EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION 
Bryssel den 15.11.1996 
K( )M(%) 557 slutlig 
STRÅ TEGIDOKVMENT FÖR MINSKNING 
A V METANUTSLÄPP 
(MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL 
RÅDET OCH EUROPAPARLAMENTET) 

Innehållsförteckning 
1. SAMMANFATTNING s O 
2. FRÅGESTÄLLNINGEN s 6 
2.1 Metan s. 6 
2.2 Naturliga källor s. 6 
2.3 Metankoncentrationer i atmosfären s. 6 
2.4 Metan och den globala klimatförändringen s. 7 
2.5 Stabilisering och reduktion av de globala metanutsläppen s. 8 
2.6 Avskaffande av metanutsläpp: förbränning med/utan energiåtervinning 
Ekonomiska faktorer förenade med den valda processen s. 8 
2.7 Metanutsläpp i EU-sammanhang s. 9 
3. METANKÄLLOR I EU OCH AKTUELLA INVENTERINGAR s 9 
3.1 Jordbruk s. 10 
3.2 Avfall s. 10 
3.3 Energi s. 10 
4. ALTERNATIV FÖR MINSKNING AV METANUTSLÄPP. 
VISSA ÅTGÄRDER RAPPORTERADE AV MEDLEMSSTATER 
OCH TREDJE LÄNDER s 10 
4.1 JORDBRUK s. 11 
4.1.1 Enterogen fermentering s. 11 
4.1.2 Stallgödsel s. 13 
4.1.3 Beskrivning av vissa åtgärder rapporterade av medlemsstater och tredje länder s. 14 
4.2 AVFALLSHANTERING OCH-DISPONERING s. 15 
4.2.1 Avfallsupplag s. 15 
4.2.2 Beskrivning av vissa åtgärder rapporterade av medlemsstater och tredje länder s. 17 
4.3 ENERGI s. 18 
4.3.1 Utvinning och distribution av fossila bränslen s. 18 
4.3.1.1 Kol s. 18 
4.3.1.2 Naturgas s. 19 
4.3.2 Förbränning s. 20 
4.3.3 Beskrivning av vissa åtgärder rapporterade av medlemsstater och tredje länder s. 20 
5. POLICYÅTGÄRDER FÖR EU ATT ÖVERVÄGA s 21 
5.1 JORDBRUK s. 21 
5.1.1 Enterogen fermentering s. 21 
5.1.2 Stallgödsel s. 23 
5.2 AVFALLSHANTERING OCH -DISPONERING s. 23 
5.3 ENERGI s. 25 
5.3.1 Utvinning och distribution av fossila bränslen s. 25 
5.3.1.1 Kol s. 25 
5.3.1.2 Naturgas s. 25 
5.3.2 Förbränning s. 26 
5.4 SLUTSATSER s. 27 
BILAGA s. 31 
[ -
1. SAMMANFATTNING 
Metan - ett globalt problem? 
Ända sedan tiden före den industriella epoken har halten av metan (CH4) i atmosfären stadigt 
ökat, framför allt beroende på mänskliga aktiviteter. Metan är en aktiv växthusgas som fångar 
upp värme (från infraröd strålning) och förhindrar denna att stråla ut i rymden. Den bidrar till 
ökningen av temperaturen på jordytan och i atmosfären, dvs. till den "globala växthuseffekten". 
För närvarande är metan näst efter koldioxid (C02) det ämne som bidrar mest till den globala 
uppvärmningen. 18 % av den globala växthuseffekten beror på ökande halter av metan i 
atmosfären, vilket kan jämföras med koldioxiden vars bidrag ligger på ungefär 66 % (se figur 
2). 
Meddelandets syfte 
Syftet med detta dokument är att föra fram problem och farhågor med anknytning till 
metanutsläpp i atmosfären, identifiera de viktigaste utsläppskällorna och -sänkorna, introducera 
en del kostnadseffektiva medel för att reducera dessa utsläpp och framlägga en samling möjliga 
åtgärder att införliva i en gemenskapsstrategi för att dämpa utsläppen. Meddelandet innehåller 
en rad åtgärder som riktar sig direkt till var och en av de berörda prioriterade sektorerna, dvs. 
jordbruk, avfall och energi. 
Både på gemenskapsnivå och på internationell nivå har man erkänt att strategier för att minska 
metanutsläppen bör vara ett viktigt led i en övergripande klimatändringsstrategi, i synnerhet 
med hänsyn till det faktum att genomförandet av en metanreduktionspolitik kunde fa en mera 
direkt verkan jämfört med C02. Detta meddelande svarar på den utmaningen genom att lägga 
fram en trovärdig strategi för EU vad gäller en minskning av metanutsläppen, som omfattar 
funktionella strategier och åtgärder, och som kunde ingå som ett viktigt element i den 
klimatändringspolitik som EU håller på att utveckla. 
Inom ramarna för detta handlingsprogram finns fortfarande en rad frågor som behöver lösas 
beträffande vilken inriktning som bör anammas för att minska metanutsläppen. Ett viktigt led 
i denna utvärdering skulle vara huruvida vi borde sträva efter att uppnå ett visst mål för 
minskningen inom en viss tidsfrist (som yrkas på i det femte handlingsprogrammet för miljön) 
eller om vi borde välja policyåtgärder från en lista med de alternativ som visar upp det 
gynnsammaste förhållandet mellan kostnader och effekter upp till en viss brytpunkt? En sådan 
brytpunkt kunde i princip bestämmas antingen genom en monetär värdering av de samhälleliga 
kostnaderna för metanutsläpp eller med andra lämpliga metoder. 
Slutligen kan värderingen av den föreslagna strategins kostnadseffektivitet kräva ytterligare och 
djupare analyser innan konkreta policyåtgärder vidtas på EU-nivå. 
Metanets viktigaste egenskaper 
Bland metanets viktigaste egenskaper som har skadliga effekter på miljön, bör de följande i 
första hand hållas i minnet. 
För det första, halten av metan i atmosfären (1,72 ppm) har nästan fördubblats sedan början av 
detta århundrade. Mänskliga aktiviteter ligger till stor del bakom denna ökning. 
För det andra, den effekt med vilken en växthusgas bidrar till den globala uppvärmningen 
uttrycks vanligen av dess globala uppvärmningspotential (GWP, Global Warming Potential). 
I GWP-värdet återspeglas hur mycket kraftfullare ett ämne är än standardämnet, C02, som per 
definition har GWP-värdet 1. Metanets globala uppvärmningspotential är 62 gånger större än 
värdet för C02, vilket visar på betydelsen av att få till stånd en minskning av dessa utsläpp. 
För det tredje, en stabilisering av metanhalten i atmosfären i dag skulle endast kräva en 
minskning på 10 % av de årliga antropogena utsläppen, vilket är definitivt mindre än för C02, 
för vilken det skulle krävas en nästan 60 % minskning. Denna skillnad inverkar uppenbart på 
den uppsättning handlingslinjer och åtgärder samt mängden resurser som skulle behöva sättas 
in för att uppnå bestämda reduktionsmål. Koldioxiden förblir dock det huvudsakliga framtida 
orosmomentet i samband med den globala uppvärmningen. 
En annan viktig parameter är den tid metanet stannar kvar i atmosfären, 12-17 år mot 50-200 
år för C02. Det innebär att gensvaret på genomförandet av en strategi för att minska utsläppen 
av metan skulle påverka den globala växthuseffekten inom en ganska kort tid i jämförelse med 
C02 där resultaten av sådana initiativ skulle bli märkbara först på medellång eller lång sikt. 
Slutligen bör det påpekas att enkel förbränning av metan omvandlar gasen till C02 och 
eliminerar 95 % av dess uppvärmningspotential. 
Inventeringar i EU 
Jordbruk, avfall och energi är de tre viktigaste källorna till de antropogena metanutsläppen i 
EU. Kvantitativa inventeringar har genomförts för dessa tre sektorer och sammanfattas nedan 
(data från CORINAIR 90). 
Jordbruket (45 %) står på första plats med metanproduktion från anaerobisk enterogen 
fermentering (foderspjälkning) hos djuren (30 %) och det som härrör från anaerobisk hantering 
av avfall från djur - gödsel - (15 %). Sedan följer avfall (32 %), där metan bildas genom 
anaerobisk fermentering (rötning) av organiska ämnen inneslutna i avfallsupplag. Slutligen 
släpps metan ut från energisektorn (23 %), i synnerhet i produktionen, distributionen och 
förbrukningen av kol (12 %) och naturgas (8 %). 
EV-inventering (år 1990) av de viktigaste antropogena utsläppskällorna av metan 
Jordbruk 44,7% 10,2 mt 
- enterogen fermentering (foderspjälkning) hos 
idisslande kreatur (boskap, får): 30 % 
- stallgödsel: 14,7 % 
Avfall 31,5 % 7,3 mt 
- avfallsupplag: 30,8 % 
- avloppsvattenrening (rötslam): 0,7 % 
Energi 23 % 5,3 mt 
- kolgruvor, -transporter och lagring: 11,4 % 
- gasproduktion och -distribution: 8,8 % 
- förbränning: 2 % 
- transporter: 0,8 % mt = miljoner ton 
Gemenskapens strategiför att minska utsläppen av metan 
Ett antal alternativa lösningar för att minska CH4-utsläppen redovisas i detta dokument liksom 
handlingslinjer och åtgärder som redan har genomförts i en del medlemsstater eller tredje 
länder. Effektiva alternativ på de mest lovande områdena, framförallt jordbruk, avfall och 
energi, identifieras sedan på lokal, regional, nationell och EU-nivå och föreslås som möjliga 
åtgärder att förverkligas i form av en gemenskapsstrategi. Nedan beskrivs de kortfattat. 
Inom jordbrukssektorn är det intressantaste området för minskning av metanutsläppen 
hanteringen av stallgödsel. Anaerobiska digestorer eller enkla, täckta gödselbassänger utgör 
effektiva medel för att begränsa och reducera metanutsläppen. För att de skall bli accepterade 
måste lantbrukarna i EU först göras medvetna om de möjligheter som dessa teknologier 
erbjuder genom demonstrationsprogram och genomförbarhetsundersökningar genomförda på 
lokal, regional, nationell och EU-nivå. En obligatorisk EU-lagstiftning om att installera 
återvinningssystem skulle införas på ett senare stadium, och detta obligatorium skulle endast 
gälla djurhållning av en viss storlek (antalet djur skall bestämmas). 
Inom avfallssektorn måste man göra en distinktion mellan särskilda åtgärder som riktar sig mot 
nya och existerande avfallsupplag och generella åtgärder i syfte att minska mängden organiskt 
avfall som skall deponeras i avfallsupplag. För ett nytt anaerobiskt avfallsupplag borde åtgärder 
vidtas på EU-nivå för att säkerställa att verksamhetstillstånd ges endast i de fall då andra 
metanreducerande alternativ undersökts och om dessa inte är genomförbara, att högeffektiva 
system inrättas för att återvinna och använda all metangas som alstras. För existerande 
avfallsupplag borde EU-lagstiftningen kräva omkonstruktion för att kunna insamla och använda 
metanet i de fall där det är möjligt, i annat fall borde lagstiftningen uppmuntra till att bränna 
upp gasen. En högre grad av återvinning av metan liksom tillämpning och vidareutveckling av 
lämpliga teknologier bör uppmuntras genom ytterligare ekonomiska incitament, både på 
nationell och EU-nivå. Jämsides med detta borde åtgärder vidtas på lokal, regional, nationell 
och EU-nivå för att minska mängden organiskt avfall i alla avfallsupplag, såsom minimering 
av avfallsproduktionen, separat insamling, utveckling av återanvändbara produkter, 
kompostering m .fl. 
Inom energisektorn kommer kolproduktionen, och följaktligen även metanutsläppen från denna 
källa, att fortsätta att minska i framtiden, och det vore synnerligen svårt att motivera ytterligare 
utgifter for att genomföra tekniker för återvinning av metan. Ett EU-initiativ borde begränsa sig 
till att uppmuntra medlemsstaterna att skapa program för att främja tillämpningen av bästa 
tillgängliga teknologier enbart i de kolgruvor som fortfarande kommer att vara i drift efter en 
viss tidsperiod (t.ex. om tio år). Uppgiften är lättare i fråga om naturgasutsläppen, för vilka en 
EU-miniminorm för läckage kunde definieras för att få till stånd ett utbyte av de mindre 
effektiva delarna av överförings- och distributionsnäten. Ett andra initiativ, som skulle tas på 
medlemsstatsnivå, borde minska metanutsläppen i näten genom att öka frekvensen av kontroller 
av ledningarna och sålunda minska gasläckagen. 
Eftersom dämpningen av växthuseffekten och i synnerhet av metanutsläppen är globala 
miljöfrågor, är de definitionsmässigt bättre betjänta av en gemenskapslösning, i stället för 
varierande individuella åtgärder genomförda av medlemsstaterna. Det kan dock inte uteslutas 
att en viss del av de initiativ som föreslås i strategin på grund av subsidiaritetsprincipen 
lämpligare kan vidtas på nationella, regionala och lokala nivåer. I vilket fall som helst måste 
dessa initiativ vara lyhörda för de samordningsinsatser som görs på såväl internationell som 
gemenskapsnivå för att garantera de framtida miljöförpliktelserna. 
I detta meddelande redogörs för scenarier för metanreduktion som bygger på liknande strategier 
(CITEPA-undersökningen), och som kan visa upp relativt imponerande resultat, trots vissa 
osäkerheter. Undersökningen kommer till slutsatsen att om liknande åtgärder genomfördes i EU 
skulle de förväntade utsläppsminskningarna kunna uppgå till 30 % år 2005 och 41 % år 2010 
jämfört med 1990 års nivåer. 
