Bryssel den 6.10.2004

SEK (2004) 524 slutlig

kommissionens rekommendation till rådet

om godkännande av ett avtal om samarbete mellan Japans regering och Europeiska atomenergigemenskapen om fredlig användning av kärnenergi och ett avtal om samarbete mellan Japans regering och Europeiska atomenergigemenskapen inom området kärnteknisk forskning och utveckling

BAKGRUND

Inledning

I juli 1995 uttryckte de japanska myndigheterna en önskan om att inleda förhandlingar med kommissionen i syfte att ingå ett avtal om samarbete om fredlig användning av kärnenergi. Informella överläggningar hölls mellan de japanska myndigheterna och berörda avdelningar inom kommissionen från 1996 till 1998. Från april 1999 har man först förhandlat om ett och sedan om två samarbetsavtal på grundval av de direktiv som föreslagits av kommissionen och som antogs enhälligt av rådet den 25 maj 1998. I föreliggande meddelande presenteras resultatet av de förhandlingar som förts mellan Euratom och de japanska myndigheterna i syfte att ingå dessa avtal.

Att det från båda håll fanns en önskan om att ingå ett avtal om fredlig användning av kärnenergi bekräftades redan från början på högsta nivå, i synnerhet i samband med toppmötet mellan EU och Japan år 1998. Detta avtal skulle göra det möjligt dels att lägga grunden till ett kontinuerlig, stabilt och långsiktigt samarbete mellan gemenskapen och Japan inom detta viktiga och politiskt känsliga område, dels att stärka de sedan många år utmärkta relationerna mellan de båda parterna. I första hand skulle det ge en stabil ram för utvecklingen av handeln med kärnämne mellan de båda parterna, och i andra hand skulle det underlätta samarbetet inom andra områden av gemensamt intresse, exempelvis forskning inom områdena kärnklyvning eller kärnämneskontroll.

Vidare skulle avtalet avspegla de två parternas engagemang för användning av kärnämne och artiklar som omfattas av avtalet enbart för fredliga och icke-explosiva ändamål. Det skulle också garantera att samarbetet mellan Europeiska unionen och Japan genomförs under iakttagande av de strängaste internationellt erkända reglerna om icke-spridning, kärnämneskontroll och fysiskt skydd av kärnämne. Genom avtalet skulle man också ta hänsyn till den stora vikt som de japanska myndigheterna fäster vid öppenhet om känsliga kärnämnen, i synnerhet plutonium.

Att ingå ett avtal med Japan var av särskilt intresse för gemenskapen, eftersom det var det första avtal som skulle förhandlas fram med ett land som inte var leverantör till den europeiska kärntekniska industrin, utan som tvärtom var en av dess viktigaste kunder. Gemenskapen är sedan lång tid tillbaka en av Japans viktigaste partner när det gäller tjänster med anknytning till kärnbränslecykeln, i synnerhet anrikning av naturligt uran, upparbetning av bestrålat bränsle och framställning av MOX-bränsle. I detta sammanhang skulle man genom ett avtal mellan Euratom och Japan skapa en rättslig ram som främjar handelsutbyte mellan de två parterna och som tillförsäkrar alla företag i Europeiska unionen tillträde till den japanska marknaden. Japan, som redan hade undertecknat bilaterala avtal inom detta område med sex stater – däribland Förenta staterna, Frankrike, Förenade kungariket och Kina – hade också intresse av att ingå ett avtal med Europeiska unionen, bland annat med hänsyn till behoven inom landets energiprogram.

AVTALENS BETYDELSE

Den politiska och kommersiella betydelsen av avtalet om fredlig användning av kärnenergi (huvudavtalet) och det separata avtalet om samarbete inom området kärnteknisk forskning och utveckling bör inte underskattas. I detta hänseende kan resultaten av förhandlingarna bedömas främst i fråga om följande tre inslag: handel med kärnämne; bilaterala relationer mellan Europeiska unionen och Japan; icke-spridning.

Handelsmässigt sett utgör avtalet om fredlig användning av kärnenergi en fast grund som främjar utvecklingen av handelsutbytet mellan den kärntekniska industrin i Europeiska unionen och Japan, en industri vars ekonomiska betydelse är ansenlig. Värdet av den kärntekniska handeln med Japan uppskattas till tiotals miljarder euro under avtalets löptid. Tack vare den långa löptiden (inledningsvis 30 år, därefter automatisk förlängning med femårsperioder) kan avtalet ge branschen en stabil och förutsebar plattform för långsiktig verksamhet, något som behövs för att man skall kunna ingå och genomföra handelsavtal inom det kärntekniska området. Som illustration kan nämnas att avtalet kommer att underlätta planerade handelstransaktioner och handelsutbyten mellan Japan å ena sidan, och Nederländerna, Tyskland och Belgien å andra sidan.

I synnerhet finns det all anledning att frukta att i det avsaknad av ett samarbetsavtal, och till följd av japanska krav, skulle bli juridiskt eller praktiskt svårt att överföra japanskt kärnämne från Frankrike eller Förenade kungariket till någon annan medlemsstat i Europeiska unionen som inte omfattas av ett bilateralt avtal – och detta trots att det existerar en gemensam marknad för kärnämne.

Politiskt sett är dessa två avtal särskilt viktiga för de bilaterala relationerna mellan Europeiska unionen och Japan. De två parterna har upprepade gånger understrukit att dessa avtal har hög politisk prioritet, och denna fråga prioriterades i den tioåriga handlingsplanen för Europeiska unionen och Japan som antogs i december 2001.

Dessa avtal skulle också göra det möjligt att fullborda nätverket av existerande avtal mellan de tre största användarna av kärnenergi, dvs. Europa, Förenta staterna och Japan, genom att det skulle komplettera avtalet mellan Japan och Förenta staterna samt avtalet mellan Euratom och Förenta staterna.

Avtalet om samarbete om fredlig användning av kärnenergi är dessutom av central betydelse för icke-spridningen , genom att det möjliggör högtidligt bekräftande av engagemanget – från Japans regering, gemenskapen och regeringarna i gemenskapens medlemsstater – för en utbyggnad och strikt tillämpning av kärnämneskontroller och system för exportkontroll och fysiskt skydd. Ur denna synvinkel skulle ett misslyckande med att ingå avtalet av tredje land kunna uppfattas som en negativ politisk signal, i synnerhet när det gäller globala insatser för icke-spridning, och det skulle kunna få negativa återverkningar på Europas handelsförbindelser med andra stater, i synnerhet med Förenta staterna och Kanada.

Avtalen skulle dessutom ge ett tillfälle att påminna om gemenskapens och Japans gemensamma engagemang för en god kärnteknisk säkerhet, ett område som tillmäts särskild betydelse av allmänheten, särskilt i Japan.

ALLMÄN BESKRIVNING AV AVTALEN

DEN 15 OKTOBER 2001, I SLUTET AV DEN ÅTTONDE FÖRHANDLINGSOMGÅNGEN, UPPNÅDDE FÖRHANDLARNA EN ÖVERENSKOMMELSE ad referendum om både texten i huvudavtalet och i det särskilda avtalet om forskning och utveckling. Därigenom avslutades de förhandlingar som hade inletts i april 1999. Efter en formell verifiering paraferades förslagen till avtal av de två parterna den 25 februari 2002. De paraferades en andra gång den 6 januari 2004 för att beakta senare ändringar som antagits i slutfasen av de diskussioner som den japanska parten initierat efter paraferingen av avtalen. Dessa senare ändringar är dock av begränsad omfattning.

De paraferade texterna utgörs av ett huvudavtal om fredlig användning av kärnenergi och ett särskilt avtal om samarbete inom området kärnteknisk forskning och utveckling. Det sistnämnda avtalet har ingåtts i enlighet med artikel 4 i huvudavtalet. Till huvudavtalet hör tre bilagor, ett godkänt protokoll (där vissa bestämmelser preciseras) samt förslag till verbalnoter.

Avtalstexterna överensstämmer med det förhandlingsmandat som antagits av rådet, samtidigt som den uppfyller de viktigaste av de krav som framförts av medlemsstaterna. I likhet med de avtal som Euratom tidigare ingått med Kanada och Förenta staterna, är huvudavtalet ett generellt samarbetsavtal mellan gemenskapen och Japan. Syftet med avtalet är att främja och underlätta handel, forskning och utveckling samt annan kärnteknisk verksamhet som rör fredlig användning (kärnsprängning undantagen) av kärnenergi.

Genom huvudavtalet inrättas ett omfattande handels- och industrisamarbete som omfattar handel med kärnämne, utrustning och icke-nukleärt material, utbyte av experter och information, samt tjänster med anknytning till kärnbränslecykeln (artiklarna 2 och 3). Förteckningen över utrustning som får överföras inom ramen för avtalet bygger på förteckningen över kärntekniska artiklar som upprättats av gruppen av länder som är leverantörer av kärnämne ( Nuclear Suppliers Group , NSG).

Huvudavtalet innehåller en rad bestämmelser som syftar till att underlätta dess genomförande och att garantera att dess bestämmelser genomförs på ett förtroendeskapande sätt och så att man undviker hinder, förseningar och otillbörlig inblandning i den kärntekniska verksamheten i Japan eller i gemenskapen (artikel 5 i avtalet). Bestämmelserna i avtalet skall således inte utnyttjas för att söka handelsmässiga eller industriella fördelar, och inte heller för att hindra rörligheten för artiklar som omfattas av avtalet, antingen mellan parterna eller inom deras respektive territorium – något som bör säkerställa den fria rörligheten för kärntekniska artiklar inom gemenskapens territorium. Vidare erkänns i avtalet principerna om full utbytbarhet (fungibilitet) och proportionalitet med avseende på kärnämne.

I fråga om kärnteknisk säkerhet sägs det dessutom uttryckligen att Japan, gemenskapen och dess medlemsstater skall handla i överensstämmelse med Internationella atomenergiorganets (IAEA) konvention om kärnsäkerhet, som de är parter i.

