SV    SV  EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION 
Bryssel den 13.10.2004 
KOM(2004) 675 slutlig 
  
VITBOK 
om översynen av förordning nr 4056/86 avseende tillämpningen av gemenskapens 
konkurrensregler på sjötransporter 
(framlagt av kommissionen)  
     
{SEΚ(2004) 1254}
 
SV 2   SV 1. INLEDNING  
1.1. Syftet med vitboken 
1. Syftet med denna vitbok är att presentera fr amtidsutsikterna på sjötransportområdet. I 
vitboken analyseras särskilt om nuvarande bestämmelser i förordning nr 4056/86 skall behållas, ändras eller upphävas. Vida re diskuteras i v itboken om det vore 
lämpligt att ersätta nuvarande gruppundant ag för linjekonferenser i förordning nr 
4056/86 med andra gemenskapsinstrument (som till exempel med ett annat gruppundantag eller med en uppsättning riktlin jer) som täcker alla nya former av 
affärsamarbete mellan aktörer som bedriver li njetrafik på vissa trad er till och från EU 
(utöver redan befintliga samarbetsforme r såsom konsortier och allianser).  
1.2. Rådets förordning nr 4056/86 
2. Rådets förordning nr 4056/86 om detaljerad e regler för tilläm pning av artiklarna 81 
och 82 i fördraget på sjöfarten (nedan kallad fördrag 4056/86)
1 hade ursprungligen 
en dubbel funktion. Å ena sidan innehö ll den procedurregler som försåg 
kommissionen med praktiska instrument för effektiv insamling av uppgifter och 
tillämpning av gemenskapens konkurrensregl er inom sjötransportsektorn. Å andra 
sidan innehöll den vissa bestämmelser för sj öfartssektorn. Det vikt igaste av dessa är 
ett gruppundantag från förbudet i artikel 81.1 i fördraget som tillämpas på vissa grupper av avtal, beslut eller samordnade  förfaranden mellan linjekonferenser. Den 
första funktionen i förordning 4056/86 blev  överflödig den 1 maj 2004 när rådets 
förordning 1/2003 trädde i kraft. Geno m förordningen infördes gemensamma 
konkurrensregler för nästan alla sektorer , inklusive sjöfartssektorn (med några 
särskilda undantag) och samtidigt upphävde s procedurreglerna i förordning nr 
4056/86.
2 De materiella reglerna i förordning  4056/86 har dock ä nnu inte ändrats. 
Efter att de särskilda proce durreglerna för sjötransport upph ävts är det logiskt att ta 
nästa steg, dvs. att se över om det under rådande marknadsvillkor fortfarande är 
motiverat att behålla de särskilda materi ella regler som gäller för sjötransport. 
1.3. Översyn  
3. Översynen skall sättas in i ett övergrip ande europeiskt sammanhang. Under mötet i 
Lissabon i mars 20033 uppmanade Europeiska rådet kommissionen att ” påskynda 
avregleringen inom sektorerna för gas, el, post och transport ”. Vidare har man i 
översynen tagit intryck av en rapport från OECD:s sekretariat som offentliggjordes i 
april 2002 och som rekommenderar at t man upphäver undantaget från det 
kartellförbud som gällt för fastställande av priser och avgiftsdiskussioner.4  
4. Översynen rör huvudsakligen nuvarande gruppu ndantag för vissa linjekonferensers 
konkurrensbegränsande förfaranden, särski lt fastställandet av priser och 
utbudsreglering. Översynen omfattar dock också vissa andra bestämmelser i 
förordning 4056/86, nämligen bestämmelser so m utesluter vissa sj öfartstjänster som 
cabotage (nationella sjöfartstjänster) och trampfart (icke-reguljär trafik) från genomförandet av konkurrensreglerna, en bestämmelse om tekniska avtal och en 
bestämmelse om lagvalsregler. 
