SV    SV  EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION 
Bryssel den 20.10.2004 
KOM(2004) 702 slutlig 
  
MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN  
TILL RÅDET OCH EUROPAPARLAMENTET 
Skydd av viktig infrastruktu r i kampen mot terrorismen 
 
SV 2   SV INNEHÅLLSFÖRTECKNING 
1. INLEDNING................................................................................................................ 3 
2. HOTET....................................................................................................................... .. 3 
3. EUROPAS VIKTIGA INFRASTRUKTUR................................................................ 3 3.1. Vad är viktig infrastruktur............................................................................................ 3 3.2. Säkerhetsförvaltning .................................................................................................... 5 4. HITTILLSVARANDE FRAMSTEG I SKYDDET AV VIKTIG 
INFRASTRUKTUR PÅ GEMENSKAPSNIVÅ......................................................... 6 
5. ATT FÖRBÄTTRA EU:s FÖ RMÅGA ATT SKYDDA VIKTIG 
INFRASTRUKTUR..................................................................................................... 7 
5.1. Det europeiska programmet för s kydd av viktig infrastruktur..................................... 7 
5.2. Genomförandet av det europeiska progra mmet för skydd av viktig infrastruktur....... 8 
5.3. Mål och framgångsindikatorer för det eu ropeiska programmet för skydd av viktig 
infrastruktur.................................................................................................................. 9 
TEKNISK BILAGA................................................................................................................. 11 
 
SV 3   SV 1. INLEDNING 
Vid sitt möte i juni 2004 uppmanade Euro peiska rådet kommissionen och den höge 
representanten att förbereda en övergripande strategi till skydd för viktig infrastruktur. 
Detta meddelande innehåller en genomgång av de  åtgärder som kommissionen för närvarande 
vidtar till skydd för viktig infrastruktur och fö rslag på ytterligare åt gärder för att stärka 
befintliga instrument och att efterleva de mandat som Europeiska rådet givit den. 
2. HOTET 
Risken för terroristattacker med katastrofal effekt  på viktig infrastruktur ökar. Följderna av en 
attack på systemen för kontroll av viktig infrastruktur kan b li mycket varierande. Det anses 
allmänt att en framgångsrik attack mot våra da tasystem skulle förorsaka få, om ens några, 
dödsfall, men skulle kunna leda till förluster av centr ala infrastrukturtjä nster. Exempelvis 
skulle en framgångsrik attack mot datorerna i de offentliga telefonnätens växlar kunna slå ut 
vissa telefonitjänster medan tekniker startade om och reparerade växelnätet. En attack mot 
kontrollsystemen i kemikalie- elle r naturgasanläggningar skulle kunn a leda till stora förluster 
av människoliv och avsevärd materiell förstörelse. 
En annan typ av infrastrukturhave ri med katastrofala följder ka n vara ett haveri som gör att 
andra delar av systemet kollapsar och därm ed ger upphov till omfatta nde kedjereaktioner. 
Sådana haverier uppstår på grund av de synerg ieffekter som olika infr astrukturbranscher har 
på varandra. Ett enkelt exempel är en attack  mot elkraftverk som leder till elavbrott där 
turbiner och annan elapparatur måste stängas av. I sin tur kan detta leda till driftsstopp i 
renings- och vattenverk.  
Kedjereaktioner kan också förorsaka allvarli ga störningar om de ger upphov till stora 
anläggningsskador. Elavbrotten i Nordamerika oc h Europa de gångna två åren har visat på 
energiinfrastrukturens sårbarhet och därmed be hovet av att finna effek tiva åtgärder för att 
förebygga eller minimera följderna av ett st örre avbrott i försör jningen. Denna typ av 
terrorangrepp mot datasystem skulle också kunna göra att följderna av de fysiska attackerna 
förvärras. Ett exempel på detta är en at tack med konventionella bomber mot en byggnad i 
kombination med ett tillfälligt el- och telefona vbrott. Den försämrade katastrofberedskap som 
följer till dess att reservsystemen kan använd as kan leda till ett ökat antal dödsoffer och 
omfattande panik. 