De föreslagna åtgärderna sammanfattas på följande sida. 
SAMMANFATTNING AV ÅTGÄRDER ATT ÖVERVÄGA FÖR EU 
FÖR ATT MINSKA UTSLÄPP AV METAN 
JORDBRUK 
* Enteroeen fermentering 
- Främjande av forskning och incitament (på nationell och EU-nivå) för utveckling 
av funktionella strategier och åtgärder. 
* Stallgödsel 
- Anaerobiska jäsningstankar och täckta gödselbassänger (lämpligtvis med 
energiutnyttjande, om uppeldning av gasen inte är möjlig). 
l:a fasen: demonstrationsprogram på lokal, regional, nationell och EU-nivå. 
2:a fasen: obligatorium fastställt pä EU-nivå att installera återvinnings- och 
användningssystem för djurhållningar med mer än ett visst antal djur (antalet 
skall bestämmas). 
AVFALL 
* Generella åtgärder 
- Stöd till åtgärder pä lokal, regional, nationell och EU-nivå såsom: 
Minimering av alstringen av organiskt avfall, inklusive emballage. 
Uppmuntrande av separat insamling av organiskt avfall. 
Materialåtervinning av organiskt avfall (genom t.ex. kompostering) och 
energiåtervinning. Materialåtervinning bör, om det är lämpligt ur 
miljösynpunkt, prioriteras före energiåtervinning. Likväl kommer det att 
vara nödvändigt att beakta de miljömässiga, ekonomiska och vetenskapliga 
aspekterna av båda typer av återvinning. Utvärderingen av effekterna 
kunde i vissa fall leda till att energiåtervinning prioriteras. 
- Ekonomiska incitament på nationell och EU-nivå för att främja återanvända 
produkter. 
* Nya avfallsupplag 
- EU-lagstiftning som, i brist på andra metanreducerande alternativ, kräver att nya 
anaerobiska avfallsupplag förses med system för återvinning och utnyttjande av 
metan. 
* Existerande avfallsupplag 
- EU-lagstiftning som kräver att existerande avfallsupplag förses med system för 
insamling och användning av metan, där sä är möjligt. Stöd och uppmuntran till 
energiproducerande processer för återvinning av metan genom ekonomiska 
incitament på nationell och EU-nivå. I de fall då detta inte är möjligt, skall 
uppeldning av gasen uppmuntras. 
ENERGI 
* M 
- Rekommendation från EU till medlemsstaterna om projekt för minskning av 
CH4-utsläpp, som främjar användning av bästa tillgängliga återvinningstekniker i 
kolgruvor. 
* Naturgas 
- Fastställande av en miniminorm i EU för läckage. 
- Utökad kontroll av rörledningar på nationell nivå. 
BILAGA TILL SAMMANFATTNINGEN 
Den politiska kontexten på internationell och gemenskapsnivå 
Den mellanstatliga ramkonventionen om klimatförändring (Framework Convention on Climate 
Change, FCCC), som ratificerades av EG i december 1993, innehåller detaljerade förpliktelser 
att vidta åtgärder för att minska utsläppen av växthusgaser och att rapportera om de uppskattade 
effekterna av dessa åtgärder på de prognosticerade utsläppsnivåerna, "med målsättningen att 
individuellt eller gemensamt återvända till 1990 års nivåer av dessa antropogena utsläpp av 
koldioxid och andra växthusgaser, som inte omfattas av Montreal protokoll et. Detta innebär 
beaktande av växthusgaser, såsom koldioxid, metan, dikväveoxid, vars halter i atmosfären håller 
på att överskrida de naturliga nivåerna. 
Icke desto mindre har diskussionerna på det internationella planet och inom gemenskapen om 
politiska åtgärder som svar på klimatförändringen hittills koncentrerats på koldioxid (C02) och 
freoner (CFC). Mindre uppmärksamhet har kommit de övriga växthusgaserna till del, inbegripet 
metan och dikväveoxid, delvis beroende på bristande kvantitativa kunskaper om deras källor 
och sänkor. Den vetenskapliga kunskapen om växthusgaserna har dock ökat väsentligt och 
osäkerheten om deras effekter på klimatet har hela tiden minskat. 
Utvecklingen av gemenskapspolitiken till dato 
I februari 1993 förband sig EU genom sitt femte handlingsprogram för miljön, "Mot en hållbar 
utveckling", att vidta åtgärder i syfte att säkerställa en hållbar utveckling. Mot denna bakgrund 
uppmärksammade EU att metan (CH4) är en av huvudfaktorerna bakom växthuseffekten och 
har i sitt ramprogram om klimatförändringen (kapitel 5) specificerat en rad åtgärder beträffande 
växthusgaser, som C02, CH4, N20, CFC m.fl., i syfte att, vad beträffar metan, om möjligt 
minska utsläppen. Samtidigt strävar EU genom sitt forskningsprogram för miljö och klimat att 
förbättra kunskaperna om växthusgasernas källor och sänkor. 
I rapporten om framstegen i genomförandet av det tredje handlingsprogrammet för miljön, från 
januari 1996, drogs i bedömningen av klimatförändringsfrågan slutsatsen att prioritet måste ges 
för aktioner på EU-nivå för att "identifiera effekter av andra växthusgaser än C02". Rapporten 
nämnde även att "kommissionen släpar efter med framläggandet av en inventering av problemet 
och möjliga åtgärder med målsättningar för minskning av metan och dikväveoxid". 
I juni 1993 infördes genom rådets beslut (93/389/EEG) en övervakningsmekanism för utsläpp 
av C02 och andra växthusgaser i gemenskapen. I artikel 7.2 stadgas även beträffande andra 
växthusgaser än C02 att "nationella program för att begränsa dessa gaser borde inrättas som 
handlingslinjer beträffande dessa utvecklingstendenser". 
I miljöministerrådets slutsatser från den 15-16 december 1994 sägs att rådet "bad kommissionen 
att så snart som möjligt lägga fram en strategi för att reducera andra växthusgaser än C02, 
särskilt metan och dikväveoxid". 
Vidare diskuterar för närvarande rådets arbetsgrupp om klimatet, som arbetar på ett inlägg från 
gemenskapen lill protokollsföihandlingarna under lieilinmandatet, en gemensam ståndpunkt på 
tre nyckelområden -jordbruk, avfallshantering och industii - diii möjliga handlmgslmjci och 
åtgärder för att begränsa och/eller minska metanutsläpp övervägs med tanke på deras eventuella 
införande i protokollet. 
2. FlUGKSTÄLLNINGEN 
2.1 Metan 
Metan (CH4) är en strålnings- och kemiskt aktiv spårväxthusgas. Genom att vara strålningsaktiv 
uppfångar metan infraröd strålning eller värme och bidrar till att värma upp jordytan. Näst efter 
koldioxid (C02) bidrar den för närvarande mest till den potentiella framtida uppvärmningen. 
Genom att den är kemiskt aktiv ingår metangasen i komplexa kemiska reaktioner i atmosfären. 
Under normala förhållanden avlägsnas CH4 av hy droxyl radikal en (OH), vars halt dock ständigt 
sjunker, vilket inte endast ökar förekomsten av atmosfäriskt metan, utan även de atmosfäriska 
halterna av ozon1 och de stratosfäriska halterna av vattenånga, vilka båda är växthusgaser. 
2.2 Naturliga källor 
Variationerna i den atmosfäriska halten av metan under de senaste 150.000 åren tillskrivs till 
största delen förändringar i metanutsläppen från naturliga system, i synnerhet våtmarker. Detta 
tyder på att det finns risk för ökade metanutsläpp från naturliga källor då klimatet förändras i 
framtiden. Utsläppen från många av de naturliga källorna, i synnerhet våtmarker, gashydrater 
och permafrost, regleras i hög grad av miljövariabler som temperatur och nederbörd. Därför kan 
klimatförändringar framkallade av människan faktiskt frigöra ännu mer växthusgaser från de 
naturliga systemen och storleken på de framtida klimatförändringarna kunde öka som följd av 
detta. 
På grund av de mycket begränsade åtgärder som är möjliga på detta område, diskuteras de 
naturliga metankällorna och -sänkorna inte vidare i detta dokument, inte heller granskas de 
skadliga effekter som mänskliga verksamheter kan ha på dessa. Detta dokument behandlar 
enbart antropogena utsläpp av CH4, eftersom dessa är en av huvudfaktorerna bakom 
klimatförändringar. 
2.3 Metanhalter i atmosfären 
De atmosfäriska halterna av metan ökar. Dessa ökningar beror på mänskliga aktiviteter som 
leder till utsläpp av metan i atmosfären, delvis även på den globala befolkningstillväxten. 
Metan är en huvudorsak till bildningen av ozon i troposfaren. 
År 1990 låg metanhalten på ca. 1,72 ppm2 - nästan dubbelt så hög som den uppskattade nivån 
i början av detta århundrade. En sammanfattning av data från iskärnor och direkta mätningar 
som visar ökningen av de atmosfäriska metanhalterna ges i figurerna 1, 2 och 3. Analyser av 
solens infraröda spektra har påvisat att den atmosfäriska metanhalten har ökat med ca. 30 % 
under de senaste 40 åren. 
För närvarande uppgår mängden metan i atmosfären till uppskattningsvis 4.850 mt3, en mängd 
som antas öka med 30 mt per år. De atmosfäriska metanhalterna antas fortsätta att öka, fastän 
globala mätningar tyder på att takten har minskat under de senaste åren. Den årliga 
ökningstakten är för närvarande ungefär 0,0115 ppm. 
2.4 Metan och den globala klimatförändringen 
Den ökande halten av metan i atmosfären har väsentliga följder för den globala 
klimatförändringen. Metan absorberar mycket effektivt den infraröda strålningen (IR) eller 
värmen som strålar ut från jordytan. Genom att absorbera IR och förhindra den att fortsätta ut 
i rymden bidrar förekomsten av metan till höjda temperaturer i atmosfären och på jordytan, och 
sålunda till "växthuseffekten". 
Den styrka med vilken en växthusgas bidrar till den globala uppvärmningen av jorden uttrycks 
vanligtvis som dess globala uppvärmningspotential (GWP, Global Warming Potential). I GWP-
värdet återspeglas hur mycket kraftfullare ett ämne är än standardämnet, C02, som per 
definition har GWP-värdet 1. Det finns ingen enkel metod för att beräkna ett ämnes GWP i 
förhållande till C02, delvis beroende på att ämnena har både direkta och indirekta effekter. 
Såsom redan nämnts bidrar metan indirekt till den globala uppvärmningen genom att påverka 
mängden ozon i troposfären och stratosfären, mängden hydroxyl (OH) i troposfären och 
mängden vattenånga i stratosfären. Metanets indirekta effekter på uppvärmningen som följd av 
dessa kemiska reaktioner kan till storleken jämföras med dess direkta effekt, även om det 
fortfarande finns en avsevärd osäkerhet på detta område4. 
IPCC5 har rekommenderat användning av ett GWP-värde på 62, vilket rymmer såväl de direkta 
som de indirekta effekterna under en tidsperiod av 20 år. Detta betyder att den globala 
uppvärmningseffekten av ett ton CH4 är 62 gånger större än effekten av ett ton C02. Med en 
tidshorisont på 100 år ger de samma effekterna ett GWP-värde på ca. 25. Det har beräknats att 
uppskattningsvis 18 % av växthuseffekten under samma tidsperiod beror på ökade halter av 
2 
4 
5 1 ppm = 1 ppmv = 1 miljondel i volym 
1 ppb = 1 ppbv = 1 miljarddel i volym 
1 ppm = 1000 ppb 
1 mt = 1061 = 109 kg. 
Den typiska osäkerheten ligger på ±35 % i förhållande till C02. 
International Panel on Climate Change (Internationella panelen om klimatförändring). 
metan i atmosfären. Samtliga växthusgasers totala bidrag till drivhuseffekten beroende på 
strålning år 1900 visas i figur 2. 
2.5 Stabilisering och reducering av de globala utsläppen av metan 
Eftersom metanet i atmosfären har växt i en takt av runt 30 mt per år, skulle en stabilisering 
av den globala metanhalten på nuvarande nivå kräva en minskning av utsläppen med ungefär 
samma mängd. En sådan minskning motsvarar mindre än 10 % av de antropogena utsläppen. 
Det är mycket mindre än den procentuella minskning som skulle krävas för att stabilisera de 
andra viktiga växthusgaserna: C02 kräver omkring 60 % minskning, dikväveoxid 70-80 % och 
klor-fluor-karboner 70-85 %. 
Eftersom metan har en relativt kort livstid i atmosfären jämfört med de övriga viktiga 
växthusgaserna skulle en minskning av metanutsläppen bidra till att förbättra situationen 
beträffande den globala uppvärmningen jämförelsevis snabbt (CH4 har en genomsnittlig livstid 
på 12-17 år i atmosfären, medan motsvarande siffra för C02 är 50-200 år). Strategier för 
minskning av metan erbjuder därför ett effektivt medel för att minska den globala 
uppvärmningen inom en nära framtid. Å andra sidan kan en fortsättning av de nuvarande 
trenderna, på grund av den relativt snabba årliga ökningen av metanhalten, ha en långsiktig 
inverkan på den globala temperaturen, som kunde bli nästan lika dramatisk som den som 
förutspås av fortsatta ökningar av C02-halterna. Slutsatsen blir att en minskning av 
CH4-utsläppen inte endast är ett tilltalande alternativ på kort sikt, utan även en nödvändig 
förpliktelse på lång sikt. 
