EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION 
Bryssel den 07.01.1998 
KOM(97) 729 slutlig 
Verksamhetsberättelse för 
Ständiga kommittén för driftsäkerhet 
och hälsoskydd 
i stenkolsgruvor och andra mineralutvinnande 
industrier 
Verksamhetsperiod 1996 
Antagen den 5 maj 1997 
(framlagt av kommissionen) 
1. Beskrivning av Ständiga kommittén 4 
1.1 Tillkomst, behörighet, uppdrag 4 
1.2 Struktur, arbetssätt 4 
1.3 Sekretariat 5 
1.4 Årsberättelse 1996 5 
2. Ständiga kommitténs verksamhet 5 
2.1 Sammanträden, workshops 5 
2.2 Utbyte av erfarenheter om särskilda händelser 5 
2.3 Förslag och rekommendationer 6 
2.4 Rapporter 7 
2.5 Workshops 7 
2.6 Gemenskapsdirektiv 8 
2.7 Samarbete med andra institutioner 9 
2.8 Förbättringar av organisationen, arbetssätt och profil 11 
2.9 Arbetsprogram för 1997 11 
3. Specialkommittéernas verksamhet 11 
3.1 Kommittén för utvinning under jord 12 
3.2 Kommittén för utvinning ovan jord 13 
3.3 Kommittén för utvinning genom borrning 14 
3.4 Kommittén för arbetstagarnas skydd och hälsa 16 
3.5 Kommittén för mänskliga faktorer 17 
4. Bilagor 19 
A: Utdrag ur rådets beslut av den 27.6.1974 och av den 9.7.1957 
B: Viktiga dokument från Ständiga kommittén i samband med årsberättelsen 
C: Förteckning över delegationsledare och kommittéordförande; sekretariat 
BESKRIVNING AV STÄNDIGA KOMMITTÉN 
1.1 Tillkomst, behörighet, uppdrag 
Det institutionaliserade säkerhetssamarbetet i mmeralutvinningsindustrin i 
Europeiska unionen uppstod efter den svåra gruvbranden den 8 augusti 1956 i 
stenkolsgruvan Bois du Cazier i Marcinelle i Belgien, då 262 gruvarbetare från 
olika delar av Europa omkom. Olyckans omfattning föranledde Europeiska 
kol- och stålgemenskapens Höga myndighet att omedelbart kalla till en 
konferens om driftssäkerheten i stenkolsgruvor där företrädare för regeringar, 
arbetsgivare och arbetstagare deltog. De positiva erfarenheterna från denna 
konferens förde fram till ett beslut från ministerrådet den 6 september 1956 
och den 10 maj 1957 om att gemensamt fortsätta säkerhetsansträngningarna 
och att inrätta Ständiga kommittén för driftssäkerhet i stenkolsgruvor. Mandat 
och arbetsordning antogs den 9 juli 1957. Genom beslut av ministerrådet den 
11 mars 1965 och av rådet den 27 juni 1974 utvidgades uppgiften till att även 
omfatta hälsoskydd och behörigheten utsträcktes till all mineralutvinning (jmfr 
bilaga A). Alltsedan dess lyder det officiella namnet: Ständiga kommittén för 
driftsäkerhet och hälsoskydd i stenkolsgruvor och andra mineralutvinnande 
industrier (Ständiga kommittén). Uppgiften består framför allt i att noggrant 
följa utvecklingen inom driftssäkerheten och hälsoskyddet i 
rnmeralutvinningsindustrin och att till medlemsstaternas regeringar utarbeta 
praxisrelaterade förslag på förbättringar av situationen på arbetsplatserna, 
liksom att främja utbytet av information (jfr bilaga A). 
1.2 Struktur, arbetssätt 
Varje medlemsstat kan skicka sammanlagt fyra företrädare, av vilka två 
företräder regeringen och en vardera arbetsgivare och arbetstagare. Därmed är 
Ständiga kommittén det första europeiska organ där inte endast regeringarna 
finns företrädda. I begränsad omfattning kan rådgivare utses. 
Inom Ständiga kommittén finns en inre kommitté. Dess ledamöter utgörs av 
Ständiga kommitténs regeringsföreträdare. Den har till uppgift att garantera 
att det finns en kontinuerlig förbindelse mellan medlemsstaternas regeringar 
och Ständiga kommittén, liksom att förbereda Ständiga kommitténs arbete. 
Inre kommittén är också ansvarig för anpassningen av bilagorna till direktiv 
82/130/EEG till den tekniska utvecklingen. 
Behandlingen av specialfrågor överlåts i princip på trepartsarbetsgrupper. 
Tidigare fanns det upp till 20 arbetsgrupper, men som en anpassning till de 
förvaltningsmässiga och ekonomiska förhållandena och med sikte på att 
effektivisera arbetssättet har underhand dessa koncentrerats till fem 
specialkommittéer: utvinning underjord, utvinning över jord, utvinning genom 
borrning, arbetstagarnas hälsoskydd, mänskliga faktorer. 
Kommittéordförandena är ledamöter i den inre kommittén. För att lösa vissa 
specialfrågor har små ad-hoc-grupper med experter visat sig fungera väl. 
L3 Sekretariat 
Kommissionen ombesörjer Ständiga kommitténs, inre kommitténs, 
specialkommittéernas och ad-hoc-gruppernas sekretariatsbehov. Sekretariatet 
hör till generaldirektorat V (V/F/4). 
1.4 Årsberättelse for 1996 
Sedan arbetssättet i Ständiga kommittén och förhållandena i sekretariatet 
stabiliserats, är det möjligt att åter lägga fram en årsberättelse. Detta har inte 
varit möjligt under en rad år. Kommittéarbetet koncentrerades under denna 
period på att dra slutsatser av gruvolyckor (bl.a. Simon-gruvan, dok.nr 
5147/89) samt på att stödja kommissionen vid utarbetandet av direktiv 
(framför allt direktiven 92/91/EEG och 92/104/EEG. 
