Yttrande från Rådgivande kommittén(1) för Euratoms försörjningsbyrå om kommissionens grönbok "Mot en europeisk strategi för trygg energiförsörjning"

(2001/C 330/05)

KOM(2000) 769

Kommittén välkomnar i stort kommissionens antagande av grönboken om trygg energiförsörjning. Den skapar en möjlighet till en bred och öppen debatt om alla energikällor, inbegripet kärnenergi, och kommittén har därför tagit tillfället i akt att anta ett yttrande om frågan.

Den utökade kommittébyrån sammanträdde den 16 februari 2001 och kommittén sammankallades den 28 mars 2001.

Den 28 mars 2001 antog kommittén detta yttrande med stor majoritet.

1. KÄRNENERGINS ROLL

Kärnenergins roll som hållbar elektricitetskälla

(1) Försörjningstrygghet är jämte miljöskydd och ekonomisk effektivitet en av energipolitikens tre grundläggande mål. Kommittén delar kommissionens oro över det ökade yttre beroende som kommer att uppstå under de följande årtiondena.

(2) Kommittén anser att kärnenergi för närvarande spelar och kan fortsätta att spela en livsviktig roll i den hållbara produktionen av el. Den har försumbara utsläpp av växthusgaser och bidrar således till att uppnå de mål som fastställs i Kyotoprotokollet till Förenta nationernas ramkonvention om klimatförändringar (UNFCCC). Kärnenergi är den enda industriellt mogna energikälla som har försumbara utsläpp av växthusgaser och som kan utökas. Den bör därför erkännas som en sådan och inte undantas från de olika "flexibilitetsmekanismer" som diskuteras i Kyotoprotokollet.

(3) Kommissionen påminner om att det i åtminstone två energiförsörjningsscenarier som används av kommissionen visas att det effektivaste sättet att uppnå Kyotoprotokollets begränsningar av växthusgasutsläppen bland annat omfattar uppförandet av flera nya kärnkraftverk. I rapporten "Dilemma Study"(2) drog man slutsatsen att för att kärnenergin skall kunna behålla sin andel av den totala installerade kapaciteten på 22 % måste 100 GWe ny kärnkraftskapacitet skapas till 2025 för att ersätta existerande reaktorer och täcka nytt behov. I känslighetsscenariot "Nuclear Renaissance" i "European Union Energy Outlook to 2020"(3) uppnås de lägsta kolkostnaderna (vilket innebär de lägsta kostnaderna för samhället) med en installerad kärnkraftskapacitet på 212 GWe och en produktion på cirka 1500 TWh år 2030.

(4) Kommittén påminner om att det utöver elproduktion för dagens tillämpningar finns andra fredliga potentiella användningar för kärnenergi som kan bidra dels till att utsläppen av växthusgaser ytterligare minskas på lång sikt, dels till att minska det externa beroendet av fossila bränslen. Det gäller produktion av vätgas, avsaltning och processvärme (med nya högtemperaturreaktorer).

(5) Med tanke på den försiktiga avvägningen mellan de tre grundläggande energipolitiska målen anser kommittén att man måste fortsätta att hålla samtliga energialternativ öppna utan att detta påverkar medlemsstaternas val av energi. Kärnenergi bör inte klassificeras tillsammans med fossila bränslen som en mindre "önskvärd" källa.

(6) Det finns flera genomförbara tekniska lösningar för att hantera utbränt bränsle. Det finns anläggningar som tillåter upparbetning eller säker förvaring av utbränt bränsle under årtionden. Andra anläggningar för upparbetning och bortskaffande av lågaktivt och medelaktivt radioaktivt avfall är redan i drift i Europeiska unionen. Anläggningar för förvaring av högaktivt avfall och bearbetat utbränt kärnbränsle håller på att utvecklas i länder som har kärnkraft. Dessa anläggningar har oftast nått ett så högt utvecklingsstadium att de vetenskapliga och tekniska experterna har förtroende för deras genomförbarhet och slutliga säkerhet. När det är dags att börja bygga dessa anläggningar kommer valet av exakt plats och tillståndsgivning för dessa bortskaffningsanläggningar att göras med samtycke av de offentliga myndigheterna i respektive medlemsstat och i beslutsprocessen kommer offentligt samråd att ingå. Det faktum att det finns så många olika lösningar visar att tekniken är säker och tillförlitlig(4).

