EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION 
Bryssel den 27.01.1999 
KOM(1999) 6 slutlig 
MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN 
TILL RÅDET, EUROPAPARLAMENTET, 
EKONOMISKA OCH SOCIALA KOMMITTÉN 
OCH REGIONKOMMITTÉN 
VITBOK OM HANDEL 
INNEHÅLLSFÖRTECKNING 
INLEDNING 1 
I. VITBOKENS BAKGRUND OCH SYFTE 2 
II. BESKRIVNING AV SEKTORN 3 
A. Sektorns betydelse 3 
B. Trender och strukturförändringar 3 
III. ATT UTFORMA EN STRATEGI FÖR HANDELN: DE VIKTIGASTE 
FRÅGORNA 4 
IV. DE VIKTIGASTE ÅTGÄRDERNA 6 
A. Förbättra utnyttjandet av politiska medel för att stödja handeln 6 
1. Bättre förståelse för sektorn 6 
2. Förändringar i handelns struktur - nya utmaningar för politiken 7 
B. Förbättra den administrativa, rättsliga och finansiella miljön 8 
1. Förenkling av de administrativa förfarandena 8 
2. Tillgång till finansiering 9 
3. Stärka dialogen mellan handelsföretag och deras partner (anställda, konsumenter, kreditinstitut)... 10 
C. Stärka konkurrenskraften och främja företagarandan 13 
1. Elektronisk handel 13 
2. Samarbete mellan företag 14 
3. Utbildning 15 
4. Handeln på landsbygden och i mindre gynnade tätortsområden 16 
5. Handel och turism 17 
6. Handeln och miljön 18 
D. Uppmuntra till europeisering och internationalisering 19 
1. Euron 19 
2. Internationell handel 20 
3. Utvidgningen av Europeiska unionen 21 
Bilagor : I. Åtgärdsplan med tidtabell 
II. Budgetkonsekvenser 
INLEDNING 
Denna vitbok handlar om hur handelsföretagen och deras leverantörer tillgodoser 
konsumenternas önskemål i fråga om utbud, kvalitet, priser och service. Handeln sysselsätter 
ca 22 miljoner människor i Europeiska unionen och är således en av de mest omfattande 
sektorerna inom ekonomin. Verksamheten inom denna sektor har stor betydelse för 
medborgarnas liv i Europeiska unionen av följande skäl: 
- Den ger medborgarna tillgång till ett mycket stort produktutbud till priser som 
passar alla samhällskategorier. 
- Den bidrar till en god livskvalitet i tätorterna, där affärsområdena tillhör de viktigaste 
platserna där människor samlas och umgås. 
- Den håller hög standard i miljöhänseende liksom i etiskt och socialt hänseende i 
fråga om de produkter och tjänster den tillhandahåller. 
Handelsföretagen måste vara konkurrenskraftiga för att kunna överleva. God konkurrenskraft 
borgar för tillväxt och lönsamhet. Detta kommer inte bara affärsinnehavaren utan även 
konsumenten till godo i form av kvalitet och kontinuitet i servicen. Förbättrad konkurrenskraft 
gör det möjligt att skydda de arbeten som finns och skapa nya långsiktiga arbetstillfällen. 
Denna vitbok är ett uttryck för ett erkännande av den roll som handeln spelar i det 
ekonomiska, sociala och kulturella livet i Europeiska unionen. Den är ett politiskt dokument 
som innehåller tankar om hur gemenskapen skall kunna inrikta sin verksamhet så att den 
bättre bidrar till att förbättra konkurrenskraften inom sektorn, mot bakgrund av att detta är det 
bästa sättet för sektorn att kunna fortsätta att spela den roll som beskrivs ovan och att 
bibehålla sin ställning som den näststörsta arbetsgivaren i Europa. 
Europeiska unionens verksamhet påverkar redan nu handeln på många sätt. Handel drar redan 
indirekt fördel av gemenskapens politiska instrument, inom områden som regional utveckling, 
miljö- och konsumentskydd, forskning och utbildning, vilket hjälper den att stärka sin 
konkurrenskraft. Detta bidrag kan ges ytterligare effekt om företagens medvetenhet om dessa 
möjligheter höjs, både på gemenskapsnivå och på nationell nivå. Det är viktigt att handelns 
villkor beaktas till fullo när framtida politiska initiativ från gemenskapens sida planeras. 
Ett av de viktigaste medlen för att uppnå ett optimalt utnyttjande av befintliga 
gemenskapsinstrument är att förbättra kunskaperna om handeln bland beslutsfattare på alla 
nivåer. Betydelsen av att erkänna handeln och sprida information om den var en av de frågor 
som framhölls allra mest i kommentarerna till Grönboken om handel, som utkom år 1996. 
Handeln erkänns inte alltid som en viktig sektor inom ekonomin, när den politik som påverkar 
den utformas. 
Ett erkännande av behovet att stärka förståelsen för sektorn kan inte åstadkommas genom 
några få övergripande lagstiftningsåtgärder, utan snarare genom att kontaktytorna mellan 
handeln och gemenskapens politik ägnas mycket större uppmärksamhet. Många åtgärder som 
kan verka anspråkslösa var för sig kan tillsammans bidra till att förbättra konkurrenskraften 
inom handelssektorn, både direkt och genom att lyfta fram denna sektor. På så sätt kan 
handeln dra största möjliga nytta av gemenskapens politik. 
Sammanfattningsvis är denna vitbok ett politiskt dokument där ett antal frågor som har 
särskild betydelse för sektorn utvecklas. Det bästa sättet för handeln att bidra till att skapa nya 
arbetstillfällen i stor skala i framtiden är att förbättra sin konkurrenskraft. Gemenskapen kan 
bidra till detta genom direkta åtgärder och genom att höja sektorns profil. En sammanfattning 
av de åtgärder som föreslås och en tidtabell för genomförandet bifogas vitboken. 
I. VITBOKENS BAKGRUND OCH SYFTE 
I denna vitbok presenterar kommissionen sin uppföljning av Grönboken om handel *, som 
antogs av kommissionen den 20 november 1991. Grönboken föregicks av kommissionens 
meddelande av den 11 mars 1991 med titeln "Mot en inre marknad på distributionens 
område"^. Syftet med grönboken var att erbjuda underlag för en diskussion och inleda ett 
samrådsförfarande om sektorns betydelse för ekonomin, de utmaningar branschen står inför 
och olika möjligheter för den att bevara sin konkurrenskraft och på så sätt fortsätta att bidra 
till sysselsättningen och den sociala sammanhållningen. 
Grönboken om handel spreds i vida kretsar bland offentliga förvaltningar och institutioner på 
gemenskapsnivå såväl som på nationell och regional nivå, och även bland branschorganisationer 
och företag. Europaparlamentet-*, Ekonomiska och sociala kommittén^ och Regionkommittén^ 
liksom mer än hundra handelsorganisationer på europeisk och nationell nivå har lämnat 
värdefulla bidrag till debatten. Kommentarerna till grönboken var i viss utsträckning väntade 
och utgick från problemställningar som hade tagits upp i boken. 
En väl fungerande inre marknad och behovet av att för företagen skapa en verkligt gynnsam 
miljö, där den administrativa börda som myndigheterna lägger på dem är mindre betungande 
än hittills, var en fråga som togs upp av många. Intresset för att använda ny teknik var stort. 
Det fanns också ett intresse för en politik som skulle leda till bättre konkurrenskraft och för de 
möjligheter de som ansvarar för planeringen av markanvändningen har att bidra till detta, och 
om ock i något mindre omfattning, för behovet att förbättra den personliga säkerheten. 
Det var särskilt två frågor som togs upp i många av svaren fastän de inte hade nämnts som 
några viktiga diskussionsämnen i grönboken. Den ena var behovet att göra något åt den 
bristande förståelse som offentliga myndigheter på alla nivåer visar för sektorn, eftersom 
detta leder till att sektorns intressen förbises i debatten inom olika samhällsområden, där den 
politik som förs har stor betydelse för sektorn. Den andra frågan, som inte togs upp av så 
många men med desto större eftertryck, gällde tillämpningen av bestämmelserna för reglering 
av konkurrensen, då dessa ansågs försätta oberoende små och medelstora företag inom 
handeln i en ogynnsam ställning i förhållande till de stora företagen. Kommissionen bör ta 
ställning i dessa två frågor. 
Handelssektorn påverkas som alla andra sektorer av olika myndighetsåtgärder som syftar till 
att uppnå olika politiska mål inom ekonomi och miljöskydd, social, kulturell och regional 
utveckling, utbildning, forskning, konsumentskydd och inom andra områden. Dessa åtgärder 
kan ibland leda till hinder för handeln utan att detta varit avsikten. Kommissionen anser därför 
att det nu är dags att kräva att sektorns legitima intressen tillgodoses när den politik utformas 
som har betydelse för sektorn och att vinsterna av denna politik kommer sektorn till godo där 
detta är möjligt. 
I denna vitbok föreslås olika sätt att se till att de offentliga åtgärderna på nationell och 
regional nivå liksom på gemenskapsnivå bidrar till att maximera effektiviteten inom denna 
sektor. Detta betyder att man måste se till att alla åtgärder från samhällets sida planeras med 
1 KOM(96) 530 slutlig. 
2 KOM(91) 41 slutlig. 
3 Betänkande av Riccardo Garosci (A4-0254/97), vilket behandlats i utskottet för ekonomi och valutafrågor och 
antogs den 23 juli 1997. 
4 Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande av den 28 och 29 maj 1997 (föredragande: Folias). 
5 Regionkommitténs yttrande av den 10 juli 1997 (föredragande: Kaltenbach). 
insikt om vad de kommer att få för följder och om behovet av att förbättra konkurrenskraften 
och skapa arbetstillfällen. 
II. BESKRIVNING AV SEKTORN 
A. Sektorns betydelse 
De senaste siffrorna från Eurostat belyser handelns stora betydelse - 30 % av alla företag var 
verksamma inom denna sektor, som stod för 16 % av sysselsättningen och mer än 13 % av 
BNP i Europeiska unionen under mitten av 1990-talet. Omkring fem miljoner företag 
genererade 640 miljarder ecu och tillhandahöll 21,5 miljoner arbetstillfällen för detaljister, 
grossister och mellanhänder. Sektorn har också stor betydelse genom sin ekonomiska roll som 
en viktig länk mellan producent och konsument, eftersom det är handeln som tillhandahåller 
kanalerna för byte av dels varor och tjänster, dels pengar. Handeln ger tillgång till ett brett utbud 
av varor och tjänster och är en betydelsefull kanal för utbyte av information om smaktrender och 
efterfrågestruktur mellan slutanvändaren och producenten. Slutligen spelar handelsföretagen en 
viktig roll för den inre marknaden och för handeln med länder utanför EU. 
Handeln har vissa strukturella och funktionella särdrag som särskiljer denna sektor frän andra 
områden inom näringslivet. Dessa särdrag, som kommer att diskuteras närmare i det följande, 
påkallar särskilda åtgärder. 
B. Trender och strukturförändringar 
Marknadens utveckling har inneburit stora omvälvningar i fråga om handelns villkor. Ökad 
konkurrens och koncentration, förändringar i konsumtionsmönstret och den nya teknikens 
frammarsch gör det alltmer nödvändigt för sektorn att förändras i grunden. 
