GEMENSAMT MEDDELANDE TILL EUROPAPARLAMENTET OCH RÅDET MÄNSKLIGA RÄTTIGHETER OCH DEMOKRATI I CENTRUM FÖR EU:S YTTRE ÅTGÄRDER – EFFEKTIVARE METODER /* KOM/2011/0886 slutlig */





INNEHÅLLSFÖRTECKNING Bakgrund: EU som global aktör för mänskliga rättigheter................................................................ 5 Utmaningar................................................................................................................................... 6 EU:s lösningar............................................................................................................................... 6 A........... Genomförande med effektiva och anpassade åtgärder............................................. 8 Maximera de praktiska resultaten genom individuellt anpassade metoder........................................ 8 Uppnå övergripande resultat genom kampanjer.............................................................................. 8 Förnya attityden till grannländerna och länder utanför den närmaste intressesfären........................... 9 Samarbete med det civila samhället................................................................................................ 9 B........... En gemensam politisk hållning.................................................................................. 10 Demokrati och val....................................................................................................................... 10 Utvecklingssamarbete................................................................................................................. 11 Klausuler om mänskliga rättigheter............................................................................................... 12 Handelspolitiken......................................................................................................................... 12 Informations- och kommunikationsteknik..................................................................................... 12 Företagen och de mänskliga rättigheterna..................................................................................... 13 Konfliktförebyggande insatser..................................................................................................... 13 Krishantering.............................................................................................................................. 13 Bekämpning av terrorism............................................................................................................. 14 Frihet, säkerhet och rättvisa......................................................................................................... 14 Konsekvens över hela linjen........................................................................................................ 15 C........... Starka partnerskap.................................................................................................... 15 Multilateralt samarbete................................................................................................................ 15 Internationell rättskipning............................................................................................................. 16 Regionala organisationer.............................................................................................................. 16 Påverkan genom dialog............................................................................................................... 17 Reaktioner på allvarliga överträdelser.......................................................................................... 17 D.......... Utnyttjande av EU:s gemensamma tyngd................................................................ 17 Europaparlamentet...................................................................................................................... 17 Medlemsstaterna......................................................................................................................... 18 Permanent kapacitet för mänskliga rättigheter och demokrati i Europeiska unionens råd................ 18 Att skapa en kultur som främjar mänskliga rättigheter och demokrati............................................ 18 Nytänkande i EU:s kommunikation.............................................................................................. 19 Kommande etapper.................................................................................................................... 19 GEMENSAMT MEDDELANDE TILL EUROPAPARLAMENTET OCH RÅDET MÄNSKLIGA RÄTTIGHETER OCH DEMOKRATI I CENTRUM FÖR EU:S YTTRE ÅTGÄRDER – EFFEKTIVARE METODER Alla mänskliga rättigheter är till sin natur universella, vare sig det gäller civila, politiska, ekonomiska, sociala eller kulturella rättigheter och dessa rättigheter omfattar alla människor oavsett var de befinner sig. Respekten för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna står i centrum för Europatanken. Att skydda och främja de mänskliga rättigheterna går som en röd tråd genom alla EU:s insatser, både inom och utanför unionen. När det gäller mänskliga rättigheter och demokrati bör Europeiska unionen stå fast vid sina principer för att kunna upprätthålla de normer och värderingar unionen stödjer, använda kreativa arbetsmetoder och med bestämdhet eftersträva konkreta resultat. Syftet med det här meddelandet är att inleda en diskussion med de övriga EU-institutionerna om hur EU:s externa politik för mänskliga rättigheter och demokrati kan bli mer aktiv, konsekvent och effektiv. För att EU gradvis ska kunna bli effektivare beskriver meddelandet hur EU kan bredda, fördjupa och integrera sina internationella åtgärder för att mycket konkret påverka människors livsvillkor. I meddelandet föreslås åtgärder på fyra olika områden – genomförandet, integrationsåtgärder, inrättandet av partnerskap och behovet av att tala med en röst. Genom meddelandet vill kommissionen inhämta rådets och Europaparlamentets synpunkter på hur olika möjligheter kan utnyttjas och nya utmaningar hanteras. Detta ska sedan ligga till grund för insamling av synpunkter och erfarenheter från andra berörda parter för att stärka EU:s yttre strategi för mänskliga rättigheter. ”Unionens åtgärder i internationella sammanhang ska utgå från de principer som har legat till grund för dess egen tillblivelse, utveckling och utvidgning och som den strävar efter att föra fram i resten av världen: demokrati, rättsstaten, de mänskliga rättigheternas och grundläggande friheternas universalitet och odelbarhet, respekt för människors värde, jämlikhet och solidaritet samt respekt för principerna i Förenta nationernas stadga och i folkrätten.” Fördraget om Europeiska unionen, artikel 21 Bakgrund: EU som global aktör för mänskliga rättigheter Det har nu gått tio år sedan kommissionen den 8 maj 2001 offentliggjorde meddelandet Europeiska unionens