I Österrike ökade den kroatiska populationen med 3 340 personer (6 %) mellan 2013 och 2014 med anledning av ett dubbelt så stort inflöde under 2013 som under 2012. Anställningen av kroatiska arbetstagare ökade med 2 000 personer (10 %) mellan 2013 och 2014, till totalt 22 450 personer.

Enligt officiella uppgifter från Kroatien har antalet kroatiska medborgare som flyttar till ett land inom EU-27 nyligen ökat, från 3 216 personer under 2012 till 4 058 under 2013 (en ökning på 26 %). De flesta flyttar till Tyskland, Österrike eller Italien. Dock brukar officiell migrationsstatistik underskatta utflödet (Božić 2007).

Under 2013 var det cirka 35 000 personer som var bosatta i Kroatien men arbetade i andra länder, vilket motsvarar cirka 2,3 % av Kroatiens arbetstagare (i jämförelse med 1,4 % under 2010) .

Dessa siffror visar dock framför allt migrationsmönster från innan år 2000. Nio av tio utflyttade kroater har bott inom EU-27 i minst tio år . Efter den våg av arbetskraftsmigration från Kroatien till Österrike och Tyskland som kom under 1960-talet och 1970-talet, skedde den största migrationsvågen till medlemsstaterna under 1990-talet på grund av krigen i Balkanområdet. Sedan dess har flödet varit mindre och 2014 representerade nyligen utflyttade invånare (dvs. de som har flyttat inom de tio senaste åren) endast 1,6 % av Kroatiens befolkning i arbetsför ålder. Detta är en mycket lägre andel än i de flesta central- och östeuropeiska medlemsstaterna.

Bland de medlemsstater som har öppnat arbetsmarknaderna har inflödet av kroatiska arbetstagare förblivit begränsat till antalet, både i faktiska och relativa termer. Den tydligaste ökningen kan ses i Irland (2 091 nyregistreringar under 2014, att jämföra med 486 under 2013) medan antalet även ökade i Sverige (nettoökningen i antalet kroatiska medborgare var 857, vilket motsvarar en ökning om 52 %) och Tjeckien.

Kartläggningen av de nyligen utflyttade kroaterna i avsnitt 4 visar att de framför allt har flyttat till EU-27 för att arbeta, och att det därmed är troligt att de bidrar på ett positivt sätt till ekonomin. De flyttande kroaterna är övervägande i arbetsför ålder och yngre än destinationslandets genomsnittsålder, de är relativt högutbildade och sannolikheten att de har en anställning är mycket större. De delar dessa egenskaper med andra migrerande invånare inom EU-27, särskilt med dem som har flyttat efter 2004. Vid de flesta undersökningar har dessa medborgares inverkan på destinationsländernas ekonomi och arbetsmarknad ansetts vara sammantaget positiv. Arbetstagare som flyttar inom EU har bidragit till ett vidare kompetensutbud i destinationsländerna, eftersom de migrerande arbetarna framför allt arbetar inom sektorer och yrken där det råder brist på arbetskraft. De effekter på arbetslöshet och löner i destinationsländerna som rörligheten i samband med utvidgningar av EU lett till har i ett långsiktigt perspektiv varit relativt små. Vad gäller de migrerande EU-invånarnas inverkan på budgeten har undersökningar visat att det ofta inte blir någon effekt och att den i de flesta fall kan tolkas såsom positiv.

5.2 Demografisk prognos, kompetensflykt och arbetskraftsbrist i Kroatien

Kroatiens nettomigration var positiv under perioden 1999–2008, men har sedan 2009 varit negativ . Detta beror framför allt på den minskade invandringen till Kroatien.

Som det framgår ovan har dessutom utvandringens omfattning varit relativ liten under de senaste årtiondena. Trots detta har rörlighetsflödena ökat sedan Kroatien anslöt sig till EU och det faktum att unga och högutbildade personer flyttar kan ha en negativ effekt på Kroatiens demografiska prognos och tillväxtpotential. De nyligen utflyttade kroaterna är yngre än genomsnittet bland befolkningen i arbetsför ålder, och där finns en viss överrepresentation av personer med högskoleexamen.

Å andra sidan hade Kroatien 2012 en av de högsta siffrorna inom EU för inskrivningar på högskolor och universitet (i åldersgruppen 20–24 år) – en kurva som under tio års tid har pekat uppåt. Detta har resulterat i en plötslig ökning av antalet personer med en högskoleexamen, som har gått från 17 000 per år 2003 till nästan 40 000 per år 2012. Trots detta har Kroatien 2013 haft en relativt låg andel invånare med en högskoleexamen (17 %) sett till antalet invånare i arbetsför ålder. Detta balanseras till viss del upp av att andelen lågutbildad arbetskraft ligger under EU-genomsnittet (22,4 %) och att Kroatien har en av de lägsta andelarna avhopp från utbildningar (4,5 %) inom EU.

