Förslag till rådets förordning (EG) om införandet av en agromonetär ordning för euron (98/C 224/06) KOM(1998) 367 slutlig - 98/0214(CNS)

(Framlagdt av kommissionen den 11 juni 1998)

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS UNION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artiklarna 42 och 43 i detta,

med beaktande av kommissionens förslag,

med beaktande av Europaparlamentets yttrande,

med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande,

med beaktande av Monetära kommitténs yttrande, och

med beaktande av följande:

I rådets förordning (EG) nr 974/98 av den 3 maj 1998 om införande av euron (1) föreskrivs att valutan för de medlemsstater som ingår i Europeiska unionen från och med den 1 januari 1999 skall vara euron och att den agromonetära ordningen, som baserar sig på följande

- rådets förordning (EEG) nr 3813/92 av den 28 december 1992 om den beräkningsenhet och de omräkningskurser som skall tillämpas inom den gemensamma jordbrukspolitiken (2),

- rådets förordning (EG) nr 724/97 av den 22 april 1997 om fastställande av åtgärder och kompensation i samband med betydande uppskrivning som påverkar jordbruksinkomsterna (3),

huvudsakligen utgörs av ett system med särskilda jordbruksomräkningskurser som skiljer sig från de faktiska omräkningskurserna och att ett sådant system är oförenligt med införandet av euron. Därför är det lämpligt att införa en ny agromonetär ordning som är anpassad till den nya situationen.

Den nuvarande monetära situationen som präglas av måttliga klyftor mellan valutakurserna och deras jordbruksomräkningskurser möjliggör införandet av en förenklad agromonetär ordning som ligger närmare den monetära verkligheten. Därför kan de priser och belopp som i jordbrukspolitikens rättsakter uttrycks i euro omräknas till de icke-deltagande medlemsstaternas nationella valuta med hjälp av den kurs som gäller för omräkning av euron till den berörda nationella valutan. En sådan bestämmelse ger dessutom den fördelen att förvaltningen av jordbrukspolitiken förenklas väsentligt.

Kursen för omräkning av euron i nationell valuta kan komma att ändras under en transaktion. Den kurs som skall tillämpas på de berörda beloppen måste fastställas. I allmänhet måste hänsyn tas till den faktor genom vilken det ekonomiska målet med transaktionen uppnås. Den växelkurs som skall användas måste därför vara den växelkurs som gällde den dag då faktorn gjorde sig gällande. Det kan vara nödvändigt att precisera denna avgörande faktor eller att avvika från den, dock med beaktande av vissa kriterier och då särskilt hur snabbt valutafluktuationerna ger återverkningar

Vid betydande uppskrivningar som kan påverka priser och belopp andra än direkta stöd kan jordbruksinkomsterna under vissa omständigheter sjunka. Det är därför berättigat att införa en möjlighet att bevilja ett tillfälligt och avtagande kompensationsstöd som skall åtfölja anpassningen av jordbrukspriserna på ett sätt som är förenligt med reglerna för ekonomin i allmänhet.

Den effekt som betydande uppskrivningar får på den i nationell valuta uttryckta nivån för vissa direkta stöd, bör kunna kompenseras enligt särskilda regler som anpassats till de nämnda stödens särskilda art.

Det bör i bestämmelserna rörande finansieringen av kompensationsstöden föreskrivas en princip om ekonomiskt deltagande från Europeiska unionens och medlemsstatens sida.

Slutligen måste jordbrukssektorn liksom andra ekonomiska sektorer anpassa sig till den monetära verkligheten. Därför är det lämpligt att fastställa en tidsfrist för detta kompensationssystem. En sådan tidsfrist bidrar till iakttagandet av budgetdisciplinen.

Det är rimligt att införa särskilda bestämmelser som gör det möjligt att klara av de exceptionella situationer som kan uppstå såväl inom Europeiska unionen som på världsmarknaden och som kräver omedelbara åtgärder för att säkerställa att de ordningar som upprättats inom ramen för den gemensamma jordbrukspolitiken fungerar väl.

De medlemsstater som inte deltar i den Ekonomiska och monetära unionen måste ges möjlighet att i euro och inte i nationell valuta betala utgifter som följer av rättsakter rörande den gemensamma jordbrukspolitiken. Det är därför lämpligt att garantera att denna möjlighet inte skapar oberättigade fördelar för förmånstagare och betalningsskyldiga.