2.6 Eliminering av metanutsläpp: förbränning med/utan energiåtervinning 
Ekonomiska faktorer i samband med den valda processen 
Förbränning av metan ger upphov till energi följt av utsläpp av C02 och vattenånga. Under 
förbränningen omvandlas ett ton CH4 till 2,75 ton C02, vilket innebär att om vi jämför 
GWP-värdena (före och efter förbränning), så kommer GWP-värdet på 62 före förbränning (för 
metan) att ändras efter förbränning till ett värde på 2,75 (2,75 x GWP-värdet för C026). Genom 
att omvandla CH4 till C02 i förbränningsprocessen elimineras 95 % av växthusgaseffekten, 
eftersom den mängd C02 som bildas under förbränningen endast motsvarar 5 % av det 
ursprungliga metanets globala uppvärmningspotential. Om metanutsläpp kan undvikas genom 
insamling av CH4 och påföljande förbränning med energiutnyttjande, kan man uppnå en dubbel 
fördel. I detta fall uppstår netto inga växthusgasutsläpp alls, eftersom den mängd C02 som 
framgår ur förbränningen kommer att uppvägas genom inbesparing av det bränsle som annars 
skulle ha behövts för energiproduktionen. 
Slutsatsen blir å ena sidan att direkt förbränning av metan (enkel förbränning utan 
energiåtervinning) rekommenderas för att eliminera metanutsläppen och deras skadliga effekter 
6 Den globala uppvärmningspotentialen för C02 är 1 per definition. 
8 
på atmosfären, men å andra sidan att energiåtervinningssystem borde föredras, i den mån de är 
ekonomiskt berättigade. 
Man bör dock notera att av denna fullständiga eliminering av bidraget till den globala 
uppvärmningen av det återvunna metanet, är 95 % av vinsten beroende av den rena 
förbränningen av CH4 till C02 och endast 5 % beror på inbesparing genom att ersätta annan 
energiproduktion. Ur klimatets synvinkel ligger med andra ord betydelsen av metanåtervinning 
i elimineringen av CH4-molekyler i långt högre grad än i användningen av den energi som 
uppstår vid förbränningen. 
Detta kan illustreras med följande exempel: om man antar att den föreslagna energiskattesatsen 
på USD 10 per fat för C02 återspeglar internaliseringen av de externa kostnaderna för 
C02-utsläpp, skulle den motsvarande siffran för metan vara i storleksordningen USD 1.500 per 
ton. Detta kan jämföras med bränslevärdet för metan i industrin som ligger i intervallet 
USD 240-460 per ton. Följaktligen borde beslut om återvinning av CH4 från t.ex. avfallsupplag 
eller stallgödsel (biogas) baseras på ett mycket högre skuggvärde för återvunnen metan än dess 
värde som bränsle. Med andra ord är direkt uppeldning av CH4 (förbränning utan 
värmeåtervinning) i många fall rationellt om man tar med i beräkningen det utsläpp av metan 
i atmosfären som skulle skett om gasen inte hade återvunnits eller eldats upp. 
2.7 Metanutsläpp i EU-sammanhang 
En inventering av antropogena metanutsläppskällor för år 1990 ges i tabell 2. Denna inventering 
är en sammanställning av nationella inventeringar gjorda av EU:s medlemsstater och 
överlämnade till Europeiska miljöbyrån (EEA). De har framtagits inom ramen för programmet 
för databasen CORINAIR 90 och inkluderar de senast aktualiserade slutliga och preliminära 
inventeringarna (januari 1995). Resultaten har utsträckts till det nya, utökade EU. Uppgifter från 
det forna Västtyskland och den forna Tyska demokratiska republiken har summerats till en 
uppsättning data för Tyskland. Tabell 3 sammanfattar utsläppskällorna för metan per 
huvudsektorer i EU-15. 
De antropogena utsläppen av metan i EU uppgår till omkring 23 mt per år, vilket utgör en 
andel på ca. 6 % av de globala utsläppen, som uppskattas till 385 mt per år. 
3. METANKÄLLOR I EU OCH AKTUELLA INVENTERINGAR 
Elva huvudsektorer bland källorna (inklusive naturliga sådana) täcks i sammanfattningen av 
CORINAIR 90 i tabell 2, som visar varje sektors bidrag till de totala utsläppen i EU. Följande 
slutsatser - se även tabell 3 - kan dras beträffande de antropogena utsläppen av metan. 
3.1 Jordbruk 
Utsläppen från jordbruket är den största källan till metanutsläpp i EU. De beräknas till 10,2 mt 
för år 1990 och står därmed för 44,7 % av utsläppen i Europa. Utsläppen kommer 
huvudsakligen från: 
- Enterogen fermentering (foderspjälkning) hos 
idisslande kreatur (boskap, far): 30 % 
- Stallgödsel 14,7% 
3.2 Avfall 
Utsläpp från avfallshanteringen är den andra stora källan till metanutsläpp i EU. De beräknas 
uppgå till 7,3 mt för år 1990 och står för 32 % av utsläppen i Europa. Dessa utsläpp kommer 
huvudsakligen från: 
- Avfallsupplag 30,8 % 
- Rening av avloppsvatten (rötslam) 0,7 % 
Om utsläppen från oskötta och oredovisade öppna avfallsupplag medräknades, skulle avfall 
kunna visa sig vara den främsta källan till metanutsläpp i EU. 
3.3 Energi 
Utsläppen från energisektorn är den tredje källan för metanutsläpp i EU. De beräknas ha 
uppgått till 5,3 mt år 1990 och står för 23,3 % av utsläppen i Europa. Dessa utsläpp härrör 
huvudsakligen från: 
- Utvinning, transport och lagring av kol: 11,4% 
- produktion och distribution av naturgas: 8,8 % 
- Förbränning: 2 % 
- Transporter: 0,8 % 
4. ALTERNATIV FOR MINSKNING AV METANUTSLAPP 
VISSA ÅTGÄRDER RAPPORTERADE AV MEDLEMSSTATER OCH TREDJE 
LANDER 
Metanutsläppens unika egenskaper, såsom de beskrivs i kapitel 1, visar på betydelsen av att 
understöda strategier för att minska mängden metan som frigörs i atmosfären. Dessutom är 
metan såväl en energikälla som en växthusgas, och genomförande av utsläppskontroller kunde 
medföra ytterligare ekonomiska vinster (se även kapitel 5). Vidare finns i dag kommersiellt 
tillgängliga, avancerade och utprovade tekniker. 
Alternativen för att reducera metanutsläppen från de viktigaste källorna (jordbruk, 
avfallshantering, energi) beskrivs utförligare på de följande sidorna. En bifogad sammanfattning 
10 
som visar på de tekniska och ekonomiska aspekterna samt dessa alternativs effektivitet ges i 
tabell 4. 
Inom ramen för FCCC7 har en sammanställning och syntes av aktuella nationella meddelanden 
från parterna i konventionen listade i bilaga I utarbetats. Denna preliminära översikt visar på 
de rådande trenderna vad beträffar handlingslinjer och åtgärder som antagits av parterna för att 
dämpa klimatförändringen. Omkring 25 meddelanden analyserades, varav 12 härrörde från 
medlemsstater i EU. Endast de viktigaste aspekterna på denna värdering tas upp i detta kapitel 
och de täcker alla sektorer ay intresse som beskrivs i det följande. Förutom dessa kommentarer, 
tas även en del åtgärder som genomförts av enskilda medlemsstater upp. 
Antropogena källor som står för mindre än 1 % av utsläppen i EU behandlas inte i detta kapitel 
(tex. avloppsvattenrening, risodling). 
4.1 JORDBRUK 
4.1.1 Enterogen fermentering 
Metan alstras som ett led i den normala foderspjälkningsprocessen hos idisslande djur (tex. 
nötkreatur, far, getter) då de smälter sin föda i förmagen, rumen. En del av detta metan som 
djuret andas eller rapar ut anses ur en rent energimässig synvinkel vara en ineffektiv 
födoomvandling: födoenergin som omvandlas till metan kan inte användas av djuret för 
livsuppehälle, tillväxt eller produktion av produkter. 
Andra pseudoidisslande djur (som t.ex. svin och hästar) och människor alstrar också metan 
genom enterogen fermentering, men de totala utsläppen från dessa är små i jämförelse med 
utsläppen från idisslare. Därför behandlas i detta kapitel endast åtgärder för att minska 
metanutsläppen från nötkreatur och far. 
Tre alternativ för att minska utsläppen av metan från idisslande kreatur presenteras här. 
- Minskning av kreatursbeståndet 
En mycket effektiv metod för att reducera de animala metanutsläppen är uppenbart en 
minskning av antalet djur. Men på europeisk skala syns dock redan, fastän uppgifterna är 
mycket osäkra, en tendens till en svag minskning av antalet idisslare. Denna minskning kommer 
också att påverkas av indirekta effekter från tillämpningen av andra jordbrukspolitiska åtgärder 
än de som här behandlas och som syftar till att minska kreatursbeståndet. 
EU kontrollerar överproduktionen inom jordbruket genom att pålägga avgifter och fastställa 
kvoter. Den nuvarande politiken har redan lett till minskningar av antalet djur under de senaste 
åren. Mjölkkvoterna visade sig vara mycket effektiva för att minska överskottet på mjölk och 
Ramkonventionen om klimatförändring. 
11 
antalet mjölkkor. Kombinerade miljö- och jordbruksåtgärder, såsom ekonomiska incitament för 
att i tillämpliga fall gynna djurhållning på större ytor, bidrar till att minska djurbeståndet per 
ytenhet och kan även leda till en minskning av antalet djur. I framtiden kan utvecklingen av 
jordbrukspolitiken påverka kreatursbestånden. Exempelvis kan, å ena sidan, insatserna för att 
minska överskottet på gödsel leda till en minskning av antalet djur, å andra sidan kan 
målsättningen att upprätthålla och bevara landskapsmiljön i vissa områden kräva att antalet djur 
per ytenhet bevaras eller ökas. 
Dessutom är det möjligt att minska metanutsläppen i EU genom att begränsa antalet kreatur 
endast under förutsättning att idisslare inte uppföds någon annanstans för att kompensera för 
en minskad produktion av mjölk/kött i EU. I global skala kunde en överföring av produktionen 
till tekniskt mindre utvecklade länder i själva verket leda till oönskade resultat, om gödseln i 
dessa länder behandlas på ett mindre miljömedvetet sätt. En minskning av konsumtionen av 
produkter från idisslande djur kan därför vara ett alternativ till en total minskning av antalet 
djur. 
Även om resultat av handlingslinjer och åtgärder i dag visar på en minskning av antalet djur, 
är bedömningen av effekterna i europeisk skala av dessa åtgärder år 2000 och framåt osäker, 
liksom svaret på frågan om i vilken utsträckning och för vilka djurslag minskningen verkligen 
kunde ske. Man kan dock inte förvänta sig några större förändringar under perioden 1990-2000. 
- Effektivare födoomvandling 
Vissa åtgärder kan vidtas för att förbättra djurens energieffektivitet genom att minska 
energiförlusterna i metanjäsningen, t.ex. behandling med alkali/ammoniak av svårspjälkt 
stråfoder, tillförsel av melass/ureainnehållande kraftfoderbriketter, defaunering genom tillskott 
av mineraler och proteiner. Dessa näringsorienterade alternativ saknar större betydelse för det 
europeiska kreatursbeståndet, eftersom de flesta djur redan far ett noggrant sammansatt foder, 
som är lättspjälkt och innehåller tillräckligt med näringsämnen. Vissa alternativ kan dock vara 
tillämpliga, som ökat intag av foder eller ersättning av grovfoder med koncentrat och en 
förändrad sammansättning av koncentraten. 
Ett ökat foderintag förändrar VF A-innehållet8 på så sätt att det bildas mindre acetat och mer 
propionsyra, vilket resulterar i mindre metanutsläpp. Även djurets produktionsförmåga ökar i 
allmänhet. 
Eftersom grovfoder innehåller mycket sammansatta kolhydrater (fibrer) förbättrar ersättandet 
av en del av grovfodret i kosten med koncentrat i allmänhet bildningen av propionsyra och 
minskar metanproduktionen. 
8 Metanjäsningsbakteriernas aktivitet förhindras av ammoniak och av den flyktiga fetthaltiga syran (VFA) 
propionsyra. Oenom att upprätthålla en tillräcklig nivå av ammoniak och förändra VF A-sammansättningen i 
våmmen mot mer propionsyra och mindre acetat kan metanproduktionen minskas. 
12 
Om sammansättoingen av de för närvarande tillförda koncentraten förändras så att de innehåller 
mindre fibrer, är en minskning av metanproduktionen möjlig. Alternativen är stärkelse och 
sockerarter. Genom att ersätta 25 % av de sammansatta kolhydraterna med enkla kolhydrater 
antas CH4-produktionen minska med nästan 20 %. 
- Förbättring av diurens produktivitet 
För fullständighetens skull skall denna punkt presenteras i detta dokument som ett tredje möjligt 
alternativ, fastän tvivelaktigt. 
Genom att berika djurfoder eller injicera produktionshöj ande medel i djuren kan deras 
produktivitet (mjölk, kött) förbättras och metanutsläppen per producerad enhet minskas. 
Minskningar per enhet på 5-30 % har påvisats. För närvarande används flera olika antibiotika, 
jonoforer och halogenerade föreningar för att stimulera produktionen, varav en del även har en 
direkt effekt på metanjäsningen i våmmen. 
