SV Europeiska unionens officiella tidning C 367/8

Offentliggörande av ansökan i enlighet med artikel 6.2 i rådets förordning (EG) nr 510/2006 om skydd av geografiska beteckningar och ursprungsbeteckningar för jordbruksprodukter och livsmedel

2012/C 367/06

Genom detta offentliggörande tillgodoses den rätt till invändningar som fastställs genom artikel 7 i rådets förordning (EG) nr 510/2006 (1). Invändningar måste komma in till kommissionen senast sex månader efter dagen för detta offentliggörande.

SAMMANFATTANDE DOKUMENT

RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 510/2006

”STROMBERGER PFLAUME”

EG-nr: DE-PDO-0005-0841-03.01.2011

SGB ( ) SUB ( X )

1. Beteckning:

”Stromberger Pflaume”

2. Medlemsstat eller tredjeland:

Tyskland

3. Beskrivning av jordbruksprodukten eller livsmedlet:

3.1 Produkttyp:

Klass 1.6. Frukt, grönsaker och spannmål, bearbetade eller obearbetade

3.2 Beskrivning av den produkt för vilken beteckningen i (1) är tillämplig:

Endast frukt från en viss sorts sviskonträd (”Hauszwetschgen”-träd) i det geografiska området får ges beteckningen ”Stromberger Pflaume”. ”Hauszwetschge” är en mycket gammal, medelsen sviskonsort (Prunus domestica subsp. domestica) som även kallas ”Zwetsche” eller ”Quetsche” i Tyskland och ”Zwetschke” i Österrike. Sviskon i sin tur är en underart till plommon som är en stenfrukt i familjen Rosaceae. Ett sviskon är inte lika runt som ett plommon. Det är spetsigt i toppen, har mörkare blå färg och tydligare söm och är lättare att kärna ur.

Frukten mognar från slutet av augusti till mitten av september och har då utvecklat sin fulla färg. Det är en rätt lång, oval frukt av medelstorlek jämfört med andra sviskonsorter. Diametern är minst 24 mm. Kärnhuset är platt och ovalt och har mellanbrun färg. Fruktköttet är finkornigt och svällande och har jämn gulaktig till orange färg. När frukten är mogen kan fruktköttet lätt skiljas från kärnan. Varje plommon väger upp till 30 g. Förhållandet mellan fruktköttets och kärnans massa är minst 3:1. Mogna, färska frukter har en total sockerhalt på minst 6 %.

”Stromberger Pflaume” kännetecknas av sin milt aromatiska smak, med god balans mellan sötma och syra, och sin låga vattenhalt. Frukten smakar aldrig bittert.

3.3 Råvaror (endast för bearbetade produkter):

—

3.4 Foder (endast för produkter av animaliskt ursprung):

—

3.5 Särskilda steg i produktionsprocessen som måste äga rum i det avgränsade geografiska området:

Alla steg i produktionsprocessen – från planteringen av de unga träden (två till tre år gamla) och formbeskärningen under tillväxtfasen till skörden av frukten, sorteringen och lastningen av frukten i behållare för transport och försäljning – ska äga rum i det geografiska området. ”Stromberger Pflaume” odlas huvudsakligen på högstamträd.

3.6 Särskilda regler för skivning, rivning, förpackning etc.:

—

3.7 Särskilda regler för märkning:

—

4. Kort beskrivning av det geografiska området:

Distriktet Stromberg i kommunen Oelde plus ett 500 m brett område längs distriktsgränsen. I detta 500 m breda område ingår mindre delar av kommunerna Wadersloh (distriktet Warendorf), Langenberg (distriktet Gütersloh) och Rheda-Wiedenbrück (distriktet Gütersloh).

