Yttrande från Regionkommittén om "Meddelande från kommissionen att arbeta tillsammans för att behålla drivkraften - Översyn av strategin för den inre marknaden 2001"

(2002/C 107/21)

BAKGRUND

Kommissionens meddelande "Att arbeta tillsammans för att behålla drivkraften - Översyn av strategin för den inre marknaden 2001" (KOM(2001) 198 slutlig).

Kommissionens beslut av den 19 april 2001 att i enlighet med artikel 265 första stycket i EG-fördraget rådfråga Regionkommittén i detta ärende.

Regionkommitténs ordförandes beslut av den 7 juni 2001 att utarbeta ett yttrande och att ge utskott 6 - sysselsättning, ekonomisk politik, inre marknaden, industri, småföretag - i uppdrag att förbereda ärendet.

Meddelande från kommissionen till Europaparlamentet och rådet - Strategin för den inre marknaden (KOM(1999) 464 slutlig).

Regionkommitténs yttrande om "Meddelande från kommissionen till Europaparlamentet, rådet, Ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén - Översyn av strategin för den inre marknaden 2000" (KOM(2000) 257 slutlig, CdR 311/2000 fin)(1).

Regionkommitténs yttrande om "Förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om ändring av direktiv 97/67/EG för att ytterligare öka konkurrensen inom postsektorn i gemenskapen" (KOM(2000) 319 slutlig - 2000/0139 (COD), CdR 309/2000 fin)(2).

Regionkommitténs yttrande om "Förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om samordning av förfarandena vid offentlig upphandling av varor, tjänster och byggentreprenader" [KOM(2000) 275 slutlig - 2000/0115 (COD)] och "Förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om samordning av förfarandena vid upphandling på områdena vatten, energi och transporter" (KOM(2000) 276 slutlig - 2000/0117 (COD), CdR 312/2000 fin)(3).

Det utkast till yttrande (CdR 200/2001 rév. 2) som enhälligt antogs av utskott 6 den 28 september 2001 (föredragande: Ulrike Rodust (D-PSE, ledamot av Schleswig-Holsteins delstatsparlament, ordförande i utskottet för Europafrågor).

Mot bakgrund av ovanstående antog Regionkommittén vid sin 41:a plenarsession den 14-15 november 2001 (sammanträdet den 14 november) enhälligt följande yttrande.

1. Regionkommitténs synpunkter på kommissionens meddelande

Strategin för inre marknaden

1.1. ReK yttrar sig nu för andra gången om kommissionens strategi för inre marknaden. ReK har redan yttrat sig om strategin för inre marknaden 2000 som helhet och om de strategiska målen, och kommittén står fast vid sina tidigare ståndpunkter.

1.2. Kommittén vill betona att den i likhet med de övriga EU-institutionerna anser att förverkligandet av inre marknaden fortfarande är en central och hittills endast ofullständigt genomförd uppgift i samband med den europeiska integrationen. Om man inte gradvis skapar en gemensam marknad i Europa kommer Europeiska unionen att förlora dynamiken i integrationsprocessen. Förverkligandet av inre marknaden spelar en betydelsefull roll mot bakgrund av de speciella utmaningar Europeiska unionen nu står inför med anledning av debatten om den egna framtiden, utvidgningspolitiken och de ekonomiska effekterna av globaliseringen. Det är framför allt via inre marknaden som unionen måste göras mer påtaglig för Europas medborgare.

1.3. För att inre marknaden skall kunna förverkligas på ett systematiskt sätt är det helt nödvändigt med den dagordning som kommissionen har utvecklat sedan 1999 för att genomföra inre marknaden under de kommande fem åren, de strategiska mål som angetts för detta, operativa mål och målinriktade åtgärder på kortare sikt samt avsikten att se över dessa mål var 18:e månad och se till att de löper vidare med nya riktlinjer. ReK samtycker till utformningen av denna dagordning.

1.4. Kommittén instämmer också i kommissionens uppfattning att det finns fyra viktiga förutsättningar för att inre marknaden skall förverkligas, nämligen att gemenskapens marknad för produkter och kapital måste bli effektivare, att företagsklimatet måste förbättras, att medborgarnas livskvalitet måste förbättras och att den inre marknadens framgångar måste utnyttjas i en föränderlig värld.

