A4-0028/97

Resolution om meddelandet från kommissionen till rådet och Europaparlamentet om gemenskapens politik som ett komplement till medlemsstaternas politik vad gäller utvecklingssamarbete (KOM(95)0160 - C4-0178/95)

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

- med beaktande av kommissionens meddelande till rådet och Europaparlamentet (KOM(95)0160 - C4-0178/95),

- med beaktande av en resolution den 28 oktober 1993 om ökad samordning av utvecklingsbiståndet från medlemsstaterna och gemenskapen till tredje världen ((EGT nr C 315, 22.11.93, s. 250.)),

- med beaktande av betänkandet från utskottet för utveckling och samarbete (A4-0028/97), och med beaktande av följande:

A. Parlamentet konstaterar att Europeiska unionen är den största givaren i världen av offentligt utvecklingsbistånd.

B. Det är nödvändigt att Europeiska unionen fortsätter att lägga stor vikt vid samarbete och utveckling.

C. Parlamentet har tagit del av resultaten från den utfrågning som organiserades av utskottet för utveckling och samarbete då medlemsstaterna framförde sina åsikter om samordning av utvecklingspolitiken.

D. Ett av målen i Fördraget om Europeiska unionen är att gemenskapens utvecklingspolitik skall vara ett komplement till medlemsstaternas politik.

E. Förutom det faktum att medlemsstaternas insatser karaktäriseras av att det finns många aktörer, arbetssätt och förfaranden är skillnaderna i synsätt mellan de nationella politiska strategierna och den europeiska politiken en anledning till att det saknas samordning mellan gemenskapens politik i fråga om utvecklingsbistånd och medlemsstaterna.

F. De bilaterala förbindelserna mellan vissa medlemsstater och vissa utvecklingsländer har sin betydelse, men de får dock inte strida mot EU:s och de andra medlemsstaternas politik och de måste hålla sig till de gemensamma kriterierna.

G. Parlamentet har tagit del av resultaten från undersökningen om praktisk samordning av gemenskapen och medlemsstaterna.

H. Rådets senaste möten angående samordning har inte inneburit några större framsteg, och i synnerhet resultatet av rådets möte den 28 maj 1996 blev helt och hållet negativt.

I. Det är mycket oroande att ytterst små framsteg åstadkommits beträffande samordningen av medlemsstaternas utvecklingspolitik och trots att vissa insatser gjorts vad gäller programmen för hälsovård, utbildning och aidsbekämpning tycks samordningen försämrats.

1. Parlamentet anser att Europeiska unionens oförmåga att uppnå en samordning mellan gemenskapens politik och medlemsstaternas politik, i enlighet med vad som föreskrivs i Maastrichtfördraget, är ett politiskt misslyckande för Europeiska unionen,

2. konstaterar att bortsett ifrån de svårigheter som samordningen ger upphov till, och då särskilt de mycket stora skillnaderna mellan de nationella programmens utformning, beror denna oförmåga framför allt på att rådet och medlemsstaterna saknar den politiska viljan,

3. anser att denna oförmåga å ena sidan beror på svårigheterna att uppnå framsteg vad gäller den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken och å andra sidan på åsidosättandet av målen för utvecklingssamarbetet, vilka tidigare tillhörde Europeiska gemenskapens prioriterade målsättningar,

4. uppmärksammar i detta sammanhang att, enligt vad som framgått av rapporten med en utvärdering av pilotprojektet för samordning av verksamheten mellan gemenskapen och medlemsstaterna, ett av de huvudsakliga hindren för ett förstärkt samarbete består i att medlemsstaternas och kommissionens lokala byråer har för litet personal,

5. anser likväl att de värderingar som är centrala för den gemensamma utvecklingspolitiken kan bidra till att ge unionen en egen identitet inför omvärlden, och anser att en verklig samordning mellan de nationella politiska strategierna i fråga om utvecklingsbistånd och gemenskapens politik inom området skulle kunna bidra till att en europeisk identitet ges internationellt erkännande,

6. anser att bristen på framsteg i fråga om samordning av utvecklingsbiståndet beror på att det saknas en politisk vilja och att bristen på framsteg inom GUSP ofta utnyttjas som ursäkt,

7. anser att framsteg i fråga om samordning är nödvändigt med tanke på människorna i de länder som är associerade till Europeiska unionen genom utvecklingsavtal, och påminner dessutom om att unionen står för mer än hälften av det offentliga biståndet i världen,

8. anser att en förbättrad samordning är nödvändig, inte bara vid planeringen av de åtgärder som vidtas på unionsnivå och de åtgärder som genomförs på nationell nivå, utan också vid planeringen inom själva unionen av de olika gemenskapsinitiativen för att säkerställa att det finns en övergripande samstämmighet inom unionens externa verksamhet,

