Ändrat förslag till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV om byggnaders energiprestanda (framlagt av kommissionen enligt artikel 250.2 i EG-fördraget)

MOTIVERING

A. Principer

1. I maj 2001 lade kommissionen fram ett förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om byggnaders energiprestanda (KOM(2001) 226 slutlig - 2001/0098 (COD)) för antagande genom medbeslutandeförfarandet enligt artikel 251 i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen.

2. Den 6 februari 2002 antog Europaparlamentet ett antal ändringsförslag vid sin första behandling. Kommissionen har givit sina synpunkter på dessa ändringar och angivit vilka ändringar som kan godkännas i sin helhet, vilka som kan godkännas i princip och/eller med vissa omformuleringar, vilka som delvis kan godkännas och vilka som inte kan godkännas.

3. Mot bakgrund av ovanstående har kommissionen utarbetat ett ändrat förslag.

4. Kommissionen har gjort följande tre typer av ändringar:

Ett antal nya bestämmelser som Europaparlamentet föreslog vid sin första behandling har godkänts utan ändringar. Kommissionens ändringar syftar i det här fallet antingen till att förbättra de tekniska och finansiella definitionerna eller till att ge förslaget en bättre balans, göra det tydligare samt att fördjupa och illustrera vissa punkter i förslaget.

Vidare har kommissionen godkänt vissa ändringar i princip, dock med smärre omformuleringar för att de olika delarna i förslaget skall bli mer sammanhängande eller för att vissa villkor, begränsningar eller undantag skall definieras tydligare.

Kommissionen har slutligen infört delar av ändringar från den första behandlingen, i de fall de ansågs överensstämma med förslagets mål och förbättra det väsentligt, även om detta inte var fallet med ändringen som helhet.

B. Kommentarer till de godkända ändringarna

Skälen

Skäl 11

Genom denna ändring utvecklas definitionen av begreppet "kostnadseffektivitet" ytterligare, vilket är mycket viktigt i kommissionens förslag.

Skäl 12

Denna ändring av skäl 12 är betydelsefull eftersom medlemsstaterna stimuleras att utveckla incitament och offentliga stimulansprogram för att främja genomförandet av certifiering av energiprestanda samt tillhörande informationsåtgärder och uppföljning. Genom ändringen främjas också rättvis tillgång till de fördelar som förslaget ger upphov till.

Skäl 13

Detta är ett nytt skäl där det tydligt betonas att passiv kylteknik väsentligen kan bidra till att minska både belastningen på elsystemen och energiförbrukningen, och i synnerhet elförbrukningen.

Skäl 15

Detta är ett nytt skäl som uppmuntrar en vidareutveckling av EN 832 så att luftkonditioneringssystem omfattas. Förslaget har omformulerats så att även belysning och prEN 13790 omfattas. Syftet är att skapa större konsekvens och balans i förslaget.

Skäl 16

Detta är ett nytt skäl. Formuleringen har stramats upp för att ytterligare uppmuntra till användning av olika incitament och skattelättnader för att främja förbättrade energiprestanda i byggnader.

Skäl 17

Detta är ytterligare ett nytt skäl. I skälet uppmuntras användning av individuell fakturering baserad på faktisk förbrukning. Denna princip slås fast i SAVE-direktivet 93/76/EEG. Europaparlamentets ändring har omformulerats något för att återspegla behovet av kostnadseffektivitet även vid mätningar, eftersom det i vissa medlemsstater har visat sig att energi- och resursbesparingar har varit mindre än kostnaderna för mätning.

Skäl 18

Ändringen innebär att inte bara beräkningsmetoden, utan även minimistandarderna som bygger på metoden, skall anpassa till den tekniska utvecklingen och utvecklingen av standarder. Den föreslagna ändringen har omformulerats för att ta hänsyn till det lika viktiga behovet av regelbunden översyn av minimistandarder och för att tydliggöra att de faktiska nivåerna fastställs av medlemsstaterna med tillämpning av den föreslagna integrerade beräkningsmetoden.

