(6)I enlighet med riktlinjen i rådets yttrande av den 18 juni 2021 om stabilitetsprogrammet 2021 mäts den finanspolitiska inriktningen för närvarande bäst som en förändring i de primära utgifterna (ej inräknat diskretionära åtgärder på inkomstsidan), exklusive covid-19-relaterade tillfälliga åtgärder, men inbegripet utgifter som finansieras med icke återbetalningspliktigt stöd (bidrag) från faciliteten för återhämtning och resiliens och andra EU-fonder, i förhållande till den potentiella tillväxten på medellång sikt. För att bedöma om den nationella finanspolitiken är försiktig och dess sammansättning gynnsam för en hållbar återhämtning som är förenlig med den gröna och den digitala omställningen granskas, förutom den övergripande finanspolitiska inriktningen, även utvecklingen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (ej inräknat diskretionära åtgärder på inkomstsidan och exklusive tillfälliga nödåtgärder i samband med covid-19-krisen) och investeringar.

(7)Den 2 mars 2022 antog kommissionen ett meddelande med en allmän vägledning för finanspolitiken 2023 som syftade till att stödja förberedelserna av medlemsstaternas stabilitets- och konvergensprogram och på så sätt stärka den politiska samordningen. På grundval av de makroekonomiska utsikterna i vinterprognosen 2022 anser kommissionen att det bör ske en övergång från en stödjande aggregerad finanspolitisk inriktning 2020–2022 till en i stort sett neutral aggregerad finanspolitisk inriktning 2023, även om det måste finnas en beredskap att agera om den ekonomiska situationen förändras. Kommissionen meddelade att de finanspolitiska rekommendationerna 2023 även i fortsättningen bör se olika ut för olika medlemsstater och ta hänsyn till eventuella spridningseffekter över gränserna. Kommissionen uppmanade medlemsstaterna att låta vägledningen återspeglas i sina stabilitets- och konvergensprogram. Kommissionen åtog sig att noga följa den ekonomiska utvecklingen och anpassa sin vägledning efter behov, senast i planeringsterminens vårpaket i slutet av maj 2022.

(8)När det gäller den finanspolitiska vägledningen av den 2 mars 2022 beaktas i de finanspolitiska rekommendationerna för 2023 de försämrade ekonomiska utsikterna, den ökade osäkerheten och ytterligare nedåtrisker samt den högre inflationen jämfört med vinterprognosen. Mot bakgrund av dessa överväganden bör de finanspolitiska insatserna vara inriktade på att öka de offentliga investeringarna i den gröna och den digitala omställningen och en tryggad energiförsörjning och hålla uppe köpkraften i de mest utsatta hushållen för att mildra effekterna av de ökade energipriserna och bidra till att begränsa inflationstrycket till följd av andrahandseffekter genom riktade och tillfälliga åtgärder. Finanspolitiken måste förbli flexibel så att den kan anpassas efter de snabbt föränderliga omständigheterna, och anpassas till länderna efter deras finanspolitiska och ekonomiska situation, även vad gäller deras utsatthet för krisen och tillströmningen av fördrivna människor från Ukraina.

(9)Den 14 maj 2021 lämnade Litauen in sin nationella återhämtnings- och resiliensplan till kommissionen i enlighet med artikel 18.1 i förordning (EU) 2021/241. Kommissionen har med stöd av artikel 19 i förordning (EU) 2021/241 bedömt återhämtnings- och resiliensplanens relevans, ändamålsenlighet, effektivitet och enhetlighet i enlighet med bedömningsriktlinjerna i bilaga V till den förordningen. Den 20 juli 2021 antog rådet sitt beslut om godkännande av bedömningen av återhämtnings- och resiliensplanen för Litauen. Delutbetalningarna ska verkställas på villkor att kommissionen fattar ett beslut i enlighet med artikel 24.5 i förordning (EU) 2021/241 om att Litauen på ett tillfredsställande sätt har uppnått de relevanta delmål och mål som angetts i rådets genomförandebeslut. För att delmålen och målen ska anses ha uppnåtts på ett tillfredsställande sätt får delmål och mål som tidigare uppnåtts inte ha upphävts.

