[pic] | EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION |

Bryssel den 24.7.2006

KOM(2006) 416 slutlig

KOMMISSIONENS TJUGOTREDJE ÅRSRAPPORT

OM KONTROLL AV GEMENSKAPSRÄTTENS TILLÄMPNING (2005) {SEC(2006) 999}{SEC(2006) 1005}

KOMMISSIONENS TJUGOTREDJE ÅRSRAPPORT

OM KONTROLL AV GEMENSKAPSRÄTTENS TILLÄMPNING (2005)

Som svar på en begäran från Europaparlamentet (resolution av den 9 februari 1983) och medlemsstaterna (punkt 2 i förklaring nr 19 till Maastrichtfördraget av den 7 februari 1992) utarbetar Europeiska kommissionen varje år en rapport om kontrollen av gemenskapsrättens tillämpning. Även frågor från Europeiska rådet och ministerrådets olika fackområden besvaras genom rapporten.

1.1 Inledning

I egenskap av fördragets väktare säkerställer och övervakar kommissionen medlemsstaternas enhetliga tillämpning av gemenskapsrätten enligt artikel 211 i EG-fördraget. Enligt artikel 226 i samma fördrag kan kommissionen inleda ett förfarande mot en medlemsstat som har antagit eller tillämpar lagar eller andra förordningar som strider mot gemenskapsrätten.

I vitboken Styrelseformerna i EU[1] som kommissionen offentliggjorde år 2001 understryks att ansvaret för tillämpningen av gemenskapsrätten i första hand vilar på medlemsstaternas nationella förvaltning och myndigheter. Huvudmålet med överträdelseförfarandena är att medlemsstaterna frivilligt och så snart som möjligt skall anpassa sig till gemenskapsrätten. Kommissionen har dessutom sökt förstärka samarbetet med hjälp av kompletterande eller alternativa metoder för att lösa problem.

Övervakning av gemenskapsrättens tillämpning är väsentlig för dess allmänna efterlevnad och bidrar till att göra principen om en rättsgemenskap påtaglig för medborgarna och de ekonomiska aktörerna. De talrika klagomålen från medlemsstaternas medborgare är ett viktigt instrument för att upptäcka överträdelser av gemenskapsrätten.

Den tjugotredje årsrapporten – inklusive bilagor och arbetsdokument från kommissionens avdelningar (SEC(2006) 1005) samt statistikbilagor (SEC(2006) 999) – ger en sammanfattning av kommissionens arbete med att övervaka gemenskapsrättens tillämpning år 2005.

1.2. Utvidgningen av unionen och anmälning av införlivande av direktiven

År 2005 präglades av förberedelserna för en utvidgning av unionen till Bulgarien och Rumänien. Det integrerade systemet för elektronisk anmälan av nationella åtgärder för införlivande av direktiven i de 25 medlemsstaternas lagstiftning anpassades för att Bulgarien och Rumänien skulle kunna uppfylla sina skyldigheter att föranmäla de direktiv som ingår i gemenskapens regelverk. De båda länderna anmälde de första åtgärderna i slutet av år 2005.

Under 2005 anslöt sig Nederländerna och Sverige till systemet för elektronisk anmälan, och Frankrike, den sista medlemsstat som står utanför systemet, har kommit långt i sina förberedelser.

De 25 medlemsstaterna hade fram till januari 2005 anmält att de införlivat i genomsnitt 97,69 %. I mars var motsvarande siffra 98,12 %, i maj 98,69 %, i juli 98,78 %, i september 98,88 % och i november 98,92 %[2].

1.3 Överträdelseförfaranden

Det totala antalet överträdelseförfaranden som kommissionen inlett minskade från 2 993 år 2004 till 2 653 år 2005. Den 31 december 2005 pågick 1697 ärenden av de 2 653 registrerade. Antalet klagomål som kommissionen registrerat ökade något jämfört med år 2004, från 1 146 till 1 154. Totalt sett utgör klagomålen omkring 43,5 % av det totala antalet överträdelser som upptäcktes under 2005. Antalet förfaranden som kommissionen inledde med stöd av sina egna undersökningar ökade från 328 år 2004 till 433 år 2005 för EU-25.