Vid sidan av tilläggsämnen kan djurens produktivitet också förbättras genom 
hybrid-DNA-tekniska manipulationer eller bioteknologiska reproduktionstekniker. 
4.1.2 Stallgödsel 
Om stallgödsel förvaras under anaerobiska (syrefria) förhållanden och vid temperaturer högre 
än runt 15 °C kommer metanjäsningsbakterier att producera metan. Vid detta stadium kan en 
kontrollerad jäsning av gödseln igångsättas. Metanutsläpp från anaerobisk digestion (jäsning) 
utgör en energiresurs som kan återvinnas. Gödselhushållning och återvinningstekniker möjliggör 
insamling av metan. Detta återvunna metan (biogas) kan antingen eldas (förbränning) eller 
användas för energiproduktion (värme (eller) elektricitet) för bruk på lantbruket eller 
vidareförsäljning (se kapitel 5). Såsom redan nämnts i kapitel 2 minskar förbränningsprocessen 
den för atmosfären skadliga effekten av det återvunna metanet med upp till 95 % jämfört med 
om gasen skulle släppas ut i atmosfären, medan metanåtervinningen och -användningen 
fullständigt eliminerar denna skadliga effekt och bidrar till en ännu större minskning av 
växthuseffekten genom att minska de totala utsläppen av C02. De stabiliserade slutprodukterna 
av den anaerobiska jäsningen kan användas som fodertillskott i fiskodlingar eller som 
gödningsämne för växtodling. 
Om stallgödsel förvaras under aerobiska (närvaro av syre) förhållanden (genom att regelbundet 
vända gödseln eller genom luftning) kommer en aerobisk omvandling av ämnet att ske som 
ersätter CH4-utsläppen med C02-utsläpp. Denna process resulterar i en stabiliserad kompost 
som sedan kan användas som gödningsämne. I denna process går man uppenbart miste om 
biogasens (CH4) energiresurser och andra förmåner, men dess viktigaste fördel ligger i 
ersättningen av en kraftfull växthusgas med en svagare sådan, vilket leder till en drastisk 
minskning, upp till 95 %, av de återstående utsläppen mätt som GWP (se kapitel 2). 
13 
I allmänhet kommer åtgärder för att minska kreatursbeståndet att fa indirekta följder för 
strategin att minska stallgödseln och kommer i fortsättningen att kraftigt påverka 
metanutsläppen från denna källa. 
Två alternativ som använder sig av anaerobiska återvinningstekniker för att minska 
metanutsläppen presenteras här. 
- Täckta gödselbassänger 
Gödselhållning i gödselbassänger är förenat med relativt storskaliga jordbruksverksamheter. Fast 
gödsel spolas ut ur kreatursutrymmena med hjälp av stora mängder vatten och sörjan flyter till 
primära bassänger. På grund av de anaerobiska förhållandena uppkommer betydande 
metanutsläpp, förutsatt att temperaturen är tillräckligt hög. Genom att placera ett 
ogenomträngligt flytande täckmaterial över bassängen och skapa ett negativt tryck kan metanet 
återvinnas. På detta sätt kan återvinningsgrader på upp till 80 % uppnås. 
- Jäsningstankar 
Jäsningstankar är särskilt utformade för att öka den anaerobiska sönderdelningen av organiskt 
material och sålunda maximera produktionen av metan i tanken för återvinning. Grovt 
uppskattat kan en anaerobisk jäsningstank minska potentialen för metanutsläpp med två 
tredjedelar eller mer, den återstående tredjedelen förblir i spillvätskan. Ur denna kan ytterligare 
metan genereras. Effektiva jäsningstankar med gasåtervinningssystem kan därför minska 
utsläppen av metan med upp till 70 %, med större minskningar vid längre processer. 
Små jäsningstankar är relativt enkla att bygga och sköta. Som sådana är de en lämplig strategi 
för små, isolerade lantbruk och för regioner med begränsade tekniska, finansiella och materiella 
resurser. Återvinningen av högkvalitativa gödningsämnen från jäsningstanken kan vara en ännu 
viktigare fördel än energin av biogasen. 
Storskaliga jäsningstankar, som ofta är tekniskt mer avancerade, är vanligtvis uppvärmda och 
kräver större kapitalinsats per enhet. Avancerade konstruktioner kan betydligt förbättra 
jäsningstankarnas effektivitet och fungerar även i kallare områden. 
4.1.3 Beskrivning av vissa åtgärder rapporterade av medlemsstater och tredie länder 
FCCC: Omkring 10 % av alla åtgärder och handlingslinjer som rapporterats rörande CH4 
riktade sig mot jordbruket. Endast nio medlemsstater har vidtagit verkliga åtgärder för att 
minska CH4-utsläpp från enterogen fermentering eller stallgödsel. Oftare nämns politiska 
instrument såsom informations-/utbildningsprogram inriktade på att förbättra kreatursbeståndets 
produktivitet och gödselhanteringen. Indirekta åtgärder har dock rapporterats, som t.ex. 
minskning av kreatursbeståndet, vilket uppenbart påverkar utsläppen av metan från enterogen 
fermentering och stallgödsel. 
14 
Nederländerna: En av de viktigaste åtgärder som vidtagits i Nederländerna är riktlinjer för 
gödselhanteringen, som inte kommer att tillåta att marken tillförs mer fosfor än vad grödan tar 
upp. Denna policyatgärd borde resultera i en minskning av boskap och gödsel samt indirekt 
minska CH4-utsläpp från grödan. 
Tyskland: I Tyskland har lagen om boskapsskötsel genomdrivits, vilket borde medföra en 
minskning av metanutsläppen genom effektivare foderspjälkning hos djuren. 
Frankrike: Eftersom kunskaperna om utsläppsförhållandena och -nivåerna är otillräckliga, har 
man i Frankrike startat ett forskningsprogram om i synnerhet enterogen fermentering och 
gödselhantering. 
4.2 AVFALLSBEHANDLING OCH -DISPONERING 
4.2.1 Avfallsupplag 
Metan bildas i de undre lagren i avfallsupplag som ett direkt resultat av den naturliga 
sönderdelningen av fast avfall under anaerobiska förhållanden. Den organiska delen av avfallet 
i avfallsupplag bryts ned av metanogener i en komplicerad biologisk process, som alstrar metan, 
koldioxid och andra gaser, på liknande sätt som vid lagring och jäsning av gödsel. 
Det finns flera alternativ som kan reducera metanutsläppen från avfallsupplag, vissa av dem 
med ända upp till 90 %. Dessa till buds stående metoder beskrivs kort nedan. 
- Anaerobisk (syrefri) avfallsupplagshantering: metanåtervinning och -utnyttjande 
När avfallsupplaget täcks av ett ogenomträngligt lager förstärks de anaerobiska betingelserna 
i avfallsupplaget och metangasalstringen påskyndas. Utsläpp av metan i atmosfären kan 
förhindras genom att avlägsna denna avfallsgas. Därför installeras återvinningsbrunnar i 
avfallsupplaget och genom att använda vakuumtryck kan sedan metangasen insamlas. 
Återvinningsgrader på 50-80 % kan uppnås med metanhalter varierande från 30 till 70 %. 
Det finns två alternativa användningar för den gas av medelkvalitet som vanligen återvinns: 
energiproduktion eller uppeldning. För det första kan den återvunna avfallsupplagsgasen 
användas för att producera energi i form av elektricitet och/eller värme. Elektricitet kan alstras 
på plats eller i ett närbeläget kraftverk med användning av interna förbränningsmaskiner eller 
gasturbiner. Gas från avfallsupplag kan även användas direkt som bränsle utan att omvandlas 
till elektricitet, den kan NUIJHN med liien din mum lonidling nil* won) pg HV medel kval i lr I fill 
lokala industrier, till bostads- eller affärsområden för uppvärmnings- eller energibehov, eller 
förädlas till högkvalltativ gas och säljas till system for rtfttUrgasförSörjning. För' det ättdfa kftfl 
gas från avfallsupplag eldas upp om mängden är otillräcklig för att rättfärdiga ett energiprojekt 
eller som tillfällig åtgärd före genomförande av andra utnyttjandeftlternativ 
15 
Dessa alternativ skulle antingen fullständigt eller nästan fullständigt (upp till 95 %) eliminera 
problemen med de skadliga effekterna på atmosfären av metangas som släpps ut från 
avfallsupplag. 
- Aerobisk (närvaro av syre) avfallsupplagshantering 
I ett aerobiskt avfallsupplag ökar alstringen av CH2 jämfört med CH4 som följd av den 
förbättrade oxideringen i avfallsupplaget. Metanogenernas verksamhet hämmas och följaktligen 
kan aerobiska bakterier omvandla organiskt avfall till koldioxid och vatten. I stället för att 
fermenteras blir det organiska avfallet komposterat. 
För att upprätthålla aerobiska betingelser i ett avfallsupplag krävs speciella konstruktioner 
såsom beskrivs nedan. 
I semi-aerobiska avfallsupplag kan luft spridas genom avfallsupplaget eftersom det tillförs 
genom rören för insamling av lakvatten på botten av avfallsupplaget. Rördiametern bör vara 
tillräckligt stor för att både kunna insamla lakvattnet och tillföra luft till avfallsupplaget. Jämfört 
med anaerobiska avfallsupplag kan en reduktion av metanproduktionen på 50 % uppnås. 
Det semi-aerobiska avfallsupplagssystemet med återcirkulering är en förbättrad version av det 
semi-aerobiska systemet. Takten i sönderfallet och reningen av lakvattnet är högre, genom att 
lakvattnet cirkulerar tillbaka till avfallsupplaget och stimulerar tillväxten av aerobiska bakterier, 
eftersom mer syre och näringsämnen finns tillgängliga. Jämfört med anaerobiska avfallsupplag 
kan en minskning av metanproduktionen med 80 % uppnås. 
Det aerobiska avfallsupplagssystemet använder en pump för att tillföra luft till upplagets olika 
lager. Luften pumpas in i avfallsupplaget genom olika rör som går ner i avfallsupplaget. Med 
detta system kan metanproduktionen minskas med upp till 90 %. 
- Minskad deponering av organiskt avfall 
Minskad deponering av organiskt avfall kan åstadkommas först och främst genom att minimera 
mängden organiskt avfall som bildas. Där detta inte är möjligt borde organiskt avfall göras till 
föremål för återvinning, t.ex. i form av kompostering. 
I komposteringen omvandlas organiskt avfall under aerobiska förhållanden till koldioxid, vatten 
och huvudsakligen kompost som kan användas för att jordförbättring. I extensiva system vänds 
helt enkelt avfallet med jämna mellanrum; i intensiva system används tvångsluftning. 
Det bör noteras att flera olika återvinningstekniker håller på att utvecklas som kan minska 
utsläppen av metan från hanteringen av organiskt avfall, såsom rötning (dvs. biogasproduktion) 
för att framställa metan eller pyrolys (dvs. omvandling genom uppvärmning) för att framställa 
olja eller gas. 
Visst organiskt avfall, som t.ex. papper, kunde göras till föremål för en egen 
återanvändningsprocess, som skulle göra det möjligt att återföra det till pappersproduktionen. 
Rådets direktiv 94/62/EG om förpackningar och förpackningsavfall har redan slagit fast kriterier 
för minskning och återanvändning av förpackningar och förpackningsavfall. 
Införandet av effektiva återvinningsverksamheter är ofta beroende av tillgången på lämpligt 
sorterat avfall att tillföra de ifrågavarande processerna. Separat insamling av organiskt avfall 
måste därför tas i övervägande. 
16 
Det organiska avfallet kan också underkastas energiåtervinning. Även om materialåtervinning 
såsom kompostering vanligtvis bör prioriteras kan följderna av denna prioritering för miljön och 
ekonomin samt de tekniska restriktionerna i vissa fall vara utslagsgivande till fördel för 
energiåtervinningsalternativet. 
4.2.2 Beskrivning av vissa åtgärder rapporterade av medlemsstater och tredje länder 
FCCC: De flesta länder har rapporterat om åtgärder för att stödja återanvändning och minimera 
avfall. Dessa åtgärder genomfördes genom regleringar, politiska riktlinjer och tekniska normer. 
Flera länder har rapporterat om riktlinjer för att ändra företagsrutiner och livsstilar, främjande 
av återanvändning och minimering av avfallsmängder, tekniska normer för att reglera 
förpackningar och kommunalt avfall, skatter (avfallsupplagsavifter, skatt på avfall) som politiska 
instrument för att minska avfallsvolymerna och frivilliga överenskommelser för att stimulera 
återanvändning i hushåll, småföretag och industri. 
Flera medlemsstater har rapporterat om handlingslinjer och åtgärder för att förbättra 
avloppsvattenreningen och reducera metanutsläppen från avfallsupplag, med fokusering på 
inskränkningar av avfallsupplag och tekniska normer för att minska CH4-utsläppen från dem. 
I vissa fall har man infört ekonomiska stimulanser för att främja utvecklingen av anläggningar 
för avloppsvattenrening och understödja projekt för biogasanvändning. 
En del länder har infört frivilliga överenskommelser för att främja återvinning och användning 
av energi från avfall. 
Förenade kungariket: Regeringens linje syftar till att minska mängden metan från 
avfallsupplag genom att: 
genomföra handlingslinjer som understödjer minimering av avfallsmängder och 
återanvändning, inbegripet energiåtervinning. 
införa ytterligare åtgärder för att främja användningen av metan från avfallsupplag som 
energikälla och uppeldning av metan (omvandling av CH4 till C02). 
Regeringen understödjer även energi återvinning från avfall genom förordningar som kräver att 
offentliga elleverantörer i England och Wales hämtar mer elektricitet från förnyelsebara källor. 