Det bör vara möjligt att föreskriva övergångsåtgärder för att underlätta genomförandet av den nya agromonetära ordningen.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

I denna förordning används följande beteckningar med den betydelse som här anges:

a) rättsakter angående den gemensamma jordbrukspolitiken:

- rättsakter som direkt eller indirekt grundar sig på artikel 43 i fördraget, med undantag för Gemensamma tulltaxan och andra tullrättsliga rättsakter som är tillämpliga på både jordbruksprodukter och industriprodukter,

- rättsakter angående sådana varor som framställs genom bearbetning av jordbruksprodukter och som omfattas av särskilda handelsordningar.

b) deltagande medlemsstater: medlemsstater som har antagit den gemensamma valutan i enlighet med fördraget.

c) icke deltagande medlemsstater: de medlemsstater som inte har antagit den gemensamma valutan.

d) nationell valuta: den nationella valutan i icke deltagande medlemsstater samt i tredje länder.

e) växelkurs: den växelkurs mellan euron och den nationella valutan som fastställs på valutamarknaden och som offentliggörs i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

f) betydande uppskrivning: en situation då det årliga genomsnittet för växelkursen är lägre än den tröskel som utgörs av det lägsta värdet för de årliga genomsnitten för växelkursen de tre föregående åren och för växelkursen den 1 januari 1999.

g) procentsats för en betydande uppskrivning: uppskrivningsprocentsats av det årliga genomsnittet i förhållande till den tröskel som avses under f.

Artikel 2

1. De priser och belopp som fastställs i rättsakter angående den gemensamma jordbrukspolitiken skall vara uttryckta i euro.

2. De skall beviljas eller uppbäras i euro i de deltagande medlemsstaterna. I de övriga medlemsstaterna skall de räknas om till deras nationella valuta med hjälp av växelkursen och utan att det påverkar artikel 8 beviljas eller uppbäras i nationell valuta.

3. Vad beträffar belopp rörande import och exportavgifter, men som fastställts i euro genom en rättsakt angående den gemensamma jordbrukspolitiken och som skall tillämpas av medlemsstaterna i nationell valuta, skall omräkningskursen för detta särskilda fall motsvara den kurs som tillämpas i enlighet med artikel 18.1 i förordning (EEG) nr 2913/92 (4).

Artikel 3

1. Den avgörande faktorn för växelkursen skall

- i fråga om belopp som uppbärs eller beviljas i handeln med tredje land, vara fullbordandet av tullformaliteterna vid import eller export,

- i alla övriga fall, den faktor genom vilken det ekonomiska målet för transaktionen uppnås.

2. Om den avgörande faktor som avses i punkt 1 måste anges närmare eller om den inte kan beaktas på grund av särskilda skäl som har samband med organisationen av marknaden eller med beloppet i fråga, skall en särskild avgörande faktor fastställas i enlighet med förfarandet i artikel 9. Därvid skall hänsyn tas till följande kriterier:

a) Faktisk tillämpning snarast möjligt av variationerna i växelkursen.

b) Likartade avgörande faktorer för likartade transaktioner inom organisationen av de olika marknaderna.

c) Inbördes sammanhang mellan de avgörande faktorerna för olika priser och belopp inom en och samma organisation av marknaden.

d) Praktisk och effektiv kontroll av användningen av lämpliga växelkurser.

Artikel 4

1. Vad gäller priser och belopp andra än de som avses i artikel 5 får medlemsstaten bevilja ett kompensationsstöd till jordbrukarna om en betydande uppskrivning äger rum. Stödet skall betalas ut i tre på varandra följande delbetalningar om tolv månader med början i den på den betydande uppskrivningen följande månaden mars.

Kompensationsstödet får ej beviljas i form av ett bidrag knutet till produktionen, om det inte rör sig om produktion under en viss bestämd tidigare period. Det får inte inriktas på en viss bestämd produktion eller beviljas på villkor att produktionen sker efter den bestämda tidsperioden.

