(6)Enligt strategin i rådets yttrande av den 18 juni 2021 om stabilitetsprogrammet 2021 mäts den finanspolitiska inriktningen bäst som förändringen i primära utgifter (netto efter diskretionära åtgärder på inkomstsidan), exklusive covid-19-relaterade tillfälliga nödåtgärder men inklusive utgifter som finansieras genom icke-återbetalningspliktigt stöd (bidrag) från faciliteten för återhämtning och resiliens och andra EU-fonder, i förhållande till den potentiella tillväxten på medellång sikt. För att bedöma om den nationella finanspolitiken är försiktig och dess sammansättning gynnsam för en hållbar återhämtning som är förenlig med den gröna och den digitala omställningen granskas, förutom den övergripande finanspolitiska inriktningen, även utvecklingen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (ej inräknat diskretionära åtgärder på inkomstsidan och exklusive tillfälliga nödåtgärder relaterade till covid-19-krisen) och investeringar.

(7)Den 2 mars 2022 antog kommissionen ett meddelande med bred vägledning för finanspolitiken under 2023 i syfte att stödja utarbetandet av medlemsstaternas stabilitets- och konvergensprogram och därigenom stärka samordningen av politiken. På grundval av de makroekonomiska utsikterna i vinterprognosen 2022 konstaterade kommissionen att en övergång från den stödjande finanspolitiska inriktningen på aggregerad nivå 2020–2022 till en i stort sett neutral finanspolitisk inriktning på aggregerad nivå 2023 förefaller vara lämplig, samtidigt som den står redo att reagera allt eftersom ekonomiska situationen utvecklar sig. Kommissionen meddelade att de finanspolitiska rekommendationerna för 2023 bör fortsätta att skilja mellan medlemsstaterna och ta hänsyn till eventuella spridningseffekter mellan länderna. Kommissionen uppmanade medlemsstaterna att återspegla riktlinjerna i sina stabilitets- och konvergensprogram. Kommissionen åtog sig att noga övervaka den ekonomiska utvecklingen och anpassa sina politiska riktlinjer vid behov och senast i sitt vårpaket för planeringsterminen i slutet av maj 2022.

(8)När det gäller den finanspolitiska vägledning som gavs den 2 mars 2022 tar de finanspolitiska rekommendationerna för 2023 hänsyn till de försämrade ekonomiska utsikterna, den ökade osäkerheten och ytterligare nedåtrisker samt den högre inflationen jämfört med vinterprognosen. Mot denna bakgrund måste de finanspolitiska insatserna öka de offentliga investeringarna för den gröna och den digitala omställningen och energisäkerheten, och bibehålla köpkraften för de mest sårbara hushållen för att dämpa effekterna av energiprisstegringen och hjälpa till att begränsa inflationstrycket från andrahandseffekter genom riktade och tillfälliga åtgärder; finanspolitiken måste fortsätta att vara flexibel och kunna justeras utifrån de snabbt föränderliga omständigheterna, och skilja mellan medlemsstaterna beroende på deras finanspolitiska och ekonomiska situation, även vad gäller deras utsatthet mot krisen och tillströmningen av fördrivna personer från Ukraina.

(9)Den 30 april 2021 lämnade Belgien in sin nationella återhämtnings- och resiliensplan till kommissionen i enlighet med artikel 18.1 i förordning (EU) 2021/241. Kommissionen har med stöd av artikel 19 i förordning (EU) 2021/241 bedömt återhämtnings- och resiliensplanens relevans, ändamålsenlighet, effektivitet och enhetlighet i enlighet med bedömningsriktlinjerna i bilaga V till den förordningen. Den 13 juli 2021 antog rådet sitt beslut om godkännande av bedömningen av återhämtnings- och resiliensplanen för Sverige. Delutbetalningarna ska verkställas på villkor att kommissionen fattar ett beslut i enlighet med artikel 24.5 i förordning (EU) 2021/241 om att Belgien på ett tillfredsställande sätt har uppnått de relevanta delmål och mål som angetts i rådets genomförandebeslut. För att delmålen och målen ska anses ha uppnåtts på ett tillfredsställande sätt får delmål och mål som tidigare uppnåtts inte ha upphävts.