Ständiga kommittén antog föreliggande årsberättelse på ett sammanträde den 
5 maj 1997. 
2. STÄNDIGA KOMMITTÉNS VERKSAMHET UNDER 1996 
2.1 Sammanträden, workshops 
Ständiga kommittén sammanträdde två gånger under året (8.3. och 6.11.1996). 
Dessa föregicks dagarna innan av sammanträden med den inre kommittén. 
Specialkommittéerna höll sammanlagt sju sammanträden. I möjligaste mån 
sammanträdde ad-hoc-grupperna för att förbereda specialkommittéernas 
arbete. Två workshops med aktuella teman kring utvinning ovan och under 
jord samlade ca 150 intresserade. 
2.2 Utbyte av erfarenheter om särskilda händelser 
Händelsen i kolgruvan Thoresby Colliery i Förenade kungariket behandlades 
ingående. Vid brytning i en gruvort den 12 oktober 1995 skedde ett inbrott av 
gas, vatten, olja samt bergsylta under högt tryck, vilket ledde till att en 
gruvarbetare omkom. Inbrottet skedde när man under ortdrivningen stötte på 
en tektonisk störning inom en större krosszon i omedelbar närhet av en 
oljeficka. 
I förbindelse med ett referat från en ledamot för den ansvariga nationella 
myndigheten fördes en utförlig diskussion i Ständiga kommittén (referatet 
återges i dokument nr 5630/96), där man kom slutsatsen att inbrottet med 
hänsyn till de erfarenheter som finns i nuläget inte var förutsägbart. Emedan 
lagstiftningen i Förenade kungariket föreskriver förebyggande åtgärder mot 
dylika inbrott och eftersom specialforskning inletts där och framför allt 
eftersom kol mycket sällan bryts i omedelbar närhet av oljefickor kommer 
kommittén för utvinning under jord inte att ta upp hela händelsen utan endast 
enskilda punkter. 
2.3 Förslag och rekommendationer 
Ständiga kommittén lade under verksamhetsåret fram flera förslag och 
rekommendationer till medlemsstaterna om förbättringar av arbetsmiljön. 
Dessa hänför sig till olika temaområden och förbereddes i vederbörlig 
kommitté. 
2.3.1 Principer för bergförstärkning vid underjordsdrift inom 
mineralutvinningsindustrin 
Till följd av två olyckor med flera omkomna vid mmeralutvinning 
under jord behandlade Ständiga kommittén detta tema utförligt. 
Dokument nr 486/95, som antogs förra året, innehåller jämte allmänna 
principer överväganden speciella rekommendationer för 
bergförstärkning vid underjordsdrift där kol och andra skiktade 
mineraler bryts, och det kompletterades under 1996 av dokument nr 
1189/1/95, i vilket förslag och rekommendationer för brytning under 
jord av andra mineraler finns sammanställda. 
2.3.2 Olycksstatistik från den europeiska offshoreindustrin för olja och 
naturgas 
Rapporten i dokument nr 5908/4/94, som är uppbyggd av 
rekommendationer, visar vilka ansträngningar som gjorts för att fa 
fram jämförbar statistik över olyckor och yrkessjukdomar i EU och 
också vilka svårigheter som finns. Inom offshoreindustrin för olja och 
gas har man lyckats få fram sju omfattande kategorier av olycksorsaker 
och tio kategorier av skadetyper. Medlemsstaterna rekommenderas att 
använda principerna från det ovannämnda dokumentet som modell vid 
anmälan av olyckor till Ständiga kommittén. 
2.3.3 De mänskliga faktorernas inverkan på tillförlitligheten vid 
förebyggande av faror/risker 
I dokument nr 5324/4/96 undersöks frågan om de mänskliga 
faktoremas inverkan i analysen och förebyggande av faror/risker, 
vidare framläggs förslag till förbättringar av säkerhet och hälsoskydd 
på arbetsplatserna. Utgångspunkten för de allmänna principerna och de 
rekommendationerna utgörs för det första av ramdirektivet 
89/391/EEG liksom de båda för mmeralutvinningsindustrin specifika 
direktiven 92/91/EEG och 92/104/EEG, och för det andra resultaten 
från det europeiska forskningsarbetet kring det socio-teknologiska 
systemet människa - maskin och det därvid utvecklade 
tillförlitlighetsbegreppet. Dokuments förslag syftar till att ge en 
vägledning om hur kraven i de ovanstående gemenskapsdirektiven skall 
uppfyllas och att låta en äkta säkerhets- och hälsoskyddskultur uppstå i 
företagen. 
2.4 Rapporter 
Två rapporter om viktiga säkerhetsfrågor vid förebyggande av explosioner och 
bränder inom offshoreindustrin och vid utvinning under jord togs upp av 
Ständiga kommittén. Utkasten till dem utarbetades i vederbörlig 
specialkommitté: 
2.4.1 Piper-Alpha-ofyckan 
Dokument nr 302/3/95 innehåller för det första en framställning av 
olycksförloppet på oljeplattformen Piper-Alpha. För det andra 
sammanfattas resultaten och rekommendationerna från 
undersökningarna i Förenade kungariket, ofishoreindustrins reaktioner, 
Ständiga kommitténs och andra internationella organs överväganden. 
De slutsatser som dragits till följd av olyckan leder till en 
vidareutveckling av säkerhetsföreskrifterna inom offshoreindustrin. 