Den ökade koncentrationen i detaljistledet, särskilt inom livsmedelsbranschen, är en tydlig 
trend, som kan komma att leda till minskat utbud, högre priser och sämre tillgång. Dessutom 
kan den leda till att mindre affärer måste slå igen, vilket skapar problem för människor som 
endast har begränsad tillgång till transporter. 
Eftersom ju konkurrenskraften ofta är beroende av försäljningspriserna, innebär 
storskaligheten en fördel för stora företag, som kan göra sina anskaffningar i stora partier. 
Distributörens förhandlingsposition är alltid, vare sig det rör om ett mindre eller ett större 
företag, beroende av att det finns en kritisk massa som är tillräckligt stor för att företaget på 
bästa möjliga villkor skall få tillgång till producenternas försäljningsnät, som ibland omfattar 
hela världsmarknaden. För att uppnå denna kritiska massa, som den som distribuerar i stor 
skala redan har, måste små och medelstora handelsföretag gå samman och bilda 
inköpsgrupper. 
Ett annat sätt att förbättra de små affärernas konkurrenskraft är att ge dem bättre tillgång till 
finansiering, bättre utbildning både för ägarna och för butiksföreståndarna, bättre tillgång till 
transporter och större förståelse hos lokala, regionala och nationella myndigheter för den 
sociala och ekonomiska roll som de små affärerna spelar i de samhällen som de betjänar. 
Konkurrenskraft förutsätter effektiv logistik och snabba leveranser - två centrala krav som i 
allt högre grad kommer att kunna tillgodoses tack vare den nya tekniken. En kombination av 
förfaranden och metoder används inom ramen för ett strategiskt initiativ, ECR (konsumentstyrd 
effektivitet), som syftar till att forcera hinder varhelst de uppstår i leveranskedjan. För 
närvarande tillämpas dessa förfaranden och metoder framför allt av de stora företagen, men de 
används allt oftare i samarbete mellan små och medelstora företag. Dessa frågor får allt större 
betydelse på grund av marknadernas globalisering, som kommer att påverka sysselsättningen i 
och med att nya kvalificerade arbeten skapas i Europa samtidigt som de mindre kvalificerade 
arbetena exporteras. 
Distansförsäljning, inklusive elektronisk näthandel till exempel på Internet, är en verksamhet 
som får allt större omfattning. De verktyg och möjligheter som detta nya medium erbjuder 
kommer att utgöra grunden för en betydande omstrukturering av sektorn, vilken kommer att 
kräva ansenliga investeringar i utrustning och utbildning. 
Slutligen håller även konsumenterna på att förändras i snabb takt. De ställer allt högre krav 
och vill ha tillgång till integrerad service inom flera olika områden (till exempel turism, 
kultur, informationsteknik, personlig säkerhet, transport och själva handeln). Denna alltmer 
komplexa efterfrågestruktur aktualiserar behovet av samverkan mellan dessa olika tjänster på 
de skilda platser där människor bor. 
III. ATT UTFORMA EN STRATEGI FÖR HANDELN: DE VIKTIGASTE 
FRÅGORNA 
En viktig anledning till att sektorn behöver få ett större erkännande än hittills är det faktum att 
handelssektorn är den näst största arbetsgivaren i Europeiska unionen och att den under det 
senaste decenniet har lyckats skapa nya arbetstillfällen samtidigt som andra sektorer har 
tvingats skära ned på arbetskraften. Att detta varit möjligt för just handeln beror på dess 
flexibilitet när det gäller att anpassa sig till förändringar i efterfrågan. 
Under de kommande åren kommer vi att se både ökningar och minskningar i sysselsättningen 
inom handeln. Ökningarna uppstår till följd av nya former för detaljhandel, där tonvikten i 
högre grad ligger på kundservicen. Minskningarna beror på större automatisering och 
datorisering och större enheter inom logistik och lagerhållning. I takt med den ökande 
globaliseringen av marknaderna kommer dessutom nya utmaningar och möjligheter i områden 
under utveckling, såsom elektronisk handel, att påverka sysselsättningen. Det värde som kan 
utvinnas ur åtgärder som vidtas på gemenskapsnivå inom detta område hör ihop med att 
konkurrenskraften hos handelsföretagen i Europeiska unionen förbättras och att dessa 
följaktligen får större möjligheter att skapa nya arbetstillfällen. 
Eftersom sektorn lämnar ett så betydelsefullt bidrag till medborgarnas välfärd, måste 
myndigheterna ibland vidta åtgärder så att inga möjligheter till förbättringar försummas. Det 
är viktigt att upprätthålla ett butiksnät som är mångsidigt, konkurrenskraftigt och livskraftigt. 
Sektorns konkurrenskraft är inte bara en fråga om att uppnå de lägsta marknadspriserna och de 
lägsta kostnaderna. Konsumenterna kommer i allt större utsträckning att leta efter 
kvalitetsprodukter och ett tillfredsställande utbud av tjänster till priser som de betraktar som 
rimliga men som inte alltid behöver vara de allra lägsta. Det framgångsrika företaget är därför 
det som tar hänsyn till alla dessa faktorer. 
I dag tillhandahåller de stora affärerna ett brett utbud av varor till attraktiva priser. De små 
affärerna är i allmänhet lokala i förhållande till kundernas boende och erbjuder personlig 
service. Det finns fördelar och nackdelar med båda dessa alternativ. Den stora utmaning som 
handeln i Europa står inför i dag är att kunna maximera fördelarna och alltså erbjuda både 
kvalitet och attraktiva priser, samtidigt som den behåller sin funktion som en av de stora 
arbetsgivarna. De strukturella förändringar som handeln inom EU håller på att genomgå 
kommer att kräva en större andel kvalificerad arbetskraft och flera deltidsarbeten. 
Paradoxalt nog är handeln en sektor som medborgarna är väl förtrogna med men som inte har 
fått myndigheternas, dvs. beslutsfattarnas fulla erkännande. Detta beror på att de företag som 
är verksamma inom sektorn är så oerhört varierande, med olika marknadsandelar, 
affärskulturer och lokalisering, som gör det svårt att driva deras sak på gemenskapsnivå trots 
det intensiva arbete som utförs av den europeiska paraplyorganisationen EuroCommerce. De 
övriga organisationer som företräder företagen i sektorn, särskilt de på nationell nivå, kan inte 
erbjuda en tillräckligt enhetlig representation för att kunna föra en effektiv dialog med 
myndigheterna. Sektorn påverkas av en mångfald av övergripande politiska program och 
åtgärder, varav en del är nationella och andra har sitt ursprung i gemenskapens politik, men 
sektorns särdrag och särskilda behov har inte beaktats då denna politik har utformats. 
Var kan Europeiska gemenskapen göra en insats? Inom alla dessa områden som har betydelse 
för handeln kan Europeiska gemenskapen se till att sektorn och dess legitima krav 
uppmärksammas bättre när politiken utformas. Gemenskapen kan förbättra dialogen mellan 
de olika parterna, dvs. mellan branschorganisationer och nationella, regionala och lokala 
myndigheter. Bland annat kan denna dialog leda till att bästa praxis hittas och sprids och att 
denna bidrar till att förbättra konkurrenskraften och skapa förutsättningar för arbetstillfällen 
på lång sikt. För att denna bästa praxis skall kunna få tillräcklig spridning måste handelns 
behov beaktas i den politik som har betydelse för handeln. Europeiska kommissionen har 
goda möjligheter att leda arbetet med att sprida kunskap om denna bästa praxis. 
Framtidsutsikter i ett längre perspektiv 
Syftet med denna vitbok är inte att inleda ett större initiativ eller att införa genomgripande 
förändringar i politiken. Handels- och distributionssektorn behöver en strategi som framför 
allt grundar sig på en förbättring av konkurrensvillkoren på marknaden, där konkurrenskraft 
är det bästa svaret på konsumenternas önskemål. Vitboken lyfter därför fram specifika 
problem och tillvägagångssätt som behöver åtgärdas på gemenskapsnivå för att marknaden 
skall kunna fungera friktionsfritt och därmed på bästa sätt bidra till konsumenternas välfärd. 
I några av kapitlen i vitboken beskrivs utsikterna för sektorn på medellång och längre sikt. 
Det handlar inte om förslag till konkreta åtgärder utan snarare om att peka på frågor där det 
kommer att föras både breda och grundläggande diskussioner i framtiden. Vissa åtgärder 
inom handelssektorn måste vidtas innan det är för sent. Några av dessa prioriterade åtgärder 
diskuteras här nedan. Man måste räkna med att lösningarna på dessa problem kan kräva 
åtgärder som ligger utanför gemenskapens behörighet (med tanke på subsidiaritetsprincipen), 
trots att problemen i fråga ofta tar sig samma uttryck i alla medlemsstater och lösningarna 
ofta kräver samarbete över gränserna. 
I denna vitbok föreslås ett antal åtgärder som syftar till att skapa en sammanhängande politik 
för att stödja sektorn under de kommande åren. Dessa åtgärder kan indelas i fyra 
huvudgrupper: 
• Förbättra utnyttjandet av politiska instrument för att stödja handeln. 
• Förbättra den administrativa, rättsliga och finansiella miljön. 
• Stärka konkurrenskraften och främja företagarandan. 
• Uppmuntra till europeisering och internationalisering. 
IV. DE VIKTIGASTE ÅTGÄRDERNA 
A. Förbättra utnyttjandet av politiska medel för att stödja handeln. 
Det är viktigt att förstå trenderna på marknaden och att göra sig en klarare bild av det nätverk 
av verksamheter inom handeln som utgör denna sektor i Europeiska unionen. 
Till att börja med behövs en noggrann inventering, som skall ligga till grund för ett fortsatt 
studium av utvecklingen, och som i bästa fall även kan göra det möjligt att förutse vad som 
kommer att ske i framtiden. 
1. Bättre förståelse för sektorn 
Handeln utgör en mycket viktig del av den europeiska ekonomin. Handelns stora betydelse 
måste erkännas när politiken för många andra verksamhetsområden utformas. Politiska 
initiativ måste grundas på fullständiga kunskaper och en korrekt uppfattning om de faktorer 
som har betydelse på området. 
Sektorn har stort inflytande över medborgarnas liv genom att den gör varor och tjänster 
lättillgängliga för konsumenten. Inom denna sektor avgörs användningen av elektronisk 
handel i framtiden. Handeln har ett antal särdrag som ofta skiljer sig från 
tillverkningsindustrins. Den har ofta inte samma behov som tillverkningsindustrin att 
engagera sig i tunga investeringar i maskinparken, i vetenskaplig forskning och i långvariga 
marknadsföringskampanjer. Den är också olik andra tjänstesektorer, till exempel finansiella 
tjänster, vårdtjänster, turism eller underhållning. Medan en del av återförsäljarna endast är 
verksamma inom försäljning, gäller för de flesta av dem att problem med inköpsmetoder, 
lagerstyrning och rörelsekapital kan få avgörande betydelse för deras överlevnad, utveckling 
och lönsamhet. 
Stora och små företag i sektorn hanterar samma produkter, har samma leverantörer och 
omfattas av samma lagar om konsumentskydd, miljö, transporter osv. Stormarknaden, 
kvartersbutiken och postorderföretaget har många gemensamma problem. 