Hittills finns det inget som tyder på att migrationen skulle ha lett till kompetensbrist i vissa sektorer i Kroatien. Det finns brister inom samtliga kompetensområden i Kroatien, framför allt inom hotell- och restaurangverksamhet, utbildning och hälso- och sjukvård. Inom de flesta yrken i Kroatien där man saknar arbetskraft handlar det om brist på högskole- eller arbetsplatskompetens. I vissa fall saknas det erfarna specialister, särskilt inom vårdsektorn. Även otillräcklig regional justering och kompetensplanering har bidragit till de konstaterade bristerna.

Samtidigt som det är viktigt att säkerställa att landet behåller och attraherar nödvändig arbetskraft, har de undersökningar som gjorts även visat på den övergripande betydelsen och potentialen hos arbetskraftsrörligheten inom EU som en ekonomisk justeringsmekanism. En annan viktig faktor är de potentiella fördelarna med att vara anställd i en annan medlemsstat i jämförelse med att vara fortsatt arbetslös i hemlandet. Dessutom visar tidigare erfarenheter att rörlighetsflödet inom EU ofta är cirkulärt och att många återvänder till hemlandet efter flera år med värdefull erfarenhet och kompetens i bagaget.

5.3 Penningförsändelser från utflyttade kroater

En av fördelarna som de utflyttade kroaterna skapar för landets ekonomi är de penningförsändelser som de skickar hem. Nettobalansen för dessa uppgick 2013 till så mycket som 702 miljoner euro – 1,6 % av landets BNP och den sjätte största andelen inom EU. Det är även den högsta nettoremitteringen per person inom EU (nästan 500 euro per kroatisk invånare 2013). Det finns indikationer på att dessa pengar framför allt sparas eller investeras, vilket innebär att de troligtvis kommer att bidra till en långsiktigare tillväxt. Samma undersökning visar att penningförsändelserna har bidragit till att minska fattigdomen i Kroatien. Dessutom har penningsförsändelserna, tillsammans med ersättning till säsongsarbetare och gränsarbetare, ansetts ha en betydande roll när det gäller att kompensera den negativa balansen i investeringsinkomsterna.

6. Slutsatser

Sett till Kroatiens befolkningsmängd, rörlighetsflöden sedan 2013 och prognoser för antalet migrerande invånare efter anslutningen, kommer antalet kroatiska arbetstagare som i framtiden flyttar till andra medlemsstater sannolikt att vara lågt, åtminstone i relation till den totala arbetskraften inom både EU och de flesta potentiella destinationsländerna. Det är inte troligt att detta skulle leda till störningar av arbetsmarknaden, inte ens i de huvudsakliga destinationsländerna Tyskland, Österrike och Italien.

Migrationsflödet sedan Kroatiens anslutning har, trots begränsningarna, varit riktat mot de traditionella destinationsländerna och har endast ökat en aning i absoluta tal i några få av de länder som har öppnat sin arbetsmarknad för Kroatien. Detta bekräftar att migrationsflöden påverkas av många olika faktorer vid sidan av begränsningarna, såsom arbetstillfällen, nätverk och historiska, kulturella samt språkliga faktorer.

Begränsningar som rör avlönad anställning kan få begränsade effekter på det totala arbetskraftsflödet, eftersom egenföretagare och utstationerade arbetstagare inte omfattas.

Kroatiska arbetstagares unga ålder och höga sysselsättningsgrad tycks bekräfta att de har flyttat till andra medlemsstater framför allt för arbetets skull, och att det därmed är troligt att de kommer att bidra positivt till ländernas ekonomi.

Det sker i dag ett visst utflöde av unga och högutbildade arbetstagare från Kroatien, men i proportion till storleken och egenskaperna hos Kroatiens inhemska arbetskraft är flödet relativt blygsamt, även om det har ökat i storlek sedan anslutningen till EU. Penningförsändelser till Kroatien från utflyttade invånare har en viktig roll i stabiliseringen av landets ekonomi, som för tillfället befinner sig i en svår makroekonomisk situation.

Arbetskraftens fria rörlighet är en av EU:s grundläggande friheter. Tillfälliga begränsningar är endast ett undantag från den friheten. Kommissionen är övertygad om att denna rapport ger rådet den bakgrund som krävs för att granska hur övergångsbestämmelserna har fungerat och låta de medlemsstater som har infört begränsningar se över sitt beslut med avseende på de kroatiska arbetarnas tillgång till deras arbetsmarknader. Kommissionen påminner om att de medlemsstater som vill fortsätta tillämpa begränsningar under den kommande andra fasen (1 juli 2015–30 juni 2018) måste meddela kommissionen detta på förhand.