtgärder och se till att de får en bättre 
koppling till de nationella programmen. 
3) Uttryckligen fastställa att beredskap är ett mål för 
EU:s civilskyddssamarbete oc h tillhandahålla tillräckliga 
medel för detta ändamål. 
 
 
SV 4   SV Förebyggande 
5) Stödja och komplettera 
deltagarstaternas åtgärder för att 
hantera katastrofrisker genom en allmän 
förebygganderam på EU-nivå  1) Stödja planering av katastrofriskhanteringen på 
nationell nivå. 
2) Förbättra erfarenhetsutbytet genom att främja 
samsyn när det gäller praxis på området 
katastrofriskhantering och tillhandahålla den finansiering 
som krävs för att nå en hög skyddsnivå. 
3) Integrera de katast rofförebyggande aspekterna i 
andra politikområden.  
4) Öka medvetenheten när det gäller förebyggande.  
5. DE OLIKA ALTERNATIVEN OCH DERAS KONSEKVENSER  
5.1. Biståndets tillgänglighet 
I 2010 års meddelande insatska paciteten vid katastrofer7 föreslår kommissionen att det 
inrättas en europeisk insatskapacitet vid katastrofer  (en pool av på förh and utvalda resurser 
från deltagarstaterna som på frivillig basis ställs till förfogande), ett europeiskt centrum för 
katastrofberedskap , underlättande av transporter och EU-finansierade resurser för att fylla 
luckor i kapaciteten. Alla berörda parter förord ar starkt ett system som i ökad utsträckning 
präglas av planering, iordningställand e på förhand samt förutsägbarhet. 
Alternativ för att göra biståndet tillgängligare : 1) frivilliga pool av resurser utan EU-
samfinansiering, 2) frivillig pool av resurser  med begränsad EU-samfinansiering (endast 
kostnader för insättandet av resurser), och 3) frivillig pool av resurser med en högre nivå av 
EU-samfinansiering (viss utvecklin g, bl.a. utrustning), kostnader för beredskap och insättande 
av resurser. 
Alternativ 1 har ingen inve rkan på EU:s budget och medf ör inte heller till några 
lagstiftningsändringar. Detta alte rnativ innebär endast ett rent politiskt åtagande och ger inga 
garantier för att det stadigt komme r att finnas tillräckligt med resu rser tillgängliga. Alternativ 
2 gör det mindre ekonomiskt betungande för deltaga rstaterna att bidra til l poolen av resurser 
och får EU:s insatser att bli mer samstämm iga och behovsbaserade. På detta sätt undviker 
man överlappningar och ser till att komplementar iteten ökar och att biståndet tillhandahålls 
snabbare, vilket ger en effektivitetsvinst totalt se tt. Den administrativa bör dan blir inte särskilt 
hög vare sig för deltagarstater na eller EU. Omfördelningen i budgeten beräknas uppgå till 9 
miljoner euro om året. Alternativ 3 har ungefär samma verkan som alternativ 2 och skulle göra EU:s katastrofinsatser ännu effektivare i och med att det går snabbare att upprätta en 
funktionell pool.  
En samlad bedömning ger vid handen att altern ativen 2 och 3 är de effektivaste, varvid 
alternativ 3 ger flest fördelar. 
5.2. Identifiering och åtgärdande  av kritiska luckor  
I 2010 års meddelande anges olika alternativ för att åtgärda luckor i in satskapaciteten, bl.a. 
EU-finansierade resurser som ska delas över he la EU och sättas in på ungefär samma sätt som 
resurserna i den frivilliga poolen. När dessa re surser inte används för EU-insatser ska de 
förvaltande deltagarstaterna kunna a nvända dem inom de egna landet. 
                                                