3. EUROPAS  VIKTIGA  INFRASTRUKTUR 
3.1. Vad är viktig infrastruktur 
Viktig infrastruktur är sådana fysiska eller elektroniska system, nät,  tjänster och anläggningar 
som inte kan drabbas av störninga r eller förstöras utan att det allvarligt påverkar folkhälsan, 
medborgarnas allmänna säkerhet och ekonomiska  välstånd eller det pr aktiska arbetet inom 
medlemsstaternas myndigheter. Den viktiga infrastrukturen omfattar många ekonomiska 
sektorer, bl.a. bank- och fina nsvärlden, transport- och dist ributionssektorn, energisektorn, 
allmännyttiga tjänster, hälsovården, livsmedelsdistributionen, telekommunikation och centrala myndighetsfunktioner. Vissa viktig a element inom dessa sektorer är inte ”infrastruktur” i 
 
SV 4   SV strikt bemärkelse, utan i själva verket nätv erk eller distributionskedjor som används för 
distribution av en viktig produkt eller tjänst. Exempelvis är di stributionen av livsmedel eller 
vatten till våra storstadsregioner inte blott be roende av vissa nyckelf unktioner utan också av 
ett komplext nät av producenter, bearbetningsföretag, tillverkare, distributörer och återförsäljare.  
Den viktiga infrastrukturen omfattar följande: 
• Energiinstallationer och distri butionsnät (t.ex. kraftnät, olja - och gasproduktion, lager och 
raffinaderier, överförings- och distributionssystem). 
• Kommunikations- och informa tionsteknik (t.ex. telekomm unikation, radio- och tv-
sändningssystem, programvara, hårdvara oc h elektroniska nät inklusive Internet) 
• Finanssystem (t.ex. banktjänster,  värdepapper och investeringar) 
• Hälsovård (t.ex. sjukhus, hälsovård sinrättningar och blodcentral er, laboratorier och apotek 
samt räddningstjänsten) 
• Livsmedel (t.ex. livsmedelssäkerhet, pro duktionsmedel, grossistdistribution och 
livsmedelsindustrin) 
• Vatten (t.ex. dammar, reservoarer, re ningsanläggningar och försörjningsnät) 
• Transport (t.ex. flygplatse r, hamnar, intermodala system, järnvägar och andra 
masstransportnät samt tr afikövervakningssystem) 
• Produktion, lagring och transport av farligt gods (t.ex. kemiskt, biologiskt, radiologiskt och 
radioaktivt material)  
• Myndigheter (t.ex. viktiga tjänster, inrättninga r, informationsnät, fasta tillgångar samt 
viktiga platser och monument av nationellt intresse) 
Denna infrastruktur ägs och sköts av såväl offentliga som privata aktörer. I sitt meddelande 
574/2001 av den 10 oktober 2001 förklarade kommissionen följande: ”Då myndigheterna 
skärper vissa åtgärder som en följd av angre ppen mot hela samhället och inte mot aktörerna 
inom trafikflyget bör ansvaret enligt kommissionens mening li gga på myndigheterna.” Därför 
är den offentliga sektorn mycket viktig. 
Viktiga infrastrukturer måste definieras på medlemsstatsnivå och på EU-nivå och 
förteckningar över dem bör ha upprättats i slutet av år 2005. 
Europas viktiga infrastrukturer är tätt sammankopplade och i högsta grad beroende av 
varandra. Företagskoncentra tioner, industriell rationalisering, effektiv affärspraxis såsom just-
in-time-tillverkning oc h befolkningskoncentrationen till st äderna har bidragit till denna 
situation. Europas viktiga infrastrukturer  har blivit mer beroende av gemensam 
informationsteknik, inklusive Internet och rym dbaserad radionavigation och -kommunikation. 
Problem kan spridas genom dessa av varandra bero ende infrastrukturer, vilket gör att viktiga 
tjänster drabbas av ov äntade och därmed allvarligare haverier. Det faktum att dessa 
infrastruktursystem är sammankopplade och bero ende av varandra gör dem mer utsatta för 
störningar och haverier.  