Artiklar

Artikel 1

Stycke 1

Ändringen har omformulerats en smula för att artikeln skall inbegripa och konsolidera direktivets syfte samt det faktum att hänsyn skall tas till klimatförhållanden och kostnadseffektivitet. Härigenom elimineras delvis behovet av ett skäl som behandlar denna aspekt, även om inledningen inte innehåller viktiga krav såsom tillgänglighet och avsedd användning.

Artikel 2

Punkt 1

Denna ändring, som avser definitionen av en byggnad, har omformulerats så att ordet "konstruktion" ingår. Syftet är att undvika ordet "byggnad" för att definiera en byggnad.

Punkt 2

Definitionen av energiprestanda har stramats upp i enlighet med principen i Europaparlamentets ändringsförslag 11. Definitionen omfattar nu en referenspunkt och kontroll av faktiska prestanda. Dessutom anförs exempel, och definitionerna stämmer bättre överens med den beräkningsmetod som anges i bilagan.

Artikel 4

Genom ändringen kan större skillnad göras mellan befintliga och nya byggnader. Den innebär också mer exakta villkor för undantag från uppgraderingskraven. Dessa återspeglas i ändringar av artikel 4. I parlamentets ändring 15 antyds möjligheter för mer omfattande ändringar av dessa artiklar, men det anges inte uttryckligen. Artikel 4 har ändrats för att ta hänsyn till Europaparlamentets ändring 19, som innehåller förslag till mer exakta definitioner av undantagen. Dessa bör ingå i artikel 4 och i certifieringsförfarandena i artikel 6.

Artikel 5

Punkt 2

I enlighet med Europaparlamentets ändring 18 har en tydlig hänvisning till renovering av både byggnadens struktur och av energiförbrukande system införts i artikel 5. En tydlig hänvisning till ekonomisk genomförbarhet har lagts till i enlighet med förslaget. Hänvisningen till att investeringar skall vara lönsamma efter 8 år har emellertid utgått, i enlighet med Europaparlamentets förslag, men gränsen på 25 % har behållits som definition av "större renoveringsarbeten".

Artikel 6

Punkt 1

Principen att representativa lägenheter kan användas till certifiering av energiprestanda i hela byggnader har införts i artikel 6 i enlighet med ändring 19. Hänvisningar till undantag har också införts i artikel 4 i enlighet med ändring 19, även om industrianläggningar undantas i sin helhet av tekniska och definitionsmässiga orsaker. Fyra månader per år har valts i stället för tre för definitionen av bostadshus som inte används för permanent boende. Förslaget om ytterligare fem år för genomförande av direktivet har inte godkänts, men Europaparlamentets förslag innehåller en möjlighet att förlänga certifikatens giltighet eller en möjlighet att ge medlemsstaterna ytterligare tid att efterleva bestämmelserna i denna artikel om de kan visa att de saknar kvalificerade och/eller auktoriserade experter.

Punkt 2

I enlighet med Europaparlamentets förslag 20 har uppdaterade och aktuella rättsliga normer och riktmärken införts i artikel 6. Tillämpningen av koldioxidindikatorer kommer att förbli frivillig, vilket också nämns i artikel 3. Kommitténs indirekta (och eventuellt direkta) inflytande på certifikaten har införts i artikel 6 i syfte att få fram bästa metoder när det gäller certifiering och om möjligt även bättre harmonisering.

Artikel 9

Detta är ett nytt skäl, som innebär att kommittén skall göra en utvärdering av tröskelvärdet på 1 000 m2 efter fem år. I utvärderingen skulle man också beakta skattelättnader för mindre åtgärder som annars inte kan komma ifråga på grund av gränsen för "större" renoveringar. Rapporteringskraven i Save-direktivet skulle kunna underlätta kommitténs arbete med denna utvärdering.

Artikel 10

Genom Europaparlamentets ändring 24 införs denna nya artikel som syftar till att lansera en informationskampanj. Detta är i själva verket något som kommissionen redan diskuterar.

Artikel 13

Punkt 1, stycke 1

Ändring 25 innebär att medlemsstaterna skall införliva direktivet senast 36 månader efter direktivets ikraftträdande.

