Ändrat förslag till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING om åtgärder inom området för hjälp till grupper som tvingats lämna sin hembygd i utvecklingsländerna i Asien och Latinamerika (framlagt av kommissionen enligt artikel 250.2 i EG-fördraget)

1. Bakgrund

Redan 1984 införde Europaparlamentet två budgetposter (B7-302 och B7-312) för hjälp till grupper som tvingats lämna sin hembygd, men det var först 1997 som kommissionen lade fram ett förslag till förordning (nr 443/97) till följd av kravet på att förse varje budgetpost med en rättslig grund.

Denna förordning skulle löpa ut i slutet av 1999. Kommissionen började redan 1999 arbeta med en ny förordning, men till slut beslutades att man skulle begära en förlängning av giltighetstiden för förordning 443/97 (förordning 1880/2000 av den 17 juli 2000) och parallellt förbereda en ny förordning. Denna förlängning offentliggjordes i EGT den 7 september 2000. Europaparlamentet och rådet efterfrågade en oberoende utvärdering och kommissionen avslutade denna i september 2000.

I december 2000 överlämnade kommissionen till parlamentet och rådet ett förslag till ny förordning för att hjälpa grupper som tvingats lämna sin hembygd (KOM(2000)831 slutlig - 2000/0338 COD). Förslaget avser hjälp till grupper som tvingats lämna sin hembygd (flyktingar, fördrivna och återvändande) och demobiliserade soldater i utvecklingsländerna i Asien och Latinamerika genom att skapa bästa möjliga förutsättningar för dessa gruppers integrering eller återintegrering.

Parlamentet antog sitt yttrande (första behandlingen) vid plenarsessionen den 5 juli 2001. Kommission förklarade under denna session att den godtog alla ändringar som föreslagits.

2. Analys av ändringsförslagen

Kommissionen godtar att införliva alla ändringsförslag (1 till och med 32) som Europaparlamentet antog under plenarsessionen den 5 juli 2001 i sitt ändrade förslag.

2.1. Skäl (ändringsförslag 1-12)

På det hela taget förtydligar och specificerar den text Europaparlamentet föreslagit för skälen förordningens syften. Ändringsförslag 11 är en följd av ändringsförslag 31, som fastställer en begränsad giltighetstid för förordningen.

2.2. Kapitel I (Art. 1-6 och ändringsförslag 13-20)

De föreslagna ändringarna gör definitionerna mer exakta, förbättrar textens allmänna läslighet, beskriver i stora drag vikten av demokratisering och mänskliga rättigheter, klargör vikten av att hjälpa sårbara grupper och förtydligar ytterligare förordningens roll i den sammanhängande helheten av hjälpaktioner, återhämtnings- och utvecklingsbistånd.

Ändringsförslag 20 tydliggör begränsningarna för finansiering av fast egendom. Även om köp av fast egendom i regel inte är en stödberättigad kostnad ges i de finansiella bestämmelserna till standardkontrakten för bistånd till tredje land en möjlighet till undantag då det anses nödvändigt för projektets praktiska genomförande. Den text parlamentet föreslagit återger formuleringen i de finansiella bestämmelserna.

2.3. Kapitel II (Art. 7-14 och ändringsförslag 21-26)

På det hela taget förstärker ändringsförslagen förordningens kontroll- och övervakningsbestämmelser.

Ändringsförslag 22 stärker människorättsdimensionen i förordningen i samband med val av samarbetspartner.

Ändringsförslag 26 uppdaterar texten genom att ta hänsyn till den nyligen genomförda reformen av biståndet till tredje land och nämner landstrategierna som nyckelinstrumentet för samordning.

2.4. Kapitel III (Art. 15-18 och ändringsförslag 27 och 27a)

Ändringsförslag 27 fastställer finansieringsramen för förordningens giltighetstid enligt det interinstitutionella avtalet av den 6 maj 1999 (avsnitt E, artikel 33). Kommissionen noterar parlamentets önskan att utöver det belopp som redan avsatts reservera ytterligare finansiella medel till de åtgärder som skall finansieras enligt denna förordning.

Ändringsförslag 28 förenklar förfarandet för ytterligare åtaganden.

2.5. Kapitel IV (Art. 19-20 och ändringsförslag 28-31)

På det hela taget förbättrar ändringsförslag 28-30 förordningens rapporteringsbestämmelser genom att ta hänsyn till att programplaneringen är flerårig och genom en bättre beskrivning av den information som skall ges.

Dessutom förslår parlamentet att förordningens giltighetstid skall vara tidsbestämd (ändringsförslag 31). Kommissionen föreslog ursprungligen att förordningen skulle gälla på obestämd tid för att undvika periodiskt återkommande diskussioner om ett problem som troligen inte kommer att upphöra eller förändras till sin natur i någon betydande utsträckning. Den anser dock att december 2004 är en rimlig kompromiss, särskilt med tanke på den pågående revideringen av ALA-förordningen i samband med vilken man kommer att undersöka möjligheten att införliva frågan om människor som tvingats lämna sin hembygd i ett enda geografiskt instrument.

3. Slutsatser

I enlighet med artikel 250.2 i EG-fördraget ändrar kommissionen sitt förslag enligt kommentarerna ovan.