 
SV 5   SV Det krävs närmare studier av kriterierna för att avgöra vilka faktorer  som gör att en viss 
infrastruktur eller en del av sådan betraktas som viktig. Definitionen av dessa urvalskriterier skall också bygga på såväl sektorsspecifik so m kollektiv sakkunskap. Tre faktorer kan anges 
för att identifiera potentiellt viktig infrastruktur: 
• Omfattning – Förlusten av ett viktigt infras trukturelement bedöms efter vidden av det 
geografiska område som kan påverkas om detta element slogs ut eller inte vore tillgängligt 
– internationellt, nationellt,  territoriellt eller lokalt. 
• Betydelse – Graden av återverkningarna eller förlusten kan bedömas som obefintlig, 
minimal, måttlig eller omfattande. Bland de kr iterier som kan användas till att bedöma den 
potentiella betydelsen finns följande: 
(a) Allmänna återverkningar (antal männis kor som drabbas, antal döda, antal 
personer som insjuknar, antal svår t skadade, evakueringsbehov). 
(b) Ekonomiska återverkningar (BNP-effe kt, de ekonomiska förlusternas 
omfattning och eventuell nedgång i pr oduktionen av varor och tjänster). 
(c) Återverkningar på miljön (påverkan på allmänna och omgivande områden). 
(d) Ömsesidigt beroende (mellan övriga viktiga infrastrukturella element). 
(e) Politiska återverkningar (förtroe ndet för myndigheternas förmåga). 
• Tidsaspekten – Dessa kriterie r visar vid vilken tidpunkt förl usten av ett element skulle 
kunna få allvarliga följder (dvs. omedelbart , efter 24–48 timmar, en vecka eller annat).  
I många fall kan emellertid psykologiska effekter  göra att händelser som normalt är av mindre 
betydelse eskalerar. 
Den utveckling som för närvarande äger rum vad gäller skyddet av infrastrukturen finns 
dokumenterad i teknisk bilaga som innehå ller en sektorsindel ad översikt över vad 
kommissionen hittills uppnått. Dä r framgår att kommissionen har samlat avsevärd erfarenhet 
på detta område. 
3.2. Säkerhetsförvaltning 
Det krävs information från ett antal källor för att man skall kunna genomföra en hot-, 
incident- och sårbarhetsanalys avseende medl emsstaternas viktiga infrastrukturelement och 
storheter som är beroende av dessa. Med hjälp av ett EU-formulär som skall fyllas i av de 
organisationer eller personer som ansvarar för sä kerheten skall varje sektor och medlemsstat 
identifiera vilken infrastrukt ur som är viktig där.  
All infrastruktur kan inte skyddas mot alla hot. Exempelvis är kraftledningsnät för stora för att 
skyddas eller bevakas. Genom till ämpning av riskhanteringsmetoder kan fokus inriktas på 
högriskområden, varvid hänsyn tas till hotet, de ss relativa allvar, nivån på det befintliga 
skyddet och effektiviteten i de strategier som finns för att dämpa återverkningarna så att 
verksamheten kan fortgå.  
Säkerhetsförvaltning är en metod för att genom noggranna överväganden lä ra sig förstå risker 
och besluta om och genomföra åtgärder för att minska risken till en definierad nivå. Detta 
 
SV 6   SV arbetssätt utmärks av att man identifierar, bedömer och styr risker till en nivå som 
sammanfaller med ett angivet mål. 
För att kunna skydda viktig in frastruktur krävs konsekvent samarbete mellan ägarna och 
operatörerna av viktig  infrastruktur och medlemsstaterna s myndigheter. Ansvaret för att 
riskhanteringen avseende fysi sk infrastruktur, distributions kedjor, informationsteknik och 
kommunikationsnät ligger främst hos ägarna och operatörerna. 
Beredskaps-, rådgivnings- och informationsmateri al måste utarbetas för att hjälpa offentliga 
och privata aktörer att skydda sina  centrala infrastruktursystem. Ibland kan särskilda risker för 
eller hot om terroristattacker uppstå som kräver omedelbara re aktioner. Vid sådana tillfällen 
krävs en väl samordnad och operationellt fokuserad insats från  myndigheternas och 
branschens sida. Under såda na omständigheter bör EU sa mordna nödvändiga politiska 
reaktioner och på grundval dära v kommer sedan detaljerade hj älpinsatser att avtalas med 
berörda parter från fall till fall. 
