[pic] | EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION |

Bryssel den 24.7.2006

KOM(2006) 415 slutlig

Förslag till

RÅDETS FÖRORDNING

om införande av en slutgiltig antidumpningstull på import av kiselkarbid med ursprung i Folkrepubliken Kina till följd av en översyn vid giltighetstidens utgång i enlighet med artikel 11.2 i rådets förordning (EG) nr 384/96 och om avslutande av undersökningarna av de antidumpningsåtgärder som tillämpas på import av kiselkarbid med ursprung i Ryska federationen och Ukraina

(framlagt av kommissionen)

MOTIVERING BAKGRUND |

Motiv och syfte Detta förslag rör tillämpningen av rådets förordning (EG) nr 384/96 av den 22 december 1995 om skydd mot dumpad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen, (nedan kallad ”grundförordningen”), senast ändrad genom rådets förordning (EG) nr 2117/2005 av den 21 december 2005, i samband med förfarandet beträffande import av kiselkarbid med ursprung i Kina, Ryssland och Ukraina och till följd av en översyn vid giltighetstidens utgång i enlighet med artikel 11.2 i förordning (EG) nr 384/96. |

Allmän bakgrund Förslaget läggs fram som ett led i genomförandet av grundförordningen och är resultatet av en undersökning som utförts i enlighet med de innehållsmässiga och procedurmässiga krav som anges i grundförordningen. |

Gällande bestämmelser Gemenskapslagstiftning saknas. |

Förenlighet med Europeiska unionens politik och mål på andra områden Ej tillämpligt. |

SAMRÅD MED BERÖRDA PARTER OCH KONSEKVENSANALYS |

Samråd med berörda parter |

De parter som berörs av förfarandet har i enlighet med bestämmelserna i grundförordningen redan haft möjlighet att bevaka sina intressen under undersökningen. |

Extern experthjälp |

Någon extern experthjälp har inte behövts. |

Konsekvensanalys Detta förslag är resultatet av tillämpningen av grundförordningen. Grundförordningen innehåller inga bestämmelser om någon allmän konsekvensanalys, men den innehåller en uttömmande förteckning över krav vars uppfyllande måste bedömas. |

RÄTTSLIGA ASPEKTER |

Sammanfattning av den föreslagna åtgärden Den 26 maj 2005 inledde kommissionen en översyn vid giltighetstidens utgång av de antidumpningsåtgärder som är i kraft för import av kiselkarbid med ursprung i Kina, Ryssland och Ukraina samt en interimsöversyn enbart med avseende på formen på de antidumpningsåtgärder som tillämpas på import av samma produkt med ursprung i Ryssland. Det konstaterades vid denna översyn att den berörda produkten med ursprung i Kina fortfarande dumpades vilket, om åtgärderna upphörde att gälla, på nytt skulle vålla skada för gemenskapsindustrin. Det konstaterades också att den berörda produkten med ursprung i Ryssland och Ukraina inte längre dumpades vid import och att det inte heller var sannolikt att dumpningen skulle återkomma. Det fastställdes vidare att det inte skulle skada gemenskapens intresse att låta åtgärderna upphöra att gälla när det gäller import från Ryssland och Ukraina. Rådet föreslås därför anta det bifogade förslaget till förordning i syfte att förlänga giltighetstiden för de gällande åtgärderna mot Kina och låta åtgärderna mot Ryssland och Ukraina upphöra. |

Rättslig grund Rådets förordning (EG) nr 384/96 av den 22 december 1995 om skydd mot dumpad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen, senast ändrad genom rådets förordning (EG) nr 2117/2005 av den 21 december 2005. |

Subsidiaritetsprincipen Förslaget avser ett område där gemenskapen är ensam behörig. Subsidiaritetsprincipen är därför inte tillämplig. |

Proportionalitetsprincipen Förslaget är förenligt med proportionalitetsprincipen av följande skäl: |

Åtgärdsformen beskrivs i grundförordningen och lämnar inte något utrymme för nationella beslut. |

Det är i det här fallet inte tillämpligt att lämna uppgifter om hur det ekonomiska eller administrativa ansvar som åläggs gemenskapen, nationella regeringar, regionala och lokala myndigheter, ekonomiska aktörer och medborgare så långt som möjligt begränsas och står i proportion till förslagets syfte. |

Val av regleringsform |

Föreslagen regleringsform: en förordning. |

Övriga regleringsformer skulle vara olämpliga av följande skäl: Övriga regleringsformer skulle vara olämpliga, eftersom det inte föreskrivs några andra alternativ i grundförordningen. |

BUDGETKONSEKVENSER |

Förslaget påverkar inte gemenskapens budget. |

1. Förslag till

RÅDETS FÖRORDNING

om införande av en slutgiltig antidumpningstull på import av kiselkarbid med ursprung i Folkrepubliken Kina till följd av en översyn vid giltighetstidens utgång i enlighet med artikel 11.2 i rådets förordning (EG) nr 384/96 och om avslutande av undersökningarna av de antidumpningsåtgärder som tillämpas på import av kiselkarbid med ursprung i Ryska federationen och Ukraina

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 384/96 av den 22 december 1995 om skydd mot dumpad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen (nedan kallad ”grundförordningen”)[1], särskilt artikel 11.2 och 11.3,

med beaktande av det förslag som kommissionen lagt fram efter samråd med rådgivande kommittén, och

av följande skäl:

1. FÖRFARANDE

1.1 Tidigare undersökningar, gällande åtgärder och pågående undersökningar

(1) Genom förordning (EG) nr 821/94[2] förlängde rådet de slutgiltiga antidumpningstullarna på import av kiselkarbid med ursprung i Folkrepubliken Kina (”Kina”), Polen, Ryska federationen (”Ryssland”) och Ukraina, till följd av en översyn vid giltighetstidens utgång i enlighet med artiklarna 14 och 15 i förordning (EEG) nr 2423/88[3]. Samtidigt godtog kommissionen genom beslut 94/202/EG[4] ett åtagande som gjorts av den ryska regeringen i samverkan med V/O Stankoimport (Moskva, Ryssland).