För EU-25 minskade antalet förfaranden om underlåtenhet att anmäla införlivande med 29 % jämfört med föregående år, från 1 519 till 1 079 mål. Minskningen förklaras av att i siffran för år 2004 ingick inte bara en regelmässig kontroll av underlåtenhet att införliva de direktiv vilkas införlivandefrist löpt ut för EU-15, utan även kontroll av de tio nya medlemsstaternas underlåtenhet att lämna in anmälningar avseende de delar av gemenskapsrätten som skall införlivas före anslutningen.

Eftersläpningen i behandlingen av alla fall av överträdelse för perioden 1999–2002, räknad från fallets registrering under den nämnda perioden tills talan väcktes vid domstolen enligt artikel 226 i EG-fördraget, är i genomsnitt 24 månader. Om man enbart beaktar överträdelser som härstammar från grundade besvär och sådana som väckts av kommissionen är eftersläpningen i genomsnitt 35 månader. När det gäller överträdelser där nationellt genomförande av direktiv inte anmälts är eftersläpningen i genomsnitt 15 månader.

1.4 Genomförande av kommissionens meddelande om bättre övervakning av EG-rättens tillämpning, KOM(2002) 725

Kommissionen har infört ett specifikt genomförande för att skynda på granskningen och behandlingen av överträdelser och skapa en större respekt för en god förvaltningsetik i kontakterna med klagandena. Den grundläggande principen om en jämlik behandling av gemenskapens medlemstater upprätthålls och kombineras med en lång rad åtgärder av icke legislativ art för att möta eventuella problem i tillämpningen. I detta sammanhang bör framhållas att förebyggande åtgärder vidtagits för att införlivandet av ”svåra” direktiv skall underlättas: system för anmälan av utkast till nya bestämmelser, deltagande i sammankomster för att presentera riktlinjer för införlivande, förstärkta multilaterala kontakter som paketmöten om införlivande, konferenser, seminarier och workshops, skapande av ”nätverk för tillämpning” och former för bilateralt samråd som skapar en ”strukturerad dialog” samt förstärkning av kontakterna med allmänheten, särskilt via webbplatsen Europa. Användningen av SOLVIT för att lösa problem och klagomål har ökat betydligt. Inspektionerna har fortsatt att spela en viktig roll på områdena livsmedlens, luftens och havens säkerhet, kontroll av nukleära ämnens säkerhet och kontroll av nivåerna på radioaktiviteten i miljön.

1.5 Överträdelser knutna till framställningar som lämnats in till Europaparlamentet

Framställningar till parlamentet är en värdefull informationskälla för att upptäcka överträdelser mot gemenskapsrätten. Statistiken visar att mellan en fjärdedel och en tredjedel av framställningarna framställningarna är knutna till eller leder till överträdelseförfaranden. Frågor som exempelvis fordonsregistrering eller stadsplaneringslagar i Spanien ger upphov till många framställningar framställningar och klagomål. Samtidigt lämnas i många fall klagomål till kommissionen. Antalet framställningar varierar avsevärt från sektor till sektor, från 10 i näringslivssektorn till 179 på miljövårdsområdet. Framställningarna rör framförallt miljön och den inre marknaden.

På miljövårdsområdet rörde ett stort antal av de framställningar som var knutna till aktiva överträdelseförfaranden frågan om genomförande av en miljökonsekvensbedömning. De avsåg ibland anläggning av motorvägar, elektriska högspänningsledningar eller flygplatser som kunde beröra särskilda natur- eller viltvårdsområden. En del framställningar på viltvårdsområdet rörde skydd av vildfågel från jakt i nya medlemsstater eller skydd av vargar och sköldpaddor. Ett stort antal frågor om kvalitetsnormer för vatten behandlades också i petitioner, ofta rörande särskilda spörsmål som är specifika för området.

På den inre marknadens centrala områden togs också ett stort antal frågor av varierande slag upp i petitioner. Som vanligen är fallet svarar enskilda frågor om erkännande av yrkeskvalifikationer för ett stort antal petitioner, som för det mesta är knutna till dröjsmål med införlivande av direktiv. Finansiella tjänster svarar också för många framställningar som till stor del rör aktieägarrätt, bank- och försäkringstjänster. Även om ett stort antal av framställningarna inte rör frågor som behandlas i gemenskapsrätten, ger förfarandet utrymme för att lämna förklaringar till berörda personer. Enskilda fall av stor vikt som ”Lloyds” och ”Equitable Life Assurance Society” behandlades också, liksom problem med gränsöverskridande betalningar i euro. Mera allmänna tjänster är ett annat viktigt område för petitioner, bland annat återkommande tvister om installation av parabolantenner. Slutligen togs ett antal frågor, däribland vissa frågor om offentlig upphandling, upp i framställningar som rör stadsplaneringslagar i Valencia i Spanien, vilket parlamentets utskott för framställningar redogjorde för i en rapport den 13 december 2005.

