RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN TILL RÅDET OCH EUROPAPARLAMENTET om konjunkturstatistik med en sammanfattning av kvalitetsrapporten enligt rådets förordning (EG) nr 1165/98 av den 19 maj 1998

Inledning

Enligt rådets förordning (EG) nr 1165/98 skall kommissionen lägga fram en rapport om konjunkturstatistiken för Europaparlamentet och rådet.

Rapporten läggs fram i enlighet med artikel 14.2 i förordningen. Det framgår av förordningen att rapporten skall handla om den statistik som sammanställts till följd av förordningen om konjunkturstatistik och att den skall fokusera på statistikens relevans och kvalitet samt på arbetsbördan för företagen.

De viktigaste resultaten som presenteras nedan beskriver situationen fram t.o.m. slutet av 2001 (om inget annat anges i texten):

Aktuellt läge när det gäller uppgifterna

Tre år efter antagandet av förordningen om korttidsstatistik är den allmänna situationen när det gäller uppgifter långt ifrån tillfredsställande. Trots att Eurostat kan beräkna viktiga indikatorer för EU15/euroområdet kan inga aggregat skattas för 14 av de 32 önskade indikatorerna. Situationen bör förbättras under 2002 eftersom ca 60 % av undantagen kommer att löpa ut i år. De återstående 40 % av de undantag som beviljats medlemsstaterna kommer dock att upphöra först i mitten av 2003.

Resultat av en användarundersökning

En viktig sak för användarna är att historiska tidsserier finns tillgängliga. Detta rör alla indikatorer, särskilt detaljhandelsförsäljning och producentpriser. Uppgifternas aktualitet och frågan om revideringar är av betydelse vad beträffar industriproduktion och särskilt viktigt för index för försäljningsvolym inom detaljhandeln. Jämfört med dessa aspekter är uppgifternas tillgänglighet ett mindre problem. Användarna uttryckte också ett behov av ytterligare indikatorer rörande konjunkturutvecklingen.

Aktualitet

Aktualiteten och tillgängligheten för källuppgifter från medlemsstaterna vid tidpunkten för den första skattningen har nyligen förbättrats. Det tycks inte möjligt att inom ramen för befintlig lagstiftning åstadkomma några ytterligare stora förbättringar när det gäller nyckelindikatorernas aktualitet. Om förseningarna i publiceringen av de statistiska uppgifterna skall kunna minskas ytterligare behövs från Eurostats och medlemsstaternas sida en extra insats, som går längre än vad som krävs i befintlig lagstiftning.

Metauppgifternas tillgänglighet

Situationen är för närvarande tillfredsställande när det gäller metauppgifterna. För vissa områden - särskilt byggnadsverksamhet, detaljhandel och andra tjänster - saknas tillräcklig information. Framtidens utmaning är att hålla metadatabasen STS-sources aktuell.

Mot gemensamma definitioner

Många överförda indikatorer följer redan nu gemensamma definitioner trots att detta ännu inte är obligatoriskt. Så är dock inte fallet när det gäller vissa viktiga indikatorer, såsom index för producentpriser på hemmamarknaden. Kvalitetsproblemen kommer att kvarstå rörande dessa indikatorer så länge som inte alla medlemsstater tillämpar de gemensamma definitionerna.

Anmärkningar rörande nationella metoder för arbetsdagskorrigering

Situationen när det gäller metoder för att korrigera för antalet arbetsdagar för rådata kan för närvarande endast beskrivas som i behov av harmonisering. Aggregering av dessa icke-harmoniserade uppgifter som korrigerats för antalet arbetsdagar kan följaktligen medföra allvarliga kvalitetsproblem. Det finns starka skäl att göra en insats för att kunna genomföra allmänna gemensamma riktlinjer på detta område.

Revidering

Revideringspraxis är inte harmoniserad medlemsstaterna emellan. Detta skapar stora problem för dem som använder indikatorerna. I denna rapport framläggs uppgifter som starkt stöder tanken på ytterligare åtgärder för att införa gemensamma riktlinjer för revidering.

Utvalda urvalskarakteristika

För sina undersökningar använder medlemsstaterna olika metoder för att ersätta nedlagda företag (enheter) och för att skatta uteblivna svar. Den ovägda och vägda urvalstäckningen jämfört med hela det totala antalet i procent varierar mycket mellan medlemsstaterna. De flesta medlemsstaterna, men inte alla, använder storleksklasser för olika indikatorer. Frågor som uppstår som en följd av olika urvalskarakteristika bör studeras närmare så att man kan finna gemensamma angreppssätt.

Källor till potentiella icke-urvalsfel

En liten majoritet av medlemsstaterna mäter den vägda och ovägda svarsfrekvensen i sina urval, men endast en mycket liten minoritet ser på andra möjliga fel som kan uppstå vid uppgiftsinsamlingen och bearbetningen av uppgifterna samt vid översändningen till Eurostat. Felen registreras därför inte och kan följaktligen inte reduceras på ett systematiskt sätt.

Företagens arbetsbörda i samband med statistikinsamlingen

Det finns stora skillnader mellan medlemsstaterna när det gäller vilken tid företagen lägger på att samla in nödvändiga uppgifter rörande statistiska indikatorer, hur många företag som tillfrågas och vilka åtgärder som vidtas för att minska arbetsbördan för småföretagen. Eurostat föreslår att medlemsstaterna skall utbyta information om de bästa metoderna på dessa områden så att företagens arbetsbörda kan minskas.

Kostnader för det nationella statistiska systemet

Detta kapitel innehåller en översikt över den första insamlingen av uppgifter om kostnaderna för det nationella statistiska systemet. Tillsammans med medlemsstaterna bör denna fråga undersökas närmare så att man kan åstadkomma en bättre och mer harmoniserad mätning, och därmed en djupare förståelse av vad det kostar att ta fram konjunkturstatistik.

RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN TILL RÅDET OCH EUROPAPARLAMENTET rörande konjunkturstatistik innehållande bilagorna till kvalitetsrapporten enligt kraven i rådets förordning (EG) nr 1165/98 av den 19 maj 1998

INNEHÅLL

1. AKTUELLT LÄGE NÄR DET GÄLLER UPPGIFTERNA

2. RESULTAT AV EN ANVÄNDARUNDERSÖKNING

2.1. Industriproduktion

2.2. Producentpriser på hemmamarknaden

2.3. Index för försäljningsvolym inom detaljhandeln

2.4. Jämförelse av korsindikatorer

2.5. Ytterligare indikatorer som kan vara användbara

3. AKTUALITET

3.1. Industriproduktionsindex

3.2. Index för producentpriser på hemmamarknaden

3.3. Index för försäljningsvolym inom detaljhandeln

3.4. Index för produktion inom byggnadsverksamhet

4. METAUPPGIFTERNAS TILLGÄNGLIGHET

5. MOT GEMENSAMMA DEFINITIONER

5.1. Anmärkningar rörande nationella metoder för arbetsdagskorrigering

6. REVIDERING

6.1. STS-revideringar ur användarsynvinkel

6.2. Revideringsspraxis i medlemsstaterna

7. UTVALDA URVALSKARAKTERISTIKA

7.1. Behandling av nedlagda företag (enheter)

7.2. Behandling av svarsbortfall eller uteblivna svar

7.3. Urvalstäckning jämfört med den samlade populationen räknat i %

7.4. Vägt täckningstal jämfört med den samlade populationen räknat i %

7.5. Storleksklasser

8. KÄLLOR TILL POTENTIELLA ICKE-URVALSFEL

8.1. Industriproduktion och producentpriser

8.2. Produktion inom byggnadsverksamhet och detaljhandel

9. FÖRETAGENS ARBETSBÖRDA I SAMBAND MED STATISTIKINSAMLINGEN

9.1. Antal företag (enheter) som utfrågats om nyckelindikatorer

9.2. Tid som krävs för insamling av uppgifter för frågeformuläret

9.3. Arbetsbördan för småföretagen

10. KOSTNADER FÖR DET NATIONELLA STATISTISKA SYSTEMET

Sammanfattning

Enligt rådets förordning 1165/98 skall kommissionen till Europaparlamentet och rådet lämna en rapport om konjunkturstatistik.

Rapporten skall utarbetas enligt vad som föreskrivs i artikel 14.2 i förordning 1165/98. Av förordningen framgår mycket tydligt att rapporten skall handla om statistik som samlats in enligt denna förordning. Rapporten bör i synnerhet vara inriktad på statistikens relevans och kvalitet samt företagens arbetsbörda i samband med insamlingen av den.

Diskussionen med medlemsstaterna om hur rapporten skulle struktureras började i arbetsgruppen för konjunkturstatistik i oktober 2000. I december samma år sände Eurostat ut ett första förslag till ämnen för kapitlen och lät våren 2001 genom ett skriftligt förfarande medlemsstaterna godkänna eller avslå den föreslagna strukturen. De flesta kapitel godkändes genom detta förfarande, men några behövde diskuteras ytterligare på ett arbetsgruppsmöte i juni 2001. Där framlade Eurostat ett första, ofullständigt utkast till rapporten, vilket återspeglade de uppgifter som fanns tillgängliga vid denna tidpunkt.

Det andra utkastet, där de flesta uppgifterna hade uppdaterats till läget i september 2001, diskuterades med medlemsstaterna på ett arbetsgruppsmöte i december 2001.

Två ytterligare samrådsrundor med medlemsstaterna (versionerna 3.0 och 3.1) gav dem möjlighet att i början av 2002 kommentera ytterligare utkast. Eurostat har så vitt möjligt tagit hänsyn till kommentarerna och medlemsstaterna har informerats om alla förändringar som gjorts på grundval av deras kommentarer.

Utkast 3.2 slutfördes i april 2002 och förelades medlemsstaterna så att de som förberedande utskottsarbete kunde ta ställning till den genom ett skriftligt förfarande innan behandlingen i kommittén för det statistiska programmet. Denna version diskuterades på ett möte i arbetsgruppen för konjunkturstatistik (den 6 och 7 juni 2002) särskilt med Tyskland, Frankrike och Finland.

I det aktuella utkastet 3.3 har hänsyn tagits till medlemsstaternas kommentarer.

De viktigaste resultaten

1. Aktuellt läge när det gäller uppgifterna

Tre år efter antagandet av förordningen om korttidsstatistik är den allmänna situationen när det gäller uppgifter långt ifrån tillfredsställande. Trots att Eurostat kan beräkna viktiga indikatorer för EU15/euroområdet kan inga aggregat skattas för 14 av de 32 önskade indikatorerna. Situationen bör förbättras under 2002 eftersom ca 60 % av undantagen kommer att löpa ut i år. De återstående 40 % av de undantag som beviljats medlemsstaterna kommer dock att upphöra först i mitten av 2003.

2. Resultat av en användarundersökning

En viktig sak för användarna är att historiska tidsserier finns tillgängliga. Detta rör alla indikatorer, särskilt detaljhandelsförsäljning och producentpriser. Uppgifternas aktualitet och frågan om revideringar är av betydelse vad beträffar industriproduktion och särskilt viktigt för index för försäljningsvolym inom detaljhandeln. Jämfört med dessa aspekter är uppgifternas tillgänglighet ett mindre problem. Användarna uttryckte också ett behov av ytterligare indikatorer rörande konjunkturutvecklingen.

