Yttrande från Regionkommittén om "Utkast till gemensam rapport om social integration"

(2002/C 192/02)

BAKGRUND

Kommissionens meddelande om "Utkast till gemensam rapport om social integration" [KOM(2001) 565 slutlig].

Europeiska kommissionens beslut av den 12 oktober 2001 att i enlighet med artikel 265 första stycket i EG-fördraget rådfråga Regionkommittén i ärendet.

Presidiets beslut av den 12 juni 2001 att ge utskott 5 (socialpolitik, folkhälsa, konsumentskydd, forskning, turism) i uppdrag att utarbeta ett yttrande i frågan.

Kommissionens arbetsdokument om informationssamhällets möjligheter till social integration i Europa [SEK(2001) 1428].

"Förslag till Europaparlamentets och rådets beslut om inrättandet av ett program för gemenskapsåtgärder som skall uppmuntra medlemsstaterna att samarbeta för att motverka social utslagning" [KOM(2000) 368 slutlig].

Meddelande från kommissionen - "Att bygga ett Europa för alla" [KOM(2000) 79 slutlig].

ReK:s yttrande om "Meddelande från kommissionen - Att bygga om ett Europa för alla" (84/2000 fin)(1).

ReK:s yttrande om "Förslag till Europaparlamentets och rådets beslut om inrättandet av ett program för gemenskapsåtgärder som skall uppmuntra medlemsstaterna att samarbeta för att motverka social utslagning" (CdR 302/2000 fin) som antogs vid plenarsessionen den 14 december 2000(2).

Det utkast till yttrande (CdR 393/2001 rév.) som utskott 5 antog den 19 november 2001 [föredragande: Joan Hanham (UK-PPE), kommunfullmäktigeledamot i Royal Borough of Kensington and Chelsea].

Meddelandet kommer att läggas fram för behandling vid Europeiska rådets extra sammanträde i Laeken.

Med beaktande av ovanstående antog Regionkommittén enhälligt följande yttrande vid sin 43:e plenarsession den 13-14 mars 2002 (sammanträdet den 13 mars).

Regionkommitténs synpunkter och rekommendationer

1. Regionkommittén välkomnar det femåriga gemenskapsprogram om social integration som skall inledas år 2002, och konstaterar att kommissionen valt den öppna samordningsmetoden för främjande av utbyte av välfungerande metoder och ömsesidigt utnyttjande av kunskaper på gemenskapsnivå.

2. Regionkommittén välkomnar kommissionens utkast till gemensam rapport om social integration, som är det första övergripande policydokument där man bedömer de åtgärder som vidtagits för att bekämpa fattigdom och social utslagning i EU. Medlemsstaterna uppmanas att noga beakta kommentarerna till de egna nationella handlingsplanerna (2001).

3. ReK beklagar att föredraganden tvingades utarbeta yttrandet inom ytterst snäva tidsramar för att det skulle kunna läggas fram vid utskott 5:s sammanträde den 19 november 2001 och antas före toppmötet i Laeken i december 2001.

4. ReK anser att det är oacceptabelt att 18 % av EU:s befolkning (över 60 miljoner människor) lever i fattigdom eller på gränsen till fattigdom.

5. Regionkommittén delar kommissionens åsikter i rapporten att avsevärda förbättringar måste göras när det gäller att anslå resurser till och öka möjligheterna för dem som lever i fattigdom eller är socialt marginaliserade för att säkerställa att de kan delta i samhället och utnyttja sina grundläggande rättigheter. Samtidigt konstateras att medlemsstaterna måste ta hänsyn till finansiella begränsningar vid utformningen av framtida strategier för social utslagning, i synnerhet med tanke på den nuvarande internationella lågkonjunkturen.

6. ReK beklagar att flertalet medlemsstater i sina nationella handlingsplaner på ett otillfredsställande sätt hanterar de utmaningar som rör de mest utsatta grupperna, exempelvis asylsökande, flyktingar och invandrare samt barn och ungdomar, äldre, arbetslösa och ensamstående föräldrar, och att frågan om lika möjligheter för kvinnor och män till största delen förblir inriktad på sysselsättningsfrågor. Regionkommittén betonar också att alla ekonomiska aktörer genom skatteincitament eller direkt stöd bör inkluderas i skapandet av nya sysselsättningstillfällen, yrkesutbildning och återintegration på arbetsmarknaden.

7. Kommittén kan godta att skattesystemet och de sociala trygghetssystemen, utbildning, boende och andra tjänster blir tillräckligt generella för att kunna tillgodose behoven för dem som löper störst risk att drabbas av fattigdom och social utslagning, och betonar den nyckelroll lokala och regionala myndigheter spelar i samband med tillhandahållande och samordning av många av dessa tjänster.

8. ReK fäster i synnerhet vikt vid följande av de lokala och regionala myndigheternas funktioner (samtliga av betydelse i kampen mot fattigdom och social utslagning):

- Lokala beslutsfattare och nyckeldeltagare i partnerskap för lokal förnyelse som samarbetar med både lokala offentliga myndigheter och organ, lokala intressegrupper, frivilligorganisationer och den privata sektorn inom områden såsom hälsovård, sysselsättning, utbildning, boende och brottsbekämpning.

- Garanter för att åtgärder för att bekämpa social utslagning vidtas på ett korrekt sätt.

- Ansvariga för tillhandahållande av tjänster till befolkningen.

- Katalysatorer för ekonomisk verksamhet och sysselsättning.

- Arbetsgivare.

- Tillhandahållare av lokal information och forskningsresultat.

9. ReK välkomnar att flertalet medlemsstater har insett att det är nödvändigt att komplettera handlingsplanerna med integrerade åtgärder på lokal och regional nivå.

