Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om "Rådets förslag till beslut om ett tredje flerårigt program för små och medelstora företag inom Europeiska unionen (1997-2000)" () (96/C 295/02)

Den 10 april 1996 beslutade rådet, i enlighet med artikel 130 i Romfördraget, att rådfråga Ekonomiska och sociala kommittén om ovannämnda förslag.

Sektionen för industri, handel, hantverk och tjänster, som var ansvarig för kommitténs arbete i frågan, antog sitt yttrande den 19 juni 1996. Föredragande var Colin Lustenhouwer och medföredragande var Henri Malosse.

Ekonomiska och sociala kommittén antog vid sin 337:e plenarsession (sammanträdet den 10 juli 1996) följande yttrande med 90 röster för och 1 nedlagd röst.

1. Inledning

1.1. De små och medelstora företagens (SMF) betydelse för sysselsättning, tillväxt och nyskapande har under de senaste åren blivit vida erkänd. Det gäller också deras bidrag till konkurrensförhållandena på den europeiska marknaden. De små och medelstora företagens inneboende värde har också fått ett erkännande eftersom det framgår allt tydligare att egna företagare berikar vårt samhälle genom att överbrygga de klassiska motsättningarna mellan arbete och kapital. Detta framgår av ett flertal studier och lyckligtvis tar man också inom ett flertal politiska områden hänsyn till de små och medelstora företagens särskilda ställning. Redan i sitt första yttrande () om SMF förespråkade kommittén att de små och medelstora företagen skulle integreras i gemenskapens politik och detta har idag till stor del förverkligats. Kommissionens förslag om särskilda åtgärder till förmån för SMF ligger i linje med detta tänkande och är resultatet av ett flertal politiska uttalanden från rådet () och Europaparlamentet om behovet av kompletterande politik för SMF.

1.2. Programmet för åren 1997 till och med 2000 innefattar åtgärder som är inriktade på att skapa ett gynnsamt klimat för SMF i hela EU, stärka de europeiska små och medelstora företagens konkurrenskraft och uppmuntra till europeisering och internationalisering. Programmet gäller alla små och medelstora företag oavsett bransch eller juridisk företagsform. Kommittén noterar i synnerhet att programmet därför också bör vara öppet för företagsformer såsom kooperativa föreningar osv.

Kommissionens förslag är begränsat så till vida att det fastlägger den juridiska och budgetmässiga grunden för särskilda kompletterande åtgärder som inte är en del av någon annan gemenskapspolitik. Att integrera SMF-politiken i de andra politikområdena är en del av det så kallade integrerade programmet () för små och medelstora företag som snart kommer att uppdateras. Eftersom kommittén avser att avge ett separat yttrande om detta, kommer följande yttrande att begränsas till förslagen i det fleråriga programmet.

1.3. I sitt yttrande av den 28 april 1993 talade ESK om det tidigare fleråriga programmet som löper ut vid slutet av 1996. Vid detta tillfälle var ESK i stort sett enhälligt positiv till kommissionens förslag men dock oroad över att förslagen var begränsade när det gällde hantverkssektorn och sektorer som handel och distribution.

I sitt yttrande av den 21-22 oktober 1992 () gick kommittén djupare in på hantverkssektorns särskilda ställning. ESK beslutade sig nyligen för att aktualisera detta arbete i form av ett yttrande på eget initiativ som särskilt skall behandla hantverkssektorn. För att undvika upprepningar kommer de typiska sektorsbundna aspekterna av hantverkspolitiken i det följande att endast diskuteras i förbigående.

1.4. Förslaget till rådets beslut innehåller en uttrycklig hänvisning till subsidiaritetsprincipen i artikel 3, som stadgar att kommissionen endast skall vidta åtgärder såvida målen inte kan uppnås bättre av medlemsstaterna. Kommittén stöder till fullo denna tanke. För de föreliggande åtgärderna, som kompletterar den övriga gemenskapspolitiken, gäller dock i än högre grad att åtgärder på gemenskapsnivå endast skall vidtas då det verkligen är fråga om mervärde och komplettering. SMF som fortfarande endast i begränsad utsträckning är aktiva över gränserna skall i första hand bistås genom lokala åtgärder i arbetet med att övervinna de strukturella svagheterna. Gemenskapsåtgärder bör vara kompletterande eller tjäna som förebild, som de företag som inte berörs kan dra fördel av. I detta sammanhang påminner kommittén om sin begäran om att resultaten av de åtgärder som fungerar som förebilder skall spridas bland de små och medelstora företagen.