Även den bästa planering oc h lagstiftning avseende hur säkerhetsförvaltningen skall 
verkställas är värdelösa om de aldrig genomförs  i praktiken. Erfarenhe ten visar att oberoende 
inspektioner från kommissionens sida av säkerh etsföreskrifternas genomförande är det enda 
effektiva instrumentet för att garantera e tt korrekt genomförande av säkerhetskraven.  
4. HITTILLSVARANDE FRAMSTEG I SKYDDET AV VIKTIG 
INFRASTRUKTUR PÅ GEMENSKAPSNIVÅ 
Europas medborgare förväntar sig att viktig infr astruktur också fortsätt ningsvis skall fungera, 
oberoende av vilken organisation som äger eller driver de enskilda delarna. De förväntar sig 
att medlemsstaternas myndigheter oc h EU skall spela en ledande roll  för att se till att så sker. 
De förväntar sig att alla myndighe tsnivåer samt ägare och operat örer inom den privata sektorn 
skall samarbeta för att säkerställa kontinuitete n i de tjänster som Europa är beroende av. 
Som ett komplement till de åtgärder som vidtas nationellt, har Europeiska unionen redan 
vidtagit ett antal lagstiftnings åtgärder för att införa minimistandarder till skydd för 
infrastruktur inom ramen för EU:s olika politik områden. Detta gäller i synnerhet de sektorer 
som ansvarar för transport, kommunikationer,  energi, arbetsmiljö- och arbetarskydd samt 
folkhälsa. Verksamheten har intensifierats efte r de senaste attackerna  i USA och Europa. De 
kommer att medföra ytterligar e förbättringar eller en utökni ng av befintliga åtgärder. 
I årtionden har inspektioner utförts inom ramen för Euratomfördraget fö r att kontrollera att 
radioaktivt material används i enlighet med reglerna. På st rålskyddsområdet finns omfattande 
lagstiftning som gäller risker med driften av  anläggningar och använd ning av energikällor 
som innehåller radioaktiva ämnen. 
På området internationella transporter antog Europeiska unionen lagstiftning för att 
genomföra eller stärka de överenskommels er som slutits mellan internationella 
tillsynsmyndigheter inom luft - och sjöfarten. Europeis ka unionen kommer även 
fortsättningsvis att främja och aktivt delta i deras internationella verksamhet. Den kommer att uppmuntra tredje länder som har ekonomiska fö rbindelser med EU att verkställa dessa 
överenskommelser. Den har givit en del av dem visst stöd för att en  homogen och konstant 
säkerhetsnivå skall kunna uppnås in om och bortom EU:s gränser. 
 
SV 7   SV Ännu ett steg kommer att tas i och med inrä ttandet av nya myndigheter såsom Euronet och 
Europeiska byrån för nät- och informa tionssäkerhet, vilka skall ansvara för 
kommunikationssäkerhet. Vad gäller sjö- och luftfartssäkerhet har dessutom tillsynstjänster inrättats inom kommissionen som skall inspektera genomförandet av medlemsstaternas säkerhetslagstiftning på området. Dessa inspek tioner ger nödvändigt jämförelsematerial för att 
säkerställa samma genomförandenivå inom hela unionen. 
Den utveckling som för närvarande sker i s kyddet av infrastrukturen finns dokumenterad i 
teknisk bilaga som innehåller en sektorsi ndelad översikt över vad kommissionen hittills 
uppnått. Där framgår att kommissionen har saml at avsevärd erfarenhet på detta område. 
5. ATT
 FÖRBÄTTRA  EU: S FÖRMÅGA  ATT  SKYDDA  VIKTIG  
INFRASTRUKTUR 
5.1. Det europeiska programmet för skydd av viktig infrastruktur 
Med tanke på den stora mängden potentiellt viktig  infrastruktur och alla  dess särdrag är det 
omöjligt att skydda alla delar med hjäl p av EU-åtgärder. Genom tillämpning av 
subsidiaritetsprincipen kan EU koncentrera sina ansträngningar ti ll skyddet av infrastruktur 
som sträcker sig över gränserna och överlåta övr iga strukturer till medlemsstaternas ansvar 
samtidigt som all infrastruktur omfattas av en gemensam ram. 