Handeln är en mångsidig sektor. Den omfattar inte bara detaljister utan även grossistföretag, 
franchiseföretag, handelsagenter, gatuförsäljare, varuhussar, varuautomatföretag och även 
hotell och restauranger. Dessa företag kan vara enskilda företag eller kedjor, de kan vara 
egenföretagare eller kooperativ eller de kan höra till grupper av oberoende företag som 
säljer eller köper gemensamt. Medan lagstiftaren gör det möjligt för alla de olika typerna av 
företag att verka i en gynnsam miljö, är det konsumenterna med alla sina olika 
smakriktningar och preferenser som har sista ordet. 
Det rör sig därför om en komplex och varierad sektor som är stadd i ständig förändring och 
som behöver undersökas närmare. 
Åtgärdi er 
• En omfattande informationskampanj kommer att anordnas med besök på ett fyrtiotal 
platser i EU. Denna vitbok kommer då att presenteras och det arbete kommissionen utför 
på handelns område kommer att beskrivas. Ett av syftena med detta är att få in synpunkter 
från berörda parter. 
• Ytterligare förbättringar av det Europeiska statistiksystemet på handelns område kommer 
att genomföras. En årsrapport kommer att offentliggöras och ett seminarium kommer att 
anordnas i syfte att sprida information om trender och förändringar i handelns struktur. 
2. Förändringar i handelns struktur - nya utmaningar för politiken 
En av gemenskapens mest betydelsefulla framgångar är att en inre marknad i Europa i allt 
väsentligt har förverkligats. Många varor och tjänster kan nu dra fördel av principerna om fri 
rörlighet och köps och säljs över gränserna utan juridiska eller administrativa hinder. 
Kommissionen kommer att fortsätta arbeta för att målen för den inre marknaden skall uppnås 
till fullo. 
I detta sammanhang är nätverksmarknadsföring ett område som kräver ett djupgående 
studium. Nätverksmarknadsföring är ett tillvägagångssätt som går ut på att försäljningsagenter 
besöker de tilltänkta kunderna i deras hem. Dessa agenter arbetar åt huvudmännen antingen 
direkt eller genom förmedlare, och ibland bedrivs verksamheten i en kedja. 
Kommissionen behöver granska dessa tillvägagångssätt för att se om de skiljer sig tillräckligt 
frän pyramidförsäljning, som i många länder inte är tillåten. Det är också nödvändigt att 
fastställa i vilken utsträckning skillnader i den nationella lagstiftningen om denna fråga kan 
innebära handelshinder eller snedvrida konkurrensen inom Europeiska unionen. Detta 
kommer att granskas av den grupp av experter från medlemsstaterna som kommissionen har 
inrättat inom ramen för sin politik på marknadskommunikationens område6. 
En annan form av försäljning som dragit till sig kommissionens uppmärksamhet är den som 
bedrivs av handelsagenter. Ett rådsdirektiv från 1986 (86/653/EEG) innebar en viss 
harmonisering på detta område. Kommissionen måste fortsätta att granska frågan om att 
förenhetliga vissa förfaranden på området och möjligheterna att utarbeta ett standardavtal för 
sådan verksamhet. 
Kommissionen kommer också att granska den förändrade situationen inom partihandeln. 
Grossisterna påverkas av att det växer fram mycket stora detaljhandelskedjor med integrerad 
partihandels- och detaljhandelsfunktion. Marknadskrafterna får inte hindras från att anpassa 
partihandelssektorns struktur till denna utveckling. Det finns dock anledning att vara 
uppmärksam på de effekter dessa förändringar kan få på två typer av små och medelstora 
företag, som kommer att påverkas i särskilt hög grad, nämligen små återförsäljare och små 
tillverkare av konsumtionsvaror. En minskning av antalet grossistföretag är en möjlig följd av 
förändringarna på marknaden, men det är också möjligt att man kommer att gå över till 
grossistaffärer (s.k. "cash-and-carry-affärer"), frivilliga kedjor eller handelsagenturer. 
Grossister måste också konkurrera med leveranser via Internet och andra 
distributionsmetoder. Den välutvecklade logistiken är dock ett av den befintliga partihandelns 
starka kort. 
Åtgärder 
• Kommissionen kommer att genomföra och offentliggöra framtidsstudier om 
nätverksmarknadsföring, handelsagenter och partihandel. En undersökning av 
möjligheterna att använda benchmarking kommer att ingå i dessa. Möten kommer att 
anordnas med företrädare för branschorganisationer inom de berörda branscherna innan 
dessa studier inleds och senare för diskussion av slutrapporterna och i syfte att fastställa 
områden som lämpar sig för insatser från gemenskapens sida. 
6 KOM(1998) 121 slutlig. 
B. Förbättra den administrativa, rättsliga och finansiella miljön 
1. Förenkling av de administrativa förfarandena 
Företagen inom EU har en alltmer komplex rättslig, skattemässig och administrativ miljö som 
de måste anpassa sig till om de skall kunna vara konkurrenskraftiga, växa och bidra till att 
skapa arbetstillfällen. Förutom de kostnader som efterlevnad av bestämmelserna medför, har 
den sammanlagda årskostnaden till följd av de administrativa bördorna för alla företag i EU 
beräknats ligga i storleksordningen 150 till 250 miljarder ecu, dvs. 3 % av BNP i Europeiska 
gemenskapen.7 
Initiativet SLIM, som syftar till en förenkling av lagstiftningen för den inre marknaden,8 har 
lett till att man lyckats inringa de problem som uppstått till följd av de nuvarande reglerna 
och rekommendera olika sätt att lösa problemen. I slutet av den andra etappen av SLIM 
framlades specifika förslag om att förenkla reglerna inom den inre marknaden, särskilt dem 
som gäller för mervärdesskatt och den kombinerade nomenklaturen. 
Administrativa bördor påverkar de små och medelstora företagen i mycket större utsträckning än 
de stora företagen. Detta gäller särskilt de mycket små detaljisterna. De flesta administrativa 
bördor som påförts företagen härrör från medlemsstaterna och inte från Europeiska unionens 
bestämmelser. Kommissionen har deltagit i samordnade åtgärder som gått ut på att utbyta 
information om bästa praxis både med medlemsstater, företrädare för näringslivsorganisationer 
och enskilda företagare. I detta arbete har kommissionen biståtts av en expertgrupp för 
förbättring och förenkling av företagsmiljön, bestående av företrädare för medlemsstaterna och 
för europeiska näringslivsorganisationer som representerar små och medelstora företag. Den 
första etappen av detta arbete utmynnade i kommissionens rekommendation från april 1997 till 
medlemsstaterna angående ny etablerade företag9. Det bör framhållas att handeln är ett lämpligt 
område för entreprenörsverksamhet för den som är villig att ta risker, trots den hårda 
konkurrensen inom denna sektor. Nyetablerade företag arbetar framför allt med försäljning av 
nya produkter och tjänster och med konsulttjänster. 
Vid Europeiska rådets möte i Amsterdam uppmanades kommissionen att inrätta en 
arbetsgrupp för enklare företagsvillkor (BEST-gruppen). BEST-gruppen fick i uppdrag att 
förenkla befintliga och nya rättsliga och administrativa bestämmelser och att minska den 
börda dessa medför för företagen i EU, särskilt de små och medelstora företagen. 
Arbetsgruppen skulle också undersöka vilka politikområden som har störst betydelse för de 
små och medelstora företagens utveckling inom EU. Kommissionens svar på BEST-gruppens 
rapport gavs i och med dess meddelande "Att främja företagaranda och konkurrenskraft" av 
den 30 september 1998, som även innehöll en handlingsplan, vilken framlades för rådet för 
godkännande10. I den presenteras åtgärder som bör vidtas av kommissionen och 
medlemsstaterna för att förbättra konkurrenskraften och företagskulturen, som spelar en viktig 
roll inom all handel. Flera aspekter av denna politiska ram, såsom utbildning och tillgång till 
finansiering, tas upp på annan plats i denna vitbok. 
7 Källa: Rapport från arbetsgruppen för enklare företagsvillkor (BEST), maj 1998. 
8 KOM(97) 618 slutlig, 24.11.1997. 
9EGTL 145,5.6.1997, s. 29-51. 
10 Meddelande från kommissionen till rådet, Europaparlamentet, Ekonomiska och sociala kommittén och 
Regionkommittén - "Att främja företagaranda och konkurrenskraft" - Kommissionens svar på rapporten 
från BEST och dess rekommendationer (KOM(1998) 550). 
Åtgärder 
• Kommissionen kommer att anordna möten med Kommittén för handel och distribution 
(CCD) och nationella experter på handelns område för att planera och genomföra åtgärder i 
handelns intresse, vilka skulle kunna vidtas i ljuset av BEST-gruppens rapport. 
2. Tillgång till finansiering 
Liksom alla andra företag behöver också handelsföretagen tillgång till finansiering för 
investeringar i infrastruktur för försäljning och särskilt i ny teknik. Vad beträffar 
finansieringskällor behöver dessa företag i synnerhet enkelt få tillgång till checkkrediter och 
kortfristiga lån till rimlig ränta. Faktum är att de små och medelstora företagen nu är tvungna 
att betala 1,5 - 5 % högre räntor än de stora företagen på grund av den högre risken (jfr. 
kommissionens meddelande om små och medelstora företags finansieringsproblem11). Detta 
bidrar till att försämra de små och medelstora företagens konkurrenskraft. 
Tillgången till finansiering kan vara begränsad därför att små handelsföretag ofta inte har fast 
egendom eller maskinell utrustning att erbjuda som säkerhet utan enbart sin goodwill, som 
bankerna normalt inte tar hänsyn till. Dessutom brukar de mindre handelsföretagens eget 
kapital vara mycket litet och brukar endast utgöra ca 20 % av hela det disponibla kapitalet. 
Tillgången till dessa finansieringskällor är alltså beroende av att företaget har goda relationer 
till bankerna. I synnerhet små och medelstora handelsföretag har svårt att få tillgång till olika 
former av riskkapital. 
Riskkapital är en i hög grad underutvecklad finansieringskälla i Europa. I synnerhet vissa 
snabbt växande marknader såsom franchising behöver få bättre tillgång till riskkapital för att 
kunna finansiera en snabb tillväxt12. Ett flertal detaljister inom informations- och 
telekommunikationsbranschen lyckades dock nyligen med framgång bli börsnoterade genom 
att använda de nya elektroniska börserna som till exempel Easdaq och EURO-NM. De 
lyckades uppbringa betydande nya finansiella resurser för sin tillväxt och internationalisering. 
Kommissionen och en expertgrupp på hög nivå, bestående av företrädare för den andra 
rundabordskonferensen mellan företrädare för bankerna och företrädare för de små och 
medelstora företagen, kom tillsammans fram till att de små och medelstora företagen skulle 
vara betjänta av bättre kommunikation mellan bankerna och dessa samt av att personalen i 
bankerna fick utbildning på detta område. 