Vidare ingår bestämmelser för att garantera att kärntekniska artiklar, som överförs enligt avtalet, används på ett fredligt sätt, samt att internationella regler om icke-spridning följs (artiklarna 7–11). I fråga om kärnämneskontroll föreskrivs tillämpning av Euratoms respektive IAEA:s kärnämneskontroll i enlighet med de avtal om kärnämneskontroll som IAEA ingått med Japans regering, gemenskapens kärnvapenfria medlemsstater samt Frankrike och Förenade kungariket.

I fråga om vidareöverföring till tredje land föreskrivs i avtalet att den mottagande parten i förväg skall ha mottagit garantier, som bygger på riktlinjerna från gruppen av länder som är leverantörer av kärnämne (NSG). Dessutom krävs skriftligt förhandsgodkännande från levererande part för vidareöverföring av känsligt kärnämne och känslig utrustning (utrustning för anrikning, upparbetning och framställning av tungt vatten). Undantagen är dock vidareöverföring till ett tredje land som har ingått ett bilateralt avtal med Japan eller som finns med i den förteckning som skall upprättas av gemenskapen.

I fråga om det fysiska skyddet sägs i avtalet att den internationella konventionen om fysiskt skydd av kärnämne skall tillämpas på internationell transport av kärnämne. För överfört kärnämne hänvisas till de åtgärder för fysiskt skydd som tillämpas av parterna i syfte att uppnå de skyddsnivåer som anges i bilaga C till detta avtal (och som baseras på riktlinjerna från leverantörerna av kärnämne).

Genom huvudavtalet kan man således åstadkomma en god avvägning mellan handelsmässiga krav och behovet att garantera en fredlig och säker användning av kärnenergi.

En viktig bestämmelse rör förhållandet mellan detta avtal och existerande bilaterala avtal som ingåtts mellan Frankrike och Japan, å ena sidan, samt Förenade kungariket och Japan, å andra sidan. I avtalet föreskrivs att de rättigheter och skyldigheter som följer av dessa avtal, och som går utöver bestämmelserna i avtalet mellan Euratom och Japan, skall vara tillämpliga även i fortsättningen.

I huvudavtalet anges också vilka villkor som skall vara uppfyllda för att det skall kunna avbrytas tillfälligt eller sägas upp av endera parten i händelse av överträdelse av någon central bestämmelse i avtalet. Ett samråds- och skiljedomsförfarande föreskrivs också för lösning av svårigheter och eventuella tvister som är förbundna med tolkningen eller tillämpningen av avtalet. Avtalet ingås inledningsvis för en period av 30 år, och förlängs därefter automatiskt med fem år i taget, såvida inte endera parten överlämnar en skriftlig uppsägning av avtalet.

I det särskilda avtalet om forskning och utveckling preciseras ramen för och omfattningen av samarbetet mellan gemenskapen och Japan inom området kärnteknisk forskning och utveckling. Det ingås inledningsvis för en period av tio år. Förteckningen över samarbetsområden omfattar bl.a. kärnfysik och kärnteknik, kärnreaktorer, kärnteknisk säkerhet och strålskydd, hantering av radioaktivt avfall och använt kärnbränsle, kärnbränslecykeln och kärnämneskontroll. Samarbetet får också ta formen av informations- och expertutbyte, gemensamma seminarier och utarbetande av gemensamma projekt och program. Avtalet om forskning och utveckling kompletteras av en bilaga om immateriella rättigheter.

Det är viktigt att understryka att man har uppnått en kompromiss som är tillfredsställande för båda parter vad gäller de känsligaste punkterna i förhandlingarna, dvs. biprodukter, överföring av utrustning samt vidareöverföring. Således har begreppet ”kontaminering” fått en snäv avgränsning genom en restriktiv definition av biprodukter. Definitionen innebär att biprodukter enbart avser särskilda klyvbara material som utvinns ur kärnämne som överförts inom ramen för huvudavtalet om samarbete eller som framställts i utrustning som överförts inom ramen för detta avtal. I detta skede nämns i avtalet endast kompletta kärnreaktorer. Det är dock möjligt, efter överenskommelse mellan Japans regering och kommissionen, och efter samråd mellan kommissionen och den berörda medlemsstaten, att utvidga definitionen till att omfatta även annan kärnteknisk utrustning som omfattas av avtalet.

Man har också funnit en lösning när det gäller det japanska kravet på global övervakning, dvs. en detaljerad inventarieförteckning, för varje land och anläggning, över kärnämne som omfattas av huvudavtalet. Denna fråga var en av de svåraste punkterna under förhandlingarna. Övervakningen av japanskt kärnämne, i synnerhet plutonium, var en av huvudfrågorna för de japanska myndigheterna. Euratom kunde dock inte acceptera ett sådant krav utan att trovärdigheten i fråga om de internationella åtaganden som gjorts inom ramen för IAEA skulle undergrävas. Den kompromiss som man uppnått innebär att gemenskapen skall tillhandahålla årliga inventarieförteckningar för endast tre anläggningar i stater som inte har ingått bilaterala samarbetsavtal med Japan och där det är troligt att japanskt kärnämne kommer att hanteras. Det gäller följande anläggningar: Dessel (Belgien), Gronau (Tyskland) och Almelo (Nederländerna).

Vidare har man nått en lösning på frågan hur bilagorna skall uppdateras. Det kan göras utan att man reviderar avtalet i enlighet med förändringarna i ” Nuclear Suppliers Guidelines ” som offentliggörs av IAEA. För vidareöverföringar är förhandsgodkännandet begränsat till att gälla ”separerat” plutonium.

Slutsatser

Kommissionen anser att avtalet om samarbete mellan Euratom och Japans regering om fredlig användning av kärnenergi och det separata avtalet om samarbete mellan Japans regering och Europeiska atomenergigemenskapen om kärnteknisk forskning och utveckling bör antas och att de

– i alla avseenden överensstämmer med de förhandlingsdirektiv som rådet utfärdade den 25 maj 1998,

– bekräftar de två parternas klara engagemang för icke-spridning och för en god kärnteknisk säkerhet i syfte att garantera en fredlig och säker användning av kärnenergi,

– utgör ett viktigt bidrag när det gäller att stärka förbindelserna som helhet mellan Europeiska unionen och Japan, även vid sidan av det kärntekniska området, helt i överensstämmelse med den ram för bilateralt samarbete som konkretiserades genom den tioåriga handlingsplan för Europeiska unionen och Japan som antogs i december 2001,

– ger berörda aktörer, i synnerhet företag och forskningsorgan, en stabil och förutsebar ram för långsiktigt samarbete och ger dem de garantier som är nödvändiga för att de skall kunna underlätta handel och investeringar mellan Europeiska unionen och Japan.

Kommissionen rekommenderar därför rådet att i enlighet med artikel 101.2 i Fördraget om upprättandet av Europeiska atomenergigemenskapen godkänna avtalet om samarbete mellan Japans regering och Europeiska atomenergigemenskapen om fredlig användning av kärnenergi och avtalet om samarbete mellan Japans regering och Europeiska atomenergigemenskapen inom området kärnteknisk forskning och utveckling.

BILAGA

AVTAL

OM SAMARBETE MELLAN JAPANS REGERING OCH EUROPEISKA ATOMENERGIGEMENSKAPEN OM FREDLIG ANVÄNDNING AV KÄRNENERGI

Japans regering och Europeiska atomenergigemenskapen (nedan benämnd ”gemenskapen”)

önskar fortsätta och vidareutveckla ett långsiktigt och beständigt samarbete om fredlig användning av kärnenergi, kärnsprängning undantagen, till ömsesidig nytta för Japan, gemenskapen och tredje part,

konstaterar att Japan samt gemenskapen och dess medlemsstater har nått en jämförbar, hög utvecklingsnivå när det gäller den fredliga användningen av kärnenergi samt i fråga om det tryggande av hälsa, fysisk säkerhet, kärnenergins fredliga användning och skydd av miljön som åstadkoms genom avtalsparternas lagar och andra rättsliga föreskrifter,

önskar också skapa långsiktiga former för samarbete om fredlig och praktiskt genomförbar användning – med förutsägbara konsekvenser – av kärnenergi, kärnsprängning undantagen, varvid behoven hos avtalsparternas respektive kärnenergiprogram beaktas och varigenom handel, forskning och utveckling samt annat slags samarbete mellan Japan och gemenskapen underlättas,

understryker ånyo det starka engagemanget hos Japans regering, gemenskapen och regeringarna i dess medlemsstater att förhindra kärnvapenspridning, vari även ingår förstärkning och verkningsfull användning av de system för kärnämneskontroll och exportkontroll, vilka är tillämpliga och i enlighet med vilka samarbete mellan Japan och gemenskapen om fredlig användning av kärnenergi bör genomföras,

betonar ånyo att Japans regering, gemenskapen och regeringarna i dess medlemsstater stödjer de mål som satts upp av Internationella atomenergiorganet (nedan benämnt ”organet”) samt dess system för kärnämneskontroll; vidare betonar de ånyo sin vilja att bidra till att alla världens stater ansluter sig till Fördraget om förhindrande av spridning av kärnvapen, som slöts den 1 juli 1968 (nedan benämnt ”icke-spridningsfördraget”),

konstaterar att kärnämneskontroll bedrivs i gemenskapens samtliga medlemsstater i enlighet med Fördraget om upprättandet av Europeiska atomenergigemenskapen, vilket slöts den 25 mars 1957 (nedan benämnt ”Euratomfördraget”),

erkänner principen om fri rörlighet för kärnämne, utrustning och icke-nukleärt material inom det territorium som omfattas av Euratomfördraget, och

erkänner också betydelsen av öppenhet och god insyn i fråga om hanteringen av plutonium, detta för att minska risken för kärnvapenspridning och trygga skyddet av berörda anställda, allmänheten och miljön.