Kärnenergi som en konkurrenskraftig elkälla där kostnadskomponenterna internaliseras

(7) Kärnenergi är en konkurrenskraftig energikälla på en avreglerad marknad. Endast en mycket liten del av den totala produktionskostnaden för kärnenergi beror på uranpriset (5 till 7 % av den utjämnade totalkostnaden)(5). Den totala kostnaden för kärnenergicykeln, inbegripet hanteringen av utbränt bränsle och avfall, beräknas stå för en blygsam del av totalkostnaden (20 till 25 % av den utjämnade totalkostnaden)(6). Följaktligen är produktionskostnaderna för kärnenergi stabila och konkurrenskraftiga jämfört med de fossila energikällorna som i högre grad påverkas av instabila olje- och gasmarknader.

(8) Generering av kärnenergi, inbegripet verksamhet som har att göra med byggandet av kraftverk och bränsletillgång, ger ett mycket högt europeiskt mervärde både vad gäller sofistikerade tekniska och intellektuella insatser och högt kvalificerade arbeten.

(9) Siffrorna i fotnot 61 på sidan 67 i grönboken (fotnot 60 i den franska versionen) är endast en av flera kostnadsuppskattningar, och de kan vara missvisande. Jämfört med andra elproduktionskällor är befintlig kärnenergi oftast den i särklass mest konkurrenskraftiga källan eftersom kapitalinvesteringen oftast till stor del är amorterad. För framtida kapacitet är kärnenergi, enligt studier som använder sig av den låga kostnad för fossilt bränsle som rådde före de nyligen genomförda prisökningarna, den mest konkurrenskraftiga källan i flera länder och nästan den mest konkurrenskraftiga i flera andra länder(7). Då kärnenergi är mindre känslig för bränslekostnader än vad energi baserad på fossila bränslen är, förbättrar de nyligen genomförda prisökningarna för fossilt bränsle kärnenergins framtida konkurrenskraft ytterligare. På grund av de fossila bränsleprisernas "oregelbundna fluktuationer" är kärnenergin dessutom i betydligt mindre omfattning utsatt för ekonomiska risker vad gäller försörjningstryggheten än vad som är fallet för energi från fossila bränslen. Slutligen visar beslutet från ett kraftbolag i Finland om att söka tillstånd för ett nytt kärnkraftverk, tillsammans med andra undersökningar, att produktionskostnaderna för kärnkraftsel är konkurrenskraftiga jämfört med andra alternativ(8).

(10) Till skillnad från de flesta andra energikällor är alla kostnadskomponenter (kapitalinvesteringar inbegripet avveckling, bränsle inbegripet avfallshantering, drift och underhåll inbegripet radiologiskt skydd) inkluderade i kostnaderna för kärnenergi. Därför bör en jämförelse av totalkostnaderna inkludera alla kostnadskomponenter, inbegripet de som ännu inte är internaliserade i de fossila energikällorna, som till exempel utsläpp av växthusgaser.

Beskattning

(11) Kommittén anser att ytterligare skatt på kärnenergi för att stödja förnybar energi skulle strida mot det grundläggande skälet till att förnybara energikällor stöds, nämligen att undvika utsläpp av växthusgaser. För att utsläpp av växthusgaser och andra miljöskador skall kunna undvikas maximalt bör kärnenergin inte utsättas för några ytterligare bördor som inte har att göra med kärnkraftens miljöegenskaper.

Gemenskapsindustrins ledande roll

(12) Gemenskapsindustrin har tidigare spelat en ledande roll i den globala utvecklingen av kärnenergi och om allmänhetens acceptans förbättras och ny kärnenergiskapacitet behövs är den kapabel att bidra även i framtiden. Under tiden bör man bevara expertkunskapen så att alternativet att utveckla ny genereringskapacitet för kärnenergi finns kvar.

(13) Gemenskapsindustrin arbetar, med ett aktivt deltagande från medlemsstaternas och gemenskapsinstitutionernas sida, även med att utveckla avancerade typer av kärnreaktorer (till exempel "Europeisk tryckvattenreaktor" EPR eller högtemperaturreaktorer), avancerad kärnklyvningsteknik (till exempel MYHRRA-projektet) och, ännu längre i framtiden, kärnfusionsteknik (till exempel ITER-programmet), som skulle kunna bereda vägen för en större acceptans av kärnergi i framtiden.

