15. är övertygat om att det för att bekämpa olagliga grödor bör ges företräde för framförhandlade sam-
förståndslösningar, jordreform och alternativa grödor tillsammans med straffrättsliga förfaranden motsmugglare och penningtvättare framför besprutningskampanjer; anser i detta avseende att unionen måstevidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa ett slut på den storskaliga användningen av kemiska herbicideroch förebygga att biologiska agenser som Fusarium oxysporum införs, med hänsyn till den fara som använd-
ningen av dessa utgör för människors hälsa och miljön,
16. betonar betydelsen av att stärka det regionala samarbetet och dialogen på grundval av principen om
internationellt medansvar, med hänsyn till att tidigare erfarenheter i kampen mot olagliga grödor visar attom detta problem bemöts i endast ett land, leder detta endast till att problemen flyttas till grannländerna,
17. betonar att det är nödvändigt att öka det interregionala samarbetet för att begränsa och utrota
narkotikasmuggling och bekämpa penningtvätt; i detta avseende bör Europeiska unionen stödja Colombiasbegäran att få underteckna Strasbourgkonventionen,
18. uppmanar den venezuelanska regeringen att samarbeta med den colombianska regeringen i gemen-
samt upprättade mekanismer som gör det möjligt att lösa gränsproblem anknutna till kampen mot pro-
duktion och smuggling av narkotika,
19. uppmanar den colombianska regeringen att följa det förhållningssätt som använts i samtal med
FARC för att upprätta dialog med de andra gerillagrupperna i syfte att främja principerna om neutralitetoch insyn och därigenom vinna stöd från de olika väpnade grupperna för planerade program och projekt,
20. uppmanar alla väpnade grupper att stödja en humanitär överenskommelse enligt vilken de skall
upphöra med kidnappningar, frisläppa fångar, avstå från terroristattacker, från att värva minderårigaanhängare och från att genomföra attacker mot civilbefolkningen samt ingå ett allvarligt menat avtal omeldupphör,
21. upprepar sitt stöd för FN:s höge kommissarie för de mänskliga rättigheterna och dennes ansträng-
ningar för att säkerställa en humanitär överenskommelse i Colombia,
22. uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till rådet och kommissionen samt regering-
arna i Colombia, Venezuela och de medlande staterna.
13. Tvärvetenskapliga arbetsgruppen mot organiserad brottslighet
A5-0398/2000
Europaparlamentets resolution om rapporten från den tvärvetenskapliga arbetsgruppen mot orga-
niserad brottslighet (10972/2/1999/ jdash C5-0039/2000 jdash 1999/0916(COS))
Europaparlamentet utfärdar denna resolution
Vdash med beaktande av rapporter från den trävetenskapliga arbetsgruppen mot organiserad brottslighet
(1092/2199 Vdash C5-0039/2000),
Vdash med beaktande av den gemensamma åtgärden av den 5 december 1997(1), antagen av rådet på grund-
val av artikel K 3 i fördraget om Europeiska unionen, om införande av en ordning för utvärdering avtillämpning och genomförande på nationell nivå av internationella åtaganden i kampen mot den orga-niserade brottsligheten,
Vdash med beaktande av artiklarna 29, 31, 32, 35, 36och 39 i Fördraget om Europeiska unionen,
(1) EGT L 344, 15.12.1997, s. 7.C 267/78 SV 21.9.2001 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Torsdag 1 februari 2001
Vdash med beaktande av de gemensamma åtgärderna antagna av rådet den 29 juni 1998 på grundval av
artikel K 3 i fördraget om Europeiska unionen, om goda rutiner vid inbördes rättshjälp i brottmål(1)
och inrättande av ett europeiskt rättsligt nätverk(2),
Vdash med beaktande av slutsatserna 30 (första delen), 33, 35, 36, 37, 40, 42, 43, 46, 48, 51, 52, 54, 55
och 57 från Europeiska rådets möte i Tammerfors,