roll i arbetet för att främja mänskliga rättigheter och demokratisering i tredje land. Sedan dess har världen genomgått stora omvälvningar, allt från händelserna den elfte september 2001 till den arabiska våren. Utvecklingen i Mellanöstern och norra Afrika under 2011 ger en fingervisning om vilken central roll de mänskliga rättigheterna och demokratin har att spela. Det är viktigt att nu få ny fart på EU:s insatser för effektiva svar på de utmaningar som de mänskliga rättigheterna och demokratin står inför på det internationella planet. Inom ramen för EU:s yttre åtgärder finns en rad olika politiska verktyg och riktlinjer som utvecklats för att genomföra unionens åtaganden i fråga om mänskliga rättigheter och demokrati, i samverkan med såväl EU:s medlemsstater och Europaparlamentet som det civila samhället. Flera riktlinjer som antagits av rådet (och liknande verktyg eller instrument) styr EU:s åtgärder när det gäller de viktigaste frågorna på området mänskliga rättigheter, såsom insatser mot dödsstraff eller tortyr, åtgärder för att skydda människorättsförsvarare och motverka diskriminering på grund av religion eller övertygelse, arbetet för barnets och kvinnors rättigheter samt insatser mot diskriminering på grund av sexuell läggning. EU:s demokratistödjande åtgärder bygger på en handlingsplan. På denna grund arbetar EU med de mänskliga rättigheterna och har även tagit upp enskilda individers situation med andra länder: i allt fler dialoger och samråd om de mänskliga rättigheterna, vid politiska möten, i diplomatiska och offentliga sammanhang. EU har erbjudit rådgivning och stöd för att stärka demokratiska institutioner och de mänskliga rättigheterna och har insisterat på åtgärder mot allvarliga kränkningar av de mänskliga rättigheterna. Ett nära samarbete med och stöd till det civila samhället är grundläggande för detta arbete. EU har också gått i bräschen för stränga normer och metoder som ska främja och skydda de mänskliga rättigheterna i FN, Europarådet och Organisationen för säkerhet och samarbete i Europa (OSSE). EU samarbetar med andra organisationer och aktörer för att FN ska agera mot allvarliga kränkningar av de mänskliga rättigheterna i vissa länder och i andra viktiga frågor avseende mänskliga rättigheter. Europeiska unionen ställer själv de mänskliga rättigheterna i centrum för sin utvidgningspolitik, som styrs av Köpenhamnskriterierna. I FN:s allmänna förklaring om de mänskliga rättigheterna fastställs internationella normer som binder FN:s medlemsstater. Alla FN:s medlemsstater är parter i åtminstone en av de sex centrala internationella traktat om mänskliga rättigheter som bygger på den allmänna förklaringen och 80 procent av länderna har ratificerat minst fyra av dessa traktater. Och ratifikationen går stadigt vidare. När det gäller arbetstagares mänskliga rättigheter har många av Internationella arbetsorganisationens (ILO) åtta centrala konventioner ratificerats internationellt, och i alla EU:s medlemsstater. Det finns alltså en övergripande rättslig ram. Nu ligger den verkliga utmaningen i att se till att den tillämpas. EU arbetar för de mänskliga rättigheterna inom och utom unionen eftersom de mänskliga rättigheterna är centrala såväl för individernas värdighet och den samhälleliga rättvisan som för att kunna främja fred, välstånd och stabilitet på det internationella planet. Utmaningar På senare år har allt fler utmaningar vuxit fram. Först och främst har legitimiteten i de internationella normerna och riktlinjerna för mänskliga rättigheter och demokrati ifrågasatts, bl.a. av framväxande makter med vilka EU önskar samarbeta. Inom FN har vissa länder invänt mot väletablerade normer för de mänskliga rättigheterna och felaktigt hävdat att kränkningar av de mänskliga rättigheterna kan rättfärdigas med hänvisning till kulturella skillnader. Lagar om hädelse har använts för att begränsa yttrandefriheten. Dagens ekonomiska kris har lett till ytterligare förskjutningar i världsekonomin, som i sin tur gör att en del ifrågasätter de mänskliga rättigheternas universella värde och karaktär. EU:s arbete för de mänskliga rättigheterna stöter ofta på motstånd, till exempel insatserna för att avskaffa dödsstraff eller för att hindra diskriminering på grund av sexuell läggning. Även när de internationella normerna är allmänt accepterade genomförs de ofta långsamt i många länder. Kvinnor och flickor utsätts fortfarande för diskriminering och våld. Diskriminering på grund av sexuell läggning och könsidentitet förekommer ofta. Under det senaste decenniet har otillräckliga framsteg gjorts för att motverka tortyr och annan omänsklig behandling eller för att skydda och främja barnets rättigheter. EU var pådrivande i fråga om FN-konventionen om funktionshindrades rättigheter och har anslutit sig till den som fullvärdig part, men ännu återstår mycket att göra innan konventionen kan tillämpas fullt ut. Det finns också en uppfattning om att EU:s uttalanden om mänskliga rättigheter och demokrati inte alltid kommer till uttryck i de externa eller interna åtgärderna. I samband med den arabiska våren förekom en debatt om huruvida EU tidigare gjort tillräckligt för att stödja det civila samhället och främja förändringsprocessen snarare än stabiliteten. Men också EU:s interna insatser för de mänskliga rättigheterna utsätts för en allt mer ingående granskning. Globaliseringen ger slutligen också nya utmaningar i arbetet för de mänskliga rättigheterna. Nya aktörer har vuxit fram i den allt mer internationella kontexten och allt mer ömsesidigt beroende ekonomier, vilket ger långtgående konsekvenser för de mänskliga rättigheterna. Skyldigheter i fråga om de mänskliga rättigheterna brukar hanteras på ländernivå, men idag har frågorna breddats till att omfatta allt från ursprungsbefolkningar som berövas sin mark till export av ny teknik som används för censur och övervakning. Även om globaliseringen i många länder har bidragit till att förbättra människornas levnadsvillkor, lyft dem ur fattigdomen och öppnat samhället så anses den dock i andra länder i andra länder att istället ha ökat ojämlikheten och förvärrat diskrimineringen och exploateringen. EU:s lösningar Europeiska unionen har inte alltid arbetat så effektivt eller enigt som möjligt. Uppgiften är nu att göra politiken tydligare, mer konsekvent och effektiv med hjälp av intelligenta och strategiska val. Detta är särskilt viktigt med tanke på att Lissabonfördraget slår fast att de mänskliga rättigheterna, demokratin och rättsstatsprincipen ska stå i centrum för alla yttre åtgärder och att de yttre åtgärderna inom alla områden bör vara förenliga med EU:s utrikespolitiska principer. Nedan finns en beskrivning av viktiga inslag i en strategisk ram och förslag på analys och åtgärder så att EU-institutionerna ska kunna bidra med sina erfarenheter och synpunkter. EU:s mål bör vara att fortsätta motarbeta kränkningar av de mänskliga rättigheterna