(14) Med erfarenhet av över 3500 reaktorår säker drift i EU och med ett avancerat regleringssystem är det bevisat att EU:s produktion av kärnenergi är säker och tillförlitlig. IAEA har för närvarande ett fastställt antal säkerhetsstandarder för alla relevanta områden av kärnenergicykeln, och de medlemsstater i EU som har anslutit sig till IAEA-konventionen om kärnsäkerhet har öppnat sig för internationell granskning och granskning av experter. Detta är en god grund för fortlevnaden av en säker kärnkraftsindustri i Europa.

De europeiska institutionernas roll

(15) I Euratomfördraget fastställs behovet av att främja utvecklingen av kärnenergi för att förbättra energiförsörjningstryggheten. Grönboken visar att det fortfarande finns oro beträffande försörjningstryggheten. EU-institutionerna bör spela en konstruktiv roll och bör därför inte anta lagstiftning som skulle hindra existerande eller framtida medlemsstater från att välja kärnkraft då sådana hinder skulle motverka unionens önskvärda försörjningstrygghet.

(16) Efter en öppen debatt bör de europeiska institutionerna, utan att det påverkar medlemsstaternas val att använda kärnenergi, spela en aktiv roll för att främja allmänhetens acceptans. De bör för allmänheten förklara den roll som EU:s energipolitik spelar för att undvika utsläpp av växthusgaser, inbegripet användningen av kärnenergi. Grönboken kan vara en del av en sådan ansträngning.

(17) Euratomfördraget är den tillämpliga rättsliga ramen på gemenskapsnivå. Inom denna ram säkerställer kommissionen och Euratoms försörjningsbyrå att försörjningstryggheten för kärnbränsle är bättre strukturerad än vad som är fallet för andra energikällor.

2. FÖRSÖRJNING AV KÄRNBRÄNSLE

Tillgången på förnybara uranresurser

(18) Uranresurser är tillgängliga i tillräckligt stor mängd för att produktionen av kärnenergi skall kunna fortsätta under en extremt lång tid och med en stabil kostnad. På så sätt skulle värdefulla men begränsade fossila resurser kunna bevaras för framtida generationer. För att bedöma de långsiktiga resurserna räcker det inte med att ta hänsyn till de kända konventionella resurserna med låg produktionskostnad. Man måste även ta hänsyn till möjliga konventionella resurser med något högre kostnad och okonventionella resurser, av vilka en del har exploaterats tidigare, samt alternativa reaktortyper (snabba bridreaktorer) som kan utnyttja uranets energipotential mera intensivt.

(19) Med dagens årliga globala konsumtionstakt på 60000 ton naturligt uran är behovet för att klara kärnkraftsdriften på lång sikt väl tillgodosett(9), vilket följande fakta visar:

- kända konventionella resurser med en kostnad på under 80 US-dollar: 3 miljoner tU eller 50 år,

- möjliga konventionella resurser med en kostnad på under 130 US-dollar: 9 miljoner tU eller 150 år,

- möjliga konventionella resurser utan angiven kostnad: 16 miljoner tU eller 260 år,

- okonventionella resurser i fosfater: 22 miljoner tU eller 370 år (tidigare exploaterade),

- okonventionella resurser i havsvatten: 4000 miljoner tU eller 66000 år (aldrig exploaterade).

(20) Kommittén håller med kommissionen om att urankällorna är belägna i geografiskt spridda områden, i de flesta fall i politiskt stabila länder. Uranförsörjningen till Europeiska unionen övervakas av Euratoms försörjningsbyrå som har som strategi att stimulera en geografisk spridning av försörjningen. Denna strategi delas allmänt av kärnkraftsoperatörerna.

Försörjning till kärnbränslecykeln

(21) Gemenskapsindustrin behärskar också hela kärnbränslecykeln och spelar en ledande roll i verksamheter från uranbrytning, konvertering, anrikning och framställning (bränslecykelns början) till upparbetning, temporär förvaring av utbränt bränsle eller avfall eller avfallskonditionering som förberedelse för slutförvaringen (bränslecykelns slut). Kärnenergi kan därför (som en huvudsakligen inhemsk källa) bidra till Europeiska unionens långsiktiga energiförsörjningssäkerhet, och den är mindre känslig för avbrott jämfört med fossila energikällor som är kraftigt beroende av bränsleimport.