Vdash med beaktande av Europeiska unionens strategi inför det nya årtusendet Vdash Förebyggande och
bekämpning av den organiserade brottsligheten(3),
Vdash med beaktande av Europols rapport om den organiserade brottsligheten inom EU under 1998 (14119/
1/1999) av den 1 februari 2000,
Vdash med beaktande av kommissionens meddelande till rådet och Europaparlamentet om ömsesidigt erkän-
nande av slutgiltiga avgöranden i brottmål (KOM(2000) 495),
Vdash med beaktande av det franska ordförandeskapets program för brottsbekämpning och straffrättsligt
samarbete,
Vdash med beaktande av konventioner och andra handlingar om rättsligt samarbete och ömsesidig rättslig
hjälp i brottmål, och framför allt Europarådets och Europeiska unionens instrument,
Vdash med beaktande av Europaparlamentets tidigare resolutioner om straffrättsligt samarbete,
Vdash med beaktande av parlamentets lagstiftningsresolution av den 20 november 1997(4) om förslaget till
gemensam åtgärd om införande av en ordning för utvärdering av tillämpning och genomförande pånationell nivå av internationella åtaganden i kampen mot den organiserade brottsligheten,
Vdash med beaktande av artikel 47.1 i arbetsordningen,
Vdash med beaktande av betänkandet från utskottet för medborgerliga fri- och rättigheter samt rättsliga och
inrikes frågor (A5-0398/2000), och av följande skäl:
A. De teman som valts för en första utvärdering är förseningarna när det gäller tillämpning av systemet
för ömsesidig rättslig hjälp i brottmål och brådskande framställningar om beslagtagande av tillgångar.
B. Medborgarna i Europeiska unionens medlemsstater har rätt att kräva att unionen på ett effektivt sätt
bemöter det växande hot mot deras fri- och rättigheter som brottsligheten innebär, framför allt dengrövre brottsligheten och den organiserade brottsligheten, oavsett om den utövas av inhemska,utländska eller blandade grupper.
C. För att bemöta detta hot krävs en gemensam och radikalt ny ansats inriktad på att bekämpa och
förebygga brottslighet och kriminella organisationer i alla delar av medlemsstaternas territorier, enansats som också måste innebära en mobilisering av resurserna inom rättsväsendet.
D. Ett effektivt straffrättsligt samarbete kan stötta principen om suveränitet gentemot den organiserade
brottslighet som föresatt sig att ignorera regeringarna, demokratin och de olika medlemsstaternas spel-regler för den legala ekonomin.
E. För närvarande kan de luckor och brister som finns i de nationella rättssystemen och i de befintliga
internationella avtalen på det straffrättsliga området, samt de konflikter och olikheter vad gäller ansva-righet som förekommer på grund av att man följer suveränitetsprincipen, leda till att det uppkommerområden och situationer där vare sig den som gör sig skyldig till brottsliga handlingar eller resultatetav sådan brottslig verksamhet straffas.
(1) EGT L 191, 7.7.1998, s. 1.
(2) EGT L 191, 7.7.1998, s. 4.
(3) EGT C 124, 3.5.2000, s. 1.
(4) EGT C 371, 8.12.1997, s. 201.21.9.2001 SV C 267/79 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Torsdag 1 februari 2001
F. Det är oroväckande att vissa sorter av brottslig verksamhet idag är mer lönsamma och mindre riskabla
(t.ex. brott där man använder högteknologi eller miljöbrott), ofta på områden som har mildare rättsligabestämmelser än andra och som i mindre utsträckning prioriteras av de nationella rättsorganen.
G. Europeiska unionens behov av straffrättsligt samarbete går långt utöver att enbart utbyta information
eller bevis och att överföra personer.
H. Med tillfredsställelse noteras den fruktbara starten för det europeiska rättsliga nätverket och dess första
pilotprojekt, och vi vill uppmuntra de nationella kontaktpunkterna och deras förvaltningar till att i allthögre grad engagera sig i nätverkets verksamhet.
