Den utveckling med stigande grossistpriser på elmarknaden som började under 2016 kulminerade mot slutet av 2018, varefter grossistpriserna föll kraftigt under 2019 på grund av sjunkande bränslekostnader, en dämpad efterfrågan och en snabb utbyggnad av förnybar elproduktion. Prisminskningen var inte lika stor över hela kontinenten, vilket ledde till växande prisskillnader mellan olika regionala marknader. Under det första halvåret 2020 föll priserna med 30 % på vissa regionala marknader i södra Europa och upp till 70 % i vissa nordliga regioner jämfört med samma period 2019. Den ojämna minskningen kan förklaras med en otillräcklig sammanlänkningskapacitet, en ojämn utbyggnad av förnybar produktion och en kraftig höjning av koldioxidpriset, vilket särskilt påverkade medlemsstater med en stor andel fossila bränslen i produktionsmixen. Detta understryker behovet av ytterligare investeringar i nätflexibilitet, gränsöverskridande kapacitet och förnybara produktionskällor, särskilt i medlemsstater som ligger efter i dessa avseenden, för att säkerställa en jämnare utveckling av grossistpriset.

Omställningen till ett energisystem och en ekonomi med låga koldioxidutsläpp är i full gång. De genomgripande förändringar som energiomställningen innebär kräver ett stort socialt och politiskt stöd. Energipriserna och energikostnaderna (priserna multiplicerade med konsumtionen) bör driva marknadens omvandling till en klimatneutral ekonomi med ekonomiskt överkomlig energi för medborgare och företag. I dessa svåra tider som orsakats av covid-19-pandemin är det ännu viktigare att säkerställa en rättvis energiomställning som kompletterar våra ansträngningar för återhämtning, skapar rättvisa förutsättningar för vår industri och ger hushållen överkomlig energi. En framgångsrik energiomställning mot klimatneutralitet senast år 2050, vilket är målet med den europeiska gröna given, kommer att både kräva överkomlig energi och leda till investeringar i innovativ teknik för att minska koldioxidutsläppen ytterligare. Nu när paketet om ren energi för alla i EU håller på att genomföras och ett antal initiativ för energi-, skatte- och klimatpolitiken inom den gröna given håller på att förberedas kan övervakningen av energipriserna och energikostnaderna bidra till en bättre förståelse för den befintliga politikens effekter och ge värdefulla insikter när kommande förslag ska utarbetas.

Trots detta har slutkundspriserna konvergerat både för hushållen och industrin sedan 2016, vilket främst beror på att energikomponenterna har närmat sig varandra. En fortsatt integration av marknaden och vissa framsteg med att öka sammanlänkningskapaciteten har bidragit till denna positiva utveckling. Nedgången i grossistpriserna på el under det första halvåret 2020 har redan lett till sjunkande slutkundspriser för hushållen. Utvecklingen under 2021 är emellertid osäker, särskilt med tanke på att grossistpriserna för leverans 2021 endast tillfälligt påverkades av covid-19.

Slutkundspriserna på el har stigit under det senaste årtiondet. Mellan 2010 och 2019 steg hushållens elpriser med i genomsnitt 2,3 % per år, samtidigt som konsumentpriserna totalt sett ökade med 1,4 % per år. Inom industrin steg elpriserna med 1,1 % per år, medan priserna på industriprodukter i genomsnitt steg med 1,3 % per år. De stora industrikonsumenternas priser hade en mer gynnsam utveckling och minskade med 5 % under perioden. Slutkundspriserna steg nästan varje år, bortsett från 2015–2016.

Figur 4 – Hushållens gaspriser i EU 2019 (D2 band)

Källa: Eurostat

Hushållens slutkundspriser för gas ökade mer än inflationen och steg med 2,1 % per år under det senaste årtiondet. Inom industrin steg priserna däremot bara med 0,1 % per år för medelstora energikonsumenter, och de till och med föll med 1,3 % per år för stora konsumenter. Priserna varierade under perioden och sjönk under några år fram till 2018, då industrins priser stabiliserades inom ett snävt intervall innan de började stiga igen förra året.

Slutkundspriserna för gas beror fortfarande huvudsakligen på grossistpriset, vilket utgör det mesta av energikomponenten och återspeglas i slutkundspriset efter ett antal månader. Under 2019 varierade energikomponenten från 45 % av hushållens pris (vilket steg till 68 euro/MWh 2019) till 67 % av de medelstora industrikonsumenternas pris (32 euro/MWh) och 78 % av de stora industrikonsumenternas pris (22 euro/MWh).

