ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
45.

Kommittén noterar att det om man ser till användningen av budgetmedel i princip är positivt att finansieringsinstrument kommer till användning som ett komplement till icke återbetalningspliktiga bidrag. Man måste dock se till att endast finansiera sådana projekt som verkligen behövs, som alltså är nödvändiga och som dessutom bevisligen inte är kommersiellt lönsamma. Man bör under inga omständigheter ge ”för mycket” stöd till bärkraftiga projekt så att privat finansiering trängs undan. Framför allt borde endast projekt som baserar sig på tillförlitliga beräkningar ges oprioriterade lån. Man får under inga omständigheter skapa en konstgjord marknad som hålls vid liv endast med finansiering från EU och hela tiden måste förses med nya medel för att inte hamna på obestånd. Under pilotfasen måste man regelbundet kontrollera om det inte finns alternativa stödmetoder som skulle vara gynnsammare för samhällsekonomin. Man skulle kunna överväga ett konsortium för finansiering i stället för de planerade obligationerna.
10.

Kommittén påpekar att man måste beakta de uppgifter som nyligen sammanställdes av Världshälsoorganisationen (WHO) i fråga om bullerkartornas rapporteringsintervall. Enligt dessa bör rapporteringsintervallen för Lnight sänkas till 40 dB, och man måste dessutom ta hänsyn till de sociala kostnaderna för buller från väg-, järnvägs- och flygtrafik. Kommittén insisterar på att de senaste uppgifterna från WHO också arbetas in i dos-/kostnadskurvan som används för att beräkna trafikbullrets sociala kostnader.
48.

Vi välkomnar utvärderingen av Erasmusprogrammet för unga företagare och anser att många av målsättningarna har förverkligats under programmets pilotfas och gett ett genuint EU-mervärde. Vi stöder en utvidgning av programmet under förutsättning att man finner en lösning avseende de största tillkortakommandena under pilotfasen. Till de viktigaste punkterna hör a) bättre kommunikation om initiativet i allmänhet och mer information om fördelarna för deltagarna och organisatörerna, b) inrättande av lokala/nationella kontaktpunkter i syfte att lösa kommunikations- och informationsproblem, c) en större geografisk balans med avseende på deltagandet, d) tillhandahållande av ”efterbehandlingsprogram” för deltagarna i syfte att konsolidera de vunna erfarenheterna, och e) en starkare ekonomisk grund för programmet.
11.

ReK konstaterar att de lokala och regionala myndigheterna redan i dag i stor utsträckning utnyttjar IKT i många av sina åtgärder för att minska energikonsumtionen och utsläppen, bl.a. på följande områden: — Belysning på offentliga platser. Användarna kan t.ex. med ett SMS eller via internet tända belysningen på en idrottsplats utomhus under en bestämd tid, och gatubelysning kan regleras automatiskt enligt behov. — Reglering av uppvärmning, luftkonditionering och belysning i byggnader. Tekniken spelar en särskilt viktig roll i byggnader som förbrukar mycket energi, t.ex. simhallar. — Fjärrövervakning av fastigheter och andra offentliga utrymmen. Samtidigt erhålls information om energiförbrukningen i byggnaderna och om förändringar i denna. — Miljövänligare trafikstyrning såsom trafikljus som reagerar på förändringar i trafikflödet samt information om trafikstockningar. — Ökning av kollektivtrafikens konkurrenskraft. Många kommuner erbjuder redan i dag realtidsinformation om avgångar som bygger på lokalisering av transportmedlen samt biljettförsäljning via internet. — Utveckling av närlogistiken. Med hjälp av informationstekniken kan man kombinera kommunens transporter och olika rörliga tjänster till en helhet som orsakar mindre utsläpp samt optimera rutterna så att de blir mer miljövänliga. — Ökad konsumentmedvetenhet. Med hjälp av fjärravläsning av förbrukningsmätare kan man erbjuda konsumenterna information i realtid som interaktivt ökar energieffektiviteten och minskar utsläppen. — Energiproduktionen och -distributionen. Redan i dag förekommer på detta område processer som styrs med informationsteknik.
34.