HÄRIGENOM AVTALAS FÖLJANDE.

ARTIKEL 1

Definitioner

I detta avtal används följande begrepp med de betydelser som här anges:

a) parterna : Japans regering och gemenskapen. Med part avses endera av nämnda parter.

b) gemenskapen : beroende på sammanhanget

i) den juridiska person som inrättats genom Euratomfördraget, eller

ii) de territorier som omfattas av Euratomfördraget.

c) person : fysisk person, företag eller annan organisation – parterna dock undantagna – som omfattas av de lagar och andra rättsliga föreskrifter som gäller inom respektive parts territorium.

d) behörig myndighet : i fallet Japan den myndighet som Japans regering utser; i fallet gemenskapen Europeiska kommissionen eller annan myndighet som gemenskapen vid valfri tidpunkt äger rätt att utse och skriftligen anmäla till Japans regering.

e) öppen information : information som inte belagts med sekretess av någon av parterna eller av någon enskild medlemsstat i gemenskapen.

f) kärnämne :

i) kärnråmaterial : uran med naturlig isotopsammansättning; uran utarmat på U 235; torium; metall, legering, kemisk förening eller koncentrat där något av föregående ämnen ingår; annat material innehållande ett eller flera av föregående ämnen i en halt som organets styrelse fastlägger i enlighet med artikel XX i organets stadga, antagen den 26 oktober 1956 (nedan benämnd ”stadgan”), och som parternas behöriga myndigheter godkänner, varom de skriftligen underrättar varandra; annat sådant material som organets styrelse i enlighet med artikel XX i stadgan anger och som parternas behöriga myndigheter godkänner, varom de skriftligen underrättar varandra.

ii) särskilt klyvbart material : plutonium; uran 233; uran anrikat på U 233 eller U 235; material innehållande något av de föregående ämnena; annat material som organets styrelse anger i enlighet med artikel XX i organets stadga och som parternas behöriga myndigheter godkänner, varom de skriftligen underrättar varandra. Kärnråmaterial tillhör inte kategorin särskilt klyvbart material.

g) känsligt kärnämne : separerat plutonium (däribland plutonium ingående i blandoxidbränsle [även kallat MOX-bränsle]) eller uran anrikat till mer än 20 % av isotopen 235 eller 233 eller båda.

h) utrustning : viktigare anläggningar, maskiner eller mätinstrument – eller viktiga delar av sådana – som är konstruerade eller tillverkade för användning inom kärnteknisk verksamhet och som är upptagna i del A i bilaga A till avtalet.

i) icke-nukleärt material : tungt vatten eller annat material lämpat för användning i kärnreaktorer för att bromsa upp snabba neutroner och öka sannolikheten för ytterligare klyvning; materialen specificeras i del B i bilaga A till avtalet.

j) återvunnet kärnämne eller kärnämne bildat som biprodukt : särskilt klyvbart material som utvinns antingen av kärnämne som överförs inom ramen för avtalet, eller genom en eller flera processer vid drift av kompletta kärnreaktorer, samt – under förutsättning att Japans regering och Europeiska kommissionen, efter samråd mellan den senare och regeringen i gemenskapens berörda medlemsstat, före överföringen skriftligen avtalar därom – all annan utrustning som är upptagen i del A i bilaga A till avtalet och som är avsedd att överföras inom ramen för detta avtal.

ARTIKEL 2

Samarbetets omfattning och former

1. Inom ramen för detta avtal skall parterna, under upprätthållande av principerna om icke-spridning av kärnvapen, samarbeta för att främja och underlätta handel med kärnämne samt forskning, utveckling och annan verksamhet, bedriven mellan Japan och gemenskapen eller hos endera parten, för fredlig användning – kärnsprängning undantagen – av kärnenergi, till ömsesidigt gagn för producenter, företag inom kärnbränslecykeln, kommunala kraft- och värmeföretag, forsknings- och utvecklingsinstitut samt konsumenter.

2. Parterna skall samarbeta på följande sätt:

a) Part eller dennes bemyndigade personer äger rätt att till den andra parten eller dennes bemyndigade personer överföra kärnämne, utrustning och icke-nukleärt material, eller från den andra parten motta kärnämne, utrustning och icke-nukleärt material, allt i enlighet med villkor överenskomna mellan leverantör och mottagare.

b) Part eller dennes bemyndigade personer äger rätt att utföra tjänster omfattande kärnbränslecykeln samt andra tjänster inom ramen för detta avtal för den andra parten eller dennes bemyndigade personer, eller motta sådana tjänster från den andra parten eller dennes bemyndigade personer, enligt villkor överenskomna mellan leverantör och mottagare av tjänsterna.

c) Parterna skall främja samarbete sinsemellan och mellan enskilda personer genom expertutbyte. När samarbetet inom ramen för detta avtal kräver sådant expertutbyte, skall parterna underlätta experternas inresa till Japan respektive gemenskapen och deras vistelse där.

d) Parterna skall underlätta tillgången till och utbytet av öppen information i enlighet med överenskommelser sinsemellan, mellan enskilda personer eller mellan part och enskilda personer.

e) Parterna äger rätt att samarbeta sinsemellan och främja sådant samarbete, liksom att främja samarbete mellan personer på andra sätt som parterna bedömer vara ändamålsenliga.

3. Samarbete enligt punkterna 1 och 2 skall omfattas av bestämmelserna i detta avtal och i tillämpliga internationella avtal, lagar och andra rättsliga föreskrifter som gäller i Japan och i gemenskapen.

ARTIKEL 3

Betingelser under vilka avtalet får tillämpas

1. Kärnämne, som överförs från Japan till gemenskapen eller omvänt, antingen direkt eller via tredje land, skall omfattas av detta avtal så snart det kommit in på den mottagande partens territorium, under förutsättning att den levererande parten skriftligen har underrättat den mottagande parten om den planerade överföringen och den mottagande parten skriftligen har bekräftat att detta avtal skall tillämpas på överföringen i fråga, och att i det fall då den mottagande parten inte är slutmottagare, den sistnämnde är en bemyndigad person inom den mottagande partens territorium.

2. Enbart i följande fall skall utrustning och icke-nukleärt material, som överförs från Japan till gemenskapen eller omvänt, antingen direkt eller via tredje land, omfattas av detta avtal omedelbart efter ankomsten till den mottagande partens territorium:

a) Om – vid överföringar från Japan till gemenskapen – Japans regering, eller – vid överföringar från gemenskapen till Japan – regeringen i gemenskapens berörda medlemsstat, eller i tillämpliga fall Europeiska kommissionen, har beslutat att överföringen skall ske inom ramen för detta avtal.

b) Om den levererande parten skriftligen har underrättat den mottagande parten om den planerade överföringen, och den mottagande parten skriftligen har bekräftat att detta avtal skall tillämpas på överföringen, och att i det fall då den mottagande parten inte är slutmottagare, den sistnämnde är en bemyndigad person inom den mottagande partens territorium.

3. De skriftliga underrättelserna och bekräftelserna enligt punkterna 1 och 2 skall lämnas i enlighet med de förfaranden som avses i artikel 14.

4. I de fall kärnämne, utrustning och icke-nukleärt material omfattas av detta avtal, skall detta förhållande upphöra så snart

a) överföring skett bort från den mottagande partens territorium i enlighet med de tillämpliga bestämmelserna i avtalet,

b) parterna kommer överens om att avtalet inte skall omfatta det ovan uppräknade, eller

c) för kärnämne, att det – i enlighet med de bestämmelser som rör upphävande av kärnämneskontroll och som återfinns i de tillämpliga avtal som är upptagna i artikel 8.1 – fastställs att kärnämnet har förbrukats eller att det har uttunnats i sådan grad att det inte längre är användbart för kärnteknisk verksamhet som kan föranleda kärnämneskontroll, eller att kärnämnet har blivit praktiskt omöjligt att återvinna.

ARTIKEL 4

Samarbete inom kärnteknisk forskning och utveckling

1. Parterna skall i enlighet med artikel 2 bygga upp samarbete sinsemellan och mellan sina organ inom forskning och utveckling för fredlig användning av kärnenergi – kärnsprängning undantagen –, och i fråga om samarbete med gemenskapen i den mån det omfattas av gemenskapens särskilda program. Parterna, eller i tillämpliga fall deras organ, får låta forskare och organisationer från alla slags forskningsinrättningar delta i samarbetet, däribland universitet, högskolor, laboratorier och den privata sektorn. Parterna skall också underlätta samarbete mellan enskilda personer inom det aktuella området.

2. Parterna skall ingå ett särskilt avtal i syfte att vidareutveckla och underlätta verksamhet som omfattas av denna artikel.

ARTIKEL 5

Avtalets fullgörande

1. Avtalets bestämmelser skall tillämpas på ett förtroendefullt sätt så att hinder, förseningar och otillbörlig inblandning i den kärntekniska verksamheten i Japan och gemenskapen undviks, och på ett sätt som är förenligt med de principer för försiktig hantering som krävs för ett ekonomiskt och säkert bedrivande av parternas kärntekniska verksamhet.

2. Avtalets bestämmelser får inte utnyttjas i något eller några av följande syften: att söka uppnå kommersiella eller industriella fördelar eller blanda sig i kommersiella eller industriella intressen, vare sig inhemska eller internationella, hos någon av parterna eller deras bemyndigade personer; att blanda sig i den politik inom det kärntekniska området som bedrivs av någon av parterna eller av regeringarna i gemenskapens medlemsstater; att hindra främjandet av kärnenergins fredliga användning – kärnsprängning undantagen; att hindra rörligheten för artiklar som omfattas av avtalet eller som anmälts såsom artiklar som bör omfattas av avtalet, antingen inom parternas respektive territorium eller mellan Japan och gemenskapen.

