I enlighet med artikel 1.2 i kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 908/2014 ska den behöriga myndigheten som utsetts av medlemsstaten besluta om att utfärda eller återkalla godkännandet av det utbetalande organet på grundval av en granskning av kriterierna för godkännande. Den behöriga myndigheten är skyldig att hålla de utbetalande organen under kontinuerlig övervakning och att följa upp eventuella brister som iakttas.

Varje medlemsstat ska begränsa antalet godkända utbetalande organ till högst ett på nationell nivå eller, där så är tillämpligt, till ett per region. Genom undantag får medlemsstaterna dock behålla det antal utbetalande organ som godkänts före den 20 december 2013.

Utgifterna för de senaste tre budgetåren per utbetalande organ och fond

3.Läget när det gäller de utbetalande organens verksamhet

Sedan den 1 oktober 2017 finns det i EU 79 utbetalande organ som gör utbetalningar för EGFJ och Ejflu. I de flesta fallen gör det utbetalande organet utbetalningar för båda fonderna, men i vissa fall för endast en av fonderna.

I de flesta medlemsstaterna finns det endast ett utbetalande organ. Vissa länder har fler än ett utbetalande organ: Österrike (två utbetalande organ), Belgien (två utbetalande organ), Tyskland (16 utbetalande organ), Spanien (18 utbetalande organ), Frankrike (fyra utbetalande organ), Italien (elva utbetalande organ), Rumänien (två utbetalande organ) och Förenade kungariket (fyra utbetalande organ). Den fullständiga förteckningen över utbetalande organ för EGFJ och Ejflu finns i bilaga I.

Det bör noteras att det sedan 2013 har skett en minskning av antalet utbetalande organ till det nuvarande antalet 79. Verksamheten hos det utbetalande organet Bureau d’intervention et de restitution belge (BIRB) (BE01) togs över av de två regionala utbetalande organen i Belgien, och de två nederländska utbetalande organen Dienst Landelijk Gebied (NL01) och Dienst Regelingen (NL03) slogs ihop till ett utbetalande organ – Rijksdienst voor Ondernemend Nederland (RVO) (NL04). Från den 1 september 2017 finns det bara ett utbetalande organ i Polen, eftersom Agencja Rynku Rolnego (PL02) har upphört med verksamheten som utbetalande organ.

Utgiftsnivån per utbetalande organ i EU varierar stort. Budgetåret 2016 hade det franska utbetalande organet Agence de services et de paiement (FR19) de högsta utgifterna (6,6 miljarder euro), medan de tyska respektive italienska utebetalande organen Hauptzollamt Hamburg-Jonas (DE02) och Servizio Autonomo Interventi Settore Agricolo (IT02) endast hade återkrav. Det italienska utbetalande organet Ente Nazionale Risi (IT03) har inte haft några utgifter de senaste tre budgetåren. Det österrikiska utbetalande organet Zollamt Salzburg (AT03) har nästan saknat utgifter de senaste tre åren. Utgiftsnivån beror på huruvida det utbetalande organet är kopplat till ett stort antal ordningar eller åtgärder, eller endast till mycket specifika ordningar (t.ex. utgifter för offentlig lagring) där de fyller en snäv funktion. Utgifterna för de senaste tre budgetåren per utbetalande organ och fond anges i bilaga II.

Den senaste utvecklingen när det gäller antalet utbetalande organ:

1)Österrike: Myndigheterna överväger att lägga ned det utbetalande organet Zollamt Salzburg (AT03), sannolikt i slutet av budgetåret 2017.

2)Tyskland: De tyska myndigheterna har beslutat att lägga ned det utbetalande organet Hamburg (DE09) så snart som nedläggningen av Ejflu-programmen för 2007–2013 och avslutandet av räkenskaperna för EGFJ för budgetåret 2016 har slutförts. Enligt de tyska myndigheterna görs detta på grund av ständigt ökande kostnader för det här utbetalande organet, samtidigt som den stödvolym som ska betalas ut har minskat.

