A4-0304/98

Resolution om meddelande från kommissionen om konsekvenserna av övergången till euron för gemenskapens politik, institutioner och lagstiftning (KOM(97)0560 - C4-0591/97)

Europaparlamentet utfärdar denna resolution,

- med beaktande av kommissionens meddelande (KOM(97)0560 - C4-0591/97),

- med beaktande av parlamentets resolutioner beträffande de interna konsekvenserna av euron i gemenskapen,

- med beaktande av rådets beslut av den 7 juli 1997 om de rättsliga ramarna för införandet av euron ((EGT C 236, 2.8.1997, s. 7.)),

- med beaktande av slutsatserna från Europeiska rådets möte i Luxemburg i december 1997,

- med beaktande av betänkandet från utskottet för ekonomi, valutafrågor och industripolitik och yttrandena från utskottet för jordbruk och landsbygdens utveckling, budgetutskottet, utskottet för externa ekonomiska förbindelser, utskottet för rättsliga frågor och medborgarrätt, utskottet för regionalpolitik och utskottet för kultur, ungdomsfrågor, utbildning och media (A4-0304/98), och av följande skäl:

A. Konsekvenserna av övergången till euron för gemenskapens politik, institutioner och lagstiftning är mångskiftande och komplicerade, och gemenskapen måste själv i god tid ha klargjort konsekvenserna av övergången.

B. De rättsliga ramarna för övergången till euron regleras i de båda grundförordningarna (EG) nr 1103/97 av den 17 juni 1997 ((EGT L 162, 19.6.1997, s. 1.)), som grundas på artikel 235 i EG-fördraget om de särskilda föreskrifterna i samband med införandet av euron, och av den förordning som ännu återstår att utfärdas av rådet om införandet av euron, som grundas på artikel 109l.4 i EG-fördraget.

C. Den 2 maj 1998 fattades i samförstånd beslutet om de elva medlemsstater som skall delta i den gemensamma valutan från starten den 1 januari 1999 och endast Storbritannien, Danmark, Sverige och Grekland kommer inte att vara med från början.

D. Kommissionens avdelningar och gemenskapens övriga institutioner har deltagit i förberedelserna. Framför allt de praktiska konsekvenserna för gemenskapspolitiken kräver en intensiv granskning, och vid sidan av kommissionen måste andra gemenskapsorgan vara delaktiga i att utfärda särskilda rättsakter.

E. På några områden måste man granska eurons förenlighet med gemenskapsrätten och vid behov upprätta lagstiftning, och en del av arbetet måste genomföras innan den tredje etappen börjar.

F. Tekniska och praktiska konsekvenser för informationsteknologin, administrativa förändringar och information och utbildning av personalen måste i god tid undersökas och lösningar måste erbjudas, och en bred informationskampanj måste så snart som möjligt inledas för att informera gemenskapens personal om omräkningen av löner och pensioner.

G. Detta meddelande avser också att hjälpa medlemsstaterna att avsluta sina egna interna förberedelser.

H. På de flesta politikområdena i meddelandet finns det ett anpassningsbehov i medlemsstaterna.

I. De tre viktigaste områdena inom EU-politiken som berörs av införandet av euron i gemenskapens budget är jordbrukspolitiken och de administrativa utgifterna.

J. Gemenskapens budget upprättas visserligen i ecu, men nationella valutor ligger helt eller delvis till grund för betalningar av såväl inkomster som utgifter.

K. Det faktum att transaktioner hittills utförs i nationell valuta i stället för ecu innebär att gemenskapens budget har tvingats stå för den växelkursrisk som är förknippad med variationer i de nationella valutakurserna.

L. Tidigare föll jordbruksomräkningskurserna kraftigt inom Europeiska unionen vid apprecieringar av valutorna, vilket ofta orsakade problem, och man man hade ofta svårigheter att finna en rimlig kompensation för jordbrukarnas inkomstförluster genom ett tillfälligt ekonomiskt stöd.

M. Alla gemenskapsinstitutioner och organ har tillsammans utgifter motsvarande knappt 3 miljarder ecu och den överlägset största delen av utgifterna avser löner och pensioner.

