1.Inledning

Rådets direktiv 95/50/EG om enhetliga förfaranden för kontroller av vägtransporter av farligt gods antogs den 6 oktober 1995. Det föreskriver att medlemsstaterna ska säkerställa att fastställda kontroller görs av en representativ andel av det farliga gods som transporteras på väg och att säkerhetsförhållandena är i överensstämmelse med gällande lag. För att utföra de kontroller som föreskrivs i direktivet ska medlemsstaterna använda den kontrollista som fastställs i dess bilaga I och använda de riskkategorier som fastställs i bilaga II för eventuella upptäckta överträdelser.

Enligt direktiv 95/50/EG ska alla medlemsstater för varje kalenderår, senast tolv månader efter årets slut, lämna en rapport till kommissionen om tillämpningen av direktivet . Det fastställs också att kommissionen minst vart tredje år ska lämna en rapport till Europaparlamentet och rådet om medlemsstaternas tillämpning av direktivet .

Kommissionens rapport bygger på de årliga rapporter som inkommit från medlemsstaterna. Detta är den sjunde rapporten om tillämpningen av rådets direktiv 95/50/EG i medlemsstaterna och den avser åren 2015–2017. Den första rapporten avser åren 1997–1998, den andra rapporten åren 1999–2002, den tredje rapporten åren 2003–2005, den fjärde rapporten åren 2006–2007, den femte rapporten åren 2008–2011 och den sjätte rapporten åren 2012–2014.

Fram till den 30 juni 2009 fastställdes villkoren för säkra vägtransporter av farligt gods i rådets direktiv 94/55/EG, i dess ändrade lydelse. Från och med den 1 juli 2009 upphävdes detta direktiv och ersattes av direktiv 2008/68/EG, i dess ändrade lydelse.

Principerna i direktiv 2008/68/EG är dock fortfarande desamma som i direktiv 94/55/EG genom att samma tekniska och administrativa bestämmelser som de som bifogas den europeiska överenskommelsen om internationell transport av farligt gods på väg – ADR-avtalet gäller för all transport inom EU. Eftersom ADR-avtalet inte innehåller särskilda bestämmelser om hur det ska genomföras fastställs sådana bestämmelser i direktiv 95/50/EG.

I direktivet finns en harmoniserad kontrollista som medlemsstaterna ska använda för sådana kontroller samt riktlinjer för klassificering av överträdelser. Direktivets bilagor ändrades år 2004 och klassificeringssystemet för överträdelser ändrades till att omfatta tre riskkategorier från och med 2005.

Dessa enhetliga kontroller omfattar allt farligt gods som transporteras på väg i en medlemsstats territorium eller som kommer in från tredjeländer, oavsett transportenhetens registreringsland. Direktivets syfte är att säkerställa att slumpmässiga kontroller görs av en representativ andel av det farliga gods som transporteras på väg, och att en stor andel av vägnätet täcks in av kontrollerna.

Som en förebyggande åtgärd eller efter det att överträdelser som äventyrar säkerheten har noterats vid en vägkontroll kan kontroller också göras i företagens lokaler. Direktiv 95/50/EG innehåller dock inga krav om rapportering av kontrollerna.

2.Rapporter från EU-medlemsstaterna och Norge

Medlemsstaterna uppmanas att i sina rapporter använda riskkategorierna enligt bilaga II till direktiv 95/50/EG och att utforma rapporten i enlighet med direktivets bilaga III. Norge har lämnat in sin årsrapport och har begärt att den införlivas i kommissionens rapport till Europaparlamentet och rådet.

De flesta medlemsstaterna och Norge har i allmänhet lämnat in sina rapporter i tid. Vissa nationella rapporter försenades på grund av de administrativa förfarandena för insamling, analys och översändande av informationen till kommissionen, särskilt när förfarandena omfattar olika myndigheter. Även om situationen tillfälligt förbättrades under 2015 jämfört med tidigare observerades inte samma takt under de följande åren, så kommissionen upprepade sin begäran till medlemsstaterna och bad dem att förbättra uppgiftsformatet och se till att de uppgifter som lämnades in i framtiden var mer enhetliga.

Kommissionen har mottagit rapporter från samtliga medlemsstater för hela perioden, men trots stora förbättringar har inte all information lämnats in i rätt format. Vissa rapporter var dessutom ofullständiga eller felaktigt ifyllda, och därför finns det luckor eller irrelevanta resultat i tabellerna i denna rapport. För dessa anges beteckningen ”N/A” (inte tillgängligt). En sammanfattning av medlemsstaternas bidrag finns i bilagorna till denna rapport.

I sina tidigare rapporter har kommissionen noterat vissa systematiska inkonsekvenser i medlemsstaternas statistiska rapporter. Eftersom en enhetlig rapportering från medlemsstaterna är avgörande för kvaliteten, jämförbarheten och tillförlitligheten hos kommissionens rapporter antog kommissionen en rekommendation 2011 i syfte att förbättra rapporternas kvalitet.

Efter det att rekommendationen offentliggjordes har rapporterna förbättrats avsevärt och endast enstaka, smärre inkonsekvenser har konstaterats.

En del av dessa inkonsekvenser, som tenderar att minska, rör antalet överträdelser enligt en riskkategori . I punkt 1.4 i bilagan till kommissionens rekommendation betonas att endast de mest allvarliga överträdelserna ska rapporteras även om flera överträdelser påvisas. Det totala antalet överträdelser per riskkategori ska alltså motsvara antalet transportenheter som bryter mot bestämmelserna.

Denna princip förefaller ännu inte tillämpas korrekt i alla medlemsstater eftersom flera överträdelser per transportenhet fortfarande rapporteras.

En annan viktig fråga som behandlas i rekommendationen är vilka straffpåföljder som ska åläggas när en överträdelse upptäcks under en vägkontroll. Till följd av skillnader i de rättsliga och administrativa systemen kunde vissa medlemsstater inte spåra resultatet av rättsprocessen efter kontroller som avslöjar misstänkta överträdelser. I rekommendationen föreslås en gemensam kompromiss som kan tillämpas i alla medlemsstater, nämligen att registrera det beslut som fattas av behörig tjänsteman efter kontrollen på plats. En medlemsstat (Frankrike) kan dock ännu inte rapportera sådana uppgifter.

3.Beräkning av data

Medlemsstaterna uppmanas att om möjligt ange en uppskattning, uttryckt i ton eller tonkilometer, av hur mycket farligt gods som transporteras per år inom deras territorium. För 2017 lämnade 16 medlemsstater samt Norge en sådan uppskattning. För de föregående åren, 2015 och 2016, lämnade endast 14 medlemsstater samt Norge en uppskattning av den totala mängden farligt gods.