SV Europeiska unionens officiella tidning C 283/1

EUROPEISKA CENTRALBANKENS YTTRANDE

av den 8 oktober 2008

om ett förslag till två rådsförordningar om medaljer och symboliska mynt som liknar euromynt

(CON/2008/45)

(2008/C 283/01)

Inledning och rättslig grund

Den 25 september 2008 mottog Europeiska centralbanken (ECB) en begäran från Europeiska unionens råd om ett yttrande över ett förslag till rådets förordning om ändring av förordning (EG) nr 2182/2004 om medaljer och symboliska mynt som liknar euromynt (nedan kallad förordning I) och ett förslag till rådets förordning om ändring av förordning (EG) nr 2183/2004 om utvidgning av tillämpningsområdet för förordning (EG) nr 2182/2004 om medaljer och symboliska mynt som liknar euromynt till att gälla även icke-deltagande medlemsstater (nedan kallad förordning II) (nedan tillsammans kallade förordningarna) (1).

ECB:s behörighet att avge ett yttrande över förslag I grundas på artikel 123.4 i fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen och artikel 105.4 i fördraget för förslag II eftersom de rör valutafrågor. I enlighet med artikel 17.5 första meningen i arbetsordningen för Europeiska centralbanken har detta yttrande antagits av ECB-rådet.

1. Allmänna kommentarer

Genom att förtydliga vilka motiv på euromynt som gäller som lagligt betalningsmedel som inte bör mångfaldigas på medaljer och symboliska mynt som liknar euromynt, och genom att uppställa de kriterier på grundval av vilka kommissionen ska avge sitt yttrande om efterlevnaden av förordning (EG) nr 2182/2004 (2), förstärker förslag I de bestämmelser i förordning (EG) nr 2182/2004 som ska skydda mot bedrägerier och osäkerhetsmoment i samband med medaljer och symboliska mynt som av misstag skulle kunna uppfattas som euromynt. Samtidigt ökar även insynen i kommissionens beslutsprocess.

Eftersom euromynt kan vara i omlopp utanför de medlemsstater som har infört euron är det viktigt att ha ett visst skydd för euromynten i medlemsstater som ännu inte har infört euron t.ex. när det gäller förfalskning som kan få negativa konsekvenser för förtroendet för myntens ställning som lagligt betalningsmedel.

2. Specifika kommentarer

2.1 Snarlika motiv på ytan av medaljer eller symboliska mynt

Jämfört med artikel 2 c i förordning (EG) nr 2182/2004 beskriver den nya artikeln 2.1 c i förordning I mer i detalj de motiv, eller delar av dessa, som förekommer på euromyntens yta och som inte får återges på medaljer och symboliska mynt. För att förbättra denna bestämmelses skyddskaraktär rekommenderar ECB att en uttrycklig hänvisning till eurosymbolen och orden ”euro” och ”eurocent” tas med i den nya artikeln 2.1 c i. ECB är medveten om att det sätt på vilken artikel 2.1 c i är utformad för närvarande inte utesluter dessa ord eller eurosymbolen, men anser att kommissionens förslag skulle bli ännu tydligare om orden uttryckligen nämndes, något som skulle öka bestämmelsens skyddskaraktär. Allmänheten kan missledas inte bara av att orden ”euro”, ”eurocent” eller eurosymbolen återges på medaljer eller symboliska mynt, något som är förbjudet enligt den nya artikeln 2.1 a, utan även av andra motiv som använder element som liknar denna symbol.

2.2 Insynen i beslutsprocessen

Enligt motiveringen till förslag I har kommissionen haft ett nära samarbete med de experter på myntförfalskning som avses i artikel 4.1 i kommissionens beslut av den 29 oktober 2004 om inrättande av Europeiskt tekniskt och vetenskapligt centrum (CTSE) och om samordning av tekniska åtgärder för skydd av euromynt mot förfalskning (3) vid bedömningen av hur bestämmelserna i förordning (EG) nr 2182/2004 har efterlevts, och anser att detta samarbete bör fortsätta. Förslag I hänvisar dock bara till ”samråd med medlemsstaterna” i skäl tre. ECB rekommenderar därför att en uttrycklig hänvisning till experterna på myntförfalskning inkluderas i den nya artikeln 2.2, detta mot bakgrund av att ett av huvudmotiven till förslag I är att öka insynen i beslutsprocessen.

2.3 Särskilt tillstånd

Den nya artikeln 4 om särskilt tillstånd innehåller ingen bestämmelse om något förfarande för hur ekonomiska aktörer kan ansöka om ett undantag från skyddsåtgärderna enligt artikel 2. ECB anser att en lämplig bestämmelse om detta bör läggas till.

På samma sätt skulle insynen i beslutsprocessen kunna ökas ytterligare om förslag I explicit nämnde de villkor enligt vilka kommissionen får bevilja undantag. Formuleringen ”på vissa villkor” i den nya artikeln 4 är vag – här stadgas att medaljer och symboliska mynt ”på vissa villkor” får använda orden ”euro”, ”eurocent” eller eurosymbolen om det ”inte finns någon risk för förväxling”. För ökad tydlighet och bättre rättssäkerhet skulle det vara fördelaktigt om den nya artikeln 4 innehöll en mer omfattande och/eller mer deskriptiv beskrivning av de allmänna kriterierna som kommissionen ska tillämpa när den beviljar undantag.

2.4 Tillämpning av förslag I på Monaco, San Marino och Vatikanstaten

Monetära avtal existerar redan mellan i) Frankrike, på Europeiska gemenskapens vägnar, och Monaco samt ii) Italien, på Europeiska gemenskapens vägnar, och San Marino och Vatikanstaten. Enligt dessa avtal får Monaco, San Marino och Vatikanstaten ge ut euromynt som har ställning som lagligt betalningsmedel och har specifika konstnärliga kännetecken på myntets nationella sida. Eftersom dessa mynt optiskt skiljer sig från de euromynt som ges ut av de medlemsstater som infört euron, bör de mynt som ges ut av Monaco, San Marino och Vatikanstaten också omfattas av de skyddsåtgärder som framgår av förslag I. Följaktligen bör respektive monetära avtal och/eller de rättsliga bestämmelser som antagits med stöd av dessa mönetära avtal ändras så att innehållet i förslag I, när detta antagits, även kommer att gälla för Monaco, San Marino och Vatikanstaten.

2.5 ECB och förordning II

Till skillnad från förslag I hänvisas det inte till ECB:s yttrande i ingressen till förordning II. Eftersom båda förordningarna faller inom ECB:s behörighetsområde, bör ingressen till förslag II ändras så att även den hänvisar till ECB:s yttrande.

3. Ändringsförslag

De ändringsförslag av förordningarna som blir resultatet av rekommendationerna ovan framgår av bilagan.

Utfärdat i Frankfurt am Main den 8 oktober 2008. Jean-Claude TRICHET ECB:s ordförande

(1) KOM(2008) 514 slutlig, volymerna I och II.

(2) EUT L 373, 21.12.2004, s. 1.

(3) EUT L 19, 21.1.2005, s. 73.