5. Samband med det geografiska området:

5.1 Specifika uppgifter om det geografiska området:

De faktorer som i störst utsträckning påverkar plommonens kvalitet och arom är det lokala höghöjdsklimatet, den våta odlingssäsongen, landskapets topografi – i synnerhet lutningen – och jordmånen i kombination med hydrologin, framför allt grundvattennivån. Dessutom finns det en mycket lång tradition av sviskonodling i produktionsområdet, vilket har resulterat i en särskild kompetens.

a) Jordens egenskaper

Produktionsområdet lämpar sig särskilt väl för odling av plommon. Sett ur ett större perspektiv är det en del av den nordtyska slätten. Området ligger på det münsterländska låglandet (eller westfaliska låglandet), ett lågland med vissa högre områden mellan Teutoburgerskogen och den norra kanten av Rhenska skifferbergen. Beckumbergen ligger i detta låglandsområde. Odlingsområdet för ”Stromberger Pflaume” ligger i den östra delen av ett av dessa högre belägna områden, mellan 90 och 151 m över havet.

Jordskikten i Beckumbergen och i produktionsområdet är 1,5 till 2 m djupa och ligger huvudsakligen på märgelsten. Under den förekommer på en del ställen massiv sten i form av skiffer från jura, som genomkorsas av kraftiga akviferer med vatten som på sina ställen är under tryck och kommer i dagen på platser med särskild jordformation. Över den finns ett 3–5 dm tjockt lager siltig lerjord och märgel, som täcks av ett 2–5 dm tjockt lager rå, kraftig till tung siltjord, till viss del lerig och kalkhaltig. Det översta lagret på 2–3 dm består av lätt sandig till kraftig humushaltig siltjord. Denna djupa och tunga jordstruktur gör marken behåller fukt under mycket lång tid, även under torra år.

b) Klimatet

Westfaliska låglandet ligger i ett område med kustklimat som kännetecknas av svala somrar och milda vintrar. Klimatet påverkas huvudsakligen av Nordsjön och de angränsande höglandsområdena (Teutoburgerskogen, Eggebergen och Sauerland). Tillräckligt med fukt och varma luftmassor förs in med de oftast västliga och nordvästliga vindarna. Den genomsnittliga nederbörden är 767 mm (1976: 561 mm; 1998: 998 mm). Den genomsnittliga månatliga lufttemperaturen över längre tid (1961–1990) är över fryspunkten (omkring 1,5 °C, i januari, som är årets kallaste månad, och 18 °C i juli, som är den varmaste månaden).

I odlingsområdet Stromberg är den årliga genomsnittliga lufttemperaturen omkring 10 °C, en halv grad under genomsnittet för westfaliska låglandet (10,5 °C) vilket beror på Beckumbergens höjd.

c) Mänskliga faktorer

Plommon har av tradition odlats i Stromberg sedan omkring 1790. Förr i tiden var det kuperade landskapet idealiskt för bete och odling av plommonträd, eftersom det var mycket svårt att plöja på sluttningarna. Plommonträden växte då i ängsfruktodlingar och kantrader, medan de i dag oftast sätts i plantager.

5.2 Specifika uppgifter om produkten:

a) Huvudsakliga egenskaper

”Stromberger Pflaume” är minst 24 mm i diameter och är alltså relativt litet jämfört med andra sviskonsorter.

Plommonet är saftigt men inte vattnigt och har frisk, söt smak med fin, lätt syrlig ton. Det passar därför mycket bra att äta färskt. Eftersom det har hög sockerhalt och är lätt att kärna ur är ”Stromberger Pflaume” också idealiskt för vidare bearbetning – matlagning, bakning, torkning eller flambering. Den fasta konsistensen gör att ”Stromberger Pflaume” lämpar sig särskilt väl till bakning. Det vätskar sig inte vid gräddning, och skinnet blir inte segt eller bittert vid upphettning. Den låga vattenhalten i jämförelse med andra krikonsorter gör att torkning tar betydligt kortare tid. Fruktens arom beror dels på den högre halten löslig substans, dels på det höga förhållandet mellan löslig substans och syror. Frukten har en jämn färg.

b) Produktens höga anseende

Tack vare den aromatiska smaken och de goda bearbetningsegenskaperna är ”Stromberger Pflaume” välkänt långt utanför stadens gränser. Enligt en artikel i ”Die Glocke” den 4 oktober 1940 kunde upp till 2 500 ton plommon säljas i Ruhrområdet och Münsterland när skördarna var goda. Dessa siffror bör ses mot bakgrund av att Stromberg är en stad med bara 4 600 invånare och en yta på omkring 23,75 km2. År 2000, som var ett mycket bra år, skördades runt 1 500 ton.