1.5. Även för strategin för inre marknaden 2001 gäller ReK:s krav att en strävan efter att skapa långsiktiga och konkurrenskraftiga arbetstillfällen måste stå i centrum för de åtgärder som vidtas för att förbättra inre marknadens effektivitet. De metoder som ReK har föreslagit har emellertid hittills endast kommit att tillämpas i begränsad omfattning vid genomförandet av inre marknaden.

1.6. ReK vill dessutom på nytt peka på de gränser för avregleringspolitiken som tidigare framhållits, och på att rådets godkännande av strategin för inre marknaden innebär ett frivilligt åtagande för medlemsstaterna, inte något tvång att genomföra kommissionens konkreta förslag. Vid en kontroll av hur effektivt EU:s direktiv har genomförts i nationell rätt får medlemsstaternas handlingsutrymme inte inskränkas i efterhand.

1.7. ReK:s krav på att man skall beakta subsidiaritetsprincipen och de lokala och regionala myndigheternas intressen är inte tom retorik. ReK ser positivt på kommissionens tydliga ansträngningar i samband med strategin för inre marknaden för att skapa närhet till medborgarna på inre marknaden och för att därigenom i högre grad öppna inre marknaden för små och medelstora företag. I strategin för inre marknaden saknar ReK emellertid tydliga riktlinjer för hur de lokala och regionala myndigheterna med sina mångfasetterade möjligheter och nätverk skall inbegripas i genomförandet av de föreslagna åtgärderna. Kommittén rekommenderar dessa på nytt där det är meningsfullt och nödvändigt, framför allt för att man på ett bättre sätt skall kunna tillämpa subsidiaritetsprincipen.

Strategin för inre marknaden 2001

1.8. Strategin för inre marknaden kan endast bli effektiv om EU:s organ i god tid verkligen genomför de målinriktade åtgärderna i lagstiftningen och ser till att de tillämpas i medlemsstaterna.

1.9. Erfarenheterna av strategin för inre marknaden 2000 har visat att det är svårt att förverkliga ett program för denna strategi som är alltför omfattande och otillräckligt fokuserat. ReK delar kommissionens uppfattning att omvandlingen av de målinriktade åtgärderna till rättsliga föreskrifter under de senaste 12 månaderna ännu inte är tillfredsställande. Kommittén instämmer i kommissionens slutsats att antalet konkreta åtgärder i strategin för inre marknaden skall minskas till 76, och att endast 40 åtgärder skall prioriteras.

1.10. Medlemsstaternas genomförande av antagna rättsliga föreskrifter kan förbättras ytterligare, även om genomförandeunderskottet i medlemsstaterna har kunnat reduceras. Ett antal medlemsstater ligger fortfarande långt under genomsnittet vad gäller genomförandet. Det återstår att se om det fullständiga genomförande av de beslutade rättsliga föreskrifterna och den reducering av genomförandeunderskottet till 1,5 % till våren 2002 som krävdes av Europeiska rådet i Stockholm i mars 2001 verkligen kan förverkligas. Mot bakgrund av de erfarenheter som hittills har gjorts anser ReK emellertid att detta krav är alltför ambitiöst.

1.11. Förverkligandet av inre marknaden berör ett stort antal sektorer. Trots detta gagnas genomförandet mer av att ett mindre antal åtgärder verkligen omvandlas till inremarknadsbestämmelser som tillämpas av medlemsländerna, än av att endast en otillräcklig del av en omfattande strategi förverkligas. Därför stöder ReK kommissionens inriktning på att fastställa prioriteringar. Kommittén stöder även avsikten att förbättra informationsflödet mellan medlemsstaterna och kommissionen i fråga om genomförandet. Det är nödvändigt att aktivt involvera det stora antalet informationsspridare som återfinns på lokal och regional nivå.

1.12. Urvalet av åtgärder för strategin för inre marknaden 2001 har gjorts med hjälp av kommissionens egna analyser och iakttagelser, och det bygger även på de kommentarer som dialogen med företag och medborgare har gett upphov till. I det statistiska material som står till förfogande beträffande brister i inre marknadens funktion är det huvudsakligen nedanstående sektorer som förefaller vara särskilt problematiska för de små och medelstora företagen: den fria rörligheten för varor, etableringsfriheten, bestämmelserna för tjänstesektorn, den fria rörligheten för personer, skatte-, miljö- och konsumentskyddsfrågor samt offentlig upphandling och konkurrensfrågor. ReK förordar att de operativa, målinriktade åtgärderna på kort sikt i högre grad inriktas mot dessa problem och att man gör motsvarande prioriteringar.