I. Fördraget om Europeiska unionen ger en möjlighet att skapa ett straffrättsligt regelverk, framför allt
vad gäller den organiserade brottsligheten, vars delar (överträdelser och påföljder) är resultatet av entillnärmning av de lagar som gäller i medlemsstaterna.
J. Det straffrättsliga samarbete som får konkret form i samarbetet kring processer och verkställandet av
beslut, samt i en inbördes överensstämmelse mellan de regler som tillämpas, ges genom fördraget enviktig roll när det gäller att uppnå målet att erbjuda medborgarna adekvat skydd i ett område medfrihet, säkerhet och rättvisa.
K. Det är med förskräckelse vi konstaterar att de organ som vill utnyttja de rättsliga regler som gäller i
samband med gränsöverskridande förfaranden ofta också måste tillämpa en betydande mängd konven-tioner och lagar som gäller olika geografiska områden och som föreslår olika procedurer eller lös-ningar på de problem det gäller, och att dessa organ inte har enkel tillgång till den lagstiftning som
gäller för det straffrättsliga samarbetet eller till de direktiv som anger vilken lagstiftning som skall till-
lämpas när framställningar skickas eller tas emot.
L. Det saknas en enhetlig tolkning av de olika konventionerna i medlemsstaterna både när det gäller
besluten om vilken rättslig hjälp som skall ges och domsluten om huruvida en begäran skall beviljas.
M. Det är med oro vi konstaterar hur avsaknaden av all tillstymmelse till ett system för sanktioner mot de
stater som inte fullgör (eller som inte i tid fullgör) de skyldigheter som är följden av att man under-tecknat en konvention eller ett internationellt avtal, minskar trovärdigheten för systemet hos dem somskall tillämpa det och utan tvivel negativt påverkar åtgärderna att förebygga brottsligheten.
N. Den mekanism för ömsesidig utvärdering som inrättades på grundval av den handlingsplan mot den
organiserade brottsligheten som antogs i Amsterdam i juni 1997 kan i sig ses som ett verkligt fram-
steg, parallellt med inrättandet av ett europeiskt rättsligt nätverk och andra initiativ som syftar till
modernisering och bättre effektivitet i systemen för förebyggande av och kamp mot den organiseradebrottsligheten.
O. Rådets rapport till Europaparlamentet omfattar endast fem medlemsstater inom Europeiska unionen,
men ytterligare dokument om andra länder har senare blivit tillgängliga.
P. Vi applåderar det beslut som tagits av vissa medlemsstater som redan varit föremål för utvärderingen
om att tidigarelägga reformer och förbättringar vad gäller de delar av den egna lagstiftningen sombedömts som mest brådskande.
Q. Trots detta måste på sikt kontrollen av att medlemsstaterna respekterar de åtaganden man gjort när
det gäller kampen mot den organiserade brottsligheten utövas av Europeiska gemenskapernas domstol,och därför måste införandet av alla andra kontrollsystem betraktas som ett provisoriskt steg.
R. Det traditionella systemet för straffrättsligt samarbete, som baseras på principen om ”framställningar”,
är långsamt och omständligt och avsätter resultat som är tämligen bristfälliga.
S. Vi instämmer i kommissionens ståndpunkt att principen om ömsesidigt erkännande av slutgiltiga
avgöranden i brottmål, utifrån ett ömsesidigt förtroende från medlemsstaternas sida när det gäller deövriga ländernas rättssystem, leder till legitimitet, jämbördighet, lämplighet och korrekthet när detgäller beslut och lagarnas tillämpning, vilket är grundläggande för ett effektivt fungerande straffrättsligtsamarbete.C 267/80 SV 21.9.2001 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Torsdag 1 februari 2001
T. Det föreligger ett trängande behov av att snabbt finna svar på de frågor
Vdash som ställs av dem som skall tillämpa rättssystemet och som konkret arbetar med det straffrättsliga
samarbetet,
Vdash som uppkommer på grund av att medlemsstater kanske inte fullgör de skyldigheter de har genom
konventioner och andra gällande avtal,
Vdash som sammanhänger med behovet av att respektera enskilda och deras grundläggande fri- och
rättigheter, framför allt gäller detta de anklagade, de dömda och brottsoffren, som inte i någotfall bör behandlas bättre eller sämre under ett förfarande som bygger på internationellt samarbeteän under ett nationellt förfarande.