Dessa uppgifter visar storleksordningen, mångfalden och vikten av de frågor som tas upp och det grundliga arbete som krävs av kommissionen för att granska, förklara och handlägga de olika frågorna, såväl när det gäller dess eget mandat att inleda förfaranden mot överträdelser som behovet av att hålla de klagande och utskottet för framställningar informerade.

1.6 Viktigare drag i utvecklingen på kommissionens olika verksamhetsområden

De viktigaste dragen i utvecklingen beskrivs sektorsvis nedan.

Inom jordbrukssektorn kontrolleras gemenskapsrättens tillämpning utefter två huvudlinjer som syftar till att dels undanröja hindren mot en fri rörlighet för jordbruksprodukter, dels skapa en effektiv och korrekt tillämpning av mera specifika verktyg för jordbruksregleringen.

Den starka tendensen till minskning av de traditionella hindren för jordbruksprodukternas fria rörlighet bekräftades.

Inom kontrollen av tillämpningen av de specifika bestämmelserna i den gemensamma jordbrukspolitiken lade kommissionen särskild vikt vid att skyddet av vissa geografiska benämningar som införts på gemenskapsnivå inom ramen för politiken för jordbruksprodukternas kvalitet inte försvagas av attityder eller tolkningar som strider mot gemenskapsrätten, vilket kunnat konstateras i Tyskland när det gäller ”Parmigiano Reggiano”.

Kommissionen har också påmint medlemsstaterna om deras skyldighet att lämna årsrapporter för alla statliga stödordningar på jordbruksområdet.

När det gäller direktiv på jordbruksområdet gav kontrollen av anmälningar av nationellt införlivande tillgång till de nationella texter varigenom berörda direktiv införlivas.

Inom utbildnings- och kultursektorn är kommissionen medveten om kvarstående svårigheter att erkänna akademiska examina. Harmonisering genom lagstiftning är utesluten när det gäller akademiskt erkännande. Det handlar snarare om att främja politiskt samarbete och att närma systemen till varandra. De nationella myndigheterna får dock inte tillämpa någon diskriminering, direkt eller indirekt, grundad på medborgarskap.

Kommissionen har följt fall som avser kostnaderna och varaktigheten i förfaranden för akademiskt erkännande. Krav på alltför höga belopp för erkännande av meriter från andra medlemsstater kan utgöra hinder för de studerandes internationella rörlighet och tillgång till utbildning. När det gäller tillgång till utbildning garanterar gemenskapsbestämmelserna (artiklarna 12, 149, 150 i EG-fördraget) att studerande inom gemenskapen jämställs med landets medborgare. Kommissionen inledde ett överträdelseförfarande mot Österrike rörande villkoren för tillträde till universitetsutbildning i Österrike för gemenskapens medborgare, och inom ramen för detta väcktes talan vid domstolen år 2004. Österrike har vidtagit vissa åtgärder för att rätta sig efter domstolens dom, och kommissionen håller på att granska dessa.

Kommissionen tar fortlöpande emot mycket post från medborgare om studerandes rätt till försörjningsstipendier, lån och andra frågor efter mål C209/03, Bidar.

När det gäller sysselsättning och socialpolitik berör kontrollen av gemenskapsrättens tillämpning på arbetskraftens fria rörlighet särskilt missförhållanden vid tillämpningen av bestämmelserna i EG-fördraget och relevanta förordningar efter klagomål från enskilda medborgare, medan överträdelseförfaranden på andra områden (arbetsförhållanden, arbetsmiljö och jämställdhet) främst gäller problem med bristande efterlevnad och underlåtenhet att anmäla nationellt införlivande.

När det gäller åtgärder för att bekämpa diskriminering enligt artikel 13 i EG-fördraget har domstolen avkunnat sina första fällande domar mot berörda medlemsstater för underlåtenhet att anmäla införlivande av direktiv 2000/43 och/eller 2000/78, för vilka fristen löpte ut år 2003. Förfarandena fortskrider enligt artikel 228 i EG-fördraget. Dessutom har förfaranden för bristande efterlevnad inletts mot ett betydande antal medlemsstater i EU-15 efter en fördjupad granskning av införlivandet av direktiv 2000/43.

