MOTIVERING

1. BAKGRUND TILL FÖRSLAGET

- Motiv och syfte

Syftet med detta förslag är att utarbeta en förordning om befolkningsstatistik som reglerar harmoniseringen och tillhandahållandet av uppgifter om befolkning och demografiska händelser.

- Allmän bakgrund

Med anledning av de växande och komplexa demografiska utmaningarna står det klart att det behövs gemensam EU-lagstiftning om befolkningsstatistik. Europeiska kommissionen behöver information av hög kvalitet om befolkningen och demografiska händelser i EU. På så gott som alla politikområden där EU är verksamt – vare sig det rör sig om ekonomi, sociala frågor eller miljö – krävs det befolkningsstatistik av hög kvalitet som underlag för att ställa upp verksamhetsrelaterade mål och bedöma vilka framsteg som gjorts, t.ex. för att man ska kunna göra korrekta jämförelser mellan medlemsstaterna. Uppgifterna kan användas antingen direkt eller till att ta fram olika typer av indikatorer (demografiska indikatorer och per capita-indikatorer).

För den demokratiska processen i unionen krävs årliga befolkningsskattningar av högsta möjliga kvalitet. Uppgifter om den totala befolkningen i medlemsstaterna samlas in och offentliggörs av Eurostat varje år, och dessa uppgifter används för unionens beslutsprocess (beslut med kvalificerad majoritet i rådet). För närvarande är ett kriterium att om en medlemsstat så begär, ska den kvalificerade majoriteten motsvara minst 62 % av EU:s befolkning enligt befolkningsuppgifterna. Befolkningsvikten får ännu större betydelse när kvalificerad majoritet enligt artikel 16.4 i fördraget om Europeiska unionen från och med den 1 november 2014 ska definieras som minst 55 % av rådets medlemmar, dock minst femton rådsmedlemmar, vilka ska företräda medlemsstater som tillsammans omfattar minst 65 % av EU:s befolkning (s.k. dubbel majoritet).

Bedömningen av den långsiktiga stabiliteten i medlemsstaternas offentliga finanser görs bland annat med Eurostats befolkningsprognoser som underlag. För dessa krävs aktuella, rättvisande, tillförlitliga och konsistenta tidsserier över befolkning, födslar och dödsfall, vid sidan av väl underbyggda antaganden om den framtida utvecklingen i fråga om fruktsamhet, medellivslängd och migrationsströmmar.

Övervakningen av EU:s strategi för hållbar utveckling, som lanserades av Europeiska rådet i Göteborg 2001 och förnyades 2006, sker genom Eurostats övervakningsrapport med tidsserier över försörjningskvoten för äldre, fruktsamhetstal och medellivslängd i EU.

Övervakningen av de framsteg som har gjorts i EU för att uppnå ekonomisk, social och territoriell sammanhållning görs med hjälp av en rapport som bland annat bygger på Eurostats regionala demografiska uppgifter.

- Gällande bestämmelser

Unionslagstiftning saknas.

- Förenlighet med Europeiska unionens politik och mål på andra områden

Enligt EU-rätten måste Eurostat tillhandahålla befolkningsuppgifter av högsta möjliga kvalitet. Dessutom behövs uppgifter om demografiska händelser för många av de politikområden där EU är verksamt för att man ska kunna utforma verksamhetsrelaterade mål och bedöma vilka framsteg som gjorts. Uppgifterna måste vara aktuella, rättvisande, fullständiga, samanvändbara och jämförbara på EU-nivå, och ofta krävs även regionala detaljuppgifter, uppdelning på variabler och en sådan kvalitet som endast kan garanteras genom EU-lagstiftning om befolkningsstatistik.

Detta förslag till förordning om europeisk befolkningsstatistik omfattar principerna i uppförandekoden för europeisk statistik i fråga om kvalitet, god metodik, kostnadseffektivitet, relevans, noggrannhet och tillförlitlighet, samanvändbarhet och jämförbarhet.

I Europaparlamentets och rådets beslut nr 1578/2007/EG av den 11 december 2007 om gemenskapens statistiska program 2008–2012[1] anges att det centrala målet för demografisk statistik kommer att vara att tillhandahålla en så heltäckande uppsättning uppgifter och analyser som krävs för att bedöma verkningarna av demografiska förändringar i Europa.