Bilaga

Del A

Punkt 1 g

Inomhusklimatet är viktigt, och har i enlighet med ändring 26 lagts till i bilagan i förteckningen över vad beräkningsmetoden skall omfatta.

Punkt 1 h

Enligt förslag 28 bör värme- och energiegenskaper som certifierats enligt standarden EN 45011 införas i bilagan. När produkter certifieras enligt EU-standarder erkänns deras egenskaper fullt ut, vilket bör beaktas i den integrerade metoden. Eftersom EN 45011 ingår i direktivet om byggprodukter (89/106/EEG) som en av flera möjligheter att bedöma överensstämmelse, har en hänvisning införts till direktivet i stället (en teknisk justering som gjordes efter samråd med berörda tjänstegrenar).

Punkt 3 g

Idrottsanläggningar utgör en viktig kategori energiförbrukande byggnader och kan enkelt tas upp som en separat kategori i bilagan. Enligt Eurostats "Classification of Types of Construction", CC av den 15 oktober 1997 skall detta inte vara något problem.

2001/0098 (COD)

Förslag till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV om byggnaders energiprestanda

(Text av betydelse för EES)

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 175 i detta,

med beaktande av kommissionens förslag [1],

[1]

med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande [2],

[2]

med beaktande av Regionkommitténs yttrande [3],

[3]

i enlighet med det förfarande som avses i artikel 251 i fördraget [4], och

[4]

av följande skäl:

(1) I artikel 6 i fördraget sägs att miljöskyddskraven skall integreras i utformningen och genomförandet av gemenskapens politik och verksamhet.

(2) I artikel 174 hänvisas till att naturresurserna skall utnyttjas varsamt och rationellt; med naturresurser avses exempelvis oljeprodukter, naturgas och fasta bränslen, som är viktiga energikällor, men som också är ledande utsläppskällor av koldioxid.

(3) Förbättrad energieffektivitet är en viktig del av den politik och de åtgärder som krävs för att åtagandena i Kyotoprotokollet skall kunna uppfyllas, och bör finnas med i alla politiska förslag för att vi skall klara framtida åtaganden.

(4) Hantering av energiefterfrågan är ett viktigt instrument för gemenskapen för att påverka den globala energimarknaden och därigenom trygga en säker energiförsörjning på medellång och lång sikt.

(5) I sina slutsatser 8835/2000 av den 30 maj 2000 och 14000/2000 av den 5 december 2000 stödde rådet kommissionens åtgärdsplan om energieffektivitet och begärde särskilda åtgärder i byggnadssektorn.

(6) Bostadssektorn och den tertiära sektorn, som omfattar merparten av gemenskapens byggnadsbestånd, står för mer än 40 % av den slutliga energiförbrukningen i gemenskapen och expanderar, vilket ofrånkomligen innebär att energiförbrukningen i sektorn kommer att öka och följaktligen även koldioxidutsläppen.

(7) Rådets direktiv 93/76/EEG av den 13 september 1993 om begränsning av koldioxidutsläpp genom en förbättring av energieffektiviteten (SAVE) [5], som innehåller krav på medlemsstaterna att utveckla, genomföra och rapportera om program inom området energieffektivitet i byggnadssektorn, har nu börjat visa resultat. Det behövs dock ett kompletterande rättsligt instrument för att man skall kunna fastställa mer konkreta åtgärder som skall leda till att den stora outnyttjade potentialen för energibesparingar realiseras och att de stora skillnaderna mellan medlemsstaterna på det här området minskar.

[5] EGT L 237, 22.9.1993, s. 28.

(8) I rådets direktiv 89/106/EEG [6] av den 21 september 1988 om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om byggprodukter fastställs att installationer för uppvärmning, kylning och ventilation skall vara projekterade och utförda på ett sådant sätt att den mängd energi som med hänsyn till klimatförhållandena på platsen behövs vid användandet är liten och värmekomforten för brukarna är tillfredsställande.

[6] EGT L 40, 11.2.1989, s. 12.