Det finns redan ett stort antal direktiv och förordningar som föreskriver metoder för upptäckt 
av olycksrisker, utarbetandet av insatsplaner i samarbete med civilförsvaret, regelbundna 
övningar och tydliga kopplingar mellan olika insatsnivåer, myndigheter, centrala 
organisationer och räddningstjänsterna. Å andra sidan återstår mycket att göra för att skydda 
andra energiinstallationer än kärnkraftsanläggn ingar. Som framgår av teknisk bilaga finns 
gemenskapslagstiftning på olika utvecklings nivå till skydd för viktig infrastruktur. 
På de flesta ovannämnda områden pågår arbetet och samarbete har etablerats med 
medlemsstaternas sakkunniga och berörda ekonomis ka sektorer för att identifiera eventuella 
brister och korrigeringsåtgärder  som bör vidtas (rättsliga elle r andra). Många nätverk och 
säkerhetskommittéer har inrättats. 
I ett särskilt meddelande kommer kommissione n varje kalenderår att rapportera om 
utvecklingen till övriga instituti oner. Den kommer sektorsvis a tt analysera utvecklingen inom 
gemenskapens arbete på området riskutvärder ing, utveckling av skyddsteknik och pågående 
eller planerade rättsliga åtgä rder i avsikt att samla in  råd. Om nödvändigt kommer 
kommissionen i sitt meddelande dessutom att föreslå uppdateringa r och horisontella 
organisatoriska åtgärder som kräver harm onisering, samordning och samarbete. Detta 
meddelande, som omfattar alla sektorsindelade analyser och åtgärder , utgör grunden för det 
europeiska programmet för s kydd av viktig infrastruktur. 
Ett sådant program syftar till att stötta berö rda branscher och medlemsstaternas myndigheter 
på alla nivåer inom EU, samtidigt som de ras respektive mandat och ansvarsområden 
respekteras. Kommissionen anser att ett nätver k med nationella experter på skydd av viktig 
infrastruktur skulle kunna bistå kommissionen i utarbetandet av programmet – detta nätverk 
för varning om hot mot viktig infrastrukt ur bör inrättas så tidigt som möjligt 2005.  
 
SV 8   SV Nätverket bör framförallt verka för att stimuler a utbyte av information om gemensamma hot 
och svaga punkter samt föreslå tillämpliga åtgärder  och strategier för at t minska riskerna till 
stöd för skydd av viktig infrastruktur. I ge ngäld skall medlemsstaterna säkerställa att 
tillämplig information förs vidare till berö rda departement och m yndigheter, inklusive 
räddningstjänsten och berörda organisationer inom drabbade branscher, så att dessa i sin tur 
kan informera berörda ägare och operatörer av  viktig infrastruktur genom ett nätverk av 
kontakter som byggts upp inom medlemsstaterna.  
Det europeiska programmet för skydd av viktig infrastruktur skulle främja ett ständigt 
verksamt forum där konkurrenstvång, ansvarsfrå gor och informationens konfidentialitetsgrad 
kan vägas mot fördelarna med en säkrare viktig infrastruk tur. Fördjupade överläggningar 
kommer också att hållas med berörda branscher.  Det kommer att bidra till framskaffandet av 
mer information till parterna om specifika hotsitu ationer så att dessa kan vidta åtgärder för att 
hantera de eventuella återverkningarna. Ägarna s och operatörernas ansvar för att fatta egna 
beslut och utarbeta planer för att skydda si na egna tillgångar kommer inte att ändras. 
Om det saknas sektorsnormer eller om internat ionella normer ännu inte  har inrättats, kan 
Europeiska standardiseringkomm ittén och andra berörda standard iseringsorganisationer bistå 
nätverket och föreslå enhetliga sektorsnorme r och normer som är anpassade till berörda 
branscher och sektorer. Sådana normer bör också förslås på internationell nivå genom ISO för 
att inrätta lika villkor i detta avseende. 