2.4.2 Workshop om skydd mot explosioner 
I dokument nr 1184/95 återfinns referaten, diskussionsbidragen och 
slutsatserna från workshopen den 27 november 1995. Målet med 
arrangemanget var att pröva om insikterna och erfarenheterna från 
explosionsolyckor på senare tid gör det nödvändigt med en 
aktualisering av det grundläggande dokumentet nr 5147/89 om 
åtgärder för att minska explosions- och brandfaran i gruvor med 
specialventilation och för att förbättra personalskyddet vid explosioner 
och bränder i stenkolsgruvor (Simon-rapporten). Workshopen visade 
att en genomgång och komplettering är motiverad inom vissa 
delområden. 
2.5 Workshops 
Två workshops kunde genomföras. De tog upp aktuella teman kring utvinning 
ovan och under jord. Deras inriktning sköttes framför allt av vederbörlig 
specialkommitté. 
2.5.1 Säkerhet i stenbrott - riskbedömning 
Den workshop som under Italiens ordförandeskap ägde rum den 21-
22 juni 1996 i Gubbio i Italien syftade till att utbyta erfarenhet kring 
fastställande och bedömning av faror i stenbrott enligt 
gemenskapsdirektiven 89/391/EEG och 92/104/EEG. Några 
delegationer presenterade hur de efterlever eller hur de kommer att 
efterleva EG-kraven. Därvid gick man framför allt in på situationen i de 
små och medelstora företagen. I diskussionen förordades ett 
okomplicerat genomförande. I workshopen ingick även besök på plats. 
2.5.2 Hantering av faror som orsakas av skadliga ämnen vid 
dieselmotordrift och vid sprängarbeten underjord 
I den workshop som ägde rum den 25-26 september 1996 i 
Luxemburg, stod arbetstagarnas hälsoskydd vid mineralutvinning 
underjord i centrum Risker som uppstår p.g.a. dieselavgaser och vid 
sprängarbeten behandlades i juridiskt, arbetsmediciniskt och tekniskt 
hänseende. Hit hörde även förslaget om ett gemenskapsdirektiv om 
användningen av dieselmotorer i andra mobila maskiner och apparater 
än motorfordon. Bidragen från företag som bedriver mineralutvinning 
under jord kompletterades med redogörelser för erfarenheter och 
utveckling inom tunnelkonstruktionen. Föredrag och diskussionsbidrag 
gav intrycket av att de nuvarande rättsliga och tekniska möjligheterna 
bidrar till en märkbar minskning av de skadliga ämnena vid 
mmeralutvinningsdrift under jord och vid tunnelbyggen. Nuvarande 
och förväntad utveckling kommer förmodligen att leda till ytterligare 
förbättringar av arbetsmiljön. 
2.6 Gemenskapsdirektiv 
Ständiga kommittén sysslade även 1996 med genomförandet 
avgemenskapsdirektiv respektive utkast till sådana eller förberedelser och 
konsultationer inför sådana. Dessa rättsakter gällde antingen specifikt för 
mmeralutviriningsindustrin eller var av betydelse för den. 
2.6.1 Genomforanden 
Genomförandet av direktiven 92/91/EEG om minimikrav för 
förbättring av arbetstagarnas säkerhet och hälsa inom den del av 
utvinningsindustrin som utnyttjar borrning och 92/104/EEG om 
minimikrav för förbättring av arbetstagarnas säkerhet och hälsa inom 
utvinningsindustri ovan och underjord följdes ingående. Tankeutbytet 
mellan delegationerna bidrog till ett klargörande av frågorna och till att 
svårigheterna avhjälptes eller minskade. Vid slutet av 
årsberättelseperioden framlades kommissionens meddelanden om att 
de båda direktiven i stort sett genomförts i nationell lagstiftning. 
Visserligen saknades anmälan från fyra medlemsstater. I dessa är dock 
det förberedande arbetet långt framskridet och inom kort kan man 
räkna med motsvarande nationella regler. 
2.6.2 Förberedelser 
Inom Ständiga kommittén har man börjat utarbeta ett utkast till ett 
direktiv från kommissionen om anpassning till de tekniska framstegen 
av rådets direktiv 82/130/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas 
lagar om elektrisk utrustning avsedd för användning i explosionsfarliga 
områden i gruvor med risk för lättantändlig gruvgas. På grund av den 
utveckling som skett är en anpassning av innehållet i de harmoniserade 
tekniska standarderna nödvändig. Inre kommittén är ansvarig för detta. 
2.6.3 Ställningstagande 
Under årsberättelseperioden ägnade sig Ständiga kommittén särskilt åt 
det utkast till direktiv som förberetts av generaldirektorat XI om 
tillnärmning av medlemsstaternas lagar om de åtgärder som skall vidtas 
mot utsläpp av gas- och partikelformiga föroreningar från 
förbränningsmotorer som skall monteras i mobila maskiner och 
apparater som inte är avsedda att användas på väg. Detta ledde till ett 
motsvarande förslag till rådet (KOM (95) 350 slutlig). Direktivet 
kommer även att gälla för mineralutvinning ovan och under jord. Inom 
Ständiga kommittén fanns farhågor om att det i framtiden inte skulle gå 
att ställa några krav på arbetarskydd genom att tillämpa EU-
bestämmelser för konstruktion av motorer. Dessa farhågor har 
undanröjts. Genom delegationemas samarbete lyckades man 
komplettera direktivförslaget. En nyinförd bestämmelse säkerställer att 
direktivet inte berör medlemsstaternas rätt att i enlighet med fördraget 
fastställa krav som de anser vara erforderliga för arbetarskyddet vid 
användning av mobila maskiner och apparater. Av betydelse var 
dessutom klarläggandet att direktivet endast kommer att gälla för nya 
dieselmotorer. 
2.7 Samarbete med andra organ 
Ständiga kommittén samarbetar med en rad andra organisationer på europeisk 
och internationell nivå eller upprätthåller förbindelser med dem. Detta gäller i 
synnerhet för nedanstående institutioner. 