(10)Den 30 april 2022 lämnade Belgien in sitt nationella reformprogram för 2022 och sitt stabilitetsprogram för samma år i enlighet med den tidsfrist som fastställs i artikel 4 i förordning (EG) nr 1466/97. De båda programmen har bedömts samtidigt för att deras inbördes kopplingar ska kunna beaktas. I enlighet med artikel 27 i förordning (EU) 2021/241 ska Belgiens halvårsvisa rapporter om framstegen avseende målen i återhämtnings- och resiliensplanen också återspeglas i 2022 års nationella reformprogram.

(11)Den 23 maj 2022 offentliggjorde kommissionen 2022 års landsrapport för Belgien. Den innehöll en bedömning av hur väl Belgien hade lyckats med de relevanta landsspecifika rekommendationer som rådet antog 2019, 2020 och 2021, och en utvärdering av Belgiens genomförande av planen för återhämtning och resiliens, med utgångspunkt i resultattavlan för återhämtning och resiliens. Utifrån denna analys konstaterades i landsrapporten brister i fråga om de utmaningar som inte eller endast delvis hade åtgärdats genom återhämtnings- och resiliensplanen, och även nya och framväxande utmaningar, inbegripet dem som uppstått till följd av Rysslands invasion av Ukraina. I landsrapporten behandlades också Belgiens framsteg avseende genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter och med att uppnå EU:s överordnade mål för sysselsättning, kompetens och fattigdomsbekämpning, och även framstegen med att nå FN:s mål för hållbar utveckling.

(12)Den 23 maj 2022 lade kommissionen fram en rapport enligt artikel 126.3 i EUF-fördraget. Denna rapport behandlade Belgiens budgetläge utifrån det faktum att dess offentliga underskott 2021 överskred fördragets referensvärde på 3 % av BNP, samtidigt som den offentliga skulden överskred fördragets referensvärde på 60 % av BNP och inte uppnådde riktmärket för skuldminskning. I rapporten drogs slutsatsen att underskotts- och skuldkriterierna inte var uppfyllda. I linje med meddelandet av den 2 mars 2022 övervägde kommissionen, vid sin bedömning av alla relevanta faktorer, om efterlevnaden av riktmärket för skuldminskning skulle medföra en alltför krävande tidigarelagd finanspolitisk insats som riskerar att äventyra tillväxten. Kommissionen anser därför att det med hänsyn till de rådande exceptionella ekonomiska omständigheterna inte är berättigat att kräva efterlevnad av riktmärket för skuldminskning. Som aviserats föreslog kommissionen inte att nya förfaranden vid alltför stora underskott skulle inledas under våren 2022, och kommer att göra en ny bedömning av om det är lämpligt att föreslå att förfaranden vid alltför stora underskott ska inledas under hösten 2022.

(13)Den 20 juli 2020 rekommenderade rådet Belgien att under 2020 och 2021 vidta alla nödvändiga åtgärder i enlighet med den allmänna undantagsklausulen för att effektivt hantera pandemin, upprätthålla ekonomin och stödja den påföljande återhämtningen. I den rekommenderades Belgien även att så snart de ekonomiska förhållandena medger det driva en finanspolitik som syftar till att nå en sund offentligfinansiell ställning på medellång sikt och säkerställa en hållbar skuldsättning, samtidigt som investeringarna ökas. Enligt uppgifter som validerats av Eurostat minskade Belgiens offentliga underskott 2021 från 9,0 % av BNP 2020 till 5,5 % 2021. Belgiens finanspolitiska reaktion stödde den ekonomiska återhämtningen 2021, medan de tillfälliga krisstödåtgärderna minskade från 4,4 % av BNP 2020 till 2,9 % 2021. De åtgärder som Belgien vidtog 2021 var i linje med rådets rekommendation av den 20 juli 2020. De diskretionära budgetåtgärder som regeringen antog 2020 och 2021 var mestadels tillfälliga eller kompenseras genom uppvägande åtgärder. Samtidigt var vissa av de diskretionära åtgärder som regeringen vidtog under perioden 2020–2021 inte tillfälliga eller motsvarades av kompenserande åtgärder, och bestod främst av permanenta höjningar av minimipensioner och löner inom hälso- och sjukvårdssektorn. Enligt uppgifter som validerats av Eurostat uppgick den offentliga skulden till 108,2 % av BNP 2021.