I linje med den övergripande sociala klausul som föreskrivits i Lissabonfördraget anser vi att det är nödvändigt att ta hänsyn till de territoriella konsekvenserna av sektors-politiken redan när denna utformas (looking at the map before implementing policies) i syfte att föregripa de territoriella effekterna.
5.

Regionkommittén vill framhålla hamnarnas stora betydelse för den ekonomiska och samhälleliga utvecklingen och Europas konkurrenskraft och välstånd, inte bara för kustregioner. Hamnar, sjötransporter och därmed sammanhängande logistik är en av de starkaste tillväxtbranscherna i Europa. 90 % av EU:s handel med tredje länder bedrivs via hamnar, och 40 % av transporterna inom EU sker via hamnar. Dessutom transporteras inom EU mer än 200 miljoner passagerare per år med fartyg.
2.

Kommittén vill peka på de exempel på god praxis som finns i fråga om de lokala och regionala myndigheternas roll att främja, förverkliga och samordna den hållbara utvecklingen genom utbildning. Man bör nämna ett antal projekt som bör spridas som goda exempel, t.ex. nätverket Agenda 21, nätverket RES (Network of Regions on Education for Sustainability) som initierades av regionen Umbrien i Italien, EU-veckan för hållbar energi, det brittiska projektet ChangeLAB (Changing Lifestyles Attitudes and Behaviour), utbildningssystemet i Bayern (Tyskland) och Finland där hållbar utveckling är en obligatorisk del, systemet för yrkesutbildning i Nederländerna, verksamheten vid de regionala centrumen för ekologisk utbildning i Polen och de öppna universitetens verksamhet.
14.

Kommittén vill påpeka att man för att genomföra en maktdecentralisering som befolkningen uppfattar som ett verkligt framsteg i första hand måste stärka de lokala myndigheternas kapacitet. Åtgärderna på detta område kan ta sig olika former, till exempel följande: a) Ökat stöd till nätverk av lokala förtroendevalda, oavsett om dessa omfattar ett land, en region eller en kontinent (t.ex. inrättandet av CCRA, den afrikanska grenen av UCLG (United Cities and Local Governments)). Africities regelbundna möten har visat sig vara en framgång, vilket åter bekräftades i Nairobi i september 2006 och visar att lokala förtroendevalda har höga förväntningar på detta område. b) Ökade medel för att öka effektiviteten hos organisationer som, i likhet med PDM (Programme pour le Développement municipal – programmet för kommunal utveckling, med säte i Cotonou), erbjuder tekniskt stöd till lokala förtroendevalda och möjliggör utbyte av idéer och metoder. c) Lokala förtroendevalda bör få tillgång till kraftfull informationsteknik, framför allt inom ramen för det digitala solidaritetsinitiativet.
Yttrande från Regionkommittén om "Förslag till rådets förordning (EG) om Europeiska socialfonden"

(1999/C 293/05)

BAKGRUND

Sammanställningen över de förslag från kommissionen som var under behandling den 1 maj 1999, för vilka Amsterdamfördragets ikraftträdande leder till nya rättsliga grunder och eventuell ändring av lagstiftningsförfarandet (SEK(1999) 581 slutlig).

Förslag till rådets förordning om Europeiska socialfonden (KOM(1998) 131 slutlig - 98/0115 COD - tidigare 98/0115 SYN)(1).

Rådets beslut i skrivelsen av den 3 maj 1999 att i enlighet med artikel 265 första stycket och artikel 148 i EG-fördraget rådfråga Regionkommittén i ärendet.

Presidiets beslut av den 7 maj 1999 att utnämna Linda Matthews och José Correia till huvudföredragande och ge dem i uppdrag att utarbeta ett yttrande i ärendet i enlighet med artikel 39 i Regionkommitténs arbetsordning.

Regionkommitténs yttrande om "Förslag till rådets förordning om Europeiska socialfonden" (KOM(1998) 131 slutlig - 98/0115 SYN) (CdR 155/98 fin)(2), (föredragande: Linda Matthews och José Correia) som antogs vid plenarsessionen den 19 november 1998.

Mot bakgrund av ovanstående antog Regionkommittén följande yttrande vid sin 29:e plenarsession den 2-3 juni 1999 (sammanträdet den 3 juni).

1. Regionkommittén vill än en gång framhålla sitt yttrande om "Förslag till rådets förordning om Europeiska socialfonden" som antogs vid plenarsessionen den 19 november 1998.

