Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om "Förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om järnvägstransportstatistik"

(2001/C 221/08)

Den 21 mars 2001 beslutade rådet att i enlighet med artikel 285 i EG-fördraget rådfråga Ekonomiska och sociala kommittén om ovannämnda förslag.

Sektionen för transporter, energi, infrastruktur och informationssamhället, som fick uppdraget att förbereda ärendet, antog sitt yttrande den 8 maj 2001. Föredragande var John Donnelly.

Vid sin 382:a plenarsession den 30-31 maj 2001 (sammanträdet den 30 maj 2001) antog Ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 112 röster för och 2 röster emot.

1. Inledning

1.1. Kommissionen har lagt fram föreliggande förslag för att kunna bedöma effekterna av vidtagna åtgärder på järnvägstransportområdet och för att kunna skapa en grund för utformningen av framtida åtgärder. Enligt kommissionen behövs gemenskapsstatistik över järnvägstransporter för att kunna övervaka utvecklingen av järnvägssektorn.

1.2. Målet är främst att på ett systematiskt sätt kartlägga harmoniserad statistik över säkerheten inom järnvägssektorn. Sådana uppgifter saknas i den nuvarande järnvägsstatistiken, något som kommer att förändras genom denna förordning.

1.3. Sedan 1980 samlas statistik om järnvägstransporter in i enlighet med rådets direktiv 80/1177 EEG. Detta direktiv uppvisar dock följande brister:

- Direktivet omfattar endast järnvägsfraktmarknaden.

- Direktivet innehåller enbart en förteckning över järnvägsförvaltningar för vilka uppgifter måste sammanställas. På grund av bland annat uppdelningen inom järnvägsindustrin mellan infrastrukturförvaltare och transportoperatörer är förteckningen emellertid inte längre aktuell.

- Kvaliteten på de statistiska uppgifter som samlats in är alltför låg.

- Direktivet omfattar inte någon regel som kan ligga till grund för anpassning genom kommittéförfarandet.

På grund av dessa brister, och eftersom det är fördelaktigt med en mer utförlig regional uppdelning av statistiken, så att man i framtiden kan isolera uppgifter om frakt- och passagerarflöden i hela EU på regional nivå, föreslås att Direktiv 80/1177/EEG ersätts med den föreslagna förordningen.

1.4. Utöver den statistik som samlas in i enlighet med direktiv 80/1177 EEG(1) är medlemsstaterna enligt förordning (EEG) nr 1108/70(2) skyldiga att årligen lämna information om användning av och kostnader för infrastruktur. På frivillig basis inhämtas även annan statistik om järnvägstransporter. Kommittén anser att det är särskilt viktigt att säkerställa skydd av personuppgifter vid insamling av statistik.

1.5. Den nya rättsakten har formen av en förordning istället för ett direktiv, eftersom den skall vara direkt tillämplig i medlemsstaterna utan att först behöva införlivas i den nationella lagstiftningen. Givetvis har de nationella myndigheterna fortfarande möjlighet att vid sammanställningen av den aktuella statistiken tillämpa metoder som beaktar de olika förhållandena i medlemsstaterna. Vidare har en förordning avseende statistik för vägtransporter utarbetats. Denna trädde i kraft den 1 januari 1999 (förordning (EG) nr 1172/98(3)).

1.6. Kommittén anser att de statistiska uppgifter som samlas in beträffande alla olika transportmedel måste vara jämförbara, i synnerhet som statistik över alla transportmedel (kommer att) samlas in.

2. Allmänna kommentarer

2.1. Genom förordningen skapas en helt ny gemenskapsstatistik över persontransport på järnväg. Statistik om godstransporter insamlas redan i enlighet med direktiv 80/1177/EEG. Kommissionen föreslår "med hänsyn till de metodologiska begränsningarna som existerar vid insamlingen av data om persontransport på järnväg" att man nu enbart samlar in en begränsad mängd statistiska uppgifter och i ett senare skede kompletterar med ytterligare statistik.

Kommittén anser att det är förvånande att Eurostat, beroende på omfattningen av och kvaliteten på de uppgifter som insamlats på frivillig basis, skall utveckla en metodologi för att sedan införa kompletterande statistiska uppgifter inom ramen för förordningen.

2.2. Kommissionen påpekar att typen av uppgifter om flödena på järnvägsnäten liknar dem som just nu håller på att sammanställas för vägtransporter på basis av femåriga undersökningar som utförs på Europavägar och som samordnas av UNECE. Kommissionen påpekar dessutom att den metod som används för insamling av uppgifter om järnvägstransporter skiljer sig från den som tillämpas vid insamling av uppgifter om andra transportmedel. Kommittén anser inte att detta utgör något problem.