(14)Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för budgetprognoserna i stabilitetsprogrammet 2022 är gynnsamt. Regeringen räknar med att BNP i fasta priser kommer att öka med 3,0 % 2022 och 1,9 % 2023. Som jämförelse beräknas i kommissionens vårprognos 2022 en lägre real tillväxt i BNP på 2,0 % 2022 och 1,6 % 2023, främst på grund av det tidigare brytdatumet för de makroekonomiska prognoser som ligger till grund för stabilitetsprogrammet 2022, som var innan Rysslands anfallskrig mot Ukraina inleddes. I sitt stabilitetsprogram för 2022 förutspår regeringen att det samlade underskottet kommer att minska till 5,2% av BNP under 2022 och till 3,6 % av BNP 2023. Minskningen under 2022 beror främst på en stadig tillväxt i den ekonomiska aktiviteten och upphävandet av de flesta nödåtgärder. Enligt programmet spås den offentliga sektorns skuld som andel av BNP minska (marginellt) till 108,0 % under 2022 och öka till 108,8 % senast 2023. På grundval av politiska åtgärder som var kända vid brytdatumet för prognosen beräknas i kommissionens vårprognos 2022 ett offentligt underskott för 2022 och 2023 på 5,0 % respektive 4,4 % av BNP. För 2022 ligger detta i linje med det underskott som beräknades i stabilitetsprogrammet 2022, trots det mindre gynnsamma makroekonomiska scenariot i kommissionens vårprognos 2022, eftersom beräkningarna av de offentliga finanserna i stabilitetsprogrammet 2022 tar hänsyn till en teknisk korrigering som återspeglar effekterna på de offentliga finanserna av konsekvenserna av Rysslands anfallskrig mot Ukraina 2022 (endast). Under 2023 förutspås i kommissionens vårprognos 2022 ett högre underskott i de offentliga finanserna, främst på grund av ett mindre gynnsamt makroekonomiskt scenario och åtgärder som ännu inte specificerats under programmets sista år. I kommissionens vårprognos 2022 förutspås en i stort sett likartad offentlig skuldkvot på 107,5 % av BNP 2022, men en lägre kvot på 107,6 % 2023, vilket återspeglar den lägre ökningen av BNP-deflatorn i stabilitetsprogrammet för 2022.

Enligt kommissionens vårprognos 2022 beräknas den potentiella produktionstillväxten på medellång sikt (10-årsgenomsnitt) uppgå till 1,4 %. Denna beräkning inkluderar dock inte effekten av de reformer som ingår i återhämtnings- och resiliensplanen och som kan stärka Belgiens potentiella tillväxt.

(15)Under 2022 fasade regeringen ut merparten av de åtgärder som vidtagits som svar på covid-19-krisen, så att de tillfälliga krisstödsåtgärderna beräknas minska från 2,9 % av BNP 2021 till 0,4 % 2022. Det offentliga underskottet 2022 påverkas av de åtgärder som vidtagits för att motverka de ekonomiska och sociala effekterna av de ökade energipriserna, som i kommissionens vårprognos 2022 beräknas uppgå till 0,5 % av BNP 2022 och 0 % av BNP 2023. Dessa åtgärder består främst av engångsöverföringar till hushållen och sänkningar av indirekta skatter på energiförbrukning. Dessa åtgärder har aviserats som tillfälliga och avser 2022. Om energipriserna förblir höga även under 2023 kan dock vissa av dessa åtgärder fortsätta. Vissa av dessa åtgärder är inte riktade, i synnerhet de generella överföringarna till hushåll för att stödja energiförbrukningen och sänkningar av momssatserna på gas och el samt punktskatter på bensin. Underskottet i de offentliga finanserna påverkas också av kostnaderna för att erbjuda tillfälligt skydd till fördrivna personer från Ukraina, som i kommissionens vårprognos 2022 beräknas uppgå till 0,1 % av BNP både 2022 och 2023, samt av de ökade kostnaderna för försvarsutgifter (0,1 % av BNP 2022).