och att se till att offren får tillgång till rättsskipning och rättslig prövning samtidigt som förövarna ställs till svars. Därför bör EU bekräfta sitt engagemang för de universella, odelbara och ömsesidigt beroende mänskliga rättigheterna, vare sig det gäller civila, politiska, ekonomiska, sociala eller kulturella rättigheter. Respekten för de mänskliga rättigheterna slås fast i den allmänna förklaringen om de mänskliga rättigheterna, FN:s stadga om de mänskliga rättigheterna samt i internationella traktater om mänskliga rättigheter. Demokrati är ett universellt värde som bygger på folkens frihet att själva välja politiskt styrelseskick. De mänskliga rättigheterna och demokratin går hand i hand med övriga fri- och rättigheter såsom rätten till yttrandefrihet, föreningsfrihet och mötesfrihet som ligger till grund för demokratiska styrelseskick. Utvecklingen i samband med den arabiska våren har ännu en gång visat att alla människor vill leva i frihet. EU anser att respekten för rättsstatsprincipen, däribland tillgång till rättslig prövning och en opartisk rättegång är grundläggande för skyddet av de mänskliga rättigheterna och de demokratiska principerna. EU bör åta sig att skydda och främja frihet, värdighet, jämlikhet och rättvisa för alla och göra detta till en central politisk prioritering i de yttre åtgärderna. De mänskliga rättigheterna och demokratin måste få gå som en röd tråd genom alla EU:s externa åtgärder. Att verka för dessa målsättningar är viktigt för att kunna uppnå övriga mål, såsom säkerhet, utveckling, ekonomisk samverkan och social integration. De mänskliga rättigheterna och demokratin bör beaktas i alla stadier av de utrikespolitiska besluten. EU:s yttre åtgärder måste vara förenliga med de rättigheter som befästs i EU:s stadga om de grundläggande rättigheterna som blev bindande lagstiftning när Lissabonfördraget antogs, samt de rättigheter som stadfästs i Europakonventionen om de mänskliga rättigheterna. För att främja dessa principer måste EU se över sina genomförandemekanismer, processer och strukturer. Åtgärder behövs på flera områden, däribland följande: – Metoder för externt genomförande – Skulle inte målen för mänskliga rättigheter och demokrati genomföras bättre med hjälp av en lokalt förankrad, skräddarsydd och landsanpassad metod i förening med en övergripande internationell kampanj i vissa tematiska frågor? – Processer – Hur kan EU agera mer samstämmigt i sin politik och vid sina institutioner och i samband med de yttre åtgärderna i samarbetet med internationella samarbetsparter, icke-statliga organisationer, regionala sammanslutningar och internationella organisationer? – Interna strukturer – Bör vi prioritera inrättandet av ett nätverk för kontaktpersoner för mänskliga rättigheter och demokrati på alla EU:s delegationer och en permanent kapacitet i rådet för externa frågor för mänskliga rättigheter och demokrati? A. Genomförande med effektiva och anpassade åtgärder Maximera de praktiska resultaten genom individuellt anpassade metoder EU har traditionellt hanterat strategin för mänskliga rättigheter enligt ett toppstyrt arbetssätt där man först enats om de internationella prioriteringarna i Bryssel och därefter försökt tillämpa dessa genom politiska dialoger och möten med tredjeländer. Men även om principerna och målsättningarna är universella, så kan och måste de omedelbara prioriteringarna, och därmed även vägen och tidsplanen, skilja från land till land. Så även om de övergripande målsättningarna i EU:s arbete för mänskliga rättigheter och demokrati kvarstår oförändrade kommer vi antagligen att nå bättre konkreta resultat om vi anpassar målsättningarna för ett land med de faktiska förutsättningarna, hellre än att försöka tillämpa samma metod överlag. Landanpassade strategier för mänskliga rättigheter och demokrati bör därför ingå i EU:s övergripande strategi i förhållande till varje givet land. Detta kommer att göra det lättare att prioritera och rationalisera arbetet, i synnerhet vid EU:s delegationer och medlemsstaternas ambassader, samtidigt som man drar bättre nytta av en god mix av EU-verktyg och instrument och som man arbetar på de områden där sannolikheten är störst för att nå bestående förbättringar och förändringar. EU bör för den sakens skull inte avstå från att fördöma dödsstraff i länder där det tillämpas, men EU bör inte enbart inrikta sig på detta när man kan nå framsteg i andra frågor. EU håller för närvarande på att utarbeta strategier för de mänskliga rättigheterna i över 150 länder (i slutfasen bör samtliga länder omfattas). Strategierna bör göra det lättare för EU att skräddarsy arbetet och få positiva reaktioner i praktiken. Länderstrategierna ska sammanföra resurser från EU:s delegationer och medlemsstaternas diplomatiska beskickningar. De fastställer länderspecifika mål och prioriteringar som kan tas in i alla relevanta externa EU-åtgärder såsom utveckling, handel eller säkerhetspolitik och därmed passa ihop med EU:s övergripande politiska och ekonomiska förbindelser med ett givet land. Strategierna utarbetas även med hänsyn till åsikter som framförts av det civila samhället. EU bör se till att länderstrategierna för mänskliga rättigheter beaktas i dialoger om mänskliga rättigheter, i politiken och när man planerar och genomför ekonomiskt bistånd i tredjeländer, även de landstrategidokument som ska användas efter 2013. Uppnå övergripande resultat genom kampanjer Utöver de länderanpassade strategierna bör EU kartlägga övergripande frågor som kan behöva uppbackning med gemensamma krafter i tidsbegränsade och målinriktade kampanjer. Goda exempel är till exempel det sedan länge pågående arbetet med att stödja Internationella brottmålsdomstolen och med att avskaffa dödsstraffet. I sådana kampanjer bör alla EU:s institutioner och enskilda medlemsstater agera gemensamt. Den höga representanten föreslår att fokus läggs på följande tre teman under de kommande tre åren: – Reform av rättsväsendet med inriktning på rätten till opartisk prövning i domstol. – Kvinnors rättigheter – bygga vidare på EU:s övergripande hållning till kvinnor, fred och säkerhet samt EU:s strategi för jämställdhet mellan kvinnor och män. – Barnets rättigheter – bygga vidare på EU-agendan för barnets rättigheter och EU:s båda riktlinjer om barn. EU:s institutioner och medlemsstater bör delta i utarbetandet av särskilda, mätbara, uppnåbara, realistiska och tidsbegränsade mål, tillsammans med genomförandeplaner för varje kampanj. Förnya attityden till grannländerna och länder utanför den närmaste intressesfären Efter den senaste översynen av europeiska grannskapspolitiken vidareutvecklades EU:s demokratistödjande åtgärder. Den nya hållningen bygger på ett ömsesidigt ansvarstagande och stärkta åtaganden när det gäller grundläggande värderingar såsom mänskliga rättigheter, demokrati och rättsstatsprincipen, även genom en intensivare politisk dialog om dessa