2. Regionkommittén beklagar livligt att rådet inte följt det förfarande som föreskrivs i artikel 265 i fördraget: I denna artikel anges att en tidsfrist inte får understiga en månad från den dag kommitténs ordförande fått meddelande om ärendet. I rådets skrivelse av den 3 maj fastställs tidsfristen för yttrandet till den 3 juni 1999, men denna skrivelse anlände inte till ReK förrän den 5 maj 1999.

Bryssel den 3 juni 1999.

Regionkommitténs

ordförande

Manfred DAMMEYER

(1) EGT C 176, 9.6.1998, s. 39.

(2) EGT C 51, 22.2.1999, s. 48.
6.5

2022 är Europaåret för ungdomar – utformat för att uppmärksamma ungdomars uppoffringar och utmaningar både under covid-19-pandemin och i nuläget, och för att ge dem möjlighet att delta på alla nivåer, särskilt när det gäller miljöfrågor, inkludering, digitalisering och integrering av ungdomar i all EU-politik. Det är mycket viktigt att året leder till konkreta resultat och att ungdomar står i fokus för initiativ på EU-nivå varje år. Kommissionen bör därför fortsätta sitt arbete med uppföljningen av året under 2023 och därefter.
Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om "Förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om skydd för arbetstagare mot risker vid exponering för biologiska agenser i arbetet (sjunde särdirektivet enligt artikel 16.1 i direktiv 89/391/EEG) (kodifierad version)"

(2000/C 75/06)

Den 21 oktober 1999 beslutade rådet att i enlighet med artikel 262 i EG-fördraget rådfråga Ekonomiska och sociala kommittén om ovannämnda förslag.

Sektionen för sysselsättning, sociala frågor och medborgarna, som svarat för det förberedande arbetet i ärendet, antog sitt yttrande enhälligt den 16 december 1999. Föredragande var Thomas Etty.

Vid sin 369:e plenarsession den 26- 27 januari 2000 (sammanträdet den 26 januari 2000) antog Ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 122 röster för, inga emot och 5 nedlagda röster.

1. Kommittén delar generellt kommissionens åsikt att det är viktigt att förenkla och förtydliga gemenskapens lagstiftning utan att förändra skyddsnivån. Detta är särskilt önskvärt på området för säkerhet och hälsa på arbetsplatsen, där de befintliga instrumentens struktur i vissa fall har blivit mycket komplex.

2. Kommittén noterar att syftet med kodifieringen inte kommer att innebära förändringar av innehållet i den nuvarande lagstiftningen.

3. Kommittén noterar också att kommissionens beslut av den 1 april 1987 stadgar att all lagstiftning skall konsolideras senast efter tio ändringar (som ett minimikrav). Direktivet från 1990 om skydd för arbetstagare mot biologiska agenser har ändrats fyra gånger: 1993, 1995 och två gånger under 1997.

4. Kommittén ger sitt fulla stöd till det aktuella förslaget.

5. Slutligen hänvisar kommittén till de fem allmänna rekommendationer om kodifieringsprocessen när det gäller lagstiftningen om säkerhet och hälsa i arbetet som kommittén framförde i sitt yttrande av den 20 oktober 1999 om "Förslag till rådets direktiv om skydd för arbetstagare mot risker vid exponering för carcinogener i arbetet (sjätte särdirektivet enligt artikel 16.1 i direktiv 89/391/EEG) (kodifierad version) (KOM(1999) 152 slutlig - 99/0085 SYN)".

Bryssel den 26 januari 2000.

Ekonomiska och sociala kommitténs

Ordförande

Beatrice Rangoni Machiavelli
Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om "Förslag till rådets direktiv om ändring av direktiv 92/79/EEG om tillnärmning av skatt på cigaretter, direktiv 92/80/EEG om tillnärmning av skatter på andra tobaksvaror än cigaretter och direktiv 95/59/EG om andra skatter än omsättningsskatter som påverkar förbrukningen av tobaksvaror" () (98/C 410/01)

Den 3 juli 1998 beslöt rådet att i enlighet med artikel 99 i Fördraget om upprättandet av europeiska gemenskapen höra Ekonomiska och sociala kommittén om ovannämnda förslag.