Uppgifter som omfattas av detta förslag har redan samlats in under flera år på frivillig grund. Detta kan innebära att det i medlemsstaterna finns en rad olika demografiska definitioner, begrepp och metoder, och att det finns stor risk att uppgifterna är heterogena, inte jämförbara sinsemellan, inkonsistenta och inaktuella. Detta förslag är dessutom tänkt att slutföra den harmonisering på området för befolkningsuppgifter som inleddes med Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 862/2007 av den 11 juli 2007 om gemenskapsstatistik över migration och internationellt skydd och om upphävande av rådets förordning (EEG) nr 311/76 om utarbetande av statistik beträffande utländska arbetstagare[2] samt Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 763/2008 av den 9 juli 2008 om folk- och bostadsräkningar[3].

2. RESULTAT AV SAMRÅD MED BERÖRDA PARTER OCH KONSEKVENSBEDÖMNINGAR

- Interna diskussioner mellan berörda avdelningar vid kommissionen

De avdelningar vid kommissionen som främst berördes av utarbetandet av detta förslag var generalsekretariatet, GD Sysselsättning, socialpolitik och inkludering, GD Regionalpolitik, GD Hälso- och konsumentfrågor, GD Ekonomi och finans samt GD Jordbruk och landsbygdsutveckling. De ombads officiellt att yttra sig genom skriftligt samråd under förberedelsearbetet med förslaget (förhandsutvärdering). Under arbetets gång har kontakterna varit täta och regelbundna, med såväl bilaterala diskussioner som regelbundna möten i arbetsgruppen för demografi. Alla avdelningar som rådfrågats yttrade sig positivt om projektet, och redogjorde för sina behov samt den rättsliga och politiska grunden för dessa behov.

- Samråd med berörda parter

Medlemsstaterna har sedan ett tag tillbaka känt till att Eurostat planerar ett lagstiftningsinitiativ på området befolkningsuppgifter. Diverse förberedelser för ett utkast till ramförordning om årlig befolkningsstatistik har funnits i kommissionens årliga statistiska arbetsprogram sedan 2007.

Sedan mars 2008 har Eurostat aktivt informerat medlemsstaterna vid mötena i arbetsgruppen för demografi. I november 2009 konstaterade arbetsgruppen för demografi att det behövdes EU-lagstiftning om insamlingen av befolkningsuppgifter. Samtidigt lades det fram en förhandsutvärdering av förslaget, som diskuterades tillsammans med det första utkastet till förordning. Medlemsstaterna gav sina synpunkter på det första utkastet och dessa införlivades i det reviderade utkastet som skickades ut på remiss igen i slutet av 2010. Den andra omgången kommentarer införlivades i den andra versionen av förordningen som diskuterades i arbetsgruppen för demografi i april 2011. De europeiska cheferna för socialstatistik har hållits underrättade om hur arbetet fortskridit.

Förslaget lades dessutom fram för kommittén för det europeiska statistiksystemet den 17 november 2011.

Förutom regelbundna möten cirkulerades information via en särskild webbplats på Circa.

- Extern experthjälp

FN:s internationella rekommendationer om folk- och bostadsräkningar och befolkningsstatistik ligger till grund för de definitioner som föreslås.

- Konsekvensbedömning

Genom den ram som föreslås för Europeiska unionens befolkningsstatistik säkras att uppgifterna är aktuella, mer samanvändbara, jämförbara, konsistenta och därmed relevantare för användare såväl på europeisk som på nationell nivå, särskilt när det gäller målet att varje invånare/födsel/dödsfall endast ska räknas en gång i statistiken.

3. FÖRSLAGETS RÄTTSLIGA ASPEKTER

- Sammanfattning av den föreslagna åtgärden

Målet med förordningen är att fastställa en gemensam ram för systematisk framställning av Europeiska unionens befolkningsstatistik genom insamling, sammanställning, bearbetning och översändande av harmoniserad europeisk statistik om befolkning och demografiska händelser.

- Rättslig grund

Artikel 338 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt utgör den rättsliga grunden för den europeiska statistiken. Europaparlamentet och rådet ska i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet besluta om åtgärder för att framställa sådan statistik som behövs för unionens verksamhet. I artikeln fastställs att framställningen av europeisk statistik ska uppfylla krav på opartiskhet, tillförlitlighet, objektivitet, vetenskapligt oberoende, kostnadseffektivitet och insynsskydd för statistiska uppgifter. Den får inte innebära en alltför stor belastning för de ekonomiska aktörerna.