frågor. Genom översynen infördes två begrepp: dels ”djupgående demokrati” som syftar till att fastställa referensscenarier mot vilka framsteg kan bedömas, dels uttrycket ”att få mer för mer”, som belönar länder som är motiverade till faktiska framsteg på vägen mot demokrati och som därmed erbjuds ytterligare stöd i samarbetet. Men också det motsatta förhållandet till ”att få mer för mer” bör gälla. Partnerskap med det civila samhället ska främjas och ytterligare ekonomiskt bistånd ställas till förfogande, däribland genom ett nytt särskilt finansieringsinstrument. Samarbete med det civila samhället EU bör arbeta nära tillsammans med det civila samhället och utnyttja dess sakkunskap och alternativa kommunikationskanaler. Den väletablerade dialogen med tjänstemän, icke-statliga organisationer, företag, fackföreningar och massmedier bör utvecklas. EU bör fortsätta att stödja det dynamiska civila samhället som är av mycket stor vikt i demokratiska länder och arbetsmarknadens parter som är viktiga för hållbara reformer. När utsikterna till effektivt samarbete med en regering är små eller inga bör detta inte leda till minskade kontakter med landets befolkning. Tvärtom finns då ett desto större behov av att EU samarbetar med det civila samhället och en fredlig politisk opposition för att stödja människorättsförsvarare, trots risker och hot. EU bör fortsätta att yttra sig i enskilda frågor som rör mänskliga rättigheter och kränkningar av dessa samt om demokratiproblem, med särskild tonvikt på att bevara eller skapa de möjligheter som krävs för att det civila samhället ska kunna blomstra. Inom ramen för alla aspekter av unionens politik för mänskliga rättigheter hör EU systematiskt internationella och lokala icke-statliga organisationer som verkar för mänskliga rättigheter. Särskild uppmärksamhet kommer att ägnas åt vilka förutsättningar i tredjeländer som ger det civila samhället möjlighet att arbeta fritt. Det årliga forumet mellan EU och icke-statliga organisationer om mänskliga rättigheter bör se över och berika EU:s åtgärder. Människorättsförsvarare är viktiga bundsförvanter för EU i arbetet med att främja och skydda de mänskliga rättigheterna internationellt och de är centrala samtalsparter för EU:s delegationer och medlemsstaternas diplomatiska beskickningar i tredjeland. EU bör fortsätta att genomföra av sina riktlinjer om människorättsförsvarare, med hjälp av medvetandegörande kampanjer bland alla berörda aktörer. EU bör fortsätta att ställa upp för människorättsförsvarare med ett brådskande skyddsbehov och som löper omedelbara risker, bland annat genom att erbjuda en tillflyktsort på EU-nivå. Politiskt stöd till människorättsförsvarare kompletteras av ett särskilt ekonomiskt stöd via det europeiska instrumentet för demokrati och mänskliga rättigheter, med hänsyn till de särskilda svårigheter som dessa människor möter i sitt dagliga arbete. Via det europeiska instrumentet för demokrati och mänskliga rättigheter har 1,1 miljarder euro avsatts för perioden 2007–2013, vilket speglar EU:s åtagande att främja och stödja demokrati och de mänskliga rättigheterna genom att stödja det civila samhället och institutioner för mänskliga rättigheter i hela världen. I den kommande fleråriga budgetramen 2014–2020 har kommissionen föreslagit en ökning av finansieringen till 1,4 miljarder euro (i 2011 års priser). I samband med den fleråriga budgetramen kommer förslag att läggas om att göra det europeiska instrumentet för demokrati och mänskliga rättigheter mer flexibelt så att det ska kunna användas bättre, snabbare och mer och så att fler organisationer ska kunna få stöd. Samtidigt ska man se till att det civila samhällets behov snabbt tillgodoses i länder där situationen är mest kritisk och svår. B. En gemensam politisk hållning Europeiska unionen är fast besluten att sätta de mänskliga rättigheterna och demokratin i centrum för sina yttre åtgärder och låta dem löpa som en röd tråd genom alla insatser. I fördraget om Europeiska unionen sägs det att de mänskliga rättigheterna och demokratin är grundläggande principer för alla EU:s åtgärder. Men det behövs en mer gemensam hållning på EU:s olika politikområden för att dessa frågor ska få genomslagskraft. Flera av EU:s politikområden med en yttre dimension har en klar och tydlig relevans för de mänskliga rättigheterna och demokratin, bl.a. utvecklingssamarbete, handel, området med frihet, säkerhet och rättvisa, insatser mot terrorism, insatser för krishantering, konfliktförebyggande åtgärder och styrning av internet. Alla åtgärder som utvecklas inom ramen för dessa politikområden (även åtgärder som vidtas av medlemsstaterna som genomför dem på sina olika behörighetsområden) måste även fortsättningsvis genomföras med full hänsyn till behovet av att främja och skydda de mänskliga rättigheterna. Demokrati och val När det gäller demokratistödjande åtgärder är EU och dess medlemsstater kraftigt engagerade, vilket även stadfästs i fördrag och konstitutioner. Arbetet bygger också på en stark parlamentarisk tradition. År 2009 antog EU en strategi och en handlingsplan för demokratistöd i de yttre åtgärderna. I dessa uppmanas till bättre konsekvens i politiken och en mer samordnad användning av instrumenten, i enlighet med Lissabonfördragets grundtanke. Val är centrala för många av de mänskliga rättigheterna, däribland yttrandefriheten, mötesrätten och föreningsrätten. EU ger stort stöd i valövervakningsarbetet och hjälper partnerländerna att genomföra tillförlitliga och öppna val som alla får delta i. Valobservatörsuppdraget är också ett viktigt instrument som står till EU:s förfogande. Observatörernas rekommendationer ger gott stöd åt de mänskliga rättigheterna och demokratin i landet. EU kommer att inrikta valobservationen mer på kvinnors och nationella minoriteters deltagande och på personer med funktionshinder, såväl när det gäller val som valbarhet. Synergi mellan stöd i samband med val och valobservation är viktigt för EU:s strategi. Europeiska unionen kommer att göra aktivt bruk av valobservatörsuppdragens rapporter. Men det är inte bara val som krävs för ett demokratiskt statsskick. EU:s strategier för demokrati bör bidra till att skapa synergi mellan direkt stöd till val, det politiska samhället (parlament och politiska partier, det civila samhället och massmedier) samt stöd till andra viktiga beståndsdelar i statsskicket, såsom rättsstatsprincipen, rättsväsendet, reform av den offentliga förvaltningen och decentralisering. EU går vidare i tillämpningen av EU-agenda för åtgärder för demokratistöd i EU:s yttre förbindelser, efter en första pilotomgång i några länder, genom att använda demokratidelen i det europeiska instrumentet för demokrati och mänskliga rättigheter och sträva efter att skapa ökad samstämmighet mellan de politiska och finansiella instrument i sin övergripande strategi för demokratistöd på global nivå. EU:s insatser i samband med den