KOMMISSIONENS FÖRSLAG PARLAMENTETS ÄNDRINGAR
Ändring 12
Artikel 3f (ny)
Artikel 3f
En ledamot av Europaparlamentet samt företrädare för den
fiskesektor som bedriver fiske enligt detta avtal får delta somobservatörer i den enligt avtalets artikel 10 inrättade gemen-samma kommitténs möten och arbete.
Ändring 13
Artikel 3g (ny)
Artikel 3g
Kommissionen skall informera Europaparlamentet om alla
initiativ som syftar till att ändra avtalets innehåll, inbegripetprotokollet, faktabladen och bilagorna.
P6_TA(2006)0202
Kontroll av gemenskapsrättens tillämpning (2003-2004)
Europaparlamentets resolution om kommissionens tjugoförsta och tjugoandra årsrapport om
kontrollen av gemenskapsrättens tillämpning (2003 och 2004) (2005/2150(INI))
Europaparlamentet utfärdar denna resolution
—med beaktande av kommissionens tjugoförsta och tjugoandra årsrapport (KOM(2004)0839 och
KOM(2005)0570),
—med beaktande av kommissionens arbetsdokument (SEK(2004)1638 och SEK(2005)1446 och 1447),
—med beaktande av artiklarna 45 och 112.2 i arbetsordningen,
—med beaktande av betänkandet från utskottet för rättsliga frågor och yttrandet från utskottet för fram-
ställningar (A6-0089/2006), och av följande skäl:
A. I sina årsrapporter redovisar kommissionen i vilken utsträckning medlemsstaterna införlivat gemen-
skapens direktiv med sin nationella lagstiftning. Syftet är att säkra en effektiv kontroll av att EU:s lagstift-ning faktiskt tillämpas. Enligt den tjugoförsta årsrapporten pågick 3 927 överträdelseärendenden 31 december 2003, inklusive 1 855 ärenden där förfarandet hade inletts, 999 ärenden där ett moti-verat yttrande hade avgetts, 411 ärenden där talan väckts inför EG-domstolen och 69 ärenden (av vilka
40 gällde miljöområdet) där förfaranden enligt artikel 228 i EG-fördraget hade inletts.
B. För en korrekt kontroll av att gemenskapens lagar tillämpas krävs inte bara en kvantitativ beräkning av
hur stor del av lagstiftningen som införlivats i den nationella lagstiftningen, utan också en utvärdering av
införlivandets kvalitet och av de sätt som används för att faktiskt gemenskapsrätten.7.12.2006 C 297 E/122 Europeiska unionens officiella tidning
Tisdag, 16 maj 2006SV
C. En korrekt och snabb tillämpning av gemenskapslagstiftningen är en integrerad och viktig del av ”bättre
lagstiftning”. Klara och välskrivna lagar är en nödvändig förutsättning för en god tillämpning av gemen-
skapsrätten i hela EU. Lagstiftningens kvalitet och tydligheten när det gäller medlemsstaternas skyldig-heter är inte alltid tillfredsställande på grund av att lagstiftningen i många fall är en följd av olika poli-tiska kompromisser.
D. Kommissionen kan anpassa de metoder den använder för att utföra sitt uppdrag effektivt och införa
nyheter som syftar till att förbättra tillämpningen av gemenskapsrätten.
E. Kommissionen arbetar för närvarande med att anpassa befintliga förfaranden och göra dem snabbare
och effektivare. Detta är emellertid inte ett tillräckligt skäl för att inte i tid skicka begärd information omde sammanlagda resurser som avsatts för överträdelser i berörda generaldirektorat och generalsekretariat.
F. Antalet klagomål som avser överträdelser av gemenskapsrätten visar att EU-medborgarna spelar en avgö-
rande roll för gemenskapsrättens tillämpning, och att möjligheterna att på ett tillfredsställande sätt mötaderas oro är viktiga för Europeiska unionens trovärdighet.
G. Klagomål från medborgarna är inte bara symbolhandlingar när man bygger upp ett ”medborgarnas
Europa”, utan de utgör ett billigt och effektivt redskap för att övervaka gemenskapsrättens tillämpning.
H. Ett effektivt rättsligt skydd och en enhetlig tillämpning och tolkning är viktiga inslag i gemenskapsrätten.I. Europaparlamentet mottog kommissionens tjugoandra årsrapport först i januari 2006. På grund av
denna försening kommer endast ett fåtal hänvisningar att göras till den rapporten i denna resolution.