Försörjningstryggheten för kärnbränsle

(22) Europeiska unionens kärnkraftsindustri har historiskt sett haft en tillförlitlig uranförsörjning från externa källor under hela sin historia. En viktig anledning till denna stabilitet är Euratomfördraget(10) som ålägger gemenskapen att se till att alla användare får en regelbunden och rättvis tillgång. Euratoms försörjningsbyrå spelar en central roll genom att utföra denna uppgift i samarbete med industrin.

(23) All den strategiska teknik och kapacitet som behövs för att tillhandahålla nytt kärnbränsle och bearbeta utbränt bränsle finns tillgänglig inom Europeiska unionen. Det mesta av det uran som bryts och importeras kommer från källor som kontrolleras av EU:s industri.

(24) Flera länder och kärnkraftsoperatörer har olika typer av strategiska lager med kärnbränsle för att ytterligare öka försörjningstryggheten. Ett lager med kärnbränsle är inte bara mycket lättare att underhålla utan det innebär också en betydligt lättare ekonomisk börda för samhället än lager med olja eller gas. Ett lager kärnmaterial kan räcka till flera årsbehov, till skillnad från lager med olja och gas som endast klarar behoven för några månader.

3. SVAR PÅ FRÅGORNA I GRÖNBOKEN

>Plats för tabell>

4. SLUTSATSER

(25) Kommittén anser att kärnenergi är en långsiktigt hållbar energikälla och drar därför följande slutsatser:

a) Ur försörjningstrygghetssynpunkt har kärnenergi uppenbara fördelar jämfört med andra energikällor, särskilt på gemenskapsnivå, och den kan anses vara antingen en i huvudsak inhemsk källa eller en strategisk gemenskapsreserv för Europeiska unionen.

- Uranresurserna är tillräckliga för att klara en långsiktig produktion av kärnenergi, och således kan värdefulla begränsade fossila resurser bevaras för framtida generationer.

- Lagren med uran är lättare och billigare att underhålla jämfört med lagren för andra energikällor.

- Inom ramen för Euratomfördraget säkerställer kommissionen och Euratoms försörjningsbyrå att försörjningstryggheten för kärnbränsle är bättre strukturerad än vad som är fallet för andra energikällor.

- Den europeiska industrin har spelat en ledande roll i utvecklingen av kärnenergin och den kan bidra även i framtiden.

- Kärnenergi kan, som en i huvudsak inhemsk energikälla, bidra till en trygg energiförsörjning i Europeiska unionen på lång sikt.

b) Ur miljöskyddssynpunkt, och särskilt med tanke på Kyotoprotokollets mål att minska utsläppen av växthusgaser, är kärnenergi idag och under en förutsägbar framtid en betydande, storskalig och tillförlitlig teknik som kan bidra till att uppnå EU:s utfästa mål.

- Kärnenergi kan spela en avgörande roll, bland andra energikällor, för att uppnå de utsläppsnivåer som fastställs i Kyotoprotokollet.

- För hanteringen av det utbrända bränslet och bortskaffandet av kärnavfall finns det tekniska lösningar, men de måste kompletteras av politiska beslut för att bekräfta strategiska val och välja lagringsplatser.

c) Vad gäller ekonomisk effektivitet är kärnenergi, och särskilt sådan som redan existerar, konkurrenskraftig även under rådande villkor på en avreglerad och liberaliserad inre energimarknad i EU.

- De långsiktiga produktionskostnaderna för kärnenergi är förutsägbara och konkurrenskraftiga med fossila och förnybara energikällor.

- Kärnenergi bör inte utsättas för någon ytterligare beskattning som är utformad för att stödja förnybara energikällor.

- Till skillnad från vad som är fallet för de flesta andra energikällor inbegriper kostnaderna för kärnenergi alla nukleära kostnadskomponenter.

d) En gemenskapsstrategi som föreslås av kommissionen för att integrera dessa energipolitiska mål och för att uppnå Kyotomålen på ett så ekonomiskt sätt som möjligt bör vara realistisk och ta hänsyn till de långsiktiga och kortsiktiga behoven. Den måste också slå fast att kärnenergi kan spela en avgörande roll för EU:s framtida energiförsörjning.

Kommittén uppmanar generaldirektören för försörjningsbyrån att överlämna detta yttrande till Europeiska gemenskapernas kommission som ett bidrag till debatten om kommissionens grönbok "Mot en europeisk strategi för trygg energiförsörjning" KOM(2000) 769 slutlig, och rekommenderar att det offentliggörs.

