Överskridandet av referensvärdet på 3 % av BNP under 2014 kan betraktas som ett undantag eftersom underskottet 2014 påverkades negativt av övergången till ENS 2010-systemet, särskilt den ändrade behandlingen av swappar. Det särskilda konceptet ”alltför stora underskott” som fanns i ENS 95 finns inte längre i och med övergången till ENS 2010. I definitionen av ”alltför stora underskott” i ENS 95 medräknades nettoeffekten av ränteflöden från swapkontrakt och ränteterminskontrakt. Sedan införandet av ENS 2010 under 2014 finns inte längre denna särskilda behandling av swappar i statistiken för alltför stora underskott och de behandlas som finansiella transaktioner som riktar sig till derivat och inte som ränta. Som en följd av detta justerades 2013 års underskott uppåt med 0,3 % av BNP. Finland fortsätter att använda swapavtalen och år 2014 var inkomsten från dessa 0,3 % av BNP. Enligt det tidigare använda konceptet skulle underskottet ha legat kvar under 3 % av BNP 2014.

Denna rapport är en uppdatering av kommissionens tidigare bedömning av underskottets och skuldkvotens överskridande av fördragets referensvärden av den 12 maj 2015. I rapporten i maj konstaterades det att varken underskotts- eller skuldkriteriet i fördraget ansågs vara uppfyllt generellt sett. Inga ytterligare åtgärder vidtogs dock inom ramen för förfarandet vid alltför stora underskott eftersom den tillträdande regeringen efter rapporten i maj hade aviserat nya konsolideringsåtgärder i regeringsprogrammet. På grundval av aviseringen av nya åtgärder offentliggjorde kommissionens avdelningar ett tillägg till bedömningen av stabilitetsprogrammet där det konstaterades att när hänsyn tas till de nya åtgärderna kommer det nominella underskottet att understiga referensvärdet under 2016 och skuldkvoten att öka mindre än vad som förutsågs i vårprognosen. Den 28 september 2015 lämnade Finland in en uppdatering av stabilitetsprogrammet tillsammans med utkastet till budgetplan.

Därför är överskridandet av referensvärdet på 3 % av BNP övergående i den mening som avses i fördraget och stabilitets- och tillväxtpakten. I synnerhet pekar budgetprognoserna från kommissionen och i utkastet till budgetplan på att underskottet kommer att understiga referensvärdet år 2016.

Sammanfattningsvis ligger underskottet under 2014 och 2015 nära, men över referensvärdet på 3 % av BNP. Det nuvarande och förväntade överskridandet av referensvärdet är också övergående i den mening som avses i fördraget och stabilitets- och tillväxtpakten. Underskottet för 2014 kan också anses vara exceptionellt. Med tanke på att underskottet inte anses vara exceptionellt 2015 förefaller underskottskriteriet i den mening som avses i fördraget och rådets förordning (EG) nr 1467/97 inte vara uppfyllt innan de relevanta faktorerna har analyserats.

3.Skuldkriteriet

Den offentliga bruttoskuldkvoten har ökat kraftigt under de senaste åren, från 32,7 % av BNP år 2008 till 59,3 % år 2014, till följd av underskott (eftersom inkomsterna sjönk under perioden med kraftig ekonomisk nedgång och utgifterna låg kvar på en hög nivå) och stock-/flödesjusteringar som uppstått på grund av de inkomstgrundade socialskyddsfondernas finansiella investeringar. Underskott och stock-/flödesjusteringar har bidragit ungefär lika till ökningen av den nominella skulden under dessa år.

Enligt Finlands utkast till budgetplan kommer den offentliga skulden att öka till 62,6 % av BNP 2015 och fortsätta att öka till 64,3 % av BNP 2016. I kommissionens höstprognos 2015 väntas också att den offentliga skulden kommer att överstiga referensvärdet på 60 % av BNP och uppgå till 62,5 % 2015 och 64,5 % av BNP 2016 (tabell 1).

Enligt kommissionens prognos är den beräknade nominella tillväxten inte tillräcklig för att uppväga ränteutgifternas inverkan på skuldkvoten under 2015, vilket får en skuldökande snöbollseffekt. Under 2016 skulle dock snöbollseffekten försvinna. Betydelsen av stock-/flödesjusteringar minskar under prognosperioden, eftersom överskottet i socialskyddsfonderna väntas minska.