(2) I maj 2000 förlängde rådet genom förordning (EG) nr 1100/2000[5] de slutgiltiga antidumpningstullarna på import av kiselkarbid med ursprung i Kina, Ryssland och Ukraina till följd av en översyn vid giltighetstidens utgång och förlängde dessutom det åtagande som gjorts av den ryska regeringen i samverkan med V/O Stankoimport (Moskva, Ryssland) och som godtagits genom kommissionens beslut 94/202/EG.

(3) Den undersökning som nämns ovan i skäl (1) och som ledde till införande av slutgiltiga antidumpningstullar och godtagande av åtaganden från vissa exportörer som berörs av denna undersökning samt de översyner vid giltighetstidens utgång som gjordes 1994 och 2000 och som nämns i skälen (1) och (2) kommer nedan att kallas ”den ursprungliga undersökningen”.

(4) 2004 beslutade rådet genom förordning (EG) nr 991/2004[6] att import till de nya medlemsstater som anslöt sig till Europeiska unionen den 1 maj 2004 (de tio nya medlemsstaterna) skulle undantas från antidumpningstullar om den skedde i enlighet med vissa särskilda åtaganden (nedan kallade ”utvidgningsåtaganden”), och rådet bemyndigade kommissionen att godta dessa utvidgningsåtaganden. På denna grundval godtog kommissionen genom besluten 2004/498/EG[7] och 2004/782/EG[8] de åtaganden som den ukrainska exporterande tillverkaren Zaporozhsky Abrasivny Combinat erbjöd. Godtagandet av detta åtagande upphörde att gälla den 20 maj 2005.

(5) I januari 2004 inledde kommissionen en partiell interimsöversyn[9] på begäran av Zaporozhsky Abrasivny Combinat, den ukrainska exporterande tillverkaren. Sökanden hade hävdat att man på grund av starkt förändrade omständigheter borde beviljas marknadsekonomisk behandling och att dumpningsmarginalen var betydligt lägre än de åtgärder som var i kraft. En undersökning visade dock att företaget inte uppfyllde kriterierna för att beviljas marknadsekonomisk behandling (artikel 2.7 c i rådets förordning (EG) nr 384/96 av den 22 december 1995 om skydd mot dumpad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen[10] (”grundförordningen”)) och undersökningen avslutades sedan[11].

(6) Den 30 juni 2005[12] inledde kommissionen dessutom ett antidumpningsförfarande beträffande import av kiselkarbid med ursprung i Rumänien på grundval av ett klagomål från Europeiska kemiindustrirådet (CEFIC) som företräder tillverkare som svarar för all tillverkning av kiselkarbid i gemenskapen. Eftersom Europeiska kemiindustrirådet drog tillbaka klagomålet den 1 mars 2006 avslutades dock undersökningen genom kommissionens beslut 2006/423/EG[13].

1.2 Begäran om översyn vid giltighetstidens utgång

(7) Efter offentliggörandet av ett tillkännagivande om att giltighetstiden snart skulle komma att löpa ut för de gällande antidumpningsåtgärderna för import av kiselkarbid med ursprung i Kina, Ryssland och Ukraina[14], mottog kommissionen den 24 februari 2005 en begäran om översyn av åtgärderna enligt artikel 11.2 i grundförordningen. Samtidigt mottog kommissionen en begäran om översyn av formen på de åtgärder som tillämpas på import av den berörda produkten med ursprung i Ryssland enligt artikel 11.3 i grundförordningen.

(8) Begäran om översyn ingavs av Europeiska kemiindustrirådet som ombud för tillverkare som står för all tillverkning av kiselkarbid i gemenskapen. Begäran om en översyn vid giltighetstidens utgång grundades på att det var sannolikt att dumpningen och skadan för gemenskapsindustrin skulle fortsätta eller återkomma om åtgärderna upphörde att gälla. Begäran om en interimsöversyn grundade sig på det faktum att formen på åtgärderna var olämplig och inte skulle motverka effekterna av den skadevållande dumpningen.

(9) Kommissionen fastslog efter samråd med rådgivande kommittén att bevisningen var tillräcklig för att motivera att det inleddes en översyn vid giltighetstidens utgång enligt artikel 11.2 och en interimsöversyn enligt artikel 11.3 i grundförordningen och inledde därför båda översynerna samma dag[15].

1.3 Undersökning

(10) Kommissionen underrättade officiellt de exporterande tillverkarna, importörerna, råvaruproducenterna och de användare som den visste var berörda samt deras intresseorganisationer, företrädarna för exportländerna och gemenskapstillverkarna om att en interimsöversyn och en översyn vid giltighetstidens utgång hade inletts. Berörda parter gavs möjlighet att inom den tidsfrist som angetts i tillkännagivandet om inledande av den nya undersökningen lämna synpunkter skriftligen och begära att bli hörda.

(11) Med tanke på det stora antalet kinesiska exporterande tillverkare och importörer i gemenskapen som inte var närstående någon exporterande tillverkare i de berörda länderna ansågs det, i överensstämmelse med artikel 17 i grundförordningen, lämpligt att undersöka om ett stickprovsförfarande skulle användas. För att kommissionen skulle kunna besluta om ett stickprovsförfarande verkligen var nödvändigt och i så fall göra ett urval ombads de ovannämnda parterna att i enlighet med artikel 17.2 i grundförordningen ge sig till känna inom två veckor efter det att förfarandet hade inletts och till kommissionen lämna de uppgifter som begärts i tillkännagivandet om inledande.