3. Kärnämne, som omfattas av detta avtal, får hanteras på grundval av principerna om proportionalitet och full utbytbarhet (fungibilitet) när det i samband med omvandling, bränsleframställning, anrikning eller upparbetning används i blandningsprocesser där det inte längre är möjligt att särskilja kärnämnet, eller en särskiljning bedöms komma att bli omöjlig.

4. Vid tillämpningen av bestämmelserna i detta avtal skall Japan samt gemenskapen och dess medlemsstater handla i överensstämmelse med konventionen om kärnsäkerhet, som trädde i kraft den 24 oktober 1996 och som de är parter i.

ARTIKEL 6

Immateriella tillgångar

Parterna skall – i överensstämmelse med de internationella avtal som är tillämpliga i sammanhanget samt i enlighet med de lagar och andra rättsliga föreskrifter som gäller i Japan och Europeiska gemenskaperna eller deras medlemsstater – sörja för ett ändamålsenligt och välfungerande skydd av immateriella tillgångar som uppkommit och av teknisk kunskap som förmedlats inom ramen för samarbetet enligt detta avtal.

ARTIKEL 7

Fredlig användning

1. Samarbete enligt detta avtal skall bedrivas enbart för fredliga ändamål, kärnsprängning undantagen.

2. Kärnämne, utrustning och icke-nukleärt material, som överförs inom ramen för detta avtal, och återvunnet kärnämne eller kärnämne som bildats som biprodukt får inte användas till annat än fredliga ändamål och ej heller till utrustning avsedd för kärnsprängning eller till forskning om eller utveckling av sådan utrustning.

ARTIKEL 8

Organets och Euratoms kärnämneskontroll

1. För samarbetet enligt detta avtal skall gemenskapen i tillämpliga fall bedriva kärnämneskontroll i enlighet med Euratomfördraget samt godkänna att organet bedriver kärnämneskontroll i enlighet med följande avtal om kärnämneskontroll:

a) Avtalet mellan Japans regering och organet om tillämpningen av artikel III.1 och III.4 i icke-spridningsfördraget. Avtalet (nedan benämnt ”avtalet om kärnämneskontroll i Japan”) slöts den 4 mars 1977 har kompletterats med ett tilläggsprotokoll av den 4 december 1998.

b) Avtalet mellan Konungariket Belgien, Konungariket Danmark, Förbundsrepubliken Tyskland, Republiken Grekland, Konungariket Spanien, Irland, Republiken Italien, Storhertigdömet Luxemburg, Konungariket Nederländerna, Republiken Österrike, Republiken Portugal, Republiken Finland, Konungariket Sverige, gemenskapen och organet om tillämpningen av artikel III.1 och III.4 i icke-spridningsfördraget. Avtalet (nedan benämnt ”avtalet om kärnämneskontroll i gemenskapens medlemsstater med undantag av Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland och Republiken Frankrike”) slöts den 5 april 1973 och har kompletterats med ett tilläggsprotokoll av den 22 september 1998.

c) Avtalet mellan Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland samt gemenskapen och organet om bedrivande av kärnämneskontroll i Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland i anslutning till icke-spridningsfördraget. Avtalet (nedan benämnt ”avtalet om kärnämneskontroll i Förenade kungariket”) slöts den 6 september 1976 och har kompletterats med ett tilläggsprotokoll av den 22 september 1998.

d) Avtalet mellan Republiken Frankrike, gemenskapen och organet om bedrivande av kärnämneskontroll i Frankrike. Avtalet (nedan benämnt ”avtalet om kärnämneskontroll i Frankrike”) slöts den 27 juli 1978 och har kompletterats med ett tilläggsprotokoll av den 22 september 1998.

2. Kärnämne som överförs inom ramen för detta avtal samt återvunnet kärnämne eller kärnämne som bildats som biprodukt skall,

a) medan det befinner sig inom Japan, omfattas av organets kärnämneskontroll i enlighet med bestämmelserna i avtalet om kärnämneskontroll i Japan, och

b) medan det befinner sig inom gemenskapen, omfattas av gemenskapens kärnämneskontroll i enlighet med Euratomfördraget och i tillämpliga fall av organets kärnämneskontroll i enlighet med bestämmelserna i avtalet om kärnämneskontroll i gemenskapens medlemsstater med undantag av Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland och Republiken Frankrike, avtalet om kärnämneskontroll i Förenade kungariket respektive avtalet om kärnämneskontroll i Frankrike.

3. I det fall organet av någon anledning inte bedriver kärnämneskontroll i enlighet med punkt 2, skall parterna utan dröjsmål samråda om åtgärder och, i det fall sådana åtgärder uteblir, omedelbart ingå överenskommelser som uppfyller organets principer och förfaranden i fråga om kärnämneskontroll och ger en verkan och omfattning som är likvärdig med dem som är avsedda att åstadkommas genom den kärnämneskontroll som bedrivs av organet och som anges i punkt 2.

ARTIKEL 9

Vidareöverföring

1. För att kärnämne, utrustning och icke-nukleärt material, som överförts inom ramen för detta avtal, och återvunnet kärnämne eller kärnämne som bildats som biprodukt, skall få vidareöverföras från den mottagande partens territorium till annat territorium än den levererande partens, skall den mottagande parten ha mottagit garanti om att villkoren i bilaga B till detta avtal är uppfyllda på tillfredsställande sätt, eller – om en sådan garanti skulle utebli – den levererande parten på förhand ha lämnat sitt skriftliga medgivande till vidareöverföringen.

2. För

a) känsligt kärnämne, och

b) utrustning for anrikning, upparbetning eller framställning av tungt vatten,

som överförs inom ramen för detta avtal gäller, förutom att bestämmelserna i punkt 1 skall uppfyllas, att vidareöverföring från den mottagande partens territorium till annat territorium än den levererande partens får ske enbart om den levererande parten lämnat sitt skriftliga medgivande därtill. Denna inskränkning gäller dock inte vidareöverföring från Japan till gemenskapen, förutsatt att överföringen kommer att omfattas av ett tillämpligt bilateralt avtal om samarbete mellan Japan och det mottagande tredje landets regering om fredlig användning av kärnenergi, eller – vid överföring från gemenskapen till Japan – förutsatt att det mottagande tredje landet är upptaget i en förteckning, som skall upprättas av gemenskapen, och den mottagande parten har anmält vidareöverföringarna till den levererande parten.

ARTIKEL 10

Öppenhet och insyn

Parterna skall utbyta information om hur man på ett säkert och välfungerande sätt skall hantera kärnämne, utrustning och icke-nukleärt material, som överförs inom ramen för detta avtal.

ARTIKEL 11

Fysiskt skydd

1. I fråga om kärnämne som överförs enligt detta avtal, återvunnet kärnämne eller kärnämne som bildats som biprodukt, skall Japans regering, regeringarna i gemenskapens medlemsstater samt, i tillämpliga fall, Europeiska kommissionen vidta åtgärder för fysiskt skydd i enlighet med de kriterier som var och en för sig har fastställt och som är sådana att skyddskraven enligt bilaga C till detta avtal inte underskrids.

2. I fråga om internationella transporter av kärnämne, som omfattas av detta avtal, skall Japan, gemenskapens medlemsstater samt, i tillämpliga fall, gemenskapen handla i överensstämmelse med bestämmelserna i konventionen om fysiskt skydd av kärnämne, som trädde i kraft den 8 februari 1987 och som de är parter i.

ARTIKEL 12

Befintliga avtal

1. Bestämmelserna i detta avtal skall ses som ett komplement till bestämmelserna i avtalet om samarbete mellan Japans regering och Förenade konungariket Storbritannien och Nordirlands regering om fredlig användning av kärnenergi, som slöts den 25 februari 1998, samt till bestämmelserna i avtalet mellan Republiken Frankrikes regering och Japans regering om samarbete om fredlig användning av kärnenergi, som slöts den 26 februari 1972, i dess ändrade lydelse enligt det protokoll mellan samma parter som slöts den 9 april 1990, och de skall i tillämpliga fall äga företräde framför bestämmelserna i nämnda bilaterala avtal.

2. I den mån bestämmelserna i de bilaterala avtal som anges i punkt 1 medför rättigheter eller skyldigheter för Republiken Frankrikes regering, Japans regering eller Förenade konungariket Storbritannien och Nordirlands regering utöver dem som följer av detta avtal, skall nämnda rättigheter och skyldigheter tillämpas även fortsättningsvis inom ramen för nämnda bilaterala avtal.

3. Oaktat bestämmelserna i artikel 3.1 skall bestämmelserna i detta avtal omfatta kärnämne som, inom ramen för de bilaterala avtal som anges i punkt 1, har överförts innan detta avtal trädde i kraft mellan Japan och Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland samt mellan Republiken Frankrike och Japan.

4. Oaktat bestämmelserna i artikel 3.1 skall, om parterna så överenskommer, bestämmelserna i detta avtal omfatta kärnämne, som har överförts innan detta avtal trädde i kraft mellan Japan och gemenskapens medlemsstater med undantag av Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland samt Republiken Frankrike.

ARTIKEL 13

Tillfälligt avbrytande eller uppsägning av avtalet

1. Om gemenskapen, någon av dess medlemsstater eller Japan efter det att detta avtal trätt i kraft

a) handlar i strid med bestämmelserna i artikel 7, 8, 9 eller 11, eller i strid med beslut av den skiljedomstol som avses i artikel 15, eller

b) säger upp eller i väsentlig grad bryter mot något av sina avtal med organet om kärnämneskontroll vilka anges i artikel 8.1,

skall Japans regering respektive gemenskapen äga rätt att helt eller delvis avbryta fortsatt samarbete inom ramen för detta avtal, eller att säga upp avtalet och återkräva kärnämne som överförts inom ramen för detta avtal.