- Subsidiaritetsprincipen

Subsidiaritetsprincipen är tillämplig i den mån förslaget inte omfattas av Europeiska unionens exklusiva behörighet.

Medlemsstaterna kan inte i tillräcklig utsträckning själva uppnå målen för förslaget av följande skäl:

Två centrala problem när det gäller kvaliteten på alla slags statistiska uppgifter är samanvändbarhet och jämförbarhet. Eftersom uppgifterna om befolkning och demografiska händelser används som underlag för att följa EU-lagstiftningen, utvärdera EU-politiken eller för att jämföra resultaten av olika nationella strategier på EU-nivå är det uppenbart att det statistiska underlaget måste vara jämförbart mellan de olika länderna i EU. Utan en tydlig EU-ram, dvs. EU-lagstiftning där gemensamma statistiska begrepp och kvalitetskrav fastställs, är det inte möjligt för medlemsstaterna att uppnå detta i den utsträckning som krävs. Därför läggs det fram ett förslag till förordning om befolkningsstatistik. Utan sådan statistik, som samlas in och sammanställs med hjälp av en gemensam EU-ram, skulle relevansen och effektiviteten i de nationella systemen för befolkningsstatistik minska.

Åtgärder från enbart medlemsstaternas sida skulle påverka medlemsstaternas intressen negativt av följande skäl:

Avsaknaden av en gemensam EU-ram med gemensamma begrepp och definitioner skulle innebära att möjligheten att använda befolkningsstatistik av hög kvalitet äventyras eller försvinner helt och hållet. Erfarenheten visar tydligt att en informell överenskommelse utan en klarlagd, tydlig och kontrollerad ram inte ger statistik av den kvalitet som krävs i framtiden.

Av följande skäl kan målet med förslaget bättre uppnås med hjälp av EU-åtgärder:

Målet med förslaget kan bättre uppnås genom en EU-rättsakt, eftersom endast kommissionen kan samordna harmoniseringen av statistisk information på EU-nivå. Insamlingen av uppgifter och sammanställningen av jämförbar befolkningsstatistik kan däremot organiseras av medlemsstaterna med hjälp av de lämpligaste källorna och metoderna för att få fram den information som krävs. EU kan därför vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget.

Syftet med förslaget är att harmonisera begrepp, ämnen som behandlas och de insamlade uppgifternas karaktär, täckning, kvalitetskriterier, tidsfrister för inrapportering och resultat för att få relevant, aktuell, jämförbar och samanvändbar europeisk statistik.

Medlemsstaterna kommer att samla in uppgifterna med hjälp av sina egna nationella källor och rutiner, men de är skyldiga att se till att de data och metadata som rapporteras in håller hög kvalitet, och att de valda datakällorna och metoderna så långt det är möjligt följer gemensamma definitioner. Medlemsstaterna måste ange vilka datakällor, definitioner och skattningsmetoder som använts för att fullgöra skyldigheterna samt informera om eventuella ändringar i dessa. De ska ge Eurostat all information som behövs för att utvärdera de statistiska uppgifternas kvalitet.

Förslaget är därför förenligt med subsidiaritetsprincipen.

- Proportionalitetsprincipen

Förslaget är förenligt med proportionalitetsprincipen av följande skäl:

Förordningen går inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå målet med den. I och med att det står medlemsstaterna fritt att välja datakällor i enlighet med nationella lagar och principer, och att det finns möjlighet att använda skattningstekniker och statistiska metoder, torde den ekonomiska och administrativa belastningen på uppgiftslämnare, nationella, regionala eller lokala myndigheter och allmänheten minska.

- Val av regleringsform

Föreslagen regleringsform: Europaparlamentets och rådets förordning.

Övriga regleringsformer skulle vara olämpliga av följande skäl:

Valet av lämplig regleringsform beror på målet med lagstiftningen. Med tanke på informationsbehoven på EU-nivå har tendensen inom den europeiska statistiken varit att hellre använda förordningar än direktiv som grundläggande rättsakter. En förordning är att föredra eftersom den ger samma lagstiftning i hela EU och medlemsstaterna inte kan välja bort någon del av rättsakten. En förordning är direkt tillämplig, vilket innebär att den inte behöver införlivas i nationell rätt. Direktiv, däremot, är bindande för medlemsstaterna i fråga om de mål som ska uppnås, men de nationella myndigheterna kan själva bestämma hur de ska uppnå dessa mål. De måste dessutom införlivas i nationell lagstiftning. Valet av förordning som regleringsform överensstämmer med andra rättsakter om europeisk statistik som antagits sedan 1997.