3. Aktualitet

Aktualiteten och tillgängligheten för källuppgifter från medlemsstaterna vid tidpunkten för den första skattningen har nyligen förbättrats. Det tycks inte möjligt att inom ramen för befintlig lagstiftning åstadkomma några ytterligare stora förbättringar när det gäller nyckelindikatorernas aktualitet. Om förseningarna i publiceringen av de statistiska uppgifterna skall kunna minskas ytterligare behövs från Eurostats och medlemsstaternas sida en extra insats, som går längre än vad som krävs i befintlig lagstiftning.

4. Metauppgifternas tillgänglighet

Situationen är för närvarande tillfredsställande när det gäller metauppgifterna. För vissa områden - särskilt byggnadsverksamhet, detaljhandel och andra tjänster - saknas tillräcklig information. Framtidens utmaning är att hålla metadatabasen STS-sources aktuell.

5. Mot gemensamma definitioner

Många överförda indikatorer följer redan nu gemensamma definitioner trots att detta ännu inte är obligatoriskt. Så är dock inte fallet när det gäller vissa viktiga indikatorer, såsom index för producentpriser på hemmamarknaden. Kvalitetsproblemen kommer att kvarstå rörande dessa indikatorer så länge som inte alla medlemsstater tillämpar de gemensamma definitionerna.

Anmärkningar rörande nationella metoder för arbetsdagskorrigering

Situationen när det gäller metoder för att korrigera för antalet arbetsdagar för rådata kan för närvarande endast beskrivas som i behov av harmonisering. Aggregering av dessa icke-harmoniserade uppgifter som korrigerats för antalet arbetsdagar kan följaktligen medföra allvarliga kvalitetsproblem. Det finns starka skäl att göra en insats för att kunna genomföra allmänna gemensamma riktlinjer på detta område.

6. Revidering

Revideringspraxis är inte harmoniserad medlemsstaterna emellan. Detta skapar stora problem för dem som använder indikatorerna. I denna rapport framläggs uppgifter som starkt stöder tanken på ytterligare åtgärder för att införa gemensamma riktlinjer för revidering.

7. Utvalda urvalskarakteristika

För sina undersökningar använder medlemsstaterna olika metoder för att ersätta nedlagda företag (enheter) och för att skatta uteblivna svar. Den ovägda och vägda urvalstäckningen jämfört med hela det totala antalet i procent varierar mycket mellan medlemsstaterna. De flesta medlemsstaterna, men inte alla, använder storleksklasser för olika indikatorer. Frågor som uppstår som en följd av olika urvalskarakteristika bör studeras närmare så att man kan finna gemensamma angreppssätt.

8. Källor till potentiella icke-urvalsfel

En liten majoritet av medlemsstaterna mäter den vägda och ovägda svarsfrekvensen i sina urval, men endast en mycket liten minoritet ser på andra möjliga fel som kan uppstå vid uppgiftsinsamlingen och bearbetningen av uppgifterna samt vid översändningen till Eurostat. Felen registreras därför inte och kan följaktligen inte reduceras på ett systematiskt sätt.

9. Företagens arbetsbörda i samband med statistikinsamlingen

Det finns stora skillnader mellan medlemsstaterna när det gäller vilken tid företagen lägger på att samla in nödvändiga uppgifter rörande statistiska indikatorer, hur många företag som tillfrågas och vilka åtgärder som vidtas för att minska arbetsbördan för småföretagen. Eurostat föreslår att medlemsstaterna skall utbyta information om de bästa metoderna på dessa områden så att företagens arbetsbörda kan minskas.

10. Kostnader för det nationella statistiska systemet

Detta kapitel innehåller en översikt över den första insamlingen av uppgifter om kostnaderna för det nationella statistiska systemet. Tillsammans med medlemsstaterna bör denna fråga undersökas närmare så att man kan åstadkomma en bättre och mer harmoniserad mätning, och därmed en djupare förståelse av vad det kostar att ta fram konjunkturstatistik.

1. AKTUELLT LÄGE NÄR DET GÄLLER UPPGIFTERNA

I maj 1998 antog medlemsstaterna en ny förordning om konjunkturstatistik. Denna förordning omfattar fyra områden, nämligen industri (bilaga A), byggnadsverksamhet (bilaga B), detaljhandel (bilaga C) och andra tjänster (bilaga D). Totalt har medlemsstaterna begärt 32 indikatorer. I följande kapitel redogörs för det aktuella läget när det gäller uppgifterna i slutet av 2001.

Eurostat kan beräkna 13 EU15/euroområdesaggregat av de 32 indikatorer som föreskrivs i förordningen. Dessa inbegriper viktiga indikatorer såsom industriproduktion, producentpriser på hemmamarknaden och indikatorn för omsättningen inom detaljhandeln. Det kan också göras skattningar för produktionen inom byggnadsverksamhet, byggnadskostnader och antal sysselsatta inom både industri och byggnadsverksamhet.

Fem av de 32 indikatorerna kan beskrivas som delvis operationella. Även om det är möjligt att beräkna aggregat för dessa index kvarstår allvarliga problem när det gäller täckningsgrad, metodkvalitet och aktualitet. De berörda indikatorerna är total omsättning, antal utförda timmar, och löner (alla tre indikatorer rör industrin), byggnadslov räknat i kvadratmeter för byggnadssektorn och sysselsättning inom detaljhandeln.

För 14 av indikatorerna kan inga aggregat beräknas. I bilaga A (industri) rör det sig om indikatorerna för omsättning på hemma- och exportmarknaderna liksom för orderingång, samt för producentpriser på den totala marknaden och den externa marknaden. När det gäller byggnadsverksamhet (bilaga B) finns inga aggregat för indexen för orderingång, bruttolönsindikatorerna och för byggnadslov (bostäder). För närvarande är det inte möjligt att skatta några aggregat över huvud taget i bilaga D (Andra tjänster).

Resultattavlan nedan visar hur många uppgifter som finns tillgängliga från varje medlemsstat. Flest indikatorer saknas från Grekland (78 %), Irland (66 %) och Portugal (63 %). Spanien (46 %) täcker in ungefär hälften av indikatorerna. Grovt skattat tre av tio saknas från Sverige (34 %), Frankrike (31 %), Belgien (28 %) och Italien (27 %). Förenade kungariket (21 %) och Danmark (22 %) ligger ganska långt framme. Tyskland (3 %), Finland (3 %), Österrike (5 %), Nederländerna (11 %) och Luxemburg (14 %) befinner sig nära ett fullt genomförande av förordningen.

>Plats för tabell>

Resultatavla rörande tillgängliga uppgifter (uppgifter som översänts fram t.o.m. mitten av november 2001 har medräknats); Förordningen om konjunkturstatistik täcker ett stort antal olika sektorer för "andra tjänster" i bilaga D. En halv (½) procentenhet har tilldelats medlemsstater för vilka det föreligger uppgifter om tjänstesektorerna, men där täckningen är begränsad till ett fåtal sektorer. I tabellen anges också tillfälliga avbrott i överföringen vilka varat längre än två månader, registrerat som "Inga tillgängliga uppgifter".

Inom de närmaste 18 månaderna kommer undantagsperioden för icke tillgängliga indikatorer att löpa ut . En titt i dokumentet rörande undantag visar att ca 40 % av de återstående undantagen utlöpte vid slutet av 2001, och att ytterligare 20 % utlöper under eller vid utgången av 2002. Innan medlemsstaterna överfört de återstående 40 % av indikatorerna kommer vi att vara framme vid mitten av 2003 (den maximala tillåtna undantagsperioden).

Följande tabell visar om indikatorerna är operationella eller inte samt hur situationen rörande de enskilda medlemsstaterna.

>Plats för tabell>

>Plats för tabell>

>Plats för tabell>

(uppgifter som inkommit senast den 15 november 2001 har inräknats)

Av särskilt intresse för den framtida utvecklingen när det gäller rådets konjunkturstatistikförordning är den del som rör tjänstesektorn. Följande tabell ger en översikt.

>Plats för tabell>

(uppgifter som inkommit senast i slutet av december 2001 har inräknats)

Slutsatser

Tre år efter antagandet av förordningen om konjunkturstatistik är den generella datasituationen långt ifrån tillfredsställande. Trots att Eurostat kan beräkna viktiga indikatorer för EU15/euroområdet, kan inget aggregat skattas för 13 av de 32 föreskrivna indikatorerna. Situationen bör förbättras under 2002 eftersom ca 60 % av undantagen kommer att utlöpa detta år. De resterande 40 % av medlemsstaternas undantag utlöper dock först i mitten av 2003.

2. RESULTAT AV EN ANVÄNDARUNDERSÖKNING

I följande kapitel skall vi titta på resultaten av en användarundersökning som gjordes under sommaren 2001. Användarna ombads uttala sig om tre nyckelindikatorer, vilka alla för närvarande offentliggörs via ett pressmeddelande. Eurostat var särskilt intresserad av hur de värderade aspekterna aktualitet, revideringar, uppgifternas tillgänglighet och längden på de tillgängliga tidsserierna. De svarande hade också möjlighet att uttala sig om behovet av ytterligare indikatorer som för närvarande inte finns tillgängliga eller inte omfattas av konjunkturstatistikförordningen, men som skulle kunna bli användbara i framtiden.

Den Eurostatenhet som ansvarar för kortperiodisk konjunkturstatistik sände frågeformulär till Europeiska centralbanken, Generaldirektoratet för ekonomi och finans och vissa användare som vid den tiden då och då kontaktade enheten för ytterligare information när pressmeddelanden hade sänts ut. Eurostats presskontor kontaktade nyhetsbyråer medan den Eurostatenhet som ansvarar för Data Shop-nätverket samlade in synpunkter från detta, som ju står i ständig kontakt med användarna.

Svar kom in från Europeiska centralbanken, GD Ekonomi och finans, Eurostats datashoppar i Berlin, New York, Paris, Rom och Voorburg samt från Goldman Sachs, Reuters och Kyodo. Europeiska centralbanken påpekade att deras svar endast skulle beröra aggregat för euroområdet. För att bättre kunna skilja mellan olika användares behov delade Eurostat in användarna i fyra olika grupper, nämligen följande:

- Europeiska centralbanken

- GD Ekonomi och finans

- Data Shop-nätverket

- Andra externa användare

Genom frågeformuläret fick användarna möjlighet att för varje fråga ge betyget "utmärkt", "bra", "tillräcklig" eller "otillräcklig". För att kunna beräkna helhets resultat gav Eurostat 3 poäng för "utmärkt", 2 för "bra", 1 för "tillräcklig" och 0 för "otillräcklig". I några få fall, när svaren inte var helt klara eller det inte var lätt att finna rätt poängtal försökte Eurostat att kartlägga respektive svar med hjälp av kvalificerade gissningar [1].

[1] Detta var t.ex. fallet när det gällde Europeiska centralbanken, som bedömde tillgängligheten för historiska tidsserier som tillräcklig för det samlade aggregatet, men otillräcklig för de industriella huvudgrupperna. I detta fall tilldelades 0,5 poäng (genomsnitt mellan "tillräcklig" [1] och "otillräcklig" [0] poäng). Ett annat exempel rör Eurostats Data Shop i New York, vilken inte fyllde i de tillhandahållna formulären, utan istället allmänt angav att de historiska tidsserierna inte är tillräckligt långa. Denna hänfördes till var och en av de 3 bedömda indikatorerna. Inte alla svarande svarade på alla frågor och i sådana fall togs ingen hänsyn till dem vid uträkningen av genomsnitten av de berörda aspekterna. De avrundade genomsnitten beräknas från icke avrundade tal.