1. Parlamentet bekräftar att ett effektivt straffrättsligt samarbete kommer att kunna främja suveränitets-
principen gentemot brottsliga organisationer som inte respekterar ledningsstrukturerna, demokratin ochreglerna för den lagliga ekonomin i medlemsstaterna,
2. påpekar med stor oro att rådets rapport till Europaparlamentet visar på följande allvarliga brister i
vissa länder:
Vdash politisk kontroll av framställningarna eller krav på godkännande från den exekutiva makten för att
godta eller avslå en framställan om rättsligt samarbete, till nackdel för de möjligheter till direktkontaktmellan de rättsvårdande instanserna som numera är allmänt erkända,
Vdash möjligheter att missbruka rätten att överklaga för att förhala ärendet och ”dubblerande” rättsförfaran-
den eller onödigt tungrodda förfaranden i samband med att rättsliga åtgärder vidtas,
Vdash avsaknad av ett effektivt arkiv- och kontrollsystem i samband med rättssamarbetet för de olika förfar-
andenas antal och funktioner (statistik, övervakning av förfaranden, databanker),
Vdash otillräckliga personella och övriga resurser,Vdash negativa effekter av tillämpningen av principen om dubbel straffbarhet,
Vdash frånvaro av utförliga och tydliga riktlinjer från centrala myndigheter som anger hur det internationella
rättsliga samarbetet skall bedrivas och behov av att omdefiniera de centrala myndigheternas roll,
och uppmanar rådet och medlemsstaterna att vidta alla de åtgärder vad gäller lagstiftning och budgetering,
som skulle kunna rätta till dessa brister i överensstämmelse med föreskrifterna i Fördraget om Europeiskaunionen och slutsatserna från Tammerfors om ett område med säkerhet och rättvisa,
3. väntar på att resultaten från utvärderingarna vad gäller de övriga länderna snarast skall överlämnas,4. begär en ändring av artikel 35 i EU-fördraget för att tillåta att Europeiska gemenskapernas domstol
ges befogenheter att fatta beslut i frågor som rör medlemsstaternas uppfyllande av de skyldigheter de harenligt konventioner och avtal och europeisk lagstiftning, inklusive Europarådets instrument gällande straff-rättsligt samarbete; dessa befogenheter borde även omfatta rätten att utfärda exekutiva förelägganden ochatt vidta alla andra nödvändiga åtgärder, t.ex. att fastställa tidsfrister,
5. begär att unionen på sikt, och innan den nödvändiga tillnärmningen av de straffrättsliga bestämmel-
serna och de dithörande påföljderna genomförts, skall inrätta en allmän åklagarmyndighet som skall habefogenheter på alla medlemsstaters territorier och som skall biträdas av nationella undersökningsmyndig-heter vid de allvarligaste fallen av gränsöverskridande brottslighet, i synnerhet organiserad brottslighet,människohandel, utnyttjande av kvinnor och barn, terrorism, narkotika- och vapenhandel, penningtvättoch bedrägerier mot gemenskapens budget,
6. uppmanar rådet att snarast sammanställa en lista över rättsliga internationella instrument som ger en
helhetsbild med rangordning av gällande skyldigheter för de olika medlemsstaterna, och att bestämmariktlinjer för hur skyldigheterna skall uppfyllas,21.9.2001 SV C 267/81 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Torsdag 1 februari 2001
7. begär att man till domarnas och åklagarnas förfogande, eventuellt via det europeiska nätverket för
rättsligt samarbete eller Eurojust, ställer
a) ett centralt instrument för dokumentation, som kan konsulteras när som helst, som omfattar gällande
