MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET OCH RÅDET

Mot ett mer hållbart fiske i EU: lägesrapport och riktlinjer för 2022

1.Inledning

I det här meddelandet redogörs för de framsteg som har gjorts mot ett mer hållbart fiske i EU och även för balansen mellan fiskekapacitet, fiskemöjligheter, sektorns socioekonomiska resultat och genomförandet av landningsskyldigheten.

Därefter presenteras huvuddragen i kommissionens förslag och samråd med tredjeländer om fiskemöjligheter för 2022.

2.Framsteg rörande hållbart fiske

I nordöstra Atlanten minskade fisketrycket och fiskbeståndet ökade under 2003–2019. För att säkerställa ett friskt fiskbestånd för framtida generationer, får inte indikatorn för fiskedödlighet (som används för att mäta fiskeverksamhetens hållbarhet) vara högre än 1, dvs. vi fångar inte mer fisk än vad fiskbeståndet kan bygga upp igen varje år. Under det tidiga 2000-talet var medianindikatorn för fiskedödlighet mer än 1,7 gånger större än MSY men det har minskat och sedan 2011 stabiliserat sig på under 1,2, och närmat sig 1 under 2019.

För det bestånd som endast förvaltas av EU i Atlanten, Östersjön och Skagerrak/Kattegatt fortsatte man att göra goda framsteg med antagandet av fiskemöjligheter för 2021. Totala tillåtna fångstmängder (TAC:er) fastställdes till maximal hållbar avkastning (MSY) för alla fiskbestånd i enlighet med MSY-utlåtanden, utom för sill i västra Östersjön. Här genomförde EU mycket stränga åtgärder i enlighet med den fleråriga förvaltningsplanen för Östersjön. För två TAC:er som tidigare fastställts till MSY (sydkummel i nordöstra Atlanten och lax i Östersjön) tillhandahöll Internationella havsforskningsrådet (Ices) inget MSY-utlåtande så dessa bestånd finns inte med i årets analys.

Det antal TAC:er (12 av 21) som fastställdes av rådet i enlighet med Ices förebyggande rekommendationer ökade också stort. Och ytterligare åtgärder vidtogs för torsk i Kattegatt, sill i västra Östersjön och torsk i östra Östersjön.

Det visar att EU behåller sina mål när det gäller hållbart fiske av de bestånd som uteslutande förvaltas av EU. Vi strävar efter att uppnå samma höga standard för bestånd som förhandlas med tredjeländer.

För det gemensamma beståndet av makrill och norsk vårlekande sill, kom de relevanta kuststaterna överens om TAC-nivåer i enlighet med MSY-utlåtanden. För blåvitling följde kuststaterna den långsiktiga förvaltningsstrategin för fastställandet av TAC. Fiske inom ramen för den överenskomna TAC-nivån är inte garanterad för någon av dessa TAC:er eftersom det inte längre finns några system för kvotdelning på plats för någon av dessa tre TAC:er. EU kommer att öka insatserna för att hantera den här frågan med kuststaterna. För makrill och sill/strömming iakttar EU den tidigare kvoten från de senaste kvotdelningssystemen.

EU, Norge och Förenade kungariket kom överens om att fastställa TAC:er för sill i Nordsjön, rödspätta, vitling och gråsej i enlighet med Ices MSY-utlåtanden. För kolja fastställdes TAC under nivån i Ices utlåtande för att begränsa påverkan på torsk som är nedfiskad och fångas vid samma fiske. För torsk försökte EU följa Ices utlåtande, men i anslutning till den övergripande kompromissen om TAC-samråd var det endast möjligt att nå ett TAC-avtal (något) över det gemensamma MSY-utlåtandet. Parterna kom överens om att fortsätta med ytterligare avhjälpande åtgärder. TAC:erna för Skagerrak liknar generellt dem för Nordsjön och för räka och vitling kom EU och Norge överens om att följa Ices utlåtande.

EU skickade en verbalnot till Norge där man uttryckte sina invändningar mot den kvot för nordarktisk torsk som fastställts av Norge och som understiger den traditionella EU-kvoten för det här beståndet, understiger den ensidiga kvot som antagits av EU och inte speglas för norska/ryska fartyg. EU bad Norge att dra tillbaka diskriminerande bestämmelser och uttryckte att man var redo att vidta lämpliga motåtgärder för att säkerställa sina legitima rättigheter.

I och med Förenade kungarikets utträde ur EU minskade det antal TAC:er som uteslutande förvaltas av EU i Atlanten, Östersjön och Skagerrak/Kattegatt drastiskt till bara 35 TAC (10 i Östersjön, 4 i Skagerrak/Kattegatt och 21 i Atlanten).

Avtalet om handel och samarbete med Förenade kungariket slutfördes i slutet av 2020. Det innebar att tiden inte räckte till att slutföra samråden mellan EU och Förenade kungariket om fiskekvoter för 2021. Dessutom var samråden mellan Förenade kungariket, Norge och EU samt mellan EU och Norge svåra och hade vid tidpunkten för antaget av denna policyförklaring ännu inte slutförts. I väntan på en överenskommelse om gemensamma bestånd, fastställdes preliminära TAC:er på grundval av vetenskapliga utlåtanden för perioden fram till 31 mars 2021. Dessa förlängdes därefter till 31 juli 2021, medan slutförandet av andra samråd (mellan EU, Förenade kungariket och Norge, mellan EU och Norge, kuststaterna) införlivades i TAC-förordningen för hela året. För vissa bestånd med specifika omständigheter (0-TAC-utlåtanden, blandat fiske och choke-situationer (där den tillgängliga kvoten för en art är uttömd (långt) innan kvoten för andra arter som fångas tillsammans i ett blandat fiske) följdes de vetenskapliga utlåtandena i den mån de stämde med kraven i tillämplig EU-lagstiftning. Andra undantag från metoden är kopplade till fiskets säsongsbundenhet, framför allt för pelagiska bestånd. Relaterade hjälpåtgärder som krävs inom ramen för fleråriga förvaltningsplaner (t.ex. för torsk- och vitlingsbestånd i Keltiska havet) överfördes också från 2020.