Eurostat vill betona att undersökningen ger en ögonblicksbild av datasituationen när det gäller nyckelindikatorer så som den uppfattas av de svarande under sommaren 2001. Det är däremot inte en representativ undersökning av alla användare. Dessutom är urvalet av svarande ganska litet. Man kan också påpeka att skalan av möjliga svar inte är symmetrisk eftersom termerna "utmärkt" och "bra" skulle kunna associeras med positiva känslor för en del personer, medan det endast är termen "otillräckligt" som ger associationer till klart negativa känslor och termen "tillräcklig" för en del personer förknippas med en mer neutral bedömning. Eurostat vidtog därför åtgärder för att neutralisera denna aspekt i den numeriska beräkningen av helhetsbetygen. Utan att vilja lägga alltför stor vikt vid undersökningen anser Eurostat att helhetsbetygen ger en korrekt bild av hur användarna för närvarande uppfattar situationen. I det följande redogörs för resultaten av undersökningen.

2.1. Industriproduktion

Helhetsbetyget 1,6 ligger något närmare "bra" än "tillräcklig".

Vad beträffar industriproduktionen är det aspekten tillgänglighet som får det bästa omdömet med betyget "bra" (2,4). GD Ekonomi och finans och Europeiska centralbanken bedömde denna aspekt som "utmärkt", medan Data Shop-nätverket och de externa användarna ansåg att tillgängligheten i allmänhet var "bra".

Bedömningen av de historiska tidsseriernas tillgänglighet ligger mellan "tillräcklig" och "bra" med värdet 1,5. Medan Data Shop-nätverket och de externa användarna gav ett lägre betyg än genomsnittet ansåg GD Ekonomi och finans att denna aspekt fungerade "utmärkt". Europeiska centralbanken bedömde den dock med värdet 0,5 (mellan "otillräcklig" och "tillräcklig"). Bland kommentarerna fanns svar som följande: "Äldre uppgifter är ofta begränsade till 1995 på grund av brist på äldre uppgifter för små länder" och "Ett av våra huvudklagomål är att det saknas historiska uppgifter. Många av oss skulle verkligen vilja att mer sådana fanns tillgängliga".

Bedömningen av aktualiteten ligger på 1,3, d.v.s. närmare "tillräcklig" än "bra" och något lägre än tillgängligheten för historiska tidsserier. Europeiska centralbankens bedömning av denna aspekt (0,5) ligger mellan "otillräcklig" och "tillräcklig". Extern användare bedömer aktualiteten som "tillräcklig", medan GD Ekonomi och finans och Data Shop-nätverket bedömer denna aspekt som "bra".

Aspekten revideringar bedöms som "tillräcklig" (1,2), det lägsta betyget för alla aspekter för industriproduktionsindikatorn. Medan GD Ekonomi och finans bedömer denna aspekt som "bra" anser Europeiska centralbanken att den är "otillfredsställande". Som exempel på kommentarer kan följande tjäna: "Omfattande revideringar av uppgifterna görs ofta och är inte tillräckligt dokumenterade" och "Serierna anses som opålitliga eftersom revideringarna är så omfattande".

Görs ett genomsnitt av dessa fyra aspekter blir helhetsbetyget för industriproduktionsindex 1,6, vilket ligger något närmare "bra" än "tillräcklig".

>Plats för tabell>

* Helhetsbetyget består av genomsnittet för de fyra visade genomsnitten, men beräknat med fler decimaler än vad som visas. Följande klassificeringar har använts: 3=utmärkt, 2=bra, 1=tillräcklig, 0=otillräcklig

2.2. Producentpriser på hemmamarknaden

Helhetsbetyget ligger på 1,8, nära "bra".

Den bästa värderingen för denna indikator görs av aktualiteten med betyget "bra" (2,0), där alla användargrupper konsekvent ger betyg på runt 2. Den enda grupp som värderar aktualiteten något lägre är de externa användarna (1,7).

Revideringarna anses vara "bra" (1,9) och alla användare ger betyget 2 förutom Data Shop-nätverket, som värderar denna aspekt som 1,5 (mellan "tillräcklig" och "bra"). Ett exempel på kommentar är följande: "Uppgifterna [...] revideras mindre ofta och är i allmänhet stabila."

Uppgifternas tillgänglighet anses ligga nära "bra" (2,1), men Data Shop-nätverket värderar den som "tillräcklig", vilket ligger under genomsnittet. Europeiska centralbanken värderar denna aspekt som "utmärkt".

Det lägsta betyget för producentprisindexet noteras för kategorin tillgänglighet för historiska tidsserier med ett betyg nära "tillräcklig" (1,2). Negativa bedömningar från Europeiska centralbanken och Data Shop-nätverket mer än väger upp de mer positiva betygen från GD Ekonomi och finans och de externa användarna.

Görs ett genomsnitt av dessa fyra aspekter blir helhetsbetyget 1,8, vilket ligger nära "bra".

>Plats för tabell>

* Helhetsbetyget består av genomsnittet för de fyra visade genomsnitten, men beräknat med fler decimaler än vad som visas. enligt klassificeringarna: 3=utmärkt, 2=bra, 1=tillräcklig, 0=otillräcklig

2.3. Index för försäljningsvolym inom detaljhandeln

Helhetsbetyget ligger på 1,2, nära "tillräcklig"

Av alla aspekter får uppgifternas aktualitet det sämsta betyget, mellan "otillräcklig" och "tillräcklig" med 0,6. Både Europeiska centralbanken och GD Ekonomi och finans ger betyget "otillräcklig", medan Data Shop-nätverket och de externa användarna bedömer denna aspekt som 1,3, vilket ligger närmare "tillräcklig" än "bra". Bland kommentarerna kan följande citeras: "Indexet offentliggörs inom den tidsfrist som anges i konjunkturstatistikförordningen, men 60 dagar är inte tillfredsställande" och "Indikatorns användbarhet minskar genom att den offentliggörs med en sådan försening".

Revideringarnas kvalitet anses som "tillräcklig", där dock betyget "otillräcklig" från Europeiska centralbanken väger tungt i slutbetyget. Data Shop-nätverket (1,3) och de externa användarna (1,7) är något positivare. Bland kommentarerna kan nämnas följande: "Det finns en tendens att revidera indexen kraftigt".

Samma värdering görs när det gäller de historiska tidsseriernas tillgänglighet, vilken i allmänhet bedöms som "tillräcklig", men "otillräcklig" från Europeiska centralbankens sida och under medel av Data Shop-nätverket. GD Ekonomi och finans gav det positivaste betyget här och ansåg att denna aspekt var "bra". Bland kommentarerna kan nämnas följande: "Många klagar över att det inte finns tillräckligt med (historiska) uppgifter för att en korrekt analys skall kunna garanteras".

Det bästa betyget ges till aspekten uppgifternas tillgänglighet, vilken anses "bra". Alla användargrupper värderar denna aspekt som "bra", Europeiska centralbanken till och med som "utmärkt".

Genomsnittet för de fyra aspekterna ger ett helhetsbetyg på 1,2, nära "tillräcklig".

>Plats för tabell>

* Helhetsbetyget består av genomsnittet för de fyra visade genomsnitten, men beräknat med fler decimaler än vad som visas. enligt klassificeringarna: 3=utmärkt, 2=bra, 1=tillräcklig, 0=otillräcklig

2.4. Jämförelse av korsindikatorer

Vid en jämförelse av korsindikatorer blir det tydligt att bedömningen av inhemska producentpriser och industriproduktion med 1,8 respektive 1,6 ligger närmare "bra" än "tillräcklig". I motsättning till detta värderas index för försäljningsvolym inom detaljhandeln lägst med 1,2, vilket ligger nära "tillräcklig".

Föreliggande uppgifter antyder att tillgängligheten inte är ett problem när det gäller någon av indikatorerna, eftersom alla värderas som något bättre än "bra".

Revideringspraxis anses "bra" när det gäller det inhemska producentprisindexet; samma aspekt värderas dock endast som "tillräcklig" för industriproduktionsindex och index för försäljningsvolym inom detaljhandeln.

Ett annat område där det finns stora skillnader mellan indikatorerna är aspekten aktualitet, vilken för det inhemska producentprisindexet värderas som "bra" (2,0), närmare "tillräcklig" än "bra" för industriproduktionsindex (1,3) samt mellan "tillräcklig" och "otillräcklig" när det gäller index för försäljningsvolym inom detaljhandeln (0,6).

Betyget för de historiska tidsseriernas tillgänglighet når inte upp till "bra" för någon av indikatorerna. Det bästa betyget ges till produktionsindex med 1,5 (precis mellan "bra" och "tillräcklig"). medan betygen för producentprisindex och index för detaljhandelsförsäljning ligger nära "tillräcklig" med 1,2.

Jämförelse av korsindikatorer

>Plats för tabell>

* Helhetsbetyget består av genomsnittet för de fyra visade genomsnitten, men beräknat med fler decimaler än vad som visas. enligt klassificeringarna: 3=utmärkt, 2=bra, 1=tillräcklig, 0=otillräcklig

2.5. Ytterligare indikatorer som kan vara användbara

I en punkt där de svarande gavs öppna svarsmöjligheter ombads de att beskriva sina behov av ytterligare indikatorer som skulle kunna hjälpa dem att bedöma konjunkturutvecklingen. Endast två användare, Europeiska centralbanken och Goldman Sachs, svarade på denna fråga.

Europeiska centralbanken tog upp sitt behov av indikatorer rörande importpriser, sysselsättning inom servicesektorn, "pålitliga" uppgifter om orderingång, priser inom servicesektorn och produktion/omsättning inom servicesektorn. När det gäller befintliga indikatorer skulle Europeiska centralbanken vilja ha månatliga uppgifter när det gäller byggnadsverksamhet samt arbetsdagsjusterade serier när det gäller omsättning, bruttolöner och antal utförda timmar. En annan fråga är den geografiska fördelningen mellan verksamheter rörande "hemmamarknad" och "exportmarknad" vilken borde finnas tillgänglig när det gäller inhemska verksamheter inom euroområdet och transaktioner med medlemsstaterna utanför euroområdet rörande omsättning, orderingång och priser.

Goldman Sachs skulle vilja ha indikatorer för industriorder, lagerhållning (som en indexindikator), månatliga medelinkomster, kapitalmängder, affärsproduktivitet, hushållens sparande och lediga anställningar.

Slutsatser

En av de viktigaste frågorna för användarna är de historiska tidsseriernas tillgänglighet. Detta gäller för alla indikatorer, särskilt detaljhandel och producentpriser. Aktualiteten och aspekten revideringar är av väsentlig betydelse vad beträffar industriproduktionen och särskilt viktig när det gäller index för försäljningsvolym inom detaljhandelnen. Jämfört med dessa aspekter är uppgifternas tillgänglighet ett mindre problem. Användarna uttryckte också ett behov av ytterligare konjunkturutvecklingsindikatorer.

3. AKTUALITET

Hur tidigt uppgifterna för EU15/euroområdet kan offentliggöras beror på hur snabbt det föreligger tillräcklig information från medlemsstaterna. I detta kapitel förklaras publiceringen av uppgifter för EU15/euroområdet mot bakgrund av de serier som sänds från medlemsstaterna genom en fokusering på de index som Eurostat för närvarande sänder ut ett pressmeddelande om, däribland index för produktion inom byggnadsverksamhet, för vilket ett kvartalsvis utkommande pressmeddelande nyligen infördes.