Analysen ovan tyder således, innan hänsyn tagits till alla faktorer av betydelse, på att skuldkriteriet i den mening som avses i fördraget och rådets förordning (EG) nr 1467/97 inte förefaller vara uppfyllt mot bakgrund av utkastet till budgetplan för 2016 och kommissionens höstprognos 2015.

Tabell 1: Skulddynamik

4.Faktorer av betydelse

I artikel 126.3 i EUF-fördraget anges att kommissionens rapport även ska ”beakta huruvida den offentliga sektorns underskott överstiger utgifterna för de offentliga investeringarna samt alla övriga faktorer av betydelse, inbegripet medlemsstatens ekonomiska och budgetmässiga läge på medellång sikt” vid fastställandet av huruvida det bristande iakttagandet av kriteriet motiverar att man inleder förfarandet vid alltför stora underskott för medlemsstaten i fråga. Dessa faktorer förtydligas ytterligare i artikel 2.3 i rådets förordning (EG) nr 1467/97 där det anges att man även vederbörligen ska beakta eventuella andra faktorer som enligt den berörda medlemsstaten har betydelse för en samlad kvalitativ bedömning av överskridandet av referensvärdet och som medlemsstaten har förelagt kommissionen och rådet.

Om den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP överskrider referensvärdet ska relevanta faktorer, vid bedömningen av om skuldkriteriet uppfylls, endast beaktas under de steg som föregår beslutet om huruvida ett alltför stort underskott föreligger, om den övergripande principens bägge villkor uppfylls helt, nämligen att dessa faktorer av betydelse ska beaktas först när underskottet i de offentliga finanserna ligger nära referensvärdet och referensvärdet överskrids endast tillfälligt. Relevanta faktorer ska också beaktas vid bedömningen av om skuldkriteriet uppfylls.

Avsnitten nedan kommer att behandla följande: 1) det ekonomiska läget på medellång sikt, 2) de offentliga finansernas ställning på medellång sikt inklusive en bedömning av huruvida den nödvändiga anpassningen mot det medelfristiga målet uppfylls och hur de offentliga investeringarna utvecklas. 3) den offentliga skuldställningens utveckling på medellång sikt, dess dynamik och hållbarhet, 4) andra faktorer som kommissionen anser vara av betydelse, och 5) andra faktorer som medlemsstaten åberopat.

Rapporten redogör för dessa faktorer på grundval av de anmälda uppgifterna och kommissionens höstprognos 2015.

4.1.Ekonomiskt läge på medellång sikt

Konjunkturförhållanden och potentiell tillväxt

Efter det att Finlands reala BNP sjönk kraftigt med 8,3 % år 2009 återhämtade sig landet gradvis 2010 och 2011, men befann sig på nytt i recession under 2012-14. År 2014 sjönk BNP med 0,4 %. Tillväxtutsikterna håller långsamt på att förbättras för 2015 och 2016 (tabell 2). Krisen har fått negativa följder för Finlands potentiella tillväxt, som legat på 0 % i genomsnitt under de senaste fyra åren enligt uppskattningar som gjorts av kommissionens avdelningar på grundval av den allmänt vedertagna metoden och den har varit negativ (- 0,1 %) under 2013 och 2014. Den potentiella produktionstillväxten beräknas ligga på - 0,1 % 2015 och uppgå till 0,1 % 2016. Minskningen av den potentiella produktionen beror på sjunkande bidrag från arbetskraftsinsats och uppskattade negativa bidrag från den totala faktorproduktiviteten, vilket återspeglar den pågående omstruktureringen av ekonomin. Det positiva bidraget från kapital minskade också under krisperioden, på grund av låga investeringar. Real BNP under 2014 var 5,9 % lägre än under 2008, medan den potentiella produktionen ökade med endast 0,6 % under denna period.

Medan real BNP sjönk under 2012–2014 ökade produktionsgapet till -2,9 % av potentiell BNP år 2014 och förväntas börja minska gradvis under 2015 till -2,5 % eftersom BNP beräknas öka något mer än potentiellt. Även 2016 förväntas BNP-tillväxten ligga kvar över den potentiella tillväxten, vilket minskar produktionsgapet till -2,0 % av BNP.



Tabell 2: Makroekonomisk utveckling och de offentliga finansernas utveckling a