(12) Ingen kinesisk exporterande tillverkare tillhandahöll de upplysningar som begärdes och ingen av dem samarbetade i det här förfarandet. Det beslutades därför att ett stickprovsförfarande inte var nödvändigt.

(13) Sex icke-närstående importörer i gemenskapen tillhandahöll de upplysningar som begärdes i tillkännagivandet om inledande och var villiga att samarbeta vidare. Av de sex importörerna valdes tre företag ut att ingå i urvalet. Dessa importörer svarade för den största representativa importvolym för kända importörer i gemenskapen (98 %) som rimligen kunde undersökas inom den tid som stod till förfogande.

(14) En enkät skickades därför till de tre gemenskapsimportörer som ingick i urvalet, till två gemenskapstillverkare, till 16 råvaruproducenter och till två kända exporterande tillverkare i Ukraina och Ryssland. Dessutom kontaktades två tillverkare i Brasilien, som valts som tänkbart jämförbart land, och enkäten sändes även till dessa.

(15) Fullständiga svar på enkäten inkom från de tre gemenskapsimportörer som ingick i urvalet, sju användare, två råvaruproducenter och två exporterande tillverkare i de berörda länderna samt från två tillverkare i det jämförbara landet.

(16) Kommissionen inhämtade och kontrollerade alla uppgifter som ansågs nödvändiga för undersökningen och gjorde kontrollbesök vid följande företag:

Tillverkare i gemenskapen:

- Kollo Silicon carbide B.V. (Nederländerna), ESK-SIC GmbH (Tyskland)

- Navarro SiC, S.A. (Spanien)

Tillverkare i exportlandet:

- JSC Zaporozhsky Abrasivny Combinat, Zaporozhsky (Ukraina)

- JSC Volzhsky Abrasive Combinat, Volzhsky (Ryssland)

Tillverkare i jämförbart land:

- Saint-Gobain Materials Cerámicas Ltda, Minas Gerais (Brasilien)

- Treibacher Schleifmittel Brasil Ltda, São Paolo (Brasilien)

Importörer i gemenskapen:

- Imexco-Ullrich GmbH (Tyskland)

- Smyris Abrasivi (Italien)

Användare i gemenskapen:

- Morganite Crucible Limited (Storbritannien)

- TGA Ltd (Tjeckien)

(17) Undersökningen beträffande sannolikheten för fortsatt eller återkommande dumpning och skada omfattade perioden från och med den 1 april 2004 till och med den 31 mars 2005 (nedan kallad ”undersökningsperioden” eller i tabeller ”UP”). Undersökningen av de utvecklingstendenser som är av betydelse för bedömningen av sannolikheten för fortsatt eller återkommande skada omfattade perioden från och med den 1 januari 2001 till och med undersökningsperiodens slut (nedan kallad ”skadeundersökningsperioden”).

(18) Alla berörda parter underrättades om de viktigaste omständigheter och överväganden som låg till grund för slutsatserna i denna översyn. Parterna medgavs också en tid inom vilken de kunde lämna uppgifter efter mottagandet av denna information. De synpunkter som inkom inom utsatt tid beaktades och i förekommande fall ändrades undersökningsresultaten i enlighet med dessa.

2. BERÖRD PRODUKT OCH LIKADAN PRODUKT

2.1 Berörd produkt

(19) Den berörda produkten är densamma som i de ursprungliga undersökningarna som ledde till införandet av de åtgärder som nu gäller, dvs. kiselkarbid. Kiselkarbid klassificeras för närvarande enligt KN-nummer 2849 20 00.

(20) Kiselkarbid framställs genom upphettning av kisel och koks (eller petroleumkoks) till hög temperatur (upp till 2 000°C). Resultatet blir rå kiselkarbid som oftast bearbetas vidare för de slutliga användningsområdena. Framställningsprocessen för kiselkarbid är sådan att varan automatiskt omfattar en rad olika kvaliteter med avseende på kiselhalt. De olika kvaliteterna kan indelas i två huvudtyper, kristallisk och metallurgisk. Den kristalliska typen anses vara av högre kvalitet på grund av den högre kiselhalten. Den kristalliska typen indelas i svart respektive grön typ.

(21) Den kristalliska kvaliteten används vanligen för framställning av slipverktyg, slipstenar, höggradigt eldfasta produkter och tekniska keramiska produkter, medan den metallurgiska typen vanligen används som kiselbärare vid gjutning och arbeten med masugn. På samma sätt som i den föregående undersökningen är bägge typerna att anse som en och samma produkt i samband med denna undersökning.

2.2 Likadan produkt

(22) I likhet med vad som fastställdes i de ursprungliga undersökningarna har det vid denna översyn bekräftats att den berörda produkten och de produkter som tillverkas och säljs av de exporterande tillverkarna på deras hemmamarknader, de produkter som tillverkas och säljs av gemenskapstillverkarna på gemenskapsmarknaden och de produkter som tillverkas och säljs av tillverkaren i det jämförbara landet på det landets inhemska marknad har samma grundläggande fysiska egenskaper och samma användningsområden och att de således anses vara likadana produkter enligt artikel 1.4 i grundförordningen.

3. SANNOLIKHET FÖR FORTSATT ELLER ÅTERKOMMANDE DUMPNING

3.1 Inledande anmärkningar

(23) I denna översyn vid giltighetstidens utgång har de två kända tillverkarna i Ukraina och Ryssland samarbetat till fullo. Som anges i skäl (12) har dock ingen tillverkare i Kina samarbetat.