Eurostat beräknar aggregat för EU15/euroområdet om den vägda medlemsstatstäckningen når upp till minst 60 %. Om uppgifternas aktualitet tillåter det, försöker dock Eurostat att uppnå en högre täckning så att revideringarna reduceras till minsta möjliga och kvaliteten förbättras. I den första värderingen offentliggörs uppgifter rörande industriproduktionen och inhemska producentpriser för närvarande med över 90 % av den möjliga vikten. Index för försäljningsvolym inom detaljhandeln offentliggjordes med 70 % under det första halvåret 2001, men täckningen steg när Frankrike började tillhandahålla de månatliga uppgifterna i tid. För produktion inom byggnadsverksamhet offentliggjordes inte något pressmeddelande förrän i september 2001, och endast det nuvarande schemat med datum för överföring från medlemsstaterna visas därför för denna indikator.

När det gäller aktualiteten har situationen förbättrats markant sedan förordningen om konjunkturstatistik antogs i maj 1998 och euron infördes, men det är nödvändigt och brådskande att ytterligare förbättringar införs.

Europeiska centralbanken har i sin egenskap av största användare av konjunkturstatistik begärt att månatliga data skall föreligga mellan 30 och 40 dagar efter referensmånaden [2]. För närvarande är det endast uppgifterna rörande producentpriser på hemmamarknaden som når upp till detta mål. De andra nyckelindikatorer som presenteras här offentliggörs senare än så [3].

[2] Statistical requirements of the European Central Bank in the field of general economic statistics, Europeiska centralbanken, augusti 2000.

[3] Dessutom kan många aggregat för EU15/euroområdet för andra index inte beräknas som en följd av brist på tillgängliga uppgifter från medlemsstaterna (se kapitel 1 i kvalitetsrapporten).

I den nuvarande lagstiftningen finns det dock inte mycket utrymme för att förbättra uppgifternas aktualitet, eftersom nyckelindikatorerna redan offentliggörs inom tidsfrister som ligger nära dem som anges i 1998 års förordning. Detta visas i tabellen nedan. Alla de fyra nyckelindikatorerna överförs antingen i tid eller inom en vecka eller mindre efter utgången av den tidsfrist som fastställs i förordningen. Men därmed är Europeiska centralbankens krav långtifrån tillgodosedda. I förhållande till centralbankens krav har nyckelindikatorerna 1 till 2 veckors (industriproduktion) eller nästan en månads (detaljhandelsförsäljning och produktion inom byggnadsverksamhet) försening. Ytterligare förbättringar kan endast åstadkommas genom nya initiativ. År 2001 startade Eurostat därför diskussioner med medlemsstaterna om att förkorta förseningarna.

Ett annat kvardröjande problem är ytterligare förseningar som orsakas av en del medlemsstater, såsom Frankrike och Italien under sommarperioden. På grund av nationella semestermönster stänger stora delar av företagen under sommarmånaderna, vilket komplicerar en punktlig överföring av index. Detta ökar förseningarna när det gäller offentliggörandet av några index för dessa referensperioder.

Observera att de uppgifter som presenteras visar hur situationen såg ut i juli 2001.

>Plats för tabell>

* En del medlemsstater översänder uppgifterna månatligen, andra kvartalsvis.

3.1. Industriproduktionsindex

Med tiden har avsevärda förbättringar skett när det gäller såväl förseningen av offentliggörandet av index för EU15/euroområdet som den vägda medlemsstatstäckning som finns tillgänglig när indexet offentliggörs första gången. Uppgifterna offentliggörs nu normalt sett inom 50 dagar efter referensperioden. Detta ligger mycket nära den tidsfrist som anges i förordningen. Den tillgängliga vägda medlemsstatstäckningen ligger nu typiskt runt 90 % för den första skattningen. Förseningen under sommaren 2000 berodde på den ytterligare försening som uppgifterna från Frankrike och Spanien hade [4].

[4] Spanien offentliggör nu uppgifter regelbundet varje månad, men problemet kvarstår för Frankrikes del.

Industriproduktionsindex för EU15/euroområdet: Första skattningen av täckningen, i % (staplar), försening efter referensmånad, i dagar (linje)

>Hänvisning till>

Följande diagram visar den typiska förseningen för de olika medlemsstaternas överföring av uppgifter (uppgifter som inkom fram till den 31 juli 2001).

Jämförelse av tidtabellerna för överföring av uppgifter rörande industriproduktionsindex

>Hänvisning till>

3.2. Index för producentpriser på hemmamarknaden

Detta index har offentliggjorts genom ett pressmeddelande sedan juli 1999. När det gäller förseningar har situationen förbättrats från ca 45 dagar efter referensmånaden till ca 35 dagar 2001. Den tillgängliga täckningen för den första skattningen har typiskt legat runt 90 % för EU15 och euroområdet .

Offentliggörande av index för producentpriser på hemmamarknaden: Första skattningen av täckningen, i % (staplar), försening efter referensmånad, i dagar (linje)

>Hänvisning till>

Följande diagram visar den nuvarande förseningen för varje medlemsstat. Österrike tillhandahåller inga uppgifter för detta index [5] (uppgifter som mottogs fram till den 31 juli 2001).

[5] Undantag till juli 2001

Jämförelse av tidtabellerna för överföring av uppgifter rörande index för producentpriser på hemmamarknaden

>Hänvisning till>

3.3. Index för försäljningsvolym inom detaljhandeln

Det första pressmeddelandet om detaljhandeln offentliggjordes för referensmånaden januari 2000. Ursprungligen kom indexet ut ca 73 dagar efter referensmånaden, men offentliggörs nu efter 63 dagar. Sedan Frankrike börjat tillhandahålla indexet i tid har täckningen ökat till över 95 % för den första skattningen.

Volymen av detaljhandelsförsäljning för EU15/euroområdet: Första skattningen av täckningen, i % (staplar), försening efter referensmånad, i dagar (linje)

>Hänvisning till>

Medlemsstaternas nuvarande överföringsdatum framgår av följande diagram. Man kan här se den ojämna fördelningen mellan medlemsstaterna. Medan Förenade kungarikets uppgifter offentliggörs efter 19 dagar offentliggör de andra medlemsstaterna sina uppgifter 20 dagar senare eller mer (uppgifter som mottogs fram till den 31 juli 2001).

Jämförelse av tidtabellerna för överföring av uppgifter rörande index för försäljningsvolym inom detaljhandeln

>Hänvisning till>

3.4. Index för produktion inom byggnadsverksamhet

Eurostat började regelbundet sända ut ett pressmeddelande om produktion inom byggnadsverksamhet under hösten 2001. Ett problem är medlemsstaternas möjligheter att överföra kvartalsvisa eller månatliga uppgifter. Danmark, Grekland, Irland, Portugal och Sverige [6] tillhandahåller inte några uppgifter alls. Medlemsstaternas nuvarande överföringsdatum framgår av följande diagram. (uppgifter som mottogs fram till den 31 juli 2001).

[6] Undantag till slutet av 2001 för Portugal och Sverige. Undantag till mars och december 2002 för Grekland och Irland.

Jämförelse av tidtabellerna för överföring av uppgifter rörande index för produktion inom byggnadsverksamhet

>Hänvisning till>

Slutsatser

Förbättringar har nyligen skett när det gäller aktualiteten och tillgängligheten för källuppgifter från medlemsstaterna vid den tidpunkt då den första skattningen företas. Det verkar dock inte möjligt att inom den befintliga lagstiftningen åstadkomma några ytterligare stora förbättringar av punktligheten vad beträffar nyckelindikatorerna. Skall förseningarna i offentliggörandet kunna minskas ytterligare behövs därför från Eurostats och medlemsstaternas sida en extra insats som går utöver vad som krävs i den gällande förordningen.

4. METAUPPGIFTERNAS TILLGÄNGLIGHET

En omfattande och sammanhängande samling metauppgifter ökar användarnas möjlighet att få en god förståelse av de offentliggjorda serierna. Dessutom kan brist på bakgrundsinformation leda till feltolkningar eller missförstånd av ekonomiska trender. I följande kapitel tittar vi på metauppgifternas tillgänglighet när det gäller konjunkturstatistik.

År 2000 inrättade Eurostat en ny databas för insamling av metauppgifter från alla medlemsstater om alla indikatorer. Den insamlade informationen omfattar nu över 600 sidor och finns tillgänglig under namnet STS-Sources (källor till konjunkturstatistik). Förutom denna information har Eurostat börjat samla in metauppgifter för EU15/euroområdet vilken baseras på de överenskomna definitionerna.

STS-Sources innehåller information som samlats in från de nationella statistiksystemen om de olika medlemsstaterna och detaljerade uppgifter för varje indikator. De insamlade metauppgifterna åtföljs också av namnet på en kontaktperson. Inte alla medlemsstater har dock tagit fram metauppgifter för alla indikatorer. Följande är en samlad utvärdering av den aktuella situationen (se tabellen nedan för en sammanfattning).

Situationen när det gäller metauppgifter för industriproduktionsindex är mycket tillfredsställande. Metauppgifter finns tillgängliga från alla medlemsstater på grundval av antingen år 2000 eller år 1999. Informationen om producentpriser föreligger för alla medlemsstater. Informationen från Sverige och Belgien är dock mer än 6 år gammal, och skulle behöva uppdateras. Metauppgifterna när det gäller omsättningen i detaljhandelsförsäljningen saknas från Belgien, Irland, Luxemburg och Sverige. För en del medlemsstater saknas metauppgifter för antal sysselsatta, antal utförda timmar och byggnadslov inom byggnadssektorn.

Vad andra indikatorer beträffar liknar situationen mest den som gäller för själva indikatorernas tillgänglighet. Medlemsstater som generellt sänder uppgifter tillgängliggör också de nödvändiga metauppgifterna. Däremot sänder medlemsstater som inte sänder den begärda indikatorn eftersom de har beviljats ett fullständigt undantag inte heller några metauppgifter. I följande tabell ges en översikt över de tillgängliga metauppgifterna. Medlemsstater som markerats med en asterisk (*) har ett fullständigt undantag för denna indikator och är kanske inte vara i stånd att sända in respektive metauppgifter.

Tabellen visar databasen i slutet av 2001. Några metodanmärkningar har lämnats in av medlemsstaterna utanför det officiella förfarandet. En ny insamling av metauppgifter kommer att börja 2002.

>Plats för tabell>

>Plats för tabell>

Översikt över tillståndet i mitten av 2001.

Slutsatser

Situationen är för närvarande tillfredsställande när det gäller metauppgifter. För vissa områden - särskilt inom byggnadsverksamhet, detaljhandel och andra tjänster - saknas dock tillräcklig information. Utmaningen inför framtiden är att hålla meta-databasen STS-Sources aktuell.

5. MOT GEMENSAMMA DEFINITIONER

Den 26 mars 2001 antog kommissionen förordning 588/2001, där gemensamma definitioner definieras för indikatorerna rörande konjunkturstatistik. Beslutet hade föregåtts av många diskussioner med medlemsstaterna om nyttan med ett gemensamt tillvägagångssätt på detta område. Slutligen uppnåddes dock en bred enighet om att detta var den rätta vägen framåt. I förordningen anges särskilt att indexen senast 2003 skall överföras i enlighet med de gemensamma definitionerna. De gemensamma definitionerna kommer att förbättra möjligheterna att jämföra statistiken från de olika medlemsstaterna. I detta kapitel berörs tillämpningen av de gemensamma definitionerna och information ges om det aktuella läget när det gäller de observationsenheter som används för de olika indikatorerna.