(10)Den 27 april 2022 lämnade Litauen in sitt nationella reformprogram för 2022 och den 29 april 2022 sitt stabilitetsprogram för samma år, inom den frist som fastställs i artikel 4 i förordning (EG) nr 1466/97. De båda programmen har bedömts samtidigt för att deras inbördes kopplingar ska kunna beaktas. I enlighet med artikel 27 i förordning (EU) 2021/241 ska Litauens halvårsvisa rapporter om framstegen avseende målen i återhämtnings- och resiliensplanen också återspeglas i 2022 års nationella reformprogram.

(11)Den 23 maj 2022 offentliggjorde kommissionen 2022 års landsrapport för Litauen. Den innehöll en bedömning av hur väl Litauen hade lyckats med de landsspecifika rekommendationer som rådet antog 2019, 2020 och 2021, och en utvärdering av Litauens genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen, med utgångspunkt i resultattavlan för återhämtning och resiliens. Utifrån denna analys konstaterades i landsrapporten brister i fråga om de utmaningar som inte alls eller endast delvis hade åtgärdats genom återhämtnings- och resiliensplanen, och även nya och framväxande utmaningar, inbegripet dem som uppstått till följd av Rysslands invasion av Ukraina. I landsrapporten behandlades också Litauens framsteg avseende genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter och med att uppnå EU:s överordnade mål för sysselsättning, kompetens och fattigdomsbekämpning, liksom framstegen med att nå FN:s mål för hållbar utveckling.

(12)Den 23 maj 2022 lade kommissionen fram en rapport enligt artikel 126.3 i EUF-fördraget. Rapporten behandlade Litauens budgetläge eftersom landets offentliga underskott 2022 väntas överskrida fördragets referensvärde på 3 % av BNP. Rapporten slog fast att underskottskriteriet inte var uppfyllt. I enlighet med meddelandet av den 2 mars 2022 föreslog kommissionen att inga nya förfaranden vid alltför stora underskott skulle inledas under våren 2022, och under hösten 2022 kommer kommissionen att på nytt bedöma om det är ändamålsenligt att föreslå att nya förfaranden vid alltför stora underskott ska inledas.

(13)Den 20 juli 2020 rekommenderade rådet Litauen att under 2020 och 2021 vidta alla nödvändiga åtgärder, i linje med den allmänna undantagsklausulen, för att ändamålsenligt hantera pandemin, upprätthålla ekonomin och stödja den påföljande återhämtningen. Litauen rekommenderades också att, när de ekonomiska förhållandena medger det, driva en finanspolitik som syftar till att nå en sund offentligfinansiell ställning på medellång sikt och säkerställa en hållbar skuldsättning, samtidigt som investeringarna ökas. Enligt uppgifter som validerats av Eurostat minskade Litauens offentliga underskott under 2021 från 7,3 % av BNP 2020 till 1,0 % 2021. Litauens finanspolitiska åtgärder bidrog till den ekonomiska återhämtningen under 2021, samtidigt som de tillfälliga krisstödsåtgärderna minskade från 3,9 % av BNP 2020 till 2,8 % 2021. De åtgärder som Litauen vidtog 2021 var i linje med rådets rekommendation av den 20 juli 2020. De diskretionära budgetåtgärderna som regeringen antog 2020 och 2021 var i de flesta fall tillfälliga. En del av de diskretionära åtgärderna som regeringen antog under perioden 2020 till 2021 var dock inte tillfälliga eller kompenserades med uppvägande åtgärder, utan bestod främst av högre ersättningar till anställda inom den offentliga sektorn. Enligt uppgifter som validerats av Eurostat uppgick den offentliga bruttoskulden 2021 till 44,3 % av BNP.