2. Maximibeloppet för den första delbetalningen av kompensationsstödet skall för hela den berörda medlemsstaten fastställas enligt det förfarande som anges i artikel 9, genom att uppskrivningsprocentsatsen i fråga multipliceras med den beräknade inkomstförlusten fastställd i enlighet med punkterna 1-3 i bilagan.

3. Eventuellt skall detta maximibelopp minskas eller förfalla med hänsyn till den konstaterade marknadssituationen under det år vid vars slut den betydande uppskrivningen konstaterades.

4. Stöd får ej beviljas för ett belopp beräknat i enlighet med punkt 2 som inte överstiger 2,6 % av den betydande uppskrivningen.

5. Stödbeloppet för den andra och tredje delbetalningen skall minskas i förhållande till den föregående delbetalningsnivån med minst en tredjedel av det belopp som utbetalats genom den första delbetalningen.

Beloppen för den andra och tredje delbetalningen av kompensationsstödet skall minskas eller förfalla med hänsyn till den inverkan på inkomsterna som blivit resultatet av den växelkursutveckling som konstaterats fram till och med början av månaden före den första delbetalningsmånaden, samt med hänsyn till den konstaterade marknadssituationen under samma period.

6. Det beaktande av marknadssituationen som avses i punkt 3 och punkt 5 andra stycket, skal ske på grundval av följande kriterier.

En eller flera sektorer kan ge upphov till en minskning av beloppet för en eller flera delbetalningar om

a) det genomsnittliga marknadspriset för den berörda medlemsstaten det år då en betydande uppskrivning konstateras, eller mellan början av den föregående delbetalningsperioden och början av den månad som föregår den första månaden av den berörda delbetalningsperioden, konstateras vara minst lika högt som det genomsnittliga marknadspriset i de medlemsstater där under samma period ingen betydande uppskrivning har ägt rum. Jämförelsen av marknadspriserna skall utföras på grundval av ett index på 100 för priset uttryckt i den nationella valutan eller i euro,

eller

b) läget vid tidpunkten för den betydande uppskrivningen i förhållande till de avgörande faktorerna för den berörda sektorn gör det omöjligt att dra slutsatsen att den nämnda uppskrivningen har haft en inverkan på hela den period som avses.

Om punkt b tillämpas skall den minskning med minst en tredjedel som avses i artikel 4.5 beräknas på grundval av beloppet för den första delbetalning som skulle ha beviljats om punkt b inte hade tillämpats.

Dessa kriterier får med stöd av gjorda erfarenheter ändras enligt det förfarande som föreskrivs i artikel 9.

Artikel 5

1. Om den växelkurs som gäller dagen för den avgörande faktorn för

- schablonmässiga stödbelopp fastställda per hektar eller per djurenhet eller

- ett kompensationsbidrag per tacka eller get eller

- ett belopp av strukturell eller miljömässig karaktär

är lägre än den som tidigare tillämpades, får den berörda medlemsstaten bevilja jordbrukarna ett kompensationsstöd i tre på varandra följande delbetalningar om tolv månader med början dagen för den avgörande faktorn.

Kompensationsstödet bör beviljas i form av ett komplement till de stöd, bidrag och belopp som avses i första stycket.

2. Maximibeloppet för den första delbetalningen av kompensationsstödet skall för hela den berörda medlemsstaten fastställas enligt det förfarande som anges i artikel 9, i enlighet med punkt 4 i bilagan till denna förordning. Stöd får emellertid ej beviljas om detta belopp är lägre än 0,5 % av uppskrivningen.

3. Stödbeloppet för den andra och tredje delbetalningen skall minskas i förhållande till den föregående delbetalningsnivån med minst en tredjedel av det belopp som utbetalats genom den första delbetalningen.

4. Eventuellt skall de belopp som avses i punkt 3 minskas eller förfalla med hänsyn till den inverkan på inkomsterna som blivit resultatet av den växelkursutveckling som konstaterats den första dagen för den andra och tredje delbetalningen.

5. Denna artikel skall inte tillämpas på belopp för vilka man under tjugofyra månader före det att en ny kurs börjar gälla har tillämpat en kurs som är lägre än denna nya kurs.

Artikel 6

1. Gemenskapens bidrag till finansieringen skall vara

- 50 % av de belopp som faktiskt beviljats för det kompensationsstöd som avses i artikel 4,

- 50 % av de belopp som får beviljas för det kompensationsstöd som avses i artikel 5. Medlemsstaten kan dock avstå från att ge nationellt bidrag till finansieringen av stödet.