Kontrollen av de nya medlemsstaternas tillämpning av gemenskapens regelverk var en annan högt prioriterad arbetsuppgift. Den periodiska och systematiska övervakningsprocessen utsträcktes till efter den 1 maj 2004.

Dessutom gjordes en fördjupad granskning av tillämpningen i olika medlemsstater i EU-15 av övergångsbestämmelserna i bilagorna till 2003 års anslutningsakt. I förekommande fall inleddes överträdelseförfaranden.

Näringslivssektorn (den inre marknaden för produkter) svarade den 31 december 2005 för 504 direktiv och för tillämpningen av artikel 28 i EG-fördraget. De 333 överträdelseförfaranden som hade inletts 2005 inom ramen för denna lagstiftning (194 med stöd av direktiven och 141 med stöd av artikel 28 i fördraget) utgör 9,4 % av det totala antalet förfaranden kommissionen inlett fram till år 2005. Detta innebär en ökning av antalet förfaranden som drivs av GD Näringsliv jämfört med 2004 och 2003 (249 respektive 218 aktiva förfaranden).

Flertalet aktiva förfaranden som berör direktiven är liksom tidigare år förfaranden vid fördragsbrott och avser underlåtenhet att anmäla nationellt införlivande (129, varav 101 hade inletts 2005). De flesta ärendena rörde läkemedels- och bilsektorerna. Kommissionen började granska 15 nya fall av bristande efterlevnad och 10 fall av missförhållanden vid tillämpningen år 2005 (jämfört med 53 respektive 6 fall 2003 och 10 respektive 3 fall 2004).

Liksom tidigare år har direktiv 98/34/EG om ett informationsförfarande beträffande tekniska standarder och föreskrifter haft mycket stor betydelse för att förebygga hinder mot den inre marknadens funktion och gör det möjligt att utbyta erfarenhet med och mellan medlemsstaterna. Framförallt med anledning av utvidgningen – de nya medlemsstaterna svarar för nära en tredjedel av de mottagna anmälningarna – ökade antalet anmälningar med mer än 30 % under 2005.

På miljöområdet var även under 2005 en snabb och korrekt tillämpning av EU-lagstiftningen ett starkt prioriterat område för kommissionen, som fortsatte att ge företräde åt en effektiv handläggning av oavslutade överträdelseärenden. Ändå har sektorn fortfarande det högsta antalet icke avslutade fall i kommissionen. Under 2005 svarade den för omkring en fjärdedel av det totala antalet oavslutade ärenden om underlåtenhet att tillämpa gemenskapsrätten[3].

Minskningen av antalet oavslutade ärenden beror främst på en mera rationell handläggning av klagomål och överträdelser. Förtur ges till lösning av strukturella problem i medlemsstaterna genom att sammanföra fall som avser samma ämnesområde och till att parallellt driva likartade fall som tar upp systemfel i tillämpningen. Efter en framsynt uppföljning genom paketmöten och bilaterala kontakter med medlemsstaterna avgjordes vidare några oavslutade ärenden. Genom att antalet fall minskat, kan kommissionen koncentrera sig på bristande införlivande av direktiv, underlåtenhet att uppfylla grundläggande sekundära skyldigheter enligt gemenskapens miljölagstiftning och systematiska problem med brister i genomförandet.

För att hjälpa till med handläggningen av klagomål och överträdelser inrättades arbetsgrupper för genomförande under 2005 i GD Miljö. Genom insatser från dessa har många framsynta åtgärder införts för att stödja tillämpningen av lagstiftning om natur, luft, avfall, vatten och miljökonsekvensbedömning, de fem sektorer där de flesta öppna fallen finns. Tillsammans svarar de för 90 % av det totala antalet fall av klagomål och överträdelser på miljöområdet.

På konkurrenspolitikens område prioriterades under 2005 kontrollen av införlivandet av konkurrensdirektivet, som ingår i regelverket för elektronisk kommunikation, samt öppenhetsdirektivet (båda grundar sig på artikel 86 i EG-fördraget). I enskilda fall behandlade kommissionen flera klagomål med stöd av artikel 86 tillsammans med artikel 82 i EG-fördraget.