 
SV 3   SV 5. Under de 18 år som gått sedan förordning 4056/86 antogs har marknaden för 
linjesjötransporter ändrats. Särskilt har uppgiften för de  transportörer som erbjuder 
denna tjänst utanför linjekonf erenser (fristående operatöre r) ökat i omfattning på de 
flesta traderna till och frå n EU. Dessutom har operativa former av samarbete mellan 
transportörer (som inte inbegriper fast ställande av priser), som konsortier och 
allianser ökat. Vidare har konfidentiella  avtal som ingås mellan individuella 
transportföretag och befraktare, såsom i ndividuella tjänstekont rakt, ökat kraftigt i 
omfattning. Denna utveckling ger upphov till frågan om ett gruppundantag för fastställande av priser och kapacitetsre glering mellan linjekonferenser fortfarande 
kan godtas i enlighet med ar tikel 81.3 i fördraget. 
6. Medlemsstaterna
5 har samtyckt till att översynen genomförs i tre etapper, bestående 
av: 1) faktainsamling, 2) en kommissionsra pport och 3) ett lagstiftningsförslag. 
Översynen inleddes i mars 2003 genom o ffentliggörandet av ett samrådsdokument 
(nedan kallat “samrådsdokumentet från 2003”), som finns på http://europa.eu.int/comm/competition/ antitrust/legislation/maritime/en.pdf
. 
Sammanlagt tog kommissionen emot 36 svar från linjetrafikföretag (transportföretag), transpor tanvändare (befraktare och speditörer), medlemsstaterna, 
konsumentsammanslutningar och andra be rörda parter. En grupp ekonomer från 
Erasmusuniversitetet i Rotterdam fick i uppgi ft att bearbeta dessa svar. Svaren på 
samrådsdokumentet och den slutliga ra pporten från Erasmus-gruppen finns på 
kommissionens hemsida. Efter ett offentligt förhör i december 2003 lade generaldirektoratet för konkurrens fram resultatet från samrådsförfarandet och 
slutsatserna från dess preliminära bedömni ng i ett diskussionsunde rlag (nedan kallat 
”diskussionsunderlaget”). Detta tjänade som underlag för en diskussion med 
medlemsstaterna i maj 2004 och offentliggjordes också på 
http://europa.eu.int/comm/co mpetition/antitrust/others/
. 
1.4. Frågor 
7. I översynen av förordning 4056/86 beha ndlas huvudsakligen följande frågor: 
(a) Är det under rådande ma rknadsförhållanden fortfa rande berättigat att med 
utgångspunkt i artikel 81.3 i fördraget behålla gruppundantaget för fastställande av fraktpriser, utb ud och reglering av marknaden för 
linjekonferenser? 
(b) Om inte, vore det nödvändigt och lämpligt att anta andra 
gemenskapsinstrument (som t.ex. ett annat gruppundantag el ler en uppsättning 
riktlinjer) som täcker eventuella nya fo rmer av kommersiellt samarbete mellan 
linjerederier på trader till och från EU (utöver redan befintliga samarbetsformer, som kons ortier och allianser)? 
(c) Är det fortfarande berät tigat att trampfarts- och ca botagetjänster undantas från 
genomförandebestämmelserna  i förordning nr 1/2003? 
(d) Finns det något giltigt skäl till att behålla det särskilda undantaget för avtal som 
är rent tekniska i förordning 4056/86? 
(e) Finns det något giltigt skäl till att behålla lagvalsreglerna i förordning 4056/86? 
 
SV 4   SV 2. GRUPPUNDANTAGET FÖR LINJEKONFERENSER  
8. I förordning 4056/86 föreskrivs, på viss a villkor och med förbehåll för vissa 
skyldigheter, ett så kallat gruppundantag  för avtal, beslut och samordnade 
förfaranden för alla eller vissa medlemmar i en eller flera linjekonferenser, enligt 
definitionen i artikel 1.3 b i förordning 4056/86 när de har som målsättning att fastställa priser och transportvillkor och som dessutom omfattar en eller flera av följande samarbetsformer: 
– Samordning av tidtabeller, datum för avsegling eller anlöp. 
– Bestämning av turtätheten. 
– Samordning eller fördelning av avseglingar eller anlöp bland 
linjekonferensens medlemmar. 
– Reglering av varje medlems transportkapacitet. 
– Fördelning av laster eller i nkomster mellan medlemmarna.  
9. Det framgår av själva förordninge n, kommissionens beslutspraxis och EG-
domstolens rättspraxis att förordni ng 4056/86 innehåller ett gruppundantag ” av helt 
exceptionell karaktär ”
6, för det undantar på obestämd tid  fastställande av priser och 
kapacitetsreglering, som normalt betr aktas som särskilt allvarliga 
konkurrensbegränsningar7 och det innehåller inte  några tröskelvärden för 
marknadsandelar. Förordningen kan bara  beskrivas genom att sättas in i sitt 
historiska sammanhang. 