Många indikatorer överförs redan enligt gemensamma definitioner även om detta ännu inte är obligatoriskt. Så är fallet när det gäller industriproduktionen, där alla inrapporterande medlemsstater tillhandahåller indikatorn enligt de gemensamma definitionerna, undantaget Danmark, som inte tar hänsyn till förändringar i lager.

Vad beträffar indikatorn för produktion inom byggnadsverksamhet överför de flesta medlemsstaterna index som baserats på de gemensamma definitionerna, förutom Italien, som inte inkluderar underhåll. Italien använder inte den korrekta observationsenheten och baserar sin information på administrativa uppgifter.

När det gäller den deflaterade omsättningen för detaljhandelsförsäljning överför alla rapporterande medlemsstater redan indikatorerna på grundval av de gemensamma definitionerna, undantaget Danmark, Grekland, Spanien och Förenade kungariket, som inkluderar moms.

Det är dock endast Tyskland, Spanien, Luxemburg och Förenade kungariket som för närvarande översänder indexet för producentpriser på hemmamarknaden i enlighet med de gemensamma definitionerna. Grekland, Frankrike, Nederländerna, Portugal, Finland och Sverige inkluderar ännu inte alla avgifter och skatter enligt bestämmelserna. De flesta har dock för avsikt att gå över till det föreskrivna systemet inom den tidsram som fastställs i förordningen. Andra avvikelser som kan nämnas är listpriser (inte faktiska transaktionspriser/Portugal), fakturor (inte tidpunkten för beställningen/Sverige) och användningen av den gamla NACE (Irland). Sverige har meddelat att det inte kommer att gå över till de gemensamma definitionerna inom den utsatta tidsramen.

En snabb blick på de fyra bilagorna till förordningen visar följande: för varje indikator inom industrin insänder för närvarande högst 13 medlemsstater (industriproduktion) redan sina uppgifter enligt de gemensamma definitionerna. De svaga punkterna är prisindikatorerna, där för närvarande endast mellan 2 och 4 medlemsstater tillhandahåller information i enlighet med de gemensamma definitionerna. Förenade kungariket har inte meddelat när de kommer att införa den överenskomna definitionen för orderingång och antal sysselsatta. Finland översänder en alternativ ledande indikator för orderingång, något som är tillåtet fram till 2008.

Den föreskrivna observationsenheten respekteras mestadels för industristatistik, men det finns några undantag. Portugal använder andra observationsenheter för alla indikatorer i bilaga A, förutom produktion och producentpriser. Andra observationsenheter än de överenskomna används av Danmark (löner), Spanien (antal sysselsatta), Italien (alla sociala variabler) och Österrike (alla omsättningsvariabler).

För indikatorer rörande byggnadsverksamhet överför de flesta medlemsstaterna redan uppgifterna enligt de gemensamma definitionerna. Antalet medlemsstater som följer definitionerna sträcker sig från nio till elva, när det gäller de tre produktionsindikatorerna och byggnadskostnader, men är nere på sex medlemsstater när det gäller orderingång för anläggningsverksamhet. Det finns för närvarande inget som tyder på att medlemsstaterna inte kommer att kunna översända indikatorerna på grundval av de gemensamma definitionerna i tid, undantaget Italien, som planerar att först 2004 börja använda de gemensamma definitionerna för sina uppgifter om byggnads- och anläggningsverksamhet.

De flesta medlemsstater respekterar de observationsenheter som överenskommits för byggnadssektorn. Ett undantag är Italien, som använder andra observationsenheter för en hel rad tillgängliga (och planerade) indikatorer. Danmark använder en annan observationsenhet för antal utförda timmar och löner, och Spanien gör detsamma för indikatorn antal sysselsatta.

Inom detaljhandelssektorn finns det inga tecken på att medlemsstaterna inte kommer att kunna översända indikatorerna på grundval av de gemensamma definitionerna inom den angivna tidsramen. Redan nu är det en klar majoritet som för var och en av indikatorerna översänder uppgifter på grundval av definitionerna. Men Italien har hittills inte angett något datum för när det planerar att tillämpa de gemensamma definitionerna på omsättning. Danmark är den enda medlemsstat som inte använder de föreskrivna observationsenheterna, utan avviker för alla tre detaljhandelsindikatorerna.

När det gäller andra tjänster angav en klar majoritet av medlemsstaterna att de nu skulle följa den gemensamma definitionen för omsättning, men endast en liten majoritet av dem sade samma sak om sysselsättning. Danmark (för omsättning) samt Österrike och Förenade kungariket (för antal sysselsatta) angav i frågeformuläret ingen tidsram för genomförandet. Danmark (omsättning, antal sysselsatta) och Österrike (antal sysselsatta) översänder inte sina uppgifter i enlighet med de föreskrivna observationsenheterna.

Slutsatser

Många indikatorer överförs redan i enlighet med de gemensamma definitionerna trots att detta ännu inte är obligatoriskt. För några viktiga indikatorer, såsom indexet för producentpriser på hemmamarknaden, gäller detta dock inte. Kvalitetsproblemen kommer att kvarstå för dessa indikatorer tills alla medlemsstater börjat tillämpa de gemensamma definitionerna.

Aktuellt läge och genomförandeplaner för gemensamma definitioner

>Plats för tabell>

Ja = I enlighet med gemensamma definitioner Nej = Inget datum för tillgänglighet enligt gem. definition

2003 = År för tillgänglighet enligt gem. definition U = Fullst. undantag och/el. inga tillgängliga uppgifter

* = Ej i enlighet med föreskriven observationsenhet ? = Ingen information

(NO) = Alternativ huvudindikator, tillåten fram till 2008

5.1. Anmärkningar rörande nationella metoder för arbetsdagskorrigering

Ett annat område där man nyligen har påbörjat diskussioner om gemensamma tillvägagångssätt är de metoder för arbetsdagskorrigering som används av medlemsstaterna. Ett viktigt incitament för Eurostat att se på korrigeringen för antalet arbetsdagar var offentliggörandet av produktionstalen för industrin för referensmånaderna december 2000 och januari 2001. Tillväxtnivåerna för december 2000 visade en stark ökning, följd av en brant fall i nivåerna för januari 2001. Varför?

Senare undersökningar visade att de medlemsstater som hade använt en proportionell metod (i motsats till dem som hade använt en regressionsmetod) hade överskattat talet för december, som karakteriserades av färre arbetsdagar än en genomsnittlig december. Men det var inte den första gången detta hände. När detta kalenderfenomen tidigare inträffade resulterade det två gånger av tre i en skarp stigning i december följd av en stark nedgång i januari. Se tabellen nedan (liknande exempel skulle kunna ges för några av medlemsstaterna).

>Plats för tabell>

De arbetsdagskorrigerade serierna är därför ett avgörande element för vissa indikatorer [7] eftersom det utgör grundvalen för de flesta aggregationsprocesser för EU15/euroområdes-talen. I förordningen föreskrivs att dessa uppgifter skall komma direkt från de nationella statistikinstituten, då varje medlemsstat bör veta bäst vilka av dess särdrag som är avgörande i denna process. Om det allmänna statistiska tillvägagångssättet för korrigering av dessa effekter skiljer sig alltför mycket åt mellan medlemsstaterna kan resultatet bli ett dåligt harmoniserat aggregat för EU15/euroområdet. Följande är en översikt över hur medlemsstaterna griper sig an denna fråga.

[7] För närvarande skall produktionsindex för industri och byggnadsverksamhet så väl som omsättningsindex för detaljhandel och andra tjänster tillhandahållas på grundval av en presentation som korrigerats för antal arbetsdagar.

Ett grundläggande val som varje medlemsstat måste göra, är att besluta om den skall använda en proportionell metod eller en regressionsmetod för att korrigera för antalet arbetsdagar. Här finns det stora variationer. Låt oss bara ta exemplet produktionsindex: fem medlemsstater använder en regressionsmetod och nio en proportionell metod. En medlemsstat gör inga korrigeringar alls för antal arbetsdagar.

Det bör dock påpekas att alla medlemsstater i praktiken använder olika regressionsmetoder (också proportionella metoder skiljer sig åt). Det börjar med valet av programvara och slutar förmodligen med de olika versionerna av varje program. Vid ett första ögonkast visar det sig att några medlemsstater använder ett paket från X11-familjen, medan andra väljer Tramo Seats. En del använder sex regressorer och andra två.

Översikt över metoder för arbetsdagskorrigering i Europeiska unionen

>Plats för tabell>

P Industriproduktion

R Omsättning inom detaljhandel

C Produktion inom byggnadsverksamhet

OS Omsättning inom andra tjänster

Slutsatser

För närvarande kan situationen när det gäller metoder för arbetsdagskorrigering för rådata endast beskrivas som i behov av harmonisering. En aggregering av dessa icke-harmoniserade arbetsdagskorrigerade uppgifter kan följaktligen leda till allvarliga kvalitetsproblem. Det finns starka skäl som talar för att en insats bör göras för att formulera och genomföra gemensamma allmänna riktlinjer på detta område.

6. REVIDERING

På grund av sent inkomna svar, ytterligare uppgifter från andra källor, korrigeringar och andra skäl är revideringar i många fall oundvikliga på området konjunkturstatistik. I detta kapitel skall vi i det första avsnittet se på hur användarna påverkas av revideringar och i det andra på vilken revideringspraxis de olika medlemsstaterna använder.

Det görs en genomgång av de indikatorer som Eurostat sänder ut ett pressmeddelande om samt av serierna för produktion inom byggnadsverksamhet.

6.1. STS-revideringar ur användarsynvinkel

I detta avsnitt skall vi titta på revideringsfrekvensen för euroområdet och individuella tal för medlemsstaterna sett ur en användarsynvinkel [8].

[8] Tabeller och diagram i sektion 6.1. har tagits från en presentation av Europeiska centralbanken vid ett internationellt seminarium om konjunkturstatistik i Luxemburg den 8-9 mars 2001. Endast redaktionella förändringar har företagits. Eurostat är dock helt enig med ECB om texten och de dragna slutsatserna. Inga EU15-aggregatuppgifter fanns tillgängliga; men slutsatserna för euroområdesaggregatet kan betraktas som lika relevant för EU15.

I konjunkturstatistikförordningen anges att medlemsstaterna skall överföra uppgifter för olika indikatorer inom en särskilt angiven tidsperiod. Ingenting sägs dock i förordningen om revideringar eller om någon slags gemensam revideringspolicy. Därför reviderar medlemsstaterna i enlighet med sina egna tidtabeller och traditioner och en del medlemsstater reviderar inte alls. Denna bristande koordination leder till en situation där aggregaten för EU15 och euroområdet, vilka grundas på medlemsstaternas uppgifter, ofta revideras.

För att få en första idé om vilka aspekter som är inblandade här har vi tillämpat ett revideringsmått i följande tabell för de nämnda indikatorerna, täckande medlemsstaterna och euroområdet (se fotnoten). Tabellen omfattar tidsperioden från januari 1999 (Q1 1999) till september 2000 (Q3 2000) och mäter uppdateringar och revideringar av indexen. Måttet (ABoR = genomsnitt av den månatliga summan av revideringsbalansen) är egentligen den första skattningen av ett indexvärde jämfört med den slutliga skattningen för månadsindexet på grundval av genomsnittet över tid.