3.2 Dumpning av importen under undersökningsperioden

3.2.1 Jämförbart land

(24) Eftersom Ukraina[16] och Kina inte ansågs vara marknadsekonomier under undersökningsperioden (och inte heller vid den tidigare undersökningen) måste normalvärdet fastställas enligt artikel 2.7 a i grundförordningen, dvs. på grundval av uppgifter hämtade från ett tredjeland med marknadsekonomi där produkten tillverkades och såldes på hemmamarknaden. Den exporterande tillverkaren i Ukraina hade heller inte lyckats få marknadsekonomisk status vid en interimsöversyn som avslutades strax innan denna översyn vid giltighetstidens utgång inleddes (se skäl (5)).

(25) När denna översyn vid giltighetstidens utgång inleddes planerade man att använda Brasilien som jämförbart land för tillverkningskostnader och inhemsk försäljning. Brasilien har också använts vid en tidigare översyn vid giltighetstidens utgång.

(26) Undersökningen bekräftade att Brasilien fortfarande är ett lämpligt jämförelseland.

(27) För det första innebär storleken på den inhemska marknaden att Brasilien är ett representativt land för fastställandet av normalvärdet för de två berörda länderna. För det andra styrs de inhemska priserna i Brasilien av normala marknadskrafter eftersom efterfrågan är tillräckligt stor på denna marknad och det finns konkurrerande tillverkare. För det tredje kan de grundläggande fysiska och kemiska egenskaperna hos den likadana produkt som tillverkas i Brasilien anses vara identiska med den produkt som exporteras av de två berörda länderna. Det fanns heller inga argument mot att använda Brasilien som jämförelseland.

(28) Därför drog kommissionen slutsatsen att Brasilien var ett rimligt och lämpligt val av jämförelseland för fastställande av normalvärdet för import av kiselkarbid med ursprung i Kina och Ukraina.

3.2.2 Normalvärde

3.2.2.1 Normalvärdet för exporterande tillverkare i Kina och Ukraina

(29) Först undersökte man om de brasilianska tillverkarnas inhemska försäljning (totalt sett och per produkttyp) motsvarade representativa volymer i förhållande till de volymer som exporterades av Kina respektive Ukraina.

(30) Det konstaterades att de brasilianska tillverkarnas inhemska försäljning var betydligt större än de kinesiska och ukrainska exporterande tillverkarnas exportförsäljning till gemenskapen, både totalt sett och per produkttyp.

(31) Därefter undersökte man om de två medverkande brasilianska tillverkarnas (Saint-Gobain Materials Cerámicas Ltda och Treibacher Schleifmittel Brasil Ltda) inhemska försäljning till oberoende kunder hade skett vid normal handel i enlighet med artikel 2.4 i grundförordningen.

(32) Det konstaterades att det vägda genomsnittliga försäljningspriset för all försäljning under undersökningsperioden för båda företagen var högre än den vägda genomsnittliga tillverkningskostnaden per enhet. All försäljning på hemmamarknaden ansågs därför ha skett vid normal handel. För att få en rättvis jämförelse mellan priserna i Brasilien och normalvärdet i Kina och Ukraina gjordes justeringar för att ta hänsyn till eventuella skillnader i fråga om produktkodnummer eller handelsled.

(33) I enlighet med artikel 2.1 i grundförordningen baserades normalvärdet på de vägda genomsnittspriserna på de två brasilianska tillverkarnas försäljning till oberoende kunder på hemmamarknaden.

(34) Efter meddelandet av de slutgiltiga undersökningsresultaten ifrågasatte Europeiska kemiindustrirådet riktigheten hos det fastställda normalvärdet, eftersom försäljningspriserna på den inhemska marknaden i Brasilien enligt deras uppgifter var högre än priserna på exporten från Ukraina till gemenskapsmarknaden. Denna invändning har dock inte kunnat beläggas och måste därför avvisas. De justeringar som nämns i skäl (31) möjliggör en rättvis beräkning av normalvärdet.

3.2.2.2 Normalvärdet för exporterande tillverkare i Ryssland

(35) Först undersöktes om den ryska exporterande tillverkarens försäljningsvolym på hemmamarknaden totalt sett och per produkttyp var representativ, dvs. motsvarade minst 5 % av exportvolymen till gemenskapen.

(36) Man konstaterade att den inhemska försäljningen totalt sett och för vissa produkttyper motsvarade minst 5 % av exportvolymen till gemenskapen. När det gäller de produkttyper för vilka den inhemska försäljningen motsvarade mindre än 5 % av exportvolymen till gemenskapen, måste normalvärdet fastställas i enlighet med artikel 2.3 i grundförordningen.

(37) När det gäller de produkttyper för vilka den inhemska försäljningen motsvarade 5 % av exportvolymen till gemenskapen undersökte man om den ryska tillverkarens inhemska försäljning till oberoende kunder hade skett vid normal handel i enlighet med artikel 2.4 i grundförordningen. Detta gjordes genom att man för varje exporterad produkttyp av den berörda produkten fastställde andelen av den inhemska försäljningen till oberoende kunder som inte skett till förlust under undersökningsperioden enligt följande:

a) För de produkttyper för vilka över 80 % av försäljningen (i volym) på den inhemska marknaden skett till priser som inte understeg enhetskostnaderna, dvs. för vilka det genomsnittliga försäljningspriset för den berörda produkttypen var lika högt som eller högre än den genomsnittliga tillverkningskostnaden, beräknades normalvärdet som genomsnittspriset på all inhemsk försäljning av den berörda produkttypen oavsett om försäljningen var lönsam eller inte.

b) För de produkttyper för vilka minst 10 % men högst 80 % av försäljningen (i volym) på den inhemska marknaden skett till priser som inte understeg enhetskostnaderna, beräknades normalvärdet som det vägda genomsnittet av priserna vid den försäljning som skedde till priser som minst motsvarade enhetskostnaderna för produkttypen i fråga.

c) För de produkttyper för vilka mindre än 10 % av försäljningsvolymen på den inhemska marknaden såldes till priser som inte understeg kostnaden per enhet ansågs det att den berörda produkttypen inte såldes vid normal handel, och därför måste ett normalvärde fastställas för dessa produkttyper i enlighet med artikel 2.3 i grundförordningen.