Sektionen för ekonomiska, finansiella och monetära frågor, som har haft i uppdrag att förbereda ärendet, utsåg Philip Noordwal till föredragande utan studiegrupp.

Vid sin 358:e plenarsession den 13-15 oktober 1998 (sammanträdet den 15 oktober 1998) utnämnde Ekonomiska och sociala kommittén Philip Noordwal till föredragande och antog följande yttrande med 91 röster för, 1 emot och 4 nedlagda röster.

1. Sammanfattning av innehållet i kommissionens dokument

1.1. Syftet med detta förslag till direktiv är göra vissa tekniska ändringar i grunddirektivet om beskattning av cigaretter (92/79/EEG) och övriga tobaksvaror (92/80/EEG) samt i direktivet om andra skatter än omsättningsskatter som påverkar förbrukningen av tobaksvaror (95/79/EG).

1.2. Förslaget syftar särskilt till att göra det möjligt för medlemsstaterna att tillämpa en flexiblare punktbeskattning som för de mest efterfrågade cigarettsorterna inte bör vara lägre än 57 % av detaljhandelspriset. Detta bör i synnerhet underlätta ett fastställande av detaljhandelspriserna som tar hänsyn till inflationen och budgetramarna.

1.3. Direktivet syftar dessutom till att inflationsanpassa beloppet för minimiskatten på cigarrer och övriga tobaksvaror (till 5 % av detaljhandelspriset på cigarrer och cigariller, 30 % på rulltobak samt 20 % på piptobak eller till 9 ecu, 24 ecu respektive 18 ecu per kilo och 10 ecu, 25 ecu respektive 19 ecu från och med den 1 januari 2001).

1.4. En granskning, som hittills skett vartannat år, skall äga rum en gång vart femte år.

2. Ekonomiska och sociala kommitténs kommentarer

2.1. Ekonomiska och sociala kommittén konstaterar att kommissionens förslag till ändringar i grunddirektiven om tillnärmning av skatter på tobaksvaror huvudsakligen är av teknisk art.

2.2. Det föreskrivs ingen grundläggande ändring av den berörda sektorns beskattningsstruktur.

2.3. De tekniska anpassningarna syftar främst till att förbättra den inre marknadens funktionssätt och göra det möjligt för medlemsstaterna att sätta sina punktskatter på cigaretter osv. med hänsyn till sina budgetramar och krav när det gäller folkhälsan samt önskvärdheten av att bekämpa bedrägeri.

2.4. Ekonomiska och sociala kommittén godkänner följaktligen förslaget till direktiv.

Bryssel den 15 oktober 1998.

Ekonomiska och sociala kommitténs ordförande

Beatrice RANGONI MACHIAVELLI

() EGT C 203, 30.6.1998, s. 16.
Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om "Förslag till rådets förordning (EG) om ändring av förordning (EEG) nr 1442/88 om beviljande för produktionsåren 1988/1989-1997/1998 av bidrag för slutgiltig nedläggning av vinodlingsarealer"

(98/C 73/13)

Den 30 september 1997 beslutade rådet att i enlighet med artiklarna 43 och 198 i EG-fördraget rådfråga Ekonomiska och sociala kommittén om ovannämnda förslag.

Sektionen för jordbruk och fiskeri, som ansvarat för det förberedande arbetet, antog sitt yttrande den 7 november 1997. Föredragande var Adalbert Kienle.

Vid sin 350:e plenarsession den 10-11 december 1997 (sammanträdet den 10 december 1997) antog Ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 114 röster för, 1 röst emot och 3 nedlagda röster.

1. Inledning

1.1. I samband med överenskommelsen om priserna på jordbruksprodukter 1996/1997 ändrades "förordning (EEG) nr 1442/88 om beviljande för produktionsåren 1988/1989-1997/1998 av bidrag för slutgiltig nedläggning av vinodlingsarealer" på så vis att en högsta gräns på 25 000 hektar årligen fastställdes för bidragsberättigad nedläggning av vinodlingsarealer. Denna begränsning skulle gälla för gemenskapen i två år. 50 hektar per år härav tilldelades Tyskland. Denna areal visade sig vara för knappt tilltagen för att en uppdelning mellan de nuvarande vinodlingsområdena skulle vara möjlig att genomföra. Därför utnyttjades denna åtgärd inte alls i Tyskland.