När det gäller informationssamhället strävar regelverket för elektronisk kommunikation från år 2002 mot tre av målen i Lissabonstrategin – att skapa stabila och förutsägbara regler, att främja innovation och att stimulera nya investeringar i kommunikationsnät och -tjänster. Då alla medlemsstater utom en – Grekland – hade genomfört införlivandet, inriktades arbetet på övervakning av att tillämpningen är korrekt. Kommissionen lade särskild vikt vid de problem som berördes i 2004 års rapport om tillämpningen[4]. Överträdelseförfarandena koncentrerades främst på övergångsordningen, de nationella regleringsmyndigheternas självständighet och befogenheter, dröjsmål med att granska relevanta marknader, utnämning av en universell tjänsteleverantör samt konsumentfrågor som nummerportabilitet, katalogtjänster, det gemensamma europeiska larmnumret (112) och skydd mot spam.

Huvudmålet för direktivet ”television utan gränser” är att skapa förutsättningar för en fri rörlighet för TV-program inom unionen. För att kommissionen skall kunna bedöma om medlemsstaterna tillämpar föreskrifterna i direktivet korrekt på TV-reklam har den gjort en särskild undersökning med hjälp av en oberoende konsult som valts ut efter offentligt anbud.

Direktivet om vidareutnyttjande av information från den offentliga sektorn (PSI-direktivet) har tre huvudmål: att underlätta att informationsprodukter och informationstjänster som bygger på information från den offentliga sektorn skapas för hela gemenskapen, att främja privata företags effektiva och gränsöverskridande användning av information från den offentliga sektorn för att skapa bättre informationsprodukter och informationstjänster, och att minska snedvridningen av konkurrensen på gemenskapsmarknaden. Överträdelseförfaranden inleddes främst mot de medlemsstater som inte i tid hade anmält nationellt införlivande.

På området rättvisa, frihet och säkerhet löpte medlemsstaternas införlivandefrist ut under 2005 för två viktiga direktiv[5] som ger tredjelandsmedborgare väsentliga rättigheter. Fristen för införlivande av ytterligare två viktiga direktiv löper ut år 2006 (direktiv 2003/109[6] och 2004/83[7]). Därför prioriterades under 2005 på området immigration och asyl stöd till medlemsstaternas införlivande och genomförande av dessa rättsakter. En annan viktig uppgift som också härrör från Haagprogrammet var att effektivt övervaka genomförandet av de båda rättsakterna i medlemsstaterna. Dessutom inleddes en extern granskning av medlemsstaternas övervakning av genomförandet och införlivandet av direktiv 2003/9/EG.

Beträffande den inre marknaden ville kommissionen under 2005 förstärka den politiska vikten av det arbete den bedrivit för gemenskapsrättens tillämpning.

Inom ramen för uppföljningen av rekommendationen av den 12 juli 2004 om införlivande med nationell lagstiftning av direktiv som rör den inre marknaden[8] kunde GD Inre marknaden, sedan kommissionsledamoten Charlie McCreevy den 3 maj 2005 översänt en skrivelse till samtliga medlemsstater, samla in uppgifter om hur denna rekommendation tillämpats nationellt. Undersökningen visade att ett stort antal rekommendationer som kommissionen lagt fram har omsatts i konkret handling.

Beträffande kontrollen av införlivandet granskade GD Inre marknaden under 2005 merparten av de omkring 1 300 nationella införlivanden som de nya medlemsstaterna anmält och som avsåg det regelverk som gällde den 1 maj 2004. Detta omfattande arbete ledde till att 259 överträdelseförfaranden inleddes, varav endast 85 fortfarande kvarstår.

GD Inre marknaden inledde också under 2005 en diskussion om hur den rättsliga och ekonomiska effekten av överträdelseförfaranden inom GD:s ansvarsområde kan optimeras. Diskussionen bygger på de första interna mätningarna som gjorts sedan 2003 inom ramen för tillämpningen av meddelandet från år 2002.

Inom sektorn för hälsa och konsumentskydd kontrollerar kommissionen tillämpningen av gemenskapsrätten genom skilda åtgärder, där de olika sektorernas speciella karaktär beaktas.

Det integrerade greppet på livsmedelssäkerheten syftar till att trygga en hög nivå på livsmedelssäkerhet, hälsa, djurens välbefinnande och växternas sundhet inom Europeiska unionen genom samordnade åtgärder från jord till bord och genom en god övervakning, och att samtidigt trygga den inre marknadens effektivitet.