10. Linjekonferenserna har försökt att tolka gruppundantaget i vida termer. 
Linjekonferenserna ansåg sä rskilt att gruppundantaget omfattade avtal om icke-
utnyttjande av kapacitet8 och fastställande av pr iser för landtransporter.9 Denna 
tolkning har emellertid varken godtagit s av kommissionen eller EG-domstolen. 
Gruppundantaget är ett undantag från artikel 81.1 i fördraget och bör därför tolkas 
strikt.10 Målsättningar som följs genom andra bestämmelser i fördraget kan bara 
beaktas i den utsträckning de  kan integreras i de fyra  villkoren i artikel 81.3 i 
fördraget11. 
2.1. Bedömning 
11. Gemenskapens konkurrensregler har utform ats under antagandet att konkurrens ger 
konsumenterna de bästa tjänsterna till mest fördelaktigt pris. Av denna orsak är utgångspunkten i fördraget a tt konkurrensen inte skall snedvridas och att varje 
undantag från den regeln skall vara be rättigad. Avtal som begränsar konkurrensen 
enligt innebörden i artikel 81.1 i fördraget (såsom avtal om fastställande av priser 
och kapacitetsbegränsning) kan bara undant as om de uppfyller de fyra kumulativa 
villkor  som anges i artikel 81.3 i fördraget, nämligen 
1) att avtalet skall bidra till att förb ättra produktionen eller distributionen av 
varor eller till att främja tekniskt eller ekonomiskt framåtskridande 
(effektivitet), 
 
SV 5   SV 2) att konsumenterna tillförsäkras en skälig andel av den vinst som 
därigenom uppnås (fördel för konsumenterna), 
3) att de berörda företagen inte åläggs begränsningar som inte är 
nödvändiga för att uppnå dessa mål (nödvändighet), och slutligen 
4) att avtalet inte ger fö retagen möjlighet att sätta konkurrensen ur spel för 
en väsentlig del av varorna i fråga (ingen eliminering av konkurrensen).  
12. Tillämpningen av artikel 81.3 i fördraget på  vissa kategorier av avtal genom ett 
gruppundantag grundas på antagandet att konkur rensbegränsande avtal, som omfattas 
av förordningen, uppfyller vart  och ett av de villkor som anges i artikel 81.3 i 
fördraget. 
13. Motiveringen till gruppundantaget för linje konferenser föreskrivs i skäl 8 i 
inledningen till förordning 4056/86, som i huvudsak har som utgångspunkt att linjekonferenser ger stabilitet som säkerställ er tillförlitliga tjän ster som inte kan 
uppnås med hjälp av mindre konkurrensbegr änsande medel. I detta avseende 
uttryckte förstainstansrätten att ” rådet inte anfört (och ha de för övrigt inte kunnat 
göra det) att begreppet stabilitet är viktigare än frågan om konkurrensen .
12 
14. Det bör påpekas att motiveringen i skäl  8 i förordning 4056/86 inte grundas på 
kommissionens erfarenheter av tillämpningen av artike l 81.3 på linjekonferenser13. 
Den centrala fråga som undersöktes vid översynen är om motiveringen för 
fastställande av priser och reglering av  utbudet mellan linjekonferenser i förordning 
4056/86 (fortfarande) kan anses gälla med ta nke på de rådande marknadsvillkoren 
och de kumulativa villkoren i artikel 81.3 i fö rdraget. Om inte, fi nns det inte längre 
något laga skäl till gruppundantaget, som följaktligen endera måste upphävas eller omarbetas. Parterna har för detta ända mål uppmanats att inkomma med faktiska 
bevis.  
15. Såsom närmare beskrivs i bilagan framgår det av samrådsförfarandet att de fyra 
kumulativa villkoren för att godkänna ett undan tag för linjekonferensers fastställande 
av priser, reglering av utbud och marknaden inte längre förefaller vara uppfyllda. Det 
finns inga fullt bindande ekonomiska belägg för att de antaganden på vilka gruppundantaget godkändes vid den tidpunkt nä r det antogs 1986 fortfarande skulle 
gälla under rådande marknadsförhållanden och på grundval av de fyra kumulativa 
villkoren i artikel 81.3 i fördraget.  