(1) Medlemmarna i denna kommitté fungerar som expertrådgivare till Försörjningsbyrån och representerar formellt inte de medlemsstater eller organisationer varifrån de kommer. Medlemmarna gör heller inte några rättsliga åtaganden på medlemsstaternas eller organisationernas vägnar.

(2) ERM Energy, Dilemma Study: Study of the contribution of nuclear power to the reduction of carbon dioxide emissions from electricity generation, 1999, 157 s., http://europa.eu.int/en/comm/dg17/dilemma.pdf

(3) Energy in Europe, särskild utgåva november 1999, s. 87-88, 173, http://www.shared-analysis.fhg.de/Pub-fr.htm

(4) I kapitel III - Nuclear Energy Developments in the European Union Member States - i Euratoms försörjningsbyrås årliga rapporter rapporteras det regelbundet om anläggningarna i medlemsstaterna.

(5) Illustrative Nuclear Programme for the Community (PINC), KOM(97) 401 slutlig, s. 11 och tabell s. 41.

(6) Illustrative Nuclear Programme for the Community (PINC), KOM(97) 401 slutlig, s. 11.

(7) OECD:s kärnenergiorgan (NEA) och Internationella energiorganet (IEA), "Projected costs of generating electricity - update 1998", OECD, Paris 1998 (kärnkraft mellan 2,5 och 4,1 cent (USD) per KWh och mest konkurrenskraftig i 7 länder av 18, av vilka 7 inte rapporterade utgiftsprognoser för kärnkraft, med 5 % lägre kostnad och i 2 länder med 10 % lägre kostnad);

Frankrikes ministerium för ekonomi, finans och industri, direktoratet för gas, el och kol (DIGEC), "Les coûts de référence de la production électrique", 1997, s. 50 (kärnkraft mellan 20,7 och 21,2 cent (FRF) per KWh, eller cirka 3,16 till 3,23 cent (EUR) per KWh, och mest konkurrenskraftig med 5 % och 8 % lägre kostnad utom när växelkursen mot US-dollar och gaspriserna är låga); en översikt av DIGEC-rapporterna finns i rapporten till premiärministern av Charpin, Dessus och Pellat, "Economic Forecast Study of the Nuclear Power Option", bilaga I, fiche 9;

Belgisk oberoende kommission om energival ("Ampère"-kommissionen), "Rapport de la Commission pour l'Analyse des Modes de Production de l'Electricité et le redéploiement des Energies (Ampère) au Secrétaire d'État à l'Énergie et au Développement durable", Sammanfattningar och rekommendationer s. 16 (kärnkraft mellan 1,22 och 1,70 belgisk franc per KWh, eller cirka 3,02 till 4,21 cent (EUR) per KWh, och mest konkurrenskraftigt med och utan internalisering av kostnaderna för växthusgaser).

Nuclear Energy Institute (Förenta staterna) har angett att de verkliga kostnaderna för elproduktion från kärnkraft ligger under kostnaderna för kol och gas även i de områden där dessa fossila källor finns i riklig mängd som i Förenta staterna (se "Production costs made nuclear cheapest fuel in 1999, NEI says", i Nucleonics Week, volym 42, nummer 2, s. 3).

(8) Risto Tarjanne & Sauli Rissanen: "Least-cost option for baseload electricity in Finland", The Uranium Institute 25th Annual International Symposium 2000, London 1.9.2000; http://www.uilondon.org/uilondon/sym/2000/sym00prg.htm

(9) Källa: NEA-IAEA. Om energiinnehållet skulle användas mer intensivt av snabba bridreaktorer skulle behovet vara cirka 50 gånger det nuvarande behovet, för kända konventionella resurser med en kostnad på under 80 US-dollar: 3 miljoner tU eller 2500 år; för möjliga konventionella resurser med en kostnad på upp till 130 US-dollar: 9 miljoner tU eller 7500 år; för möjliga konventionella resurser utan angiven kostnad: 16 miljoner tU eller 13000 år; för okonventionella resurser i fosfater: 22 miljoner tU eller 18500 år; för okonventionella resurser i havsvatten: 4000 miljoner tU eller 330000 år.

(10) Artiklarna 2 och 52, EA - Fördraget om upprättandet av Europeiska atomenergigemenskapen (Euratom).