På grund av det stora intresset för ”Stromberger Pflaume” hölls 2004 för första gången en plommonmarknad i Stromberg. Den har blivit ett populärt evenemang som lockar omkring 15 000 besökare till Stromberg varje år. Tysklands första ”plommondrottning” kröntes 2004 under Strombergs första plommonmarknad. Produktens historia vittnar om dess höga anseende och bekräftar att den verkligen har särskilda egenskaper:

Ludwig Niedieck började odla plommon i Stromberg omkring 1790 (redan 150 år innan Johan Koberg publicerade sin artikel Die Stromberger Zwetsche im Wandel der Zeit (”Strombergsviskon genom tiden”) i ”Die Glocke” den 4 oktober 1940). Enligt en teori som har många belägg, ska köpmannen Ludwig Niedieck ha importerat ett antal plommonträd från södra Frankrike. För att citera en artikel av Elisabeth Reckmann med titeln Damals als die Dörröfen rauchten (”På den tiden när det rök från torkugnarna”) (lokala berättelser publicerade i ”Die Glocke” den 17 oktober 1972):

”Några uppskattningsvis 200 år gamla träd sägs ha stått på sluttningen längs en stig från Bettmanns gård till den femte korsvägsstationen. Groddplantorna användes snart i trädgårdar och längs vägar och stigar. De unga träden bildade snart ett slutet trädbestånd (…).”

I en artikel med titeln Stromberger gründen einen Pflaumenverein (”Strombergbor bildar en plommonförening”) i ”Westfälische Nachrichten” den 20 oktober 1949 berättas om Franz Stanlein och Heinrich Hungerkötter, som båda föddes i Stromberg men så småningom hamnade i Warendorf, 25 km därifrån. Från slutet av 1800-talet fram till 1930-talet skulle de varje år återvända till Stromberg med häst och vagn för att hämta Strombergplommon till sig själva och många andra i Warendorf. De bildade 1931 sin egen förening för detta ändamål, Verein der Pflaumenbrüder.

År 1818 hade den lilla staden Stromberg med 1 341 invånare redan 30 000 plommonträd (artikel med titeln Alte Tradition mit lila Früchtchen treibt Blüten aus (”Gammal tradition med lila frukt börjar blomstra”) i ”Die Glocke” den 28 augusti 1992). År 1940 var Stromberg den tyska stad som relativt sett hade flest fruktträd (”Die Glocke”, 4 oktober 1940, Die Stromberger Zwetsche im Wandel der Zeit (”Strombergsviskon genom tiderna”)).

Plommonets anseende bekräftas också av det faktum att en spritfabrik i det skyddade området använder ”Stromberger Pflaume” för att framställa en konjak, ”Stromberger Pflaumenbrand”, och en plommonlikör, som båda uppmärksammas i företagets reklam.

5.3 Orsakssamband mellan det geografiska området och produktens kvalitet eller egenskaper (för SUB) eller en viss kvalitet, ett visst anseende eller en viss annan egenskap som kan hänföras till produkten (för SGB):

Kvaliteten och egenskaperna hos ”Stromberger Pflaume”, och därmed dess höga anseende, beror främst på de geografiska förhållandena i produktionsområdet och på naturliga och mänskliga faktorer. Plommonen är Strombergs ”varumärke”, vilket träffande beskrivs i artikeln med titeln Alte Tradition mit lila Früchtchen treibt Blüten aus (”Gammal tradition med lila frukt börjar blomstra”) i ”Die Glocke” den 28 augusti 1992. Plommonets särskilda smak och färg beror på egenskaper hos jorden och klimatet.

a) Geologiska faktorer

Det kuperade landskapet och den djupa humushaltiga lerjorden lämpar sig på många sätt för odling av plommon. Träden står stadigt och djupt rotade i den tunga jorden, och tack vare den höga kalk- och näringshalten, det neutrala pH-värdet och den rikliga vattenförekomsten i jorden förses träden sakta men säkert med fukt och därmed också med lättupptagliga primära mineraler. Detta bidrar till att förstärka aromen och smakkvaliteten hos ”Stromberger Pflaume”.