(14)Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för budgetprognoserna i 2022 års stabilitetsprogram är realistiskt. Regeringen beräknar att BNP i fasta priser kommer att öka med 1,6 % under 2022 och med 2,5 % under 2023. Som jämförelse visar kommissionens vårprognos 2022 en real tillväxt i BNP, 1,7 % 2022 och 2,6 % 2023. I 2022 års stabilitetsprogram förväntar sig regeringen att det samlade underskottet kommer att öka till 4,9 % av BNP 2022 och minska till 2,4 % 2023. Det ökade underskottet 2022 återspeglar främst åtgärderna för att begränsa effekterna av de höga energipriserna, stödja låginkomsthushåll och skaffa bostäder till dem som flyr från Ukraina. Enligt programmet väntas den offentliga skuldkvoten minska till 43,3 % av BNP under 2022 och förbli stabil under 2023. Utifrån de politiska åtgärder som var kända vid prognosens brytdatum förutses i kommissionens vårprognos 2022 ett underskott i de offentliga finanserna på 4,6 % av BNP för 2022 respektive 2,3 % av BNP för 2023. Detta är i linje med det beräknade underskottet i 2022 års stabilitetsprogram. I kommissionens vårprognos 2022 förutses en liknande offentlig skuldkvot, 42,7 % av BNP 2022 och 43,1 % 2023.

Utifrån kommissionens vårprognos 2022 beräknas den potentiella produktionstillväxten på medellång sikt (10 års genomsnitt) till 3,2 %. Denna beräkning omfattar dock inte effekten av de reformer som ingår i återhämtnings- och resiliensplanen och som kan stärka Litauens potentiella tillväxt.

(15)Under 2022 har regeringen fasat ut de flesta av de åtgärder som vidtogs i samband med covid-19-krisen, så de tillfälliga krisstödsåtgärderna förväntas minska från 2,8 % av BNP 2021 till 1,2 % 2022. Underskottet i de offentliga finanserna påverkas av de åtgärder som vidtogs för att motverka de ekonomiska och sociala effekterna av de höjda energipriserna, som i kommissionens vårprognos 2022 beräknas till 1,2 % av BNP 2022 och 0,0 % av BNP 2023. Dessa åtgärder består främst av subventioner till gas- och elbolag, kompensation för den moms som påläggs värmeenergi och en bredare tillämpning av andra kompensationer för värmeenergi. Åtgärderna har i de flesta fall angetts vara tillfälliga. Om energipriserna förblir höga också under 2023 kan dock vissa av dessa åtgärder bli kvar. Vissa av dessa åtgärder är inte riktade, som subventionerna till gas- och elbolagen och kompensationerna för moms på värmeenergi. Det offentliga underskottet påverkas också av kostnaderna för att ge tillfälligt skydd åt fördrivna personer från Ukraina, något som enligt kommissionens vårprognos 2022 väntas stå för 0,2 % av BNP 2022 och 2023 samt ökade försvarsutgifter på 0,5 % av BNP både 2022 och 2023.

(16)Den 18 juni 2021 rekommenderade rådet Litauen att under 2022 upprätthålla en stödjande finanspolitisk inriktning, inbegripet den impuls som ges genom faciliteten för återhämtning och resiliens, samt att upprätthålla nationellt finansierade investeringar. Rådet rekommenderade också Litauen att hålla ökningen av nationellt finansierade löpande utgifter under kontroll. Litauen rekommenderades också att, när de ekonomiska förhållandena medger det, driva en finanspolitik som syftar till att nå en sund offentligfinansiell ställning och säkerställa hållbara offentliga finanser på medellång sikt, och samtidigt öka investeringarna för att främja tillväxtpotentialen.