N. Lönerna beräknas och utbetalas i det lands valuta, där tjänstemannen är stationerad, och lönerna för tjänstemän som inte är stationerade i Bryssel och Luxemburg anpassas i förhållande till en korrigeringskoefficient för att säkerställa likvärdig köpkraft.

O. Ungefär 90 % av de knappt 30 000 gemenskapstjänstemännen arbetar i Bryssel eller Luxemburg och majoriteten av pensionärerna bor också i Belgien eller Luxemburg, och därför kommer dessa länders deltagande från den 1 januari 1999 att medföra att euron kommer att ha särskilda effekter på gemenskapens administrativa utgifter.

1. Parlamentet välkomnar kommissionens meddelande om konsekvenserna av övergången till euron för gemenskapens politik, institutioner och lagstiftning, och de konkreta åtgärder som redan lagts fram om tjänsteföreskrifterna för tjänstemännen vid Europeiska gemenskaperna och den agromonetära ordningen,

2. välkomnar att det under utarbetandet av detta meddelande från kommissionen fördes en bred dialog inom kommissionens avdelningar och med andra gemenskapsinstitutioner,

3. välkomnar att de deltagande medlemsstaterna då euron införs kommer att ha samma valuta, i vilken också gemenskapens budget upprättas, och att växelkursfluktuationerna därför inte längre kommer att spela någon roll för dessa deltagarländer,

4. kräver att det skall finnas förnuftiga och användbara övergångsregler för de länder som inte kommer att delta i eurozonen (Pre-Ins) och uppmanar kommissionen att för dessa länder, som också i fortsättningen behöver omräkningskurser, lägga fram ett förändrat och förenklat system,

5. välkomnar att jordbruksomräkningskurserna, som lett till omfattande utjämningsbidrag mellan medlemsstaterna, i framtiden kommer att vara överflödiga för de länder som kommer att delta i valutaunionen,

6. anser att det är viktigt att se till att en ny agromonetär ordning och alla nödvändiga övergångsregler inte skapar nya störningar eller öppnar vägen för ojämlikhet mellan de länder som deltar i valutasamarbetet och de som inte deltar eller kommer att delta senare, bland vilka även kandidatländerna skall räknas in,

7. välkomnar kommissionens konkreta förslag om den agromonetära ordningen efter införandet av euron och om övergångsåtgärderna för införandet av euron i den gemensamma jordbrukspolitiken,

8. anser att de konkreta förslagen från kommissionen om de båda förordningarna om den framtida utformningen av den agromonetära ordningen är betydelsefulla och nödvändiga för att, å ena sidan minimera jordbrukarnas inkomstförluster vid övergången till euron på grund av tidigare växelkursförändringar, och för att å andra sidan upprätthålla en förändrad agromonetär ordning för de medlemsstater i Europeiska unionen som inte kommer att delta i den ekonomiska och monetära unionen från den 1 januari 1999,

9. anser att frågan om avskaffandet av skillnaderna mellan eurokursen och den gröna kursen borde undersökas noggrant och att detta kan leda till att jordbrukarna måste kompenseras,

10. påpekar att det fortfarande finns risk för kraftiga valutafluktuationer i förhållande till euron och anser att man bör överväga att efter den 1 januari 1999 införa en mekanism liknande den nuvarande låsningen av kursavvikelsen på 11,5 %,

11. förespråkar så stor flexibilitet som möjligt och att kompensationsmekanismer tillämpas eller halvtidsutvärderingar av pariteter genomförs för transaktioner som fortfarande kräver omräkning till nationella valutor i samband med kulturprogram (stödbelopp, fastställande av tröskelvärden etc...),

12. lyckönskar kommissionen till att ha skapat förutsättningar för att löner och pensioner skall kunna utbetalas i euro redan från den 1 januari 1999, och inte först i slutet av övergångsperioden från den 31 december 2001, och uppmanar rådet att anta nödvändiga ändringar av tjänsteföreskrifterna som antas av rådet efter samråd med personalens företrädare och Europaparlamentet,

13. är övertygad om att det med tanke på den politiska betydelsen som avlöningen av gemenskapspersonalen har och det symbolvärde det skulle medföra för medlemsstaternas förberedelse för starten av den tredje etappen av valutaunionen den 1 januari 1999 vore önskvärt att alla belopp i tjänsteföreskrifterna uttrycktes i euro, och att denna omedelbara övergång till euron skulle kunna uppnås genom en generalklausul,