2. Om gemenskapen eller någon annan av gemenskapens medlemsstater än Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland och Republiken Frankrike spränger en kärnladdning, skall Japans regering äga samma rättigheter som anges i punkt 1.

3. Om Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland eller Republiken Frankrike spränger en kärnladdning med utnyttjande av kärnämne som överförts enligt detta avtal, skall Japans regering äga samma rättigheter som anges i punkt 1.

4. Om Japan spränger en kärnladdning, skall gemenskapen äga samma rättigheter som anges i punkt 1.

5. Innan endera parten vidtar åtgärder i syfte att helt eller delvis avbryta samarbetet enligt avtalet, säga upp det eller återkräva kärnämne, skall parterna samråda i syfte att åtgärda situationen och skall, i tillämpliga fall, begrunda följande aspekter med hänsyn till behovet av att vidta ytterligare åtgärder som kan vara erforderliga:

a) Effekterna av sådana åtgärder.

b) Huruvida de omständigheter som föranledde att sådana åtgärder togs upp till övervägande har orsakats avsiktligt.

6. Rättigheter enligt denna artikel får utövas endast om den andra parten underlåter att vidta åtgärder inom en rimlig tid efter samråden.

7. Om endera parten utövar sina rättigheter enligt denna artikel för att återkräva kärnämne som överförts i enlighet med detta avtal, skall den ersätta den andra parten eller berörda personer i en omfattning som motsvarar kärnämnets skäliga marknadsvärde.

Artikel 14

Administrativa förfaranden

Behöriga myndigheter hos parterna skall inrätta och vid behov ändra administrativa förfaranden i syfte att få till stånd en verkningsfull tillämpning av bestämmelserna i detta avtal.

Artikel 15

Samråd och skiljedomsförfarande

1. I syfte att främja samarbete enligt avtalet får parterna, på begäran av någon av dem, samråda via diplomatiska kanaler eller andra lämpliga forum.

2. Parterna skall, på begäran av någon av dem, samråda om varje fråga som rör tolkningen eller tillämpningen av detta avtal.

3. Om det uppstår en tvist som avser tolkningen eller tillämpningen av detta avtal och som inte kan lösas genom förhandling, medling, förlikning eller annat liknande förfarande, får parterna komma överens om att hänskjuta tvisten till en skiljedomstol, som skall bestå av tre skiljedomare som utsetts i enlighet med bestämmelserna i denna punkt. Varje part skall utse en skiljedomare, som kan vara medborgare i Japan eller i någon av gemenskapens medlemsstater, och de två skiljedomare som utsetts på detta sätt skall till ordförande välja en tredje skiljedomare, som inte får vara medborgare i Japan eller i någon av gemenskapens medlemsstater. Om ingen av parterna inom 30 dagar efter begäran om skiljedomsförfarande har utsett någon skiljedomare, får endera parten begära att Internationella domstolens ordförande tillsätter en skiljedomare. Samma förfarande skall tillämpas om den tredje skiljedomaren inte har valts inom 30 dagar efter det att den andra skiljedomaren har utsetts eller tillsats, under förutsättning att den tredje skiljedomaren som utses på detta sätt inte är medborgare i Japan eller i någon av gemenskapens medlemsstater. En majoritet av skiljedomstolens ledamöter skall utgöra beslutsmässigt antal, och alla beslut skall kräva samstämmighet mellan två skiljedomare. Skiljedomsförfarandet skall fastställas av domstolen. Domstolens beslut skall vara bindande för parterna.

Artikel 16

Bilagornas förhållande till avtalet

Bilagorna till detta avtal utgör en integrerad del av avtalet. De får ändras efter ömsesidigt medgivande av Japans regering och Europeiska kommissionen, utan att detta avtal ändras.

Artikel 17

Ikraftträdande och varaktighet

1. Avtalet skall träda i kraft den trettionde dagen efter den dag då parterna utväxlar diplomatiska noter genom vilka de underrättar varandra om att de slutfört sina respektive interna förfaranden som krävs för avtalets ikraftträdande, och det skall förbli i kraft under trettio år.

Avtalet skall därefter förlängas automatiskt med fem år i taget såvida inte endera parten senast sex månader före avtalets utgång till den andra parten överlämnar en skriftlig uppsägning av avtalet.

2. Även om fortsatt samarbete enligt avtalet helt eller delvis upphör, eller om avtalet sägs upp av annat skäl, skall bestämmelserna i artiklarna 7, 8, 9 och 11 i detta avtal gälla även fortsättningsvis.

Avtalet och dess bilagor har upprättats i två originalexemplar på danska, engelska, finska, franska, grekiska, italienska, japanska, nederländska, portugisiska, spanska, svenska och tyska. Om det finns avvikelser mellan språken skall den engelska och den japanska versionen ha företräde framför övriga språkversioner.

TILL BEKRÄFTELSE HÄRAV har undertecknade, därtill vederbörligen bemyndigade av Japans regering respektive Europeiska atomenergigemenskapen, skrivit under avtalet.

UPPRÄTTAT i ................ den ..........dagen i ...........…

På Japans regerings vägnar: | På Europeiska atomenergi- gemenskapens vägnar: |

BILAGA A

Del A

1. Kompletta kärnreaktorer:

Kärnreaktorer för underhåll och reglering av en självunderhållande kedjereaktion av kärnklyvning, med undantag för nollenergireaktorer, vilka definieras som reaktorer med en nominell plutoniumproduktion på högst 100 gram per år.

2. Kärnreaktorkärl:

Metallkärl, eller större fabrikstillverkade delar till dem, speciellt konstruerade eller iordningställda för att innesluta härden hos en kärnreaktor enligt definitionen i punkt 1 ovan, samt motsvarande interna delar enligt definitionen i punkt 8 nedan.

3. Maskiner för laddning och avlägsnande av kärnreaktorbränsle:

Hanteringsutrustning speciellt konstruerad eller iordningställd för att föra in eller avlägsna bränsle i en kärnreaktor enligt definitionen i punkt 1 ovan.

4. Styrstavar och tillhörande utrustning för kärnreaktorer:

Styrstavar, med tillhörande stöd- och upphängningsanordningar samt drivdon och styrrör för stavarna, speciellt konstruerade eller iordningställda för att reglera klyvningsprocessen i en kärnreaktor enligt definitionen i punkt 1 ovan.

5. Tryckrör för kärnreaktorer:

Rör speciellt konstruerade eller iordningställda för att innesluta bränsleelement och primärkylmedel i en kärnreaktor enligt definitionen i punkt 1 ovan vid drifttryck över 50 atmosfärer.

6. Zirkoniumrör:

Zirkoniummetall och zirkoniumlegeringar, i form av rör eller ihopmonterade rör, och i mängder över 500 kg under en tolvmånadersperiod, speciellt konstruerade eller iordningställda för att användas i en kärnreaktor enligt definitionen i punkt 1 ovan, och i vilka viktsförhållandet mellan hafnium och zirkonium är mindre än 1:500.

7. Primärkylpumpar:

Pumpar speciellt konstruerade eller iordningställda för att pumpa runt primärkylmedel i kärnreaktorer enligt definitionen i punkt 1 ovan.

8. Kärnreaktorers interna delar:

En kärnreaktors inbyggnadsdelar speciellt konstruerade eller iordningställda för användning i en kärnreaktor, enligt definitionen i punkt 1 ovan. Här ingår bottenplatta för härden, bränslekanaler (bränsleboxar), termiska skärmar, bafflar, härdgaller samt diffusorplåtar.

9. Värmeväxlare:

Värmeväxlare (ånggeneratorer) speciellt konstruerade eller iordningställda för användning i primärkylkretsen i en kärnreaktor enligt definitionen i punkt 1 ovan.

10. Instrument för detektering och mätning av neutroner:

Instrument för detektering och mätning av neutroner, speciellt konstruerade och iordningställda för att bestämma neutronflöden inuti härden i en kärnreaktor enligt definitionen i punkt 1 ovan.

11. Anläggningar för upparbetning av bestrålade bränsleelement, och utrustning som konstruerats eller iordningställts speciellt för detta ändamål.

12. Anläggningar för tillverkning av bränsleelement till kärnreaktorer, och utrustning som konstruerats eller iordningställts speciellt för detta ändamål

13. Anläggningar för separation av isotoper av uran samt utrustning, analysinstrument undantagna, som konstruerats eller iordningställts speciellt för detta ändamål.

14. Anläggningar för framställning eller koncentrering av tungt vatten, deuterium eller deuteriumföreningar, samt utrustning som konstruerats eller iordningställts speciellt för detta ändamål.

15. Anläggningar för omvandling av uran och plutonium för användning vid tillverkning av bränsleelement och vid separation av uranisotoper enligt definitionerna i punkterna 12 och 13 ovan, samt utrustning som konstruerats eller iordningställts speciellt för detta ändamål.

Del B

1. Deuterium och tungt vatten:

Deuterium, tungt vatten (deuteriumoxid) och alla andra deuteriumföreningar i vilka förhållandet mellan deuterium- och väteatomer överstiger 1:5000, allt avsett för användning i en kärnreaktor enligt definitionen i punkt 1 i del A ovan, i mängder om mer än 200 kg deuteriumatomer under en tolvmånadersperiod.

2. Grafit med kärnteknisk kvalitet:

Grafit som har en renhetsgrad som är högre än 5 ppm borekvivalent och en densitet som är högre än 1,50 g/cm³, för användning i en kärnreaktor enligt definitionen i punkt 1 i del A ovan, i mängder över 30 ton under en tolvmånadersperiod.