3. A
NDRA FORMER AV SAMARBETE MELLAN LINJEKONFERENSER  
3.1. Inledning 
16. Linjekonferenser är inte den enda organisa tionsformen för linjerederier. Linjetrafik 
kan också tillhandahållas genom konsortier och allianser. Konsortieverksamheter 
gruppundantas i enlighet med artikel 81.3 i fö rdraget under förutsättning att vissa 
villkor och ålägganden uppfylls, vilka anges i förordning nr 823/2000. Transportörerna kan också slå samman sina verksamheter, vilket måste bedömas efter gällande (nationella eller ge menskaps-) regler om kontroll av 
företagskoncentrationer.  
 
SV 6   SV 3.2. Diskussionsavtal 
17. Exempel på andra former av samarbete mellan linjerederier än de som redan finns 
tillgängliga på trader till och från EU är de så kallade diskussionsavtalen. Diskussionsavtal förekommer särskilt på trader till och från Förenta staterna och Australien.
14 Ett diskussionsavtal är ett slags ra mavtal som ger transportföretag som 
är medlemmar i linjekonferenser  och fristående rederier möjlighet att på ett flexibelt 
sätt samordna sitt konkurrensmässiga beteende  på marknaden vad gä ller lastavgifter 
och andra transportvillkor. Avtalens tillämpningsområde och innehåll kan variera. 
Diskussionsavtal omfattar normalt utbyt e av känsliga affärsuppgifter mellan 
konkurrenter och skall därför iaktta EG- domstolens fastställda rättspraxis om 
informationsutbyte. Ännu viktigare är, vilk et man erfarit i Förenta staterna, att 
diskussionsavtalens flexibilitet gör dem attr aktiva för rederier som av tradition varit 
fristående. I detta avseende kan diskussions avtal konkurrenspolitiskt sett bli ti ll större 
nackdel än linjekonferenser, eftersom de kan undanröja en effektiv extern konkurrens 
till linjekonferenserna.  
18. Andra former av samarbete mellan fartygsäg are som är förenliga med gemenskapens 
konkurrenslagstiftning är också tänkbara. 
3.3. ELAA:s förslag 
19. European Liners Affairs Association (EL AA) har till kommissionen lagt fram ett 
förslag om en ny ”regleringsram” för linjetrafik till och från EU15, som det anser kan 
ersätta förordning 4056/8616. Kommissionen har noterat de tta förslag och betonar att 
det inte är ett resu ltat av någon förhandling eller avtal med kommissionen. Förslaget 
återspeglar bara vad ELAA anser vara en lämplig ram för samarbete mellan linjerederier. I huvudsak består ELAA:s förslag av
17: 
– Utbyte och diskussion mellan linjered erier om aggreger ade uppgifter om 
kapacitetsutnyttjande och marknadens stor lek inom varje trad och på basis av 
region/område till region/område ( uppgifter från föregående månad). 
– Utbyte, diskussion och utvärdering av data  avseende utvecklinge n av varuslagen i 
varje trad (baserad på sammanlagna uppgifter med en månads försening.) 
– Diskussion och utvärdering av aggregerad e uppgifter om utbud oc h efterfrågan för 
varje trad/varuslag. Prognoser  av efterfrågan per tr ad och varuslag skall 
offentliggöras. 
– Linjerederierna kan beräkna sin egen marknadsandel ef ter trad, region och hamn 
(aggregerade uppgifter från föregående månad). 
– Prisindex efter typ av utrustning (t.ex. kyl fart/torr last) och/eller trad (aggregerade 
data från föregående kvartal). Dessa uppgifter skall offentliggöras. 
– Tilläggs- och extraavgifter på basis av offentligt tillgängliga och genomblickbara 
formler, vars närmare innehåll sk all diskuteras med befraktarna. 