14. uppmanar kommissionen att tillsammans med fackföreningarna inleda dess angelägna och väl förberedda informationskampanjen för gemenskapspersonalen snarast möjligt och åtminstone före årets slut,

15. välkomnar de riktlinjer som kommissionen ställt upp för anpassningen av bestämmelserna om omräkningskurser,

16. välkomnar det faktum att de allmänna konsekvenserna av införandet av euron för gemenskapens budget är fördelaktiga både vad gäller inkomster och utgifter och att växelkursrisken för gemenskapens budget kommer att minska betydligt, samt att förvaltningen av valutor avsevärt kommer att underlättas,

17. anser det vara en klar fördel att kassa- och finansförvaltningen vid köp av ecu på den öppna marknaden i framtiden i stor utsträckning inte längre behöver använda sig av valutor från medlemsstater som är nettobidragsgivare,

18. välkomnar kommissionens avsikt att före den 1 januari 2002 använda sig av fördelarna med valuta- och kontoförvaltningen, som införandet av euron medför för Europeiska unionens kassaförvaltning, och uppmanar kommissionen att fastställa förberedelserna för användandet från och med den 1 januari 1999,

19. understryker behovet av ett uppföljnings- och tidigt varningssystem för att garantera samordning av och inbördes avstämning mellan tidsplanerna för lagstiftningen och budgeten för att kunna kontrollera och på sikt kvantifiera budgetkonsekvenserna av övergången till euro; anser dessutom att detta skulle göra det möjligt att under budgetförfarandet bevilja de berörda posterna anslag enligt verkliga behov,

20. anser att budgetaspekterna på övergången till euron inte bör begränsas till en rent bokföringsteknisk operation, utan att budgeten samtidigt bör utgöra ett verktyg i genomförandet och förvaltningen av gemenskapens politikområden för att kunna påverka de målsättningar som fastställts i den tidsplan för lagstiftningen som meddelats,

21. anser det nödvändigt att kommissionen tydligt införlivar det den anger under «åtgärder och tidsplan» som aviserats i det årliga lagstiftningsprogrammet i syfte att avgöra om tidsfrister iakttas, och fastställa eventuella förseningar och deras orsak för att kunna dra slutsatser beträffande budgeten,

22. stöder Eurostats avsikt att omgradera primära tidsserier för att på så sätt säkerställa att kontinuiteten för statistiska uppgifter och serier förblir intakt och kräver att en gemensam omräkningspolitik drivs igenom för hela det europeiska statistiska systemet,

23. välkomnar det faktum att kommissionen har inrättat en särskild arbetsgrupp med namnet «Euro/år 2000" för att bistå avdelningarna i förberedelsen av deras system med tanke på båda händelserna och utgår från att resultaten så snart som möjligt läggs fram,

24. välkomnar det faktum att vad beträffar betalningar ur strukturfonderna så kommer den växlingsrisk som medlemsstaterna löper att reduceras betydligt för de länder som deltar i euroområdet; insisterar på att potentiella deltagarländer inte bör straffas för att de inte deltar i euroområdet,

25. konstaterar att övergången till euron kommer att ha ansenliga konsekvenser både för kommissionens och medlemsländernas statistik och datateknik, fäster uppmärksammar att den största delen av strukturfondernas budgetrapporter fortfarande sänds till kommissionen på papper; anser att situationen bör utnyttjas som en möjlighet till att skapa ett europeiskt samarbetsnät för administration på datateknikens och statistikens område, i syfte att säkerställa sammanhängande system inte bara för rutinuppföljning av information som rör finansiella frågor utan också för den bakgrundsinformation som beslutsfattande kräver,

26. stödjer kommissionens målsättningar att avsevärt förenkla vissa politikområden och att särskilt ta fram det komplicerade och dyra agromonetära systemet som modell,

27. noterar att omkring 4 000 gemenskapsakter berörs av övergången till euron och anser att det i ovan nämnda syfte vore lämpligt att kommissionen offentliggjorde ett meddelande i Europeiska gemenskapernas officiella tidning med en bilaga som listar monetära hänvisningar i bestämmelserna som kommer att beröras,