2. När det gäller finansieringen av den gemensamma jordbrukspolitiken skall detta bidrag betraktas som en del av åtgärderna för att reglera jordbruksmarknaderna.

Artikel 7

1. Om exceptionella monetära förfaringssätt riskerar att äventyra tillämpningen av rättsakterna angående den gemensamma jordbrukspolitiken, skall kommissionen besluta om lämpliga skyddsåtgärder som om så krävs får avvika från gällande rättsakter angående den gemensamma jordbrukspolitiken.

Rådet och medlemsstaterna skall genast underrättas om åtgärder enligt första stycket.

Medlemsstaterna får hänskjuta kommissionens beslut till rådet inom tre arbetsdagar efter den dag då medlemsstaten underrättades om skyddsåtgärderna.

Rådet kan med kvalificerad majoritet fatta ett annat beslut inom en månad efter underrättelsen om åtgärderna.

2. Om exceptionella monetära förfaringssätt riskerar att äventyra tillämpningen av rättsakterna angående den gemensamma jordbrukspolitiken, kan kommissionen på grundval av de befogenheter som tilldelats den genom dessa rättsakter, i varje enskilt fall vidta åtgärder som avviker från denna förordning, särskilt i följande fall:

- Om ett land tillämpar onormala växelkursförfaranden, såsom flera växelkurser eller avtal om byteshandel.

- Om et lands valuta inte noteras på de officiella valutamarknaderna eller om utvecklingen för denna kan leda till snedvridning av handeln.

Artikel 8

1. Om en medlemsstat som inte deltar beslutar att betala utgifter som följer av rättsakter angående den gemensamma jordbrukspolitiken i euro och inte nationell valuta skall denna medlemsstat vidta nödvändiga åtgärder för att garantera

- att inget belopp som beviljas i euro omräknat i nationell valuta till den kurs som gäller dagen för utbetalning överstiger det belopp som skulle ha betalats ut i nationell valuta i enlighet med artiklarna 2 och 3.

- att inget belopp som uppburits i euro omräknat i nationell valuta till den kurs som gäller dagen för utbetalningen understiger det belopp som skulle ha uppburits i nationell valuta i enlighet med artiklarna 2 och 3.

2. Medlemsstaten skall innan åtgärderna träder i kraft underrätta kommissionen om dessa. Den får inte genomföra dem innan den fått kommissionens tillåtelse.

Artikel 9

Tillämpningsföreskrifterna för denna förordning skall fastställas i enlighet med förfarandet som anges i

a) artikel 23 i rådets förordning (EEG) nr 1766/92 (5) av den 30 juni 1992 om den gemensamma organisationen av marknaden för spannmål, eller

b) motsvarande artiklar i de övriga förordningarna om den gemensamma organisationen av marknaderna för jordbruks- och fiskeprodukter, eller

c) motsvarande artiklar i andra gemenskapsbestämmelser om införande av ett liknande förfarande.

Artikel 10

1. Om övergångsåtgärder visar sig nödvändiga för att underlätta den första tillämpningen av bestämmelserna i denna förordning skall kommissionen besluta om sådana åtgärder i enlighet med förfarandet i artikel 9. Tillämpningen av dessa åtgärder skall vara begränsad till den tid som är absolut nödvändig för att underlätta införandet av den nya ordningen.

2. Förordningen (EEG) nr 3813/92 och (EG) nr 724/97 upphör att gälla.

3. Om en rättsakt angående den gemensamma jordbrukspolitiken hänvisar till jordbruksomräkningskursen skall den kurs som från och med den 1 januari 1999 skall beaktas för nationella monetära enheter vara den oåterkalleligen låsta omräkningskurs som beslutats av rådet i enlighet med artikel 109l.4 i fördraget, samt för nationella valutor den kurs som avses i artikel 2.2 och eventuellt 2.3 i denna förordning.

Om en rättsakt angående den gemensamma jordbrukspolitiken hänvisar till den representativa marknadskursen för ecun skall den kurs som från och med den 1 januari 1999 skall beaktas vara växelkursen för euron.