senare tidens utveckling i Nordafrika bygger på initiativ som utformades vid översynen av den europeiska grannskapspolitiken i syfte att vidareutveckla metoden för att stödja reformer som ska skapa en hållbar demokrati. Detta innebär att man tillämpar positiva och negativa incitament vid behov och utvecklar metoder för att bedöma framsteg i fråga om mänskliga rättigheter, demokrati och rättsstatsprincipen. Utvecklingssamarbete Agendorna för mänskliga rättigheter och utvecklingssamarbete hänger nära samman. Respekten för de mänskliga rättigheterna är avgörande för att millennieutvecklingsmålen ska kunna uppnås till fullo. Europeiska unionen är sedan länge engagerad i respekten för de mänskliga rättigheterna och demokrati, och dessa aspekter beaktas i alla insatser inom ramen för utvecklingssamarbetet. Det kan yttra sig i att man garanterar insyn i beslutsfattandet så att kvinnor och marginaliserade grupper kan delta fullt ut, vilket hindrar dem från att utesluts ytterligare. Ansträngningar behövs för att se till att EU-finansierade utvecklingsprogram och projekt bidra till att samarbetsländerna fullgör sina internationella åtaganden i fråga om mänskliga rättigheter, bl.a. rekommendationer från FN:s traktatorgan i samband med den allmänna återkommande utvärderingen, samt från andra tillsynsorgan såsom ILO. Att koppla samman mänskliga rättigheter och demokrati med utvecklingssamarbetet är grundläggande för att nå framsteg i arbetet, vare sig det avser tillgång till vatten och avlopp eller livsmedelstrygghet. Meddelandet Att göra EU:s utvecklingspolitik effektivare: en agenda för förändring som utarbetades nyligen framhåller behovet av att stödja partnerländernas ansträngningar för att fullgöra sina nationella och internationella åtaganden i fråga om mänskliga rättigheter. Europeiska unionen är fast besluten att ge ländernas resultat avseende mänskliga rättigheter, demokrati och rättsstatsprincipen större genomslag i planeringen, genomförandet och kanalerna för biståndet och i samband med översynen av det direkta budgetstödet. När avtal om direkt budgetstöd utvärderas kan särskilda villkor ställas för att stödja en djupgående och hållbar demokrati och de mänskliga rättigheterna, i linje med kommissionens meddelande Det framtida upplägget för budgetstödet från EU till tredjeländer. De länderanpassade strategierna för mänskliga rättigheter och ett arbetssätt som fokuserar på dessa rättigheter bör garantera att de mänskliga rättigheterna och demokratin beaktas i hela samarbetsprocessen och för att uppnå konsekvens mellan den politiska dialogen om mänskliga rättigheter och utvecklingssamarbetet. Klausuler om mänskliga rättigheter Sedan 1995 använder EU en klausul om mänskliga rättigheter i sina ramavtal med tredjeland. Denna politik bekräftades år 2010. Klausulen finns nu i avtal med över 120 länder och fler avtal är under förhandling. Klausulen ligger till grund för samarbetet om mänskliga rättigheter och för att främja de mänskliga rättigheterna på alla områden som täcks av avtalen. Klausulen utgör också den rättsliga grunden för åtgärder som vidtas när de mänskliga rättigheterna kränkts. Åtgärderna kan yttra sig i att möten eller program för tekniskt samarbete med det berörda landet ställs in. Handelspolitiken Den gemensamma handelspolitiken är ett mycket tydligt uttryck för EU:s externa åtgärder. EU:s agenda för handelspolitik och mänskliga rättigheter bör vara konsekvent, insynsvänlig, förutsebar, genomförbar och effektiv. Utmaningen är att få handeln att fungera som en hjälp och inte ett hinder för de mänskliga rättigheterna. EU:s hantering av handelspolitiken inriktas på att använda positiva incitament, med handelsförmåner som ska främja de mänskliga rättigheterna, tillsammans med en dialog om villkoren för att behålla dessa handelsförmåner. EU:s handelspartners är mycket olika och därför måste samstämmigheten med målen för de mänskliga rättigheterna också vara olika. Ett yttryck för arbetssättet är det allmänna preferenssystemet (GSP+) som ger ytterligare handelsförmåner till länder som åtar sig att respektera de centrala gemensamma värderingarna i fråga om mänskliga rättigheter, arbetstagares rättigheter, miljö och styrelseformer. EU:s frihandelsavtal hänger nära samman med EU:s politiska ramavtal (se ovanstående avsnitt om klausuler om mänskliga rättigheter). I bedömningen av om EU ska inleda förhandlingar om frihandelsavtal eller ej tar man hänsyn till partnerlandets behandling av de mänskliga rättigheterna. Lissabonfördraget medförde nya befogenheter i fråga om investeringspolitiken på så sätt att EU:s gemensamma investeringspolitik nu ska styras av de principer och mål som gäller för EU:s yttre åtgärder, däribland målsättningarna i fråga om de mänskliga rättigheterna. Särskilda handelsåtgärder används också för att stödja de mänskliga rättigheterna. Några exempel som kan nämnas är förordning nr 428/2009 om kontroll av export av produkter med dubbla användningsområden, förordning nr 1236/2005 om handel med varor som kan användas till dödsstraff eller tortyr samt rådets gemensamma ståndpunkt 2008/944/Gusp om export av krigsmateriel. Informations- och kommunikationsteknik Utvecklingen av informations- och kommunikationstekniken med hjälp av internet, mobiltelefoner och sociala medier har stor potential att främja sådana mänskliga rättigheter som yttrande- och mötesfriheten. Ett globalt informationsflöde kan ge det civila samhället och människorättsaktivisterna ett stort faktiskt inflytande. Men den nya tekniken kan också ge auktoritära stater större möjligheter till övervakning och censur. Det saknas för närvarande tydliga normer för europeiska företag som säljer sådan teknik till auktoritära stater, och det finns inte heller några riktlinjer för tjänster efter köpet såsom utbildning och konsulttjänster. Därför kommer utrikestjänsten och kommissionens berörda avdelningar att utarbeta åtgärder i syfte att förhindra att människor utsätts för otillbörlig censurering eller massövervakning när de använder internet och andra IKT-medier. Tekniken bör istället användas på bästa sätt för att främja de mänskliga rättigheterna, med samtidig hänsyn till skyddet av privatlivet och personuppgifter. Företagen och de mänskliga rättigheterna Företagens sociala ansvar ger dem möjlighet att på frivillig grund ta in sociala och miljömässiga hänsyn i sin affärsverksamhet och i samröret med aktörerna. Europeiska företag bör uppmuntras till försiktighet så att verksamheten, oavsett var den bedrivs, tar vederbörlig hänsyn till de mänskliga rättigheterna. Globaliseringen har gett företagen större möjligheter att främja de mänskliga rättigheterna men har samtidigt ökat risken för att de ska kränka dessa rättigheter. EU välkomnar de vägledande principer om företag och mänskliga rättigheter som antogs enhälligt av FN:s råd för mänskliga rättigheter i juni 2011. I oktober 2011 offentliggjorde Europeiska