För att undvika omotiverad oro i EU och bla nd potentiella turister och investerare måste 
hänsyn också tas när nationella säkerhetshot, i nklusive terroristhot, ri ktar sig mot viktig 
infrastruktur. Terrorismen utgör ett konstant hot men det är beslutfattarnas uppgift att 
uppmana allmänheten att låta livet gå vidare  med så små förändringar som möjligt. Hänsyn 
måste också visas för att säkerställa respekten för privatlivets helgd, såväl inom som utanför 
unionen. Konsumenter och operatörer måste kunna  lita på att informationen kommer att 
hanteras på ett korrekt, konfiden tiellt och pålitligt sätt. Det är  nödvändigt att ha en lämplig 
ram på plats för att säkerställa att konfidentiell information hanteras på  vederbörligt sätt och 
att den skyddas från otillå ten användning eller insyn.  
Mycket av EU:s och medlemsstaternas viktiga in frastruktur sträcker sig över gränserna inom 
EU. Distributionsledningar sträck er sig över kontinenter, kablar för informationstekniktjänster 
dras på havets botten osv. Detta innebär att det internationella sama rbetet är ett viktigt inslag i 
upprättandet av permanenta, dynamiska nationella  och internationella partnerskap mellan 
ägare och operatörer av viktig in frastruktur och tredje länder, i synnerhet direktle verantörer av 
energiprodukter till unionen.  
5.2. Genomförandet av det europeiska programmet för skydd av viktig 
infrastruktur 
Skyddet av viktig infrastruktur kräver ett aktivt deltagande från infrastrukturens ägare och 
operatörer, lagstiftare, yrkes- och bransc horganisationer samt medlemsstaterna och 
kommissionen. Utifrån den information som till handahålls av medlemsstaternas kontaktorgan 
och nätverket kommer det europeiska programmet fö r skydd av viktig infr astruktur att ha som 
mål att fortsätta att identifiera viktig infr astruktur, analysera sårbarhet och ömsesidigt 
beroende samt lägga fram lösningar för att utarbeta skydd för och beredskap mot alla 
eventualiteter. Detta skulle inbegripa stöd till br anscherna så att de bätt re kan förstå hot- och 
konsekvensvariabler i riskbedömningarna. Medl emsstaternas rättsvårdande myndigheter och 
 
SV 9   SV civilförsvarsorganisationer bör se till att de t europeiska programmet för skydd av viktig 
infrastruktur blir en integrerad del av de ras arbete för planeri ng och information till 
allmänheten.  
Kommissionen kommer i nära samarbete med nätv erket att utveckla ytte rligare åtgärder som 
exempelvis kan bestå av att lagstiftning anta s eller information spri ds. Arbetsgruppen för 
polischefer och Europol kommer att spela en ro ll vid spridningen av information om gällande 
säkerhetsnivåer och underrättels euppgifter till medlemsstater nas rättsvårdande myndigheter 
som i sin tur får lämna rekommendationer och etablera kontakter med ägare och operatörer av 
viktig infrastruktur angående relevant inform ation om hot, bistå med säkerhetsrådgivning och 
utarbeta strategier t ill skydd mot terrorism. 
Medlemsstaternas regeringar komme r även fortsättnings vis att bygga upp eller utveckla och 
underhålla databaser över viktig  infrastruktur av vikt för nationen. De kommer också att 
ansvara för utvecklingen, utvärderingen oc h översynen av aktuella planer samt för 
kontinuiteten i tjänsterna i sina länder. Vid ut arbetandet av det eur opeiska programmet för 
skydd av viktig infrastruktur kommer kommi ssionen att lägga fram förslag om vilket 
minimiinnehåll och -format som sådana databa ser bör ha och hur de bör sammankopplas med 
varandra. 
Medlemsstaternas regeringar skall i sin tur fort sätta att informera ägare och operatörer av 
viktig infrastruktur (och andra medlem sstater om så krävs) om relevanta 
underrättelseuppgifter och varningar samt om  den överenskomna typ av reaktion som 
förväntas för varje hot- eller beredskapsnivå.  
Ägare och operatörer av viktig infrastruktur skall säkra sina anläggningar på lämpligt sätt 
genom att verkställa sina säkerhetsplaner och genomföra regelbundna inspektioner, övningar 
och bedömningar samt utarbeta planer. Medlem sstaterna skall kontrollera den övergripande 
processen medan kommissionen sk all säkerställa att den verkst älls på samma sätt i hela 
unionen med hjälp av lämp liga inspektionssystem.  