(9) Byggnaders energiprestanda skall beräknas på basis av en metod som förutom värmeisoleringen integrerar andra allt viktigare faktorer, exempelvis värme-/luftkonditioneringsanläggningar, användning av förnybara energikällor samt utformning av byggnaden. Ett gemensamt tillvägagångssätt med kvalificerad personal kommer att bidra till att medlemsstaterna får rättvisa konkurrensvillkor i fråga om deras insatser för att spara energi i byggnadssektorn och det skulle dessutom förbättra insynen för presumtiva köpare och användare i fråga om energiprestanda på gemenskapens egendomsmarknad.

(10) Eftersom byggnader påverkar den långsiktiga energiförbrukningen bör nya byggnader uppfylla de minimistandarder för energiprestanda som är skräddarsydda efter det lokala klimatet. Beroende på att alternativa energisystem inte utnyttjas fullt ut, är det lämpligt att genomföra en systematisk genomgång av hur lämpliga sådana system är för nya byggnader som överstiger en viss storlek.

(11) Större renoveringar av befintliga byggnader som överstiger en viss storlek bör ses som en möjlighet att vidta kostnadseffektiva åtgärder för att förbättra energiprestanda. De nödvändiga investeringarna bör vara ekonomiskt lönsamma, det vill säga de skall kunna tjänas in inom rimlig tid.

(12) Genom att energicertifiering ger objektiv information om byggnaders energiprestanda kan den hjälpa till att förbättra öppenheten inom egendomsmarknaden och på så vis uppmuntra investeringar i energisparåtgärder. Certifieringsprocessen kan åtföljas av offentliga stimulansprogram i syfte att garantera rättvis tillgång till förbättrade energiprestanda, i synnerhet när det gäller bostäder som uppförts eller förvaltas inom ramen för social välfärdspolitik. Den bör också vara lätt att tillämpa på system som uppmuntrar åtgärder. Offentliga byggnader och byggnader som allmänheten ofta besöker bör fungera som förebilder. Detta kan ske genom att man i dessa tar hänsyn till miljömässiga och energimässiga krav, och dessa byggnader bör därför energicertifieras med jämna mellanrum. Informationen till allmänheten om sådana energiprestanda bör förbättras genom att certifikaten på ett tydligt sätt anslås i byggnaderna. Om man dessutom visar den rekommenderade inomhustemperaturen jämte den faktiska inomhustemperaturen, bör det avhålla från obetänksam användning av värme-, luftkonditionerings- och ventilationssystem. Detta torde bidra till att energislöseriet minskar och att man får en behaglig inomhustemperatur.

(13) Under de senaste åren har luftkonditioneringsutrustning blivit allt vanligare i Europas Medelhavsländer. Detta skapar allvarliga maxbelastningsproblem i dessa länder, vilket i sin tur leder till att elkostnaderna ökar och energibalansen störs. De strategier som bidrar till att förbättra byggnadernas termiska prestanda under sommarmånaderna bör prioriteras. Rent konkret bör passiv kylteknik utvecklas i ökad utsträckning, framför allt sådan teknik som bidrar till att förbättra kvaliteten på inomhusklimatet och på mikroklimatet kring byggnaderna.

(14) Regelbundet underhåll av värmepannor och luftkonditioneringssystem av kvalificerad personal bidrar till att system uppfyller kraven i produktspecifikationerna och att de ur miljömässig, säkerhetsmässig och energimässig synvinkel drivs optimalt. En oberoende bedömning av hela värmeinstallationen bör ske när systemet av kostnadsskäl skall bytas ut.

(15) Luftkonditioneringssystem och belysningssystem ingår inte i effektivitetsstandarderna EN 832 eller prEN 13790. Kommissionen bör därför utvidga EN 832 och prEN 13790 så att de också inbegriper luftkonditionering och belysning.

(16) Medlemsstaterna bör använda olika instrument för att främja förbättrade energiprestanda, t.ex. skatteavdrag, lån till förmånliga villkor och införande av energiprestanda som en betydelsefull faktor vid offentliga myndigheters förvärv och upphandling.