(16)Den 18 juni 2021 rekommenderade rådet att Belgien under 2022 borde utnyttja faciliteten för återhämtning och resiliens för att finansiera ytterligare investeringar som kan stötta återhämtningen, men samtidigt bedriva en försiktig finanspolitik. Dessutom bör landet upprätthålla sina nationellt finansierade investeringar. I den rekommenderades Belgien även att så snart de ekonomiska förhållandena medger det driva en finanspolitik som syftar till att nå en sund offentligfinansiell ställning på medellång sikt och säkerställa den finanspolitiska hållbarheten på medellång sikt, samtidigt som investeringarna ökas för att främja tillväxten.

(17)På grundval av kommissionens vårprognos 2022 och med de uppgifter som ingår i Belgiens stabilitetsprogram 2022 beräknas den finanspolitiska inriktningen 2022 vara stödjande på -2,4 % av BNP. Belgien planerar att ge fortsatt stöd till återhämtningen genom att använda faciliteten för återhämtning och resiliens för att finansiera ytterligare investeringar i enlighet med rådets rekommendation. Det positiva bidraget till den ekonomiska aktiviteten från utgifter som finansieras med bidrag från faciliteten för återhämtning och resiliens och andra EU-fonder beräknas öka med 0,2 procentenheter av BNP jämfört med 2021. Nationellt finansierade investeringar beräknas ge ett neutralt bidrag till den finanspolitiska inriktningen 2022. Belgien planerar därför att bevara nationellt finansierade investeringar, i enlighet med rådets rekommendation. Samtidigt beräknas ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (ej inräknat nya åtgärder på inkomstsidan) under 2022 ge ett expansivt bidrag på 2,1 procentenheter till den övergripande finanspolitiska inriktningen. Detta betydande expansiva bidrag omfattar de ytterligare effekterna av åtgärderna för att hantera de ekonomiska och sociala effekterna av de ökade energipriserna (0,5 % av BNP) samt kostnaderna för att erbjuda tillfälligt skydd till fördrivna personer från Ukraina (0,1 % av BNP). Ökningen av de offentliga utgifterna till följd av automatisk indexering av löner och sociala förmåner i den offentliga sektorn, och i mindre utsträckning till högre offentlig konsumtion av varor och tjänster, beräknas också bidra till det expansiva bidraget från nationellt finansierade primära löpande utgifter. Enligt kommissionens prognos motsvaras dessa åtgärder och drivkrafter för högre utgifter inte helt av kompensationsåtgärder.

(18)Under 2023 beräknas den finanspolitiska inriktningen i kommissionens vårprognos 2022 uppgå till 0,0 % av BNP vid oförändrad politik. Belgien beräknas fortsätta att använda bidragen från faciliteten för återhämtning och resiliens under 2023 för att finansiera ytterligare investeringar till stöd för återhämtningen. Det positiva bidraget till den ekonomiska aktiviteten från utgifter som finansieras med bidrag från faciliteten för återhämtning och resiliens och andra EU-fonder beräknas vara stabilt jämfört med 2022. Nationellt finansierade investeringar beräknas ge ett expansivt bidrag till den finanspolitiska inriktningen på 0,1 procentenhet 2023. Samtidigt beräknas ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (ej inräknat nya åtgärder på inkomstsidan) under 2023 ge ett i stort sett neutralt bidrag på 0,1 procentenheter till den övergripande finanspolitiska inriktningen. Detta inbegriper effekterna av utfasningen av åtgärderna för att hantera de ökade energipriserna (0,5 % av BNP).

(19)I stabilitetsprogrammet 2022 väntas den offentliga skuldkvoten successivt minska till 3,4 % av BNP 2024 och till 2,7 % av BNP 2025. Det offentliga underskottet beräknas därför gå under 3 % av BNP 2025. Dessa prognoser grundar sig på ett makroekonomiskt scenario som utarbetats före den ryska invasionen av Ukraina och förutsätter åtgärder som ännu inte specificerats under programmets sista år, särskilt en så kallad flexibel budgetansträngning på 0,8 % av BNP mellan 2023 och 2025. Enligt programmet förväntas den offentliga skuldkvoten öka till 2025, närmare bestämt med en ökning till 109,7 % 2024 och en ökning till 110,1 % 2025. På grundval av kommissionens analys förefaller riskerna för en hållbar skuldsättning vara höga på medellång sikt.