1.5. Under toppmötet i Cannes (juni 1995) antog Europeiska rådet en resolution om de små och medelstora företagens och hantverkssektorns betydelse för sysselsättningen.

1.5.1. I ett tal inför Europaparlamentet den 31 januari 1996 presenterade kommissionens ordförande, Jacques Santer, en europeisk förtroendepakt för sysselsättning. Denna pakt har tre prioriteringar: SMF, de stora transeuropeiska nätverken samt forskning och utveckling.

Det nuvarande fleråriga programmet är följaktligen inte det enda instrumentet för att främja uppkomsten och utvecklingen av små och medelstora företag. Denna politik bör vara central i andra åtgärds- och lagstiftningsprogram i unionen, i synnerhet när det gäller den inre marknaden, strukturinstrumenten, utbildningsprogrammen Leonardo och Sokrates, forskning, utveckling och innovation, finansiella instrument (framför allt Europeiska investeringsbanken) samt informationssamhällets utveckling.

1.6. Trots de goda förutsättningarna ges tyvärr ännu inte nödvändig prioritet till SMF inom alla politikområden inom EU. Till exempel beaktade inte kommissionen de små och medelstora företagen i sitt beslut om ytterligare medel till gemenskapsinitiativen eller forsknings- och utvecklingsprogrammen. Initiativen för SMF var de enda som inte fick ytterligare anslag.

Det är därför viktigt att man vid sidan av det tredje fleråriga programmet även inom andra politikområden ger mer prioritet till SMF. Kommittén föreslår tillvägagångssätt som gör att sektorn kan stödjas på ett mer effektivt sätt: upprättande av en arbetsgrupp för SMF/innovation på forskningsområdet, genomförande av ett program för SMF och hantverkssektorn inom Leonardo, förstärkning av GD XXIII:s roll i utarbetandet av strukturåtgärder och genomförandet av projekt i anknytning till informationssamhället.

2. Föreslagna åtgärder

2.1. Förenkla och förbättra de administrativa och rättsliga förutsättningarna för företagen

Detta område är uppdelat i 4 delar.

Det handlar här om att förenkla och förbättra gemenskapslagstiftningen och utbytet av de bästa metoderna. Kommittén betonar vikten av dessa åtgärder och förväntar sig också snara resultat för en förbättring av företagsklimatet för SMF. Verksamheten för att förenkla lagstiftningen och regleringen på europeisk nivå bör också intensifieras. Kommittén understryker särskilt vikten av ett väl fungerande system för att analysera inkomster och utgifter. En sådan analys bör utgöra en del av uppföljningsrapporterna som planeras att förbättras. Om analysen av inkomster och utgifter skulle leda till ett negativt resultat måste man enligt kommittén ta de politiska konsekvenserna av detta.

Kommittén väntar med intresse på förslaget om att förenkla stadgan för aktiebolag med få ägare och uppmanar kommissionen att dessa företag skall omfattas av förslagen om en förenkling av de 4:e och 7:e redovisningsdirektiven. Kommittén hoppas för övrigt att beslutsprocessen med avseende på bestämmelserna för europeiska kooperativ, ömsesidiga försäkringsbolag och andra föreningar skall avslutas inom kort, så att denna typ av företag kan garanteras en passande rättslig form för gränsöverskridande verksamhet.

2.2. Förbättra de ekonomiska förutsättningarna för företagen

I sitt yttrande av den 6 juli 1994 () behandlade kommittén kommissionens meddelande om finansieringen av SMF. Många av de problem som då noterades finns fortfarande kvar och en lösning är allt mer akut. Vid detta tillfälle visade kommittén på den direkta relationen mellan skatteklimatet och den finansieringssituation som de små och medelstora företagen kämpar med. Kommittén såg positivt på kommissionens meddelande om utvecklingen av kapitalmarknader för snabbt växande små och medelstora företag (EASDAQ) (). Eftersom kommissionen förväntas ge ut nya skrifter med inriktning på juridiska och andra hinder som försvårar inrättandet av EASDAQ gås inte närmare in på denna fråga här. Kommittén begränsar sig till att betona det stora värde den fäster vid kommissionens verksamheter på detta område och stöder det kommande förslaget om att inrätta ett nytt garanti-instrument för att hjälpa de sysselsättningsskapande små och medelstora företagen att få lån (ELISE) ().