Kommissionen har föreslagit ett nytt initiativ som syftar till att stödja bildandet av 
samriskföretag i EU: JEV - "Joint European Venture" (rådets beslut 98/347/EG av den 19 maj 
199813), vilket är en del av det initiativ för tillväxt och sysselsättning, som lanserades i 
november 1997. Ett belopp på 80 - 100 miljoner ecu får disponeras under åren 1998-2000 till 
stöd för bildande av gränsöverskridande samriskföretag, även i handelssektorn. 
I många länder finns det särskilda organ som erbjuder leasing, som kan vara av särskilt 
intresse för handelsföretag. Leasing kan innebära ett viktigt bidrag till de små och medelstora 
företagens möjligheter att verka framgångsrikt, genom att den ger dem tillgång till moderna 
byggnader och tidsenlig utrustning. 
Åtgärder 
11 KOM(93) 528. 
12 Meddelande från kommissionen: "Risk Capital: A Key to Job Creation in the European Union", 31.3.1998 
(SEC(1988) 552). 
13 EGTL 155,29.5.1998, s. 43. 
Förbättra företagens möjligheter att få tillgång till finansiering för att bilda nya 
företag med hjälp av den tredje rundabordskonferensen mellan företrädare för 
bankerna och företrädare för de små och medelstora företagen, och genom att 
genomföra initiativet för tillväxt och sysselsättning inom handeln. 
Hitta möjligheter för företagen att få tillgång till finansiering och uppmuntra till 
användning av ömsesidiga garantier inom handeln. 
Genomföra ett nytt initiativ för startkapital, för innovativa företag och överlåtelser av 
handelsföretag14. 
Fastställa bästa praxis i medlemsstaterna i fråga om finansiering, etablering och 
överlåtelse, med hjälp av samordnade åtgärder, konferenser och undersökningar. 
Anordna en konferens i syfte att öka medvetenheten i banksektorn om 
handelsföretagens speciella situation och åstadkomma bättre möjligheter till 
finansiering för dessa. 
3. Stärka dialogen mellan handelsföretag och deras partner 
(anställda, konsumenter, kreditinstitut) 
Handeln har ett antal partner med vilka den måste föra en mera effektiv eller en ny slags 
dialog för att undvika konflikter och belysa problem som är gemensamma för båda parter och 
för att hitta rättvisa lösningar. 
a) Den sociala dialogen 
Handeln måste kunna ge sitt bidrag till den sociala dialogen i EU. Det har nu i femton år förts 
en fruktbar dialog mellan de organ som företräder arbetsgivarna och dem som företräder de 
anställda inom handelssektorn - EuroCommerce på arbetsgivarsidan och Euro-Fiet på 
arbetstagarsidan. Denna dialog, som fått stöd av kommissionen, har lett till flera gemensamma 
initiativ. Dock hävdar tjänstesektorn, i vilken handeln ingår, att den är underrepresenterad, 
särskilt på sektorsnivå. 
Även om det sedan gammalt finns vissa problem som skulle motivera en minskning av antalet 
företrädare (i effektivitetens och representativitetens intresse) och som fortfarande inte ingår i 
kommissionens behörighetsområde, vore det ändå möjligt att få med en större andel sådana 
företrädare som skulle kunna sprida kunskap om handelns särdrag. Euro-Commerce och Euro-
Fiet är redan med i dialogen inom de fyra viktigaste områdena, nämligen information, samråd, 
samverkan och gemensamma åtgärder. 
I sitt nyligen framlagda meddelande "Anpassa och främja den sociala dialogen på 
gemenskapsnivå"15, beskriver kommissionen de medel den avser att använda och de åtgärder 
som måste vidtas för att stärka dialogen mellan företagsledning och anställda på europeisk 
nivå. 
Kommissionen föreslår en ändrad sammansättning av den ständiga kommittén för 
sysselsättning så att de anställda och företagsledningen bättre skall kunna bidra till utveckling 
och tillämpning av riktlinjerna för sysselsättning och påverka den ekonomiska politiken. 
Enligt kommissionens förslag bör EuroCommerce vara företrätt i den ständiga kommittén för 
sysselsättning. Euro-Fiet kommer också att vara företrätt genom sitt medlemskap i ETUC. 
Dialogen på sektorsnivå är mycket viktig med tanke på gemensamma åtgärder och 
förhandlingar. Kommissionen håller på att skapa en ny ram för dialog på branschnivå, vilka 
14 EGT C 363, 9.11.1998 
15 KOM(1998) 322, 20.5.1998. 
10 
skall ha formen av branschvisa dialogkommittéer, som skall inrättas inom alla berörda 
branscher, inklusive handeln. 
Åtgärder 
• Förbättra handelssektorns representation i befintliga och nya strukturer såsom kommittén 
för sysselsättning. 
• Skapa en samarbetsmekanism mellan företagare i handelssektorn (CCD) och 
branschkommittéerna för den sociala dialogen 
b) Konsumenterna 
En omsorgsfull avvägning måste göras mellan konsumenternas och företagens synpunkter. 
Konsumenterna bör stödja handelssektorns utveckling, eftersom företagens lönsamhet är 
avgörande för utbudet av handelsvaror och för priserna och kvaliteten på tjänster och varor. 
Genomförandet av programmet för den inre marknaden och utvecklingen av 
informationssamhället har gjort konsumenterna i Europa mera medvetna och krävande. 
Konsumenterna vill ha tillgång till en marknad som är större än den lokala eller nationella -
med andra ord en gemenskapsmarknad i ordets rätta bemärkelse - som de och deras familjer 
kan dra nytta av på sina resor. Denna utveckling kommer att påskyndas genom införandet av 
euron. Det är därför viktigt att främja dialogen mellan handelssektorn och konsumenterna. 
Konsumenternas bildningsnivå har blivit högre, de har vidare vyer än förr i fråga om vad de 
vill köpa och hur. De har också nya förväntningar på miljöhänsyn och etiska hänsyn och på att 
nya livsstilar, såsom arbete i hemmet, skall beaktas. Genom olika former av elektronisk 
handel bland annat på Internet kommer konsumenterna att ha tillgång till ett mycket större 
urval av produkter och leverantörer. 
Dessutom förändras hela tiden konsumenternas önskemål när det gäller tjänster. Konsumenten 
har tillgång till ett stort urval av olika former för försäljning (till exempel fasta butiker och 
varuhussar, direktförsäljning och postorder, distansförsäljning och elektronisk handel). Olika 
typer av försäljningsställen (stora och små affärer, specialaffärer och affärer med ett allmänt 
utbud, grupper av affärer såsom shoppingcenter eller gallerior inne i städerna, grossistaffärer 
och fabriksbutiker) förser tillsammans konsumenten med ett mycket stort urval. Den 
hårdnande konkurrensen ökar även hela tiden behovet av stödtjänster (service efter köpet, 
kundrådgivning osv.). 
När det gäller övergången till euron har dialogen resulterat i ett avtal, som undertecknades den 
30 juni 1998, mellan företrädare för konsumenterna och företrädare för de viktigaste 
branschorganisationerna inom distributions-, turist- och hantverkssektorn och sektorn för de 
små och medelstora företagen, om en uppsättning frivilliga förhållningsregler som skall gälla 
för övergångsperioden. 
Åtgärd 
• Anordna ett årligt gemensamt möte för CCD och den rådgivande konsumentkommittén där 
aktuella frågor skall debatteras och gemensamma lösningar skall sökas på problem. En 
rapport om dessa möten kommer att offentliggöras. 
c) Kreditinstitut 
Handeln påverkas i allra högsta grad av alla de olika betalningssätt som används, eftersom 
penningflödena till tillverkarna och från konsumenterna är mycket omfattande. Den kommer 
att begagna sig alltmer av olika former av elektronisk betalning, särskilt betalkort, förutsatt 
att dessa tjänster inte blir för dyra. 
11 
I systemet med betalkort ingår fyra "operatörer": kortets innehavare (en konsument), utgivaren 
(ett kreditinstitut), acceptanten (ett handelsföretag) och inlösaren (ett kreditinstitut). Systemet 
fungerar på följande sätt: kortets innehavare betalar ett bidrag till utgivaren av kortet (ett 
kreditinstitut) för kortet och rätten att använda det. Samtidigt stöder handelsföretagen 
medlemskapet i systemet och betalar i sin tur ett bidrag till sin bank (inlösaren) varje gång de 
accepterar betalning med kort. Detta bidrag går under benämningen "inlösenavgift". 
Försäljarna anser att avgifterna för att använda systemet inte ger dem något utrymme för 
konkurrens vid förhandlingarna om medlemskap. När euron införs uppstår även frågan om 
avgifter som skall betalas av kortinnehavare vid transaktioner i euro som utförs utomlands 
med hjälp av betalkort. I en rekommendation från april 199816 uppmanar kommissionen 
bankerna och andra operatörer att klart ange de transaktionsavgifter som gäller från och med 
januari 1999, som är det datum efter vilket de fasta omräkningskurserna kommer att tillämpas. 
Om de transaktionsavgifter som tillämpas av dem som använder betalkortssystemet var 
tydligare, skulle detta leda till en bättre konkurrens mellan inlösarna vid 
betalkortstransaktioner och till att kostnadsstrukturerna i detta sammanhang skulle kunna 
undersökas och förstås på ett bättre sätt. Enligt ovannämnda rekommendation måste de 
finansiella operatörerna klart visa de fasta omräkningskurserna och alla avgifter som avser 
annat än själva omräkningen. 
Kommissionens rekommendation av den 30 juli 199717 har till syfte att garantera en lägsta 
nivå av öppenhet när det gäller villkoren för användning, förklara parternas rättigheter och 
skyldigheter och inrätta mekanismer för att lösa konflikter. Det finns också ett nyligen antaget 
förslag till direktiv om elektroniska pengar, som gäller övervakning av e-penninginstitut, och 
ett femte meddelande om bedrägeribekämpning av den 1 juli 1998. 
Europeiska unionen måste framför allt sträva till att upprätthålla konkurrensen genom 
öppenhet när det gäller hur transaktionskostnaderna fördelar sig mellan parterna. I annat fall 
kan handelsföretagen - och särskilt då de små och medelstora företagen - bli tvungna att höja 
sina priser över lag oberoende av vilket betalningsmedel som används, för att få täckning för 
dessa extrautgifter. Samtidigt är konsumenterna inte medvetna om kostnaderna för den service 
de får. Debatten om hur transaktionskostnaderna skall fördelas pågår fortfarande. 
Åtgärder 
• Kommissionen kommer att utarbeta en rapport efter att först ha genomfort en grundlig 
utredning av de problem som hänför sig till betalningsmedlen, i synnerhet när det gäller 
tillämpningen av rekommendation nr 87/598/EEG. Syftet är att uppnå fullständig 
öppenhet och fri konkurrens i fråga om fördelningen av avgifterna mellan kreditinstitut, 
konsumenter och handelsföretag vid användning av sådana kort. 
• En utvärdering skall göras av den inverkan införandet av euron har på användningen av 
olika betalningsmedel, betalningssystemens funktion, och de bestämmelser som finns på 
området. Rekommendationerna nr 97/489 och 98/286 måste följas upp. 
16 98/286/EG: Kommissionens rekommendation av den 23 april 1998 om bankavgifter för omräkning till euro, 
EGTL130, 1.5.1998, s. 22. 