Kontoret för livsmedels- och veterinärfrågor (OAV) har en viktig uppgift i kontrollen av att dessa föreskrifter tillämpas korrekt. Kontoret gör inspektionsbesök i medlemsstaterna och tredje länder som exporterar till Europeiska unionen. Varje år gör kontoret upp ett inspektionsprogram med prioriterade områden och länder. Programmet granskas efter halva tiden, så att det är aktuellt och relevant. Slutsatserna från inspektionerna publiceras i rapporter tillsammans med rekommendationer.

Gemenskapens konsumentskydd syftar till att förbättra EU-medborgarnas livskvalitet. Ett viktigt stöd för politiken inom denna sektor är en gemenskapslagstiftning som skall värna konsumenternas intressen, hälsa och säkerhet på den inre marknaden. Bland gemenskapens insatser ingår också ett system med besvärsrätt, så att konsumenterna i gemenskapen kan hävda sin rätt utan att behöva tillgripa domstolsförfaranden.

Hälsa är en väsentlig fråga för kommissionen, som bemödar sig om att förbättra folkhälsan inom Europeiska unionen, förebygga sjukdomar, sjukliga förändringar och risker för människors hälsa. Flertalet av de direktiv som styr denna sektor löpte ut år 2005. Kommissionens arbete inriktas främst på att kontrollera införlivandet.

Inom sektorn för energi och transport har 622 överträdelseärenden behandlats, däribland 247 överträdelser avseende underlåtenhet att anmäla införlivande av direktiv och 375 överträdelser avseende införlivande som inte överensstämmer med direktiv eller missförhållanden vid tillämpningen av gemenskapsrätten. Antalet överträdelser har ökat (314 nya förfaranden inleddes). I 12 ärenden avkunnade domstolen en dom om fördragsbrott. Takten för införlivande av energidirektiven förbättrades till 97,6 %. För transportdirektivens del går det långsammare att ta igen eftersläpningen, då endast 96 % införlivats.

Det bör noteras att fördelningen mellan ärenden som gäller underlåtenhet att anmäla och andra överträdelseärenden (bristande efterlevnad, missförhållanden vid tillämpningen) är den omvända. Underlåtenhet att anmäla svarade i december 2005 för endast 29 %. Detta omvända förhållande bekräftas av att antalet skrivelser med formell underrättelse och motiverade yttranden i ärenden som avser bristande efterlevnad mer än fördubblats.

På energiområdet beslutade kommissionen väcka talan vid domstolen mot sex medlemsstater för underlåtenhet att införliva ett eller båda direktiven från 2003 om den inre marknaden för elektricitet och gas i sin nationella rätt. Dessa båda direktiv är väsentliga för att garantera att marknaderna för elektricitet och gas i Europa öppnas.

För övrigt intensifierade kommissionen sin verksamhet med att följa upp överträdelser av Euratom-fördraget genom insatser som avsåg inte enbart regelverket för skydd mot radioaktiv strålning, utan även andra skyldigheter knutna till kontrollen av säkerheten när det gäller kärnmaterial, yttre förbindelser och rollen för Euratoms försörjningsbyrå.

På transportområdet fortsatte kommissionen att granska införlivandet av det ”första järnvägspaketet” och att direktivet ”Eurovignette” om vägavgifter genomförs korrekt.

Inom luftfartssektorn väckte kommissionen talan vid domstolen mot fem medlemsstater som inte har anmält införlivande av det direktiv från 2002 som syftar till att fasa ut de mest bullrande flygplanen från EU:s flygplatser. Kommissionen beslutade också väcka talan vid domstolen mot fyra medlemsstater som ännu inte har inrättat system för effektiva, proportionella och avskräckande påföljder mot flygbolag som överträder bestämmelserna, eller inte har sett till att dessa tillämpas korrekt enligt de regler som ger flygpassagerare förstärkt skydd vid nekad ombordstigning, inställd flygning eller kraftig försening.

När det gäller sjösäkerheten fortsatte kommissionen framförallt att beivra medlemsstater som inte följer gemenskapsrätten om hamnstatskontroll och om förbättring av tillgängligheten och användningen av anläggningar för omhändertagande i hamnar av avfall från sjöfart och lastrester.

Inom fiskerisektorn svarar en hållbar förvaltning av de levande havsresurserna mot långsiktiga sociala och ekonomiska intressen.