kommissionen ett meddelande om företagens sociala ansvar. Dokumentet uttryckte kommissionens förhoppningar om att alla företag ska axla sitt sociala ansvar för de mänskliga rättigheterna i enlighet med FN:s vägledande principer. Med utgångspunkt i meddelandet kommer kommissionen bland annat att utveckla riktlinjer för de mänskliga rättigheterna med inriktning på små och medelstora företag, uppmana medlemsstaterna att utarbeta nationella planer för att genomföra FN:s vägledande principer och fortsätta uppmuntra partnerländerna att ansluta sig till internationellt erkända normer för socialt ansvarstagande, såsom OECD:s riktlinjer för multinationella företag och ILO:s trepartsförklaring om multinationella företag och socialpolitik. Konfliktförebyggande insatser Kränkningar av de mänskliga rättigheterna, avsaknaden av grundläggande friheter och ett alltför tillåtande rättssystem kan, i synnerhet i utsatta situationer, orsaka eller förvärra politisk instabilitet och våldsamma konflikter. EU kommer att ägna respekten för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna ökad uppmärksamhet vid analys av konfliktrisker och i varningssystemen. EU bör också fortsätta och utöka ansträngningarna att ta in frågorna om mänskliga rättigheter och grundläggande friheter i det konfliktförebyggande och fredsskapande arbetet och när det är lämpligt omsätta analyserna och de tidiga varningssignalerna i olika alternativ till tidiga insatser. Krishantering EU:s utsända och övriga insatser för krishantering arbetar nära tillsammans med lokala organisationer, ofta under konflikt, och de stöter ofta på kränkningar av de mänskliga rättigheterna. Sedan EU:s första insatser för krishantering år 2003 har metoder utarbetats för att även ta hänsyn till de mänskliga rättigheterna och jämställdhetsfrågor när insatser planeras och genomförs. EU kommer att följa internationell utarbetade goda metoder för planering, utbildning och insättande av resurser, i enlighet med FN:s övergripande strategi för mänskliga rättigheter vid fredsbevarande insatser. EU kommer att öka uppmärksamheten på de mänskliga rättigheterna, skydd av barn och jämställdheten i samband med konfliktförebyggande insatser, krishantering och fredsbevarande insatser, med hänsyn till internationella goda metoder i syfte att nå en demokratisk lösning där våld ersätts med politisk konfliktlösning. EU:s politik för mänskliga rättigheter och årsrapporten om detta kommer att bedöma det övergripande genomförandet av resolution nr 1325 och 1820 från FN:s säkerhetsråd avseende kvinnor, fred och säkerhet och riktlinjerna om våld mot kvinnor och flickor och insatser mot alla former av diskriminering. Genomförandet av EU:s riktlinjer om internationell humanitär rätt ska också stärkas. Bekämpning av terrorism Insatserna mot terrorism måste vara förenliga med de grundläggande rättigheterna och internationell rätt. Detta inbegriper humanitär rätt, internationell humanitär rätt och internationell flyktingrätt, fri och opartisk prövning samt skydd av personuppgifter och av privata uppgifter. I dialogen om mänskliga rättigheter med tredjeland tar EU redan upp kränkningar av de mänskliga rättigheterna som ägt rum med hänvisning till insatserna mot terrorism. Men det finns fortfarande utrymme för att intensifiera diskussionerna i dessa frågor när man diskuterar ett samarbete om insatserna mot terrorism med tredjeland. I dessa dialoger uppmanar EU tredjeländer att ratificera FN:s konventioner och protokoll om insatser mot terrorism. De mänskliga rättigheterna bör mer konsekvent tas med i planeringen och genomförandet av biståndsprojekt i tredjeländer för insatser mot terrorism. Frihet, säkerhet och rättvisa Skyddet av de grundläggande rättigheterna är en absolut förutsättning för de externa aspekterna på området med frihet, säkerhet och rättvisa – däribland åtgärderna för polisiärt och rättsligt samarbete, kampen mot narkotika och organiserad brottslighet, frågor som rör rättsväsendets funktionssätt och oberoende, gränsförvaltning, människohandel, fri rörlighet, asyl och migration. När man utvecklar samarbetet med tredjeländer i dessa frågor är det mycket viktigt att se till att full hänsyn tas till de grundläggande rättigheterna, däribland diskriminationsförbudet. Information som utbyts med polis i tredjeländer får till exempel inte ha inhämtats genom tortyr eller annan omänsklig behandling och ett tillräckligt skydd måste vara förhanden. Att stärka respekten för de mänskliga rättigheterna och rättigheterna för migranter i ursprungsländer, transitländer och destinationsländer är också av central vikt för EU:s övergripande migrations- och rörlighetsstrategi som fastställer EU:s externa politik på migrationsområdet. Särskild uppmärksamhet bör ägnas åt att skydda och stödja särskilt utsatta migranter såsom ensamkommande barn, asylsökande, statslösa och offer för människohandel. På detta område är människohandeln särskilt relevant. Det är viktigt att se till att brottsbekämpning, säkerhet och de mänskliga rättigheterna ses som kompletterande aspekter på samma fråga och att man tar itu med de bakomliggande orsakerna till människohandeln. Det är framför allt viktigt att skydda kvinnor mot könsbaserat våld och att bekämpa den ökande fattigdomen bland kvinnor. EU kommer att fortsätta prioritera insatserna mot människohandeln i de yttre åtgärderna med avseende på de mänskliga rättigheterna. Denna prioritering ska komma till uttryck i finansiering, utbildning och informationsutbyte och gå utöver de externa aspekterna av politiken på området frihet, säkerhet och rättvisa. EU:s samordnare av insatser mot människohandel och utrikestjänsten har redan inlett kontakter för att utarbeta en förteckning över prioriterade länder och områden för ett framtida samarbete om insatser mot människohandel. I fråga om gränsförvaltning verkar EU aktivt för att frågor kring de mänskliga rättigheterna ska beaktas när man utvecklar gränsförvaltningen i tredjeland. I synnerhet är det viktigt att gränsvakterna har lämplig utrustning och utbildning så att personer som söker skydd vid gränsen får rätt typ av hjälp och tillgång till lämpliga förfaranden. Konsekvens över hela linjen Att EU föregår med gott exempel när det gäller respekten för de grundläggande rättigheterna är avgörande, inte bara för de människor som lever inom unionen utan även för unionens egen utveckling. Goda resultat stärker EU:s åtgärder för att skydda de mänskliga rättigheterna i hela världen. Genom Lissabonfördraget blev Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna rättsligt bindande. Stadgan ska tillämpas av alla EU:s institutioner, organ och byråer samt av alla medlemsstater, när de tillämpar unionslagstiftningen. EU:s skyldigheter i fråga om de mänskliga rättigheterna innebär inte bara en allmän skyldighet att avstå från att kränka dessa rättigheter utan även ett åtagande att ta hänsyn till dem i EU:s interna och externa