760 tjänstemän utplacerade i Grekland, inbegripet experter som är utplacerade vid landgränsen mellan Grekland och Turkiet och på öarna i Egeiska havet för att bistå i gränskontroller, genomförande av hotspot-metoden och av uttalandet från EU och Turkiet (under 2016 bistod byrån Grekland i ärenden som rörde Turkiets återtagande av 908 migranter).

I den här rapporten redogörs för de framsteg som gjorts under tre månader inom de prioriterade områdena. Den identifierar också kommande åtgärder för att säkerställa en fullt fungerande och fullt utrustad europeisk gräns- och kustbevakning. Detta kommer att göra det möjligt för Europeiska unionen och dess medlemsstater att reagera snabbt och effektivt på migrationsutmaningar vid de yttre gränserna. Den här rapporten är den första i en rad regelbundna rapporter som kommer att bidra till att vi har de rätta verktygen och svarar med de rätta insatserna för ett betydligt bättre skydd av de yttre gränserna.

På grundval av lägesbedömningarna kommer byrån också att årligen genomföra simuleringsövningar för att bedöma beredskapen för att möta kommande utmaningar i de medlemsstater som valts ut enligt metoden. Dessutom kommer byrån att inrätta en mekanism för framväxande hot som gör att man fortlöpande kan hålla uppsikt över situationen vid de yttre gränserna och som kan utlösa en särskild sårbarhetsanalys.

Vid behov kommer byråns analyser att leda till att byråns verkställande direktör, i enlighet med det förfarande som fastställs i artikel 13 i förordningen om den europeiska gräns- och kustbevakningen, i samråd med den berörda medlemsstaten utfärdar en rekommendation om nödvändiga åtgärder för medlemsstaten i syfte att undanröja de identifierade sårbarheterna inom en fastställd tidsram.

Planeringen för 2017 godkändes av styrelsen vid dess möte den 23–24 november 2016. Byråns arbetsbörda med att samla in och analysera data och identifiera eventuella sårbarheter är visserligen redan i sig en utmaning, men det är nödvändigt att upprätthålla en hög ambitionsnivå för genomförandet av analysförfarandet 2017 i linje med den gemensamma metod man kommit överens om. Lägesbedömningar bör göras mot bakgrund av de aktuella utmaningarna och vid behov bör även simuleringsövningar genomföras då man även utvärderar kapaciteten för alla berörda medlemsstater att möta de framtida utmaningarna. Det blir avgörande att medlemsstaterna engagerar sig och deltar fullt ut, särskilt när det gäller insamling av data.

I syfte att stödja byrån i denna viktiga uppgift och säkerställa ett smidigt utbyte och samarbete med medlemsstaterna inrättades nätverket för sårbarhetsanalys bestående av experter från medlemsstaterna, Europeiska gräns- och kustbevakningsbyrån och kommissionen. Nätverket höll sitt första möte den 12–13 december 2016 i Warszawa.

Som en inledning på arbetet med lägesbedömningarna började byrån den 18 januari 2017 samla in uppgifter om den totala befintliga kapacitet i medlemsstaterna som är nödvändig för gränsförvaltning, vilket kräver att ungefär 90 000 dataposter skickas in från medlemsstaterna och analyseras av byrån. De insamlade uppgifterna kommer att ligga till grund för och utgöra en nyckelreferens för sårbarhetsanalyser 2017 och framåt. För att stödja medlemsstaterna i deras arbete med att samla och skicka in uppgifterna i tid kommer byrån att tillfälligt placera ut personal i utvalda medlemsstater för att hjälpa dem i denna utmanande uppgift.

I samband med sårbarhetsanalyserna måste man ta hänsyn till resultaten av detta arbete i ett tidigt skede för att som prioritet åtgärda de mest akuta sårbarheter som identifierats. Man måste alltså under de kommande månaderna kunna reagera på sårbarheter som har samband med de stora aktuella migrationsutmaningar som står för dörren.

Nästa steg:

Europeiska gräns- och kustbevakningsbyrån bör göra följande:

Säkerställa ett prioriterat förfarande för att identifiera de mest akuta sårbarheterna på grundval av de första resultaten av sårbarhetsanalyserna och övrig information.

Göra en lägesbedömning av de aktuella utmaningarna för alla medlemsstater före utgången av april.

Genomföra simuleringsövningar om de framtida utmaningarna för alla de medlemsstater för vilka detta krävs enligt metoden, mellan april och oktober 2017.

Inrätta och tillämpa en mekanism för bedömning av framväxande hot från och med april 2017.

Medlemsstaterna bör göra följande:

Inrätta nationell kapacitet för sårbarhetsanalyser och införa ett system för insamling av uppgifter från alla relevanta myndigheter före slutet av januari 2017.

Förse byrån med alla nödvändiga uppgifter om befintlig kapacitet enligt byråns begäran senast den 17 februari 2017.

I förekommande fall aktivt bidra till och fullt ut samarbeta med byrån i genomförandet av simuleringsövningar för att bedöma sin respektive kapacitet att möta framtida utmaningar, som ska genomföras i alla medlemsstater under perioden april–oktober 2017.

3.3. Stöd för återvändande

Enligt förordningen om den europeiska gräns- och kustbevakningen är irreguljära migranters återvändande ett prioriterat område i byråns arbete, vilket gör att byrån betydligt kan öka stödet till medlemsstaterna, som har huvudansvaret för irreguljära migranters återvändande. Detta utgör en del av kommissionens ambitiösa arbete för att skapa en rättslig och operativ ram som gör EU:s system för återvändande mer effektivt och för att förbättra samarbetet om återtagande med tredjeländer.

Genom förordningen utökas byråns mandat betydligt och gör att byrån kan tillhandahålla generellt stöd till återvändande, för både frivillig avresa och påtvingat återvändande, genom att organisera återvändandeinsatser och tillhandahålla stöd för konsulärt samarbete med tredjeländer för identifiering av irreguljära migranter. Sedan den 7 januari 2017 finns tre nya reserver med övervakare och ledsagare vid påtvingat återvändande samt återvändandeexperter tillgängliga vid insatser. De kan mobiliseras för att ingå i europeiska interventionsenheter för återvändande. På begäran av medlemsstaterna kan dessa enheter tillhandahålla operativt stöd för att öka medlemsstaternas kapacitet för återvändande. 22 medlemsstater har bidragit till dessa reserver, och tillhandahållit 395 av de 690 experter som behövs. Medlemsstaterna måste se till att täcka detta behov och säkerställa att alla profiler är tillräckligt representerade i reserverna.

Byrån har snabbt ökat sina insatser för återvändande; år 2016 organiserade den rekordmånga (232) insatser och återbördade 10 700 irreguljära migranter, vilket är en fyrdubbling jämfört med 2015 då 3 565 migranter återbördades genom 66 insatser. Sedan förordningen trädde i kraft fram till och med den 12 januari organiserade byrån 78 återvändandeinsatser, vilket var fler än under hela 2015, för att återbörda 3 421 irreguljära migranter. Byrån bör ytterligare öka sitt stöd genom att stödja återvändandeinsatser med kommersiellt flyg och utveckla särskilda centrum för återvändandeinsatser inom EU .