(17) Att de boende i en byggnad faktureras för kostnaderna för uppvärmning, luftkonditionering och varmvatten, beräknat i förhållande till den reella förbrukningen, bidrar till energibesparing inom bostadssektorn. Det är lämpligt att de som använder byggnaderna kan reglera sin egen konsumtion av värme och varmvatten, om detta är möjligt att genomföra med hjälp av kostnadseffektiva åtgärder. I detta sammanhang bör hänsyn tas till artikel 3 i direktiv 93/76/EEG, till rådets rekommendationer 76/493/EEG [7] och 77/712/EEG [8] samt till rådets resolutioner av den 9 juni 1980 [9] och den 15 januari 1985 [10] som berör faktureringen av dessa kostnader.

[7] EGT L 140, 28.5.1976, s. 12.

[8] EGT L 295, 18.11.1977, s. 1.

[9] EGT C 149, 18.6.1980, s. 3.

[10] EGT C 20, 22.1.1985, s. 1.

(18) Det måste ges möjligheter att snabbt anpassa beräkningsmetoden och regelbundet se över minimistandarder för byggnaders energiprestanda för att hänsyn skall tas till den tekniska utvecklingen och till [framtida] utveckling av standarder.

(19) I enlighet med principerna om subsidiaritet och proportionalitet i artikel 5 i fördraget bör de allmänna principerna för ett system för standarder för energiprestanda och målen för dessa fastställas på gemenskapsnivå, men detaljstyrningen av genomförandet bör lämnas åt medlemsstaterna. Därigenom kan varje medlemsstat välja den metod som passar bäst med tanke på landets specifika förutsättningar. Detta direktiv går inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål.

(20) De åtgärder som är nödvändiga för genomförandet av detta direktiv bör vidtas i enlighet med rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter [11].

[11] EGT L 184, 17.7.1999, s. 23.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Syftet med detta direktiv är att främja en förbättring av energiprestanda i byggnader i gemenskapen samtidigt som hänsyn tas till utomhusklimat, krav på inomhusklimat, lokala förhållanden och krav på kostnadseffektivitet.

I detta direktiv fastställs krav i fråga om:

a) Den allmänna ramen för en gemensam beräkningsmetod för byggnaders energiprestanda.

b) Tillämpningen av minimistandarder för nya byggnaders energiprestanda.

c) Tillämpningen av minimistandarder för energiprestanda i befintliga stora byggnader som genomgår större renoveringar.

d) Energicertifiering av byggnader och, i fråga om offentliga byggnader, tydlig visning av sådan certifiering samt annan relevant information.

e) Regelbundna kontroller av värmepannor och luftkonditioneringssystem i byggnader samt en bedömning av värmeanläggningar med värmepannor som är äldre än 15 år.

Artikel 2

I detta direktiv avses med

(1) byggnad: en takförsedd konstruktion med väggar för vilken energi används för att påverka inomhusklimatet; med byggnad kan avses en byggnad i sin helhet eller delar av konstruktionen som har utformats eller ändrats för att användas separat,

(2) en byggnads energiprestanda: en byggnads totala energieffektivitet angivet som förhållandet mellan beräknad och faktisk förbrukning för olika behov som är knutna till bruket av byggnaden, vilket bl.a. inbegriper uppvärmning, vattenuppvärmning, kylning, ventilation och belysning. Denna mängd bör återges i en eller flera numeriska indikatorer som beräknats med hänsyn till faktorer som påverkar energibehovet, nämligen isolering, lufttäthet, tekniska egenskaper och typ av installation, byggnadens utformning och placering ur klimatperspektiv, exponering för sol och utnyttjande av denna exponering, påverkan av närliggande byggnader, egen och förnybar energiframställning samt andra faktorer, inbegripet inomhusklimatet,

(3) standard för en byggnads energiprestanda: reglerade minimikrav i fråga om en byggnads energiprestanda,

() en byggnads energicertifiering: ett officiellt certifikat som innehåller resultatet av den beräkning av en byggnads energiprestanda som gjorts i enlighet med metoden i bilagan,