åtgärder. I oktober 2010 antog kommissionen en strategi för tillämpning av stadgan om de grundläggande rättigheterna. Strategin förklarar hur stadgan ska genomföras av EU-institutionerna och medlemsstaterna. Den har välkomnats av Europaparlamentet och rådet. Varje år kommer kommissionen att offentliggöra en rapport om de framsteg som gjorts. I mars 2011 offentliggjordes den första rapporten om EU: tillämpning av stadgan. EU:s åtagande om att ansluta sig till Europakonventionen om mänskliga rättigheter kompletterar det starka skydd för de mänskliga rättigheterna som redan finns i EU:s rättsordning tack vare Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna och rättspraxis från EU-domstolen. EU:s politik på denna punkt är viktig för att stärka unionens trovärdighet när den tar upp frågor kring mänskliga rättigheter med andra länder. EU diskuterar dessa frågor med tredjeland med utgångspunkt i internationella normer, huvudsakligen de viktigaste FN-traktaten om mänskliga rättigheter och de viktigaste arbetsnormerna samt (för europeiska samarbetsparter) Europarådets och OSSE:s normer. Det är viktigt att EU och dess medlemsstater, på sina respektive behörighetsområden, genomför dessa normer på ett synligt och effektivt sätt. C. Starka partnerskap Multilateralt samarbete För att FN ska kunna agera med kraft bör EU skapa en gemensam grund tillsammans med partnerländerna. EU har på senare tid satsat mycket på den kapacitet som FN:s råd för mänskliga rättigheter i Genève och det tredje utskottet i FN:s generalförsamling har att fastställa och skydda normer och standarder för de universella mänskliga rättigheterna och hantera allvarliga kränkningar av de mänskliga rättigheterna. Detta har givit en del framgångar såsom ett internationellt stöd för ett moratorium för dödsstraff eller ett samförstånd om förslag för religionsfrihet eller andra övertygelser. Framgången är till stor del beroende av EU:s kapacitet att nå ut till och lyssna till samarbetsparter i tredjeland, skapa koalitioner över regionsgränserna och använda även de bilaterala förbindelserna. EU bör öka sin kapacitet att nå gemensamma ståndpunkter och tala med en röst genom att använda medlemsstaternas gemensamma politiska tyngd och resurser via en fördelning av bördan och genom att inta en mer strategisk hållning när prioriteringarna fastställs. Bättre synergi och samordning behövs mellan Genève, New York och Bryssel samt med EU:s åtgärder i andra multilaterala forum såsom Europarådet och OSSE. EU bör försöka öka sin effektivitet i FN, skapa koalitioner över regionsgränserna, stödja FN-systemets instrument för mänskliga rättigheter och åstadkomma en bättre synkronisering med sina bilaterala åtgärder och åtgärder i andra multilaterala forum. EU kommer att använda sig av en årlig strategi för att fastställa prioriteringar vid FN:s alla möten om mänskliga rättigheter i Genève och New York, i enlighet med de halvtidsprioriteringar som fastställts för åtgärderna vid FN. Internationell rättskipning Europeiska unionen vill främja den internationella rättskipningen, bekämpa straffrihet och skapa en rättsbaserad världsordning för att förebygga folkmord, brott mot mänskligheten och krigsförbrytelser, samt se till att förövare till sådana brott ställs till svars. EU kommer att fortsätta att verka för att de som kränker internationella humanitär rätt och bestämmelser om mänskliga rättigheter ska hållas ansvariga. EU kommer att fortsätta lämna väsentligt stöd till internationella brottmålsdomstolen samt övriga internationella brottmålsinstanser och verka för en allmän ratificering av Romstadgan för internationella brottmålsdomstolen. Unionen stödjer Romstadgans universalitet och integritet och internationella brottmålsdomstolens oberoende. Europeiska unionen är också fast besluten att ge Romstadgan full effekt genom att tillämpa komplementaritetsprincipen och öka den faktiska kopplingen mellan internationella brottmålsdomstolen och de nationella rättskipningssystemen. EU bör inom ramen för sina yttre åtgärder utveckla en särskild politik för rättssystem i omvandling, för att stödja samhällen som hanterar kränkningar i det förflutna med hjälp av metoder för rättskipning, sanningssökande, upprättelse och reform av institutionerna. Regionala organisationer EU ska stärka samarbetet om mänskliga rättigheter och demokrati med regionala och mellanstatliga organisationer både politiskt och lokalt, mellan EU:s delegationer och dess huvudkontor, antenner eller organisationernas företrädare. EU ska använda samarbetet med Europarådet och OSSE mer systematiskt. EU bör utforska möjligheterna till ett fördjupat samarbete med Afrikanska unionen (AU), Sydostasiatiska nationers förbund (Asean), Amerikanska samarbetsorganisationen (OAS) med flera, med utgångspunkt i deras väletablerade eller framväxande regionala system för mänskliga rättigheter och demokrati. EU bör använda dialogerna med olika regioner för att stärka samarbetet om de mänskliga rättigheterna, till exempel i dialogerna med Asem (Asien-Europa-mötet), EULAC (toppmötet mellan EU och Latinamerika), Afrikanska unionen/Europeiska unionen och AVS-staterna (staterna i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet). EU bör vidare främja de mänskliga rättigheterna, demokratin och rättsstatsprincipen i Arabvärlden och på annat håll genom närmare samarbete med andra organisationer såsom Arabförbundet och Islamiska konferensen. Påverkan genom dialog De mänskliga rättigheterna och demokratin beaktas i EU:s dialoger med andra länder, inför och under toppmöten. EU ägnar cirka 40 dialoger och samråd särskilt åt de mänskliga rättigheterna, men bäst resultat nås när dialogerna är nära kopplade till EU:s övriga förbindelser med det aktuella landet. Tidigare erfarenheter visar att EU bör vidta en rad åtgärder för att göra dialogerna mer effektiva. – Dialogerna om mänskliga rättigheter bör sammankopplas närmare med andra politiska instrument. – Prioriteringar, mål och mätmetoder bör fastställas för en översyn av dialogerna i samband med länderstrategierna för mänskliga rättigheter. – Goda metoder bör användas i alla olika former av dialog om de mänskliga rättigheterna, däribland lokala dialoger med AVS-staterna inom ramen för Cotonouavtalet (artikel 8). – Möjligheterna att stärka dialogen och samarbetet med EU:s strategiska samarbetspartner bör undersökas. Reaktioner på allvarliga överträdelser Ibland vidtar EU åtgärder (frysning av tillgångar, vapenembargon eller viseringsförbud) vid allvarliga kränkningar av de mänskliga rättigheterna i tredjeland. Åtgärderna bygger alltid på noggranna överväganden i enlighet med EU:s grundläggande principer för användningen av restriktiva åtgärder från 2004 och EU:s stadga om de grundläggande rättigheterna. Restriktiva åtgärder ses regelbundet över av europeiska unionens råd. Det är viktigt att åtgärderna bidrar till det fastställda målet, är målinriktade, inte