Eurojusts behörighet (Artiklarna 3, 5, 6 och 7 i rådets beslut 2002/187/RIF, ändrat genom beslut 2003/659/RIF och beslut 2009/426/RIF)

Mål Artikel 3 i rådets beslut 2002/187/RIF, ändrat genom beslut 2003/659/RIF och beslut 2009/426/RIF Vid sådana utredningar och åtal som berör två eller flera medlemsstater och som rör brottsliga beteenden enligt artikel 4 i samband med grov brottslighet, särskilt om den är organiserad, ska målen för Eurojust vara att a) främja och förbättra samordningen mellan medlemsstaternas behöriga myndigheter av utredningar och åtal i medlemsstaterna, med beaktande av varje begäran från en medlemsstats behöriga myndighet och all information från varje behörigt organ enligt de bestämmelser som fastställts inom ramen för fördragen, b) förbättra samarbetet mellan medlemsstaternas behöriga myndigheter, särskilt genom att underlätta genomförandet av begäranden och beslut om rättsligt samarbete, inbegripet när det gäller instrument som ger verkan åt principen om ömsesidigt erkännande, c) på annat sätt stödja medlemsstaternas behöriga myndigheter för att effektivisera deras utredningar och åtal. Uppgifter Artikel 5 i rådets beslut 2002/187/RIF, ändrat genom beslut 2003/659/RIF och beslut 2009/426/RIF 1. För att kunna uppfylla sina mål ska Eurojust fullgöra sina uppgifter a) genom en eller flera berörda nationella medlemmar i enlighet med artikel 6, eller b) som ett kollegium i enlighet med artikel 7, när i) en eller flera nationella medlemmar som berörs av ett ärende som behandlas av Eurojust begär det, eller ii) det är fråga om utredningar eller åtal som har konsekvenser för unionen eller kan röra andra medlemsstater än de direkt inblandade, eller iii) det rör sig om en allmän fråga som gäller genomförandet av Eurojusts målsättning, eller iv) det i övrigt föreskrivs i detta beslut. 2. När Eurojust fullgör sina uppgifter ska enheten ange om den agerar genom en eller flera nationella medlemmar i enlighet med artikel 6 eller som kollegium i enlighet med artikel 7. Artikel 6 i rådets beslut 2002/187/RIF, ändrat genom beslut 2003/659/RIF och beslut 2009/426/RIF) 1. När Eurojust agerar genom sina berörda nationella medlemmar, a) får den, med angivande av sina skäl därför, anmoda de behöriga myndigheterna i de berörda medlemsstaterna att i) göra en utredning eller väcka åtal beträffande specificerade gärningar, ii) godta att en av dem kan vara bättre skickad att göra en utredning eller väcka åtal beträffande specificerade gärningar, iii) skapa samordning mellan de behöriga myndigheterna i berörda medlemsstater, iv) inrätta en gemensam utredningsgrupp i enlighet med relevanta samarbetsinstrument, v) tillhandahålla all information som Eurojust behöver för att fullgöra sina uppgifter, vi) vidta särskilda utredningsåtgärder, vii) vidta andra åtgärder som är motiverade med anledning av utredningen eller åtalet. b) ska den sörja för att de behöriga myndigheterna i de berörda medlemsstaterna informerar varandra om de utredningar och åtal som Eurojust har kännedom om, c) ska den på begäran bistå medlemsstaternas behöriga myndigheter för att säkerställa bästa möjliga samordning av utredningar och åtal, d) ska den bidra till ett förbättrat samarbete mellan medlemsstaternas behöriga myndigheter, e) ska den samarbeta och samråda med det europeiska rättsliga nätverket, bland annat genom att använda och bidra till att förbättra dess dokumentationsdatabas, f) ska den, i de fall som avses i artikel 3.2 och 3.3 och med kollegiets samtycke, bistå vid utredningar och åtal som berör de behöriga myndigheterna i en enda medlemsstat. 2. Medlemsstaterna ska se till att de behöriga nationella myndigheterna utan dröjsmål svarar på begäranden som görs enligt denna artikel. Artikel 7 i rådets beslut 2002/187/RIF, ändrat genom beslut 2003/659/RIF och beslut 2009/426/RIF) 1. När Eurojust agerar som ett kollegium a) får den vid de typer av brottslighet och de brott som avses i artikel 4.1 genom en motiverad begäran uppmana de behöriga myndigheterna i de berörda medlemsstaterna att i) göra en utredning eller väcka åtal beträffande specificerade gärningar, ii) godta att en av dem kan vara bättre skickad att göra en utredning eller väcka åtal beträffande specificerade gärningar, iii) skapa samordning mellan de behöriga myndigheterna i berörda medlemsstater, iv) inrätta en gemensam utredningsgrupp i enlighet med relevanta samarbetsinstrument, v) tillhandahålla den information som Eurojust behöver för att fullgöra sina uppgifter, b) ska den sörja för att de behöriga myndigheterna i medlemsstaterna informerar varandra om de utredningar och åtal som Eurojust har kännedom om och som har konsekvenser för unionen, eller som kan beröra andra medlemsstater än de direkt berörda, c) ska den på begäran bistå medlemsstaternas behöriga myndigheter för att säkerställa bästa möjliga samordning av utredningar och åtal, d) ska den bidra till ett förbättrat samarbete mellan medlemsstaternas behöriga myndigheter, bland annat på grundval av Europols analys, e) ska den samarbeta och samråda med det europeiska rättsliga nätverket, bland annat genom att använda och bidra till att förbättra dess dokumentationsdatabas, f) får den bistå Europol, bland annat genom att lämna yttranden på grundval av Europols analyser, g) får den ge logistiskt stöd i de fall som avses i leden a, c och d. Detta logistiska stöd kan bland annat utgöras av stöd till översättning, tolkning och anordnande av samordningsmöten. 2. När två eller flera nationella medlemmar inte kan enas om hur man ska lösa ett fall av behörighetskonflikt när det gäller att göra utredningar eller väcka åtal i enlighet med artikel 6, och särskilt artikel 6.1 c, ska kollegiet ombes att avge ett skriftligt icke-bindande yttrande om fallet, om frågan inte kan lösas i samförstånd mellan de berörda nationella myndigheterna. Kollegiets yttrande ska omedelbart vidarebefordras till de berörda medlemsstaterna. Denna punkt påverkar inte tillämpningen av punkt 1a ii. 3. Utan hinder av bestämmelserna i de instrument som Europeiska unionen antagit om rättsligt samarbete får en behörig myndighet rapportera till Eurojust om upprepade avslag eller svårigheter beträffande verkställigheten av begäranden och beslut om rättsligt samarbete, inbegripet när det gäller instrument som ger verkan åt principen om ömsesidigt erkännande, och be kollegiet utfärda ett skriftligt icke-bindande yttrande om frågan, om den inte kan lösas i samförstånd mellan de berörda nationella myndigheterna eller genom ingripande av de berörda nationella medlemmarna. Kollegiets yttrande ska omedelbart vidarebefordras till de berörda medlemsstaterna.