17 97/489/EG: Kommissionens rekommendation av den 30 juli 1997 om transaktioner med hjälp av 
elektroniska betalningsmedel med tonvikt på förhållandet mellan utgivare och innehavare, EGT L 208, 
2.8.1997, s. 52. 
12 
C. Stärka konkurrenskraften och främja företagarandan 
1. Elektronisk handel 
I denna vitbok ses elektronisk handel som ett nytt sätt att stärka konkurrenskraften. Om den 
elektroniska handeln utvecklas på rätt sätt, kan den komma alla handelsföretag till godo. 
Elektronisk handel är också en viktig möjlighet att ge utrymme för nya verksamheter, framför 
allt nya mellanhänder, affärsverksamhet on-line och logistiktjänster. 
Elektronisk handel är alla slags affärer, administrativa överföringar och allt 
informationsutbyte som genomförs med användning av någon informations- och 
kommunikationsteknik. Från företagens synpunkt omfattar den allt från enkla inköpssystem 
till komplexa lösningar där hela handelscykeln ingår. Ur organisatorisk synpunkt möjliggör 
den elektroniska handeln obrutna flöden mellan företag och konsumenter, mellan företag 
sinsemellan och mellan företag och den offentliga sektorn. Dessutom stimulerar den 
elektroniska handeln framväxten av nya, innovativa samarbetsformer för företagen, vilka 
kommer att hjälpa dem att framgångsrikt anta de utmaningar som globaliseringen för med sig. 
Framtidsmöjligheterna för den elektroniska handeln i ett vidare perspektiv analyseras i 
kommissionens nyligen offentliggjorda meddelande "Ett europeiskt initiativ inom elektronisk 
handel"18 och behandlas ytterligare i förslaget till direktiv om "vissa juridiska aspekter av 
elektronisk handel"19. 
Elektronisk handel kan stärka företagens konkurrenskraft. Den förbättrar kontakterna mellan 
producenter/leverantörer och konsumenter. Den gör det möjligt för företag att gå samman för 
att stärka sin ställning som köpare, nå fram till nya avlägsna marknader till en låg kostnad, få 
tillgång till marknadsinformation, förbättra sin logistik och skapa gemensamma resurser för 
FoU. 
Samtidigt har de små och medelstora företagen inte den medvetenhet och de kunskaper som 
behövs. De har inte heller accepterats av kundkretsen eller lyckats skapa förtroende hos den i 
samband med elektronisk handel. Dessutom behöver de små företagen en klar och enkel 
rättslig ram för verksamheten och telekommunikationsavgifter som är anpassade till den 
elektroniska handelns särdrag. Möjligheterna för den elektroniska handeln att påverka 
företagens konkurrenskraft kommer inte att kunna utnyttjas till fullo förrän Internet blir 
tillgängligt i praktiken, bl a genom att det blir ekonomiskt möjligt för var och en att använda 
Internet på samma sätt som andra tjänster. Bristande medvetenhet och utbildning, höga 
telekommunikationsavgifter och osäkerhet om lagstiftningen och dess innebörd är de största 
hindren för en snabbstart för en elektronisk handel av stora mått, därför att dessa faktorer står i 
vägen för att en kritisk massa av användare skall kunna uppnås på den elektroniska 
marknaden. 
De små och medelstora företagen behöver stöd för att utveckla samarbetsstrukturer som 
grundar sig på bästa praxis. Nätverk och föreningar som företräder slutanvändare och företag 
behöver samhällsstöd för att kunna uppnå den kritiska massa som behövs för att de skall 
kunna hävda sina åsikter om avgifterna för tillgång till elektronisk handel. Åtgärder från 
samhällets sida är nödvändiga för att slutanvändarna och de små företagen skall kunna uppnå 
en god förhandlingsposition och få politisk tyngd. Det är även viktigt att främja utbildning 
och bättre kunskapsspridning och inlärningsmetoder - både för medborgarna och för 
företagen, inte minst de små och medelstora. 
18 KOM(97) 157 slutlig. 
19 KOM(98) 586/2, 3.11.1998. 
13 
Företagstjänster som kommersiell e-post, reklam, certifiering, kvalitetsmärkning och 
betalningssystem är nödvändiga för att de små och medelstora företagen skall ha framgång i 
sin nätverksamhet. För att företagen skall kunna dra nytta av dessa tjänster måste tjänsterna 
vara pålitliga och driftskompatibla och priset för dem måste vara rimligt. Med tanke på 
stordriftsfördelar och yttre faktorer kan dessa tjänster erbjudas effektivt endast om det sker i 
stor skala. Kommissionen bör därför fastställa bästa praxis och främja skapandet av en bred 
marknadsbas för dessa tjänster i Europa. 
Åtgärder 
• Skapa en webbplats för att inventera verktyg för höjande av medvetenheten, för utbildning 
och för användning, som kan hjälpa företagen att dra nytta av elektronisk handel. 
• Genomföra och offentliggöra en studie om de bästa företagswebbplatserna på Internet. 
• Genomföra ett pilotprojekt med syftet att göra det ekonomiskt möjligt för ett stort antal 
små företag att tillhandahålla bastjänster inom elektronisk handel. 
• Genomföra ett pilotprojekt för att främja användningen av kvalitetsmärkning och system 
för att garantera att etiska regler följs. 
• Inrätta en arbetsgrupp inom CCD som skall undersöka ett antal frågor och förse 
kommissionen med information om dessa: hinder företagen möter när de vill utveckla 
rutiner för elektronisk handel, betydelsen av olika regleringsproblem i samband med 
utveckling av elektronisk handel bland små och medelstora företag, och åtgärder som 
kommissionen skulle kunna planera på detta område. 
2. Samarbete mellan företag 
I många inlägg i den debatt som fördes om Grönboken om handel framhölls betydelsen av 
samarbete mellan små och medelstora handelsföretag, som har små möjligheter att bli 
konkurrenskraftiga om de inte går samman om delar av eller hela verksamheten. Företagen 
måste uppnå en kritisk massa innan de kan köpa och sälja på bästa villkor. 
Kooperativa handelsföretag, inköpsföreningar, frivilliga kedjor och franchisenätverk möjliggör 
en snabbare överföring av information från konsumenten till tillverkaren, i synnerhet tack vare 
den nya tekniken, med vilken försäljningsställena kan bygga upp och fylla på sina lager i realtid. 
De tillhandahåller också en kanal för information från försäljningsställena till tillverkaren, så att 
produktionen kan inriktas på konsumentens behov (kundstyrd effektivitet). En organiserad 
handel kan kombinera den flexibilitet och service som är karaktäristisk för små affärer med de 
stora organisationernas logistik, och den kan hjälpa små operatörer att modernisera sin 
verksamhet genom att utvidga sitt försäljningsområde och ge företagsledningen utbildning. 
Kommissionen har redan uppmärksammat det specifika problemet med avtal mellan små 
företag, framför allt i sitt meddelande om avtal, beslut och samordnade förfaranden som gäller 
sammanslutningar av oberoende återförsäljare20 och sitt meddelande om avtal av mindre 
betydelse21. 
Vid tillämpning av konkurrensreglerna tar kommissionen hänsyn till de förändringar som 
skett inom distributionen. Kommissionen ställer sig alltså positiv till samarbete mellan små 
och medelstora företag när detta samarbete gör det möjligt för dem att höja sin effektivitet och 
förbättra sin produktivitet och konkurrenskraft på de allra största marknaderna och att 
konkurrera på skäliga villkor med andra ekonomiska enheter, till exempel på området 
integrerad handel. 
20 EGT C 75, 29.7.1968, s.3 
21 EGT C 372, 9.12.1997. 
14 
Det finns en risk på längre sikt att det uppstår en extrem koncentration av handeln i Europa. 
Hela detaljhandelsmarknaden skulle då domineras av en handfull stora kedjor. Detta skulle 
innebära slutet för all handel i liten och mellanstor skala och antalet försäljningsställen skulle 
till följd av detta minska. Inom distributionssektorn skulle en koncentration av detta slag i 
slutändan leda till en begränsning av produktutbudet, av antalet olika försäljningssystem och 
antalet affärer - särskilt i stadskärnorna och på landsbygden - och den skulle förändra 
förhållandet mellan små tillverkare och återförsäljare. 
Kommissionens grönbok om vertikala begränsningar i EG:s konkurrenspolitik22 och det 
meddelande varmed denna följdes upp23 har visat på behovet av att ha ett mera 
marknadsinriktat angreppssätt i denna fråga. 
Även om det inte kan förnekas att det behövs lagstiftning om konkurrensbegränsande avtal, vore 
det viktigt att försöka hitta sätt för mindre juridiska enheter att tillsammans idka handel. Ett 
utkast till förordning som kommissionen håller på att utarbeta innebär betydande framsteg på 
detta område. 
Åtgärder 
• Kommissionen kommer att utarbeta ett förslag till en förordning om undantag, i vilken de 
särskilda förhållandena för sammanslutningar av oberoende detaljhandelsföretag beaktas, i 
enlighet med ett mandat som rådet kommer att ge kommissionen. 
• Kommissionen kommer att genomföra alla samråd som formellt krävs vid utarbetadendet 
av en förordning om gruppundantag och kommer därutöver även att hålla samråd närhelst 
den anser det befogat. Framför allt kommer kommissionen att höra nationella experter på 
handelns område. 
3. Utbildning 
Utbildning förbättrar handelsföretagens konkurrensförmåga genom att den borgar för 
stabilitet och öppnar möjligheter till tillväxt. Stora företag har visat att de är medvetna om 
detta och har vidtagit nödvändiga åtgärder. Situationen är en helt annan för de små och 
medelstora företagen, trots att deras utbildningsbehov är uppenbart. 
Företagsmiljön håller på att bli alltmera komplex, vilket gör det särskilt svårt för 
företagsledare i små och medelstora företag att klara av sina arbetsuppgifter. Förändringarna 
kommer att gå snabbare och vara mera genomgripande och mindre förutsebara än någonsin 
förut. 
Många småföretagare inser sina brister i förhållande till sina marknadsledande konkurrenter 
på viktiga områden som företagsstrategi, försäljningspolicy och ledarskap. Dessa brister 
förklarar varför många företag går omkull, men största delen av dessa företagsledare är inte 
övertygade om behovet att använda tid och pengar till utbildning. Utvecklingen av 
entreprenörskapet är en central framtidsfråga för handeln och utbildning är den viktigaste 
metoden för att främja företagarandan inom EU. 
På grund av den utveckling som skett inom teknik och företagsledning behöver företagen 
skaffa sig grundkunskaper i bokföring, finansiering, försäljningsmetoder, användning av 
multimedia, personalförvaltning och uppbyggnad av nätverk. Om de små och medelstora 
företagen inte besitter dessa grundkunskaper, som redan är utbredda inom de stora företagen, 
är risken stor att de kommer på efterkälken. 
22 KOM(96) 721 slutlig, antagen av kommissionen den 22 januari 1997. 
23 Meddelande från kommissionen om tillämpningen av EG:s konkurrensregler på vertikala begränsningar 
(Uppföljning av grönboken om vertikala begränsningar (KOM(1998) 544 slutlig). 