Kärnan i analysen kommer att avse kommissionens tjugoförsta årsrapport om gemenskapsrättenstillämpning under 2003.
1. Europaparlamentet är övertygat om att samtliga EU:s institutioner måste behandla frågan om kontroll
av tillämpningen seriöst och öppet och prioritera den med större övertygelse, framför allt med tanke på den
vikt man under senare tid lagt vid det överhängande behovet av att minska mängden gemenskapslagstiftningoch lagstiftningsinitiativ.
2. Europaparlamentet insisterar på att en minskning av antalet lagar måste kompenseras av att man lägger
större vikt vid tillämpningen. Parlamentet understryker att klagomål är ett billigt och effektivt sätt att över-
vaka tillämpningen av gemenskapens lagar och uppmanar kommissionen att tillse att åtminstone en del av
de resurser som tidigare avsattes för utarbetande och uppföljning av lagstiftning nu bör avsättas för eneffektiv och korrekt tillämpning av den befintliga gemenskapslagstiftningen i de olika behöriga enheter somhanterar individuella klagomål och överträdelseärenden.
3. Europaparlamentet är övertygat om att även parlamentets olika utskott bör uppmärksamma frågan om
tillämpning av gemenskapens lagstiftning, och i synnerhet att den ansvariga föredraganden bör spela en akti-vare roll när det gäller att övervaka att gemenskapens lagstiftning genomförs i medlemsstaterna. De regel-bundna sammanträden om tillämpning som organiseras av utskottet för miljö, folkhälsa och konsument-frågor kan i det sammanhanget vara en förebild.
4. Europaparlamentet är medvetet om att denna resolution inte rör kommittéförfarandet, och betonar att
den frågan därför bör bli föremål för en särskild resolution.
5. Europaparlamentet understryker att artikel 211 i EG-fördraget ger kommissionen det institutionella
ansvaret för att övervaka tillämpningen av bestämmelserna i fördraget och av bestämmelser som antagits av
institutionerna med stöd av fördraget, och att artikel 226 i EG-fördraget ger kommissionen rätt att vidta
åtgärder mot medlemsstater som inte uppfyller sina fördragsenliga skyldigheter.7.12.2006 C 297 E/123 Europeiska unionens officiella tidning
Tisdag, 16 maj 2006SV
6. Europaparlamentet konstaterar att de viktigaste problemen i samband med överträdelseförfarandet (ar-
tiklarna 226 och 228 i EG-fördraget) är förfarandets längd (54 månader i genomsnitt från det att klagomålet
diarieförs och till dess talan väcks i domstolen) och den begränsade tillämpningen av artikel 228.
7. Europaparlamentet konstaterar att kommissionen organiserar fyra sammanträden per år för att besluta
om överträdelseförfaranden och att samtliga beslut (från att skicka den första formella underrättelsen, som
syftar till att inhämta information från medlemsstaten i fråga, till beslutet att väcka talan i EG domstolen)
fattas av kommissionärskollegiet. Samtidigt som parlamentet inser vikten och behovet av ett kollektivt ingri-pande i de olika överträdelsefaserna, föreslår parlamentet att man noga bör överväga möjligheten att detinterna förfarandet förkortas i inledningsskedet genom att varje enskild kommissionsledamot ges behörighetatt skicka formella underrättelser till medlemsstaterna inom sina respektive kompetensområden, enligt
samma system som för övrigt tillämpas redan nu om en medlemsstat inte har införlivat gemenskapens
lagstiftning i den nationella lagstiftningen inom den utsatta tidsfristen.
8. Europaparlamentet konstaterar de nationella domstolarnas bristande samarbetsvilja i de flesta medlems-
stater, där domstolarna fortfarande är ovilliga att tillämpa principen om gemenskapsrättens företräde.
9. Europaparlamentet välkomnar kommissionens meddelande om bättre övervakning av EG-rättens
tillämpning (KOM(2002)0725), där olika åtgärder för att uppnå meddelandets syfte anges.
10. Europaparlamentet beklagar trots detta att kommissionen inte har presenterat en strukturerad och
detaljerad uppföljning av vissa av de åtaganden som angavs i ovan nämnda meddelanden, till exempel att
”när årsrapporten om kontrollen av gemenskapsrättens tillämpning behandlas av kommissionen (i juni)kommer en utvärdering att göras av hur prioritetskriterierna används”.
11. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att göra en särskild utvärdering av tillämpningen av de
kriterier som anges i ovan nämnda meddelande för att bedöma om en sådan rutin verkligen behövs och inte
riskerar att i alltför hög grad inskränka syftet med överträdelseförfarandet, för vilket fördraget inte nämnernågon hierarki. Parlamentet uppmanar kommissionen att utvärdera om en enkel ökning av de tillgängligaresurserna i de mest utsatta generaldirektoraten inte skulle vara att föredra i syfte att förbättra kapaciteten attfölja upp klagomål. Parlamentet påpekar att det behövs juridiska experter inom de kommissionsavdelningar
som har hand om rättsakters införlivande, för att analysera om alla införlivanden av lagstiftningen verkligen
har genomförts ordentligt. Man kan inte enbart förlita sig på ett automatiskt konkordanssystem för att analy-sera om en rättsakt införlivats.
12. Kommissionen uppmanas hålla Europaparlamentet informerat om resultaten av sådana utvärderingar.
Parlamentet insisterar på att prioriteringarnas utformning inte får leda till färre svar på medborgarnas
klagomål, och uppmanar kommissionen att samråda med parlamentet om alla eventuella ändringar av prio-ritetskriterierna.
13. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att låta rättssamhällets principer och medborgarnas erfa-
renheter gå före alla rent ekonomiska kriterier och värderingar. Parlamentet uppmanar kommissionen att
noggrant övervaka respekten för de grundläggande friheterna och de allmänna principerna i fördraget,liksom respekten för förordningar och ramdirektiv. Parlamentet uppmanar även kommissionen att användasekundärlagstiftningen som referenskriterium för att avgöra om det föreligger ett brott mot de grundläg-gande friheterna.
14. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att utvärdera samarbetet med medlemsstaterna i enlighet
med artikel 10 i EG-fördraget, mot bakgrund av att de flesta medlemsstater inte är redo att göra särskiltmycket för att förbättra tillämpningen av gemenskapslagstiftningen, vilket bekräftades av förhandlingarnabeträffande det interinstitutionella avtalet av den 16 december 2003 om bättre lagstiftning (
1), när rådet
vägrade göra några åtaganden i frågor som gällde införlivande och tillämpning. Parlamentet förklarar sig
stödja återupptagna förhandlingar med rådet i denna fråga i syfte att ändra det interinstitutionella avtalet.
15. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att omvärdera sin förlåtande attityd gentemot medlems-
staterna när det gäller tidsfrister för att skicka in begärd information till kommissionen, anta och meddelanationella genomförandeåtgärder och korrekt tillämpa gemenskapens lagstiftning på nationell, regional eller
lokal nivå.7.12.2006 C 297 E/124 Europeiska unionens officiella tidning
Tisdag, 16 maj 2006SV
(1) EUT C 321, 31.12.2003, s. 1.
16. Europaparlamentet konstaterar att medlemsstaterna har beslutat inrätta särskilda strukturer för att ta
ansvar för tillämpningen. Parlamentet välkomnar kommissionens insatser för att stödja inrättandet av lämp-
liga samordningspunkter i varje medlemsstat i syfte att förbättra hela införlivande- och tillämpningspolitikenoch effektiviteten i överträdelseförfarandets prejudiciella fas. Parlamentet föreslår att medlemsstaterna intebara bör upprätta tekniska strukturer, utan också utse politiska befattningshavare med ansvar för överträdel-sepolitiken på nationell nivå.
17. Europaparlamentet påpekar att intresset för organisatoriska frågor och kommunikationsflöden inte får
dölja att många fall av felaktigt införlivande är ett resultat av att lagstiftningen håller dålig kvalitet och åter-
speglar medlemsstaternas medvetna försök att undergräva gemenskapens lagstiftning av politiska, administ-rativa och ekonomiska skäl. Parlamentet påpekar i detta sammanhang att kommissionens praxis går ut påatt man nöjer sig med en försenad åtgärd från medlemsstaternas sida för att på så sätt kunna avsluta överträ-delseförfarandet. Parlamentet uppmanar kommissionen att begära att medlemsstaterna garanterar att den
gemenskapsbestämmelse som har överträtts tillämpas retroaktivt, så att alla följder av överträdelsen rättas till
och talan omedelbart väcks enligt artikel 228 i EG-fördraget i fall av fortsatt underlåtenhet att följa bestäm-melserna.