2.7.1 Europeiska standariseringsorgan 
Verksamheten i Ständiga kommittén, som till övervägande del är 
tekniskt inriktat, förutsätter samarbete med de europeiska 
standardiseringsorganen. När det gäller maskiner och apparater för 
mmeralutvmnmgsindustrin, upprätthålls relationer med CEN. Där skall 
även de i Ständiga kommittén uppställda kraven på svårantändliga 
hydrauliska vätskor för kinetisk kraftöverföring införas i en europeisk 
standard. Vid förberedelsen av standarden "Förebyggande arbete och 
skydd mot explosioner i gruvor" anses ett ingående informationsutbyte 
med Ständiga kommittén vara erforderligt för att undvika avvikelser 
från gällande direktiv. En nära relation till CENELEC inte minst 
nödvändig, emedan det åligger den inre kommittén att anpassa 
bilagorna till direktiv 82/130/EEG om elektrisk utrustning avsedd för 
användning i explosionsfarliga omgivningar i gruvor med risk för 
lättantändlig gruvgas till de tekniska framstegen. 
2.7.2 Internationella arbetsorganisationen 
Mellan Internationella arbetsorganisationen och Ständiga kommittén 
finns sedan länge ett nära förhållande. Detta kommer till uttryck genom 
att en företrädare för Internationella arbetsorganisationen regelbundet 
deltar som observatör vid Ständiga kommitténs sammanträden. För 
närvarande står överenskommelse 176 om arbetsskyddet i gruvor och 
därtill hörande rekommendation 183 i centrum för förbindelserna. 
Överenskommelsen och rekommendationen antogs vid Internationella 
arbetsorganisationens allmänna konferens den 22 juni 1995. Många av 
kraven i överenskommelsen har sitt ursprung i direktiv 92/104/EEG. 
Ständiga kommittén följer ratificeringen av överenskommelsen som för 
närvarande förbereds i medlemsstaterna. 
10 
2.7.3 Rådgivande kommittén 
Sedan en tid deltar företrädare för Ständiga kommittén som 
observatörer vid de sammanträden som hålls av Rådgivande 
kommittén för arbetarskyddsfrågor. På motsvarande sätt inbjuds 
företrädare för rådgivande kommittén till Ständiga kommitténs 
sammanträden. På detta sätt garanteras ett bättre informationsflöde 
mellan de båda kommittéerna. Enligt hittillsvarande erfarenheter finns 
visserligen en del gemensamma drag; dock förstärks intrycket att de 
båda kommittéerna är olikartade organ. Ständiga kommittén är till 
övervägande del en specialkommitté som sysslar med specifika 
säkerhets- och hälsoskyddsproblem i mmeralutvinningsindustrin och de 
konkreta tekniska aspekterna står i förgrunden. Rådgivande kommittén 
kan däremot betecknas som ett forum där framför allt grundläggande 
frågor, men även tekniska detaljer som rör hälsa och säkerhet 
diskuteras. 
2.8 Förbättring av organisation, arbetssätt och profil 
För att effektivisera sina aktiviteter inom ramen för vad som är 
förvaltningsmässigt och ekonomiskt möjligt arbetar Ständiga kommittén sedan 
en tid med att förbättra organisation och arbetssätt och därmed även med sin 
profil. Förslagen syftar till att låta den inre kommittén överta funktionen som 
ledningsorgan för de fem specialkommittéerna, kommittéernas arbete skall 
koncentreras på prioriterade uppgifter och till stor del genomföras utan hjälp 
från sekretariatet, sammansättningen av ad-hoc-grupperna skall inriktas efter 
arbetets huvudfrågor och de skall inte bestå av fler än ett visst antal ledamöter. 
Planer finns på att ge ut kortfattad information om Ständiga kommitténs 
sammanträden och om särskilda arrangemang (Dokument nr 1173/2/95). 
2.9 Arbetsprogram for 1997 
För år 1997 uppställdes ett arbetsprogram och motsvarande uppgifter har 
tilldelats specialkommittéerna. Dels arbetar man vidare på hittillsvarande 
viktiga temaområden och dels tar man itu med nya aktuella frågor om 
förbättringar av säkerhet och hälsoskydd på arbetsplatser. Bland punkterna i 
arbetsprogrammet kan nämnas: fastställande av faror inom ramen för 
säkerhets- och hälsoskydds-dokumentet i små och medelstora företag, 
utrymning av underjordsgruvor, frågor om ömsesidigt erkännande av 
examensbevis och förhållandet mellan utbildning och säkerhet. Två workshops 
är inplanerade med bidrag från temaområdet utvinning genom borrning och 
risker vid användning av icke spårbundna fordon ovan och underjord. 
3. SPEOALKOMMITTEERNAS VERKSAMHET 
11 
3.1 Kommittén for utvinning under jord 
3.1.1 Sammanträden 
Kommittén för utvinning under jord sammanträdde två gånger 1996: 
den 18.4. och 5.6. Dessutom ägde ad hoc-sammanträden rum för 
sakkunniga inom områdena räddningsväsen och gruwentilation. 
3.1.2. Dokument om bergfbrstärkning 
Kommittén fortsatte sin genomgång av den återstående delen av 
förslagen och rekommendationerna till medlemsstaterna om 
principerna i bergförstärkning och utbyggnaden vid underjordsdrift 
inom mmeralutvinningsindustria I denna del (IV) handlar det om 
brytning underjord av andra mineraler än kol och skiktade mineraler. 
Ett stort antal formuleringar ändrades och godkändes av kommittén. 
Det definitiva antagandet följde på Ständiga kommitténs sammanträde 
den 6.11.1996. 
3.1.3 Workshop om explosionsskydd 
I anslutning till den workshop om explosionsskydd som anordnades av 
Ständiga kommittén i november 1995 utarbetades dokument nr 
1184/95, där de framlagda underlagen, diskussionerna och 
ordförandens slutsatser ingår. Dokumentet behandlades i Kommittén 
för utvinning under jord och antogs av Ständiga kommittén på dess 
sammanträde den 6.11.1996. 