15 
En övergripande utbildningspolitik för företag är därför en nödvändighet, och ett meddelande 
i denna fråga håller på att utarbetas. För att denna politik skall kunna tillämpas direkt på de 
små och medelstora handelsföretagen behövs mera sektorsinriktade lösningar, eftersom 
prognoserna för handelssektorn uppvisar vissa särdrag som måste beaktas. 
De stora företagen måste träffa nya val när det gäller deras personalförvaltning. Dessa val 
innebär bland annat olika utbildningsstrategier. Nya arbetstillfällen kan förväntas uppstå till 
följd av att verksamhet som hittills handhafts av tillverkaren läggs ut på entreprenad (t.ex. 
lagerhållning, service och rådgivning, användning av ny information och nya 
ledningsmetoder, kommunikation och marknadsföring). En del av dessa arbetsuppgifter 
kräver högt kvalificerad arbetskraft. Det håller på att uppstå nya organisationsformer som 
möjliggör bättre styrning av de olika faserna i verksamheten (flexibilitet, användning av 
spilltid för utbildning på arbetsplatsen). 
Om de små och medelstora företagen skall kunna utvecklas måste de gå samman i grupper 
och bilda inköps- och försäljningsnät i lämplig skala med informationsteknikens hjälp. Detta 
kommer att kräva att företagsledarna oförtrutet arbetar på att lära sig dessa nya metoder. 
Åtgärder 
• Ett meddelande om utbildning för små och medelstora företag, med en kort presentation 
av bästa praxis och kommande åtgärder, kommer att offentliggöras snart. 
• Kommissionen kommer att göra en bedömning av behovet av utbildning inom handeln och 
kommer att offentliggöra en uppsättning riktlinjer och exempel på bästa praxis, bland annat 
i fråga om risk management. 
• Simuleringar av prissättning i euro på försäljningsställen för att utreda sälj personalens 
utbildningsbehov. 
• Ett pilotprojekt som går ut på att undersöka användningen av spilltid (individuellt anpassad 
distansutbildning, flexibilitet). 
4. Handeln på landsbygden och i mindre gynnade tätortsområden 
Den lokala lanthandeln är en plats där man kan köpa nästan allt som en person som är bosatt 
på landet behöver. Den är mittpunkten för det sociala livet, för kontakter och samtal, för 
utbyte av nyheter och information. Det har sagts att en by utan lanthandel är en by utan hjärta. 
Vissa former av handel är till sin natur småskalig, t.ex. den som bedrivs inom starkt 
specialiserade områden. Affärer av detta slag hotas inte av de stora affärskedjorna. Små 
affärer, i synnerhet livsmedelsaffärer, på landsbygden och i mindre gynnade områden i stora 
städer har däremot ofta problem och måste kämpa för att överhuvudtaget överleva. 
Utvecklingen mot storskalig distribution gör det möjligt att öka professionalismen inom 
handelssektorn och att hålla prisnivån nere, men i vissa fall utgör denna utveckling ett hot mot 
den traditionella handelns hela existens, och här är de mindre gynnade områdena inget 
undantag. Om butiksnätet inte lyckas skapa god täckning i dessa landsbygds- och 
stadsområden uppstår en risk för tillbakagång och marginalisering. 
Ur konsumentens synpunkt uppvägs nackdelarna med närbutiker i mindre gynnade områden 
(smalt produktutbud, höga priser) av fördelen med att de finns inom rimligt avstånd från deras 
bostäder. Dessa företags ledningsmetoder och bristen på lämpliga lokaler och bra utrustning 
begränsar ofta deras lönsamhet. 
Trots allt detta fyller närbutikerna en viktig funktion genom att de förser invånarna med varor 
och tjänster och på så sätt bidrar till att höja livskvaliteten i området. De erbjuder ett forum för 
16 
sociala kontakter, vilket hjälper invånarna att rota sig bättre i området och de utgör en bas för 
utveckling av olika former av verksamhet. 
Det främsta målet är att uppmuntra närbutiker i mindre gynnade områden att modernisera sin 
verksamhet så att de blir mera konkurrenskraftiga och på så sätt får möjlighet att överleva 
längre. Ett annat viktigt mål är att rikta de medel som avsätts för åtgärder från gemenskapens 
sida mera medvetet mot verksamhet som har stora möjligheter att åstadkomma nya 
arbetstillfällen. 
Strukturfonderna (ERUF och ESF, i synnerhet inom ramen för initiativet URBAN) kan bidra 
till att dessa mål uppnås som en del av den politik som går ut på att minska regionala och 
sociala skillnader. 
Åtgärder 
I fråga om den lokala utvecklingen har kommissionen för avsikt att fastställa bästa praxis för 
att denna skall kunna spridas och tas efter av andra på gemenskapsnivå och för att den skall 
kunna tillämpas i samband med användningen av medel ur strukturfonderna. Följande 
åtgärder planeras: 
• Genomföra en undersökning om problemen på området. 
• Inrätta särskilda arbetsgrupper för att hitta bästa praxis i syfte att hjälpa företag att 
modernisera sin verksamhet. 
• Sprida bästa praxis bland nationella och regionala beslutsfattare genom att anordna 
konferenser och en ambulerande utställning. 
• Ge en rekommendation om att små och medelstora företag skall få större tillgång till andra 
gemenskapsprogram och i synnerhet till strukturfonderna. 
• Offentliggöra exempel på bästa praxis inom handeln som en hjälp vid användning av 
medel ur strukturfonderna.. 
5. Handel och turism 
Shopping och turism (inklusive dagsresor som fritidssysselsättning) har en gemensam bas. I 
turistområdena är affärerna och turismen beroende av varandra. Framgångsrik turism förser 
butikerna med underlag till en kundkrets och detta bidrar till att skapa nya arbetstillfällen 
inom handeln. Välorganiserade och intressanta affärsområden drar till sig turister och bidrar 
till att göra dem nöjda med resmålet och benägna att återkomma. Lokalt tillverkade varor, 
framför allt hantverk och kulinariska specialiteter, är attraktiva inköpsobjekt för turister. 
Handel och turism är dessutom två av de största potentiella nyttjarna av elektronisk handel 
både mellan företag och i kontaktytan mellan företagen och deras kunder. Det finns därför 
möjligheter till samarbete mellan företag i turistbranschen och inom handeln för att 
standardisera elektroniska betalningsmedel, ta fram servicepaket för turister och tillhandahålla 
information. En framgångsrik turiststrategi går ut på att försöka hitta en nisch på marknaden 
och tillgodose den speciella efterfrågan inom denna. Å ena sidan kan detta innebära att man 
ser till att det finns tillgång till en viss typ av affärer som är anpassade till efterfrågan från de 
turister som uppsöker vissa resmål för att besöka museer, badstränder eller festivaler. Å andra 
sidan är shoppingen i sig på en del resmål en lika stor turistattraktion som museerna, den 
lantliga miljön, badstränderna eller festivalerna, och utgör ofta ett komplement till dessa. 
Företagen och de myndigheter som arbetar med att främja turismen kan inte tvinga affärerna 
att förlägga sin verksamhet till vissa områden eller påtvinga dem vissa arbetsmetoder, men de 
har naturligtvis rätt att uppmuntra till samarbete mellan affärer och turistföretag. Tillgång till 
vissa affärer kan ingå i en plan för turismen. 
Följande exempel visar hur viktigt det är att förena turism med möjligheter till shopping. 
17 
- En liten nederländsk stad ligger mycket nära gränsen till en annan medlemsstat. Folk 
kommer i stora skaror över gränsen för att handla på söndagarna. Staden har förberett sig 
väl för detta. Alla mataffärer, andra affärer och restauranger är öppna, 
parkeringsautomaterna fungerar med två olika sorters valuta, information finns framme på 
flera språk. 
- En by i Belgien har ett dussin olika specialiserade bokhandlar. Bokhandlarna lockar 
besökare som även vill äta lunch eller få något att dricka på restaurangerna. 
- Utländska fotbollssupportrar på besök i en brittisk stad gick ut och shoppade före 
matchen. De lokala affärerna där man var ovan vid turism överraskades av att de 
handlade för så stora summor. Besökarna kanske hade handlat för ännu mer om affärerna 
hade varit bättre förberedda. 
- En stad i Irland lockar många utländska turister som kommer med flyg på besök över en 
helg för att shoppa och samtidigt utnyttja utbudet på stadens barer, restauranger och 
hotell. 
- En stad i Belgien är belägen intill grindarna till ett slott som lockar många besökare. De 
lokala affärerna och restaurangerna där betjänar turisterna och har lokala specialiteter 
på menyn. 
Åtgärd 
• Kommissionen kommer att i samarbete med berörda parter utlysa en pristävling som skall 
handla om samverkan mellan turism och handel. Kommissionen kommer dessutom att 
anordna en konferens där rapporten om undersökningen av handel och turism kommer att 
presenteras. Dessutom kommer den att ges stor spridning i medlemsstaterna. 
6. Handeln och miljön 
EU:s ramdirektiv om miljön kan bidra till att villkoren för handeln blir mer enhetliga och att 
produkterna standardiseras och förbättras i konsumentens intresse. På avfallshanteringens 
område syftar kommissionens politik till att minska både mängden avfall och de risker som 
avfallet medför. Användningen av naturresurser, inbegripet energi, måste optimeras och 
försäljning av produkter som har så liten inverkan på miljön som möjligt måste understödas, 
till exempel med hjälp av miljömärket. 
Handeln måste bära sin del av ansvaret för att hantera flödet av vissa typer av avfall. Detta 
ansvar bör dock bestämmas från fall till fall för varje flöde beroende på dess särskilda 
egenskaper och med beaktande av handelns särdrag. Förutom lagstiftning skulle frivilliga 
åtgärder kunna övervägas (framför allt inrättande av gemensamma strukturer), om det visar 
sig att det finns distributionskanaler som har möjlighet och önskemål om att tillvarata vissa 
typer av avfall från försäljningsställena. Det bör understrykas att kommissionen tar hänsyn till 
miljöaspekterna då den beslutar om huruvida ett konkurrensbegränsande avtal kan undantas 
från bestämmelserna i artikel 85.1 i fördraget. Insamling, återvinning och bortskaffande av 
avfall måste genomföras gemensamt och samordnat av tillverkare, företag som är 
specialiserade på avfallsinsamling, lokala myndigheter och handeln. 
Produktionskedjan har analyserats i avsikt att hitta sätt att lindra tillverkningens följder för 
miljön. Denna kedja måste analyseras i sin helhet snarare än särskilt för varje enskild länk. 
Undersökningar som syftar till att utveckla miljöstyrningssystem som skulle kunna anpassas 
för användning hos små och medelstora företag bör uppmuntras, särskilt inom ramen för 
EMAS (gemenskapens miljöstyrnings- och miljörevisionsordning) och i enlighet med ISO 
14001. 
18 
Förutom att regleringsfrågorna har studerats har stora handelsföretag under ett antal år 
undersökt möjligheten att göra miljöhänsyn och sociala hänsyn mer förenliga med 
konkurrenskraft. I andra undersökningar har man jämfört kostnaderna för och fördelarna med 
vissa typer av transporter. Man har utvecklat system som gör det möjligt för yrkeskunnig 
personal att omedelbart utskilja både de direkta transportkostnaderna och miljöeffekterna. 