10. ReK instämmer i att medlemsstaterna bör utnyttja den nya processen för social integrering för att öka insatserna för bekämpning av fattigdom och social utslagning. Kommittén betonar att medlemsstaterna bör se utvecklingen av den andra omgången nationella handlingsplaner som ett tillfälle att på nytt granska och utveckla politiken för social integration, både av strategiska skäl och för att utforma nya politiska riktlinjer och initiativ.

11. ReK delar kommissionens uppfattning att det är viktigt att identifiera exempel på välfungerande metoder och att en genomgående analys av politiken för bekämpning av fattigdom och social utslagning är en förutsättning för detta. ReK anser dock att kommissionen bör upprätta en databas över välfungerande metoder på området. Informationen i de nationella handlingsplanerna (2001) kan fungera som utgångspunkt i detta hänseende.

12. Regionkommittén välkomnar de åtta centrala utmaningar som kommissionen identifierar utifrån de nationella handlingsplanerna (2001) och betonar vikten av socialt skydd för dem som inte har möjlighet att delta i arbetslivet. Samtidigt som man kan konstatera att sysselsättning är det viktigaste sättet att ta sig ur social utslagning för de flesta människor, bör det finnas ett fungerande socialt skydd för de personer som inte har möjlighet att delta på arbetsmarknaden och för dem som pendlar mellan lågavlönade arbeten och perioder av arbetslöshet.

13. ReK delar kommissionens uppfattning att bättre samråd med viktiga berörda parter är nödvändigt för genomförandet och övervakningen av de nationella handlingsplanerna (2001). Kommittén anser att medlemsstaterna, i samband med utformningen av den andra omgången nationella handlingsplaner, bör förbättra samrådet med bland andra lokala och regionala myndigheter, icke-statliga organisationer och, när så är lämpligt, människor som är socialt marginaliserade.

14. Regionkommittén anser att man måste ge medlemsstaterna tid att utveckla sina nationella handlingsplaner, så att den regionala nivån kan integreras på ett effektivt sätt.

15. ReK stöder principen om att samtliga styrelsenivåer (den lokala, regionala och nationella) i ett tidigt skede i utformningen av politiken skall bedöma effekterna på fattigdom och social utslagning. ReK rekommenderar de "poverty-proofing"-förfaranden som tillämpas i Storbritannien och Nordirland.

16. ReK betonar betydelsen av förebyggande åtgärder i kampen mot fattigdom och social utslagning, exempelvis inom hälsovård, socialpolitik, utbildning, kultur och idrott.

17. ReK instämmer i att det är viktigt att utveckla en serie gemensamma indikatorer för fattigdom och social integrering och att det krävs nya insatser för att förbättra utvecklingen av indikatorer både på EU-nivå och nationell nivå. ReK välkomnar således även kommissionens avsikt att engagera andra viktiga parter i debatten om indikatorer. Detta samråd bör omfatta Regionkommittén på EU-nivå och de lokala och regionala myndigheterna på nationell nivå.

18. Enligt ReK:s uppfattning är det mycket viktigt att de gemensamma indikatorerna begränsas i antal för att säkerställa att de är tillämpliga på samtliga medlemsstater.

19. ReK betonar hur viktigt det är att man, mot bakgrund av den ökande globaliseringen, främjar samarbete mellan alla styrelsenivåer i syfte att integrera ekonomiska, sociala och miljömässiga aspekter i en övergripande strategi för hållbar utveckling. Icke-statliga organisationer, universitet, forskningscentrum, offentliga institutioner och företag bör engageras genom dialog och diskussion på lokal, regional, nationell, europeisk och internationell nivå. De lokala och regionala myndigheterna, som är den myndighetsnivå som står närmast medborgarna och ofta intar en ledande roll i sektorövergripande partnerskap, spelar en avgörande roll i denna process, delvis genom sina nationella och alleuropeiska sammanslutningar och Internationella kommunförbundet (IULA). Genom att samarbeta med lokala parter och intressegrupper bidrar lokala och regionala myndigheter till följande:

- Främja nya arbetstillfällen.

- Främja företagsutveckling.

- Erbjuda utbildning och stöd för att öka anställbarheten.

- Utveckla en integrerad metod för hantering av sysselsättnings- och anställbarhetsfrågor på lokal nivå.

20. ReK ställer sig positiv till att kommissionen är medveten om de hot och utmaningar som det snabbt växande kunskapssamhället innebär. Kommittén betonar att de lokala och regionala myndigheterna har en roll att spela när det gäller att göra tjänster tillgängliga för alla grupper i samhället och företa en omfattande översyn av tjänsterna i området genom att använda informations- och kommunikationsteknik för att på ett effektivare sätt kunna kommunicera med medborgarna, förbättra utbildning, kompetens och sysselsättningsmöjligheter, underlätta deltagande i fritidsaktiviteter och kulturevenemang, främja aktivt medborgarskap samt säkerställa att medborgarna har möjlighet att delta i demokratiska processer.

21. ReK uppmanar kommissionen att ta upp de frågor som behandlats i föreliggande yttrande vid presentationen av utkastet till gemensam rapport vid toppmötet i Laeken i december 2001.

22. Regionkommittén vädjar till Europeiska rådet och Europaparlamentet att säkerställa att de lokala och regionala myndigheternas roll erkänns fullt ut inom detta viktiga politikområde.

Bryssel den 13 mars 2002.

Regionkommitténs

ordförande

Albert Bore

(1) EGT C 314, 6.11.2000, s. 47.

(2) EGT C 144, 16.5.2001, s. 52.