1.2. Förslaget till ändring av förordning (EEG) nr 1442/88 går ut på att Tysklands kvot skall höjas med 950 hektar. I gengäld skall den spanska kvoten på 13 000 hektar minskas med 950 hektar.

2. Kommentarer

2.1. Kommittén välkomnar förslaget att ändra förordning (EEG) nr 1442/88 så att Tysklands kvot av den areal som skall läggas ned ökas med 950 hektar. Därigenom blir det möjligt att utnyttja detta system även i Tyskland.

2.2. Kommittén vill påpeka att den minskning som samtidigt görs av den spanska kvoten med just 950 hektar inte kommer att få några konsekvenser, eftersom denna möjlighet hittills endast har utnyttjats i liten utsträckning. Därför kan man utgå ifrån att arealen 12 050 hektar kommer att räcka till i Spanien för att samtliga ansökningar om nedläggning skall kunna godkännas.

2.3. Kommittén välkomnar att denna ändring av förordning (EEG) nr 1442/88 inte kräver ytterligare medel från EU:s budget.

Bryssel den 10 december 1997.

Ekonomiska och sociala kommitténs ordförande

Tom JENKINS
Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om "Förslag till rådets förordning (EG) om ändring av förordning (EEG) nr 1442/88 om beviljande av bidrag för produktionsåren 1988/1989-1997/1998 för slutgiltig nedläggning av vinodlingsarealer"

(97/C 133/08)

Den 30 januari 1997 beslöt rådet i enlighet med artiklarna 43 och 198 i EG-fördraget att begära ett yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om ovannämnda förslag.

Sektionen för jordbruk och fiskeri, som ansvarade för kommitténs arbete i frågan, antog sitt yttrande den 6 februari 1997. Föredragande var Leopoldo Quevedo Rojo.

Vid sin 343:e plenarsession den 26-27 februari 1997 (sammanträdet den 26 februari 1997) antog Ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 93 röster för, 3 emot och 5 nedlagda röster.

Med hänsyn till att några medlemsstater är försenade med att ange de områden som är aktuella för bidrag för slutgiltig nedläggning av vinodlingsareal, enligt rådets förordning (EG) nr 1595/96 av den 30 juli 1996, som innebär en ändring av rådets grundförordning (EEG) nr 1442/88 av den 24 maj 1988, godtar kommittén kommissionens förslag att förlänga ansökningstiden (den 31 december 1996) för ovannämnda bidrag hos de myndigheter som medlemsstaterna angivit.

Åtgärden verkar faktiskt vara nödvändig för att inte äventyra betalningen av bidraget för produktionsåren 1996/1997 och därmed det positiva resultatet av den åtgärd som syftar till att förbättra marknadsbalansen i vinodlingssektorn.

Bryssel den 26 februari 1997.

Ekonomiska och sociala kommitténs ordförande

Tom JENKINS
Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om "Förslag till rådets förordning om ändring av rådets förordning (EG) nr 2686/94 om ett särskilt stödsystem för traditionella AVS-leverantörer av bananer"

(96/C 204/11)

Den 11 mars 1996 beslutade rådet, enligt artikel 198 i Maastrichtfördraget, att rådfråga Ekonomiska och sociala kommittén om ovannämnda förslag.

Sektionen för jordbruk och fiskeri, som varit ansvarig för kommitténs arbete i frågan, antog sitt yttrande den 11 april 1996. Föredragande var José Luis Mayayo Bello.

Vid sin 335:e plenarsession den 24-25 april 1996 (sammanträdet den 24 april 1996), antog Ekonomiska och sociala kommittén, med 96 röster för, 6 röster emot och 15 nedlagda röster, följande yttrande.

Kommittén samtycker till kommissionens förslag.

Bryssel den 24 april 1996.

Ekonomiska och sociala kommitténs

ordförande

Carlos FERRER
Yttrande om förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om ändring av direktiv 89/686/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om personlig skyddsutrustning (96/C 97/02)

Den 29 januari 1996 beslutade rådet att i enlighet med artikel 100a i Romfördraget rådfråga Ekonomiska och sociala kommittén om ovan nämnda förslag.