2.3. Hjälpa de små och medelstora företagen att europeisera och internationalisera sina strategier, särskilt genom förbättrade informationstjänster

2.3.1. Artiklarna i detta kapitel slukar en ansenlig del av de tillgängliga medlen. Mer än 50 miljoner ecu är avsatta till euroinfocenter (EIC) och 34 miljoner ecu till partnerskapsåtgärder.

Kommittén håller med om att medlen i det tredje programmet i princip är öronmärkta för ett begränsat antal prioriterade åtgärder som tidigare visat sig nödvändiga.

2.3.2. Kommissionen föreslår att euroinfocentrernas roll som "first stop shop" skall förstärkas för att SMF skall inriktas mot specialiserad rådgivning. Kommittén godkänner detta initiativ i den mån det leder till att vissa euroinfocenter arbetar för att komma närmare företagen och får en verkligt aktiv roll inom sin region för att hjälpa de små och medelstora företagen till en europeisk dimension. Detta förutsätter att man inte begränsar antal EIC så att de kan behålla sin närhet till kunden.

Nätverk som erbjuder specialiserad rådgivning och lokala kontor bör etableras runt euroinfocentrerna.

2.3.3. Kommittén anser att EIC-nätverket bör blir mer professionellt och att kvaliteten på tjänsterna skall höjas. Kommittén anser dock inte att det på detta stadium är nödvändigt att gå över till ett nytt urvalsförfarande. Det är bättre att bedöma varje fall för sig i samarbete med de nationella och regionala myndigheterna och framför allt med organisationerna som hyser euroinfocentrerna, vilka för närvarande bär nästan alla verksamhetskostnader för euroinfocentrerna.

2.3.4. Den växande framgången med olika partnerskapsåtgärder vittnar om att den metod som Europartnerskapen introducerat är riktig. Dessa åtgärder (i synnerhet programmet Interprise) har givit ny inspiration till initiativen för ekonomiskt samarbete inom och utanför unionen. Kommittén betonar värdet av att utveckla detta samarbete med Östeuropa och länderna runt Medelhavet via partnerskap med företagsorganisationer i unionen, hellre än via yttre rådgivare.

2.3.5. BC-Net och BRE har ännu inte levererat vad man förväntat att de skulle. Därför ber kommittén kommissionen att se över möjligheten att dessa nätvärk hamnar under företagsorganisationernas bredare initiativ för informationssamhällets nya produkter (elektronisk handel, handels- och företagsnätverk, utbyte av företagsinformation).

Med tanke på partnerskapens betydelse som utvecklingsinstrument uppmanar kommittén kommissionen att överväga införandet av ett nytt finansiellt instrument enligt modellen för de instrument som redan finns för tredje land, ECIP och JOP, där man kan intervenera efter att ha knutit kontakt, vilket förenklas med de nuvarande programmen.

2.4. Stärka de små och medelstora företagens konkurrenskraft och förbättra tillgången till forsknings- och innovationsresultat samt till utbildning

2.4.1. Eftersom särskilda åtgärder för SMF redan finns i gemenskapens politik för FoU, begränsar sig de föreliggande förslagen till försöksåtgärder som ännu inte faller under andra gemenskapsprogram. Det råder fortfarande oklarhet om vad de konkreta åtgärderna skall bestå av och i vilken grad de fyller ett behov som inte redan kan fyllas någon annanstans. Kommittén anser att det skulle vara bättre att utveckla åtgärder till stöd för företagen vid nyskapande än att dessa åtgärder inriktas på mellanhänder (rådgivare), men på samma gång sätter kommittén stort värde på avsnittet om att SMF och hantverkssektorn skall utbildas i standardisering och certifiering. De tillgängliga medlen för detta program kan förmodligen ökas genom en omstrukturering och integrering med utgifterna inom ramen för NORMAPNE, som ger stöd till SMF vid genomförandet av europeiska standarder. I sitt yttrande från 1993 om det då gällande fleråriga programmet talade kommittén om de små och medelstora företagens betydelse vid tillkomsten av standarder, även på europeiskt område. Kommittén är glad över att kommissionen och rådet () tagit hänsyn till denna begäran och nu stöder de europeiska organisationerna för SMF i detta arbete. Att fortsätta denna verksamhet under de kommande åren är också fullkomligt berättigat.