1.13. Små och medelstora företag och enskilda medborgare har ofta svårigheter att tillvarata de rättigheter de har på inre marknaden. De kontaktorgan som upprättats för inre marknaden i medlemsstaterna och som har till uppgift att följa upp klagomål och lösa de problem som uppkommer fungerar mycket olika. Det har ännu inte trängt igenom överallt att de över huvud taget existerar, och deras förmåga att lösa problem är fortfarande begränsad. Det är absolut nödvändigt för inre marknadens genomförande att man bygger ut denna typ av kontaktorgan och deras interaktiva nätverk. Målet måste vara att göra dessa inrättningar allmänt kända, och att på ett snabbt och obyråkratiskt sätt reglera enskilda problem, även när de är gränsöverskridande. Detta är inte något som enbart går att lösa via elektroniska nätverk och direkt överföring av den aktuella lagstiftningen på inre marknaden.

Målinriktade åtgärder i strategin för den inre marknaden 2001

1.14. De målinriktade åtgärder för strategin för inre marknaden 2001 som kommissionen har föreslagit kommer, enligt ReK:s uppfattning, att bidra till inre marknadens vidareutveckling. Kommittén anser att framför allt följande synpunkter bör beaktas:

1.15. Det Internetbaserade nät för "interaktiv problemlösning" och den "interaktiva utformning av politiken" som eftersträvas kan leda till ett snabbare och mer problemorienterat förverkligande av inre marknaden, om kommissionen ser till att de regionala och lokala aktörerna på ett aktivt sätt inbegrips i denna dialog. Utnyttjandet av sådana instrument kommer emellertid endast att bli framgångsrikt om förslagen och initiativen kommer till användning även i praktiken under vidareutvecklingen av strategin för inre marknaden.

1.16. Den fortsatta avreglering av enskilda marknadssektorer som man eftersträvar får kommitténs principiella stöd. Detta gäller också för inre marknaden för godstransporter på järnväg och för internationella persontransporter. Den europeiska avregleringspolitiken får emellertid inte leda till att enskilda regioners eller kommuners utvecklingsmöjligheter begränsas eller rentav förhindras. Det måste finnas möjlighet för de offentliga myndigheterna att agera på de områden där behov föreligger, särskilt där det inte finns, eller är berättigat med, privatekonomiska alternativ.

1.17. ReK stöder i princip kommissionens avsikt att befria företagen från tyngande föreskrifter och bestämmelser och att underlätta marknadstillträdet för dem genom fortsatt standardisering av produkter. ReK välkomnar uttryckligen kommissionens avsikt att utarbeta en strategi för att förenkla de rättsliga ramvillkoren, och kommittén förväntar sig att en sådan strategi framför allt kommer att tillämpas på EU-nivå.

1.18. Ur ReK:s synvinkel är det önskvärt att det utarbetas en ram för statligt stöd till forskning och utveckling, om detta leder till lika konkurrensmöjligheter. Hit hör en forskningspolitik inom EU som inte utesluter stöd till forskningsverksamhet i medelstor skala och som medger ett differentierat nationellt, eller - i förekommande fall - regionalt stöd till forskning.

1.19. Ansträngningarna för att öppna nya europeiska arbetsmarknader måste stå i förgrunden för de målinriktade åtgärderna för en inre marknad inriktad på medborgarnas bästa, och åtgärderna för att inbegripa miljöaspekter i verksamheten på inre marknaden, för livsmedelssäkerhet, för att komma till rätta med sociala hinder, samt för utbildning och fortbildning måste inriktas på att denna målsättning skall uppnås. Den planerade handlingsplanen får härvid inte enbart avveckla gränsöverskridande hinder för att därigenom främja rörligheten, utan den måste samtidigt skapa ett handlingsutrymme för lokala och regionala myndigheter att på ett effektivt sätt utnyttja dessa nya europeiska arbetsmarknader. ReK ställer sig positiv till kommissionens föresats att redan nu ta hänsyn till kandidatländerna i de externa aspekterna av politiken på inre marknaden.