18. Europaparlamentet konstaterar att problemlösningsnätverket för den inre marknaden (Solvit) har visat
sig effektivt på den inre marknaden som en kompletterande icke-judiciell mekanism som har ökat det frivil-liga samarbetet mellan medlemsstaterna. Parlamentet anser emellertid att sådana mekanismer inte får
betraktas som en ersättning för överträdelseförfaranden som är avsedda att tvinga medlemsstaterna att till-
ämpa gemenskapsrätten. Parlamentet uppmanar medlemsstaterna att tilldela större mänskliga och ekono-miska resurser till de egna nationella kontaktpunkterna i Solvit-nätverket.
19. Europaparlamentet anser att det är av avgörande betydelse att lagstiftningen utarbetas på ett sätt som
gör den lättare att tillämpa. Det är även viktigt att medborgarnas förståelse av gemenskapslagstiftningenförbättras. Europaparlamentet föreslår därför att det skall ingå en sammanfattning för medborgarna i form
av en informell motivering till alla rättsakter.
20. Europaparlamentet är övertygat om att bättre disciplin krävs, framför allt efter utvidgningen, för att
undvika alltför långa förseningar och kvarstående kvalitetsskillnader i det nationella införlivandet, även omdet är viktigt att ägna tid och kraft åt att utveckla dialogen med medlemsstaterna och förbättra stödet tilldem för att underlätta ett snabbt och korrekt införlivande av gemenskapslagstiftningen.
21. Europaparlamentet anser att en särskild klausul som tvingar medlemsstaterna att utarbeta en jämförel-
setabell när EU:s direktiv införlivas bör införas systematiskt i alla nya direktiv som antas.
22. Europaparlamentet konstaterar att cirka 41 procent av alla nya direktiv under 2004 innehöll bestäm-
melser om en jämförelsetabell under 2004. Parlamentet anser att Europaparlamentet, i sin egenskap avmedlagstiftare, bör stödja förslag om att införa bestämmelser i direktiven som tvingar medlemsstaterna attanvända jämförelsetabellerna för sina meddelanden. Parlamentet uppmanar kommissionen att regelbundetrapportera till parlamentet om tillämpningen av sådana bestämmelser.
23. Europaparlamentet välkomnar de insatser som vissa av kommissionens generaldirektorat –framför allt
GD Miljö –gjort för att förbättra jämförelsekontrollen av vissa direktiv, framför allt efter utvidgningen. Parla-
mentet uppmanar kommissionen att på sin webbplats offentliggöra de studier som begärts av de olika gene-raldirektoraten om utvärdering av de nationella genomförandeåtgärdernas överensstämmelse med gemen-skapens lagstiftning.
24. Europaparlamentet konstaterar att det finns flera olika förfaranden tillgängliga för att hantera bristande
överensstämmelse och att sådana förfaranden ibland upprepas utan att man uppnår målet att övertyga
medlemsstaten i fråga att ändra sina införlivandebestämmelser. Parlamentet understryker att förseningar i
förfarandet i sådana fall kan bli mycket skadliga för medborgarna, eftersom fokus inte ligger på enskilda fall,utan snarare återspeglar ett allmänt problem. Parlamentet uppmanar därför kommissionen att inta enhårdare attityd vid fall av underlåtenhet att meddela genomförandeåtgärder och bristande överensstämmelsemellan nationella genomförandeåtgärder och gemenskapens lagstiftning, och fullfölja de olika stegen iartikel 226-förfaranden enligt EG-fördraget enligt fasta, icke förhandlingsbara tidsfrister, som har kodifierats
genom särskilda icke-bindande instrument (meddelanden och riktlinjer), för att så snart som möjligt komma
fram till åläggande av viten enligt artikel 228 i EG-fördraget.7.12.2006 C 297 E/125 Europeiska unionens officiella tidning
Tisdag, 16 maj 2006SV
25. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att offentliggöra en förteckning över de direktiv som har
det sämsta resultatet vad gäller tillämpningen och att förklara vad som enligt kommissionen är anledningen
till detta. Parlamentet påminner om att medlemsstaterna enligt domstolens rättspraxis och artikel 10 i EG-fördraget åläggs att inrätta en lämplig, effektiv och proportionerlig sanktionsmekanism, som skall avskräckafrån brott mot gemenskapsbestämmelserna. Parlamentet anser att underlåtelse att anta en effektiv sanktions-mekanism bör stävjas med nödvändig stränghet inom ramen för överträdelseförfarandet.