lagstiftning om straffrättsligt samarbete, som håller ordning på eventuella protokoll, tillägg, deklaratio-ner, invändningar och andra gränser för tillämpbarhet och senare ändringar, och som innehåller infor-mation om de kanaler som skall utnyttjas och standardformulär för att skicka en framställan om rätts-lig hjälp,
b) och, på sikt, ett elektroniskt europeiskt register över slutgiltiga domar och förordningar som utfärdats i
straffrättsliga ärenden, samt förfaranden som pågår vid de nationella myndigheterna, vilket kommer attunderlätta tillämpningen av principen om ömsesidigt erkännande och leda till en bättre samordning avstraffrättsliga åtgärder i samband med lagföring, även i syfte att verkställa ackumulerade straff ochhålla nere kostnaderna för detta,
8. begär att man kraftfullt går vidare för att lösa problemet med språkliga hinder för det straffrättsliga
samarbetet, t.ex. genom att välja mellan ett begränsat antal arbetsspråk, varmed man skulle följa exempel
och praxis vid andra internationella organisationer såsom FN, Europarådet och Europadomstolen för de
mänskliga rättigheterna,
9. uppmanar rådet att diskutera möjligheten att bland de ”lämpliga åtgärder” som skall vidtas i slutet av
varje utvärderingscykel inkludera indirekta påföljder gentemot de medlemsstater som inte följer principernaom lojalitet och effektivitet i den ömsesidiga rättsliga hjälpen i brottmål; anser att dessa påföljder framförallt skulle kunna utgöras av att man begränsar deltagandet i gemenskapens och unionens program på deträttsliga området och på området för brottsbekämpning samt av bestämmelser som garanterar att förfar-andena åter följer de undertecknade avtalen och reglerna om lojalt uppträdande,
10. kräver att den framtida enheten Eurojust skall vara öppen för alla kandidatländer och på sikt even-
tuellt för samtliga medlemsstater i Europarådet för att undvika att det uppstår nya funktionella hinder fördet rättsliga samarbetet,
11. hälsar med tillfredsställelse vissa av de punkter som ingår i ”Förebyggande och bekämpning av den
organiserade brottsligheten Vdash Europeiska unionens strategi inför det nya årtusendet” och anser framför alltatt följande har högsta prioritet:
a) förbättring av statistiska underlag (insamling, analys, tillgång till olika kategorier, användning och
utbyte) om den gränsöverskridande brottsligheten, även via en ömsesidig utvärderingsprocess,
b) förnyad undersökning av medlemsstaternas strafflagstiftning, t.ex. genom en ömsesidig utvärdering-
sprocess och en tillnärmning när det gäller de allvarligaste brotten i den snabba takt som anges i
strategin (ett brott per ordförandeskapsperiod),
c) påskyndande och förstärkning av den ömsesidiga utvärderingsprocessen på grundval av överenskomna
regler och etablerade och lämpliga resurser, överenskommelse med kommissionen och parlamentet
om valet av ämnesområden för utvärderingarna, inrättandet av ständiga utvärderingsmekanismer somgör det möjligt att samtidigt utvärdera olika aspekter utan att detta leder till flera års avbrott i utvär-deringarna av de enskilda länderna,
d) antagande av principen om ömsesidigt erkännande av slutgiltiga avgöranden, förordningar och övriga
verkställbara beslut som utfärdats av de straffrättsliga myndigheterna, för att de skall verkställas utandröjsmål och enligt förfaranden som respekterar individens rättigheter,
e) tillhandahållande av lämpliga resurser, framför allt inom utbildning, för nya undersökningsmetoder när
det gäller den organiserade brottsligheten och när det gäller att finna bevis på brottslig verksamhet,
f) påskyndande av informationsutbytet och förenkling av de byråkratiska förfarandena i samband med