BILAGA B

i) Artiklar som vidareöverförs får användas enbart för fredliga ändamål – kärnsprängning undantagen – i mottagande tredje land.

ii) Om mottagande tredje land är en kärnvapenfri stat, omfattas allt kärnämne i det landet, för närvarande och i framtiden, av kärnämneskontroll som bedrivs av organet.

iii) Om kärnämne vidareöverförs skall organets kärnämneskontroll tillämpas på kärnämnet i mottagande tredje land.

iv) Om kärnämne vidareöverförs skall tillfredsställande åtgärder för fysiskt skydd av kärnämnet upprätthållas i mottagande tredje land. Åtgärderna skall uppfylla kraven i bilaga C.

v) Kärnämne och utrustning som redan vidareöverförts får inte överföras vidare ske från det mottagande tredje landet till något annat land, såvida inte det sistnämnda landet lämnar garantier som är likvärdiga med garantierna i denna bilaga.

BILAGA C

Fysiskt skydd

Japans regering, regeringarna i gemenskapens medlemsstater samt, i tillämpliga fall, Europeiska kommissionen har överenskommit om följande minimikrav för det fysiska skydd de skall sörja för vid användning, förvaring och transport av kärnämne. Kraven, som är uppdelade på skyddskategorier, framgår av bifogade tabell. För de tre skyddskategorierna gäller följande minimikrav:

KATEGORI III

Användning och förvaring inom ett område med kontrollerat tillträde.

Transport under iakttagande av särskilda försiktighetsåtgärder. Till dessa hör att leverantör, mottagare och transportör, samt – vid internationella transporter – att berörda parter, som omfattas av de rättsliga föreskrifterna i levererande respektive mottagande stat, på förhand träffar överenskommelser med uppgift om tid, plats och tillvägagångssätt för överlåtelse av transportansvaret.

KATEGORI II

Användning och förvaring inom ett skyddat område med kontrollerat tillträde, dvs. ett område som står under ständig bevakning av vakter eller med hjälp av elektronisk utrustning och som är omgivet av ett fysiskt hinder med ett begränsat antal ingångar med erforderlig kontroll, eller inom ett område med ett likvärdigt fysiskt skydd.

Transport under iakttagande av särskilda försiktighetsåtgärder. Till dessa hör att leverantör, mottagare och transportör, samt – vid internationella transporter – att berörda parter, som omfattas av de rättsliga föreskrifterna i levererande respektive mottagande stat, på förhand träffar överenskommelser med uppgift om tid, plats och tillvägagångssätt för överlåtelse av transportansvaret.

KATEGORI I

Skydd mot obehörig användning skall ske med hjälp av system med hög tillförlitlighet enligt följande:

Användning och förvaring inom ett väl skyddat område, dvs. ett område som uppfyller kraven för kategori II ovan, med tilläggskravet att tillträdet skall vara begränsat till personer vars pålitlighet verifierats, och området skall stå under bevakning av vakter som står i omedelbar förbindelse med ansvariga myndigheter. Syftet med särskilda åtgärder, som vidtas i detta sammanhang, bör vara upptäckt och förhindrande av varje angrepp, obehörigt tillträde eller obehörigt avlägsnande av det skyddade kärnämnet.

Transport med iakttagande av särskilda försiktighetsåtgärder enligt kategori II och III ovan med tilläggskravet att transporten skall ske under ständig bevakning av vakter och under betingelser som garanterar omedelbar förbindelse med ansvariga myndigheter.

TABELL – UPPDELNING PÅ SKYDDSKATEGORIER FÖR KÄRNÄMNE

Kärnämne | Form | Kategori I | Kategori II | Kategori III |

1. Plutonium(a) | Obestrålat(b) | 2 kg eller mer | Mindre än 2 kg men mer än 500 g | 500 g eller mindre (c) |

2. Uran 235 | Obestrålat(b) - uran anrikat till 20 % 235 U eller mer – uran anrikat till 10 % 235 U men mindre än 20 % 235 U – uran anrikat över naturligt uran, men mindre än 10 % 235 U (d) | 5 kg eller mer | Mindre än 5 kg men mer än 1 kg 10 kg eller mer | 1 kg eller mindre (c) Mindre än 10 kg(c) 10 kg eller mer |

3. Uran 233 | Obestrålat(b) | 2 kg eller mer | Mindre än 2 kg men mer än 500 g | 500 g eller mindre(c) |

4.Bestrålat bränsle | Utarmat eller naturligt uran, torium eller låganrikat bränsle (Mindre än 10 % klyvbart innehåll)(e), (f) |

a) Plutonium med en halt på över 80 % plutonium 238 skall inte räknas in.

b ) Kärnämne som inte bestrålats i reaktor, eller kärnämne som bestrålats i reaktor men med en doshastighet på högst 1 Gy/h oskärmat på 1 m avstånd.

c) Mängder som är för små för att vara av betydelse ur strålningssynpunkt bör undantas men bör skyddas i enlighet med principer för försiktig hantering.

d) Naturligt uran, utarmat uran, torium och uranmängder som anrikats till mindre än 10 % och som inte hör till kategori III bör skyddas i enlighet med principer för försiktig hantering.

e) Denna skyddskategori rekommenderas, men det står Japans regering, regeringarna i gemenskapens medlemsstater, samt i tillämpliga fall Europeiska kommissionen, fritt att, efter en bedömning av de aktuella omständigheterna, välja en annan kategori.

f) Annat bränsle, som på grund av sin ursprungliga halt av klyvbart ämne skulle ha hänförts till kategori I eller II före bestrålning, får hänföras till kategori II respektive III (vid en doshastighet på över 1 Gy/h oskärmat på 1 m avstånd).

GODKÄNT PROTOKOLL

Med anledning av avtalet om samarbete mellan Japans regering och Europeiska atomenergigemenskapen om fredlig användning av kärnenergi, undertecknat i ____ idag (nedan kallat ”avtalet”), protokollför undertecknade härmed följande överenskommelser:

1. Rubrikerna ovanför varje artikel är enbart till för att göra det lättare att hitta i avtalet, och de får inte påverka dess tolkning.

2. Beträffande artikel 4.2 preciseras att parterna skall ingå och sätta i kraft det särskilda avtalet samtidigt med detta avtal.

3. Beträffande artikel 8.1 b i avtalet preciseras att avtalet om kärnämneskontroll i gemenskapens medlemsstater med undantag av Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland och Republiken Frankrike, enligt bestämmelserna i artikel 23 i det avtalet, skall träda i kraft för kärnvapenfria stater som är parter i icke-spridningsavtalet och som blir medlemsstater i gemenskapen efter detta avtals ikraftträdande.

4. Beträffande artikel 8.1 b–d i avtalet preciseras att tilläggsprotokollen, som undertecknades den 22 september 1998, skall vara tillämpliga enligt avtalet från och med deras ikraftträdande.

5. Beträffande artikel 8.3 i avtalet gäller följande precisering: När organet inte bedriver kärnämneskontroll i gemenskapen enligt artikel 8.2 i avtalet, skall Japans regering, som vitsordar betydelsen av att Euratoms kärnämneskontroll bedrivs i gemenskapen i enlighet med Euratomfördraget, ta vederbörlig hänsyn till ändamålsenligheten hos gemenskapens system för kärnämneskontroll.

6. Beträffande artikel 8 gäller följande preciseringar:

a) Euratoms kärnämneskontroll omfattar allt kärnämne som används för civila ändamål i gemenskapen.

b) Genom tillämpningen av avtalet om kärnämneskontroll i Japan sörjs för organets bedrivande av kärnämneskontroll med avseende på allt kärnämne i all kärnteknisk verksamhet i Japan.

c) Genom tillämpningen av avtalet om kärnämneskontroll i gemenskapens medlemsstater med undantag av Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland och Republiken Frankrike sörjs för organets bedrivande av kärnämneskontroll med avseende på allt kärnämne i all kärnteknisk verksamhet i dessa av gemenskapens medlemsstater.

7. Beträffande artikel 9 och bilaga B preciseras att vidareöverföring även inbegriper överföring av kärnämne som återvunnits genom upparbetning eller bildats som biprodukt utanför den mottagande partens territorium.

8. Beträffande artikel 9.1 och bilaga B, och med beaktande av de åtaganden som gjorts av Japans regering och av respektive regeringar i de av gemenskapens medlemsstater som ingår i NSG ( Nuclear Suppliers Group – gruppen av länder som är leverantörer av kärnämne), bekräftas att garantier som erhållits av den mottagande parten i enlighet med dokumentet " Guidelines for Nuclear Transfers " (riktlinjer för överföringar av kärnämne), som offentliggjorts av organet under beteckningen INFCIRC/254/Rev.6/Part 1, täcker den garanti som nämns i ovannämnda artikel. Vidare preciseras att – vid vidareöverföring till en kärnvapenstat som saknar bilateralt avtal med den levererande parten om samarbete avseende fredlig användning av kärnenergi – garantierna i punkterna i), iv) och v) i bilaga B krävs, och att garantin i punkt iii) får ersättas av en annan garanti som parterna kommer överens om.

9. Beträffande artikel 9.2 preciseras att Japans regering skall underrätta gemenskapen om existensen av tillämpliga bilaterala avtal, och att gemenskapen till Japans regering skall överlämna den förteckning över tredje länder till vilka kärnämne och utrustning som avses i artikel 9.2 får vidareöverföras utan skriftligt förhandsgodkännande av den levererande parten. Vidare preciseras att part när som helst får lägga till eller stryka tredje länder som på detta sätt anmälts eller förtecknats. Vid strykning skall dock samråd med den andra parten ske innan möjligheten att göra vidareöverföringar till berört tredje land upphävs.

10. Beträffande artikel 10 preciseras att följande åtgärder skall vidtas i syfte att sörja för en verkningsfull tillämpning av avtalet:

a) Gemenskapen skall årligen tillställa Japans regering en aktuell inventarieförteckning avseende följande:

i) Kärnämne som överförs i enlighet med avtalet och som finns i sådana anläggningar för upparbetning, anrikning och bränsletillverkning (inklusive framställning av blandoxidbränsle [MOX-bränsle]) som parterna satt upp på en förteckning. Parterna skall efter avtalets ikraftträdande slutgiltigt fastställa den förteckning som på detta sätt gjorts upp. Förteckningen får uppdateras efter ömsesidigt medgivande av parterna.

ii) Utrustning och icke-nukleära material som överförs i enlighet med avtalet.

b) Japans regering skall varje år tillställa gemenskapen den aktuella inventarieförteckningen avseende

(i) kärnämne som överförs i enlighet med avtalet, och

(ii) utrustning och icke-nukleära material som överförs i enlighet med avtalet.