Det påverkar också de lokala jordarnas temperatur, värmeledningsförmåga och värmekapacitet. Jordarna värms upp och kyls ned långsammare än andra jordar och fungerar därmed som en buffert mot temperaturvariationer, vilket inverkar gynnsamt på mikroklimatet.

Genom den sluttande marken skiljer sig produktionsområdet från det angränsande, mestadels platta Westfalen och gör tillsammans med de hydrologiska förhållandena att den relativt rikliga nederbörden inte resulterar i vattensjuka, vilket skulle kunna få träden att dö. Jordens relativt låga vattenpermeabilitet och den kuperade terrängen påskyndar vattenavrinningen (vilket förhindrar vattensjuka) och har gynnsam effekt på fruktens vattenhalt och koncentrationen av dess specifika arom.

Den djupa och tunga jorden, med förmåga att hålla kvar fukt inte bara under våta utan även under torra år, ger plommonträdens rötter en jämn vattentillförsel. Detta gör att ”Stromberger Pflaume” inte lagrar vatten och därför får en fast konsistens samtidigt som det behåller sin saftighet även under torra perioder.

b) Klimatfaktorer

Den relativt rikliga nederbörden frigör viktiga mineralämnen i jorden så att de kan tas upp av plommonträden. Frukten blir därför särskilt saftig.

Det milda klimatet, särskilt under årets kallare månader, gör att träden växer bra och blommar tidigt på våren. Eftersom sommaren inte är särskilt varm på dessa höjder är mognadsperioden relativt lång jämfört med i andra fruktodlingsområden i Westfalen och i södra Tyskland eller Sydeuropa. Under denna långa mognadsperiod utvecklas fruktos och fina fruktaromer till följd av omväxlande solexponering och låga nattemperaturer. Detta ger ”Stromberger Pflaume” dess typiska, säregna och mycket aromatiska smak. Temperaturskillnaderna mellan natt och dag, som på grund av höjden är mycket större än i andra fruktodlingsområden -även de som ligger mycket nära - ger ”Stromberger Pflaume” djupare färg än sviskon som odlas på annat håll.

c) Mänskliga faktorer som påverkar ”Stromberger Pflaume”, fruktens egenskaper och dess höga anseende

För att visa upp sin långa plommonodlingstradition för allmänheten har Stromberg sedan flera år tillbaka hållit en plommonmarknad, vars framgång vittnar om kvaliteten hos ”Stromberger Pflaume”.

Enskilda odlare har haft stor betydelse för dagens produktion av ”Stromberger Pflaume”. De har genom enkla men effektiva innovationer av odlings- och skördemetoderna utvecklat en produkt som är optimalt anpassad till trakten. Sådana innovationer utgör inte bara en framgångsrik kompromiss mellan å ena sidan nya odlingskrav och å andra sidan tradition och lokal kultur, utan de har också bidragit till att sänka driftskostnaderna t.ex. genom plantageodling, användning av tekniska hjälpmedel vid beskärning av träden och användning av moderna skördemetoder. Odling på sluttningar som är svåra att nå med moderna maskiner har visat sig vara en särskild utmaning. Sluttningarna måste omformas till terrasser och maskinerna anpassas till terrängen.

Hänvisning till offentliggörandet av specifikationen:

(artikel 5.7 i förordning (EG) nr 510/2006)

Markenblatt Vol. 11, 19 mars 2010, del 7a-aa, s. 4243.

http://register.dpma.de/DPMAregister/geo/detail.pdfdownload/13350

(1) EUT L 93, 31.3.2006, s. 12.