(20)Med oförändrad politik förväntas den snabbt åldrande befolkningen förvärra effekterna av åldersrelaterade utgifter på de offentliga finanserna. I 2021 års åldranderapport förutses en ökning med 3.6 procentenheter fram till 2040 och med 5.4 procentenheter av BNP fram till 2070 i åldersrelaterade utgifter, främst på grund av utgifter för pensioner och långtidsvård. I sin återhämtnings- och resiliensplan har Belgien åtagit sig att genomföra en pensionsreform bland annat för att förbättra systemets finansiella och sociala hållbarhet och främja konvergens mellan olika pensionssystem. När det gäller långvarig vård och omsorg var Belgien redan ett av de länder som spenderade mest i EU 2019, och dess utgifter förväntas öka ytterligare med 14 % fram till 2030 och med 2,2 procentenheter av BNP fram till 2070. Reformer för att förbättra den kostnadseffektiva användningen av olika vårdmiljöer, särskilt för att undvika och fördröja onödig eller för tidig institutionalisering, något som berör var fjärde person på äldreboenden, har inletts även om stora regionala skillnader konstateras. Covid-19-krisen har avstannat genomförandet av planerade kostnadsbesparande åtgärder. Detta tyder på att det kan finnas utrymme för att ytterligare minska överinstitutionaliseringen och samtidigt stärka användningen av högkvalitativa hemtjänster och ta itu med ekonomiska hinder som begränsar tillgången till dessa tjänster för de mest utsatta grupperna. Ett snabbt och ambitiöst genomförande av reformer skulle bidra till att ta itu med hållbarhetsproblemen.

(21)Det belgiska skattesystemet kännetecknas av ett högt skattetryck på arbete, med relativt höga skattesatser och snäva skatteklasser. Detta begränsar skattesystemets verkliga progressivitet och försvagar arbetskraftsdeltagandet ytterligare. 2016 års skattereform minskade skattetrycket på arbete för dem med lägst inkomst, men skattekilen är fortfarande den högsta i EU för medelinkomsttagare. Hög skatt på arbete kan också avskräcka från deltagande i livslångt lärande. Dessutom riskerar vissa inslag i arbetslöshetsbidragssystemet att undergräva incitamenten för arbetssökande att arbeta, och kan göra aktiveringsåtgärderna mindre effektiva. Komplexiteten i det sociala stödet och de begränsade möjligheterna att kombinera inkomst från arbete och sociala förmåner kan också skapa negativa incitament för att börja arbeta, särskilt för personer med låg inkomstpotential. Dessutom urholkas skattebaserna, delvis för att dämpa de höga skattesatserna, av ett stort antal undantag, avdrag och reducerade skattesatser, vilket skapar effektivitetsförluster och snedvridningar. Vissa inslag i skattesystemet bidrar till att snedvrida investeringsvalen och leder till överinvesteringar i vissa tillgångar. Till exempel är hyror från fast egendom underbeskattade och räntor på bostadslån för fritidsbostäder är avdragsgilla. Dessutom skapar skatteincitament för sparande och den stelbenta utformningen av skattereglerna för långsiktiga spar- och pensionssystem hinder för en bättre kapitalallokering. Skatten på värdepapperskonton från februari 2021 avskräcker också från att investera i finansiella instrument. Dessutom finns det utrymme för att utveckla miljöbeskattningen genom att minska subventionerna till fossila bränslen och uppmuntra investeringar i en koldioxidsnål ekonomi. Till exempel skulle en översyn av punktskatterna på fossila bränslen som används för uppvärmning (t.ex. dieselbrännolja och naturgas), som är låga jämfört med el, uppmuntra investeringar i koldioxidsnåla uppvärmningslösningar. Politiska alternativ såsom införande av vägavgifter för privata fordon (som för lastbilar), samtidigt som ett tillräckligt utbud av kollektivtrafik säkerställs, skulle kunna användas för att ta itu med överbelastningar på vägarna, i en situation där det genomsnittliga antalet timmar per år i trafikstockningar är bland de högsta i EU. Det skulle också kunna bidra till att minska utsläppen av växthusgaser som inte omfattas av utsläppshandelssystemet. Genom att frångå beskattning på arbete och samtidigt bredda skattebasen skulle man kunna göra skattesystemet mer rättvist, öka sysselsättningen och främja sociala och miljömässiga mål.