2. Regionkommitténs rekommendationer

Övergripande prioriteringar

2.1. För att EU-organen i god tid skall omvandla de åtgärder som planerats i strategin för inre marknaden till rättsliga föreskrifter föreslår ReK att de viktigaste åtgärderna skall ges särskild prioritet, och att respektive rådsordförandeskap skall uppmanas att införa genomförandet av dessa åtgärder som "prioriterade åtgärder" i sina arbetsprogram.

2.2. För dialogen med de aktörer som svarar för basverksamheten på inre marknaden står inte bara olika webbplatser till kommissionens förfogande, utan även nationella samordningscentrum och kontaktplatser, inklusive konsumentrådgivningsorgan (Euroguichets) och Euroinfocenter. För att förbättra informationen om genomförandet av inre marknaden mellan medlemsstaterna och kommissionen föreslår ReK att instrumentet för ömsesidigt samråd skall utnyttjas i högre grad än hittills. Kommittén föreslår att Euroinfocenter, eventuellt i förening med Euroguichets, inte enbart skall byggas ut till kontaktpunkter, utan att man här också skall inrätta "arbetsgrupper för inre marknaden", där bland annat företrädare för branschorganisationer, fackföreningar, yrkesorganisationer och lokala och regionala myndigheter medverkar. Härigenom kommer kommissionen att bli i stånd att med hjälp av dessa multiplikatorer föra en dialog om genomförandet av strategin för inre marknaden och dess effekter för de lokala och regionala marknaderna. Andra exempel visar att kommissionen absolut har förmåga att inleda och främja sådana processer.

2.3. ReK delar kommissionens uppfattning att lämpliga indikatorer måste utvecklas för att mäta framstegen på de olika områdena på inre marknaden. Kommittén vill framhålla att den förväntar sig att kommissionen utvecklar indikatorer som även beaktar utvecklingen och effekterna av de nya bestämmelserna på inre marknaden på lokal och regional nivå. Hit hör inte enbart indikatorer som gäller den fria rörligheten för varor och tjänster, etableringsfriheten, prisutvecklingen och standardiseringsläget, utan även indikatorer som gör det möjligt att bedöma utvidgningen av den europeiska arbetsmarknaden, sysselsättningsläget, överensstämmelsen mellan olika sociala system samt främjandet av företagarandan.

Operativa mål och målinriktade åtgärder för strategiskt viktiga områden på inre marknaden (marknader, företag, medborgare, yttre aspekter)

2.4. ReK anser att en analys av både brister och resultat med avseende på de operativa målen och de målinriktade åtgärderna bör tas med i utvärderingen av den inre marknaden. Synpunkter från kommissionens egna nätverk, dialogen med små och medelstora företag och medborgarna liksom resultaten av den eftersträvade "interaktiva utformningen av politiken" bör ligga till grund för analysen.

2.5. Införandet av euron är nästa avgörande steg i upprättandet och stärkandet av inre marknaden. På många håll befarar man, antingen det finns skäl för det eller inte, att införandet av den nya valutan kommer att leda till större prisskillnader. ReK uppmanar kommissionen att ytterligare stärka medborgarnas förtroende för den nya valutan med fler åtgärder och grundligt granska prisutvecklingen. Till dessa kompletterande åtgärder hör framför allt minskningen och tillnärmningen av avgifter mellan medlemsstaterna.

2.6. Prisjämförelser är ett lämpligt riktmärke för ekonomisk integration och marknadsresultat. När det gäller hemelektronik inom EU är t.ex. prisskillnaderna upp till 40 % och vad beträffar färska livsmedel är de till och med ännu större. Prisskillnaderna förklaras inte enbart av att mervärdesskattesatserna skiljer sig åt, utan olika varumärkesprofiler ligger bakom en tredjedel av prisskillnaderna i Europa. Konkurrens-, företags- och marknadsföringshinder i tjänstesektorn kan också ligga bakom, men lagstiftning och svårigheter för företagen att genomföra den tekniska harmoniseringen ligger till grund för de största problemen. Det är endast på konkurrenskraftiga och effektiva marknader, där varorna säljs fritt, som priserna hålls nere. ReK efterlyser undersökningar som kan klargöra dessa problem och ligga till grund för förslag, samt att man fortsätter arbeta med att genomföra den omfattande strategin för inre marknaden för tjänster.