11. Beträffande artikel 10 kan tilläggas att Japans regering och berörda regeringar i gemenskapens medlemsstater har beslutat att anta riktlinjer, i enlighet med det dokument som offentliggjorts av organet som INFCIRC/549 (" Guidelines for the Management of Plutonium " – riktlinjer för hantering av plutonium), med avseende på hantering av plutonium, i tillämpliga fall inbegripet sådant plutonium som omfattas av avtalet.

12. Beträffande artikel 11 och bilaga C preciseras att de åtgärder för fysiskt skydd som skall vidtas av Japans regering, av regeringarna i gemenskapens medlemsstater samt i tillämpliga fall av Europeiska kommissionen, av kärnämne som omfattas av avtalet, uppfyller de riktlinjer som återges i det dokument som offentliggjorts av organet som INFCIRC/254/Rev.6/Part 1 (" Guidelines for Nuclear Transfers " – riktlinjer för överföringar av kärnmaterial). När åtgärder för fysiskt skydd vidtas, skall Japans regering, regeringarna i gemenskapens medlemsstater samt i tillämpliga fall Europeiska kommissionen hänvisa till tillämpliga internationella rekommendationer, inklusive dem som återges i det dokument som offentliggjorts av organet som INFCIRC/225/Rev.4 (" The Physical Protection of Nuclear Material and Nuclear Facilities " – fysiskt skydd av kärnämne och kärntekniska anläggningar). Varje part skall avgöra vilka rekommendationer man skall anvisa på grundval av den specifika säkerhetssituation som råder hos respektive part.

13. Beträffande artikel 12.3 förutsätter parterna att rapporteringskrav avseende kärnämne som avses i den punkten – för Japans regering, för regeringen i Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland samt för regeringen i Republiken Frankrike – skall fortsätta att vara i kraft, i enlighet med respektive godkända protokoll till de bilaterala avtal som avses i artikel 12.1, även efter avtalets ikraftträdande.

14. Beträffande artikel 12.4 preciseras att parterna, i syfte att underlätta tillämpningen av avtalet med avseende på kärnämne som har överförts före avtalets ikraftträdande mellan Japan och medlemsstaterna i gemenskapen, med undantag av Förenande konungariket Storbritannien och Nordirland och Republiken Frankrike, skall upprätta förteckningar över sådana kärnämnen.

15. Beträffande artikel 16 preciseras att ändringar i bilagorna till avtalet skall göras med beaktande av eventuella framtida ändringar i det dokument som offentliggjorts av organet som INFCIRC/254/Rev.6/Part 1 (" Guidelines for Nuclear Transfers " – riktlinjer för överföringar av kärnmaterial).

16. Beträffande artikel 17.2 förtydligas att parterna, om det uppstår tolkningsfrågor eller tvister som har samband med tillämpningen av dessa bestämmelser, skall använda samråds- eller tvistlösningsförfaranden som är likvärdiga med de förfaranden som fastställs i artikel 15.2–3.

UPPRÄTTAT i………… den…………dagen i…………….

På Japans regerings vägnar: | På Europeiska atom- energigemenskapens vägnar: |

Verbalnoter om upprättandet av förteckningen av anläggningar i enlighet med det godkända protokollet, punkt 10 a i

(Europeiska kommissionens verbalnot)

Europeiska kommissionens delegation betygar utrikesministeriet sin högaktning och har äran att hänvisa till det godkända protokollet, punkt 10 a i, till avtalet om samarbete mellan Japans regering och Europeiska atomenergigemenskapen om fredlig användning av kärnenergi.

Delegationen har vidare äran att på Europeiska atomenergigemenskapens vägnar föreslå att följande anläggningar sätts upp i förteckningen i enlighet med nämnda punkt:

Belgonucléaire, Dessel (Belgien)

Urenco, Gronau (Tyskland)

Urenco, Almelo (Nederländerna)

(Japans verbalnot)

Utrikesministeriet betygar Europeiska kommissionens delegation sin högaktning och har äran att bekräfta mottagandet av delegationens not nr ( ) av dagens datum, bifogad i kopia, om upprättandet av förteckningen av anläggningar i enlighet med det godkända protokollet, punkt 10 a i, till avtalet om samarbete mellan Japans regering och Europeiska atomenergigemenskapen om fredlig användning av kärnenergi.

Ministeriet har vidare äran att bekräfta att Japans regering godkänner det förslag till förteckning av anläggningar som delegationen på Europeiska atomenergigemenskapens vägnar lämnat genom ovannämnda not.

Utrikesministeriet utnyttjar detta tillfälle för att ånyo betyga delegationen från Europeiska kommissionen sin utmärkta högaktning.

BILAGA

AVTAL OM SAMARBETE INOM

KÄRNTEKNISK FORSKNING OCH UTVECKLING

MELLAN JAPANS REGERING

OCH EUROPEISKA ATOMENERGIGEMENSKAPEN

I ENLIGHET MED ARTIKEL 4 I DERAS AVTAL OM SAMARBETE

OM FREDLIG ANVÄNDNING AV KÄRNENERGI

Japans regering och Europeiska atomenergigemenskapen (nedan kallade ”parterna”) har i enlighet med artikel 4 i avtalet om samarbete mellan Japans regering och Europeiska atomenergigemenskapen om fredlig användning av kärnenergi (nedan kallat ”grundavtalet”), som undertecknats idag, avtalat följande.

Artikel 1

1. Parterna skall bygga upp samarbete sinsemellan och mellan sina organ inom kärnteknisk forskning och utveckling för fredlig användning av kärnenergi – kärnsprängning undantagen – på områden av gemensamt intresse. Parterna, eller i tillämpliga fall deras organ, får låta forskare och organisationer från alla forskningsområden delta i samarbetet, däribland universitet, högskolor, laboratorier och den privata sektorn. Varje enskild aktivitet inom ramen för sådant samarbete skall inledas efter ömsesidigt medgivande.

2. Parterna skall också underlätta samarbete inom kärnteknisk forskning och utveckling för fredlig användning av kärnenergi – kärnsprängning undantagen – mellan andra personer än parterna eller deras organ enligt vad som bedöms vara lämpligt.

Artikel 2

Följande kärntekniska forsknings- och utvecklingsområden får ingå i det samarbete som avses i artikel 1.1 i detta avtal, i den mån som de, i fråga om Europeiska atomenergigemenskapen (nedan kallad ”gemenskapen”), omfattas av dess forsknings- och utvecklingsprogram:

a) Kärnfysik och kärnteknik

b) Elproduktion i kärnkraftverk

c) Kärnsäkerhet och strålskydd

d) Olycksberedskap och åtgärder i händelse av en kärnenergiolycka

e) Hantering av radioaktivt avfall och använt kärnbränsle

f) Nedläggning av kärntekniska anläggningar

g) Kärnbränslecykeln

h) Kärnämneskontroll

i) Miljöhänsyn med avseende på kärnenergi

j) Andra samarbetsområden som parterna gemensamt kan komma överens om

Artikel 3

De samarbetsformer som anges i artikel 1.1 i detta avtal kan inbegripa följande:

a) Utbyte av information och data

b) Gemensamma seminarier och möten

c) Besök och utbyte av vetenskapsmän, teknisk personal och andra experter

d) Utbyte av prover och apparatur för försöksändamål

e) Utveckling och genomförande av gemensamma projekt och program

f) Andra samarbetsformer som parterna gemensamt kan komma överens om

Artikel 4

1. Genomförandeavtal, innehållande närmare uppgifter och förfaranden för det samarbete som avses i artikel 1.1 till detta avtal, får ingås mellan parterna, deras organ eller deltagande forskare och organisationer.

2. a) Parterna skall upprätta en samordningskommitté som skall underlätta samordningen och genomförandet av samarbete enligt detta avtal.

b) Samordningskommitténs uppgifter skall omfatta följande:

i) Granskning och övervakning av hur samarbetet enligt avtalet fortskrider.

ii) Utbyte av information och synpunkter om strategier avseende kärnfysik och kärnteknik.

iii) Diskussion om framtida samarbete enligt detta avtal.

c) Samordningskommittén skall sammanträda omväxlande i gemenskapen och i Japan vid tidpunkter som parterna kommer överens om gemensamt.

Artikel 5

1. Detta avtal skall genomföras under förutsättning att tillräckliga medel finns till förfogande och i enlighet med tillämpliga lagar och föreskrifter i Japan och i gemenskapen.

2. Kostnader som uppkommer inom ramen för det samarbete som avses i artikel 1.1 i detta avtal skall bäras i enlighet med vad parterna gemensamt kommer överens om.

Artikel 6

Bestämmelserna i detta avtal skall inte påverka tillämpningen av existerande och framtida avtal om samarbete mellan parterna eller mellan Japans regering och regeringen i någon medlemsstat i gemenskapen.

Artikel 7

Immateriella rättigheter och andra rättigheter av äganderättslig natur som uppkommer eller införs inom ramen för det samarbete som avses i artikel 1.1 i detta avtal, skall behandlas i överensstämmelse med bestämmelserna i bilagan till detta avtal.

Artikel 8

1. Alla frågor som rör detta avtal skall lösas genom samråd mellan parterna.

2. Alla bestämmelser i detta avtal skall, där detta är lämpligt, tolkas mot bakgrund av grundavtalet.

Artikel 9

1. Detta avtal träder i kraft omedelbart efter det att grundavtalet trätt i kraft, och det skall inledningsvis gälla under en period av tio år.