Ett ekonomiskt styrmedel som för närvarande övervägs är införande av en skatt på 
avfallsupplag. Detta kunde få en betydande effekt på mängden avfall som deponeras i 
avfallsupplag. 
Österrike: För att ersätta fossila bränslen med förnyelsebara energiformer och i synnerhet CH4 
från avfallsupplag har Österrike infört föreskrifter beträffande tillförseln av elektricitet till det 
offentliga elnätet genom en förordning om avfallsupplag. 
Finland: Den finska regeringens utvecklingsprogram för avfallshantering efterlyser en kraftig 
minskning av antalet avfallsupplag. Ett mål är att ha endast 200 avfallsupplag år 2000. Genom 
att reducera antalet kan mer ansträngningar och resurser sättas in på driften och hanteringen av 
17 
de återstående avfallsupplagen för att minska deras miljöskadliga effekter. Ett annat mål är att 
minska avfallsvolymen som deponeras i avfallsupplag genom att öka återvinningen och 
återanvändningen av avfall. 
Frankrike: Sedan juli 1992 finns i Frankrike en reglering som torde komma att fullständigt 
förändra den nu rådande avfallshanteringsstrategin som huvudsakligen koncentreras på 
återanvändning och prishöjningar. År 2002 skall enligt den nya strategin endast slutavfall kunna 
deponeras och nyinrättade avfallsupplag som hanterar organiskt avfall skall återvinna och 
förbränna metanutsläppen. 
4.3 ENERGI 
4.3.1 Utvinning och distribution av fossila bränslen 
4.3.1.1 KpJ 
Metan bildas i samma process som kolet och förblir instängt under tryck i kolflötsen och 
omkringliggande bergslager. Detta instängda metan släpps ut när kolflötsen bryts upp och 
kommer slutligen att släppas ut i atmosfären eller sippra tillbaka till gruvgångarna då kolet 
bryts. 
Eftersom metan är högexplosivt avlägsnas luft som innehåller metan från gruvgångarna och 
släpps vanligen direkt ut i atmosfären. Samma tekniker kan anpassas för att återvinna metanet. 
En av de viktigaste egenskaperna hos kol som bryts i gruvor är dess kvalitet med avseende på 
värmeinnehållet, som bestämmer gasinnehållet per massenhet (t.ex. lignit i jämförelse med 
antracit). 
Minskning av CH4-utsläpp från kolgruvor kräver två slags tekniker, återvinningstekniker och 
tekniker för utnyttjande av gasen (uppeldning av återvunnen gas är också en möjlighet). 
Tre återvinningstekniker och de tillhörande utnyttjandealternativen framställs kortfattat nedan. 
De optimala metoderna för utsläppsreducering och utnyttjande av gasen fås förmodligen genom 
en kombination av dessa återvinningsstrategier. 
- Förbättrad återvinning från igenfyllda gruvgångar 
Det område med sönderbrutet kol och berg som skapas av rasberg efter att kolet avlägsnats kan 
ge upphov till betydande mängder metangas i gruvan som förs undan genom 
ventilationssystemet. Om denna gas återvinnes innan den når gruvan blir återvinningen 
effektivare och luftningsbehoven kan minskas. 
De viktigaste återvinningsteknikerna inkluderar vertikala schakt som borras från ytan och 
borrhål från aktiva gruvgångar. Återvinningsgraden kan variera från 20 upp till 50 %. 
Huvudalternativet för utnyttjande av den återvunna gasen av medelkvalitet är kraftproduktion 
på platsen antingen genom gasturbiner eller interna förbränningsmaskiner. Kraften används 
direkt på platsen eller säljes till närbelägna elanvändare eller -leverantörer. 
- Gasåtervinning före brytningen 
Återvinning av metanet innan kolet bryts genom luftning kan vara en attraktiv metod, eftersom 
metangasen avlägsnas innan luften från gruvgångarna kan blanda sig med den. De två viktigaste 
återvinningsteknikerna är horisontella borrhål från gruvan och vertikala schakt, som borras från 
ytan före gruvbrytningen. 
Tack vare sitt höga värmevärde kan den återvunna gasen användas för många ändamål, som 
t.ex. elproduktion, gasdistributionssystem och uppvärmning i industrier. Den innehåller 
genomgående 95 % metan och kan säljas i högkvalitativa rörledningssystem. Återvinningsgrader 
på upp till 70 % av metanet kan uppnås. 
- Utnyttjande av ventilationsluften 
Den största delen av gruvgasen släpps ut i atmosfären genom ventilationssystemet som används 
i underjordiska kolgruvor av säkerhetsskäl. Metaninnehållet i den ventilerade luften måste av 
säkerhetsskäl ligga under 5 % (ofta 0,5 %). 
Trots den låga koncentrationen tycks det finnas möjligheter att använda ventilationsluft som 
förbränningsluft i turbiner eller pannor. Att det är tekniskt och ekonomiskt genomförbart har 
dock ännu inte kunnat visas. Återvinningsgraden kan variera från 10 till 90 %. 
4.3.1.2 Naturgas 
Metan är den viktigaste beståndsdelen i naturgas, och betydande kvantiteter kan släppas ut i 
atmosfären från de olika delarna och verksamheterna i ett lands naturgassystem. Bland 
utsläppskällorna finns vanligen gas- och oljekällor, bearbetnings- och lagringsutrymmen samt 
överförings- och distributionssystem. Oljekällor är även källor för utsläpp av naturgas, om än 
små; vanligtvis är den olja som pumpas upp vid källan en blandning (vätska och gas) som 
släpper ut naturgas som kan återvinnas. Utsläpp uppstår först och främst vid de normala 
verksamheterna hos många komponenter i naturgassystemen, såsom luftning och ofullständig 
förbränning vid olje- och gaskällor, verksamheten vid kompressorstationer, utrymmen för 
gasförädling, gasstyrda kontrollinstrument och oavsiktliga läckor. 
Nedan diskuteras två strategier för utsläppsminskningar. 
- Minskad ventilering och effektiv förbränning i produktionen 
I oljeproduktionen måste gasen skiljas från oljan och den återvunna gasen utnyttjas i allmänhet 
om det finns efterfrågan på naturgas som energikälla. Om det inte finns någon efterfrågan på 
gas, släpps den direkt ut (ventilering), eldas upp eller pumpas tillbaka i fältet för att bidra till 
att bevara trycket eller för att "bli av med" de oönskade gaserna som medföljer 
oljeproduktionen. Fastän ventileringen och uppeldningen är noggrant kontrollerade och 
återpumpning av gas används allt mera, kan betydande minskningar av gasutsläppen ännu 
uppnås genom effektivare uppeldning och återpumpning.' 
Utsläpp från gasproduktion uppstår vid försöksborrningar, utvinning och störningar i 
produktionen. Minskning av utsläppen från dessa källor innebär marginella förbättringar av 
existerande rutiner, som även skulle reducera säkerhetsriskerna i samband med metanläckage 
samt produktionsförlusterna. På detta sätt kan en återvinningsgrad på upp till 50 % uppnås. 
- Förbättrad möjligheter att upptäcka läckage och reparera rörledningar 
Gasledningarna är utsatta för korrosion och som följd av detta uppstår kroniska läckage. Genom 
att förhindra och reparera dessa läckage skulle oavsiktliga utsläpp minska och på samma gång 
skulle en trefaldig bonus uppnås: ökad säkerhet hos installationerna, minskade kostnader för 
gasförluster och slutligen minskade miljöskador. Dessa resultat kan uppnås genom ett antal 
åtgärder, inbegripet förbättrade möjligheter att upptäcka läckage och inspektera rörledningar, 
program med förebyggande åtgärder och ersättningar samt ökad användning av 
korrosionsresistenta material (t.ex. rostfritt stål, PVC, etenplast). På detta sätt kan 
återvinningsgrader på upp till 80 % uppnås. 
•v 
4.3.2 Förbränning 
Metanutsläpp från stationära eller mobila fossila förbränningskällor (se tabell 2) kan minskas 
genom att förändra förbränningsprocesserna för att reducera mängden gaser som alstras eller 
genom att använda tekniker för avgaskontroll, såsom katalysatorer, för att minska utsläppen av 
vissa gaser efter förbränningen. 
Vissa av dessa alternativs genomförbarhet har ännu inte påvisats och i många fall har 
potentialen för minskning av metanutsläppen inte ordentligt kvantifierats. CH4-utsläpp från 
förbränning av fossila bränslen kan anses höra till kategorin mindre utsläppskällor i 
metaninventeringen (mindre än 3 %). 
4.3.3 Beskrivning av vissa åtgärder rapporterade av medlemsstater och tredje länder 
FCCC: Handlingslinjer för att reducera oavsiktliga utsläpp av bränsle i samband med fossil 
bränsleproduktion såsom kolbrytning och naturgas har rapporterats. De har tagit formen av 
riktlinjer för låga utsläpp och informationsprogram för att uppmuntra frivilliga åtgärder. 
Nederländerna: Offshorefälten står för mer än 80 % av metanutsläppen i Nederländerna. 
Åtgärder diskuteras av regeringen och gasföretagen, i synnerhet beträffande ökad användning 
av gas på offshoreplattformarna. 
20 
Frankrike: Främst på grund av säkerhetsskäl igångsatte GDF9 under åren 1990-1993 utbyte av 
6 000 km av det gamla gasnätverket. Målet var att investera en miljard franc per år från 1993 
till 2000 för att årligen ersätta 1 000 km av det gamla nätet. Denna åtgärd väntas även ha 
indirekta effekter på metanutsläppen. Frankrike hävdade att förlusterna kan minskas med 27 kt 
per år under perioden 1990 till 2000. 
Förenade kungariket: Regeringen har som arbetshypotes antagit att metanutsläppen från 
kolbrytningen, som uppgick till 0,8 mt år 1990, kunde sänkas med hälften till år 2000. Den 
uppmuntrar allmännyttiga företag att öka andelen metan från gruvor och kommer att vidta 
åtgärder för att kräva att de allmännyttiga företagen offentliggör regelbundna rapporter om deras 
åtgärder för att begränsa metanutsläppen. Myndigheterna i Förenade kungariket tillsatte nyligen 
en undersökning för att utarbeta den tekniska potentialen, kostnaderna och effektiviteten hos 
möjliga åtgärder för att begränsa metanutsläppen från kolproduktion på stort djup. 
5. POLICYÅTGÄRDER FÖR EU ATT ÖVERVÄGA 
Syftet med detta kapitel är att presentera och diskutera de bästa alternativen för att kontrollera 
CH4-utsläpp från de olika kategorierna av utsläppskällor (jordbruk, avfall, energi). Dessa 
alternativ baseras på en del existerande riktlinjer eller undersökningar av kostnadseffektiva 
åtgärder för att minska utsläpp av metan. Bristen på litteratur om kostnadseffektivitetsanalyser 
måste dock beaktas. Bristen på kvantitativa data i denna fråga, i synnerhet beträffande åtgärder 
med de lägsta kostnaderna för samhället, kan väcka en del bekymmer beträffande verifieringen 
av utformningen av metan strategin. Ytterligare studier och undersökningar på EU- och 
medlemsstatsnivå skulle vara välkomna. I detta sammanhang borde man uppmärksamma det 
arbete som utförts av ECOFYS ("Kostnadseffektiviteten i åtgärder för minskning av 
metanutsläpp i Nederländerna"). De uppnådda resultaten illustreras i figur 5. 
5.1 JORDBRUK 
Då man tar itu med de policyåtgärder som skall behandlas i denna sektor, särskilt de som gäller 
minskningen av metanutsläpp från boskapsskötseln, bör man uppmärksamma behovet av en 
konsekvent inställning till alla de miljöfrågor som anknyter till denna sektor samt den relevanta 
(existerande eller föreslagna) lagstiftningen. 
5.1.1 Enterogen fermentering 
- Minskning av kreatursbeståndet 
Tillförlitligare data om metanutsläpp förorsakade av nuvarande åtgärder över flera sektorer inom 
jordbruksområdet är oundgängliga för tydligt kunna identifiera behovet och möjligheten av en 
minskning av kreatursbeståndet för att kunna påverka utformningen av den framtida politiken 
på detta område. På kort sikt synes alltså en minskning av kreatursbeståndet inte vara ett 
lämpligt alternativ. 
Gaz de France. 
21 
- Effektivare foderomvandling 
Dessa alternativ föreligger, men kostnaderna för dem är inte kända och det är likaså oklart i 
vilken utsträckning de kan genomföras i EU. För närvarande finns det inga tillförlitliga 
uppgifter om metanreduktioner och de därmed sammanhängande kostnaderna. En viktig åtgärd 
som borde övervägas är en ökning av de nuvarande kunskaperna på nationell och EU-nivå 
genom att understödja forskning eller sätta igång en ny forskningskampanj med syfte att bättre 
kunna fastställa de metanutsläpp som detta alternativ skulle resultera i. 
- Ökning av djurens produktivitet 
I vissa EU-länder, som Nederländerna, Danmark och Tyskland, är produktionshöj ande 
tillsatsmedel för närvarande förbjudna för mjölkkor. Dessutom finns det ett starkt motstånd mot 
ytterligare insatser av produktionshöj ande medel för kreatur. Detta kommer att påverka ett 
eventuellt genomförande av sådana åtgärder i framtiden. Största delen av de produktionshöj ande 
medlen och genteknikerna är fortfarande föremål för forskning och förväntas inte kunna 
utnyttjas före år 2000. 