4. BUDGETKONSEKVENSER

Förslaget påverkar inte unionens budget.

5. ÖVRIGA UPPLYSNINGAR

- Upphävande av gällande lagstiftning

Om förslaget antas innebär det inte att någon befintlig lagstiftning upphävs.

- Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES)

Den förslagna rättsakten berör Europeiska ekonomiska samarbetsområdet och bör därför omfatta det.

2011/0440 (COD)

Förslag till

EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING

om europeisk befolkningsstatistik

(Text av betydelse för EES)

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 338.1,

med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,

efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten,

i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet, och

av följande skäl:

1. Enligt artikel 16.4 i fördraget om Europeiska unionen ska kvalificerad majoritet från och med den 1 november 2014 definieras med utgångspunkt i medlemsstaternas befolkning.

2. Rådet (ekonomiska och finansiella frågor) ger regelbundet kommittén för ekonomisk politik i uppdrag att bedöma den långsiktiga stabiliteten i och kvaliteten på de offentliga finanserna med Eurostats befolkningsprognoser som underlag.

3. I enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1059/2003 av den 26 maj 2003 om inrättande av en gemensam nomenklatur för statistiska territoriella enheter (Nuts)[4] måste all statistik som sänds från medlemsstaterna till kommissionen och som är uppdelad på territoriella enheter använda Nuts-nomenklaturen. För att jämförbar regional statistik ska kunna utarbetas bör de territoriella enheterna därför stämma överens med Nuts-nomenklaturen.

4. Enligt artikel 175 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt ska kommissionen vart tredje år lägga fram en rapport för Europaparlamentet, rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén samt Regionkommittén om de framsteg som har gjorts för att uppnå ekonomisk, social och territoriell sammanhållning. För utarbetandet av dessa rapporter och den regelbundna övervakningen av befolkningsutvecklingen och eventuella framtida demografiska utmaningar i EU:s regioner, däribland olika typer av regioner såsom gränsregioner, storstadsregioner, landsbygdsregioner samt bergs- och öregioner, krävs årliga regionala uppgifter på Nuts 3-nivå. Eftersom den åldrande befolkningen uppvisar stora regionala skillnader måste Eurostat regelbundet utarbeta regionala prognoser för att komplettera den bild som finns av befolkningssituationen i Nuts 2-regionerna i Europeiska unionen.

5. Enligt artikel 159 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt ska kommissionen årligen utarbeta en rapport om förverkligandet av de mål som anges i artikel 151, inbegripet den demografiska situationen inom unionen.

6. I sitt meddelande ”Solidaritet i hälsa: att minska ojämlikhet i hälsa i EU”[5] ställde sig kommissionen bakom fortsatt utveckling och insamling av data och indikatorer för ojämlikhet i hälsa efter ålder, kön, socioekonomisk status och geografisk dimension.

7. Genom sin strategi för hållbar utveckling, som lanserades av Europeiska rådet i Göteborg 2001 och förnyades i juni 2006, strävar EU efter att förbättra livskvaliteten för nuvarande och kommande generationer. Eurostats övervakningsrapport, som publiceras vartannat år, ger en objektiv statistisk bild av utvecklingen med EU:s uppsättning indikatorer för hållbar utveckling som underlag.

8. Årlig befolkningsstatistik är avgörande för att kunna kartlägga och utforma politiken på en rad olika områden, särskilt när det gäller sociala och ekonomiska frågor, på nationell och regional nivå. Befolkningsstatistiken utgör en viktig del av en rad olika policyindikatorer.

9. Befolkningsstatistiken är avgörande för skattningen av totalbefolkningen inom ramen för det europeiska nationalräkenskapssystemet (ENS).

10. För att de uppgifter som tas fram av medlemsstaterna ska vara av tillräckligt hög kvalitet, och i synnerhet jämförbara, och möjliggöra tillförlitliga analyser på unionsnivå, bör uppgifterna utgå från samma begrepp och avse samma referensdag eller referensperiod.

11. Befolkningsuppgifterna bör vara konsistenta med de relevanta uppgifter som samlas in i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 862/2007 av den 11 juli 2007 om gemenskapsstatistik över migration och internationellt skydd och om upphävande av rådets förordning (EEG) nr 311/76 om utarbetande av statistik beträffande utländska arbetstagare[6] samt Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 763/2008 av den 9 juli 2008 om folk- och bostadsräkningar[7].

12. Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 223/2009 av den 11 mars 2009 om europeisk statistik[8] utgör en referensram för den europeiska befolkningsstatistiken. Enligt den förordningen är det viktigt att statistiken styrs av principerna om yrkesmässigt oberoende, opartiskhet, objektivitet, tillförlitlighet, statistiksekretess och kostnadseffektivitet.

13. Vid utveckling, framställning och spridning av europeisk statistik bör medlemsstaternas och EU:s statistikmyndigheter beakta principerna i den reviderade och uppdaterade uppförandekoden för europeisk statistik som kommittén för det europeiska statistiksystemet antog den 28 september 2011.

14. Denna förordning garanterar rätten till respekt för privatlivet och familjelivet och skydd av personuppgifter enligt artiklarna 7 och 8 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna[9].

15. Eftersom målet för denna förordning, nämligen att skapa en gemensam rättslig ram för systematisk framställning av europeisk befolkningsstatistik i medlemsstaterna, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna och de därför bättre kan uppnås på unionsnivå, kan unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget om Europeiska unionen. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går denna förordning inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå detta mål.

16. För att säkerställa enhetliga villkor för genomförandet av denna förordning bör kommissionen tilldelas genomförandebefogenheter. Dessa befogenheter bör utövas i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 av den 16 februari 2011 om fastställande av allmänna regler och principer för medlemsstaternas kontroll av kommissionens utövande av sina genomförandebefogenheter[10].

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Syfte

Denna förordning innehåller gemensamma bestämmelser om utveckling, framställning och spridning av europeisk statistik över befolkning och demografiska händelser.

Artikel 2

Definitioner

I denna förordning gäller följande definitioner:

a) nationell : samma betydelse som i artikel 2 f i förordning (EG) nr 763/2008, där territoriet är det som definieras i den version av förordning (EG) nr 1059/2003 som gällde vid referenstidpunkten.

b) regional : samma betydelse som i artikel 2 g i förordning (EG) nr 763/2008; för länder som inte är medlemmar av Europeiska unionen betyder det de statistiska regionerna på nivå 1, 2 eller 3 enligt överenskommelse mellan de länderna och kommissionen (Eurostat), enligt den version som gällde vid referenstidpunkten.

c) stadigvarande bosatta : alla personer som har sin stadigvarande bosättning i en medlemsstat vid referenstidpunkten.

d) stadigvarande bosättning : samma betydelse som i artikel 2 d första stycket i förordning (EG) nr 763/2008. Endast följande personer ska anses vara stadigvarande bosatta i det geografiska området i fråga:

17. De som utan avbrott bott på platsen för sin stadigvarande bosättning under minst tolv månader före referenstidpunkten, eller

18. de som anlänt till platsen för sin stadigvarande bosättning under de tolv månader som föregick referenstidpunkten med avsikten att stanna där i åtminstone ett år.

När medlemsstaterna tillämpar definitionen av stadigvarande bosättning ska de behandla specialfall på det sätt som anges i bilagan till kommissionens förordning (EG) nr 1201/2009[11].

e) födsel : födsel av ett barn som andas eller uppvisar andra livstecken, t.ex. hjärtslag, pulsslag i navelsträngen eller tydlig rörelse av viljestyrda muskler, oberoende av gestationsålder.

f) dödsfall : permanent upphörande av alla tecken på liv vid en tidpunkt efter födseln.

g) demografiska händelser : födslar och dödsfall enligt definitionerna i leden e och f.

h) validerade uppgifter : uppgifter som uppfyller en uppsättning kvalitetskriterier för sammanställning av uppgifter, med alla kvalitetskontroller av uppgifter som ska offentliggöras eller som redan har offentliggjorts.

Artikel 3

Uppgifter om befolkning och demografiska händelser

19. Medlemsstaterna ska till kommissionen (Eurostat) lämna uppgifter om befolkningen enligt artikel 2 c och d vid referenstidpunkten. När omständigheterna i artikel 2 d i eller 2 d ii inte kan fastställas ska medlemsstaterna till kommissionen (Eurostat) lämna uppgifter om den folkbokförda befolkningen vid referenstidpunkten, och ska då göra rimliga ansträngningar för att ta fram uppgifter som så nära som möjligt överensstämmer med befolkningen enligt artikel 2 c och d.