2. Därefter skall detta avtal automatiskt förlängas med fem år i taget, såvida inte någon av parterna genom skriftlig underrättelse senast sex månader före avtalets utgång begär uppsägning eller omförhandling av avtalet.

3. Uppsägningen av detta avtal skall inte påverka genomförandet av projekt eller program som satts i gång enligt detta avtal och som inte slutförts vid tidpunkten för uppsägningen av detta avtal.

4. Uppsägning av detta avtal skall inte påverka de rättigheter och skyldigheter som följer av artikel 7 i detta avtal och bilagan till detta avtal.

Avtalet och dess bilaga har upprättats i två originalexemplar på danska, engelska, finska, franska, grekiska, italienska, japanska, nederländska, portugisiska, spanska, svenska och tyska. Om det finns avvikelser mellan språken skall den japanska versionen ha företräde framför övriga språkversioner.

TILL BEKRÄFTELSE HÄRAV har undertecknade, därtill vederbörligen bemyndigade av Japans regering respektive Europeiska atomenergigemenskapen, undertecknat avtalet.

UPPRÄTTAT i ………… den ……………dagen i ………

På Japans regerings vägnar: | På Europeiska atomenergigemenskapens vägnar: |

BILAGA

IMMATERIELLA RÄTTIGHETER

I enlighet med artikel 7 i detta avtal skall parterna tillämpa följande bestämmelser med avseende på immateriella rättigheter:

DEFINITIONER

Med ”gemensam forskning” avses forskning som planlagts av parterna eller av deras organ och som kan genomföras gemensamt av parterna direkt, eller av deras organ eller, i förekommande fall, av företrädare och/eller deltagare.

Med ”företrädare” avses, i fråga om gemenskapen, något av följande: en person, ett rättssubjekt, ett forskningsinstitut eller ett annat organ som utsetts av gemenskapen för att bedriva gemensam forskning.

Med ”deltagare” avses en person, ett rättssubjekt, ett forskningsinstitut eller ett annat organ som fått tillstånd av endera parten att på något sätt delta i gemensam forskning.

Äganderätt till, fördelning av och utövande av immateriella rättigheter

A. I detta avtal används begreppet ”immateriella tillgångar” i den betydelse som avses i artikel 2 i den konvention om upprättande av Världsorganisationen för den intellektuella äganderätten som undertecknades i Stockholm den 14 juli 1967.

B. a) Immateriella tillgångar, utom upphovsrätt och därmed besläktade rättigheter, som uppkommer till följd av gemensam forskning som genomförs av parterna eller av deras organ, skall behandlas i överensstämmelse med följande principer, om inte annat uttryckligen överenskommits av parterna:

i) Parterna eller deras organ skall i rimlig tid underrätta varandra om alla immateriella rättigheter som skapas till följd av gemensam forskning.

ii) Parterna eller deras organ skall gemensamt, och utan territoriella restriktioner, erhålla alla rättigheter och andelar avseende immateriella tillgångar som skapas till följd av gemensam forskning.

iii) Parterna eller deras organ skall sörja för ett ändamålsenligt och effektivt skydd av immateriella tillgångar i överensstämmelse med internationella avtal, lagar, föreskrifter och praxis som tillämpas i Japan och i gemenskapen.

iv) Parterna eller deras organ skall ha en icke-exklusiv och oåterkallelig rätt att, utan royalty och endast för forsknings- och utvecklingsverksamhet, använda de immateriella tillgångar som skapas inom ramen för detta avtal.

v) Gästforskare skall erhålla immateriella rättigheter och royalty-andelar som förtjänas från licenser som beviljas för sådana immateriella rättigheter inom ramen för värdinstitutionernas policy.

b) Parterna eller deras organ får, i den utsträckning som lagar och föreskrifter i Japan och gemenskapen medger detta, låta företrädare och/eller deltagare bedriva gemensam forskning endast efter det att de har ingått särskilda avtal om genomförande av forskningen, i vilka även immateriella tillgångar behandlas, utom upphovsrätt och därmed besläktade rättigheter, i enlighet med de principer som är fastställda i punkt a ovan och dessutom endast efter det att företrädarna eller deltagarna har förbundit sig att behandla äganderättsligt skyddad information på det sätt som anges i avsnitt 5 punkt b nedan.

C. Mellan en part och dess medborgare skall fördelningen av eller ägarskapet till immateriella rättigheter, utom upphovsrätt och därmed besläktade rättigheter, fastställas i överensstämmelser med lagar, föreskrifter och praxis som tillämpas i Japan och i gemenskapen.

UPPHOVSRÄTT OCH DÄRMED BESLÄKTADE RÄTTIGHETER

A. Utan hinder av bestämmelserna i punkt 2 ovan skall upphovsrätt och därmed besläktade rättigheter som uppkommer inom ramen för detta avtal behandlas i överensstämmelse med Parisakten till Bernkonventionen för skydd av litterära och konstnärliga verk av den 24 juli 1971 och, i förekommande fall, andra besläktade avtal om upphovsrätt eller därmed besläktade rättigheter. Ägarskapet avseende upphovsrätt och därmed besläktade rättigheter skall fastställas i överensstämmelse med de lagar och föreskrifter som är tillämpliga i Japan och i gemenskapen.

B. Med förbehåll för bestämmelserna om äganderättsligt skyddad information i punkt 5 nedan, skall parterna göra sitt yttersta för att för den andra partens räkning erhålla en icke-exklusiv och oåterkallelig rätt att, utan royalty och i alla länder där upphovsrätten skyddas, översätta, återge och till allmänheten sprida information som ingår i vetenskapliga och tekniska tidskrifter, artiklar, rapporter, böcker eller andra media, och som uppkommit direkt genom gemensam forskning som utförts av parterna eller på dessas vägnar enligt detta avtal.

HÄNVISNINGAR I OFFENTLIGGJORDA VERK

Alla exemplar av ett upphovsrättsskyddat verk som skall spridas till allmänheten och som omfattas av bestämmelserna i punkt 3 ovan skall, i den utsträckning som detta medges av tillämpliga lagar och föreskrifter i Japan och i gemenskapen, ha en tydlig hänvisning till det samarbetsstöd som parterna lämnat.

Äganderättsligt skyddad information

A. Med förbehåll för nödvändigheten att skydda äganderättsligt skyddad information, för restriktioner avseende upphovsrätt samt för bestämmelserna i punkt 2 ovan, skall parterna främja största möjliga spridning av information som de har rätt att lämna ut och som de antingen är i besittning av eller har tillgång till, och som tillhandahållits eller utbytts som ett resultat av det samarbete som genomförs enligt detta avtal. Omedelbart efter offentliggörande av sådan information skall det klargöras att informationen erhållits inom ramen för gemensam forskning enligt detta avtal.

B. Information som omfattas av äganderätt skall behandlas enligt följande:

a) Definition

Begreppet ”äganderättsligt skyddad information” avser vetenskapliga eller tekniska data, resultat av eller metoder för forskning och utveckling som härrör från gemensam forskning som bedrivits enligt detta avtal samt all annan information som är avsedd att tillhandahållas eller utbytas enligt detta avtal, inklusive sakkunskap, information som står i direkt samband med uppfinningar och upptäckter, teknisk, kommersiell eller finansiell information, under förutsättning att denna information

inte är allmänt känd eller tillgänglig för allmänheten från andra källor,

inte tidigare, utan sekretesskrav, har gjorts tillgänglig för andra av ägaren,

inte redan finns, utan sekretesskrav, hos mottagande part, dess organ, företrädare eller deltagare.

b) Förfaranden

i) En part, dess organ, företrädare eller deltagare som tar emot äganderättsligt skyddad information skall respektera dess konfidentiella natur.

ii) Äganderättsligt skyddad information som tas emot i förtroende får spridas av mottagande part, dess organ, företrädare och deltagare till

personer som verkar hos eller är anställda av den mottagande parten, dess organ, företrädaren eller deltagaren, och

entreprenörer eller underleverantörer hos den mottagande parten, dess organ, företrädaren eller deltagaren för användning enbart inom ramen för deras kontrakt med den mottagande parten, dess organ, företrädaren eller deltagaren för de särskilda ändamålen med den pågående gemensamma forskningen.

iii) Med ett skriftligt förhandsgodkännande, från den part som tillhandahåller äganderättsligt skyddad information inom ramen för detta samarbete, får mottagande part sprida sådan information i större utsträckning än vad som annars medges i punkt ii ovan. Parterna skall samarbeta för att ta fram förfaranden för begäran om och erhållande av skriftligt förhandsgodkännande för sådan mer omfattande spridning, och varje part skall lämna sådant godkännande i den utsträckning detta får ske inom ramen för lagar och föreskrifter som är tillämpliga i Japan och i gemenskapen.

C. Om en av parterna upptäcker att den inte kommer att kunna följa restriktionerna och villkoren avseende spridning i punkt B ovan, eller att det på goda grunder finns anledning att tro att den inte kommer att följa dessa restriktioner och villkor, skall den parten omedelbart underrätta den andra parten. Parterna skall därefter överlägga för att besluta om vilka åtgärder som skall vidtas.

D. Information som härrör från seminarier, workshopar och andra möten, anlitande av personal, användning av anläggningar och utbyte av utrustning som organiseras inom ramen för avtalet, skall av parterna behandlas i enlighet med de principer som fastställs i punkt B ovan, under förutsättning att ingen äganderättsligt skyddad information som meddelas muntligt skall omfattas av samarbetets krav avseende begränsad spridning, såvida inte den person om förmedlar sådan information uppmärksammar mottagaren på den konfidentiella naturen hos den information som förmedlas.

Tvistlösning

Tvister eller problem som uppstår mellan parterna rörande immateriella rättigheter skall lösas i enlighet med bestämmelserna i artikel 15 i grundavtalet.