 
SV 7   SV 3.4. Preliminära synpunkter på ELAA:s förslag 
20. Kommissionen välkomnar transportföretagens välvilliga inställning till att överväga 
andra sätt att organisera linjetrafiken i framtiden än det nuvarande systemet med linjekonferenser. Branschen har själv påpeka t att vissa transportföretag idag inte 
alltid är särskilt intresserade av de verksamheter  som undantas i förordning 4056/86 
(det vill säga särskilt fastställande av pr iser och reglering av utbud och marknaden), 
utan snarare av själva ”diskussionsprocesse n” kring dem. Det är  dock nödvändigt att 
noggrant undersöka varje nytt förslag om sa marbetsram mellan linjerederier för att 
fastställa om det är förenligt med gemenskapens konkurrensregler. 
21. Kommissionen är väl medveten om att lin jekonferensrederierna varit vana att 
genomföra näringsverksamhet som i varje annan ekonomisk sektor normalt skulle 
varit förbjuden enligt gemenskapens konkurre nsregler. Den privil egierade ställning 
som linjekonferensrederierna haft kan komm a att göra det svårt för vissa av dem att 
anpassa sig till en situation där de måst e uppfylla kraven i gemenskapens normala 
konkurrensregler som alla andra bransche r. Det är mot denna bakgrund också 
förståeligt att rederierna från en kommers iell synvinkel kan försöka få till stånd en 
”gradvis nedläggning" av nuvara nde ordning eller åtminsto ne en alternativ ordning 
som ligger nära nuvarande ordning och som på bästa vis tillgodoser deras uppfattning om sin särskilda st ällning. Det bör dock påpeka s att varje fortsättning av 
särbehandlingen av linjetransportreder ierna inom ramen för gemenskapens 
konkurrensregler jämfört med andra kapi talintensiva branscher med höga fasta 
kostnader och fluktuerande efterfrågan (som t.ex. lufttransporter) måste vara mycket 
övertygande. Vidare skall hänsyn tas till vilk en påverkan varje al ternativt system kan 
få på den samlade  linjerederinäringen. In te bara linjekonferensred eriernas intressen, 
utan också deras konkurrenters (de fristående  rederierna), kundern as (befraktarnas) 
och slutanvändarnas intressen måste beva kas. ELAA har betonat att dess förslag 
beaktar hela linjetransportbranschen, inte bara rederierna, utan  också deras kunder. 
Mot denna bakgrund välkomnar kommissionen synpunkter från alla berörda parter, 
särskilt från befraktare (organisationer so m ESC och fristående befraktare), på de 
olika inslagen i förslaget. 
3.5. Slutsatser 
22. Om nuvarande gruppundantag för linjekonferen sers fastställande av priser och 
kapacitetsreglering upphävs kommer det att innebära att linjekonferenser på trader 
till och från EU, såsom de definieras i förordning 4056/86, blir oförenliga med 
fördragets artikel 81.
18 Frågan är om vilket slags nytt rättsligt gemenskapsinstrument 
som skulle behövas för att ge riktlinjer för tillämpningen av artikel 81 på andra 
former av samarbete mellan linjerederier . Behovet och typen av sådana rättsliga 
instrument beror naturligtvis mycket på vilken form av samarbete som föreslås. 
Särskilt om den inbegriper konkurrensbegrän sning av det slag som avses i artikel 
81.1 i fördraget och om så är fallet, huruv ida villkoren för ett undantag i enlighet 
med artikel 81.3 i fördraget ka n betraktas som uppfyllda. 
23. Kommissionen välkomnar synpunkter från berö rda parter om behovet av ett rättsligt 
instrument avseende en eventuell ny form av samarbete mellan linjetrafikrederier och 
vilken form av instrument som i så fall borde införas. 
 
SV 8   SV 4. CABOTAGE OCH TRAMPFART  
24. Internationell trampfart en ligt definitionen i artikel 1.3 a i förordning 4056/86 och 
sjötransport som enbart utförs mellan hamnar i en och samma medlemsstat 
(cabotage) som behandlas i artikel 1.2 i förordning 4056/86, undantas för närvarande 
från genomförandet av gemenskapens konku rrensregler i enlighet med artikel 32 a 
och 32 b i förordning 1/200319, 20. 