(38) I enlighet med artikel 2.6 i grundförordningen konstruerades normalvärdet på grundval av tillverkningskostnaden för den berörda typen jämte ett belopp för att täcka försäljnings- och administrationskostnader och andra allmänna kostnader samt vinst. Man använde härvid den exporterande tillverkarens försäljnings- och administrationskostnader och andra allmänna kostnader för den likadana produkten, och vinsten fastställdes till den exporterande tillverkarens genomsnittliga vinst på försäljningen av den likadana produkten vid normal handel.

3.2.3 Exportpris

Kina

(39) Som nämns i skäl (12) deltog ingen exporterande tillverkare i Kina i undersökningen. Exportpriserna måste därför fastställas på grundval av tillgängliga uppgifter i enlighet med artikel 18.1 i grundförordningen, dvs. de uppgifter som lämnats i klagomålet.

Ukraina och Ryssland

(40) Exportpriserna för exporterande tillverkare i Ukraina och Ryssland fastställdes i enlighet med artikel 2.8 i grundförordningen på grundval av de exportpriser som faktiskt betalades eller skulle betalas av oberoende kunder i gemenskapen.

(41) Vid beräkning av exportpriset för den ryska tillverkaren när det gäller försäljning via Stankoimport (dvs. import befriad från antidumpningstull inom ramen för det kvantitativa åtagandet) har alla kostnader för Stankoimports verksamhet dragits av för att få fram exportpriset fritt fabrik.

(42) Europeiska kemiindustrirådet ifrågasatte de exportpriser som fastställts för Ukraina och hävdade att de priser som tas ut på den ukrainska importen var mycket lägre. Som stöd för detta inlämnades vissa offerter. Påståendet måste dock avvisas, eftersom offerter inte kan beaktas utan att det finns belägg för en faktisk försäljning. Som nämns i skäl 40 användes den berörda exporterande tillverkarens exportpriser för att beräkna dumpningsmarginalen. Dessa priser kontrollerades på plats hos det berörda företaget.

3.2.4 Jämförelse

(43) Normalvärdet och exportpriset jämfördes på nivån fritt fabrik. För att få en rättvis jämförelse mellan normalvärdet och exportpriset gjordes i enlighet med artikel 2.10 i grundförordningen justeringar i fråga om transportkostnader, handelsled och förpackningskostnader som påstods och konstaterades påverka priserna och prisernas jämförbarhet.

3.2.5 Dumpningsmarginal

(44) Dumpningsmarginalen fastställdes på grundval av en jämförelse mellan det vägda genomsnittliga normalvärdet för varje produkttyp och det vägda genomsnittliga exportpriset för den motsvarande typen i enlighet med artikel 2.11 och 2.12 i grundförordningen.

Kina

(45) På grundval av tillgängliga uppgifter (dvs. uppgifterna i klagomålet) och i enlighet med artikel 18.1 i grundförordningen har dumpningsmarginalen fastställts till samma nivå som i den tidigare undersökningen, dvs. ca 50 %.

Ukraina

(46) Dumpningmarginalen för export av kiselkarbid från Ukraina under undersökningsperioden konstaterades ligga under den miniminivå som föreskrivs i artikel 9.3 i grundförordningen.

Ryssland

(47) Ryssland har ett kvantitativt åtagande sedan 1986. Det kvantitativa åtagandet har gjort det möjligt för en rysk importör, Stankoimport, att importera en fastställd mängd (i procent av förbrukningen inom gemenskapen) till gemenskapen utan att behöva betala antidumpningstull. För import utöver den fastställda kvantiteten skulle antidumpningstull betalas. Vid beräkningen av dumpningsmarginalen gjordes ingen åtskillnad mellan den import som omfattades av det kvantitativa åtagandet (77 %) och den import för vilken antidumpningstull skulle betalas (23 %).

(48) Dumpningmarginalen för export av kiselkarbid från Ryssland under undersökningsperioden konstaterades ligga under den miniminivå som föreskrivs i artikel 9.3 i grundförordningen.

3.3 Utveckling av importen om åtgärderna skulle upphöra att gälla

3.3.1 Kina

(49) Som redan framhållits medverkade inga exporterande tillverkare i denna undersökning. Det sannolika scenariot för vad som skulle hända om åtgärderna upphörde att gälla är därför baserat på tillgängliga uppgifter, särskilt uppgifter hämtade från klagomålet och Comext (en elektronisk databas över gemenskapens utrikeshandel).

Förhållandet mellan Kinas exportpriser till tredjeländer och priserna i gemenskapen

(50) De viktigaste tredjeländerna för Kinas export under undersökningsperioden var USA och Japan. Enligt uppgifterna i klagomålet var det kinesiska priset cif USA för kvaliteten ”Macro Black” ca 650 euro/ton. Det kinesiska priset cif Japan för kvaliteten ”Macro Green” uppgick till 770 euro/ton. Den prisstatistik som publicerats i olika affärstidningar tyder på att dessa prisuppgifter från de kinesiska exportörerna är riktiga.

(51) Det konstaterades också att de genomsnittliga exportpriserna från Kina till USA enligt Comext-databasen var betydligt lägre än normalvärdet från jämförelselandet i undersökningen, vilket innebär att denna export också kan ha skett till dumpade priser under undersökningsperioden.

(52) Eftersom gemenskapsindustrins genomsnittspris (ca 1 000 euro för ”Macro Black” och 1 500 euro för ”Macro Green”) är betydligt högre skulle de kinesiska exporterande tillverkarna, om åtgärderna upphörde att gälla, ha starka incitament att styra över betydande exportkvantiteter från de nuvarande marknaderna i tredjeländer till gemenskapsmarknaden.