(17)Under 2022, förväntas enligt kommissionens vårprognos 2022 och med hänsyn till uppgifterna i Litauens stabilitetsprogram för 2022 den finanspolitiska inriktningen vara stödjande med -4,2 % av BNP, vilket rekommenderades av rådet. Litauen planerar att ge fortsatt stöd till återhämtningen genom att använda faciliteten för återhämtning och resiliens för att finansiera ytterligare investeringar, vilket rådet rekommenderade. Det positiva bidraget till den ekonomiska verksamheten från de utgifter som finansieras med bidrag från faciliteten för återhämtning och resiliens och andra EU-fonder, förväntas öka med 0,5 procentenheter av BNP jämfört med 2021. Nationellt finansierade investeringar förväntas ge ett expansivt bidrag på 0,3 procentenheter till den finanspolitiska inriktningen 2022. Därför planerar Litauen att upprätthålla de nationellt finansierade investeringarna, så som rådet rekommenderade. Samtidigt beräknas ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (ej inräknat nya åtgärder på inkomstsidan) under 2022 ge ett expansivt bidrag på 3,2 procentenheter till den övergripande finanspolitiska inriktningen. Detta betydande expansiva bidrag omfattar den ytterligare effekten från åtgärder för att motverka de ekonomiska och sociala effekterna av de ökade energipriserna (1,2 % av BNP) liksom kostnaderna för att ge tillfälligt skydd åt fördrivna personer från Ukraina (0,2 % av BNP), medan bland annat ytterligare stöd till låginkomsthushåll (en ytterligare ökning av pensionerna, barnbidragen, det sociala biståndet, miniminivån på skattefri inkomst) också väntas bidra till ökningen av de löpande nettoutgifterna med 0,4 % av BNP. Enligt kommissionens nuvarande beräkningar har Litauen därför inte tillräckligt stor kontroll över ökningen i de nationellt finansierade löpande utgifterna 2022.

(18)I kommissionens vårprognos 2022 beräknas den finanspolitiska inriktningen under 2023 ligga på +1,5 % av BNP vid oförändrad politik. Litauen förväntas fortsätta att använda bidragen från faciliteten för återhämtning och resiliens under 2023 för att finansiera ytterligare investeringar i stöd för återhämtningen. Det positiva bidraget till den ekonomiska aktiviteten från de utgifter som finansieras med bidrag från faciliteten för återhämtning och resiliens och andra EU-fonder, beräknas öka med 0,4 procentenheter av BNP under 2023. Nationellt finansierade investeringar förväntas ge ett kontraktivt bidrag på 0,5 procentenheter till den finanspolitiska inriktningen 2023. Samtidigt beräknas ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (ej inräknat nya åtgärder på inkomstsidan) under 2023 ge ett kontraktivt bidrag på 1,5 procentenheter till den övergripande finanspolitiska inriktningen. Detta omfattar effekten från utfasningen av åtgärderna för att motverka de ökade energipriserna (1,2 % av BNP) liksom de ytterligare kostnaderna för att ge tillfälligt skydd åt fördrivna personer från Ukraina (0,1 % av BNP).

(19)I 2022 års stabilitetsprogram förväntas underskottet i de offentliga finanserna successivt minska till 1,3 % av BNP under 2024 och till 1,0 % 2025. Underskottet i de offentliga finanserna förväntas därför ligga kvar under 3 % av BNP under programperioden. Enligt programmet väntas den offentliga skuldkvoten minska fram till 2025, till 42,6 % 2024 och till 42,5 % 2025. Utifrån kommissionens analys verkar riskerna för skuldhållbarheten vara låga på medellång sikt.

(20)Enligt resultattavlan för offentlig upphandling 2020 finns det vissa flaskhalsar i systemet för offentlig upphandling i Litauen: brist på samarbete mellan upphandlande myndigheter, få eller inga deltagare i upphandlingarna och en övertro på priskriteriet. Om de pågående insatserna för att främja samarbete mellan kommuner vid offentlig upphandling breddades så att reformen också omfattade den statliga förvaltningen skulle detta bidra till att utveckla och sprida bästa praxis och förbättra processernas övergripande effektivitet och ändamålsenlighet. På så sätt skulle man också öka hållbarheten i de offentliga finanserna.

(21)I enlighet med artikel 19.3 b och kriterium 2.2 i bilaga V till förordning (EU) 2021/241 ska återhämtnings- och resiliensplanen omfatta ett stort antal ömsesidigt förstärkande reformer och investeringar som ska vara genomförda senast 2026. De ska bidra till att åtgärda alla eller en betydande del av de ekonomiska och sociala utmaningar som beskrivs i de landsspecifika rekommendationerna till Litauen från rådet i den europeiska planeringsterminen 2019 och 2020, förutom alla landsspecifika rekommendationer som hade utfärdats fram till den dag då planen antogs. Planen är framför allt starkt inriktad på åtgärder för att främja digitalisering och den gröna omställningen, säkerställa hälso- och sjukvårdstjänsternas kvalitet och effektivitet, prioritera utbildning och innovation och öka den offentliga sektorns effektivitet.