2.7. ReK ser den aktuella dialogen i samhället i syfte att föra en framtidsinriktad konsumentpolitik som står nära medborgarna som en möjlighet att göra nödvändiga förändringar inom jordbrukssektorn, en sektor som var banbrytande för den gemensamma marknaden. Det handlar framför allt om att producera, bearbeta och marknadsföra hälsosamma och högkvalitativa livsmedel och samtidigt stärka djur- och miljöskyddet. Medlemsstaterna i EU omfattas av bestämmelserna för inre marknaden och de internationella import- och exportreglerna. För konsumentskyddet har detta betydande konsekvenser. Därför kräver ReK att ett varaktigt förbud mot benmjöl och animaliskt fett i djurfoder införs på EU-nivå, att 2-åriga nötkreatur obligatoriskt BSE-testas och att testet utvidgas till att även omfatta får och getter. Djurskyddet måste förbättras genom att de europeiska och nationella bestämmelserna för djurhållning skärps. Exportsubventioner för levande slaktdjur bör även avskaffas och transporttiden för djur som förs till slakt bör begränsas. ReK uppmanar kommissionen att ändra det nuvarande bidragssystemet för jordbruket. EU:s bidrag för utgifter i samband med produktion bör i framtiden i stället anslås till den så kallade andra pelaren, nämligen naturskydd, främjande av kvalitetssäkring, utnyttjande av biomassa osv. ReK anser att man bör överväga en möjlig höjning av EU:s medfinansiering till förmån för åtgärder under andra pelaren.

2.8. Avregleringen av transport- och energisektorn, informations- och posttjänster samt finanstjänster har skapat en marknadsekonomisk dynamik som hittills alla medlemsstater dragit fördel av. De strukturellt svaga landsbygdsområdena märker dock i allt större utsträckning också av de negativa konsekvenserna av avregleringen vad gäller tillhandahållandet av tjänster och infrastruktur. ReK uppmanar därför kommissionen att i större utsträckning beakta de konsekvenser som avregleringspolitiken har för regionerna och att i förslagen (t.ex. i åtgärdspaketet för avregleringen av tågtransporter i december 2001) beskriva och utvärdera dessa i ett särskilt kapitel. Detta gäller även förslag som ökar konkurrenstrycket på små och medelstora företag och strukturellt svaga regioner, och inte minst genomförandet av rekommendationerna från "Basel II".

2.9. Kommittén förordar en konkurrens- och stödpolitik inom EU som tar hänsyn till regionalpolitiska mål och säkerställer en rättvis konkurrens. Detta gäller framför allt också offentlig infrastruktur och andra åtgärder för att optimera de regionala lokaliseringsfaktorerna. ReK förväntar sig att kommissionen upprättar en klar rättslig ram för den offentliga politiken för infrastruktur och vidtar åtgärder för offentliga tjänster i allmänhetens intresse inom ramen för offentlig-privata partnerskap.

2.10. Små och medelstora företag kan inte hävda sig lika lätt i konkurrensen som den övriga industrin. Den senaste tiden har kommissionen krävt bankgarantier för förskottsbetalningar av projekt (advanced payment). Dessa säkerhetssystem innebär inte bara extra kostnader utan även att andra projekt får minskade anslag vilket särskilt inskränker de små och medelstora företagens handlingsutrymme. För att förhindra oegentligheter uppmanar ReK kommissionen att införa hårda sanktioner mot mottagare som agerar på ett felaktigt sätt. Kommittén betonar också att det är viktigt att undersöka om små och medelstora företag kan få undantag från bestämmelsen om bankgarantier för förskottsbetalningar.

2.11. ReK delar kommissionens uppfattning att det europeiska ekonomiska samarbetsområdet är överreglerat och att utvecklingsmöjligheterna för små och medelstora företag därmed begränsas i avgörande utsträckning. Kommittén beklagar att EU själv bidragit till denna utveckling. Kommissionens planer att till slutet av 2001 lägga fram en omfattande strategi för att förenkla lagstiftningen både på gemenskapsnivå och på nationell nivå välkomnas därför. ReK uppmanar kommissionen att strikt beakta subsidiaritetsprincipen och koncentrera sig på att fastställa rambestämmelser.