Kostnadseffektiviteten för dessa alternativ är inte lätt att fastställa, förutom beträffande de 
produktionshöj ande medlen, vilka kostar relativt lite jämfört med de besparingar beträffande 
djuren de medför. 
Slutsatsen blir att det beträffande enterogen fermentering behövs mer forskning inom denna 
sektor på nationell och EU-nivå. Därför kommer de nämnda alternativen inte att betraktas som 
genomförbara i nuläget. 
Det bör påpekas att ett främjande av detta slag av teknologiska incitament i EU skulle leda till 
en minskning av antalet djur, men även och i synnerhet till en ökning av djurhållningens 
"intensitet" och sålunda skilja åt boskapsskötsel och markutnyttjande. En sådan linje har flera 
olika miljökonsekvenser: 
1) En större koncentration av avfall från djuren (gödsel) kunde genom en överdriven 
utspridning leda till skadliga effekter på mark och vatten och riskerar därmed att strida 
mot EU:s nitratdirektiv om tröskelvärdet för utspridningen överskrids. 
2) Mindre gräs och grovfoder kunde också innebära att landskapet och dess naturliga 
kännetecken påverkas negativt. Omskötta och bevarade naturliga landskapsrum riskerar 
att småningom försvinna och ersättas av övergiven natur (problem som erosion, 
biotoper, bränder... kan uppstå). 
3) Skapandet av nya effektiva koraser ("turbokor") kan påverka den genetiska 
mångfalden. 
Som en reaktion på detta finansierar EG inom ramen för jordbruksmiljöförordningen (genom 
lantbrukarnas premier i EUGFJ) understödsåtgärder för att skydda de "mindre produktiva" 
djuren och omplacera dessa till deras ursprungsområden och -klimat. 
22 
5 12 Stallgödsel 
En framgångsrik utveckling av anläggningar för omvandling av gödsel till energi beror av flera 
viktiga regionala faktorer, däribland den omgivande temperaturen och klimatet, de ekonomiska, 
tekniska och materiella resurserna, lokala regler och krav, samt de särskilda fördelarna med att 
utveckla en energiresurs och ett högkvalitativt gödningsämne. 
Ur kostnads- och effektivitetssynvinkel tycks den mest lovande teknologin vara att installera 
små eller medelstora kraftverk som producerar värme (eller) elektricitet och är enkla att 
konstruera och sköta. Utnyttjandet av energin för olika ändamål på gården (eller en granngård) 
kan också genomföras enkelt. Investeringskostnaden är relativt liten och den dubbla vinsten 
(gödningsämne och energi) kan bli ganska stor. Men accepterandet och utvecklingen av dessa 
teknologier i framtiden kräver dock ännu att deras nyttighet påvisas. Därför borde i en första 
fas åtföljande åtgärder, som demonstrationsprogram, kampanjer, ekonomiska stimulanser och 
lokala genomförbarhetsundersökningar, beslutas på lokal, regional, nationell och EU-nivå. I en 
andra fas borde teknologin införas genom obligatorisk lagstiftning från EU:s sida för 
djurhållningar som är större än ett visst antal djur (antalet skall bestämmas). På detta stadium 
måste emellertid denna skyldighet integreras med den existerande jordbruks- och miljöpolitiken, 
såsom nitratdirektivet och de extensiva formerna av hållning av idisslande djur. 
Kraftverk i större format som producerar gas och/eller elektricitet i första hand för försäljning 
bedöms inte vara kostnadseffektiva instrument. Gårdarna i EU ligger ofta relativt utspridda, 
viktiga transportmedel borde utvecklas, för det första för att insamla gödsel (främst slam och 
vätskor) som måste bearbetas och för det andra, efter rötning, för att återvinna den stora 
mängden stabiliserad spillvätska, som antingen måste spridas ut över fälten och grödorna som 
gödningsämne eller användas för andra ändamål. 
De politiska åtgärder som skall tas i betraktande borde därför organiseras i två faser: 
* Fas 1: Utarbetande av demonstrationsprogram med offentliga bidrag för att visa på 
tillförlitligheten hos sådan utrustning. Täckta gödselbassänger eller 
anaerobiska jäsningstankar måste accepteras av djurhållarna genom att deras 
ekonomiska genomförbarhet och tekniska pålitlighet demonstreras. 
* Fas 2: Skyldighet inom EU att införa sådana tekniker för djurhållningar större än ett 
visst antal djur (antalet skall bestämmas). 
5.2 AVFALLSHANTERING OCH -DISPONERING 
Gemenskapens agerande på detta område kan bäst uppdelas på tre områden: allmänna åtgärder 
syftande till att minska mängden organiskt avfall som förs till avfallsupplag, nya avfallsupplag 
och existerande avfallsupplag. 
23 
Allmänna åtgärder 
Ett lovande område för att reducera metanutsläpp är minskningen av mängden organiskt avfall 
som förs till avfallsupplag. Denna kostnadseffektiva teknik måste ses som ett led i ett 
heltäckande system för eliminering av avfall, som prioriterar förhindrande av avfall. När avfall 
ändå uppkommer, borde förbättrad bearbetning av den organiska delen uppmuntras. 
Underlättande av ökad återvinning kan kräva ytterligare åtgärder, såsom fastställande av 
lämpliga komposteringsnormer och -kriterier liksom uppmuntran av separat insamling av 
organiskt avfall för att förbättra utbudet av lämpligt material till de olika 
återvinningsprocesserna. Särskilt komposteringen har den fördelen att den är en kostnadseffektiv 
åtgärd som kräver endast små investeringar, har låga driftskostnader och kan ge relativt hög 
avkastning om slutprodukten håller tillräckligt hög kvalitet för att kunna säljas som 
jordförbättrande medel. Även om materialåtervinning vanligtvis bör prioriteras, såvida det inte 
finns miljömässiga, ekonomiska och tekniska argument mot sådan, kan energiåtervinning från 
organiskt avfall också utgöra ett alternativ. 
Åtgärder från gemenskapens sida kunde bidra till att genomföra denna process med samarbete 
från regioner eller kommuner genom riktade informationsprogram, i synnerhet i fråga om 
minimering och system för insamling av organiskt avfall. 
Ansträngningar med högsta prioritet borde göras på EU-nivå för att förhindra alstrandet av 
förpackningsavfall och vidare för att återanvända, föra tillbaka till produktionen och på andra 
sätt återvinna förpackningsavfall. Dessutom borde användningen av återfört material i 
förpackningarna själva uppmuntras. Problem rörande återanvända produkters förmåga till 
priskonkurrens borde lösas genom införande av ekonomiska stimulanser för att främja 
användningen av dem. 
Om de ovan skisserade åtgärderna genomfördes skulle det resultera i en betydande minskning 
av organiskt avfall som förs till avfallsupplag i framtiden. 
Nya avfallsupplag 
Om andra alternativ för minskning av metanutsläpp har undersökts och inte befunnits 
genomförbara bör tekniker för att återvinna och använda det utsläppta metanet installeras i nya 
avfallsupplag. Med beaktande av detta kommer ny gemenskapslagstiftning att föreslå att 
tillstånd till nya avfallsupplag krävs så att system för återvinning och bearbetning av eventuellt 
metan installeras innan avfallsupplaget tas i bruk. I synnerhet kommer lagstiftningen att kräva 
att lämpliga åtgärder vidtas för att kontrollera ansamlingen av och rörelsen hos 
avfallsupplagsgaser. Dessa måste insamlas, bearbetas och användas på ett sätt som "minimerar 
skadorna på eller försämringen av miljön och riskerna för mänsklig hälsa" i enlighet med 
stränga normer. 
Existerande avfallsupplag 
Om andra alternativ till de ovan nämnda handlingslinjerna kommer att fa relativt liten effekt 
på avfall som redan deponerats, vilket bidrar mest till CH4-utsläppen. Därför måste särskilda 
24 
åtgärder vidtas rörande detta avfall. Man måste ta hänsyn till det faktum att existerande 
avfallsupplag inte utformades för att vara fabriker för metanproduktion och att det kommer att 
vara svårt att anpassa dem till detta ändamål. 
Tekniker för detta finns dock och är redan i bruk på ett begränsat antal platser. Åtgärder som 
kräver tillämpning av dessa tekniker på anaerobiska avfallsupplag borde främjas. En 
gemenskapslagstiftning borde kräva anpassning av existerande avfallsupplag med system för 
insamling och utnyttjande av metan där det är möjligt. Den återvunna gasen kunde antingen 
säljas, användas på platsen, omvandlas till elektricitet eller, om inget av dessa alternativ är 
genomförbart, brännas. En kommande gemenskapslagstiftning kommer att kräva att planer görs 
upp för existerande avfallsupplagsplatser, som inbegriper en utvärdering av dessa alternativ. I 
framtiden kommer det eventuellt att uppstå behov av ekonomiska stimulanser, både på nationell 
och EU-nivå, för att främja en högre grad av återvinning av metan liksom utnyttjande och 
ytterligare utveckling av lämpliga tekniker. Medel från gemenskapens fonder kommer att 
behöva frigöras för forskning för att finna sätt att förbättra anpassningsteknikerna. 
System för återvinning av metan i anaerobiska avfallsupplag som i dag är i bruk möter vissa 
problem vad gäller utnyttjandet av metanet beroende på den varierande produktionen (med 
avseende på kvalitet, tryck och flöde) och det faktum att det inte är lätt att införa dessa tekniker 
i ett nät för gasdistribution. Av denna anledning utnyttjas den återvunna gasen i allmänhet på 
platsen eller eldas upp, vilket eliminerar åtminstone 95 % av den växthuseffekt som den 
utsläppta metangasen förorsakar (se kapitel 2). Trots de avsevärda investerings- och 
driftskostnaderna som återvinningen och utnyttjandet av denna gas medför, innebär den stora 
potentialen för minskning av växthuseffekten att dessa åtgärder ändå är kostnadseffektiva (se 
kapitel 2.6). 
5.3 ENERGI 
5.3.1 Utvinning och distribution av fossila bränslen 
5.3.1.1 Kol 
Återvinningsmetoderna bestämmer i stort den återvunna gasens kvalitet och kvantitet, vilka i 
sin tur bestämmer de möjliga nyttjandealternativen. Det är nödvändigt att utveckla 
användningsområden för det återvunna metanet för att utsläppsminskningar skall kunna uppnås. 
Försäljning och/eller användning av metan kan i vissa fall uppväga kostnaderna för 
återvinningen. Förbättrade tekniker för återvinning av metan kan förutom minskningen av 
metanutsläppen i atmosfären leda till säkrare gruvor med högre produktivitet och lägre 
ventilationskostnader. 
Kolproduktionen i EU kommer att minska under perioden 1990-2005/2010, vilket leder till 
sänkta CH4-utsläpp. Dessutom kan existerande politiska handlingslinjer i viktiga 
kolproducerande länder medge en minskning av CH4-utsläppen med 40 % år 2010 i jämförelse 
med 1990 års nivå. 
25 
Teknologier för återvinning av CH4 är redan tekniskt tillgängliga, ytterligare minskningar av 
utsläppen kunde uppnås genom att sätta återvinningstekniker för CH4 i allmänt bruk. Därför 
borde standarder för bästa tillgängliga teknik bestämmas och tillämpas så snart som möjligt. 
Tillämpningen av dessa i kolgruvorna i EU är dock beroende av de särskilda egenskaperna hos 
kolgruvorna i varje berörd medlemsstat. Kolproduktionen i EU kommer att fortsätta att sjunka 
under de följande åren, och kolgruvor kommer fortsättningsvis att behöva läggas ned. I 
allmänhet innebär kolgruvesektorn en ekonomisk börda på de medlemsstater som subventionerar 
kolgruveindustrin. I detta sammanhang skulle det vara ytterst svårt att motivera några som helst 
ytterligare utgifter som skulle vara nödvändiga för att genomföra återvinningstekniker för CH4. 
Följaktligen borde ett gemenskapsinitiativ inte sträcka sig utöver uppmuntrande av de berörda 
medlemsstaterna att utveckla program eller planer för minskning av CH4-utsläpp genom att 
understödja tillämpningen av bästa tillgängliga återvinningstekniker i de kolgruvor som 
fortfarande kommer att vara i drift efter en viss tidsperiod (t.ex. 10 år). Ett annat tänkbart 
initiativ är förstärkningen av de finansiella instrument som härrör från Europeiska kol- och 
stålgemenskapens (EKSG) budgetkonto, vars syfte är att finansiera forskningsprojekt som 
främjar användningen av bästa tillgängliga tekniker för minskning av metanutsläpp. 
5.3.1.2 Naturgas 
Genomförande av existerande tekniker för att minska läckage kräver finansiering och lämpliga 
incitament. En första åtgärd kunde därför vara att fastställa miniminormer för läckage i EU med 
syfte att ersätta de mindre effektiva delarna av överförings- och distributionsnäten med lämpliga 
ersättningsmaterial, vilket skulle genomföras i alla berörda medlemsstater enligt en bestämd 
tidsplan. Ett förslag till miniminorm för läckage kunde vara 350m3/km/år. Frankrike och i 
synnerhet GDF (Gaz de France) har uppskattat att gasförlusterna i moderna nät som använder 
material som svetsat kolstål, stål med organisk beläggning eller polyetylen kan uppgå till 
350m3/km/år, medan läckagen i rörledningsnät av gråjärn i drift uppskattades till 3.500m3/km/år. 