Inom ramen för tillämpningen av bestämmelserna om resurshushållning ägnades särskild uppmärksamhet åt efterlevnaden av bestämmelserna om kontroll av tillämpningen av tekniska åtgärder för bevarande (minsta storlek för en art), överskridande av fångstkvoter, lämnande av vissa uppgifter om fångster och fiskeansträngningen, samt användningen av drivgarn.

Kommissionen medverkade vid införandet av Gemenskapens kontrollorgan för fiske[9], som har till uppgift att förstärka effekten i tillämpningen av bestämmelserna om samordning av gemenskapens och medlemsländernas verktyg för kontroll och övervakning av fisket.

Beträffande skatter och tullar framfördes och analyserades under 2005 många nya krav från medborgare och det civila samhället. Några nya fall av överträdelse upptäcktes också vid kommissionens egna undersökningar.

Allmänt sett har stora förändringar skett inom kärnverksamheten i kontrollen av tillämpningen av gemenskapsrätten på skatteområdet, där en mera framsynt linje följts mot överträdelser, särskilt när det gäller de nya medlemsstaterna. Även om den nuvarande sekundära gemenskapsrätten införlivats, finns det fortfarande ett stort antal potentiella överträdelser i den nationella lagstiftningen.

Domstolens rättspraxis när det gäller direkt beskattning utvecklas snabbt och har påverkat inriktningen mot en sammanhållen uppföljning och tillämpning av domarna i de olika medlemsstaterna. Kontroll av att medlemsstaternas lagstiftning överensstämmer med EG-fördraget när det gäller betalning av utdelningar har varit en annan central arbetsuppgift.

Vid en genomgång av de nya medlemsstaternas lagstiftning under 2005 upptäcktes ett stort antal överträdelser där genomförande av nationell lagstiftning inte meddelats eller gemenskapsrätten för indirekt beskattning (mervärdeskatt och bilskatt) tillämpats felaktigt. Lagstiftning som införlivar nyare direktiv granskades också.

Inom budgetsektorn skall kommissionen generellt följa upp alla fall där överträdelse av EG-rätten lett till felaktig eller sen betalning av egna medel och andra intäkter.

Inom sektorn gemenskapsstatistik var kontroll av tillämpningen av gemenskapsrätten för statistik en framträdande arbetsuppgift under året. För att regelverket skall genomföras korrekt strävar kommissionen mot bättre information och samarbete med medlemsstaterna. Flertalet ärenden avslutades: av 13 överträdelseförfaranden som inte avslutats under 2004 kunde 10 avskrivas.

Det överträdelseförfarande som inletts mot Grekland för bristande efterlevnad av skyldigheten att tillhandahålla statistiska uppgifter om underskott till kommissionen enligt förordningarna (EG) nr 3605/93[10] och nr 2223/96[11] och för överträdelse av artikel 10 i EG-fördraget och artikel 3 i protokollet om förfarandet vid alltför stora underskott fortsätter. Kommissionen försäkrar sig om att de grekiska myndigheterna har vidtagit nödvändiga åtgärder för att förebygga att överträdelsen upprepas. Det öppna förfarandet mot Grekland för missförhållanden vid tillämpningen av förordning (EG) nr 1165/98 om konjunkturstatistik pågår också. Flertalet av de uppgifter som saknades och som var föremål för överträdelsen har tillhandahållits. Kommissionen bedömer därför att Grekland kommer att efterleva förordningen.

Beträffande social statistik kunde överträdelseförfarandet mot Belgien för underlåtenhet att tillhandahålla uppgifter om arbetskraftskostnadens storlek och sammansättning enligt förordning (EG) nr 530/1999[12] avskrivas, sedan den saknade statistiken tillhandahållits.

Ärendet mot Grekland rörande jordbruksstatistik avslutades, sedan de grekiska myndigheterna översänt det presidentdekret varigenom direktiv 2001/107/EG[13] införlivas.

Efter utvidgningen har också de åtta överträdelseförfaranden som kommissionen inlett mot fem nya medlemsstater för underlåtenhet att anmäla nationellt införlivande avslutats. Beträffande statistiska uppgifter om varutransporter på väg erkänner domstolen i sin dom den 21 juli 2005[14] Greklands fördragsbrott när det gäller missförhållanden vid tillämpning av rådets förordning (EG) nr 1172/98[15].