(5) offentliga byggnader: byggnader som hyser offentliga myndigheter eller som allmänheten ofta besöker, exempelvis skolor, sjukhus, byggnader för allmänna kommunikationer, idrottshallar, simhallar samt affärs- och lagerlokaler med en yta överstigande 1 000 m2,

(6) kraftvärmeteknik: samtidig omvandling av primära bränslen till mekanisk eller elektrisk energi och värme,

(7) luftkonditioneringsanläggning: anläggning som kyler och behandlar omgivande luft,

(8) värmepanna: kombination av hölje och brännare som är konstruerad för att till vattnet överföra den värme som uppkommer vid förbränningen,

(9) nominell effekt (uttryckt i kW): den maximala värmeeffekt som tillverkaren fastställt och garanterar vid kontinuerlig drift om de av tillverkaren angivna verkningsgraderna respekteras,

(10) verkningsgrad (uttryckt i %): förhållandet mellan den värme som tillförs vattnet i värmepannan och produkten av nettovärmevärdet vid konstant bränsletryck och bränsleförbrukningen per tidsenhet,

(11) värmepump: enhet som utvinner värme från den omgivande miljön och därefter avger den.

Artikel 3

1. I del A i bilagan finns en allmän ram för den beräkningsmetod för byggnaders energiprestanda som medlemsstaterna skall använda.

En byggnads energiprestanda skall uttryckas på ett klart och enkelt sätt och får innehålla en indikator för koldioxidutsläpp.

2. Delarna 1 och 2 i denna ram skall anpassas till den tekniska utvecklingen i enlighet med det förfarande som anges i artikel 12.

Denna anpassning skall ske med beaktande av de standarder och normer som tillämpas på nationell nivå och som kan användas för att främja bästa praxis i gemenskapen.

Artikel 4

1. Medlemsstaterna skall vidta nödvändiga åtgärder så att nya byggnader avsedda för regelbunden användning uppfyller de minimistandarder för energiprestanda som beräknats enligt den allmänna ram för en metod som återges i del A i bilagan.

När medlemsstaterna fastställer kraven får de skilja mellan nya och befintliga byggnader och olika kategorier av byggnader. När kraven fastställs skall hänsyn tas till allmänna krav på inomhusklimat för att undvika möjliga negativa effekter samt till bästa metoder.

Kraven avseende energiprestanda skall ses över regelbundet, dock minst vart femte år, och vid behov uppdateras för att återspegla den tekniska utvecklingen inom byggsektorn.

2. Medlemsstaterna får besluta att inte fastställa eller tillämpa de krav som avses ovan när det gäller följande kategorier:

a) Byggnader och monument som är kulturminnesmärkta och som ingår i miljöer som skall bevaras eller som är av särskilt arkitektoniskt eller historiskt intresse, och där uppfyllande av kraven på ett oacceptabelt sätt skulle ändra deras karaktär eller utseende.

b) Byggnader som används som gudstjänstlokaler eller för andra typer av religiösa aktiviteter.

c) Tillfälliga byggnader som uppförs för en period på mindre än två år, industribyggnader, verkstäder, jordbruksbyggnader som inte används för boende och som har låg energiförbrukning samt jordbruksbyggnader som inte används för boende, men som används av en sektor som omfattas av ett nationellt sektorsavtal om energiprestanda.

d) Bostadshus som används mindre än fyra månader per år.

e) Fristående byggnader med en total användbar golvyta på mindre än 50 m2.

Artikel 5

1. I fråga om nya byggnader med en total yta överstigande 1 000 m2 gäller att medlemsstaterna skall ansvara för att det sker en bedömning av den tekniska, miljömässiga och ekonomiska genomförbarheten av att installera decentraliserade energisystem som baseras på förnybar energi, kraftvärmeteknik, fjärrvärme eller, under vissa förhållanden, värmepumpar, innan byggnadslov beviljas. Resultaten av bedömningen skall vara tillgänglig för alla intressenter.

2. Medlemsstaterna skall vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa att energiprestanda förbättras i byggnader med en total användbar golvyta på över 1 000 m2 som genomgår en större renovering, så att de uppfyller minimikraven i den utsträckning det är tekniskt, funktionellt och ekonomiskt genomförbart och om investeringarna är ekonomiskt motiverade.