2.4.2. Kommittén betonar därför att sektorerna för handel och distribution bör delta vid utvecklingen av åtgärder för innovation, såväl inom ramen för grönboken som inom ramen för det fleråriga programmet. När man tänker på innovation tänker man alldeles för ofta enbart på den producerande delen av företagslivet och glömmer för enkelhetens skull bort utvecklingen av logistik och framställning.

2.5. Främja entreprenörskap och stödja särskilda målgrupper

2.5.1. Kommittén är överens med kommissionen om att entreprenörskap på alla nivåer måste stimuleras och att man bör främja en kultur där människor är mer beredda på att ta risker för entreprenörskap. I ett flertal medlemsstater pågår redan en framgångsrik verksamhet för att stimulera (ofta unga) människor till att starta eget eller utvidga sin verksamhet. Ett gott exempel är den italienska lagen nr 44 som kan tjäna som förebild (best practice) för andra medlemsstater. Här finns, näst medlemsstaterna, också en uppgift för gemenskapen. Denna fråga skulle till exempel kunna uppmärksammas inom ramen för den europeiska veckan för SMF varigenom entreprenörskap i vid mening kan stimuleras. Särskild uppmärksamhet bör ägnas åt arbetstagares övertagande av företag (management buy out).

2.5.2. Detta kapitel i programmet täcker även politiska åtgärder till förmån för sektorer som handel och distribution samt hantverkssektorn, samt åtgärder för särskilda målgrupper som kvinnor och unga arbetstagare.

De finansiella resurserna för dessa målgrupper har utökats betydligt jämfört med tidigare år vilket kommittén ser positivt på. Kommittén arbetar för närvarande med ett yttrande på eget initiativ om hantverkssektorn. Redan nu kan dock sägas att kommittén uppskattar den ökade uppmärksamheten för hantverkssektorn. Slutsatserna från den europeiska hantverkskonferensen i Berlin (1995) bör, i den mån detta inte redan har skett, omvandlas till konkreta åtgärder. Den nya hantverksavdelningen inom den ändrade organisationsplanen för GD XXIII kommer fortgående att behöva arbeta med detta.

2.5.3. Kommittén har också avgivit ett antal yttranden på eget initiativ om detaljhandelssektorn och kommer inom kort att återigen behandla denna sektor nu när kommissionen snart skall ge ut en grönbok om handel och distribution. Handeln förtjänar större uppmärksamhet i gemenskapspolitiken på grund av dess specifika roll i förhållandet mellan företag och konsumenter. Man bör särskilt beakta olika frågor som hänger samman med införandet av "euron".

2.6. Utveckling av politiken för SMF och kunskap om företagslivet

2.6.1. Denna del av programmet utgör en inte oansenlig del av den fastställda budgeten, nämligen ca 23 miljoner ecu. Kommittén betonar dessa åtgärders stora betydelse. Insamlingen av uppgifter om utvecklingen av SMF och deras olika sektorer är nödvändig för att politiken skall kunna utvecklas. Kommittén har under de senaste åren också uttalat sig positivt över arbetet i den europeiska observationsgruppen för SMF () och förväntar sig också att man beaktar dess rekommendationer om kvalitativa förbättringar av arbetet och spridningen av detta. En kvalitativ förbättring kan bland annat uppnås genom att man drar större nytta av undersökningar som andra organisationer genomfört bland små företag. Införandet av det viktigaste uppgifterna och slutsatserna i en databank som är tillgänglig för alla, om än inte via Internet, anser kommittén vara en intressant tanke som bör utforskas närmare.

2.6.2. Under denna budgetpost faller också övriga skrifter om företagspolitik. I informationssamhället anser kommittén det önskvärt och nödvändigt att resultaten från SMF-politiken får en vid spridning. Endast på detta sätt kan de ofta begränsade åtgärderna få en större räckvidd och tjäna som förebild. Vid sidan av andra uppgifter är även detta något som kan reserveras för EIC.