Ändrade nätavgifter, skatter och andra avgifter blir emellertid allt viktigare för förklaringen av prisdynamiken. Mellan 2010 och 2019 drevs ökningen av hushållens priser (2,1 % per år) upp av nätavgifter samt skatter och andra avgifter, vilka steg med 2,6 respektive 3,6 % per år, samtidigt som energikomponenten endast ökade med 0,8 % per år. För medelstora industrikonsumenter kompenserades minskningen av energikomponenten (1,7 % per år) av höjda nätavgifter samt skatter och andra avgifter (3,2 respektive 7,8 % per år), vilket ledde till en mindre ökning av de totala priserna (0,1 % per år).

Skatter och avgifter utgör 32 % av hushållens priser, men endast 13 respektive 16 % av de priser som betalas av medelstora och stora industrikonsumenter. För både hushållen och industrin står miljöskatter för den största andelen av skatterna, bortsett från moms.

Förhållandet mellan det högsta och lägsta slutkundspriset har under de senaste åren varit praktiskt taget konstant för EU:s hushåll, medan en mindre priskonvergens har kunnat noteras för industrikonsumenter.

I likhet med elpriset visar internationella jämförelser att hushållens slutkundspriser för gas ligger klart över priserna i de flesta av G20-länderna. I vissa länder verkar hushållens gaspriser vara ganska låga jämfört med grossistpriserna och avskilda från grossistprisernas utveckling.

2.3 Oljepriser

Under senare år har priset på råolja påverkats av flera instabila perioder. Råoljepriserna föll 2014–2016, steg från mitten av 2017 till 2018 tack vare en ökad global efterfrågan, geopolitiska spänningar och OPEC:s produktionsbegränsningar, innan de stabiliserades under 2019 (vid cirka 60–70 US-dollar/fat) på grund av avmattningen i ekonomin och USA:s ökade produktion av skifferolja. Under 2020 rasade priserna på grund av minskad efterfrågan och begränsad rörlighet i samband med covid-19-pandemin fram till mitten av april, då de stora oljeproducenterna kom överens om att minska produktionen. Priserna har därefter varit stigande, och de kan fortsätta att stiga i takt med en ökad global ekonomisk aktivitet. Oljepriserna förväntas emellertid inte återgå till 2019 års nivåer förrän 2021.

Råoljeprisernas osäkerhet och föränderlighet påverkar priserna i energisystemen genom ökade risker och (risksäkrings-)kostnader för leverantörer och konsumenter. Avtal med oljeindexerade gaspriser gör att råoljepriserna påverkar gaspriserna, vilka i sin tur påverkar priserna på energimarknaden eftersom gaseldade kraftverk ofta bestämmer grossistpriserna. Detta tyder på att ett genomförande av den gröna given och en miljöanpassning av transportsektorn och energiförsörjningen skulle minska den volatilitet som är kopplad till råoljepriserna.

Grossistpriserna för oljeprodukter påverkades främst av råoljeprisernas svängningar. Andra faktorer hade emellertid viss inverkan, däribland balansen mellan tillgång och efterfrågan på vissa oljeprodukter, raffinaderiernas underhåll och säsongsvariationerna.

Slutkundspriserna steg från och med 2016 och nådde sina högsta nivåer sedan 2012 och 2013 under 2018 och 2019. Under perioden 2016–2019 steg bensinpriserna i nominella termer med 12 % (genomsnittlig årlig tillväxt på 3 %), dieselpriserna med 17 % (genomsnittlig årlig tillväxt på 4,3 %) och priserna på eldningsolja med 20,3 % (genomsnittlig årlig tillväxt på 5,1 %) på grund av stigande olje-/grossistpriser och i mindre utsträckning på grund av punktskatter. Alla priser utvecklades på liknande sätt och varierade i takt med råoljepriserna, men i mycket mindre utsträckning. Den höga andelen skatt (punktskatter plus moms), som kan utgöra upp till 70 % av priset, skyddar priserna vid tankningsställena mot variationer i råoljepriserna och valutakurserna eftersom olja fortfarande endast handlas i US-dollar.

Punktskatter utgör även det mesta av prisskillnaderna mellan olika petroleumprodukter i EU.

3.Utvecklingen av energikostnaderna