3.1.4 Tillägg till dokument 5147/89 
I ljuset av denna workshop för explosionsskydd framlades förslag till 
ändring av dokument nr 5147/89 (åtgärder för att minska 
explosionsrisken i specialventilerade gruvor och förbättra skyddet för 
personalen i händelse av explosion och brand i stenkolsgruvor, 
utarbetade av Ständiga kommittén efter gruvgas- och 
dammexplosionen år 1985 i schaktanläggningen Simon i Frankrike, där 
22 gruvarbetare omkom). Dessa förslag behandlades, och man enades 
om att föreslå Ständiga kommittén ett tillägg till dokument nr 5147/89 
med beaktande av de områden som påvisats genom workshopen. För 
detta ändamål utarbetades dokument nr 5346/96 av experter på 
gruwentilation; det rör sig om gruvgasövervakning vid s.k. 
deep/extended cut-förfaranden och i hålrum i otillgängliga områden, 
dammavlagringar i ventilationsrör, antändningsrisken genom friktion 
12 
"sten mot sten" och ventilationsproblem vid övergången 
brytningsort/huvudort. 
3.1.5 Andningsskydd och räddningskammare 
Den 25.6.1996 samlades sakkunniga inom gmvräddningsväsendet för 
att utbyta erfarenheter och aktualisera sina kunskaper om 
andningsskydd och räddningskammare. Man förklarade också de 
räddningstekniska aspekterna i samband med ett inbrott av olja, gas 
och vatten i oktober 1995 i schaktanläggningen Thoresby i Förenade 
kungariket. På detta sammanträde påbörjades utarbetandet av ett 
informationsdokument om flykt ur gruvanläggningar i nödsituationer. 
Ett första utkast som utarbetats av delegationen från Förenade 
kungariket diskuteras. 
3.1.6 Användning av kväve för kontroll av sjätvantändning 
Kommittén fick utförliga upplysningar av den franska delegationen om 
två självantändningsbränder som uppstod i den nedlagda delen av en 
gruva i Lothringen liksom om brandbekämpningsåtgärder med hjälp av 
kväve. Vid en gruvgasantändning, som förorsakades av den andra 
självantändningsbranden, fick två gruvarbetare brännskador. 
3.2 Kommittén for utvinning ovan jord 
3.2.1 Möten 
Kommittén för utvinning ovan jord ansvarade för det skriftliga 
resultatet av en workshop kallad "Säkerhet i stenbrott - en 
riskbedömning" den 21-22.6.1996 i Gubbio, Italien. Den samlades till 
ett plenarmöte den 5.12.1996, där bland annat utkastet till en rapport 
från workshopen (dok. nr 5619/96) granskades i en första läsning. 
3.2.2 Huvudfrågor 
Kommittén ägnade sig under årsberättelseperioden främst åt att 
fastställa och utvärdera faror/risker i stenbrott, framför allt i små och 
medelstora företag. Reflexionerna grundar sig på ramdirektivet 
89/391/EEG och det särskilda direktivet 92/104/EEG för 
mineralutvinnande verksamhet ovan eller under jord. Enligt det 
förstnämnda direktivet måste en utvärdering göras av rådande faror på 
arbetsplatsen, enligt det andra krävs inom ramen för säkerhets- och 
hälsoskyddsdokumentet ett fastställande och en utvärdering av riskerna 
samt en presentation av åtgärderna för att skydda arbetstagarna. Det 
råder allmän enighet om att gemenskapsdirektiven bidrar till 
13 
förbättringen av säkerheten och hälsoskyddet. Att uppfylla kraven i 
verkligheten är dock fortfarande svårt. 
3.2.3 Workshop 
Den workshop som ägde rum under Italiens ordförandeskap skulle 
möjliggöra ett utbyte av erfarenheter om fastställandet och 
utvärderingen av riskerna i stenbrott i enlighet med 
gemenskapsdirektiven. Framför allt den tyska och den italienska 
delegationen visade hur de uppfyllde eller avsåg att uppfylla EG-
kraven. Ramdirektivet 89/391/EEG liksom de särskilda direktiven 
92/91/EEG och 92/104/EEG införlivades med den tyska gruvlagen 
genom förordningen av den 23.10.1996. Den "företagarmodelT som 
introducerats av den tyska stenbrotts-yrkessammanslutningen hjälper 
företagarna att uppfylla sina förpliktelser. 
I Italien anstränger man sig på många olika sätt att omsätta direktiv 
92/104/EEG i praktiken. Bland annat utarbetas riktlinjer för 
bedömningen av risker vad gäller arbetstagarnas säkerhet och hälsa. 
Den spanska delegationen rapporterade om situationen i landets 
stenbrott och om riskerna där. I diskussionen rekommenderades ett 
okomplicerat genomförande. 
I denna workshop ingick också besök på plats. 
3.3 Kommittén för utvinning genom borrning 
3.3.1 Sammanträden, behandlade ämnesområden 
Kommittén för utvinning genom borrning sammanträdde två gånger i 
början av 1996 för att avsluta rapporten om Piper-Alpha-olyckan 
(dokument nr 302/3/95) samt rapporten om och förslagen till 
olycksfallsstatistiken för den europeiska offshoreindustrin för olja och 
naturgas (dokument nr 5908/4/94). 