(53) Man bör också hålla i minnet att den kinesiska exporten av den berörda produkten till EU konstaterades ske till dumpade priser i den ursprungliga undersökningen och att dumpningen fortsatte i samma skala under den nu aktuella undersökningsperioden. Det finns ingen anledning att anta att tillverkarna skulle reagera på annat sätt.

(54) Som anges ovan stöder tillgängliga uppgifter om normalvärdet och priser vid export till tredjeländer slutsatsen att det är sannolikt att de kinesiska exportörerna skulle fortsätta med dumpningen om åtgärderna upphörde att gälla.

(55) Sammanfattningsvis är det sannolikt att den nuvarande kinesiska exporten till marknader i tredjeländer skulle styras över till gemenskapen om åtgärderna upphörde att gälla. Det finns då också en tydlig risk att de exporterade kvantiteterna dumpas.

Outnyttjad kapacitet och lager

(56) I begäran om denna översyn uppskattade Europeiska kemiindustrirådet (med hänvisning till uppgifter från affärstidningar) att Kinas totala produktionskapacitet var mellan 600 000 och 700 000 ton. Den faktiska produktionen beräknas till ca 440 000 ton, vilket ger en outnyttjad kapacitet på mellan 160 000 och 260 000 ton. Det finns inga uppgifter om lager.

(57) Detta visar att de exporterande tillverkarna i Kina har betydande reservkapacitet för ökad produktion. Det är således högst sannolikt att de, om åtgärderna upphörde att gälla, skulle använda denna reservkapacitet till att öka exporten till gemenskapen.

3.3.2 Ryssland

(58) Eftersom den enda kända tillverkaren i Ryssland har medverkat i denna undersökning grundar sig det sannolika scenariot för vad som skulle hända om åtgärderna upphörde att gälla främst på uppgifter hämtade från den exporterande tillverkarens kontrollerade svar på enkäten.

Förhållandet mellan priserna i gemenskapen och priserna i Ryssland

(59) Det bör först påpekas att den rådande prisnivån i gemenskapen redan påverkats i betydande utsträckning av importen från Ryssland (med tanke på det kvantitativa åtagandet), eftersom den ryska exportörens försäljning idag motsvarar ca 10 % av förbrukningen inom gemenskapen.

(60) En jämförelse mellan den rådande prisnivån på den inhemska marknaden i Ryssland och prisnivån i gemenskapen visar att priserna generellt är lägre i Ryssland. Eftersom de kvantiteter som den ryska tillverkaren kunde exportera utan att betala antidumpningstull enligt det kvantitativa åtagandet hade fastställts i förväg, hade den ryska tillverkaren dock incitament att exportera kristalliska kvaliteter (som ger ett högre pris per ton) och istället sälja metallurgiska kvaliteter på hemmamarknaden och andra marknader. En eventuell prisskillnad mellan samma kvaliteter skulle därför i praktiken vara mindre än vad en jämförelse mellan genomsnittliga prisnivåer visar.

(61) En generellt högre prisnivå i gemenskapen skulle normalt leda till ökad export till gemenskapen om åtgärderna upphörde att gälla, men detta scenario förefaller inte särskilt sannolikt i detta fall. Eftersom det finns ett kvantitativt åtagande bör man inte överskatta den potentiella ökningen av importen, särskilt när det gäller höggradig kiselkarbid, eftersom den ryska exportören redan har haft möjlighet att exportera kiselkarbid i betydande kvantiteter och dessutom haft incitament att exportera höggradig kiselkarbid. En eventuell ökning av importen av kiselkarbid skulle därför troligen vara begränsad både i fråga om kvantitet och kvalitet (metallurgiska kvaliteter) och skulle i all sannolikhet inte ske till dumpade priser.

Förhållandet mellan exportpriserna till tredjeländer och priserna i Ryssland

(62) Över 75 % av exporten till tredjeländer från ryska tillverkare sker till USA. En jämförelse av inhemska priser och exportpriserna till USA visar att prisnivån i genomsnitt är högre när det gäller export till USA. Man bör dock vara medveten om att det troligen är olika kvaliteter av produkten som säljs på export respektive på hemmamarknaden (eftersom exporten sannolikt består av kvaliteter av högre värde per ton för att täcka transportkostnaderna), vilket gör det svårt att dra några slutsatser av en sådan jämförelse. Det kan dock konstateras att denna export inte omfattas av antidumpningsåtgärder och att det inte finns något som tyder på att denna export sker till dumpade priser.

Förhållandet mellan exportpriserna till tredjeländer och priserna i gemenskapen

(63) Vid en jämförelse mellan den ryska exportörens exportpriser till dess största marknad i tredjeland (USA) respektive till gemenskapsmarknaden är det viktigt att beakta att det finns ett kvantitativt åtagande. Som sagts tidigare innebär de fastställda kvantiteter som den ryska exportören har kunnat exportera till gemenskapen att det företaget har incitament att exportera kvaliteter av högre värde per ton till gemenskapsmarknaden.

(64) På liknande sätt, och som framgår av skäl 62 ovan, kan det förutsättas att även exporten till USA med tanke på transportkostnaderna främst innehåller kvaliteter av högre värde per ton. Det skapar relativt god jämförbarhet mellan det genomsnittliga försäljningspriset till gemenskapsmarknaden respektive till den amerikanska marknaden.

(65) Jämförelsen mellan genomsnittliga försäljningspriser till gemenskapsmarknaden respektive till den amerikanska marknaden visar att priserna vid export till USA i genomsnitt är högre.

(66) Det verkar därför inte finnas någon uppenbar anledning för den ryska tillverkaren att styra över kvantiteter som idag säljs på dess främsta exportmarknad (dvs. USA) till gemenskapsmarknaden, om åtgärderna upphörde att gälla.