Även om endast stora företag för närvarande har kapacitet att undersöka möjligheterna att 
göra miljöhänsyn förenliga med konkurrenskraft, skulle resultaten kunna överföras till sektorn 
för små och medelstora handelsföretag via olika kanaler. 
Åtgärd 
• Inrätta en arbetsgrupp inom CCD som skall undersöka vilka områden av miljöpolitiken 
som de förändrade förhållandena kan förväntas påverka, och fastställa nya mål i syfte att 
göra det möjligt för handelssektorn att samarbeta med lokala myndigheter ända från 
början då nya frivilliga avtal eller lagförslag skall utarbetas. 
D. Uppmuntra till europeisering och internationalisering. 
1. Euron 
Euron kommer att medföra många fördelar både för företagen och för ekonomin som helhet. 
Samtidigt kommer den att ställa handelssektorn inför en rad utmaningar. Redan från och med 
januari 1999 kommer företagen att i praktiken vara tvungna att ta emot checker utställda i 
euro och bankkort för eurokonton, även om de ännu inte måste göra det enligt lag. Från och 
med januari 2002 bör företagen vara förberedda för att ha tillräckligt med eurosedlar och -
mynt för att komma igång med handeln i början av året24. 
Kommissionen har redan genomfört att antal undersökningar om parallella prisangivelser men 
har inte antagit några bestämmelser om att göra detta obligatoriskt och systematiskt25. 
Det behövs en brett upplagd informationskampanj på nationell nivå som avser alla delar av 
handelssektorn och som riktar sig till företagen och allmänheten, om frågor som avrundning 
och omräkning mm. 
Kommissionen behöver alltså följa verksamheten inom handeln under de tre år då man 
övergår till användningen av euron i praktiken, för att övergången, med tanke på handelns 
stora behov av att vara flexibel, skall vara så tydlig och enkel som möjligt för konsumenterna. 
De största problemen för handelssektorn är kostnaderna för information (parallella 
prisangivelser), de investeringar som måste göras i datorer och dataprogram, utbildning av 
personalen och svårigheterna under den period då mynt och sedlar av båda sorterna kommer 
att vara i cirkulation. 
Företrädare för handeln, turismen och hantverkssektorn tillsammans med företrädare för 
konsumenterna har med stöd från kommissionen slutit ett avtal som har formen av en 
uppsättning förhållningsregler.26 Syftet med detta är att tillse att eurons mekanism blir 
fördelaktig för båda parterna. När företagarsidan undertecknade avtalet innebar det att den 
påtog sig vissa skyldigheter, som att tillhandahålla en viss minimimängd av information, 
personalutbildning och parallella prisangivelser. Ett enkelt europamärke kommer att finnas 
tillgängligt för att användas av dem som åtar sig att följa dessa regler. Beslut om detta märke 
bör fattas av opartiska organ på nationell och lokal nivå i nära samråd med konsumenterna. 
24 Rådets förordning (EG) nr 974/98 av den 3 maj om införande av euron, EGT L 139, 11.5.1998, s.l. 
25 Kommissionens rekommendation om dialog, uppföljning och information i syfte att underlätta övergången 
till euron. Kommissionens rekommendation om parallella angivelser av priser och andra monetära belopp. 
26 Undertecknat den 30 juni 1998. 
19 
Övergången till euron äger rum under en tid då allt fler nya betalningsmedel infors. Vi är på 
väg mot ett samhälle utan mynt och sedlar. De nya betalningsmedlen kan bli accepterade bara 
om de kan användas i samtliga medlemsstater. 
Åtgärd er 
• Anordna ett möte med experter från medlemsstaterna och CCD för att undersöka hur långt 
myndigheterna kommit med förberedelserna för att införa euron i handeln. 
• Anordna gemensamma möten inom ramen för CCD i syfte att klargöra viktiga praktiska 
frågor såsom förutskick av ny valuta (s.k. "frontloading"), försäkringsfrågor etc. och att 
uppmuntra operatörer inom sektorn att förbereda sig för de praktiska följderna av 
införandet av euron. 
• Uppmuntra till att använda euron vid försäljning i affärer. 
• Offentliggöra en rekommendation att stödja tillämpningen av förhållningsreglerna och 
användningen av ovannämnda märke om det visar sig nödvändigt 
• Efter den kampanj för att göra euron känd som vissa euroinfocentrer skall genomfora år 
1999, kommer en liknande kampanj om användning av euromynt och -sedlar att 
genomföras närmare tidpunkten för införandet av euron. 
2. Internationell handel 
Den europeiska handeln spelar en viktig och aktiv roll inom den internationella handeln. 
Gemenskapens politik syftar till att säkerställa att europeiska tillverkare möter rättvis 
konkurrens när de exporterar sina produkter till andra kontinenter. Europeiska handelsföretag 
nöjer sig inte med att bara engagera sig i direktförsäljning, utan de vill även etablera sig på 
utländska marknader. Sådana företag är lönsamma, har större chanser än distributörer med 
utländska ägare att sälja varor som är tillverkade i Europa och kan erbjuda viktiga 
avsättningsmöjligheter för europeisk produktion. En europeisk affär på en annan kontinent 
kan genom sin kännedom om lokala smakriktningar och marknadsföringsmetoder skapa 
affärsmöjligheter för europeiska tillverkare, som dessa inte har några möjligheter att skaffa sig 
själva. Under kommande år kommer de europeiska företagen att intensifiera sin 
internationaliseringsstrategi för att få tillgång till nya marknader med hjälp av sina attraktiva 
affärer och sitt goda produktutbud. 
Handelns nya dimensioner i en alltmer global världsekonomi kommer att påverka 
handelssektorn i fråga om dess verksamhet på marknader utanför EU och kontakter och 
former för samarbete mellan handel och industri. 
Fem frågor måste ägnas särskild uppmärksamhet: följderna för handeln av utländska 
direktinvesteringar (FDI) i fråga om tillgång till marknader och nya exportmöjligheter, 
internationaliseringen av produktionen och den passiva förädlingen (OPT), tekniken i det 
internationella handelssystemet och slutligen kostnaderna för kommunikation. 
Hinder för export från EU finns fortfarande i många länder. GATS (Allmänna 
tjänstehandelsavtalet) erbjuder en ram för förhandlingar om förbättringar av villkoren för 
etablering av utländska företag. GATS innehåller också bestämmelser som gäller inhemsk 
reglering, vilka syftar till att förbjuda särbehandling och främja öppenhet. Alla dessa aspekter 
kommer att behandlas i följande förhandlingsrunda, som skall inledas år 2000. 
Vid sidan om de argument som framförts för begränsning av importen måste även fördelarna 
med fri import beaktas. Den europeiska handelssektorns importverksamhet och 
leveransaktiviteter breddar tillgången på varor och tjänster både i fråga om mångfald och 
priser. Även om handelshinder kan vara nödvändiga i vissa fall, minskar de dessa fördelar. 
20 
När det gäller importhandeln kan uppbörd av tullavgifter innebära stora problem för små och 
medelstora företag som måste betala sina tullar långt efter det att varorna har importerats. 
Importföretagen önskar också att principen om god tro skall tillämpas i fråga om 
ursprungsbevis. Kommissionen har deklarerat sin ståndpunkt i sitt meddelande av den 23 juli 
I99727. 
En annan fråga är respekten för internationellt avtalade sociala standarder och miljöstandarder 
särskilt i de mindre och minst utvecklade länderna. Etiska regler håller på att fastställas på 
olika nivåer, allt från privata initiativ till ILO, WTO (Världshandelsorganisationen) och 
UNCTAD. 
Det är också viktigt att beakta behovet av utvecklingsarbete, särskilt i ACP-området. 
Åtgärder 
• Undersöka europeiska handelsföretags möjligheter och problem när de försöker utveckla 
handelsverksamhet på andra kontinenter. 
• Organisera handelsföretagens och branschorganisationernas deltagande i det europeiska 
nätverket av tjänsteleverantörer (European Services Network), för att denna sektor skall 
vara representerad vid förberedelserna för de internationella förhandlingar inom ramen för 
GATS som förutses för år 2000. 
3. Utvidgningen av Europeiska unionen 
Kommissionen förhandlar för närvarande med tio kandidatländer i Central- och Östeuropa 
(CEEC) och med Cypern om anslutning av dessa till Europeiska unionen. Handeln i dessa 
länder bör därför anpassa sig till de villkor som råder i Europeiska unionen och med detta för 
ögonen bör kommissionen undersöka vilka åtgärder som skulle kunna leda till en bättre 
sammanhållning av marknaden. 
Ett antal problem behöver bli belysta: 
- behovet av att modernisera ledningsmetoderna och logistiksystemen 
- kvaliteten på finansieringsstrukturerna 
- det bristande erkännandet av samarbetsorganisationer 
- bristen på starka förmedlande strukturer (där yrkeskunskap är representerad) som skulle 
kunna hjälpa dessa länder att använda kollektiva moderniseringsverktyg 
- otillräckligt erkännande för handeln från lokala myndigheters sida 
- låggradigt utnyttjande av finansiellt stöd för att modernisera sektorn. 
Åtgärder 
• Åtgärd för att bringa lagstiftningen i dessa länder i överensstämmelse med 
gemenskapsrätten. 
• Arbetsgrupper med uppdrag att inringa de lokala problemen och gemensamma 
undersökningsgrupper bestående av företrädare för förvaltning, företag och 
branschorganisationer från EU och ifrågavarande länder. 
• Ta med operatörer från CEEC och Cypern i gemenskapens verksamhet för att främja 
handeln, särskilt inom ramen för det tredje fleråriga programmet till förmån för de små och 
medelstora företagen. 
27 KOM(97) 402 slutlig. 
21 
• Fastställa bästa praxis för mera målinriktad användning av de medel som ställs till de 
lokala myndighetemas förfogande (Phare, Tacis). 
• Inringa de lokala problemen och hitta lämpliga lösningar med hjälp av 
undersökningsgrupper som inrättas för detta ändamål, bestående av företrädare för 
förvaltningar, företag och branschorganisationer från EU och ifrågavarande länder, vilka 
skall undersöka förhållandena på ort och ställe. 
• Konferenser kommer att anordnas i vart och ett av kandidatländerna delvis i samband med 
den ambulerande utställningen, som skall visas i de olika medlemsstaterna, och delvis i 
syfte att föra en diskussion med tjänstemän i berörda länder om den anpassning av dessa 
länders lagstiftning och administrativa förfaranden som kan visa sig nödvändig. 
22 
BILAGA I: ÅTGÄRDSPLAN28 
Bättre förståelse för sektorn, kunskapsspridning 
En omfattande informationskampanj kommer att anordnas med besök på 
ett fyrtiotal platser i EU. Denna vitbok kommer då att presenteras och det 
arbete kommissionen utför på handelns område kommer att beskrivas. Ett 
av syftena med detta är att få in synpunkter från berörda parter. 
Ytterligare förbättringar av det Europeiska statistiksystemet på handelns 
område kommer att genomföras. En årsrapport kommer att offentliggöras 
och ett seminarium kommer att anordnas i syfte att sprida information om 
trender och förändringar i handelns struktur. 