påverkar civilbefolkningen negativt och att de är förenliga med kraven på tydliga och rättvisa förfaranden, däribland rätten till omprövning. D. Utnyttjande av EU:s gemensamma tyngd För att nå resultat i de frågor som beskrivits ovan bör EU förbättra sin behandling av de mänskliga rättigheterna och demokratin i samband med de yttre åtgärderna. Europaparlamentet Europaparlamentet har givit de mänskliga rättigheterna och demokratin högsta prioritet. Genom att systematiskt och snabbt uttala sig i viktiga dagsaktuella frågor har parlamentet tagit en ledande roll för försvaret av de mänskliga rättigheterna i hela Europeiska unionens verksamhet. Europaparlamentets samarbete med andra parlament (via de parlamentariska samarbetskommittéerna och delegationerna vid de regionala parlamenten) är särskilt värdefullt för signalerna från EU. Europaparlamentet skulle kunna intensifiera ansträngningarna för att sprida det viktiga budskapet om mänskliga rättigheter utöver underutskottet för mänskliga rättigheter till delegationerna i tredjeland. Medlemsstaterna För att EU ska vara mer effektivt och trovärdigt i insatserna för att främja och skydda de mänskliga rättigheterna och demokratin bör man använda EU-institutionernas och medlemsstaternas gemensamma politiska tyngd. Medlemsstaterna bör fortsätta ta en mycket aktiv del i och ett stort ansvar för EU:s politik för mänskliga rättigheter och demokrati, både multilateralt och i de bilaterala förbindelserna med tredjeland. Detta förutsätter att man enas om gemensamma ståndpunkter om mänskliga rättigheter som styr såväl EU-institutionerna som medlemsstaterna så att de talar med en röst. Detta kan underlättas av regelbundna diskussioner om mänskliga rättigheter på politisk nivå. Medlemsstaterna har också en viktig roll att spela för att bidra till genomförandet av EU:s politik för mänskliga rättigheter och demokrati genom fördelning av bördan och arbetet. Permanent kapacitet för mänskliga rättigheter och demokrati i Europeiska unionens råd Rådets arbetsgrupp för de mänskliga rättigheterna (COHOM) har en viktig uppgift i styrningen av EU:s politik för de mänskliga rättigheterna och rådgivningen åt kommittén för utrikes- och säkerhetspolitik och rådet. Arbetsgruppens medlemmar kommer idag från de olika huvudstäderna och eftersom gruppen bara har möte en gång i månaden kan den inte längre hantera den ökade arbetsbördan och kraven. För att genomföra EU:s yttre politik för mänskliga rättigheter på ett verkningsfullt sätt borde arbetsgruppen hålla möten oftare och det behövs också en permanent kapacitet och sakkunskap om mänskliga rättigheter och demokrati vid medlemsstaternas ständiga representationer i Bryssel. Om rådets arbetsgrupp för de mänskliga rättigheterna fick en grupp i Bryssel skulle detta underlätta närmare integration med arbetet i rådet, ständiga representanternas kommitté, kommittén för utrikes- och säkerhetspolitik samt andra tematiskt eller geografiskt organiserade arbetsgrupper. Det skulle också ge direktörerna med ansvar för de mänskliga rättigheterna möjlighet att träffas varje månad. Dessa möten skulle vara inriktade på de strategiska frågorna i samband med EU:s insatser för mänskliga rättigheter och demokrati, medan gruppen i Bryssel skulle hantera de löpande frågorna. Att skapa en kultur som främjar mänskliga rättigheter och demokrati Europeiska utrikestjänsten har inrättat ett direktorat för mänskliga rättigheter och demokrati. Den allmänna principen är att mänskliga rättigheter inte bara ska skötas av experter utan att dessa rättigheter är viktiga för allas arbete. Därför finns det numera kontaktpunkter för mänskliga rättigheter vid alla EU:s delegationer över hela världen och vi bör bilda ett nätverk mellan dem för att kunna driva övergripande kampanjer. Ett liknande nätverk håller på att inrättas vid utrikestjänsten och vid kommissionens avdelningar. Alla delegationschefer, anställda vid Europeiska utrikestjänsten och vid kommissionen får utbildning om mänskliga rättigheter och demokrati. Nätverket mellan kontaktpunkterna för mänskliga rättigheter och demokrati ska upprättas med hjälp av den senaste tekniken för informationsutbyte och erfarenheter av goda arbetsmetoder. Nytänkande i EU:s kommunikation Över hela världen ger nätverk som använder sociala medier en grund för människorättsförsvarare att stödja och informera varandra och nå ut till stödgrupper över hela världen. De kan också dokumentera och vidarebefordra sina personliga upplevelser, utan att behöva använda statskontrollerade medier. Tjänster för delning av filmer och andra meddelanden kan försvåra för brutala regimer att dölja brott mot mänskliga rättigheter och demokratiska principer. Men dessa tjänster kan också användas för att övervaka och spåra vissa medborgare. Kontaktuppgifter och information om grupperingar i de nya sociala medierna kan också användas för att föra samman beslutsfattarna med befolkningen, för politiska meningsutbyten. Genom att använda webbsändningar kan människor från hela världen diskutera mänskliga rättigheter med ledande politiska företrädare från EU och dess internationella samarbetspartners. Detta bryter ner hinder som bygger på hierarki och politiskt inflytande. Allt som behövs för att kunna yttra sig är en internetuppkoppling. Att gå med i olika sociala grupper med hjälp av digital diplomati är ett bra sätt att främja EU:s värderingar och unionens insatser internationellt. EU:s användning av sociala medier för digital diplomati har utvecklats väsentligt, men mer arbete behövs för att utnyttja den nya tekniken och potentialen hos EU:s delegationer i andra länder. EU skulle kunna uppmana viktiga delegationer att använda sociala medier för digital diplomati med befintliga kommunikationsresurser. EU kommer att ge praktiskt stöd till de som använder sociala medier för att öka medborgarnas deltagande i samhällslivet i praktiken. Kommande etapper Europeiska unionen både vill och kan inta en ledande ställning i skyddet av de mänskliga rättigheterna och stödet för demokratin i världen. Det här meddelandet ska bidra till de pågående diskussionerna i EU-institutionerna om en mer effektiv och heltäckande strategi för att skydda de mänskliga rättigheterna och demokratin. Syftet är att inhämta synpunkter på en rad olika förslag till åtgärder och olika valmöjligheter. Nästa etapp bör vara att renodla idéerna i diskussionerna mellan institutionerna, som kan utmynna i en gemensam EU-strategi. EU kommer att redovisa de framstegen som görs när det gäller de mål som fastställs i detta meddelande i den årliga rapporten om de mänskliga rättigheterna och demokratin i världen. Detta bör ge alla aktörer, däribland det civila samhället, möjlighet att bedöma resultaten av EU:s åtgärder och kan även ligga till grund för framtida prioriteringar. Rådet och parlamentet uppmanas att följa framstegen regelbundet och att se över EU:s strategiska målsättningar om fem år.