26. Europaparlamentet konstaterar att de nuvarande förfarandena inte ger medborgarna några rättigheter
förutom att inge klagomål och att kommissionen i sin roll som fördragens väktare har stor frihet när detgäller att bedöma om den skall registrera ett klagomål och inleda förfaranden. Parlamentet anser att varkennågra bestämmelser i fördraget eller domstolens rättspraxis förbjuder att man genom lämpliga lagstiftnings-instrument ger ytterligare rättigheter åt klaganden, och uppmanar således kommissionen att bemöda sig om
att anta sådana instrument. Parlamentet är övertygat om att denna viktiga och exklusiva rätt måste åtföljas
av ett krav på öppenhet och ansvarighet vad gäller skälen till att vissa beslut fattas, framför allt beslut om attinte driva klagomålsärenden.
27. Europaparlamentet välkomnar kommissionens meddelande till Europaparlamentet och
Europeiska ombudsmannen om klagandens ställning i ärenden om överträdelser av gemenskapsrätten (KOM
(2002)0141).
28. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att respektera principen som anges i det meddelandet att
samtliga klagomål som kan tänkas påtala en verklig överträdelse av gemenskapsrätten och som mottas avkommissionen måste diarieföras, utan undantag, om de inte faller under de exceptionella omständigheter
som anges i artikel 3 i bilagan till meddelandet. Parlamentet konstaterar att Europeiska ombudsmannen
nyligen mottagit klagomål som avser just utebliven registrering av klagomål och för närvarande undersökerdem. Parlamentet uppmanar kommissionen att regelbundet lägga fram en rapport för parlamentet om fall avutebliven registrering av klagomål, på grundval av det ovannämnda meddelandet.
29. Europaparlamentet konstaterar att den i sagda meddelande angivna tidsfristen på ett år från det att ett
klagomål diarieförs och till dess en formell underrättelse skickas eller beslut om att avsluta fallet fattas äralltför lång. Parlamentet beklagar dessutom att tidsfristen inte alltid respekteras, vilket lämnar den klagande iett tillstånd av oacceptabel osäkerhet. Parlamentet uppmanar därför kommissionen att skicka formella under-rättelser, som inte innebär några ”förhandlingar” med medlemsstaterna, kort efter det att klagomålet diarie-
förts, och att bemöda sig om att snabbt fortsätta förfarandet inom korta och icke förlängbara tidsfrister,
förutom i exceptionella fall.
30. Europaparlamentet uppmanar samtliga kommissionens tjänsteenheter att hålla de klagande –och i
förekommande fall även berörda parlamentsledamöter –väl informerade om hur deras ärenden har utveck-
lats i anslutning till att varje i förväg fastställd tidsfrist löper ut (formella underrättelser, motiveradeyttranden, talan i domstolen) samt att motivera sitt beslut och kommunicera detta i detalj till den klagande i
enlighet med de principer som anges i kommissionens meddelande från 2002. Detta skall alltid göra det
möjligt för den klagande att inkomma med ytterligare synpunkter (informationen bör omfatta de skäl somanförts av den berörda medlemsstaten, framför allt i ärenden där kommissionen tänker avskriva klagomålet).
31. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att införa ett särskilt förfarande som medger att den
klagande och den berörda parlamentsledamoten får tillgång till dokumentationen och innehållet i den korre-
spondens som utväxlats med medlemsstaten.
32. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att tillhandahålla specifika uppgifter om respekten för de
tidsfrister som anges i kommissionens interna manual för operativa förfaranden, som endast kan erhållasinformellt. Parlamentet upprepar vikten av att fastställa tidsfrister för att skicka svar till den klagande och för
att skicka en formell underrättelse från den dag ett klagomål diarieförs.
33. Europaparlamentet konstaterar att förfaranden som inletts enligt artikel 228 i EG-fördraget har lett till
domar i EG-domstolen i endast tre fall. Parlamentet välkomnar kommissionens meddelande om tillämp-ningen av artikel 228 i EG-fördraget (SEK(2005)1658). I det meddelandet förtydligas och utvecklas kommis-
sionens policy att uppmana EG-domstolen att ålägga en medlemsstat som underlåter att följa domstolens
dom att betala ett periodiskt vitesbelopp och ett engångsbelopp.7.12.2006 C 297 E/126 Europeiska unionens officiella tidning
Tisdag, 16 maj 2006SV
34. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att klart ange att alla ärenden som redan är föremål för
formella underrättelser och motiverade yttranden enligt artikel 228, samt alla de ärenden som för närva-
rande omfattas av artikel 226-förfaranden, kommer att omfattas av denna nya policy (om inte ärendet löstsinnan talan väcks i EG-domstolen), i enlighet med dess meddelande från 2005.