Förändringar i handelns struktur - nya utmaningar för politiken 
• Kommissionen kommer att genomföra och offentliggöra framtidsstudier 
om nätverksmarknadsföring, handelsagenter och partihandel. En 
undersökning av möjligheterna att använda benchmarking kommer att 
ingå i dessa. Möten kommer att anordnas med företrädare för 
branschorganisationer inom de berörda branscherna innan dessa studier 
inleds och senare för diskussion av slutrapporterna och i syfte att 
fastställa områden som lämpar sig för insatser från gemenskapens sida. 
Förenkling av de administrativa förfarandena 
• Kommissionen kommer att anordna möten med Kommittén för handel 
och distribution (CCD) och nationella experter på handelns område för att 
planera och genomföra åtgärder i handelns intresse, vilka skulle kunna 
vidtas i ljuset av BEST-gruppens rapport. 
Tillgång till finansiering 
• Förbättra företagens möjligheter att få tillgång till finansiering för att bilda 
nya företag med hjälp av den tredje rundabordskonferensen mellan 
företrädare för bankerna och företrädare för de små och medelstora 
företagen, och genom att genomföra initiativet för tillväxt och 
sysselsättning inom handeln. 
• Hitta möjligheter för företagen att få tillgång till finansiering och 
uppmuntra till användning av ömsesidiga garantier inom handeln. 
• Genomföra ett nytt initiativ för startkapital, för innovativa företag och 
överlåtelser av handelsföretag29. 
• Fastställa bästa praxis i medlemsstaterna i fråga om finansiering, 
etablering och överlåtelse, med hjälp av samordnade åtgärder, konferenser 
och undersökningar. 
• Anordna en konferens i syfte att öka medvetenheten i banksektorn om 
handelsföretagens speciella situation och åstadkomma bättre möjligheter 
till finansiering för dessa. 
Den sociala dialogen 
• Förbättra handelssektorns representation i befintliga och nya strukturer 
såsom kommittén för sysselsättning. 
• Skapa en samarbetsmekanism mellan företagare i handelssektorn (CCD) 
och branschkommittéerna för den sociala dialogen 1999-2001 
1999-2003 
2000-2001 
1999 
1999 
2000 
2000 
2000 
2001 
1999-2001 
1999-2001 
28 
29 Angående budgetkonsekvenser se bilaga II. 
EGT C 363, 9.11.1998 
23 
Konsumenterna 
Anordna ett årligt gemensamt möte för CCD och den rådgivande 
konsumentkommittén där aktuella frågor skall debatteras och 
gemensamma lösningar skall sökas på problem. En rapport om dessa 
möten kommer att offentliggöras. 
Kreditinstitut 
Kommissionen kommer att utarbeta en rapport efter att först ha 
genomfört en grundlig utredning av de problem som hänför sig till 
betalningsmedlen, i synnerhet när det gäller tillämpningen av 
rekommendation nr 87/598/EEG. Syftet är att uppnå fullständig 
öppenhet och fri konkurrens i fråga om fördelningen av avgifterna mellan 
kreditinstitut, konsumenter och handelsföretag vid användning av sådana 
kort. 
En utvärdering skall göras av den inverkan införandet av euron har på 
användningen av olika betalningsmedel, betalningssystemens funktion, 
och de bestämmelser som finns på området. Rekommendationerna nr 
97/489 och 98/286 måste följas upp. 
Handeln och den nya tekniken 
Skapa en webbplats för att inventera verktyg för höjande av 
medvetenheten, för utbildning och för användning, som kan hjälpa 
företagen att dra nytta av elektronisk handel. 
Genomföra och offentliggöra en studie om de bästa företagswebbplatserna 
på Internet. 
Genomföra ett pilotprojekt med syftet att göra det ekonomiskt möjligt för 
ett stort antal små företag att tillhandahålla bastjänster inom elektronisk 
handel. 
Genomföra ett pilotprojekt för att främja användningen av 
kvalitetsmärkning och system för att garantera att etiska regler följs. 
Inrätta en arbetsgrupp inom CCD som skall undersöka ett antal frågor och 
förse kommissionen med information om dessa: hinder företagen möter 
när de vill utveckla rutiner för elektronisk handel, betydelsen av olika 
regleringsproblem i samband med utveckling av elektronisk handel bland 
små och medelstora företag, och åtgärder som kommissionen skulle kunna 
planera på detta område. 
Samarbete mellan foretag 
• Kommissionen kommer att utarbeta ett förslag till en förordning om 
undantag, i vilken de särskilda förhållandena för sammanslutningar av 
oberoende detaljhandelsföretag beaktas, i enlighet med ett mandat som 
rådet kommer att ge kommissionen. 
• Kommissionen kommer att genomföra alla samråd som formellt krävs 
vid utarbetadendet av en förordning om gruppundantag och kommer 
därutöver även att hålla samråd närhelst den anser det befogat. Framför 
allt kommer kommissionen att höra nationella experter på handelns 
område. 
Utbildning 
10. • Ett meddelande om utbildning för små och medelstora företag, med en 
kort presentation av bästa praxis och kommande åtgärder, kommer att 
offentliggöras snart. 
1 Kommissionen kommer att göra en bedömning av behovet av utbildning 1999-2003 
1999-2004 
1999-2001 
1999-2001 
1999-2000 
2000-2001 
1999-2001 
1999-2003 
1999-2001 
1999-2001 
1999 
24 
11. 
12. 
13. 
14. inom handeln och kommer att offentliggöra en uppsättning riktlinjer och 
exempel på bästa praxis, bland annat i fråga om risk management. 
Simuleringar av prissättning i euro på försäljningsställen för att utreda 
sälj personalens utbildningsbehov. 
Ett pilotprojekt som går ut på att undersöka användningen av spilltid 
(individuellt anpassad distansutbildning, flexibilitet). 
Handeln på landsbygden och i mindre gynnade tätortsområden 
I fråga om den lokala utvecklingen har kommissionen för avsikt att fastställa 
bästa praxis för att denna skall kunna spridas och tas efter av andra på 
gemenskapsnivå och för att den skall kunna tillämpas i samband med 
användningen av medel ur strukturfonderna. Följande åtgärder planeras: 
• Genomföra en undersökning om problemen på området. 
• Inrätta särskilda arbetsgrupper för att hitta bästa praxis i syfte att hjälpa 
företag att modernisera sin verksamhet. 
• Sprida bästa praxis bland nationella och regionala beslutsfattare genom att 
anordna konferenser och en ambulerande utställning. 
• Ge en rekommendation om att små och medelstora företag skall få större 
tillgång till andra gemenskapsprogram och i synnerhet till 
strukturfonderna. 
• Offentliggöra exempel på bästa praxis inom handeln som en hjälp vid 
användning av medel ur strukturfonderna.. 
Handel och turism 
Kommissionen kommer att i samarbete med berörda parter utlysa en 
pristävling som skall handla om samverkan mellan turism och handel. 
Kommissionen kommer dessutom att anordna en konferens där rapporten 
om undersökningen av handel och turism kommer att presenteras. 
Dessutom kommer den att ges stor spridning i medlemsstaterna. 
Handeln och miljön 
Inrätta en arbetsgrupp inom CCD som skall undersöka vilka områden av 
miljöpolitiken som de förändrade förhållandena kan förväntas påverka, 
och fastställa nya mål i syfte att göra det möjligt för handelssektorn att 
samarbeta med lokala myndigheter ända från början då nya frivilliga 
avtal eller lagförslag skall utarbetas. 
Euron 
Anordna ett möte med experter från medlemsstaterna och CCD för att 
undersöka hur långt myndigheterna kommit med förberedelserna för att 
införa euron i handeln. 
Anordna gemensamma möten inom ramen för CCD i syfte att klargöra 
viktiga praktiska frågor såsom förutskick av ny valuta (s.k. 
"frontloading"), försäkringsfrågor etc. och att uppmuntra operatörer inom 
sektorn att förbereda sig för de praktiska följderna av införandet av euron. 
Uppmuntra till att använda euron vid försäljning i affärer. 
Offentliggöra en rekommendation att stödja tillämpningen av 
förhållningsreglerna och användningen av ovannämnda märke om det 
visar sig nödvändigt 
Efter den kampanj för att göra euron känd som vissa euroinfocentrer skall 
genomföra år 1999, kommer en liknande kampanj om användning av 
euromynt och -sedlar att genomföras närmare tidpunkten för införandet av 
euron. 2000 
2000-2001 
2001 
1999 
1999-2000 
1999-2000 
1999 
2000 
2000 
1999-2003 
1999 
1999-2001 
2001 
2000 
25 
15. 
16. Internationell handel 
Undersöka europeiska handelsföretags möjligheter och problem när de 
försöker utveckla handelsverksamhet på andra kontinenter. 
Organisera handelsföretagens och branschorganisationernas deltagande i 
det europeiska nätverket av tjänsteleverantörer (European Services 
Network), för att denna sektor skall vara representerad vid 
förberedelserna för de internationella förhandlingar inom ramen för 
GATS som förutses för år 2000. 
Utvidgningen av Europeiska unionen 
• Åtgärd för att bringa lagstiftningen i dessa länder i överensstämmelse med 
gemenskapsrätten. 
• Arbetsgrupper med uppdrag att inringa de lokala problemen och 
gemensamma undersökningsgrupper bestående av företrädare för 
förvaltning, företag och branschorganisationer från EU och ifrågavarande 
länder. 
• Ta med operatörer från CEEC och Cypern i gemenskapens verksamhet för 
att främja handeln, särskilt inom ramen för det tredje fleråriga 
programmet till förmån för de små och medelstora företagen. 
• Fastställa bästa praxis för mera målinriktad användning av de medel som 
ställs till de lokala myndigheternas förfogande (Phare, Tacis). 
• Inringa de lokala problemen och hitta lämpliga lösningar med hjälp av 
undersökningsgrupper som inrättas för detta ändamål, bestående av 
företrädare för förvaltningar, företag och branschorganisationer från EU 
och ifrågavarande länder, vilka skall undersöka förhållandena på ort och 
ställe. 
• Konferenser kommer att anordnas i vart och ett av kandidatländerna delvis 
i samband med den ambulerande utställningen, som skall visas i de olika 
medlemsstaterna, och delvis i syfte att föra en diskussion med tjänstemän 
i berörda länder om den anpassning av dessa länders lagstiftning och 
administrativa förfaranden som kan visa sig nödvändig. 2001 
2001 
1999-2001 
1999-2003 
1999-2003 
1999-2003 
2001 
1999-2003 
1999-2003 
BILAGA II: BUDGETKONSEKVENSER 
I fråga om år 1999 och år 2000 kommer det inte att skapas någon ny budgetpost för 
finansiering av de åtgärder som föreslås i denna vitbok och åtgärdsplan, utan de kommer i sin 
helhet att finansieras ur budgetpost B5.5120 i det tredje fleråriga programmet för små och 
medelstora företag. Efter detta kommer åtgärderna att omfattas av det fjärde fleråriga 
programmet, som håller på att utarbetas på basis av utvärderingen av det tredje fleråriga 
programmet. Ett förslag till detta fjärde program kommer att läggas före utgången av 1999. 
26 
ISSN 1024-4506 
KOM(99) 6 slutlig 
DOKUMENT 
SV 08 04 10 16 
Katalognummer : CB-CO-99-006-SV-C 
Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer 
L-2985 Luxemburg 
Zf