Ett exempel: låt oss säga att indexvärdena för referensmånaden januari 1998 [9] under påföljande veckor är 101 (första observationen), 105 (första revideringen), 100 (sista revideringen). Då skulle ABoR skattas genom att det ursprungliga talet 101 jämförs med det sista talet 100, vilket även resulterar i 1.

[9] Endast en referensmånad ges i detta exempel och därför beräknas inget genomsnitt - som fallet skulle vara om flera, kompletterande referensvärden framlades.

Tabellen visar situationen såsom den upplevs av Europeiska centralbanken i dess egenskap av uppgiftsanvändare. Lägg märke till att denna indikator också kan inkludera uppgiftsfel, d.v.s. att medlemsstaterna kodade uppgifterna fel, eller att felaktiga uppgifter överfördes till Eurostat, eller att ett misstag gjordes vid inmatningen av uppgifterna på Eurostat [10]. Tabellen visar därför en genomsnittsbild ur "verkliga livet" som en användare upplever den. Det bör dock noteras att de flesta revideringarna inte beror på dessa "fel", utan gjordes av andra skäl.

[10] Flera medlemsstater har angett att mängden revideringar omöjligtvis kan härröra från dem, eftersom deras revideringar är mycket mindre. Andra möjliga faktorer kan förklara skillnader, såsom dem som nämns ovan.

När det gäller industriproduktion och producentpriser ligger den första skattningen i genomsnitt inom en räckvidd av 0,4 indexprocentenheter nära den "slutliga" skattningen (som representerat av AboR-värdena). Den första skattningen för euroområdet när det gäller produktion inom byggnadsverksamhet ligger dock 1,5 indexprocentenheter från den slutliga skattningen.

>Plats för tabell>

Källa: ECB:s beräkningar baserade på Eurostatuppgifter

Anmärkningar: ABoR: genomsnitt av det månatliga revideringssaldot, d.v.s. med hänsyn tagen till revideringstecknet.

1) Exklusive Grekland

Genomsnitt - såsom de ovan - kan ibland dölja den verkliga bilden, vilken inte motsvarar något medel. Men vad betyder den för användaren? I följande diagram görs ett försök att ge en aning om det. En bestämd referensmånad har valts ut (här januari 1999) och de respektive indexvärdena för januari 1999, vilka i många fall revideras varje månad, har kartlagts.

Figur 1: Industriproduktion i euroområdet revideringar av värdet för januari 1999 (1995=100)

>Hänvisning till>

Indexvärdet för referensmånaden januari 1999 ändras praktiskt taget varje månad, särskilt under det första året efter det att det offentliggjordes. Inom två månader efter den första skattningen ändras värdena för euroområdet från 106 till 105,4, går upp till 105,8, för att återigen falla till 105,3 i april 2000. Till och med ett helt år efter den första skattningen för euroområdet ändrades "fakta" rörande indexvärdet "januari 1999" för användarna av uppgifterna om euroområdet.

Följande tabeller visar hur revideringsmönstren ser ut över tiden för index för industriproducentpriser, index för detaljhandelsomsättning och index för produktion inom byggnadsverksamhet, alla för referensmånaden januari 1999. Notera att skalorna inte alltid är desamma.

Figur 2: Industriproducentpriser i euroområdet, revideringar av värdet för januari 1999 (1995=100)

>Hänvisning till>

Figur 3: Omsättning för detaljhandel i euroområdet, revideringar av värdet för januari 1999 (1995=100)

>Hänvisning till>

Figur 4: Produktion inom byggnadsverksamhet i euroområdet, revideringar av värdet för januari 1999 (1995=100)

>Hänvisning till>

6.2. Revideringsspraxis i medlemsstaterna

I följande avsnitt visas vilken revideringspraxis medlemsstaterna har för nämnda indikatorer såsom de inrapporterar dem.

Följande fyra aspekter presenteras:

- Förekomst av revideringar

- Frekvens för revideringar

- Kompletterande uppgiftsunderlag som leder till revideringar

- Förekomst av systematisk avvikelse

Alla rapporterande medlemsstater företog revideringar av industriproduktionsindex och uppgifterna revideras med olika frekvens och enligt olika tidtabeller. Revideringar sker vanligen inom en eller två månader efter den första skattningen på grundval av kompletterande information från månatliga, kvartalsvisa och/eller årliga undersökningar. Inga medlemsstater rapporterade någon avvikelse i den första skattningen (se följande tabell).

>Plats för tabell>

Ungefär hälften av medlemsstaterna gör revideringar av indexet för producentpriser på hemmamarknaden, medan de andra inte företar några revideringar. Revideringarna görs vanligen under månaderna efter offentliggörandet av indexet och ibland inom ramen för en årlig revidering. Kompletterande uppgifter kommer från det ursprungliga urvalet och ingen av de rapporterande medlemsstaterna hade observerat någon systematisk avvikelse i sin första skattning.

>Plats för tabell>

Tio medlemsstater reviderar sina detaljhandelsindex, medan fyra inte gör det (ingen information från en medlemsstat). Vanliga revideringsfrekvenser är strax efter den första överföringen eller en gång i månaden. Kompletterande uppgifter kommer vanligen från det ursprungliga urvalet och ingen av de rapporterande medlemsstaterna hade observerat någon systematisk avvikelse i sin första skattning.

>Plats för tabell>

Tillgängliga uppgifter rörande indexet för produktion inom byggnadsverksamhet visar att de flesta medlemsstater reviderar detta index, med undantag för Italien. Revideringar görs vanligen efter en månad och efter ett kvartal. Några medlemsstater gör även en årlig revidering. Kompletterande uppgifter kommer huvudsakligen från det ursprungliga urvalet och från andra källor såsom uppdaterade administrativa register, årliga Prodcom-undersökningar och uppgifter från kvartalsvisa räkenskaper. Ingen av de rapporterande medlemsstaterna hade observerat någon systematisk avvikelse i sin första skattning.

>Plats för tabell>

Slutsatser

Revideringspraxis är inte harmoniserad mellan medlemsstaterna. Detta leder till betydande problem för användarna av indikatorerna. De fakta som framläggs i denna rapport talar starkt för att ytterligare åtgärder bör vidtas för att införa gemensamma revideringsregler.

7. UTVALDA URVALSKARAKTERISTIKA

Urvalkarakteristika påverkar kvaliteten på indikatorerna för ekonomisk verksamhet. Följaktligen har en ny metadatabas, STS-Sources, inrättats för att de samlade urvalsplanerna för olika indikatorer skall kunna samlas in. Men några väsentliga aspekter, såsom behandlingen av nedlagda företag (enheter), behandlingen av svarsbortfall, urvalets vägda och ovägda täckningstal vid jämförelse med det totala antalet företag (enheter) såväl som eventuella storleksklasser saknas för det mesta i denna databas. Därför skall vi i detta kapitel mer i detalj titta på följande frågor:

- Behandling av nedlagda företag (enheter)

- Behandling av uteblivna svar

- Urvalstäckning jämfört med det totala antalet räknat i %

- Vägt täckningstal jämfört med det totala antalet räknat i %

- Storleksklasser

I följande kapitel tittar vi på resultaten när det gäller såväl indikatorer för vilka Eurostat sänder ut ett pressmeddelande, som produktion inom byggnadsverksamhet.

7.1. Behandling av nedlagda företag (enheter)

De flesta medlemsstater ersätter nedlagda företag (enheter) för sina viktigaste konjunkturutvecklingsindikatorer. Det finns bara några få undantag, såsom Grekland, Luxemburg (som endast lägger till nya företag), Nederländerna och Sverige när det gäller industriproduktion, och Luxemburg när det gäller omsättning i detaljhandeln. Några medlemsstater företar dock sin ersättning mindre än en gång om året.

7.2. Behandling av svarsbortfall eller uteblivna svar

Svarsbortfall eller uteblivna svar skattas i någon form i alla svarande medlemsstater, men olika metoder används för skattningen. Detta kan ses när det gäller industriproduktionen, där värdet för föregående månad används (Tyskland), skattningen baseras på information från föregående månad (Österrike, Portugal), tillväxttakten för de kända genomsnitten används (Danmark, Italien, Nederländerna och Förenade kungariket) eller fallen studeras individuellt (Spanien). Grekland använder värdet från ett år före, modifierat med hjälp av indexutvecklingen, och Finland skattar de saknade uppgifterna endast om det är av väsentlig vikt att göra det. De andra medlemsstaterna angav inte vilken skattningsmetod de använde.

7.3. Urvalstäckning jämfört med den samlade populationen räknat i %

Ser man på den ovägda [11] andelen av urvalet jämfört med den totala populationen av företag (enheter) räknat i % är skillnaderna mellan medlemsstaterna och mellan indikatorerna påfallande. Det är dock inte möjligt att dra några slutsatser ännu. Jämförbarheten hos denna typ av statistik om kvalitet måste kontrolleras innan några jämförelser kan göra.

[11] Vilket ger varje företag (enhet) samma vikt, oavsett storlek.

7.4. Vägt täckningstal jämfört med den samlade populationen räknat i %

En liknande bild får man när man tittar på de vägda andelarna. Urvalsstorleken, jämfört med den samlade populationen på en vägd basis sträcker sig från strax över 60 % (i Danmark och Förenade kungariket) till 90 % eller mer (i Spanien, Irland, Luxemburg, Nederländerna, Österrike och Portugal) när det gäller industriproduktionen. Rörande producentpriserna varierar andelen mellan 10 och 30 % (i Sverige) och mer än 90 % (i Spanien). De få medlemsstater som rapporterar för byggnadssektorn angav att deras andel låg mellan 35 % (Nederländerna) och 100 % (Frankrike), medan täckningen för detaljhandeln låg mellan 20 % (Irland, Italien) och 100 % (Frankrike).

7.5. Storleksklasser

En klar majoritet av medlemsstaterna rapporterar att de använder storleksklasser, något som vanligen besparar små företag arbetsbördan att svara. Detta var i allmänhet fallet för alla indikatorer förutom detaljhandelsomsättning, där Spanien, Frankrike, Italien, Luxemburg, Nederländerna, Österrike, Sverige och Förenade kungariket rapporterade att de inte tillämpar några storleksklasser.

Följande tabeller ger mer detaljerad information.

>Plats för tabell>

>Plats för tabell>

Slutsatser

För sina undersökningar använder medlemsstaterna olika metoder för ersättning av företag (enheter) och för skattning av uteblivna svar. Den ovägda och vägda urvalstäckningen jämfört med den samlade populationen räknat i % varierar mycket mellan medlemsstaterna. De flesta men inte alla medlemsstaterna använder storleksklasser för olika indikatorer. Frågor som uppstår i samband med urvalskarakteristika bör undersökas närmare så att man kan finna gemensamma angreppsmetoder.

8. KÄLLOR TILL POTENTIELLA ICKE-URVALSFEL

Om man vill upptäcka och eliminera potentiella icke-urvalsfel är det en god idé att observera möjliga felkällor och mäta resultaten av detta. I följande kapitel ser vi på om detta görs i medlemsstaterna eller inte, och på de tillgängliga resultaten därav.

Medlemsstaterna ombads att ange tre punkter som i detta kapitel identifieras som potentiella icke-urvalsfel:

- Den ovägda bortfallsprocenten för en indikator (där varje företag [enhet] ges samma vikt)

- Den ovägda bortfallsprocenten (där det tillämpas en relevant vägningsfaktor på varje företag [enhet])

- Andra möjliga fel i samband med insamlingen, bearbetningen och tabuleringen av uppgifterna eller vid överföringen av uppgifterna till Eurostat

I följande kapitel skall vi gå igenom resultaten för såväl de indikatorer för vilka Eurostat sänder ut ett pressmeddelande som produktion inom byggnadsverksamhet.