Den viktigaste uppgiften för GD Handel när det gäller tillämpning av gemenskapsrätten är att kontrollera att medlemsstaterna respekterar gemenskapens behörighet i handelsfrågor. Denna exklusiva behörighet är fast etablerad inom vissa sektorer av den gemensamma handelspolitiken, särskilt handeln med varor, men den gemensamma handelspolitikens utveckling och progressiva utvidgning till nya sektorer kan i vissa fall vålla svårigheter med medlemsstaterna. Genom en permanent dialog och ett nära samarbete mellan rådets organ och kommissionen kan man dock förebygga att medlemsstaterna agerar enskilt på områden med exklusiv behörighet och gemensamma positioner kan intas inom alla sektorer.

Regionalpolitiken syftar tillsammans med annan strukturpolitik till att förstärka politiken för ekonomisk och social sammanhållning genom korrigering av regional obalans. Denna politik verkställs genom ERUF eller genom Sammanhållningsfondens olika projekt och innefattar ett mycket stort antal åtgärder, från medfinansiering av traditionell infrastruktur till datainfrastruktur, medfinansiering av företagsstöd, innovationsinitiativ och miljöarbeten.

Interventionerna görs enligt partnerskapsprincipen, dvs. i nära samråd mellan kommissionen och nationella myndigheter, med beaktande av parternas behörighet och på grundval av subsidiaritetsprincipen.

Huvudmålet för denna verksamhet är att se till att de nationella myndigheterna vid förvaltning av strukturfonderna iakttar bestämmelserna i gemenskapsrätten och en god förvaltning av medlen.

På utvidgningsområdet minskade antalet överträdelseförfaranden starkt under 2005, sedan tio nya medlemsstater anslutit sig föregående år. Kommissionen har arbetat vidare med ett fall rörande en medlemsstats felaktiga tillämpning av associationsavtalet med Turkiet som ledde till att turkiska arbetstagare som ville förlänga sitt uppehållstillstånd diskriminerades.

Kompletterande och mera utförliga uppgifter om de olika sektorerna finns i kommissionens arbetsdokument i bilaga. En perspektivanalys av kontrollen av gemenskapsrättens tillämpning planeras för antagande under andra halvåret.

[1] Styrelseformerna i EU – Vitbok (KOM(2001) 428).

[2] Utförliga uppgifter per medlemsstat finns på generalsekretariatets webbplats EUROPA: http://europa.eu.int/comm/secretariat_general/sgb/droit_com/index_fr.htm#transpositions

[3] Vid utgången av år 2005 var det totala antalet öppna fall för hela kommissionen 3 562. Miljösektorns andel av det totala antalet fall minskade från 27 % år 2004 till 22,4 % år 2005.

[4] SEK(2004) 1535, 2.12.2004.

[5] Direktiven 2003/9 och 2003/86, se ovan.

[6] Rådets direktiv 2003/109/EG av den 25 november 2003 om varaktigt bosatta tredjelandsmedborgares ställning, EUT L 16, 23.1.2004, s. 44.

[7] Rådets direktiv 2004/83/EG av den 29 april 2004 om miniminormer för när tredjelandsmedborgare eller statslösa personer skall betraktas som flyktingar eller som personer som av andra skäl behöver internationellt skydd samt om dessa personers rättsliga ställning och om innehållet i det beviljade skyddet, EUT L 304, 30.9.2004, s. 12.

[8] SEK(2004)918 slutlig, 12.7.2004.

[9] Rådets förordning (EG) nr 768/2005 av den 26 april 2005 – EUT L 128, 21.5.2005, s. 1.

[10] Rådets förordning (EG) nr 3605/93 av den 22 november 1993 om tillämpningen av protokollet om förfarandet vid alltför stora underskott som är fogat till Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen.

[11] Rådets förordning (EG) nr 2223/96 av den 25 juni 1996 om det europeiska national- och regionalräkenskapssystemet i gemenskapen.

[12] Rådets förordning (EG) nr 530/1999 av den 9 mars 1999 om strukturstatistik över löner och arbetskraftskostnader.

[13] Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/107/EG av den 5 december 2003 om ändring av rådets direktiv 96/16/EG om statistiska undersökningar av mjölk och mjölkprodukter.

[14] Dom den 21 juli 2004, mål C-130/04, kommissionen-Grekland.

[15] Rådets förordning (EG) nr 1172/98 av den 25 maj 1998 om statistikrapportering om varutransporter på väg – EGT L 163, 6.6.1998, s. 1.