sökande efter, frysning, beslagtagande och konfiskering av vinning av brott, särskilt då åtgärder skallvidtas i en annan medlemsstat än den som inkommit med begäran, samtidigt som målet förblir att nåfram till ett ömsesidigt erkännande,
g) skyndsam ratificering av de konventioner som anges i rekommendation 27 i Europeiska unionens
strategi inför det nya årtusendet, samt i den nya konventionen av den 29 maj 2000 om straffrättsligtsamarbete,C 267/82 SV 21.9.2001 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Torsdag 1 februari 2001
h) återtagande, från EU-medlemsstaternas sida, av samtliga reservationer till internationella konventioner,
i) behandling av förslagen om snabbare utlämning och förkortade förfaranden efter genomförd ömse-
sidig utvärdering av hur medlemsstaterna uppfyller sina skyldigheter,
j) kandidatländernas fulla deltagande i strategin på området för bekämpning av organiserad brottslighet
och i verksamhet som syftar till att förbättra den rättsliga hjälpen och stödja det regionala samarbetetmot den organiserade brottsligheten,
12. stöder kommissionen och medlemsstaterna i lagstiftningsinitiativet för att precisera, modernisera
och ge en lämplig juridisk form åt de olika instrument, framför allt de gemensamma åtgärderna, somantagits inom ramen för 1997 års handlingsplan mot den organiserade brottsligheten, och att därvid tasom utgångspunkt kriterierna för en förnuftig, enkel och lättfattlig kodifiering till gagn för användarna.
13. uppmanar enträget medlemsstaterna att, i väntan på tillnärmningen av de straffrättsliga bestämmel-
serna och förbättringen av överensstämmelsen mellan förfaranden, i så stor utsträckning som möjligtbevilja ömsesidigt praktiskt samarbete mellan de rättsliga myndigheterna,
14. uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till rådet, kommissionen, kandidatländernas
parlament och Europarådet.
14. De nya gränserna för boken
A5-0005/2001
Europaparlamentets resolution om nya möjligheter inom bokproduktionen: elektronisk utgivning
och beställtryck (2000/2037(INI))
Europaparlamentet utfärdar denna resolution
Vdash med beaktande av artikel 151 i EG-fördraget,Vdash med beaktande av sin resolution av den 7 april 1995 om upprättandet av ett stödprogram inom
området böcker och läsning (Ariane)(
1),
Vdash med beaktande av sin resolution av den 21 juni 1996om antagande av ett flerårigt program för att
främja den språkliga mångfalden inom gemenskapen i informationssamhället(2),
Vdash med beaktande av sin resolution av den 30 januari 1997 om kommissionens första rapport om beak-
tande av kulturella aspekter i gemenskapsåtgärder(3),
Vdash med beaktande av sin resolution av den 13 mars 1997 om informationssamhället, kultur och utbild-
ning(4),
Vdash med beaktande av sin resolution av den 24 oktober 1997 om den nya teknikens påverkan på pressen i
Europa(5),
Vdash med beaktande av sin resolution av den 14 maj 1998 om kommissionens meddelande ”Om ett euro-
peiskt initiativ inom elektronisk handel”(6),
Vdash med beaktande av sitt yttrande av den 9 oktober 1998 över förslaget till Europaparlamentets och
rådets beslut om ändring av beslut nr 2085/97/EG om att inrätta ett program för stöd till böckeroch läsning inbegripet översättning (programmet Ariane)(
7),
(1) EGT C 109, 1.5.1995, s. 289.
(2) EGT C 198, 8.7.1996, s. 248.
(3) EGT C 55, 24.2.1997, s. 37.
(4) EGT C 115, 14.4.1997, s. 151.
(5) EGT C 339, 10.11.1997, s. 415.
(6) EGT C 167, 1.6.1998, s. 203.
(7) EGT C 328, 26.10.1998, s. 237.21.9.2001 SV C 267/83 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Torsdag 1 februari 2001