25. Såsom förklaras närmare i bilagan har i nga hållbara argument  lagts fram som 
motiverar att dessa tjänster fortsatt skulle gynnas av andr a regler för tillämpning än 
dem som rådet har beslutat skall tillämpas på alla andra näringslivssektorer. Inte 
heller förklaras vilka berättigade negativa fö ljder sådana förfarandeändringar kan få 
på branschen. Utifrån denna grund föreslår  kommissionen att cabotage och trampfart 
skall omfattas av de allmänna reglerna för tillämpning i förordning nr 1/2003. För att hjälpa trampfartsindustri n att korrekt bedöma sina  ”poolavtal” överväger 
kommissionen att utfärda någon form av  vägledning, vars utformning skall 
fastställas.  
5. T
EKNISKA AVTAL  
26. I artikel 2 i förordning nr 4056/ 86 tillåts leverantörer av ma ritima transporttjänster att 
ingå avtal som bara har till syfte och effekt att genomföra tekniska förbättringar eller 
tekniskt samarbete. Dessa avtal omfatta s inte av artikel 81.1 i fördraget. 
Bestämmelsen innehåller vissa exempel, såsom avtal om normer eller typer av fartyg och utrustning och samordning av transpor ttidtabeller för förbindelselinjer.  
27. Såsom förklaras närmare i bilagan är detta specifika undantag för tekniska avtal, som 
bekräftas i EG-domstolens rättspraxis, bara av förklarande art och i rapporten 
föreslås därför att denna bestämmelse skall upphävas. Rådet upphävde den inom lufttransportsektorn tidigare i år. 
6. L
AGVALSREGLER  
28. I artikel 9 i förordning 4056/86 föreskrivs  ett förfarande som skall följas om 
tillämpningen av förordningen skulle leda til l konflikt med tredje lands lagstiftning. I 
detta fall skall kommissionen samråda me d tredje lands myndigheter och vid behov 
anmoda rådet att ge den befogenhet att in leda förhandlingar. Bakgrunden till att 
denna bestämmelse infördes i föror dning 4056/86 var vid denna tidpunkt den 
allmänna uppfattningen att tillämpningen av förordning 4056/86, mot bakgrund av de 
internationella sjötransporternas karaktär, kunde skapa konflikter med 
bestämmelserna och lagarna i vissa tredje länder och skada viktiga handels- och 
sjöfartsintressen ( skäl 15  i förordning 4056/86). 
29. Såsom förklaras närmare i bilagan har hitt ills inga lagvalskonf likter uppstått och 
kommer sannolikt inte att uppstå, även om gruppundantaget för linjekonferenser 
upphävs helt. Det förefaller därför inte finnas något skäl till att behålla denna 
bestämmelse. 
 
SV 9   SV 7. SLUTSATSER  
30. Med beaktande av de olika frågor som tag its upp ovan kan följande slutsatser dras: 
(a) Är det under rådande marknadsförhållande n fortfarande motiverat att, i 
enlighet med artikel 81.3 i förd raget, ha ett gruppundantag för 
fastställande av priser, utbud och reglering av marknaden för 
linjekonferenser?  Det finns inga fullt bindande ekonomiska belägg för att 
de antaganden på vilka gruppundant aget godkändes vid den tidpunkt när 
det antogs 1986, fortfarande kan motiveras under rådande marknadsförhållanden och på grundval av de fyra kumulativa villkoren i 
artikel 81.3 i fördraget.  Utifrån denna grund föreslår kommissionen att 
nuvarande gruppundantag för linjekonferenser skall upphävas. 
(b) Om inte, bör kommissionen föreslå att gruppundantaget ersätts av ett 
annat rättsligt instrument för linjetr afik som tillämpas på trader till och 
från EU?  Kommissionen skall bedöma rele vanta förslag från branschen 
och synpunkter från aktieägare för a tt, genom ett lämpligt rättsligt 
instrument, inta en ståndpunkt avsee nde en alternativ samarbetsram 
mellan linjerederier. ELAA har redan lagt fram konkreta förslag om en 
sådan samarbetsram. Innan en stån dpunkt tas avseende dessa förslag 
uppmanar kommissionen berörda tredje  parter att inkomma med sina 
synpunkter och lägga fram alternativa valmöjligheter.  
(c) Är det fortfarande motiv erat att trampfart och cabotage (dvs. nationella 
sjöfartstjänster) undantas från genomförandet av konkurrensreglerna i 
förordning 1/2003?  Det har inte lagts fram några hållbara argument som 
motiverar varför dessa tjänster behöver gynnas av andra regler för 
tillämpning än dem som rådet har beslutat skall gälla för alla 
näringlivssektorer.