5.3. Mål och framgångsindikatorer för det eu ropeiska programmet för skydd av 
viktig infrastruktur  
Målet med det europeiska program met för skydd av viktig infrastruktur är att säkerställa 
lämpliga och lika nivåer avseende skyddsåtgärd erna för den viktiga infrastrukturen, ett 
minimalt antal svaga punkter och snabba, test ade återhämtningsåtgärder inom unionen. För 
kommissionens del är detta en skyldighet. Europeiska programmet för skydd av viktig 
infrastruktur är en del av en  fortlöpande och regelbunden över syn som kommer att krävas för 
att hålla jämna steg med frågorna och problemen inom gemenskapen.  
Framsteg skall mätas med hjälp av följande åtgärder: 
• Medlemsstaternas officiella id entifiering och inventering av  viktig infrastruktur på 
det egna territoriet enligt de priorite ringar som gjorts inom ramen för det 
europeiska programmet för s kydd av viktig infrastruktur. 
• Företag som samarbetar inom enskilda sektorer och med berörda myndigheter för 
att sprida information och minska risken för incidenter som förorsakar omfattande 
och ihållande störningar i viktig infrastruktur. 
 
SV 10   SV • Europeiska gemenskapen föresätter sig att genom samarbete mellan samtliga 
berörda offentliga och privata aktörer inrätta ett gemensamt förfaringssätt för att 
hantera säkerheten i fråga om viktig infrastruktur.  
 
SV 11   SV TECHNICAL ANNEX  
GLOSSARY 
Critical Infrastructure (CI) 
Those physical resources; services; and informa tion technology facilities, networks and assets 
which, if disrupted or destroyed, would have a se rious impact on the health, safety, security or 
economic well-being of Europeans or the eff ective functioning of the EU or its Member 
States governments. 
Critical infrastructure Warning Information Network (CIWIN) 
A EU network to assist Member States, EU Institutions, owners and operators of critical 
infrastructure to exchange information on sh ared threats, vulnerabi lities and appropriate 
measures and strategies to m itigate risk in support of critic al infrastructure protection. 
Critical Infrastructure Protection (CIP)  
The programs, activities and interactions used by owners and operators to protect their critical 
infrastructure. 
CIP capability 
The ability to prepare for, protect against, mitigate, respond to, and recover from critical 
infrastructure disruptions or destruction.  
European programme for Critical Infrastructure Protection (EPCIP) 
A programme to provide enhanced security for critical infrastructure as an ongoing, dynamic, 
national partnership among EU institutions, critic al infrastructure owner/operators and EU 
Member States to assure the continued func tioning of Europe's cr itical infrastructure 
Infrastructure 
The framework of interdependent networks an d systems comprising identifiable industries, 
institutions (including people a nd procedures), and distributi on capabilities that provide a 
reliable flow of products and services, the sm ooth functioning of governments at all levels, 
and society as a whole. 
Risk 
The possibility of loss, damage or injury. The le vel of risk is a condition of two factors: (1) 
the value placed on the asset by its owner/operator and the impact of loss or change to the asset, and (2) the likelihood that a specific vu lnerability will be exploited by a particular 
threat.  
Risk Assessment 
A process of evaluating threats to the vulnerabilitie s of an asset to give an expert opinion on 
the probability of loss or damage and its  impact, as a guide to taking action. 
 
SV 12   SV Risk Management 
A deliberate process of understanding risk a nd deciding upon and implementing actions to 
reduce risk to a defined level, which is an accep table level of risk at an acceptable cost. This 
approach is characterized by identifying, measuring, and c ontrolling risk s to a level 
commensurate with an assigned level. 
Threat 
Any event that has the potential to disrupt or destr oy critical infrastructure, or any element 
thereof. An all-hazards approach to threat includes accidents, natural hazards as well as 
deliberate attacks. 
Threat Assessment 
A standardized and reliable manner to evaluate threats to infrastructure. 
Vulnerability  
A characteristic of an element of the critical infrastructu re's design, implementation, or 
operation that renders it susceptible to destruction or incap acitation by a threat.