Såsom nämndes i avsnitt 4.3.3 har Frankrike nu börjat ersätta delar av sitt gamla gasnät. En 
andra åtgärd kunde vara att öka kontrollerna av rörledningarna. En undersökning utförd av 
CITEPA (se avsnitt 5.4) visar att en fördubblad kontrollfrekvens i Europa, ca. 800 km 
inspekterade per år (den nuvarande genomsnittliga kontrollen i EU är 400 km/år/man), kan 
resultera i en minskning av läckagen med 50 %. 
I motsats till kolkonsumtionen förväntas konsumtionen av gas öka med 60 % från år 1990 till 
2010. 
5.3.2 Förbränning 
Med tanke på förbränningens blygsamma bidrag (mindre än 3 %) finns det inget omedelbart 
behov av att vidta politiska åtgärder beträffande denna källa. I transportsektorn förväntas 
dessutom den växande användningen av katalysatorer leda till att dessa utsläpp delvis 
försvinner. 
26 
5.4 SLUTSATSER 
I sammanställningen på följande sida presenteras kommissionens idéer om ett handlingsprogram 
för att mildra effekterna av metanutsläpp i EU. De policyåtgärder för de tre huvudsektorerna 
som föreslås i de föregående avsnitten sammanfattas här. 
27 
SAMMANFATTNING AV ÅTGÄRDER ATT ÖVERVÄGA FÖR EU 
FÖR ATT MINSKA UTSLÄPP AV METAN 
JORDBRUK 
* Enterogen fermentering 
- Främjande av forskning och incitament (på nationell och EU-nivå) för utveckling 
av funktionella strategier och åtgärder. 
* Stallgödsel 
- Anaerobiska jäsningstankar och täckta gödselbassänger (lämpligtvis med 
energiutnyttjande, om uppeldning av gasen inte är möjlig). 
l:a fasen: demonstrationsprogram på lokal, regional, nationell och EU-nivå. 
2:a fasen: obligatorium fastställt på EU-nivå att installera återvinnings- och 
användningssystem för djurhållningar med mer än ett visst antal djur (antalet 
skall bestämmas). 
AVFALL 
* Generella åtgärder 
- Stöd till åtgärder på lokal, regional, nationell och EU-nivå: 
Minimering av alstringen av organiskt avfall, inklusive emballage. 
Uppmuntrande av separat insamling av organiskt avfall. 
Materialåtervinning av organiskt avfall (genom t.ex. kompostering) och 
energiåtervinning. Materialåtervinning bör, om det är lämpligt ur 
miljösynpunkt, prioriteras före energiåtervinning. Likväl kommer det att 
vara nödvändigt att beakta de miljömässiga, ekonomiska och vetenskapliga 
aspektema av båda typer av återvinning. Utvärderingen av effekterna 
kunde i vissa fall leda till att energiåtervinning prioriteras. 
- Ekonomiska incitament på nationell och EU-nivå för att främja återanvända 
produkter. 
* Nya avfallsupplag 
- EU-lagstiftning som, i brist på andra metanreducerande alternativ, kräver att nya 
anaerobiska avfallsupplag förses med system för återvinning och utnyttjande av 
metan. 
* Existerande avfallsupplag 
- EU-lagstiftning som kräver att existerande avfallsupplag förses med system för 
insamling och användning av metan, där så är möjligt. Stöd och uppmuntran till 
energiproducerande processer för återvinning av metan genom ekonomiska 
incitament på nationell och EU-nivå. I de fall då detta inte är möjligt, skall 
uppeldning av gasen uppmuntras. 
ENERGI 
* Kol 
- Rekommendation från EU till medlemsstaterna om projekt för minskning av 
CH4-utsläpp, som främjar användning av bästa tillgängliga återvinningstekniker i 
kolgruvor. 
* Naturgas 
- Fastställande av en miniminorm i EU för läckage. 
- Utökad kontroll av rörledningar på nationell nivå. 
28 
Beträffande denna föreslagna strategi kan här hänvisas till en undersökning (CITEPA) finansierad av 
EU och slutförd i november 1993. I rapporten bestämdes de framtida utvecklingstendenserna för 
metanutsläpp i EU, före utvidgningen (EU-12), för åren 2005 och 2010 på grundval av två scenarier: 
- Det första scenariot, kallat "nuvarande politik" och baserat på de rådande riktlinjerna som 
tillämpades i de olika medlemsstaterna (EU-12) år 1993, resulterar i en bedömning av 
minskningen av metanutsläppen såsom framgår av nedanstående tabell. 
- Det andra, mer ambitiösa scenariot, kallat "rekommenderat program för gemenskapen" och 
baserat på "nuvarande politik"-scenariot kompletterat med en uppsättning ytterligare åtgärder, 
påminner om den föreslagna strategin och resulterar i en andra bedömning, som visar en mer 
drastisk reduktion av metanutsläppen, såsom visas i tabellen nedan. 
Anmärkning: Den uppsättning av gemenskapsåtgärder som föreslås i denna undersökning liksom 
resultaten från utsläppsprognosema kunde enkelt överföras och extrapoleras till ett EU med 15 
medlemsstater i stället för 12, utan att ändra tendensen i de övergripande slutsatserna som framkommer 
ur dessa två scenarier. 
Det bör noteras att inom varje sektor (jordbruk, avfall, energi) kommer ett antal åtgärder, som igångsatts 
i en del medlemsstater, att leda till, eller har redan lett till, ytterligare indirekta effekter på den 
föreslagna strategin för minskning av CH4-utsläpp, fastän dessa åtgärder i sig inte är specifikt inriktade 
på denna fråga. Detta gäller i synnerhet jordbruks- och energisektorerna, där minskade metanutsläpp 
förväntas som följd av minskat boskapsbestånd på grund av den gemensamma jordbrukspolitiken å ena 
sidan och på grund av minskningen av kolproduktionen i EU efter år 2000 å andra sidan. Dessa effekter 
har medtagits i de beräknade prognoserna i CITEPA-undersökningen. 
Dessa resultat framställs i den följande sammanfattande tabellen, som visar prognoserna för minskningen 
till år 2005/2010 i jämförelse med 1990 års nivå på grundval av två scenarier: 
a) Nuvarande policy. 
b) Ytterligare gemenskapsåtgärder att överväga. 
2005 
Nuvarande 
policy 
JORDBRUK | - 7,00 % 
AVFALL | -11,1% 
ENERGI | - 18,5 % 
TOTALT | - 10,6 % 
(Källa: CITEPA, nov. \m, HU-12) 2005 
Rekommenderad 
policy 
- 24 % 
- 45 % 
- 24 % 
- 30 % 2010 
Nuvarande 
policy 
- 9,70 % 
- 14,5 % 
-25,3% 
- 14,3 % 2010 
Rekommendera 
d policy 
- 34 % 
- 60 % 
- 34 % 
- 41 % 
Såsom framgår av denna tabell kan utsläppsminskningar på 30 till 41 % förväntas till år 2005 och 2010 
i jämförelse med 1990 års nivå om det s.k. "policyåtgärder att överväga"-scenariot genomförs. Tabellen 
visar också att i detta fall, i jämförelse med "nuvarande policy"-scenariot, kunde minskningen av 
metanutsläppen t.o.m. tredubblas. Men för att undvika feltolkningar av resultaten som framlagts i 
CITEPA-undersökningen, måste läsaren vara medveten om den nuvarande bristen på kunskap om flera 
parametrar som berör metan, som t.ex. de utsläppsfaktorer för vilka de nu tillgängliga data uppvisar 
betydande osäkerheter. Denna osäkerhet återspeglas därför också i resultaten av undersökningen. 
1^ 
BILAGA 
> Figurer 
- Tabeller 
« Bibliografi 
20 
Mätaingar av globala metankoncentrationer 
"o > 
D 
•O 
i-. 
<u c o 
tö 
13 
CD 
O 
C 
o 
I 180CM 
1300-J 
8CXM 
300-4 . Moderna mätaingar 
• Siple iskärna 
A Byrd iskäma 
• Dye iskärna 
° Vostok iskärna 
8 
0 « 
O • • A 
4A 
w 108 10s 10* 1<P 10* 
År före nutid (1990 e.Kr.) « 
101 10° 
Årliga CH4-koncentrationer i atmosfären under de senaste 160 000 åren 
(härledda från iskärnor och NOAA/CMDL-provtagningsnätverket). 
Källa: Oak Ridge (1990). 
Fig 1 
ppbv = ppb = miljarddel (volym) 
3l 
Caroor Dioxide. 65% 
N i trous 
Ox i de : 5% 
CFCs: 11% 
Methane : 18% 
Beräknade på basen av koldioxidekvivalenter med användning av IPCC:s (l990a) enhet för global 
uppvärmningspotential (GPW) med en tidshorisont på 100 år. Endast antropogena utsläpp. 
1 Detta diagram syftar till att ge en allmän förståelse för metanets bidrag till en framtida 
temperaturhöjning, grundad på de GWP-värden som presenterades i IPCC (1990a). Dessa värden 
revideras dock fortlöpande på grundval av olika vetenskapliga och metodologiska omständigheter. Det 
är sannolikt att vidare undersökningar kommer att leda till att bidraget från CFC kommer att minskas 
medan bidragen från de andra gaserna förblir ungefär på samma nivå eller ökas. 
Fig 
32. 
1.7 
Miljondelar 
1.6 
fâ 
1.5 1.6 
^ 1.2 -J 
Ullllon n 
1.0" 
0.8-
0.6 Två senaste århundraden 
Î [X Förstorad framställning av de senaste tio åren Atmosfäriska data 
Data från iskärnor 
@ 
i 1 r 
1750 1800 1850 1900 1950 j* -, J1 *F u*1 ^ï3 H n1 
I Metanhalten i atmosfären ökar i en takt av 1 % per år 
J I i I i I i L J L 
1978 1980 1982 1984 1986 
Senaste tio åren 1988 1990 
Källor: Stauffer et al., 1985, Blake & Rowland, 1988. 
Fig 3 
s 
o > 1650 
1550 
1450 
1350 
1250 
1150 
1050 
950 
850 
750 
650 (a) i i i 
= DE08 
0 Plats J 
A Mizuho 
* Bergstopp (Bern) 
Bergstopp (Grenoble) 
Cape Grim 
. é ' \ ****** 
i c m o ff 1 
9 i 0.40 
0.35 
0.30 
0.25 
0.20 
0.15 
0.10 
0.05 
0 
900 1000 1100 1200 1300 1400 1500 1600 1700 1800 1900 2000 
Year e 
3 -C > 
2 
'92 *93 
(a) Koncentrationer av CH4 under de sena.ste 1000 åren härledda från antarktiska iskärnor. Direkta observationer 
av CH4-koncentrationer från Cape Grim, Tasmanien, har inkluderats för att visa på den jämna övergången från 
iskäme- till atmosfäriska mätningar. Drivhuseffekten från strålning som resultat av ökade mängder CH4 i 
förhållande till den förindustriella perioden visas på den högra axeln. Effekten av överlappning med N20 har 
korrigerats enligt IPCC(1990). (b) Globala genomsnitt av CH4-koncentrationer 1983-1993, som visar den minskade 
tillväxttakten år 1992 och 1993. 
Pi ig A 
ppbv = ppb = miljarddel (volym) 
^V 
ÅTGÄRDER 
Gasproduktion 
1 ökat gasutnyttjande 
2 Ytterligare ökat gasutnyttjande 
3 Uppeldning offshore 
Gas distribution 
4 Utbyte av gråjärnsrör 
5 Fördubblad läckagekontroll 
Stallgödsel 
6 Anpassning av stall/lager 
7 Storskalig digestion 
8 Digestion på gårdsnivå (mesofil) 
9 Digestion på gårdsnivå (kryofil) 
Avfallsupplag: återvinning av 
avfallsgas 
10 Elproduktion 
11 Förädling 
12 Uppeldning 
Avfallsupplag: minskad 
avfallsuppläggning 
13 Kompostering 
14 Fermentering 
15 Uppbränning 
Totalt 
Tabell Åtgärder för att reducera utsläpp Minskning av 
CH4-utsläpp 
kt CItyår 
11 (1 %) 
22 (2 %) 
6 (1 %) 
52 (5 %) 
9 (1 %) 
18 (2 %) 
4 (0 %) 
6 (1 %) 
12 (1 %) 
72 (7 %) 
31 (3 %) 
51 (5 %) 
5 (1 %) 
1 (0 %) 
6 (1 %) 
307 (31 %) 
av metan år 2000, e Minskning av 
CCyutsläpp 
kt CCyår 
0 
0 
-14 
0 
0 
0 
16 
16 
27 
158 
39 
0 
-2 
1 
96 
336 
tiligt besknvnmgen i Specificerade 
kostnader 
NLG/ton CH4 
-160 
-18 
1000 
4500 
3000 
0 
-120 
960 
1100 
-95 
-70 
16 
600 
1300 
15700 
detta dokument. 
Specificerade kostnader (1000 NLG/ton CH4) 
15 
10 r 1S 
• * Hs 
17 10 11 2 6 ig^V4 
* * * 
100 
Minskning av CH4 (kt CH4) 
Figur Utbudskurva för metanreducerande åtgärder år 2000 i Nederländerna. Extra/undvikta COyutsläpp har 
undantagits. Sifferuppgifterna refererar till tabell A. 