 Inte heller förklaras vilka berättigade negativa följder 
sådana förfarandeändringar kan få på branschen . Utifrån denna grund 
föreslår kommissionen att cabotage och trampfart skall omfattas av 
förordning nr 1/2003. Ko mmissionen skall förse trampfartssektorn med 
viss vägledning vad gäller genomförande t av konkurrensreglerna i denna 
sektor.   
(d) Finns det något giltigt skäl till at t behålla det särskilda undantaget för 
avtal som är rent tekniska?  Den regel om tekniska avtal som anges i 
artikel 2 i förordning 4056/86, som bekr äftats av domstolen, är bara av 
förklarande art och därför överväg er kommissionen att upphäva denna 
regel, såsom den upphävdes av rådet i nom lufttransports ektorn tidigare i 
år.  
(e) Finns det något giltigt skäl till at t behålla lagvalsreglerna i förordning 
4056/86?  Hittills har ingen konflikt om lagva l uppstått och det förefaller 
därför inte finnas något skäl till a tt behålla artikel 9 i förordning 4056/86. 
Innan kommissionen intar en st åndpunkt i denna fråga uppmanar 
kommissionen berörda parter , särskilt dess internationella motparter, att 
lämna sina synpunkter på behovet av lagvalsregler. 
 
SV 10   SV 8. FÖRESLAGNA ÅTGÄRDER  
31. Mot bakgrund av ovannämnda slutsats er föreslår kommissionen följande: 
– Att överväga ett upphävande av  nuvarande materiella re gler i förordning 4056/86, 
särskilt gruppundantaget för linjekonferenser  och undantaget för tekniska avtal.  
– Att undersöka vilket slags instrument som behövs för att ersätta förordning 
4056/86 och lämna ett lämpligt förslag för detta ändamål, med hänsyn tagen till den europeiska linjefartssektorns konku rrensmässiga ställning i ett globalt 
perspektiv. 
– Att noggrant undersöka det förslag från EL AA som tagits upp i detta dokument 
mot bakgrund av de förslag som tagits em ot av berörda tredje parter och varje 
annat förslag som kan komma att lämnas av  branschen eller a ndra berörda parter. 
– Att föreslå en ändring av förordning nr 1/2003, så att nuvarande undantag för 
trampfart och cabotage upphävs från dess tillämpningsområde. 
– Att noggrant undersöka om det finns något skäl till att behålla lagvalsreglerna. 
9. U
PPMANING OM ATT INKOMMA MED SYNPUNKTER  
32. Kommissionen uppmanar medlemsstaterna, alla andra institutioner och berörda 
parter att inom två månader från o ffentliggörandet inkomma  med synpunkter på 
denna vitbok. Synpunkterna skall lämnas till följande adress: 
Som rekommenderat brev till följande adress: 
Generaldirektoratet för konkurrens 
Europeiska kommissionen Enhet D2 (transport) Vitbok om översyn av sjöfart Rue Joseph II 70, 2/237  
1049 Bryssel 
Uppgifterna kan även sändas per e- post till följande adress: 
COMP-D2-REVIEW4056@cec.eu.int  
Bifogas : Bakgrundsdokument 
 
SV 11   SV  
                                                 
1  Rådets förordning (EEG) nr 4056/86 av den 22 d ecember 1986 om detaljerade regler för tillämpning av 
artiklarna 85 och 86 i fördraget på sjöfarten, EGT L 378, 31.12.1986, s. 24, ändrad genom rådets förordning nr 1/2003 av  den 16 december 2002 (EUT L 1, 4.1.2003, s. 1). 
2  Rådets förordning nr 1/2003 av den 16 december 2002 (EUT L 1, 4.1.2003, s. 1). 
3  SN 100/1/100. 
4  Rapport från OECD:s sekretariat från april 2002, Konkurrenspolitik inom linjesjöfart, s. 74-80, som 
finns på http://www.oecd.org/dataoecd/13/46/2553902.pdf 
5  Tillfälliga  rådgivande kommittén den 25 mars 2002.  
6  Se t.ex. mål T-86/95, Companie Générale Maritime,  REG 2002, s. II-1011, punkterna 254, 393 och 
484.  