Följande slutsatser kan dras när det gäller utbetalande organ:

1)Antal godkända utbetalande organ i medlemsstaterna: Enligt artikel 7 i förordning (EU) nr 1306/2013 ska varje medlemsstat begränsa antalet godkända utbetalande organ till högst ett på nationell nivå eller, där så är tillämpligt, till ett per region. Polen och Rumänien har två utbetalande organ var, men de är inte kopplade till någon specifik region. De polska myndigheterna har vidtagit åtgärder för att slå samman sina två utbetalande organ. I Rumänien hanterar det ena utbetalande organet EGFJ och det andra Ejflu. Förfarandet med en enda ansökan och det integrerade administrations- och kontrollsystemet (Iaks) för båda fonderna talar för att endast ha ett utbetalande organ.

2)Anledningar till att det finns små eller vilande utbetalande organ: Enligt artikel 7 i förordning (EU) nr 1306/2013 ska medlemsstaterna begränsa antalet utbetalande organ. Om en medlemsstat lägger ned ett utbetalande organ ska det inte vara möjligt att öppna ett nytt i framtiden. Den nuvarande lagstiftningen, som skulle uppmuntra till ett minskat antal utbetalande organ i medlemsstaterna, har i vissa fall fått motsatt verkan med små utbetalande organ i fråga om utgifter eller till och med vilande utbetalande organ som fortfarande är i drift.

3)Färre utbetalande organ: Vissa medlemsstater (Österrike, Tyskland och Polen) har vidtagit åtgärder för att minska antalet utbetalande organ.

4)Kontrollkostnader för förvaltning och kontroll av EU-medel: Medlemsstaterna rapporterar kontrollkostnaderna till kommissionen, och i ett fall (Hamburg (DE09)) är de rapporterade kontrollkostnaderna tillsammans med det utbetalande organets administrativa kostnader högre än beloppet för de EU-medel som förvaltas av det utbetalande organet, vilket ger upphov till frågan om huruvida förvaltnings- och kontrollsystemen i medlemsstaterna är lämpliga. Såsom nämnts ovan är de höga kostnaderna i jämförelse med nivån av förvaltade medel den anledning som de tyska myndigheterna uppgivit för nedläggningen av det utbetalande organet i Hamburg.

4.Övervakning av godkännandet av de utbetalande organen

Den behöriga myndighet som utsetts av varje medlemsstat har ansvar för att utfärda, granska eller återkalla godkännandet av de utbetalande organen. Den behöriga myndigheten är också skyldig att hålla de utbetalande organen under kontinuerlig övervakning och att följa upp eventuella brister som iakttas. Enligt artikel 2.1 i kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 908/2014 är den behöriga myndigheten skyldig att rapportera till kommissionen om sin tillsyn och övervakning av de utbetalande organens verksamhet. Rapporten ska omfatta en genomgång av de utbetalande organens fortlöpande efterlevnad av kriterierna för godkännande, tillsammans med en sammanfattning av de åtgärder som har vidtagits för att åtgärda bristerna.

De senaste rapporterna från de behöriga myndigheterna täckte budgetåren 2013–2015 och skulle skickas in till kommissionen den 30 juni 2016. Alla medlemsstater lämnade in de uppgifter som krävdes, men två medlemsstater sände in rapporterna efter tidsfristen. Rapporteringen omfattade verksamhet vid den behöriga myndigheten som utförts direkt eller indirekt av det attesterande organet och andra externa organ, oberoende av de utbetalande organen, och för den behöriga myndighetens räkning. Var och en av de behöriga myndigheterna gav också sin syn på huruvida antalet utbetalande organ var tillräckligt.

Det nuvarande läget tyder inte på att det finns några större problem med efterlevnaden. Följande slutsatser kan dras i fråga om fortlöpande efterlevnad:

1)Efterlevnad av godkännandekriterierna: I samtliga fall uppgav den behöriga myndigheten att det utbetalande organet efterlever godkännandekriterierna. För 66 utbetalande organ (av de 80 för vilka rapporter tillhandahölls 2016) bedömdes efterlevnaden av godkännandekriterierna vara mycket hög.

2)Bedömning av övervakningen: Den behöriga myndigheten grundar sina slutsatser om godkännandekriterierna på det arbete som utförts av det attesterande organet. I vissa fall hade hela kapitlet om godkännande kopierats från det attesterande organets rapport, vilket gav upphov till tvivel om huruvida de hade förstått målet med övervakningen.