3. De finansiella medlen

3.1. I den budget, som kommissionen lagt fram för rådets godkännande, för att genomföra ovannämnda åtgärder har 180 miljoner ecu anslagits för perioden 1997-2000. Budgeten för det nu löpande fleråriga programmet uppgår till ca 112 miljoner ecu. Kommissionens förslag består av en begäran om minst 140 miljoner ecu för de kommande fyra åren och en extra begäran om 40 miljoner ecu som skall tilldelas senare i samband med revideringen av de finansiella perspektiven 1997.

Med tanke på behovet av kompletterande åtgärder som kommissionen nu presenterar anser kommittén att en budget på 180 miljoner ecu för de kommande fyra åren är ett absolut minimum. Detta resonemang förstärks desto mer av att de associerade länderna i Central- och Östeuropa samt Cypern och Malta kan delta i detta program. Kommittén frågar sig då om de kostnader som är förknippade med utvidgningen av detta program inte hellre skall täckas av medel som avsatts för verksamhet i dessa länder. En lägre budget skulle underminera trovärdigheten i de politiska ledarnas uttalanden om den vikt de fäster vid välmående SMF och dessas roll när det gäller att skapa arbetstillfällen och tillväxt.

4. Slutsats

Åtgärdsprogram som det föreslagna måste då och då revideras i ljuset av aktuell utveckling. Att beakta marknadens behov och effekterna på arbetsmarknaden måste få hög prioritet. Kommittén anser att detta kräver intensiva och regelbundna kontakter mellan kommissionen och företags- och arbetstagarorganisationer. I förlängningen av detta resonemang och när det gäller effekterna på arbetsmarknaden upprepar kommittén, som inser att denna kommentar egentligen faller utanför ramen för detta fleråriga program för SMF, sin begäran om att den sociala dialogen skall utsträckas till alla samhällsorganisationer, så att de ges möjlighet till förhandlingar (). Kommittén anser fortfarande att representanterna för de viktigaste ekonomiska och sociala sektorerna (till vilka kommittén självfallet räknar SMF) bör integreras i denna process. Kommittén noterar dessutom att man genom överläggningar mellan kommissionen och de berörda organisationerna kan se till att åtgärderna verkligen når företagen och ger en återkoppling som kan bidra till att anpassa åtgärderna. En sådan rådgivning garanterar att tillgängliga, begränsade finansiella medel fördelas på bästa möjliga sätt. Kommittén varnar för att de nuvarande förslagen till åtgärder löper risk att splittras upp eftersom medlen fördelas till så många olika åtgärder. Kommittén anser vidare att det är bra att GD XXIII:s interna organisation anpassas till de nu föreslagna åtgärderna.

Kommittén betonar vikten av att politiken som rör SMF integreras i alla andra aspekter av gemenskapens politik och gläder sig därför åt inrättandet av en särskild samordningsavdelning för detta arbete.

Bryssel den 10 juli 1996.

Ekonomiska och sociala kommitténs ordförande

Carlos FERRER

() EGT nr C 156, 31. 5. 1996, s. 5.

() Studie över små och medelstora företags ställning i Europeiska gemenskapen, 26-27. 6. 1974, dok. CES 714/74.

() Senast: Europeiska rådet i Madrid, Ordförandeskapets slutsatser, den 16. 12. 1995, s. 14.

() KOM(94) 207 slutlig, den 3. 6. 1994.

() ESK:s yttrande om SMF och hantverkssektorn, 21-22 oktober 1992, EGT nr C 332, 16. 12. 1992.

() ESK:s yttrande om kommissionens meddelande om små och medelstora företags finansieringsproblem, EGT nr C 388, 31. 12. 1994.

() EASDAQ = European Association of Securities Dealers Automatic Quotation.

() ELISE = European Loan Insurance Scheme for Employment.

() Resolution från rådet (industri) av den 28. 3. 1996, punkt V(4).

() Kommitténs senaste yttrande i frågan behandlade den tredje årliga rapporten om det europeiska "observatoriet" för små och medelstora företag, 20- 21. 12. 1995, EGT nr C 82, 19. 3. 1996.

() Kommitténs yttrande om grundläggande sociala rättigheter i Europeiska gemenskapen, EGT nr C 126, 23. 5. 1989.