 
7 KOM(2010) 600. 
 
SV 5   SV Alternativ för kritiska luckor : 1) deltagarstaterna åtgärdar lu ckorna utan EU-samfinansiering, 
2) deltagarstaterna åtgärdar luckorna med EU-samfinansiering, och 3) luckorna fylls med 
resurser på EU-nivå. 
Alternativ medför visserl igen inga större kostnader för EU :s allmänna budget men är inte en 
särskilt effektiv lösning. Den ojämna fördelni ngen mellan deltagarstaterna av den ekonomiska 
bördan och de ekonomiska vinsterna kommer sannolik t att leda till spänni ngar. Alternativ är 
en effektiv lösning när det gäller att fylla luck or och dela resurser och ger en rättvisare och 
mer konsekvent modell genom att man (delvis)  delar på bördan och är mindre ekonomiskt 
betungande för deltagarstaterna. Alternativ 3 är  mycket effektivt och gör det möjligt för EU 
att åtgärda de luckor som identifierats både snabbt och kostnadseffektivt, dock med förbehåll 
för att det finns tillräckliga budgetmedel. Subsidiar itetsskäl gör att det är tveksamt om det är 
lämpligt med en ökad användning av me del från EU:s allmänna budget. 
Alternativ 2 förefaller vara särskilt lämpligt för resurser som ska användas till att hantera 
risker med låg sannolikhet/stora  konsekvenser, under det att alternativ 3 är lämpligt för 
horisontella resurser som är till nytta för alla aktörer, särskilt i de fall budgetkonsekvenserna 
är små. 
5.3. Transporter  
Alternativ vid logistiska och ekonomiska transportbegränsningar : 1) avbryta mekanismen, 2) 
ingen förändring, 3) öka den maximala EU-samfi nansieringen för transporter när det gäller 
behov med högsta prioritet, och 4) öka den ma ximala EU-samfinansieringen för transporter 
överlag. 
Alternativ 1 utgör ett hinder fö r civilskyddets mål och bör därför  bortses från. Alternativ 2 
innebär att det görs bruk av kostnadsfria privat a lösningar och att delt agarstaterna erbjuder 
varandra transporter. Alternativ en 3 och 4 innebär att det blir  mindre svårt att finansiera 
transporter. Alternativ 3 gör att insatserna i sin helhet blir behov sbaserade. Vad gäller 
alternativen 3 och 4 så kommer den administrativa bördan för de externa parterna sannolikt att 
vara oförändrad. Alternativ 3 är att föredra eftersom alternativ 4 medför en risk för att de låga 
transportkostnaderna gör att man väljer att sätta in icke-väsentliga varor. 
Alternativ för att förbättra de administrativa förfarandena : 1) ingen förändring och 2) 
förenkling. 
Alternativ 1 innebär förenklingar som ska ge nomföras av kommissione n utan lagändringar. 
Alternativ 2 innebär la gändringar och förväntas leda till  en ytterligare minskning av de 
administrativa kostnaderna både för EU och deltagarstaterna samt till en högra grad av 
måluppfyllelse. Alternativ 1 anse s inte räcka till för at t åstadkomma några st örre förbättringar, 
vilket gör att alternativ 2 är att föredra. 
5.4. Beredskap  
Aktörerna har uppgivit att de är nöjda allmänt sett med de nuvarande utbildnings- och 
övningsarrangemangen. Några efterfrågade en breddning av dessa. Alternativen bindande 
lagstiftning, bindande normer och kvalitetsmärkning avfördes i ett tidigt skede, eftersom harmonisering inte är möjlig enligt den rättsl iga grunden (artikel 196 i EUF-fördraget).  
Alternativ: 1) ic ke-bindande riktlinjer för utbil dning och övningar samt oförändrade 
utgiftsnivåer i förhållande till det finansiella in strumentet, 2) en allmän beredskapsram på EU-
 