35. Europaparlamentet påminner om att framställningar som inges av enskilda personer till kommis-
sionen, Europeiska ombudsmannen och Europaparlamentets relevanta utskott bör sporra EU-institutionernaatt utvärdera hur gemenskapsrätten tillämpas på nationell och europeisk nivå.
36. Europaparlamentet upprepar sin uppfattning att gemensamma arrangemang för nära samarbete och
övervakning mellan kommissionen, rådet, Europeiska ombudsmannen och parlamentets berörda utskott ärav avgörande betydelse för att garantera effektiva ingripanden i alla ärenden där framställaren på goda
grunder har klagat på en överträdelse av gemenskapsrätten.
37. Europaparlamentet betonar att kommissionen i sina framtida årsrapporter måste lämna uppgifter som
exakt avspeglar det viktiga och påtagliga bidrag som framställningarna utgör för kontrollen av gemenskaps-
rättens tillämpning, och upprepar den begäran som framförs i parlamentets resolution av den 9 mars 2004(
1) om att kommissionen skall införa ett kapitel som uteslutande ägnas åt framställningar i sina årsrapporter.
38. Europaparlamentet anser att det är nödvändigt att framställarnas processuella rättigheter fastställs på
ett liknande sätt som klagandes rättigheter, vilka fastställs i kommissionens meddelande från 2002, och anseratt förfarandemässiga frågor när det gäller den parallella behandlingen av klagomål och framställningarmåste klargöras och att samordningen mellan de berörda tjänsteavdelningarna måste förbättras ytterligare så
att utskottet för framställningar kan se till att framställarnas rättigheter respekteras.
39. Europaparlamentet konstaterar genom erfarenhet att det är svårt för medborgare som inger framställ-
ningar till parlamentet att åberopa de rättigheter som härrör från gemenskapslagstiftningen inför nationella
domstolar och att erhålla gottgörelse för förlust eller skador som uppstått på grund av medlemsstaters över-trädelser av gemenskapsrätten.
40. Europaparlamentet beklagar kommissionens ovilja att utreda tidigare påstådda överträdelser av
gemenskapsrätten som sedan har rättats till, såsom de som tas upp i framställningarna om ”Equitable Life”
och”Lloyds of London”, och uppmanar kommissionen att utreda sådana ärenden när de påstådda försum-
melserna sägs ha orsakat enskilda personer skada, eftersom resultatet av sådana utredningar kan vara tillmycket stor hjälp för medborgarna för att de skall kunna erhålla ersättning genom lämpliga juridiska
kanaler.
41. Europaparlamentet anser att det är nödvändigt att undersöka möjligheterna att förbättra förfarandena
på interinstitutionell nivå för att tillhandahålla EU-medborgarna effektivare icke-juridiska medel för gottgö-relse, som en naturlig följd till rätten att inge framställningar enligt fördraget, och föreslår i detta avseendeatt inrättandet av en organisation liknande ”Solvit” inom Europaparlamentet bör övervägas, vars funktion
skulle vara att bistå ledamöterna i utredningar som rör rättsliga frågor.
42. Europaparlamentet uppmanar till ökat samarbete mellan de nationella parlamenten och Europaparla-
mentet och deras respektive parlamentsledamöter för att främja en effektivare granskning av EU-frågor pånationell nivå. Parlamentet anser att de olika nationella parlamenten spelar en viktig roll när det gäller
kontroll av tillämpningen av gemenskapsrätten, vilket bidrar till att stärka unionens demokratiska legitimitet
och föra den närmare medborgarna.
43. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att skicka sina årsrapporter om kontrollen av gemen-
skapsrättens tillämpning till de nationella parlamenten, så att de bättre kan övervaka de nationella myndighe-ternas tillämpning av gemenskapsrätten.
44. Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till rådet, kommissionen,
EG-domstolen, Europeiska ombudsmannen och medlemsstaternas parlament.
(1) EUT C 102 E, 28.4.2004, s. 512.7.12.2006 C 297 E/127 Europeiska unionens officiella tidning
Tisdag, 16 maj 2006SV