28. noterar även att gällande lagstiftning skulle behöva ändras inom vissa områden och noterar i detta hänseende att de flesta monetära klausulerna omfattar rättsliga bestämmelser som förekommer i akter som antagits eller som kommer att antas genom medbeslutande- eller samarbetsförfarandet; påpekar därför att dessa ändringar måste antas utifrån samma rättsliga grund och enligt samma förfaranden som den grundläggande lagstiftningen,

29. uppmanar i detta sammanhang kommissionen att snarast möjligt vidta dessa åtgärder och att, där så är lämpligt, införa nya klausuler i syfte att garantera att tillämpningen av principen om rättslig kontinuitet, som styr eurons rättsliga ram, inte leder till allvarliga snedvridningar eller hindrar anpassningen av växelkurserna mellan de deltagande medlemsstaterna vid utgången av övergångsperioden, samt i syfte att garantera enhetlighet i det allmänna system som beskrivs i meddelandet till de icke-deltagande medlemsstaterna,

30. anser att anpassningen av lagstiftningen i huvudsak är medlemsstaternas uppgift och att dessa uppgifter måste vara avslutade i samband med den allmänna granskningen av de nationella lagarna; anser dock att detta måste ske så snabbt som möjligt och inte vänta till slutet av övergångsperioden,

31. betonar att gemenskapens omställningskostnader i stor utsträckning kommer att koncentreras till tiden fram till starten för den tredje etappen den 1 januari 1999, medan omställningskostnaderna på nationell, regional och lokal nivå kommer att ta i anspråk hela övergångsperioden fram till år 2002,

32. förespråkar att största möjligt flexibilitet tillämpas vid transaktioner, för vilka det inom ramen för strukturfonderna och ett stort antal program ännu behövs valutaomräkningar (stödbelopp, tröskelvärden m.m.), liksom användning av utjämningsmekanismer,

33. rekommenderar att en lämplig informationspolitik införs för de nuvarande eller framtida deltagarna i gemenskapsprogram, som i fortsättningen kommer att vara utsatta för växelkursrisker,

34. understryker att de regionala myndigheterna och gemenskapens strukturfonders förmånstagare bör informeras väl om konsekvenserna av övergången till euron; uppmanar kommissionen att göra sitt yttersta inom ramen för informationskampanjerna,

35. anser att det är nödvändigt att från den 1 januari 1999, ersätta marknadsreferensräntesatserna (CIRR) för de deltagande staterna och marknadsreferensräntesatsen för ecu med en enda marknadsreferensräntesats för euro, och betonar att en sådan förändring kan undanröja den snedvridning av konkurrensen, som hittills funnits genom de olika ländernas nationella politik på området beviljande av statligt stöd för exportkrediter,

36. påpekar att förhållandet mellan euron och valutorna i kandidatländerna i Öst- och Centraleuropa - varav vissa redan är knutna till den tyska marken - måste analyseras mycket noggrant, dels för att man skall kunna undvika snedvridningar av konkurrensen på den alleuropeiska marknaden, dels för att inte med alltför stränga konvergenskrav bromsa den nuvarande perioden av intensiv ekonomisk tillväxt och strukturella förändringar som pågår i många av dessa länder,

37. anser att EU måste genomföra en informationsstrategi som särskilt riktar sig till de länder som är närmast knutna till unionen (kandidatländerna, de associerade länderna i Medelhavsområdet, AVS-länderna och EU:s främsta handelspartner) och till världens viktigaste finanscentra,

38. välkomnar det faktum att kommissionen i sitt meddelande och i översikten över konsekvenserna av övergången till euron för gemenskapens lagstiftning i bilaga 8 ingående har visat hur övergångsbehovet och tidsplanen enligt kommissionens åsikt ser ut,

39. uppmanar kommissionen att snarast möjligt och åtminstone före årets slut lägga fram ytterligare en interimsrapport om arbetet med att omsätta kommissionens förslag,

40. uppmanar medlemsstaterna att uppmuntra de offentliga förvaltningarnas övergång från nationell valuta till euro, och från den 1 januari 1999 göra det möjligt att låta medborgarnas betalningar i medlemsstaterna, särskilt skattebetalningar, ske i euro,

41. uppdrar åt sin ordförande att vidarebefordra denna resolution till rådet och kommissionen.