Outnyttjad kapacitet och lager

(67) Den ryska exporterande tillverkarens kapacitet är 62 000 ton. Under undersökningsperioden låg tillverkningen nära full kapacitet, eftersom kapacitetsutnyttjandet hade ökat under referensperioden. Lagret ansågs vara normalt för verksamhet av detta slag.

(68) Med tanke på den teknik som den ryska tillverkaren använder (bearbetningsanläggningar i ”tågvagnar” som rangeras mellan elanläggningar och lossnings- eller sorteringsställen), är det osannolikt att den exporterande tillverkaren skulle kunna expandera verksamheten på kort sikt.

(69) Det finns således inget som tyder på att den ryska tillverkaren skulle kunna öka produktionen för att öka exporten till gemenskapen om åtgärderna upphörde att gälla.

3.3.3 Ukraina

(70) Eftersom den enda kända tillverkaren i Ukrain har medverkat i denna undersökning grundar sig det sannolika scenariot för vad som skulle hända om åtgärderna upphörde att gälla främst på uppgifter hämtade från den exporterande tillverkarens kontrollerade svar på enkäten.

Outnyttjad kapacitet och lager

(71) Den ukrainska exporterande tillverkarens kapacitet är 23 000 ton. Under undersökningsperioden låg tillverkningen nära full kapacitet, eftersom kapacitetsutnyttjandet hade ökat under referensperioden. Lagret ansågs vara normalt för verksamhet av detta slag.

(72) Med tanke på den teknik som den ukrainska tillverkaren använder (samma som den ryska tillverkaren, se skäl (68)) är det osannolikt att den exporterande tillverkaren skulle kunna expandera sin verksamhet på kort sikt.

(73) Europeiska kemiindustrirådet hävdade att den exporterande tillverkarens kapacitet var hela 32 000 ton. Detta argument grundade sig dock på hypotetiska uppgifter och beaktade varken produktionsuppehåll för underhåll och reparationer eller det berörda företagets särskilda omständigheter, dvs. att etablering inom tätort medför vissa miljöbetingade begränsningar. Därför bekräftas den kapacitet som avses i skäl (71) ovan, och Europeiska kemiindustrirådets påstående måste avvisas.

(74) Det finns således inget som tyder på att den ukrainska tillverkaren skulle kunna öka produktionen för att öka exporten till gemenskapen om åtgärderna upphörde att gälla.

Förhållandet mellan priserna i gemenskapen och priserna i Ukraina och tredjeländer

(75) En jämförelse mellan den rådande prisnivån på den inhemska marknaden i Ukraina, prisnivån i gemenskapen och priserna till tredjeländer visar att priserna i genomsnitt är lägre vid försäljning i Ukraina och till tredjeländer.

(76) En meningsfull jämförelse mellan den ukrainska marknaden, marknader i tredjeländer och gemenskapsmarknaden var dock inte möjlig, eftersom produktmixen skiljer sig åt i hög grad och genomsnittspriserna därför inte är jämförbara. Den inhemska marknaden i Ukraina är dessutom begränsad och den ukrainska tillverkaren kan, till skillnad från tillverkarna i gemenskapen, inte tillverka alla olika kvaliteter (av högre värde).

(77) Det kunde därför inte fastställas om den ukrainska exportören skulle ha incitament att att styra över kvantiteter från den inhemska marknaden eller från andra exportmarknader till gemenskapsmarknaden, om åtgärderna upphörde att gälla. Med tanke på undersökningsresultaten i fråga om dumpning och den generellt högre prisnivån i gemenskapen kan man dock dra slutsatsen att denna export knappast skulle ske till dumpade priser även om exporten till gemenskapsmarknaden ökade. En sådan ökning skulle dessutom vara måttlig (uppskattningsvis högst 10 000 ton), eftersom den ukrainska exportören har begränsad tillverkningskapacitet.

3.4 Sannolikhet för att dumpningen fortsätter eller återkommer

3.4.1 Kina

(78) Inga exporterande tillverkare i Kina har deltagit i undersökningen.

(79) På grundval av tillgängliga uppgifter har det fastställts att de kinesiska exportörerna fortfarande dumpar produkten och sannolikt skulle fortsätta med dumpningen på gemenskapsmarknaden om åtgärderna upphörde att gälla.

(80) Det har därför konstaterats att fortsatt dumpning av exporterande tillverkare i Kina är sannolik, om åtgärderna upphörde att gälla.

3.4.2 Ukraina

(81) Det har konstaterats att den ukrainska exportören inte har exporterat till dumpade priser under undersökningsperioden och att det inte finns något som tyder på att situationen skulle ändras om åtgärderna upphörde att gälla.

(82) En eventuell ökning av exporten från Ukraina till gemenskapen, om åtgärderna upphör att gälla, förväntas vara begränsad. Den ukrainska tillverkarens begränsade kapacitet innebär att exporten till gemenskapen förväntas öka med högst 10 000 ton, och denna export skulle sannolikt inte ske till dumpade priser.

(83) Det anses därför inte sannolikt att dumpningen av import från Ukraina återkommer.

3.4.3 Ryssland

(84) Det har konstaterats att den ryska exportören inte har exporterat till dumpade priser under undersökningsperioden och att det inte finns något som tyder på att situationen skulle ändras om åtgärderna upphörde att gälla.

(85) Dessutom har den ryska exporterande tillverkaren redan i många år kunnat sälja en viss mängd kiselkarbid på gemenskapsmarknaden genom ett kvantitativt åtagande. Exporten genom denna kanal utgjorde under undersökningsperioden ca 17 % av den ryska tillverkarens totala kapacitet. Den ryska exporterande tillverkaren är således redan väl etablerad på marknaden, och en plötsligt ökning av importen från Ryssland är därför högst osannolik.