Medlemsstaterna skall fastställa dessa minimikrav avseende energiprestanda på grundval av de krav på energiprestanda som fastställs för byggnader i enlighet med artikel 3.

Kraven kan fastställas antingen för den renoverade byggnaden i dess helhet eller för de renoverade systemen eller komponenterna när de ingår som en del av en renovering som skall genomföras inom en begränsad tidsperiod, i syfte att förbättra byggnadens totala energiprestanda.

3. Punkterna 1 och 2 skall tillämpas om den totala renoveringskostnaden överstiger 25 % av byggnadens försäkringsvärde.

Artikel 6

1. Medlemsstaterna skall säkerställa att det finns ett certifikat om energiprestanda för byggnader när de konstrueras, säljs eller hyrs ut, som inte får vara äldre än fem år och som skall göras tillgängligt för den presumtive köparen eller hyresgästen.

Utfärdande av certifikat för lägenheter eller enheter för individuellt bruk i flerfamiljshus kan grunda sig på följande:

a) En gemensam certifiering för hela byggnaden för flerfamiljshus med gemensamt värmesystem.

b) Bedömningen av en annan representativ lägenhet i samma flerfamiljshus.

Medlemsstaterna får föreskriva undantag från tillämpningen av a för byggnadskategorierna i artikel 4.2.

2. Energicertifikatet för byggnader skall innehålla information i form av referensvärden såsom aktuella rättsliga normer och riktmärken så att konsumenter kan jämföra och bedöma olika byggnaders energiprestanda.

Certifikatet skall åtföljas av rekommendationer för hur man kan förbättra energiprestanda.

Informationen och rekommendationerna skall kunna ändras i enlighet med det förfarande som anges i artikel 12.2.

3. Medlemsstaterna skall införa krav på att det i offentliga byggnader skall finnas certifikat om energiprestanda. Certifikaten skall vara högst fem år gamla och skall anslås så att de är tydliga för allmänheten.

I offentliga byggnader skall även följande information vara tydligt anslagen:

a) Intervall för inomhustemperatur och, i tillämpliga fall, andra relevanta klimatfaktorer såsom relativ fuktighet, som rekommenderas av myndigheterna för den specifika typen av byggnad.

b) Aktuell inomhustemperatur och andra relevanta klimatfaktorer uppmätta av pålitlig apparatur.

Artikel 7

Medlemsstaterna skall fastställa nödvändiga åtgärder för regelbunden inspektion av :

a) värmepannor som har en nominell effekt på mer än 10 kW; villkoren för denna inspektion återges i del B i bilagan,

b) centrala luftkonditioneringsanläggningar med en nominell effekt på mer än 12 kW; villkoren för denna inspektion återges i del C i bilagan.

Dessa villkor skall ändras i enlighet med det förfarande som anges i artikel 12.2.

Artikel 8

Medlemsstaterna skall försäkra att certifieringen av byggnader, utarbetandet av medföljande rekommendationer och inspektion av värme- och luftkonditioneringssystem utförs av kvalificerade och/eller ackrediterade experter på ett oberoende sätt, oavsett om det görs av offentliga organ eller privata företag som godkänts i detta syfte.

Artikel 9

Kommissionen skall, med stöd av den kommitté som inrättas enligt artikel 12.1, utvärdera direktivet på grundval av erfarenheterna från tillämpningen senast fem år efter att det trätt i kraft, och vid behov föreslå lämpliga ändringar till Europaparlamentet och rådet.

Som en del i denna utvärdering skall kommissionen behandla följande:

a) Åtgärder för att befintliga byggnader som är under renovering och har en totalyta på mindre än 1 000 m2 skall omfattas av kraven i artikel 5.

b) Allmänna incitament för investeringar i energieffektivitet i byggnader som inte genomgår större renoveringar, i syfte att jämka samman värdens och hyresgästens intressen.