2.12. ReK beklagar att många av EU:s försök att främja den ekonomiska utvecklingen på inre marknaden inte lyckats på grund av invecklade bestämmelser och brist på öppenhet i beslutsprocessen. Detta gäller även rutiner för strukturfondsstöd enligt bestämmelser som inte sällan står i strid med arbete som utförs inom välfungerande organ i medlemsstaterna, vilket leder till att parallella förvaltningsstrukturer byggs upp. ReK uppmanar kommissionen att särskilt beakta denna aspekt i samband med interimsutvärderingen och utarbeta en rapport med förslag om hur förfarandena kan rationaliseras på grundval av befintliga regionala och nationella förvaltningsstrukturer.

2.13. Små och medelstora företag och medborgare skall kunna tillvarata sina rättigheter på inre marknaden och så snabbt som möjligt hitta lösningar på uppkommande problem, och delar ReK kommissionens uppfattning att detta krav särskilt bör uppmärksammas. ReK föreslår att en ombudsman för inre marknaden inrättas på EU-nivå för att ge de anonyma nätverken för dialog ett ansikte och för att främja konkreta problemlösningar i enskilda fall. Medborgare och företag skall direkt kunna vända sig till denna ombudsman som i samarbete med kontaktpunkterna och regeringarna i medlemsstaterna säkerställer att bestämmelserna för inre marknaden följs.

2.14. När den inre marknaden förverkligats kan den process som bygger upp den fria rörligheten, etableringsfriheten, konkurrensen och tillväxten inte längre hejdas. De små och medelstora företagens gränsöverskridande verksamhet kan dock begränsas genom så kallade hårda och mjuka hinder. Nedan följer några exempel på sådana hinder.

2.15. Alla företag som är verksamma över gränserna måste räkna med att ansluta sig till ett av de kollektivavtal som gäller i grannlandet. Fackföreningarna i grannländerna förväntar sig dessutom att arbetstagarna från det utstationerande företaget är medlemmar i en behörig fackförening även om företaget inte är etablerat i det landet. För de utstationerande företagen uppstår därmed rättsliga oklarheter, i synnerhet som det ofta inte finns kodifierade bestämmelser om lägsta lön (t.ex. kollektivavtal vid byggplatser) och eftersom lönesystemen på grund av olika lönekostnader endast med svårighet kan jämföras över gränserna och extra lönekostnader inte omfattas av bestämmelserna om minimilön. ReK uppmanar kommissionen att utarbeta en översiktlig sammanställning med praktiska förslag för att ge företagarna möjlighet att åtminstone göra ungefärliga jämförelser.

2.16. ReK håller med kommissionen om att arbetstagarnas rörlighet på inre marknaden fortfarande begränsas av en rad faktorer och att undanröjandet av dessa hinder måste vara en central fråga i genomförandet av strategin för inre marknaden. Detta innebär dock inte nödvändigtvis att medlemsstaterna måste harmonisera sina skattesystem och sociala trygghetssystem. Det är desto viktigare att införa schablonbestämmelser som gör olika institutionella system kompatibla för arbetstagarna. ReK välkomnar den handlingsplan som kommissionen planerar att lägga fram under våren 2002 för att öppna nya arbetsmarknader i Europa, och även alla ytterligare förslag om att erkänna yrkeskvalifikationer. Kommittén betonar dock att detta inte enbart bör leda till att rörligheten bland högkvalificerade arbetstagare främjas och förstärks, utan till att alla kvalifikationsnivåer omfattas.

2.17. ReK uppmanar kommissionen att i sina stödprogram (bl.a. Eures och Interreg) ta vara på tidigare positiva erfarenheter från gränsregioner och även i större utsträckning innefatta aspekter för att undanröja "mjuka" hinder för rörlighet. Åtgärder för att stärka språkkunskaper måste i synnerhet prioriteras i gränsområden för att främja rörligheten och förverkligandet av inre marknaden i EU. I detta sammanhang välkomnar ReK t.ex. informationskampanjen för allmänheten "Europeiska året för språk 2001". ReK uppmanar kommissionen och Europarådet att även i fortsättningen främja rörlighet i form av särskilda åtgärder. ReK uppmanar kommissionen och Europarådet att även i fortsättningen främja rörlighet med hjälp av särskilda åtgärder inom ramen för detta instrument.

Bryssel den 14 november 2001.

Regionkommitténs

ordförande

Jos Chabert

(1) EGT C 148, 18.5.2001, s. 16.

(2) EGT C 144, 16.5.2001, s. 20.

(3) EGT C 144, 16.5.2001, s. 23.