3.3.2 Piper-Alpha-olyckan 
Ständiga kommittén har i uppdrag att bedöma och rapportera om 
större olyckor i gruvor och inom den övriga mineralutvinnande 
industrin. Eftersom Ständiga kommittén har engagerat sig särskilt i den 
utveckling som följde efter Piper-Alpha-olyckan, i synnerhet i 
utarbetandet av ett direktiv för mmerdutvinningsindustrin, beslöts att 
rapporten skulle få en mer allmän uppläggning än vanligt. Således 
innehåller den dels en beskrivning av olycksförloppet, dels de resultat 
och rekommendationer som framgår av Förenade kungarikets 
energiministeriums undersökning och lord Cullens offentliga 
14 
undersökning. Vidare behandlas offshoreindustrins reaktioner på 
olyckan, det arbete som görs på detta område av Ständiga kommittén 
och andra internationella organisationer liksom den vidareutveckling av 
säkerhetsföreskrifterna som utlösts av Piper-Alpha-olyckan för 
offshoreområdet i Förenade kungariket och andra medlemsstater. 
3.3.3 Olycksfallsstatistik 
I Ständiga kommitténs uppdrag ingår också att bistå Europeiska 
kommissionen vid utarbetandet av en metod för att sammanställa 
jämförbar statistik över olyckor och hälsoskador. Kommittén bidrar i 
arbetet genom att samla och utvärdera olycksfallsstatistik och relevant 
information om större olyckor inom olje- och naturgasindustrin. 1983 
antog Ständiga kommittén två rekommendationer till medlemsstaterna 
för offshore- och onshoreområdet. Kommittén måste emellertid 
konstatera att olycksfallsstatistiken uppvisar luckor på flera år och att 
1983 års rekommendation om formen för offentliggörande av 
olycksfallsstatistik inte har följts i praktiken av alla medlemsstater. 
Därför uppmanade kommittén medlemsstaterna att överlämna sin 
statistik för åren 1991-1994 i valfri form. Kommittén lyckades ställa 
upp sju omfattande kategorier av olycksorsaker och tio kategorier av 
skadetyper. På grund av att medlemsstaterna använt olika kriterier 
måste frekvenskvoterna värderas enskilt för varje land. Det visade sig 
att olycksfallsfrekvensen är störst i de tre första kategorierna -
halka/störta, nedfallande föremål/bli träffad av nedfallande föremål, 
hantering av föremål, verktyg, maskiner. 
Kommittén gav följande rekommendationer: 
Medlemsstaterna bör tills vidare inte längre presentera 
olycksfallsstatistiken för offshoreområdet i den form som 
fastställs i dokument nr 2897/6/81. 
Tills vidare bör dokument nr 5908/4/94 tjäna som modell för 
anmälningar av olycksfall till Ständiga kommittén. 
• Samarbetet med Eurostat och ILO bör förstärkas. 
Systemet bör förbättras genom utarbetandet av en gemensam 
grund för anmälan av olycksfallskvoter (företrädesvis på 
grundval av 100 000 arbetstimmar). 
Ständiga kommittén antog dessa rekommendationer. Enligt 
arbetsprogrammet för 1997 kommer kommittén att vid sidan om 
vidareutvecklingen av olycksfallsstatistiken också ägna sig åt 
15 
problemen vid det ömsesidiga erkännandet av kvalifikationer (i 
samband med personalrotationen på oljeplattformerna i Nordsjön). 
3.4 Kommittén for arbetstagarnas hälsoskydd 
3.4.1 Möten, huvudfrågor 
Kommittén för arbetstagarnas hälsoskydd presenterade aktuella 
frågeställningar från sitt arbetsområde i en workshop den 25-
26.9.1996 i Luxemburg. Främst inriktades arbetet på att förhindra eller 
minska hälsofaror vid underjordsdrift inom mmeralutvinningsindustria 
3.4.2 Workshop 
På en workshop behandlades frågan om hur ärorna orsakade av 
skadliga ämnen skall hanteras vid dieselmotordrift och vid 
sprängarbeten underjord. Ämnet indelades i följande områden: 
• Rättslig ram för användning av dieselmotorer under jord och 
frigörande av skadliga ämnen. 
• Mätning av utsläpp från dieselmotorer och medicinska 
aspekter. 
• Åtgärder för att minska belastningen. 
De rättsliga frågorna berördes i två redogörelser ur Europeiska 
kommissionens synvinkel. Belastningen av skadliga ämnen genom 
dieselmotorer behandlades i ett alleuropeiskt miljöskyddsperspektiv. 
Betydelsefullt i detta sammanhang var ett förslag till ett 
gemenskapsdirektiv om bekämpningen av skadliga ämnen och partiklar 
från dieselmotorer i andra rörliga redskap och maskiner än 
motorfordon. Insatserna på det arbetsmedicinska området kom till 
synes i gemenskapens aktionsprogram för år 1996-2000. Fastställandet 
av gränsvärden till skydd för arbetstagarna i Sverige var ämnet för 
ytterligare en redogörelse. 
Den andra delen förmedlade erfarenheter och forskningsresultat från 
Tyskland, Frankrike, Förenade kungariket och Sverige. 
Provtagningarna och analysen av utsläppen under jord från 
dieselmotorer i underjordsdrift kräver ett särskilt tillvägagångssätt. 
Talrika undersökningsresultat föreligger om hälsorisker som kan 
uppstå vid diesel- och sprängningsutsläpp. Arbetsmedicinska problem 
behandlades med avseende på skadliga gaser och partiklar. Resultaten 
av epidemiologiska undersökningar inom gruvdriften i en medlemsstat 
framlades. 
16 
Mötets tredje del erbjöd tillfälle att framföra och diskutera de 
erfarenheter som samlats i praktiska och vetenskapliga sammanhang 
om minskning av skadliga ämnen vid dieselmotordrift under jord samt 
utvecklingen i detta sammanhang. Förhållandena i gruvdriften under 
jord kompletterades genom läget och den pågående utvecklingen på 
tunnelkonstruktionsområdet. Bidragen kom från Tyskland, Schweiz, 
Frankrike och Förenade kungariket. Föredragen och meningsutbytet 
gav intryck av att den nutida tekniken möjliggör en påtaglig minskning 
av skadliga ämnen inom mmeralutvinningsindustrin underjord och vid 
tunnelbyggen. Den rådande och emotsedda utvecklingen ger vid 
handen att ytterligare förbättringar av arbetsmiljön är att vänta. 