Artikel 10

Medlemsstaterna skall vidta nödvändiga åtgärder för att informera dem som använder byggnaderna om olika metoder som bidrar till att förbättra energiprestanda.

Kommissionen skall bistå medlemsstaterna vid genomförandet av informationskampanjer som kan bli föremål för gemenskapsprogram.

Artikel 11

De ändringar som krävs för att anpassa bilagan till den tekniska utvecklingen skall antas i enlighet med det förfarande som anges i artikel 12.2.

Artikel 12

1. Kommissionen skall bistås av en kommitté som inrättats i enlighet med artikel 10 i rådets direktiv 92/75/EEG [12],som skall bestå av representanter från medlemsstaterna och ha en företrädare från kommissionen som ordförande.

[12] EGT L 297, 13.10.1992, s. 16.

2. Om hänvisning sker till detta stycke skall artikel 5 i beslut 1999/468/EG, med avseende på bestämmelserna i artiklarna 7 och 8 i beslutet, tillämpas.

Den period som anges i artikel 5.6 i beslut 1999/468/EG skall vara tre månader.

3. Kommittén skall själv fastställa sin arbetsordning.

Artikel 13

1. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar, förordningar och administrativa bestämmelser som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast [datum] .

När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.

2. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna de bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.

Artikel 14

Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

Artikel 15

Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

Utfärdat i Bryssel den

På Europaparlamentets vägnar På rådets vägnar

Ordförande Ordförande

BILAGA

A. Ram för beräkning av byggnaders energiprestanda (artikel 3)

1. Beräkningsmetoden för byggnaders energiprestanda skall innehålla följande faktorer:

a. Isolering (av byggnadens yttre delar och installationer)

b. Värmeinstallationer och varmvattenförsörjning

c. Luftkonditioneringsinstallationer

d. Ventilationssystem

e. Ljusinstallationer

f. Placering och orientering av husen och lägenheterna

g. Inomhusklimat

h. Element, produkter eller komponenter vars värme- eller energiegenskaper har fastställts enligt metoden i direktivet om byggprodukter (89/106/EEG) eller enligt nationella standarder i de fall det inte finns någon europeisk standard.

2. Den positiva påverkan som följande system kan få skall tas med i beräkningen:

a. Solvärmesystem och andra värme- eller elsystem som baseras på förnybara energikällor.

b. El från kraftvärmeteknik och/eller fjärrvärmesystem.

3. I den här beräkningen bör byggnader delas in i följande kategorier:

a. Enfamiljshus av olika typer

b. Hyreshus

c. Kontor

d. Utbildningsanstalter

e. Sjukhus

f. Hotell och restauranger

g. Idrottsanläggningar

h. Affärs- och lagerlokaler

i. Andra typer av energiförbrukande byggnader

B. Villkoren för inspektion av värmepannor (artikel 7 a)

Inspektionen av pannor skall röra energiförbrukning och begränsning av koldioxidutsläpp.

För värmepannor med en nominell effekt på mer än 100 kW skall inspektionen äga rum minst vart annat år.

I fråga om värmeinstallationer med värmepannor med en nominell effekt på över 10 kW, och som är äldre än 15 år, skall medlemsstaterna fastställa de åtgärder som krävs för en engångsinspektion av hela värmeinstallationen. Inspektionen skall innehålla en bedömning av värmepannans effektivitet vid del- och fullbelastning samt pannans storlek i förhållande till byggnadens värmebehov. Behöriga myndigheter skall sedan ha inspektionen som underlag för att ge råd till användare om utbyte av värmepannor och om alternativa lösningar.

C. Villkoren för inspektion av centrala luftkonditioneringsanläggningar (artikel 7 b)

Inspektionen av luftkonditioneringsanläggningar skall röra energiförbrukning och begränsning av koldioxidutsläpp.

Inspektionen skall innehålla en bedömning av luftkonditioneringens effektivitet vid del- och fullbelastning samt luftkonditioneringens storlek i förhållande till byggnadens kylbehov. Behöriga myndigheter skall sedan ha inspektionen som underlag för att ge råd till användare om utbyte av luftkonditioneringsanläggningar och om alternativa lösningar.