2.3. Av bilagorna till förslaget till förordning framgår att medlemsstaterna både års- och kvartalsvis måste insamla och skicka in statistik över gods- och persontransporter, resultat och indikatorer. Detta förefaller ytterst arbetsintensivt och medför dessutom höga kostnader. Kommissionen föreslår inte att det bör finnas möjligheter för medlemsstaterna att erhålla finansiellt bidrag under ett antal år som ersättning för extrakostnaderna. Kommittén anser att en sådan möjlighet bör finnas, i synnerhet som finansiella gemenskapsbidrag beviljades inom ramen för den ovannämnda förordningen (EG) nr 1172/98 under de tre första åren.

2.4. Kommittén konstaterar och ställer sig bakom kommissionens beslut att ännu inte behandla kandidatländernas framtida skyldigheter beträffande insamling av statistik. Kommittén anser dock att det är viktigt att man på ett tidigt stadium informerar kandidatländerna om deras framtida förpliktelser.

2.5. Kommissionen anger tillkortakommandena i punkt 1.3 som den främsta anledningen till att förslaget till förordning utarbetats. Insamling av statistiska uppgifter är emellertid även av intresse för berörda parter i medlemsstaterna med tanke på följande:

- Information om järnvägstransportmarknaden blir tillgänglig.

- Operatörerna kan göra jämförande studier på basis av denna information.

- Informationen skulle kunna användas för att söka finansiering av stora projekt, eftersom bankerna på så sätt får objektiv information om utsikterna för olika projekt.

2.6. Kommittén fäster särskild vikt vid den roll den tekniska utvecklingen kan spela vid insamling av information. Exempelvis skulle man genom Galileo-projetet, som bygger på satellitbaserad radionavigation, delvis kunna lösa problemet med insamling av information.

3. Särskilda kommentarer

3.1. Kommittén godkänner de undantag från tillämpningsområdet som omnämns i artikel 2 i förslaget till förordning, eftersom dessa områden inte är lika betydelsefulla för järnvägsmarknaden i gemenskapen.

3.2. Kommissionen föreslår att beslut om huruvida ett förenklat förfarande skall tillämpas eller inte bör fattas i enlighet med rådets beslut (1999/468/EG) av den 28 juni 1999. Beslutet är sedan bindande för medlemsstaterna. Kommittén ställer sig bakom detta synsätt, eftersom man på så sätt säkerställer att tillräckligt utrymme ges för flexibilitet.

3.3. Kommissionen har valt den vanliga NST/R-indelningen för varor. För farligt gods har man dock beslutat att tillämpa det i järnvägskretsar vanliga indelningssystemet i förordningen om internationell järnvägstransport av farligt gods (RID). Kommitténs ställer sig bakom dessa beslut.

3.4. Kommittén ställer sig mycket tveksam till att kommissionen redan efter tre år skall företa en utvärdering. Erfarenheterna med statistik är tillräckliga som argument för kommitténs ställningstagande. Kommittén rekommenderar att utvärderingsperioden förlängs, exempelvis till fem år, i synnerhet med tanke på kommissionens förslag att redan efter tre år lägga fram en rapport för Europaparlamentet och rådet med både kvalitetsbedömning och kostnads-nytto-analys av statistiken.

4. Sammanfattning och slutsatser

4.1. Generellt ställer sig kommittén positiv till kommissionens avsikt att skapa en god statistisk grund för järnvägstransporter av såväl personer som gods. I synnerhet välkomnar kommittén kommissionens målsättning att inkludera säkerhetsuppgifter i den statistik som skall insamlas.

4.2. I förslaget till förordning utgår man ifrån att medlemsstaterna skall stå för alla extrakostnader i samband med insamling av information. Detta är förvånansvärt med tanke på erfarenheterna av förordningen för insamling av statistik för vägtransporter (förordning (EG) nr 1172/98), för vilken medlemsstaterna erhåller finansiellt stöd från gemenskapen.

4.3. Kommittén föreslår att kommissionen överväger att flytta fram tidpunkten för den planerade utvärderingen av förordningen, så att denna företas efter fem år i stället för efter tre som kommissionen föreslår. Kommittén anser inte att det är realistiskt att efter en så kort period göra en grundlig bedömning av effektiviteten av och kvaliteten på den statistik som samlats in och lägga fram en rapport med argument inför Europaparlamentet och rådet.

4.4. Kommittén rekommenderar att alla tekniska hjälpmedel utnyttjas vid insamlingen av statistik. Kommittén syftar i synnerhet på alla de möjligheter som satellitkommunikation skapar. Dessutom anser kommittén att det är mycket viktigt att kandidatländerna och Schweiz informeras om framtida förpliktelser, i syfte att förbättra jämförbarheten mellan statistiska uppgifter.

Bryssel den 30 maj 2001.

Ekonomiska och sociala kommitténs

ordförande

Göke Frerichs

(1) EGT L 350, 23.12.1980, s. 23-40, yttrande EGT C 300, 18.11.1980, s. 3.

(2) EGT L 130, 15.6.1970, s. 4-14, yttrande EGT C 48, 16.4.1969, s. 1.

(3) EGT L 163, 6.6.1998, s. 1-12, yttrande EGT C 95, 30.3.1998, s. 33.