8.1. Industriproduktion och producentpriser

Vad beträffar undersökningen om industriproduktionen ligger den ovägda bortfallsprocenten för alla de företag som utfrågats av medlemsstaterna på mellan 1 % och 5 % i den första offentliggjorda skattningen i Finland, Spanien och Österrike, vilka ligger i den lägre ändan, men på 15 % i Italien (första skattningen) och Luxemburg, samt på strax över 20 % i Portugal och Sverige.

Den vägda bortfallsprocenten, som ger större vikt till större företag än till mindre, ligger på mellan 1 % och 3 % i Finland och runt 4 % i Nederländerna och Österrike, medan procenten ligger runt 10 % i Sverige och stiger till 15 %-20 % för Frankrike (när det gäller direkta undersökningar).

Den enda medlemsstat som mäter andra möjliga icke-urvalsfel är Portugal, som kontrollerar revideringarna. Inga resultat av detta finns tillgängliga.

För producentprisundersökningen är den ovägda bortfallsprocenten 5 % eller mindre i Danmark så väl som i Spanien, Irland, Luxemburg och Sverige, medan Förenade kungariket har en bortfallsprocent på 18 % för den första skattningen (som därefter faller till 5 % under påföljande månader), och Italien inregistrerar en bortfallsprocent på 30 % vilken faller till 15 % i den andra skattningen).

Endast två rapporterande medlemsstater mäter den vägda bortfallsprocenten: Nederländerna (30 % för den första skattningen och 4 % för det slutliga antalet) och Frankrike, för vilket det inte föreligger några resultat rörande det sistnämnda.

Vad beträffar de andra möjliga icke-urvalsfelen företogs mätningar av Italien, som kontrollerade kvalitetskorrigeringar och stora prisavvikelser, Portugal, som undersökte revideringsnivåerna och Finland, som undersökte stora prisförändringar. Det föreligger inga resultat av dessa kontroller.

>Plats för tabell>

8.2. Produktion inom byggnadsverksamhet och detaljhandel

Vad beträffar undersökningen rörande produktion inom byggnadsverksamhet är bortfallsprocenten klart högre än för någon annan indikator. I den lägre ändan av tabellen befinner sig bortfallsprocenten för Österrike (5 %) och Luxemburg (15 %), medan Spanien (45 % för stora och 30 % för små företag), Förenade kungariket (35 % för första skattningen) och Nederländerna (40-50 % för första skattningen och 20 % för det slutliga talet) toppade tabellen. Endast sex medlemsstater kunde tillhandahålla svar på denna fråga.

De få uppgifter som finns tillgängliga för den vägda bortfallsprocenten visade återigen att Österrike (med 5 %) befann sig i tabellens lägre ända, medan Finland inregistrerar 15-25 % vägd bortfallsprocent och Spanien 20 % för stora företag. Inga uppgifter förelåg från de andra medlemsstaterna.

Ingen medlemsstat rapporterade att de kontrollerar andra möjliga icke-urvalsfel, förutom Finland, som kontrollerar momskällan rörande uppgiftstäckning. Inga resultat av detta finns tillgängliga.

Bortfallsprocenten för index för försäljningsvolym inom detaljhandeln ligger mellan 6 % och 10 % i Österrike och Danmark. Högre bortfallsprocent rapporterades från Frankrike (15-20 % i den första skattningen), Sverige (18-22 %), Finland (18,9 % i den första skattningen) och Portugal (25 % till 30 %). Italien hade en bortfallsprocent på 45 %.

Den vägda bortfallsprocenten låg runt 1 % i Danmark, 5 % och 8 % i Österrike respektive Italien och mellan 7 och 10 % i Sverige. Talet var 7,3 % i Finland för den första skattningen (men föll till 1,6 % i påföljande månad) och 10 % till 15 % i Portugal.

Ingen medlemsstat inrapporterade ytterligare mätningar av andra icke-urvalsfel, förutom Österrike som kontrollerar standardavvikelsen och Portugal som undersöker revideringarnas omfång. Inga resultat av dessa kontroller finns tillgängliga.

>Plats för tabell>

Slutsatser

En liten majoritet av medlemsstaterna mäter den vägda och den ovägda svarsprocenten i sina urval, men endast en mycket liten minoritet undersöker andra möjliga fel vid uppgiftsinsamling, bearbetning eller överföring till Eurostat. Dessa fel noteras därför inte och kan följaktligen inte reduceras systematiskt.

9. FÖRETAGENS ARBETSBÖRDA I SAMBAND MED STATISTIKINSAMLINGEN

Behovet av snabbt tillgänglig och tillförlitlig statistik förutsätter att företagen samarbetar och hjälper till med insamlingen. Utan deras bidrag skulle det vara omöjligt att samla in denna statistik. I detta kapitel skall vi försöka göra en bedömning av vilken arbetsbörda statistikinsamlingen skapar för företagen och av vad medlemsstaterna gör för att i största möjliga mån bespara småföretagen denna.

9.1. Antal företag (enheter) som utfrågats om nyckelindikatorer

Följande tabell visar vilket antal företag som varje månad utfrågades om såväl de indikatorer som Eurostat utsänder ett pressmeddelande om som indikatorn för produktion inom byggnadsverksamhet.

När det gäller industriproduktionsindex utfrågar "stora" medlemsstater mellan 8 000 och 15 000 företag i månaden, medan "små" medlemsstater oftast undersöker mellan 1 000 och 2 500. De två undantagen är Luxemburg, som - på grund av sin ringa storlek - endast utfrågar ca 185 företag och Österrike, som trots att det är en "liten" medlemsstat utfrågar 6 800 företag, vilket är något mer än den större staten Nederländerna och 800 mer än Frankrike.

Endast ett begränsat antal uppgifter föreligger för indikatorn produktion inom byggnadsverksamhet. Enligt tillgänglig information är dock Tyskland (12 500), Frankrike (9 200) och Förenade kungariket (12 000) de medlemsstater som undersöker flest företag. Österrike undersöker 5 000 företag, och Nederländerna runt 1 600.

Vad beträffar producentpriserna inom industrin så tenderar de "stora" medlemsstaterna att begära in uppgifter från mellan 3 600 och 3 000 företag, med Italien (3 680) och Förenade kungariket (3 000) i botten och Spanien (7 000) och Tyskland (13 000) i toppen. "Mindre" medlemsstater brukar utfråga färre än 1 000 företag per månad.

När det gäller index för försäljningsvolym inom detaljhandeln undersöker Förenade kungariket, den medlemsstat som överför denna indikator med kortast försening, 5 000 företag. Förenade kungariket befinner sig lägst ner bland de "större" medlemsstaterna, eftersom Frankrike (6 000) [12], Italien (7 300), Spanien (11 445) och Tyskland (24 000) begär in information från betydligt fler företag. Österrike och Sverige undersöker ca 3 500 företag, medan Grekland och Irland utfrågar grovt räknat 2 000. Danmark (750) och Finland (330) begär in uppgifter från färre än 1 000 företag.

[12] Plus 42 000 från administrativa källor

>Plats för tabell>

9.2. Tid som krävs för insamling av uppgifter för frågeformuläret

I detta avsnitt skall vi se på hur många personår/per år som krävs för att näringslivet skall kunna samla in de uppgifter som krävs i samband med de utvalda konjunkturstatistikindikatorerna och fylla i frågeformulären.

Eurostat bad medlemsstaterna svara på följande fråga rörande tabell 9.2:

Hur många personår/per år behöver alla undersökta företag för att samla in de nödvändiga uppgifterna och fylla i frågeformuläret för indexet? (Om det endast finns ett frågeformulär för flera indikatorer, försök skatta den tid som behövs endast för de omnämnda indikatorerna)

I tabell 9.2. anges summan av den tid som krävs för alla företag (hela näringslivet) för

- A: bearbetning av den nödvändiga informationen

- B: ifyllande (av denna information) av frågeformuläret

- C: hantering av de frågeformulär som mottas från statistikinstituten

Svaret bör därför omfatta summan av A+B+C.

Svaret skulle anges som person/år per år. Medlemsstaterna skulle kunna tillhandahålla skattningar.

Mer detaljerad information rörande de medlemsstater som inte följde denna metodik, eller önskade att mer utförligt beskriva den metodik som de använde för att tillhandahålla uppgifterna, finns nedan efter följande tabell. Dessa medlemsstater har i följande tabell markerats med en asterisk (*).

Trots att denna fråga tycks relativt okomplicerad bör dock den största försiktighet iakttas när man jämför olika medlemsstater, eftersom mätningen kanske inte har utförts på samma sätt.

>Plats för tabell>

* För medlemsstater som markerats med en *, se mer detaljerad metodförklaring nedan

Följande medlemsstater begärde att Eurostat skulle lägga till ytterligare metodförklaringar:

Danmark // Vad beträffar industriproduktion och producentpriser i industrin, genomför Danmark flera undersökningar i de två frågeformulären, vilka omfattar fler indikatorer än vad som framgår av tabellen. Det samlade talet för personår per år föreligger nationellt för dessa undersökningar. De tal som visas ovan är baserade på dessa samlade tal, men har korrigerats så att de endast visar de relevanta personåren per år för indikatorerna, d.v.s. endast en del av de samlade talen..

Tyskland // Baserat på 163 arbetstimmar per månad 1999.

Grekland // Talen är skattningar baserade på år 2000.

Spanien // Industriproduktion: skattning. Antal personer med heltidsarbete under ett år som krävs för ifyllandet av de 120 000 frågeformulären (10 000 frågeformulär per månad) för ett år i urvalet rörande industriproduktionsindex.

Produktion inom byggnadsverksamhet: skattning. Antal personer med heltidsarbete under ett år som krävs för ifyllandet av de 9 000 frågeformulären (2 250 frågeformulär per kvartal) för ett år i urvalet rörande index för produktion inom byggnadsverksamhet. Uppgifterna härrör från år 2000.

Producentpriser i industrin: skattning. Antal personer med heltidsarbete under ett år som krävs för ifyllandet av de 84 000 frågeformulären (7 000 frågeformulär per månad) för ett år i urvalet rörande industriprisindex.

Index för detaljhandelsförsäljning: skattning. Antal personer med heltidsarbete under ett år som krävs för ifyllandet av de 137 340 frågeformulären (11 445 frågeformulär per månad) för ett år i urvalet rörande index för detaljhandelsförsäljning .

Frankrike // Frankrike förklarar att när det gäller industriproduktionen får 3500 företag direkt från administrationen förtryckta frågeformulär, vilka endast omfattar de produkter om vilka uppgifterna insamlas. Detta förfarande underlättar företagens arbete med att besvara frågeformulären. En årlig undersökning möjliggör en riktig korrigering av den månatliga undersökningen. Undersökningen rörande byggnadsverksamhet utförs av en professionell organisation och omfattar fler frågor än vad som behövs för indikatorn rörande produktion inom byggverksamhet. Det bör uppmärksammas att dessa undersökningar rörande produktion (i industrin och inom byggverksamhet) också används för insamling av uppgifter om orderingång.

Neder länderna // För industriproduktion och produktion inom byggnadsverksamhet: hänvisar till arbetsbördan vid insamling av uppgifter för statistikunderlagen till indexen. Denna information används också för och offentliggörs i annan statistik.