7  Särskilt allvarliga konkurrensbegränsningar betraktas allmänt som begränsningar som har till syfte att 
 begränsa konkurrensen enligt artikel 81.1 i fördrage t, vilka normalt inte uppfyller villkoren för ett 
 undantag enligt artikel 81.3 i fördraget.  
8  Se kommissionens beslut om TAA, EATA och det ändrade TACA-avtalet av den 14 november 2002 
(EGT L 26, 31.1.2003, s. 53) och kommissionens pr essmeddelande av den 14.11.2002, IP/02/1677. 
9  Se kommissionens beslut om TAA, FEFC och det ändrade TACA-avtalet av den 14 november 2002 
(EGT L 26, 31.1.2003, s. 53) och kommissionens pr essmeddelande av den 14.11.2002, IP/02/1677. 
10  Dom i förenade målen T-191/98, T-212/98, T-213/98 och T-214/98, TACA , REG 2003 – ännu inte 
 offentliggjord, punkt 568.  
11  Se dom i mål T-17/93, Matra , REG, 1994, s. II-595, punkt 139, och mål 26/76, Metro (I),  Rec. 1977, s. 
1875, punkt 43. 
12  Dom i mål T-395/94, TAA, REG 2002 s. II-00875, punkt 261. 
13  För jämförelse, se till exempel kommissionens förordning (EG) nr 823/2000 av den 19 april 2000 om 
tillämpning av artikel 81.3 i fördraget på vissa grupper av avtal, beslut och samordnade förfaranden 
mellan linjerederier (konsortier)  (EGT L 100, 20.4.2000, s. 24), kommissionens förordning (EG) nr 
1400/2002 av den 31 juli 2002 om tillämpningen av artikel 81.3 i fördraget på grupper av vertikala avtal 
och samordnade förfaranden inom motorfordonssektorn (EGT L 203, 1.8.2002, s. 30) och 
kommissionens förordning (EG) nr 2790/1999 av den 22 december 1999 om tillämpningen av artikel 
81.3 i fördraget på grupper av vertikala avtal och samordnade förfaranden  (EGT L 336, 29.12.1999, s. 
21), i vilka kommissionen uttryckligen hänvisade till de erfarenheter som förvärvats inom den berörda 
sektorn och som gjorde det möjligt för den att definiera kategorier av avtal som normalt ansågs uppfylla 
villkoren i artikel 81.3. 
14  För en närmare beskrivning av situationen avseende denna rättspraxis se bilagan till detta dokument. 
15  Linjesjötransporttjänster definieras av ELAA i dess förslag som ”transport av varor som utförs 
regelbundet på en eller flera särskilda rutter mellan hamnar och enligt tidtabeller och på 
avseglingsdatum som meddelas i förväg, och som mot betalning kan utnyttjas på samma sätt av alla transportbrukare, även tillfällig, och därmed sammanhörande verksamhet”  (jämför artikel 2.2 i 
förordning nr 823/2000).  
16  ELAA:s slutliga förslag av den 6 augusti 2004, finns på   
http://europa.eu.int/comm/competition/antitrust/others/ maritime/elaa_proposal/elaa_proposal_6_august
_2004_en.pdf. 
 
SV 12   SV                                                                                                                                                          
17  För närmare beskrivning av ELAA:s förslag hänvisas till bilagan. 
18  Åtminstone en linjekonferens i betydelsen en gru pp av två eller fler linjerederier som tillhandahåller 
linjetrafik enligt enhetliga eller gemensamma lastavgifter (jämför definitionen på en linjekonferens i 
artikel 1.3 b i förordning 4056/86).  
19  Rådets förordning nr 1/2003 ersatte från den 1 maj 2004 procedurreglerna i förordning nr 4056/86. 
Undantaget för cabotage och trampfart från förordning nr 4056/86 har sedan den 1 maj 2004 inte längre 
någon praktisk betydelse. 
20  För att undvika eventuella missförstånd bör påpekas att de materiella reglerna (artiklarna 81 och 82 i 
EG-fördraget) också är tillämpliga på dessa tjänster. Undantaget begränsas till genomförandet  av 
konkurrensreglerna, förordning nr 1/2003 är alltså inte tillämplig på trampfart och cabotage.