Figur 5 
3 b 
Beräkningar av aktuella metankällor och -sänkor 
(Lelieveld & Crutzen, 1993) 
Beräknade metankällor och -sänkor mt år"1 
Källor 
Naturliga källor 
Naturliga våtmarker (träsk, sumpmarker, tundra mil.) 125 + 70 
Termiter 30 ± 30 
Oceaner 10 ± 5 
Sötvatten 5 ± 5 
Destablisering av CH4-hydrater 5 ± 5 
Delsumma: naturliga källor 175 
Antropogena källor 
Risfält 70 ± 50 
Enterogen fermentering (främst idisslare) 80 ± 20 
Avfallsupplag 40 ± 25 
Eldning av biomassa 30 ± 15 
Animait avfall 25 ± 10 
Hushållsavloppsvatten 25 ± 10 
Kolgruvor 35 ± 10 
Gas- och oljeborrning, gasventilering, gastransport 80 ± 45 
Delsumma: antropogena källor 385 
Totalt alla källor 560 ± 90 
Sänkor 
Reaktion med OH i troposfären 455 ± 50 
Avlägsnande av jordlager 30 ± 25 
Reaktioner med OH, Cl och O ('D) i stratosfären 45 ± 10 
Totalt alla sänkor 530 ± 85 
ökning i atmosfären10 30 ± 5 
Tabell 1 
Baserad på ökningsmått av CH4-koncentrationer. 
3fc> 
Sammanfattning av CORINAIR 1990 
(Antropogena källor) 
CH4 i ton 
Offentlig kraftproduktion, 
samproduktion och 
ornrådesuppvärrning 
Förbränning i bostads-, 
kommersiella och offentliga 
byggnader 
Industriell förbränning 
Produktionsprocesser 
Utvinning och distribution 
av fossila bränslen 
Lösningsmedel 
Vägtransporter 
Övriga mobila 
källor/maskiner 
Avfallshantering och 
-disponering 
Jordbruk 
Corinair 1990 
Totalt per medlemsstat A 
100 
7800 
1200 
NE 
91600 
0 
2700 
IE 
311000 
202600 
617000 B 
137 
3958 
2718 
14118 
42437 
0 
9161 
0 
4620 
262564 
339703 DK 
866 
6106 
710 
40 
11938 
0 
1811 
1056 
121600 
263123 
407250 D 
6000 
112000 
10000 
6000 
1547000 
-
70000 
2000 
2249000 
2052000 
6054000 F 
1100 
149900 
6600 
5900 
310100 
0 
22300 
600 
739500 
1611200 
2847200 FL 
1100 
6500 
2100 
AZ 
100 
NE 
1880 
7550 
67100 
163000 
249330 GR 
963 
21 
25 
1413 
363756 
0 
3733 
876 
202467 
362674 
935928 I 
3803 
16733 
9527 
7614 
347460 
0 
25229 
8154 
1302802 
1764207 
3485529 BRL 
0 
3580 
200 
0 
10180 
0 
1160 
40 
138340 
642610 
796110 L 
3 
426 
37 
0 
1628 
0 
172 
14 
3838 
17650 
23768 NL 
550 
1900 
1600 
8100 
940 
20 
6400 
160 
378000 
520000 
917670 ES 
8912 
44174 
7300 
3880 
683662 
0 
11446 
1629 
506711 
874158 
2141872 P 
356 
6913 
2904 
1547 
1978 
0 
1391 
169 
35180 
203662 
254100 S 
938 
9608 
4173 
14 
0 
NE 
12718 
3498 
179755 
205078 
415782 UK 
200 
500 
0 
0 
1210500 
0 
10500 
300 
1088000 
1076100 
3386100 
LM Tabell 2 
Sammanfattning av CORINAIR 1990 
(Antropogena källor) 
CH4 i kiloton (1000 ton) Totalt for EU Totalt för EU 
per sektor per sektor (%) 
Offentlig kraftproduktion, 
samproduktion och områdesuppvärming 25 0,11 
Förbränning i bostads-, kommersiella och 
offentliga byggnader 370 1,62 
Industriell förbränning 49 0,22 
Produktionsprocesser 49 0,21 
Utvinning och distribution av fossila 
bränslen 4623 20,21 
Lösningsmedel 0,02 0 
Vägtransporter 181 0,79 
Andra mobila källor/maskiner 26 0,11 
Avfallshantering och -disponering 7328 32,04 
Jordbruk 10221 44,69 
Corinair 1990 
Totalt for EU 22872 100 
Tabell 3 
3gr 
TEKNISKA ALTERNATIV FOR REDUCERING AV METANUTSLAPP 
TEKNISKA ALTERNATIV 
JORDBRUK 
Enterogen fermentering 
Minskning av boskapsbetånd 
Effektivare foderomvandling 
Ökad animal produktivitet 
Stallgödsel 
Täckta bassänger 
Jäsningstankar 
AVFALLSHANTERING OCH -DISPONERING 
Avfallsupplag 
Anaerobisk avfallsupplagsskötsel: 
metanåtervinning och -utnyttjande 
Aerobisk avfallsupplagsskötsel 
Semiaerobisk avfallsupplags-skötsel 
Minskad uppläggning av avfall 
ENERGI 
Kolbrytning 
Förbättrad återvinning av fyllda 
gruvgångar 
Luftning före brytningen 
Utnyttjande av ventilationsluft 
Naturgas 
Minskade direktutsläpp & uppeldning 
Förbättrad läckagekontroll & 
rörledningsreparationer CH4-
REDUKTION 
max % 
10 - 20 % ? 
5 - 30 % 
upp till 80 % 
upp till 70 % 
30 - 70 % 
över 80 % 
upp till 50 % 
upp till 100 % 
20 - 50 % 
upp till 70 % 
10 - 90% 
upp till 50 % 
upp till 80 % TILLGÄNGLIGHE 
T 
Tillgänglig 
Tillgänglig 
Tillgänglig 
Tillgänglig 
Tillgänglig 
FoU 
Tillgänglig 
Tillgänglig 
Tillgänglig 
Tillgänglig 
FoU 
Tillgänglig 
Tillgänglig KOSTNAD 
? 
Låg 
Låg/medel 
Låg/medel 
Medel 
Hög 
Medel 
Låg/medel 
Låg 
Medel/hög 
Låg/medel 
Låg 
Låg/medel 
Tabell 4 
y\ 
LITTERATUR 
1. US EPA-Global Change Division .Anthropogenic methane emissions in the United States 
Estimates for 1990. Report to congress. April 1993 
2. Steele, L.P., E.J. Dlugokencky, P.M. Lang, P.P. Tan, R.C. Margin, and K.A. Massarie 1992. 
"Slowing down of the global accumulation of atmospheric methane during the 1980" Nature. Volume 358. 
July 23, 1992. 
3. National Laboratory/The Carbon Dioxide information Analysis Center. 1992. 
Trends'91. U.S. Department of Energy, Atmospheric and Climate Research Division. 
4. IPCC (Intergovernmental Panel on Climate Change). 1990. 
Climate Change : The IPCC Scientific Assessment. Report Preparated for Intergovernmental Panel on 
Climate Change by Working Group 1. 
5. IPCC (Intergovernmental Panel on Climate Change). 1992. Climate Change 1992 : The supplementary 
Report to the IPCC Scientific Assessment. Report prepared for Intergovernmental Panel on Climate Change 
by Working Group 1. 
6. Högan, K.B., J.S. Hoffman, and A.M. Thompson "Methane on the Greenhouse Agenda" Nature Vol. 354. 
November 21, 1991. 
7. BOUSCAREN R., HOULLIER Ch., CROZET B. 
"Possibilities of control of Greenhouse gases emissions other than C02 in the European Community" -
Volume 1 : methane-September 1992. 
8. US EPA-Global Change Division. Options for reducing Methane emissions Internationally. 
Vol. 1 : Technological options for reducing methane emissions.Report to congress - July 1993. 
9. KB. HOGAN 
Methane reductions are cost - effective approach for reducing emissions of greenhouse gases. International 
Workshop Methane and Nitrous oxide - Amersfoort - Netherlands -February 1993. 
10. C. EBERT - A. ROSLAND 
"Methane emissions from oil and natural gas systems" 
Paper for the International Workshop -Amersfoort-Netherlands- February 93. 
11. British gas Pic. 
"Methodology for determining emissions of methane from the onshore U.K. natural gas industry". Watt 
committee working party on methane emissions. January 1993. 
12. A.R. VAN AMSTEL, R.J. SWART, M.S. KROL, J.P. BECK, A.F. BOWMAN and K.W. VAN DER 
HOEK 
"Methane the other greenhouse gas - research and policy in the Netherlands" 
RIVM - April 1993. 
13. D. DE JAGER, K. BLOK 
"Cost-effectiveness of emission-reducing measures for methane in the Netherlands" 
ECOFYS - May 1993. 
14. US/Japan Working Group on Methane 
i+D 
"Technological options for reducing methane emissions. Background document of the response strategies 
working group". 
United States Environmental Protection Agency (US-EPA), Washington, 1992. 
15. G. MAXWELL 
"Will gas-to-Energy Work at your Landfill ?" 
Solid Waste and Power - June 1990. 
16. R.A. LENG 
"Improving ruminant production and reducing methane emissions from ruminants by strategic 
supplementation". US. EPA - Air and Radiation - June 1991. 
17. OECD 
"Preliminary IPCC National GHG inventories : in-dept review - Part III 
IPCC - Working Group I - Bracknell - UK - April 1993. 
18. J. FENGER, J. FENHANN, N. KILDE 
"Danish Budget for Greenhouse gases". Nordisk Ministerrad - 1990. 
19. D. GUSBIN - COHERENCE 
"Computation of energy related methane and nitrous oxide emissions with HECTOR model". 
CEC DG XVII - contract N° 4.1032/E/92 - 16 - May 1993 
20. GERMAN MINISTER OF ENVIRONMENT 
"Report from the German Government to the Commission of the European Communities on the national 
programme to reduce energy-related emissions of C02 and other greenhouse gases by 2005". ref: 
XI/351/92-EN 
21. SELZER 
"Die Rolle des Methans in einer stratégie zur Begrenzung des Klimaänderung" 
VDI-GET - Tagung : Klimabeeinflussung durch den Menschen III. Dusseldorf 1992. 
22. This Common Inheritance. 
The second year report. 
Britain's environmental strategy. LONDON HM50 - October 1992 
23. EUROGAS 
Private Communication March 1993. 
24. BELGIAN ENVIRONMENT MINISTER - LAURETTE ONKELINX 
Letter to Mr Ripa di Meana concerning the Belgian national programme to limit emissions of C02 and 
other greenhouse gases. Ref. XI/568/92 - EN 
25. DANISH PERMANENT REPRESENTATION TO THE EUROPEAN COMMUNITIES 
"Report on the Danish national programmes to limit emissions of C02 and other greenhouse gases". April 
1992 -ref N° 400.T.3-11. 
26. J. HEYER 
STUDIE C: Methan. Studi en Programm "Landwirtschaft" der Enquête - Kommission des Deutschen 
Bundestages "Schutz der Erdatmosphäre". 
27. MINISTRY OF ENVIRONMENT- HELLENIC REPUBLIC 
"National programme for the reduction of C02 emissions" 
December 1992 - ref XI/6/93.EN. 
^\ 
28. SPANISH STATE SECRETARY FOR ENVIRONMENTAL AND WATER POLICY, MINISTRY OF 
TRANSPORT AND PUBLIC WORKS 
"National programme to limit C02 emissions". July 1992 - ref XI/566/92-EN 
29. FRENCH MINISTRY OF ENVIRONMENT 
"Premiers éléments pour un programme français de lutte contre l'effet de serre". March 1993. 
30. F. MOISAN, D. SA VANNE, Ph. CHARTIER 
"Prévention des émissions de gas à effets de serre en France, à l'horizon 2010 la priorité ne réside pas 
seulement dans le domaine de l'énergie" 
World Energy Council - 15 th Congress - Division 1. TS/S.T.12. Madrid - Sept. 20-25, 1992. 
31. IRISH DEPARTMENT OF THE ENVIRONMENT 
"Ireland - Climate change - C02 abatement strategy". December 1992. 
32. DUTCH MINISTRY OF HASING, PHYSICAL PLANNING AND ENVIRONMENT 
"Measures taken within the Netherlands National Programme on Climate Change". April 1992. 
33. IPCC 
Climate Change. The IPCC Response strategies. Island Press. UK. 1991 
34. IPCC 
Climate Change 1992 - The supplementary report to the IPCC Scientific assessment. 
Cambridge University Press. 1992 
35. CEC - DIRECTORATE GENERAL FOR ENERGY 
Energy in Europe - A view to the future. Special issue - september 1992. 
36. ENERGY FOR A NEW CENTURY 
Working document n° 3.1. Conventional Wisdom (May 1990). 
37. OECD. Environmental data. Compendium 1991. 
38. Strategies for limiting methane - CITEPA 
Final report - Contract N° B92/4 - 3040/16177 Nov. 1993 Bénédicte Oudart 
39. IPCC Workshop Proceedings, Amersfoort Feb. 1993 
Methane and Nitrous oxide. Methods in national emissions inventories and options for control. 
40. International Symposium Proceedings. Maastricht - Dec. 1993 
Non-C02 Greenhouse Gases. Why and how to control? 
41. IEA/OECD Scoping Study - 1994-
Energy and Environmental technologies to respond to global Climate Change concerns 
42. IPCC Scientific Assessment Working Group 
Report 1994 - Radiative forcing of climate change. 
43. INC-FCCC Eleventh session New-York, 6-17 February 1995 
First review of information communicated by each party included in Annex I to the convention. 
44. COP First session Berlin 28 March - 7 April 1995 
First review of information communicated by each party included in Annex I to the convention. Additional 
communications. 
H-l 

ISSN 1024-4506 
KOM(96) 557 slutlig 
DOKUMENT 
SV 14 11 
Katalognummer : CB-CO-96-567-SV-C 
ISBN 92-78-11408-1 
Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer 
1.-2985 Luxemburg 
i\^