Sverige // Beräkningsformel som används för beräkning av det antal personår per år som skall fyllas i: antal företag multiplicerat med antalet undersökta månader multiplicerat med den tid som företagen behöver för att fylla i frågeformuläret varje månad (h/månad) dividerat med arbetstimmar per personår.

Svarsbördan har undersökts för industriproduktion och detaljhandelsförsäljning, men skattats för producentpriser.

9.3. Arbetsbördan för småföretagen

I följande tabell ges en fingervisning om vilka åtgärder som några medlemsstater vidtagit för att minska arbetsbördan för småföretagen . Alla svarande medlemsstater försöker befria småföretagen från denna arbetsbörda. Bland tillvägagångssätten finns storlekströsklar (exempelvis genom att inga undersökningar görs av företag med färre än 20 anställda), användning av administrativa uppgifter eller roterande urval.

Inga uppgifter rörande denna fråga föreligger för Belgien, Spanien, Italien och Luxemburg. Här ges en översikt av situationen när det gäller åtgärder för att minska småföretagens arbetsbörda.

// Åtgärder för att minska småföretagens arbetsbörda

B // Inget svar

DK // Åtgärder för att minska arbetsbördan, särskilt för småföretag genom att undanta dem från urvalet eller genom att endast kräva minimal representation.

D // Företag med färre än 20 anställda undersöks normalt sett inte. Detaljhandelsföretag med en årlig omsättning på mindre än 500 000 DM är undantagna från den månatliga undersökningen.

EL // Inga särskilda åtgärder, men för industriproduktionsindex väljs urvalet ut på ett sådant sätt att företag med 10-20 anställda inte utgör mer än 10 % av det totala urvalet. Företag med färre än 10 anställda undersöks inte. För producentpriserna på hemmamarknaden undantas företag med färre än 20 anställda från undersökningen.

E // Företag med färre än 20 anställda undersöks normalt sett inte för industriproduktionsindex och producentprisindex. För produktion inom byggverksamhet undersöks inte företag utan anställda.

F // Företag med färre än 20 anställda när det gäller produktion och färre än 10 anställda när det gäller byggverksamhet undersöks normalt sett inte. För producentprisindikatorn undersöks inga företag med färre än 5 millioner euro i omsättning. Administrativa uppgifter används rörande detaljhandeln när det gäller större företag och roterande urval används vid undersökning av mindre företag.

IRL // Storlekströsklar och roterande urval tillämpas.

I // En storlekströskel på 20 anställda tillämpas för industriproduktions- och industriomsättningsindex. Roterande urval av småföretag tillämpas i detaljhandelsundersökningen. Administrativa källor används för produktion av uppgifter om antal utförda timmar och löneuppgifter för företag med färre än 500 anställda.

L // Användning av administrativa uppgifter för indikatorer i bilagorna C och D. För omsättningen används månatliga och kvartalsvisa momsdeklarationer och för sysselsättning används månatliga deklarationer till socialförsäkringssystemet.

NL // I regel undersöks småföretag inte; de skattas eller momsuppgifter används. Om andelen småföretag är relativt stor ingår de i urvalet.

A // När det gäller produktion i industrin och inom byggnadsverksamhet inkluderas företag med färre än 20 anställda endast om 90-procentskriterierna inte täcks av företag med minst 20 anställda. Företag med färre än 10 anställda är undantagna. Rotation används för småföretag vid undersökningen av detaljhandeln.

P // Det finns inga särskilda åtgärder på detta område. För omsättning, antal utförda timmar och löner (i industri, detaljhandel och andra tjänster) väljs ett litet urval ut bland företag med 20 anställda eller färre.

FIN // Företag med färre än 20 anställda är praktiskt taget undantagna i alla undersökningar (förutom i företagsregisterundersökningen rörande nya företag) och i många individuella undersökningar ligger skärningspunkten högre, t.o.m. så högt som 50 anställda. Statistiska uppgifter om småföretag baseras på administrativa uppgifter, t.ex. månatliga momsdeklarationer eller årliga inkomstdeklarationer från företagen.

S // Särskild hänsyn tas genom att man kontrollerar om uppgifter från småföretagen behövs. Administrativa uppgifter, cut-offurval eller modellskattningar används som ett sätt att minska behovet av att utfråga småföretag.

UK // Urvalsstrategier som används för att i mesta möjliga mån skona de mindre företagen. Företag med färre än 10 anställda har en chans på 16 att bli utvalda för en undersökning och de svarande uppmuntras att tillhandahålla en så precis skattning som möjligt om precisa tal inte är omedelbart tillgängliga.

Slutsatser

Det finns stora skillnader mellan medlemsstaterna när det gäller vilken tid näringslivet behöver för att sammanställa nödvändiga uppgifter rörande de statistiska indikatorerna, hur många företag som tillfrågas och vilka åtgärder som vidtagits för att småföretagens arbetsbörda skall minskas. Eurostat föreslår att man skall utveckla ett utbyte av bästa praxis på dessa områden med syftet att minska näringslivets arbetsbörda.

10. KOSTNADER FÖR DET NATIONELLA STATISTISKA SYSTEMET

Statistikproduktionen medför kostnader för det nationella statistiska systemet. I detta kapitel görs en första genomgång av detta ämne. Det utgår från reflektionen att kostnader kan mätas på grundval av personår per arbetsår inom statistikkontoret (såväl som lokala filialer) och via en budget för outsourcing av arbete.

Med tanke på detta kapitel ställdes följande två frågor till medlemsstaterna:

Fråga ett: Hur många personår per år krävs för det praktiska arbete som utförs av "interna" personer (personer på statistikkontoret såväl som lokala filialer som har ett direkt kontraktsmässigt/juridiskt förhållande till det nationella statistikkontoret eller en av deras representationer [t.ex. genom ett arbetskontrakt]) för att samla in, bearbeta och beräkna uppgifterna och indexen (medräknat enhetschefer och sekreterare, men t.ex. inte personer från personalavdelningen eller andra personer som inte är direkt involverade i statistikproduktionen - t.ex. inte personer från datoravdelningen, personer från administrationen o.s.v.)? Om branschorganisationer samlar in uppgifterna gratis bör deras personår per år anges i denna fråga. Endast ett tal skall anges.

Fråga två: Hur stor budget (räknat i euro) använder det nationella statistikkontoret för arbete som utförs utanför statistikinstitutet (outsourcing av arbetet)?

Kostnaderna för det nationella statistiksystemet bör därför delas upp i två kategorier:

- Fråga ett: Personår per år för praktiskt arbete som utförs av "interna personer"

- Fråga två: Budget som används för outsourcing av arbete (för "externa personer")

"Interna personer" är därför - i samband med denna fråga - de som har ett direkt kontraktsmässigt/juridiskt förhållande till det nationella statistikinstitutet (eller en av deras representationer i en region eller ett län i en medlemsstat), genom exempelvis ett arbetskontrakt. "Icke-interna personer" eller "externa personer" - i samband med denna fråga - är de som inte har något direkt kontraktsmässigt/juridiskt förhållande till det nationella statistikkontoret, men som är anställda av ett annat företag som har vunnit en anbudsinfordran om utförande av en viss verksamhet och som sedan tillhandahåller de personer som är nödvändiga för att kontraktet skall uppfyllas.

Därför bör personer med direkta kontraktsmässiga/juridiska skyldigheter ("interna personer") inräknas i den första frågan, medan personer utan direkta kontraktsmässiga/juridiska skyldigheter ("externa personer") inte bör inräknas. Istället bör det penningbelopp som betalas till det företag som utför arbetet anges i svaret på den andra frågan.

Några medlemsstater följde inte denna metodik, eller önskade ange mer uttryckligt hur de räknar dessa kostnader. Dessa medlemsstater har markerats i följande tabell med en * och fler detaljerade uppgifter anges under följande tabell.

Trots att dessa frågor verkar relativt okomplicerade bör man vara ytterst försiktig när man jämför olika medlemsstater, då mätningen kanske inte har gjorts på exakt samma sätt i alla medlemsstater och definitionerna lämnar ett visst utrymme för olika tolkningar.

>Plats för tabell>

* För dessa medlemsstater: se metodförklaringarna nedan.

**Tyskland anger endast ett samlat tal på 26,1 för industriproduktion och produktion inom byggnadsverksamhet.

Följande medlemsstater begärde av Eurostat att få lägga till ytterligare metodförklaringar:

Danmark // Danmark genomför en undersökning med hjälp av ett gemensamt frågeformulär, som omfattar fler variabler än vad som framgår av tabellen. Det samlade talet för personår per år rörande denna undersökning föreligger nationellt. De tal som visas ovan baseras på dessa resultat, men har korrigerats så att de endast visar de relevanta personåren per år för ovannämnda indikatorer.

Grekland // Grekland vill betona att talen är skattningar som rör år 2000. Personer som tillhör relevanta avdelningar (permanent personal) och personer som är anställda av Greklands nationella statistiska service (NSSG - National Statistical Service of Greece) för att samla in uppgifter för indikatorer (privata medarbetare). Dessa personer får inte sin lön av NSSG, men deras lön är avhängig av hur många frågeformulär de samlar in. De har ett direkt juridiskt förhållande till NSSG och räknas därför som "interna personer" och deras lön bör därför inte inräknas. Följaktligen rör det sig inte om entreprenadarbete.

Spanien // Industriproduktion, producentpriser inom industrin och index för försäljningsvolym inom detaljhandeln: Antal interna personer (med ett direkt juridiskt/kontraktsmässigt förhållande till det spanska nationella statistikinstitutet) som utför det praktiska arbetet med att samla in, bearbeta och beräkna uppgifterna samt genomföra kvalitetskontroll och uppgiftsanalys så väl som indexberäkning och offentliggörande. Den personal som är ansvarig för det grundläggande arbetet med att samla in uppgifter inräknas också under denna post.

Produktion inom byggnadsverksamhet: Samma som för andra indikatorer, men det är med byggministeriet som det kontraktsmässiga förhållandet är upprättat och den personal som är ansvarig för den grundläggande uppgiftsinsamlingen inräknas inte under denna post. Budgeten rör alla fyra kvartalen år 2000.

Frankrike // Talet för Frankrike omfattar också orderingång.

Nederländerna // Industriproduktion och produktion inom byggnadsverksamhet: Endast personal som behövs för beräkning av indexet på grundval av statistikunderlag, inte den personal som behövs för bearbetningen av själva statistikunderlaget.

Österrike // Eftersom de månatliga frågeformulären för produktions- och handelsområdet omfattar en hel rad indikatorer, och inte bara produktion och detaljhandel, försökte Österrike beräkna den relevanta andel personår per år som krävs för de nämnda indikatorerna i tabellen i detta kapitel. Österrike räknade in de personer som är involverade i bearbetningen av de månatliga frågeformulären och de som utför indexberäkningen, vilket betyder de personer som tar emot frågeformuläret med uppgifterna (administration), sekretariatet och direktören inte har inräknats. En liknande uppdelning gjordes för att man skulle få fram resultaten rörande budgeten för entreprenadarbete.

Sverige // Antal utförda timmar delat med arbetstimmar per personår

Slutsatser

Detta kapitel innehåller en översikt av den första insamlingen av uppgifter rörande kostnaderna för det nationella statistiksystemet. Om en bättre och mer harmonised mätning skall kunna uppnås, och därmed en djupare förståelse av vilka kostnader produktionen av konjunkturutvecklingsstatistik medför, bör Eurostat tillsammans med medlemsstaterna undersöka denna fråga närmare.