Hänvisningarna till kompensationsstöd i förordningarna (EEG) nr 3813/92 och (EG) nr 724/97 skall betraktas som hänvisningar till artiklarna 4, 5 och 6 i denna förordning.

Hänvisningarna till avgörande faktorer i artikel 6 i förordning (EEG) nr 3813/92 skall motsvaras av hänvisningarna i artikel 3 i denna förordning.

Artikel 11

Denna förordning träder i kraft den sjunde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

Den skall tillämpas från och med den 1 januari 1999.

Artiklarna 4, 5 och 6 skall endast tillämpas för uppskrivningar som inträffat före den 1 januari 2002.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

(1) EGT L 139, 11.5.1998, s. 1.

(2) EGT L 387, 31.12.1992, s. 1, senast ändrad genom förordning (EG) nr 150/95 (EGT L 22, 31.1.1995, s. 1).

(3) EGT L 108, 25.4.1997, s. 9. Förordningen ändrad genom förordning (EG) nr 942/98 (EGT nr L 132, 6.5.1998, s. 1).

(4) EGT L 302, 19.10.1992, s. 1.

(5) EGT L 181, 1.7.1992, s. 21.

BILAGA

1. Den beräknade inkomstförlust som avses i artikel 4.2 skall motsvara

a) summan av 1 %

- av en jordbruksslutproduktion från sektorerna för spannmål inklusive ris, sockerbetor, mjölk och mjölkprodukter samt nötkött, och

- av värdet av den kvantitet produkter som levereras inom ramen för ett kontrakt som med hänsyn till gemenskapsbestämmelserna innebär att ett minimipris till producenten iakttas, inom de sektorer som avses i första strecksatsen, och

- av de stöd eller bidrag som uppbärs av jordbrukarna, med undantag för dem som avses i artikel 5

b) minskad med

- 0,5 % av värdet av förbrukningen i produktionen för foder, och

- den inverkan som en minskning av bruttoförädlingsvärdet uttryckt i marknadspriser har på avgifterna och vilka är ett resultat av åtgärder beträffande punkterna a och b första strecksatsen, och

- en nedsättning motsvarande 1 % av de beräknade utgifterna för Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket (EUGFJ) för:

- de sammanlagda schablonmässiga hektarstöden,

- hälften av struktur- och miljöstöden,

- 130 % af får- och getbidragen.

2. De belopp som avses i punkt 1 a andra och tredje strecksatsen skall inte beaktas om för den berörda sektorn summan av dessa belopp understiger 0,01 % av slutproduktionen för jordbruket i medlemsstaten i fråga.

För denna förordning anges nedan de produktionssektorer som motsvarar de statistiska aggregat eller grupper av dessa som konstaterats inom ramen för de ekonomiska räkenskaperna för jordbruket och som fastställts av Eurostat:

1. Spannmål och ris

2. Sockerbetor

3. Mjölk och mjölkprodukter

4. Nötkött

5. Oljeväxtfrö och olivolja

6. Färsk frukt och färska grönsaker

7. Potatis

8. Vin och druvmust

9. Blommor och plantskoleväxter

10. Griskött

11. Får- och getkött

12. Ägg och fjäderfä

13. Annat

3. Den beräknade inkomstförlusten skall fastställas i förhållande till uppgifter rörande

a) de hos Eurostat tillgängliga ekonomiska räkenskaperna för jordbruket för det senaste kalenderår som avslutas före dagen för den betydande uppskrivningen, vad beträffar punkt 1 a första strecksatsen och punkt 1 b första och andra strecksatsen,

b) genomförandet av budgeten eller, om detta är omöjligt, budgetar eller budgetförslag eller preliminära budgetförslag rörande

- inkomsterna det år som avses under a i denna punkt, vad beträffar punkt 1 a andra och tredje strecksatsen,

- det budgetår som inleds det saluföringsår för spannmål under vilket den betydande uppskrivningen sker, vad beträffar punkt 1 b tredje strecksatsen.

För tillämpning av punkt 2 skall de under a i denna punkt avsedda uppgifterna i gränsfall beaktas med hänsyn till uppgifter av samma art som konstaterats under de två föregående åren.

4. Det stöd som avses i artikel 5.1 skall beräknas på grundval av de uppgifter som avses i punkt 3 b första strecksatsen i denna bilaga.