Sektionen för industri, handel, hantverk och tjänster, som var ansvarig för kommitténs förberedande arbete, antog sitt yttrande den 10 januari 1996. Föredragande var George Wright.

Vid sin 332:a plenarsession (sammanträdet den 31 januari 1996) antog Ekonomiska och sociala kommittén enhälligt följande yttrande.

1. Allmänna kommentarer

Kommittén har lagt fram sitt yttrande () i rätt tid om de huvudsakliga aspekterna i direktivet om personlig skyddsutrustning.

Syftet med förslaget till direktiv, som nu läggs fram av kommissionen, är att upphäva skyldigheten att märka all personlig skyddsutrustning med det år som EG-märkningen tillfogades. Inga aspekter som rör användarnas hälsa och säkerhet förminskas som ett resultat av detta, och lämplig teknisk rådfrågning av berörda parter (som uttryckte sitt godkännande) har genomförts av kommissionen.

Därför godkänner kommittén detta förslag med syfte att förenkla kostsamma administrativa krav som påtvingats tillverkarna.

Bryssel den 31 januari 1996.

Ekonomiska och sociala kommitténs

ordförande

Carlos FERRER

() EGT nr C 337, 24. 12. 1988.
2.1

I studien ”Boosting the use of Artificial Intelligence in Europe’s micro, small and medium-sized enterprises”, som har offentliggjorts av EESK, analyseras fem sektorer (jordbruket, byggsektorn, hälso- och sjukvården, juridiska tjänster och bokföring) i fem medlemsländer (Italien, Frankrike, Irland, Rumänien och Sverige). Rekommendationerna i dess ”verktygslåda” kan användas av politiska beslutsfattare och MSMF.
3.1

EESK är starkt engagerat i FN:s agenda 2030 för hållbar utveckling och Parisavtalet. Om vi fortsätter i vår nuvarande riktning skulle vi dock i bästa fall endast kunna begränsa temperaturökningen till 3 o C eller mer, vilket är långt över den nivå som anges i Parisavtalet. Övergången till hållbarhet kommer att kräva stora ansträngningar och betydande investeringar. De totala årliga energirelaterade investeringarna för att mildra klimatförändringarna för perioden 2015–2050 inom ramen för strategier som begränsar uppvärmningen till 1,5 C beräknas i genomsnitt uppgå till omkring 900 miljarder US-dollar enligt IPCC:s särskilda rapport om den globala uppvärmningens effekter vid en uppvärmning på 1,5 C över de förindustriella nivåerna.
4.4

Finansieringen av det civila samhällets organisationer är främst koncentrerad till områdena humanitärt bistånd och internationellt samarbete. Enligt uppgifter för 2015 beviljades 1,2 miljarder euro i finansiering till icke-statliga organisationer (omkring 15 % under rubriken ”Europa i världen”) (12), medan finansieringen till civilsamhällesorganisationer inom andra sektorer var ganska begränsad: 0,08 % under rubriken ”Hållbar tillväxt: naturresurser”, 2,5 % under rubriken ”Säkerhet och medborgarskap” och mindre än 0,009 % under rubriken ”Smart tillväxt för alla”. Det finns därför ett brådskande behov av att se över beloppen men även effektiviteten hos de planerade åtgärderna.
5.5

EESK instämmer inte heller i kommissionens förslag när det gäller a) avsaknaden av förhandsinformation om medlemsstaternas experter och deras tekniska kompetens, b) avsaknaden av en minsta frist för översändande av dokumenten till experter, berörda parter, Europaparlamentet och rådet, utom i brådskande ärenden, c) det faktum att det är frivilligt att bjuda in Europaparlamentets experter, samråda med berörda parter och skicka planeringen av expertgruppsmöten till parlamentsutskotten, d) inkonsekvensen och den bristande samstämmigheten i informationen om planerade delegerade akter, som borde tillhandahållas systematiskt, fortlöpande och automatiskt (via en webbplats som uppdateras automatiskt och där alla omedelbart kan få tillgång till etapperna i utarbetandet av delegerade akter och deras innehåll), e) principen om delegeringens obegränsade varaktighet: EESK anser att principen bör vara en fastställd varaktighet som eventuellt kan förlängas med samma tid genom tyst medgivande, utom i vederbörligen motiverade undantagsfall.