Rapporten om denna workshop förbereds som dokument nr 5980/96. 
3.5 Kommittén for mänskliga faktorer 
3.5.1 Sammanträden 
Kommittén för mänskliga faktorer höll ett plenarmöte den 14.5. och 
24.9.1996. En ad hoc-grupp sammanträdde den 27.6. och 3.9.1996. 
3.5.2 Huvudfrågor 
Under årsberättelseperioden undersökte kommittén i första hand frågan 
om mänskliga faktorers inverkan inom ramen för analysen och 
förebyggandet av fåror/risker med målet att framlägga förslag till 
förbättring av arbetsmiljön, framför allt inom 
mineralutviriningsindustria Arbetsresultaten har fastställts i dokument 
nr 5324/4/96. 
3.5.3 Rapport och förslag beträffande de mänskliga faktorernas roll vid 
förebyggandet av faror/risker 
Kommittén har i sina överväganden och förslag utgått från 
ramdirektivet 89/391/EEG liksom från de båda direktiven 92/91/EEG 
och 92/104/EEG vilka speciellt avser rrimeralutvirmingsindustrin. Dessa 
framhäver de mänskliga aktörernas betydelse för vidare framsteg 
beträffande arbetsmiljön. Kommittén knyter samman de ovan nämnda 
direktivens målsättning med de kunskaper och erfarenheter som 
vunnits om mänskliga aktörer och arbetar för ett övergripande 
angreppssätt. 
Olika sätt att ta hänsyn till mänskliga faktorer vid fristställandet och 
bedömningen av faror presenteras. För diagnosen kan skilda metoder 
användas, t.ex. analys av förutsedda eller rådande arbetssituationer, 
17 
olyckstillbuds- och olycksfallsanalys eller felanalys. Den 
systemintegrerade analysens grundläggande metoder för en värdering 
av tillförlitligheten förklaras och återfinns i en översiktlig 
sammanställning, som också anger för- och nackdelar. 
Ett centralt inslag i det utarbetade dokumentet är att uppvisa vilken 
betydelse de mänskliga faktorerna har vid förebyggande åtgärder och 
hur de kan beaktas i den praktiska verksamheten. Härvid spelar 
arbetsplatsernas och produktionssystemens ergonomi in liksom den 
yrkesmässiga lämpligheten och vidareutbildningen av arbetstagarna, 
deras delaktighet och synpunkter samt företagsledningen. 
Kommittén företräder uppfattningen att det säkerhets- och 
hälsoskyddsdokument som krävs i gemenskapsdirektiven 92/91/EEG 
och 92/104/EEG utgör en god grundval för beaktandet av mänskliga 
faktorer. Det säkerhets- och hälsoskyddsledningssystem som förankras 
i dessa direktiv främjar delaktigheten på alla nivåer av 
företagsledningen och bland arbetstagarna. Allt som allt kommer de 
framlagda och föreslagna åtgärderna att stimulera uppkomsten av en 
genuin hälso- och säkerhetskultur inom företagen. 
Dokument nr 5324/4/96 antogs av Ständiga kommittén på dess 
sammanträde den 6.11.1996. 
18 
4. BILAGOR 
A. Utdrag ur rådets beslut av den 27.6.1974 och 9.7.1957 
B. Viktiga dokument från Ständiga kommittén i samband med 
årsberättelsen 
C. Förteckning över delegationsledama och kommittéernas ordförande; 
sekretariat 
19 
Bilaga A 
RÅDETS BESLUT 
av den 27 juni 1974 
om en utvidgning av ansvarsområdet för Ständiga kommittén för driftsäkerhet och hälsoskydd i 
stenkolsgruvor till alla mineralutvinnande industrier 
(utdrag) 
(74/326/EEG) 
EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR 
BESLUTAT FÖLJANDE 
med beaktande av fördraget om upprättandet av 
Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt 
artikel 145 i detta: 
Företrädarna för medlemsstaternas regeringar, 
församlade i det särskilda ministerrådet, inrättade 
genom beslut av den 9 och 10 maj 1957, en ständig 
kommitté för driftsäkerhet och hälsoskydd i 
stenkolsgruvor som enligt direktiven i beslut av den 
9 juli 1957(2) av de i ministerrådet församlade 
företrädarna för medlemsstaternas regeringar, 
ändrat genom beslut av den 11 mars 1965(}, skall 
följa utvecklingen vad avser driftsäkerheten i och 
förebyggandet av yrkesrelaterade hälsorisker i 
stenkolsgruvor och utarbeta lämpliga förslag för 
förbättring av driftsäkerhet och hälsoskydd i 
stenkolsgruvor. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE: 
Artikel 1 
Ständiga kommittén för driftsäkerhet och hälsoskydd 
skall vara ansvarig för att vidta förebyggande åtgärder 
mot olycksrisker och hälsofarliga arbetsförhållanden 
som hotar arbetstagares säkerhet och hälsa i alla 
mineralutvinnande industrier utom enkel utvinning, 
enligt de direktiv som har fastställts i beslutet av den 
11 mars 1965 av de i rådet församlade företrädarna för 
medlemsstaternas regeringar. Ansvaret omfattar inte 
hälsoskydd för arbetstagare mot de faror som uppstår 
till följd av joniserande strålning, vilket är föremål för 
särskilda bestämmelser i enlighet med Fördraget om 
upprättandet av Europeiska atomenergigemenskapen. 
EGT nr 28, 31.8.1957, s. 487/57. 
EGTnr46, 22.3.1965, s. 698/65. 