(22)I enlighet med artikel 19.3 b och kriterium 2.2 i bilaga V till förordning (EU) 2021/241 ska återhämtnings- och resiliensplanen omfatta ett stort antal ömsesidigt förstärkande reformer och investeringar som ska vara genomförda senast 2026. De ska bidra till att åtgärda alla eller en betydande del av de ekonomiska och sociala utmaningar som beskrivs i de landsspecifika rekommendationerna till Belgien från rådet i den europeiska planeringsterminen 2019 och 2020, förutom alla landsspecifika rekommendationer som hade utfärdats fram till den dag då planen antogs. Belgiens återhämtnings- och resiliensplan förväntas bidra till att hantera en betydande del av de utmaningar som identifierats i de relevanta landsspecifika rekommendationerna. För att förbättra de offentliga utgifternas kvalitet och effektivitet omfattar Belgiens återhämtnings- och resiliensplan en systematisk integrering av utgiftsöversyner i budgetplaneringscyklerna på alla förvaltningsnivåer. Mot bakgrund av de ökande offentliga pensionsutgifterna innehåller planen en pensionsreform som bland annat syftar till att förbättra pensionssystemets finansiella och sociala hållbarhet. Den belgiska återhämtnings- och resiliensplanen innehåller också flera åtgärder för att ta itu med utmaningar på arbetsmarknaden och stärka den sociala integrationen och integrationen på arbetsmarknaden av utsatta grupper, såsom personer med invandrarbakgrund, kvinnor, ungdomar, personer med funktionsnedsättning och personer som riskerar digital utestängning. Enligt planen kommer Belgien att säkerställa utbyggnaden av 5G. Planen kommer också att innehålla en reform av systemet för företagsbeskattning av bilar som syftar till en fullständig elektrifiering av företagsbilparken.

(23)Genomförandet av Belgiens återhämtnings- och resiliensplan förväntas bidra till ytterligare framsteg avseende den gröna och den digitala omställningen. Åtgärder som stöder klimatmålen i Belgien står för 49,6 % av planens totala tilldelning, medan åtgärder som stöder de digitala målen står för 26,6 % av planens totala tilldelning. Det fullständiga genomförandet av återhämtnings- och resiliensplanen, i enlighet med relevanta delmål och mål kommer att bidra till att Belgien snabbt kan återhämta sig från konsekvenserna av covid-19-krisen, samtidigt som landets resiliens stärks. Det systematiska deltagandet av arbetsmarknadens parter och andra relevanta berörda parter är fortfarande viktigt för att genomförandet av återhämtnings- och resiliensplanen ska lyckas, liksom annan ekonomisk politik och sysselsättningspolitik utanför planen, och för att säkerställa att fler känner ett egenansvar för den övergripande politiska agendan.

(24)Belgien har ännu inte lämnat in partnerskapsöverenskommelsen och de övriga programplaneringsdokumenten för sammanhållningspolitiken. I enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1060 av den 24 juni 2021 kommer Belgien att beakta de relevanta landsspecifika rekommendationerna i programplaneringen av de sammanhållningspolitiska fonderna 2021–2027. Detta är en förutsättning för att förbättra ändamålsenligheten och maximera mervärdet av det ekonomiska stöd som ska erhållas från de sammanhållningspolitiska fonderna, samtidigt som samordning, komplementaritet och enhetlighet mellan dessa fonder och andra unionsinstrument och fonder främjas. För att faciliteten för återhämtning och resiliens och de sammanhållningspolitiska programmen ska kunna genomföras på ett framgångsrikt sätt krävs också att investeringshinder avlägsnas till stöd för den gröna och den digitala omställningen och en balanserad territoriell utveckling.