(22)Genomförandet av Litauens återhämtnings- och resiliensplan förväntas bidra till ytterligare framsteg avseende den gröna och den digitala omställningen. Åtgärder som stöder klimatmålen i Litauen står för 37,8 % av planens totala tilldelning, medan åtgärder som stöder de digitala målen står för 31,5 % av planens totala tilldelning. Det fullständiga genomförandet av återhämtnings- och resiliensplanen, i enlighet med relevanta delmål och mål, kommer att bidra till att Litauen snabbt kan återhämta sig från konsekvenserna av covid-19-krisen, samtidigt som landets resiliens stärks. Det systematiska deltagandet av arbetsmarknadens parter och andra relevanta berörda parter är fortfarande viktigt för att genomförandet av återhämtnings- och resiliensplanen ska lyckas, liksom annan ekonomisk politik och sysselsättningspolitik utanför planen, och för att säkerställa att fler känner ett egenansvar för den övergripande politiska agendan.

(23)Kommissionen godkände Litauens partnerskapsavtal den 22 april 2022. Litauen lämnade in det sammanhållningspolitiska programmet den 21 mars 2022. I enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1060 av den 24 juni 2021 har Litauen beaktat de relevanta landsspecifika rekommendationerna i programplaneringen av de sammanhållningspolitiska fonderna 2021–2027. Detta är en förutsättning för att förbättra ändamålsenligheten och maximera mervärdet av det ekonomiska stöd som ska erhållas från de sammanhållningspolitiska fonderna, samtidigt som samordning, komplementaritet och enhetlighet mellan dessa fonder och andra unionsinstrument och fonder främjas. För att faciliteten för återhämtning och resiliens och de sammanhållningspolitiska programmen ska kunna genomföras på ett framgångsrikt sätt krävs också att investeringshinder avlägsnas till stöd för den gröna och den digitala omställningen och en balanserad territoriell utveckling.

(24)Förutom de ekonomiska och sociala utmaningar som hanteras i återhämtnings- och resiliensplanen står Litauen inför ett antal andra utmaningar vad gäller primärvården och den förebyggande hälsovården, svagheter i planeringen och tillhandahållandet av sociala tjänster och bristen på strategier för subventionerat boende. Det höga antalet undvikbara sjukhusvistelser och dödsfall i sjukdomar som hade gått att förebygga och behandla tyder på att det finns ett behov av mer förebyggande åtgärder inom Litauens hälso- och sjukvård. Dessutom begränsas tillgången till primärvård av bristen på vårdpersonal och en ojämn spridning av vårdpersonalen. Förutom hälso- och sjukvårdsreformer och investeringar i Litauens återhämtnings- och resiliensplan finns det ett behov av att ytterligare stärka primärvården och den förebyggande hälsovården. Bristen på samarbete mellan olika ministerier och andra offentliga organ och problem med att identifiera behoven hindrar ett integrerat tillhandahållande av sociala tjänster. Tjänsterna tar heller inte tillräcklig hänsyn till de arbetslösas behov. Litauens utgifter för subventionerat boende (10,31 euro per invånare i fasta priser för 2010 jämfört med EU-genomsnittet på 101,58 euro 2019) är avsevärt lägre än EU-genomsnittet, vilket leder till en ständig brist på bostäder och långa väntelistor. Även kvaliteten på det subventionerade boendet måste förbättras. I återhämtnings- och resiliensplanen ingår viktiga åtgärder som reformen av minimiinkomstsystemet och skatteförmånssystemet samt en ökning av arbetslöshetsförmånernas omfattning. Dessa åtgärder väntas ha åtgärdat vissa av de viktigaste utmaningarna när det gäller socialt skydd när de väl är genomförda. Förutom de åtgärder som ingår i planen krävs dock ytterligare ansträngningar för att förbättra planeringen av de sociala tjänsterna och deras kvalitet och effektivitet och för att åtgärda bristen på subventionerat boende och kvaliteten på det.