20. Medlemsstaterna ska till kommissionen (Eurostat) lämna uppgifter om demografiska händelser vid referenstidpunkten, oberoende av var händelserna inträffat. Medlemsstaterna ska använda samma definition av befolkning som för de uppgifter som avses i punkt 1.

21. Medlemsstaterna ska använda samma definition av befolkning för alla nationella och regionala nivåer som anges i artikel 2 a och b.

22. Enhetliga villkor för uppdelningen av de uppgifter som avses i punkterna 1 och 2 samt för frekvens, frister och revideringar av uppgifter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 9.2.

Artikel 4

Totalbefolkning för särskilda EU-ändamål

För att rådet ska kunna fatta beslut med kvalificerad majoritet ska medlemsstaterna till kommissionen (Eurostat) lämna uppgifter om totalbefolkningen på nationell nivå vid referenstidpunkten, i enlighet med artikel 2 c, inom åtta månader från referensårets utgång. Vid tillämpningen av denna artikel ska medlemsstaterna inte lämna uppgifter om den folkbokförda befolkningen vid referenstidpunkten.

Artikel 5

Referenstidpunkt

23. Referenstidpunkten för befolkningsuppgifter ska vara midnatt den 31 december.

24. Referenstidpunkten för demografiska händelser ska vara det kalenderår under vilket händelserna inträffade.

25. Den första referenstidpunkt som ska beaktas vid tillämpningen av denna förordning ska vara 2013. Den sista referenstidpunkten ska vara 2027.

Artikel 6

Tillhandahållande av data och metadata

Medlemsstaterna ska till kommissionen (Eurostat) överföra de data och metadata som föreskrivs i denna förordning i enlighet med de standarder för utväxling av data och metadata som kommissionen (Eurostat) fastställt. Medlemsstaterna ska översända dessa data och metadata via den centrala dataportalen eller tillhandahålla dem i sådan form att kommissionen (Eurostat) kan komma åt dem elektroniskt.

Artikel 7

Datakällor

Uppgifterna ska grunda sig på de källor som medlemsstaterna valt i enlighet med nationell lagstiftning och praxis. Vetenskapligt grundade och väldokumenterade statistiska skattningsmetoder ska användas när så är lämpligt.

Artikel 8

Kvalitetskrav

26. Medlemsstaterna ska säkerställa kvaliteten på de översända uppgifterna.

27. Vid tillämpningen av denna förordning ska kvalitetskriterierna i artikel 12.1 i förordning (EG) nr 223/2009 gälla för de uppgifter som ska översändas.

28. Medlemsstaterna ska förse kommissionen (Eurostat) med referensmetadata i enlighet med metadatastrukturen Euro SDMX, och särskilt ange vilka datakällor, definitioner och skattningsmetoder som använts för det första referensåret, samt hålla kommissionen underrättad om eventuella ändringar i dessa.

29. På begäran av kommissionen (Eurostat) ska medlemsstaterna tillhandahålla all information som behövs för att utvärdera de statistiska uppgifternas kvalitet.

30. Medlemsstaterna ska se till att de befolkningsuppgifter som krävs enligt artikel 3 i denna förordning är konsistenta med dem som krävs enligt artikel 3 i förordning (EG) nr 862/2007.

Artikel 9

Kommittéförfarande

31. Kommissionen ska biträdas av kommittén för det europeiska statistiksystemet, inrättad genom förordning (EG) nr 223/2009. Den kommittén ska vara en kommitté i den mening som avses i förordning (EU) nr 182/2011.

32. När det hänvisas till denna punkt ska artikel 5 i förordning (EU) nr 182/2011 tillämpas.

Artikel 10

Ikraftträdande

Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning .

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Denna förordning ska upphöra att gälla den 31 december 2027.

Utfärdad i […]

På Europaparlamentets vägnar På rådets vägnar

Ordförande Ordförande

[1] EUT L 344, 28.12.2007, s. 15.

[2] EUT L 199, 31.7.2007, s. 23.

[3] EUT L 218, 13.8.2008, s. 14.

[4] EUT L 154, 21.6.2003, s. 1.

[5] KOM(2009) 567.

[6] EUT L 199, 31.7.2007, s. 23.

[7] EUT L 218, 13.8.2008, s. 14.

[8] EUT L 87, 31.3.2009, s. 164.

[9] EUT C 303, 14.12.2007, s. 1.

[10] EUT L 55, 28.2.2011, s. 13.

[11] EUT L 329, 15.12.2009, s. 29.