(86) Risken att betydande kvantiteter styrs över till gemenskapsmarknaden förefaller dessutom relativt liten, eftersom den ryska tillverkaren tagit ut högre priser vid försäljning till tredjeländer än vid försäljning till gemenskapen.

(87) Det har också konstaterats att tillverkningen ligger nära full kapacitet och att tillverkaren endast har begränsade möjligheter att öka kapaciteten.

(88) Det anses därför inte sannolikt att dumpningen av import från Ryssland återkommer.

(89) Med tanke på undersökningsresultaten för Ukraina och Ryssland bör förfarandet mot dessa länder avslutas .

4. DEFINITION AV GEMENSKAPSINDUSTRIN

(90) Gemenskapsindustrins struktur har förändrats sedan den senaste översynen vid giltighetstidens utgång eftersom den tidigare tyska tillverkaren, Elektroschmelzwerk Kempten GmbH, München, har delats upp i två närstående företag, varav det ena är lokaliserat i Nederländerna och det andra i Tyskland. Endast det förstnämnda tillverkar och bearbetar rå kiselkarbid, medan det andra vidareförädlar kiselkarbid som tillverkats av Kollo Silicon Carbide B.V.. Slutprodukten är dock fortfarande den likadana produkten. ESK-SIC GmbH säljer dessutom både egen kiselkarbid och kiselkarbid tillverkad av Kollo Silicon Carbide B.V. Därför betraktas de båda företagen som en och samma koncern.

4.1 Tillverkning i gemenskapen

(91) Inom gemenskapen framställs den likadana produkten av två tillverkare som svarar för gemenskapens sammanlagda tillverkning i den mening som avses i artikel 4.1 i grundförordningen.

4.2 Gemenskapsindustrin

(92) Begäran stöds av följande tillverkare inom gemenskapen:

- Kollo Silicon Carbide B.V. (Nederländerna) och det närstående företaget ESK-SIC GmbH (Tyskland)

- Navarro SiC, S.A. (Spanien)

(93) Eftersom dessa tre gemenskapstillverkare svarade för all tillverkning av den likadana produkten i gemenskapen ansågs de klagande tillverkarna utgöra gemenskapsindustrin i den mening som avses i artiklarna 4.1 och 5.4 i grundförordningen.

5. SITUATIONEN PÅ GEMENSKAPSMARKNADEN

5.1 Inledande anmärkningar

(94) I undersökningen av hur den berörda importen påverkat gemenskapsindustrin ingick en utvärdering av olika relevanta ekonomiska faktorer och index enligt artikel 3.5 i grundförordningen.

5.2 Förbrukning på gemenskapsmarknaden

(95) Gemenskapens synbara förbrukning fastställdes på grundval av importvolymen för den berörda produkten från de berörda länderna och alla övriga tredjeländer samt gemenskapsindustrins försäljningsvolym på gemenskapsmarknaden.

(96) Importvolymen fastställdes på grundval av uppgifter från Eurostat för det relevanta KN-numret under skadeundersökningsperioden.

(97) Enligt denna beräkning har förbrukningen i gemenskapen ökat något från 217 137 ton 2001 till 226 450 ton under undersökningsperioden, vilket motsvarar en ökning på 4 % under skadeundersökningsperioden. Utvecklingstendensen visas i tabell 1.

(98) Förbrukningen utvecklades dock inte stadigt. Under perioden 2001 – 2003 minskade den med 10 %. Från och med 2003 ökade dock förbrukningen med över 10 % fram till undersökningsperioden, då den var högre än 2001 års nivå.

(99) Minskningen i början av skadeundersökningsperioden berodde till stor del på att kiselkarbid ersattes av andra produkter (t.ex. järnkisel och industridiamanter) som då var billigare.

(100) I samband med sänkta priser på kiselkarbid ökade dock förbrukningen återigen från och med 2003.

Tabell 1 |

2001 | 2002 | 2003 | 2004 | UP |

2001 | 2002 | 2003 | 2004 | UP |

2001 | 2002 | 2003 | 2004 | UP |

2001 | 2002 | 2003 | 2004 | UP |

2001 | 2002 | 2003 | 2004 | UP |

2001 | 2002 | 2003 | 2004 | UP |

2001 | 2002 | 2003 | 2004 | UP |

Kina | 52,6 |

2. Gällande bestämmelser om tullar skall tillämpas.

Artikel 3

Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning .

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den [...]

På rådets vägnar

Ordförande

[1] EGT L 56, 6.3.1996, s. 1. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 2117/2005 (EUT L 340, 23.12.2005, s. 17).

[2] EGT L 94, 13.4.1994, s. 21. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 1786/97 (EGT L 254, 17.9.1997, s. 6).

[3] EGT L 209, 2.8.1988, s. 1.

[4] EGT L 94, 13.4.1994, s. 32.

[5] EGT L 125, 26.5.2000, s. 3. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 991/2004 (EUT L 182, 19.5.2004, s. 18.)

[6] EUT L 182, 19.5.2004, s. 18.

[7] EUT L 183, 20.5.2004, s. 88.

[8] EUT L 344, 20.11.2004, s. 37.

[9] EUT C 3, 7.1.2004, s. 4.

[10] EGT L 56, 6.3.1996, s. 1. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 2117/2005 (EUT L 340, 23.12.2005, s. 17).

[11] Avslutad genom rådets förordning (EG) nr 779/2005 (EUT L 131, 25.5.2005, s. 18).

[12] EUT C 159, 30.6.2005, s. 4.

[13] EUT L 168, 21.6.2006, s. 37.

[14] EUT C 254, 14.10.2004, s. 3.

[15] EUT C 129, 26.5.2005, s. 17.

[16] Ukraina beviljades marknadsekonomisk status genom rådets förordning (EG) nr 2117/2005 (EUT L 340, 23.12.2005, s. 17). Denna status tillämpas endast på undersökningar som inleds från och med den 1 januari 2006.