BESLUT 
av den 9 juli 1957 
om direktiv och arbetsordning för Ständiga kommittén för driftssäkerhet i stenkolsgruvor 
1. Kommittén skall följa utvecklingen av 
driftssäkerheten och de statliga säkerhets­
föreskrifterna och skall inhämta de nödvändiga 
upplysningarna om de framsteg och praktiska 
resultat som uppnåtts, särskilt vad gäller 
förebyggande av olycksfall på arbetsplatsen. 
För att få de nödvändiga upplysningarna skall 
kommittén vända sig till de berörda regeringarna. 
Kommittén skall utvärdera det erhållna materialet 
och lämna förslag till de berörda regeringarna om 
förbättringar av driftssäkerheten vid stenkols­
brytning. 5. Kommittén skall föreslå de undersökningar och den 
forskning som kommittén anser vara lämpligast för att 
förbättra driftssäkerheten, samt hur de med framgång 
skall kunna genomföras. 
6. Kommittén skall underlätta utbyte av upplysningar 
och erfarenheter mellan de personer som är ansvariga 
för driftssäkerheten och skall föreslå lämpliga åtgärder 
(t.ex. organisation av studiebesök och upprättande av 
dokumentationsställen). 
2. Kommittén skall understödja Höga myndigheten 
i dess ansträngningar att finna en metod för 
upprättandet av jämförbar olycksfallsstatistik. 
3. Kommittén skall se till att de insamlade 
uppgifterna i mån av lämplighet översänds till de 
intresserade organen (särskilt myndigheter samt 
arbetsgivar- och arbetstagarorganisationer. 
4. Kommittén skall genom löpande kontakter med 
regeringarna hålla sig underrättad om vilka åtgärder 
som har vidtagits för att genomföra de av 
konferensen om driftssäkerhet framlagda förslagen 
liksom sådana förslag som den själv har upprättat. 7. Kommittén skall föreslå ändamålsenliga åtgärder för 
att skapa de nödvändiga kontakterna mellan 
räddningstjänsterna i gemenskapens medlemsstater. 
8. Kommittén skall varje år avlägga rapport inför de i 
rådet församlade regeringarna och den Höga 
myndigheten om sin verksamhet och om utvecklingen 
på området driftssäkerhet vid stenkolsbrytning i de 
enskilda medlemsstaterna. Vid detta tillfälle skall 
särskilt statistiken om olycksfall och tillbud vid 
stenkolsbrytning utvärderas. 
20 
Bilaga B 
Viktiga dokument från Ständiga kommittén i samband 
med årsberättelsen 
Dokumentets beteckning Dokument nr 
Thoresby Colliery: Olycka med dödlig utgång för A. Fielding efter 
ett inbrott av bergsylta och stora mängder gas, vatten och olja; 
12 oktober 1995 
Förslag och rekommendationer till medlemsstaterna beträffande 
principer i bergfbrstärkning och utbyggnaden av underjordsdriften 
inom mineralutvirmingsindustrin 
-Delltilim 
-Del IV 
Rapport och förslag beträffande olycksfallsstatistik inom 
den europeiska offshoreindustrin för olja och naturgas 
Säkerhet och hälsa på arbetsplatsen: Mänskliga faktorers 
inverkan på tillförlitligheten vid förebyggandet av faror/risker 
Rapport om Piper-Alpha-olyckan 
Rapport om workshop "Explosionsskydd" 
den 27 november 1995 
Åtgärder för att minska explosions- och brandrisken i 
specialventilerade gruvanläggningar och för att förbättra 
personalskyddet vid explosioner och bränder i stenkolsgruvdrift 
Förslag till förbättring av Ständiga kommitténs organisation, 
arbetssätt och profil 5630/96 
486/95 
1189/1/95 
5908/3/94 
5324/4/96 
302/3/95 
1184/95 
5147/89 
1173/2/95 
1\ 
Bilaga C 
Förteckning över delegationsledarna 
Medlemsstat Delegationsledare 
Belgien 
Danmark 
Tyskland 
Grekland 
Spanien 
Frankrike 
Irland 
Italien 
Luxemburg 
Nederländerna 
Österrike 
Portugal 
Finland 
Sverige 
Förenade kungariket Rzonzef (till 1.11.96), Mainjot 
NOTgaard 
Keusgen (till 30.4.96), Mager 
Paitas 
Ortiz Garces de Los Fayos (till 
11.11.96), de Molina 
Bonneviale 
Walsh 
Retacchi 
Weber 
van der Tuin 
Maier 
da Silva Daniel 
Reinikka 
Andersson 
Mitchell 
Förteckning över specialkommittéernas ordförande 
Kommitté Ordförande Medlemsstat 
Utvinning underjord 
Utvinning ovanjord 
Utvinning genom borrning 
Hälsoskydd för arbetstagare 
Mänskliga faktorer Mitchell 
Retacchi 
N0rgaard 
deRetana (till 5.11.96) 
Cocude 
Keusgen (till 5.11.96) 
Andersson Förenade kungariket 
Italien 
Danmark 
Spanien 
Frankrike 
Tyskland 
Sverige 
21 
Sekretariat 
Europeiska kommissionen 
Generaldirektorat V Sysselsättning, arbetsmarknad, socialpolitik 
Förvaltningsenhet V/F/4 
Tel: Fax: E-post: 
Biosca de Sagastuy 4301.34988 4301.34259 
Rother 4301.32268 4301.34259 
Esterbet 4301.37157 4301.34259 claire.esterbet@lux.dg5.cec.be 
23 
ISSN 1024-4506 
KOM(97) 729 slutlig 
DOKUMENT 
SV 05 14 
Katalognummer : CB-CO-97-749-SV-C 
ISBN 92-78-29883-2 
Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer 
L-2985 Luxemburg 
*\