SV 6   SV nivå utan rättsligt bindande bestämmelser samt ytterligare EU-finansiering till inrättandet av 
ett utbildningsnätverk och andra åtgärder, och 3) EU-stöd till civilskyddsutbildning som 
tillhandahålls på villkor att de ltagarländernas utbildningscentr um uppfyller vissa minimikrav. 
Alternativ 1: Det är inte effektivt med icke-bi ndande EU-riktlinjer som tr oligen leder till olika 
beredskapsnivåer i deltagarstater na. Effekterna skulle dock bli begränsade på det ekonomiska, 
miljömässiga och sociala planet, liksom va d gäller den administrativa bördan, eftersom 
deltagarstaterna endast skulle tillämpa sina egna normer. 
Alternativ 2: Då deltagarstater na befinner sig på olika nivåer vad gäller beredskap kommer de 
att få olika effekter kostnads- och resultatmä ssigt av icke-bindande EU-riktlinjer. Om EU 
tillhandahåller ekonomiskt stöd faller kostn aden (delvis) på EU:s allmänna budget. 
Alternativ 3: Man åstadkommer ökad effektivitet vid insatser som omfattar fler än en 
deltagarstat genom gemensamma principer, kun skaper, bättre samverkansförmåga och en 
större resurspool. Kostnaderna på EU-nivå för a tt inrätta ett utbildningsnätverk är begränsade. 
Genomförandekostnaderna i deltag arstaterna avser t.ex. normer  för utbildningens innehåll. 
Den administrativa bördan kan bli betydande bå de för allmänheten och de privata aktörerna 
eftersom det sannolikt tillkommer betydande extra rapporteringskostnader i samband med 
uppfyllandet av normerna och minimikraven. 
Alternativen 2 och 3 är bättre än alternativ med avseende på effektivitet och EU-mervärde. 
Aktörerna har förbehåll vad gäller alternativ 3 trot s att detta troligen är bättre än alternativ 2 
vad gäller effektivitet och samstämmighet. 
5.5. Förebyggande  
Aktörerna är eniga om att före byggande åtgärder bör ingå som en integrerad del i en väl 
avvägd strategi för att fö rstärka EU:s civilskydd.  
Alternativ: 1) ingen ny EU-lagst iftning utan enbart riktlinjer för nationella miniminormer när 
det gäller förebyggande och för nationella katast rofriskhanteringsplaner samt bibehållande av 
de nuvarande samfinansieringsnivåerna, och 2)  en allmän förebygganderam på EU-nivå med 
icke-bindande riktlinjer samt ytterlig are medel från EU för finansiering av 
riskhanteringsplaner, och 3) fastsällande av ett slutda tum för medlemsstaterna för 
färdigställandet av en riskhanteringspla n, inklusive riktlinjer från kommissionen.  
Alternativ 1 kan leda till att både genomföra ndet av riskhanteringsplanerna och utformningen 
av miniminormerna när det gäller förebyggande  kommer att variera oc h till att man inte 
lyckas uppnå en allmän höjning inom EU av normerna när det gäller förebyggande. 
Alternativ 2 leder till ett snabbare genomför ande av riktlinjerna, under förutsättning att 
deltagarstaterna ansöker om EU-f inansiering. Kostnaderna är be roende av hur välutvecklade 
de olika nationella systemen är. De administ rativa kostnaderna för den extra rapporteringen 
blir endast små eller försumbara. De ekonomis ka, miljömässiga och sociala effekterna är 
större än i alternativ 1. 
Alternativ 3 medför en konsekvent och rättvis strategi för hela EU, även om genomförandet 
kan försenas på grund av att lagstiftningspr ocessen kan komma att ta längre tid. Liten 
administrativ börda. 
 
SV 7   SV Alternativ 1 ger inte tillräckli ga resultat när det gäller effek tivitet och samstämmighet, under 
det att alternative 2 och 3 leder till positiva resu ltat i dessa avseenden. Alternativ 2 medger ett 
snabbare genomförande, under det att alterna tiv 3 kan leda till ett mer konsekvent 
genomförande av katastrofriskhanteringsplanerna  på medellång sikt. De viktigaste aktörerna 
har dock förbehåll vad gäller detta alternativ. 
6. SAMMANFATTNING OCH SLUTSATSER  
I konsekvensbedömningen föreslås att följande val ska tas med i lagförslaget: Vad gäller 
insatser  föreslås att man anger de viktigaste grundsatserna och principerna rörande den 
frivilliga poolen av resurser (biståndets ti llgänglighet: alternativ  3) och rörande EU-
finansierade resurser (kritiska luckor : alternativ 2), me d hänvisning till 
genomförandebestämmelserna. Vad gäller transporter  föreslås det i konsekvensbedömningen 
att det görs en översyn av de nuvarande bestäm melserna i syfte att öka den maximala EU-
samfinansieringsgraden för transportinsatser, samt att de administrativa förfarandena 
förenklas. Vad gäller förebyggande  och beredskap  föreslås en allmän EU-ram och riktlinjer 
från kommissionen. Det bör faststä llas en slutdag för medlemsstaterna för färdigställandet av 
en riskhanteringsplan (förebyggande: alternativ  3). Ytterligare EU-fin ansiering till stöd för 
färdigställandet av riskhanteri ngsplaner, uppfylla miniminormer, inrätta ett utbildningsnätverk 
och andra åtgärder (beredskap: alternativ 2). 
Ytterligare medel till stöd för åtgärder kräver  att det görs ändringar i det finansiella 
instrumentet. 
7. ÖVERVAKNING OCH UTVÄRDERING  
Vad gäller genomförandet av lagstiftningen ko mmer kommissionen att utvärdera och mäta 
detta mot riktvärden tidigast tr e år efter lagstiftningens ikraft trädande, varvid den kommer att 
använda sig av bl.a. övervakningsinformation, t.ex. resultatindikatorer och referensvärden, 
t.ex. för insatstid och beredskapsåtgärder.