9. anser att samordningen inom unionen, vars framgångsrika genomförande kommissionen har ett särskilt ansvar för, bör - om man ska nå bästa möjliga resultat - utsträckas till att omfatta mottagarna (både stater och andra organ) samt, i förekommande fall, övriga internationella givare; och det skulle därför vara lämpligt att ytterligare engagera dessa externa aktörer samordningsprocessen,

10. anser att en demokratisk kontroll av utgifterna och öppenhet i fråga om ansvarsfördelningen kräver att Europeiska utvecklingsfonden, inkluderas i gemenskapens budget vilket skulle göra det möjligt att understryka utvecklingspolitikens gemenskapskaraktär,

11. anser att större vikt bör läggas vid utvärdering och att detta i synnerhet skulle göra det möjligt att förbättra samordningen,

12. konstaterar att vissa medlemsstater värderar samordning på internationell nivå högre än samordning på europeisk nivå; anser att tragedin som utspelas vid området kring de stora sjöarna i Afrika visar att det omedelbart behövs en effektiv samordning av Europeiska unionens politik och program; anser att utvecklingsländerna, i likhet med Europa, bör få dra nytta av att det kalla kriget är slut och att Europeiska unionen och dess medlemsstater omedelbart måste vidta samordnade åtgärder för att kraftigt minska vapenhandeln i världen,

13. anser däremot att en större samordning på Europanivå skulle vara ett effektivt medel för att förbättra samordningen internationellt,

14. beklagar särskilt bristen på samordning mellan medlemsstaterna inom ramen för Bretton Woods-institutionerna och, i mindre grad, i FN,

15. anser att det krävs en ökad samsyn vid utarbetandet av politiken i mottagarländerna och bland givarna för att en bättre samordning skall kunna uppnås,

16. anser i synnerhet att det skulle vara lämpligt att öka samordningen innan samarbetspolitiken utarbetas, särskilt genom att förbättra informationsutbytet och samrådet vid planeringen av gemenskapens och medlemsstaternas bistånd,

17. konstaterar att mångfalden av aktörer, instrument och förfaranden är ett karakteristiskt drag i medlemsstaternas verksamhet,

18. anser att samordningen fortsatt kommer att vara otillfredsställande om mottagarstaterna inte själva har förmåga att administrera biståndet effektivt,

19. anser att samordningen även bör omfatta frågan om utvecklingsländernas skuldsättning; bekräftar sin ståndpunkt att skuldsättningen bör behandlas på gemenskapsnivå,

20. betonar att det är nödvändigt med en bättre samordning av biståndet mellan medlemsstaterna och Europeiska unionen för att undvika dubbelarbete på nationell nivå och gemenskapsnivå,

21. beklagar att Europeiska unionen, som är den avgjort största biståndsgivaren i världen och som satsar mest i förhållande till bruttonationalprodukten, inte lyckas göra sin stämma hörd internationellt i fråga om utvecklingsbistånd, och i ännu mindre grad i fråga om utvecklingssamarbete,

22. anser att det är nödvändigt att försöka uppnå större politiskt och offentligt stöd inom Europa med hjälp av initiativ angående direkta åtgärder och självhjälp:

a) rådet bör anmodas att närvara vid sammanträden i utskottet för utveckling och samarbete antingen genom ordförandeskapet eller genom en högt uppsatt tjänsteman å ordförandeskapets vägnar, i likhet med vad som överenskommits som en uppföljning av EU-fördraget,

b) varje möte med utvecklingsministerrådet bör föregås och följas av en debatt inom utskottet för utveckling och samarbete,

c) utskottet för utveckling och samarbete bör försöka skaffa sig observatörsstatus för möten med utvecklingsministerrådet,

d) rådet och medlemsstaterna måste göra klara politiska uttalanden i fråga om samordning,

e) det bör finnas utrymme för att ställa frågor till rådet och kommissionen vid alla sammanträden med utskottet för utveckling och samarbete,

f) utskottet för utveckling och samarbete bör inbjuda ledamöter från de nationella parlamenten till att delta i ett sammanträde med utskottet minst en gång om året,

g) varje ny ordförande för Europaparlamentet bör inbjudas att tala inför utskottet för utveckling och samarbete i början av sin mandatperiod,

h) vid varje sammanträde med utskottet för utveckling och samarbete skall en halvtimme i samband med början av en «delsittning» ägnas åt en information från icke-statliga organisationer,

i) det behövs en uppföljning av antagandet av denna resolution genom att en delegation skickas till de länder där fallstudierna utförts,

23. anmodar presidiet och föredragande för utskottet för utveckling och samarbete att - vad gäller gemenskapens politik som ett komplement till medlemsstaternas - noga övervaka den föreslagna förbättringen av samordningen och upprätta nödvändiga förbindelser med rådet,

24. uppdrar åt sin ordförande att vidarebefordra denna resolution till rådet och kommissionen.