Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om "Förslag till rådets beslut om ett första flerårigt program för stöd till europeisk turism: PHILOXENIA-programmet (1997-2000)" () (97/C 30/26)

Den 24 juni 1996 beslutade rådet i enlighet med artikel 198 i EU-fördraget att begära Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande om ovannämnda förslag.

Sektionen för regional utveckling, landsbygds- och stadsplanering, som fått i uppgift att förbereda kommitténs arbete i ämnet, avgav sitt yttrande den 17 september 1996. Föredragande var Georgios Sklavounos och medföredragande var Giacomo Regaldo.

Vid sin 338:e plenarsession den 25-26 september 1996 (sammanträdet den 26 september 1996) antog Ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 84 röster för, 5 mot och 6 nedlagda.

1. Inledning och historisk bakgrund

1.1. Ekonomiska och sociala kommittén tog upp turismfrågan för första gången 1989. I ett yttrande på eget initiativ om turism och regional utveckling () beklagade ESK att en så omfattande sektor som skapat välstånd och arbetstillfällen inte blivit föremål för gemenskapens stödpolitik. Kommittén noterade också att många regeringar i medlemsstaterna försummat sektorn och inte inrättat ett särskilt departement för den.

1.2. Europeiska kommissionen publicerade under 1980-talet sina första funderingar om gemenskapsåtgärder för att främja turismen. Ministerrådet beslutade därefter att utnämna 1990 till "Europaåret för turism", en symbolisk gest som drog medlemsstaternas och de europeiska medborgarnas uppmärksamhet till turismens ekonomiska aspekter och vikten av att vidta lämpliga utvecklingsåtgärder.

1.3. År 1992 publicerade kommissionen en treårig handlingsplan som ESK godkände som ett lovande första steg, trots dess brister () (jfr kapitel 5).

1.4. Under de följande åren, och särskilt under förberedelserna inför konferensen i Edinburgh som skulle leda till Maastrichtfördraget, agerade Ekonomiska och sociala kommittén och Europaparlamentet vid ett flertal tillfällen för att sporra kommissionen och rådet att samordna de föreslagna åtgärderna mer effektivt, och för att ge en sammanhängande ram för en europeisk turismpolitik ().

1.5. Inledningsvis uppfyllde inte resultaten förväntningarna. Samtidigt som det ändrade fördraget för första gången gav en möjlighet att vidta åtgärder på turismområdet, undvek det frågan om att införa en sådan politik i fördraget på egen rättslig grund, och frågan sköts på framtiden till regeringskonferensen 1996.

1.6. Nästa steg var att kommissionens grönbok om turism () publicerades. Syftet med denna grönbok var att komma underfund med alla inblandade parters reaktioner (yrkesverksamma inom sektorn, konsumenter, miljövårdare etc.) beträffande vad som skulle kunna vara en önskvärd framtid för turismsektorn på europeisk nivå, dvs allt från status quo till alternativ 4 - införandet av ett "turism"-kapitel i EU-fördraget. En majoritet av ledamöter tog ställning till förmån för alternativ 4, med motiveringen att Europa på ett effektivt sätt kunde ge ett ökat värde till den turism som stöds och utövas i de olika medlemsstaterna.

1.7. Efter att ha utvärderat resultaten av handlingsplanen () och reaktionerna på grönboken, har nu kommissionen på förslag av kommissionär Christos Papoutsis sänt PHILOXENIA-programmet på remiss.

1.8. GD XXIII:s administrativa enhet för turism har bara existerat sedan 1989. Det bör nämnas att turistfrågorna tidigare hanterades av GD VII - Transport.

1.9. Definitionsmässigt är turism en övergripande fråga och därför har både GD XXIII och andra generaldirektorat antagit, och fortsätter att anta, åtgärder som direkt eller indirekt har effekter på turistnäringen. Dessa "andra" inkluderar GD IV - Konkurrens, GD V - Sysselsättning, arbetsmarknad och socialpolitik, GD X - Information, kommunikation, kultur och audiovisuella media, GD XI - Miljö, GD XVI - Regionalpolitik, GD XXIV - Tull och indirekt beskattning samt GD XXIV - Konsumentpolitik.

1.10. Med undantag för GD XXIII:s åtgärder antogs följaktligen de flesta gemenskapsåtgärderna med utgångspunkt i prioriteringar och synvinklar som skilde sig från turismens.

1.11. Det bör dock påpekas att det ovanstående inte gäller från och med 1995, eftersom GD XXIII (Turism) sedan dess har bemödat sig om att säkerställa en bättre samordning av de gemenskapsåtgärder som påverkar turismen, naturligtvis med hänsyn till direktoratets informella och begränsade samordningsansvar. Som ett resultat av handlingsplanen 1993/1994 upplevdes ett behov av att förstärka det övergripande sättet att se på turismfrågor och undvika överlappning. Idag är det nödvändigt att vidareutveckla inre gemenskapsmekanismer för samordning och för att maximera de förväntade resultaten. Detta måste främst vara GD XXIII:s roll och ansvar.

2. Turismens betydelse för den europeiska ekonomin

2.1. ESK har vid upprepade tillfällen betonat att man lägger stor vikt vid turismen och kommittén vill gärna ta tillfället i akt för att understryka att man anser att turistnäringen är mycket viktig för den europeiska ekonomin av ett antal orsaker, särskilt som:

- turistnäringen förväntas bli den största i världen år 2010, med ca 700-750 miljoner internationella ankomster (),

- Europa troligtvis kommer att förbli huvuddestinationen för turistströmmarna i världen (även om dess relativa andel av världsturismen minskar),

- och som ett resultat av detta skapar turismen flest arbetstillfällen inom ekonomin, vilket har både direkta och indirekta återverkningar på den regionala utvecklingen och utvecklingen inom andra sektorer.

2.2. Turismens betydelse för den europeiska ekonomin kan sammanfattas i följande siffror: Turismen svarar i nuläget för ett av åtta jobb i Europa och sysselsätter över 9 miljoner människor, samtidigt som den representerar 13,4 % av Europeiska unionens BNP ().

2.3. Som det står i motiveringen till PHILOXENIA-programmet (KOM(96) 168 slutlig) rättfärdigar en förstaplats på världsturistmarknaden inte förnöjsamhet. De senaste 20 åren har Europas marknadsandel stadigt minskat (med ca 10 %) samtidigt som resmål i Sydostasien, Nordafrika och Sydamerika blivit allt populärare i motsvarande omfattning. Det står klart att Europeiska unionen inte kan förbli passiv inför denna utveckling.

2.4. Strävan mot att bevara en viktig position på världsturistmarknaden kan inte enbart inriktas på statistiska mål. Europa måste behålla sin ledande plats när det gäller turism med hög standard, erbjuda produkter med hög kvalitet och former av turism som innebär ett visst utbyte. Bortsett från naturresurser och kulturarv måste Europa utveckla en politik som baseras på produkter och tjänster med hög kvalitet genom att accentuera den europeiska identiteten och aktuella europeiska trender. Förutom de traditionella, historiska, kulturella och naturmässiga aspekterna av marknaden, kan och måste den europeiska marknadsföringen erbjuda produkter som ständigt förnyar intresset och skapar efterfrågan.

2.5. När en sådan strategi utarbetas och genomförs krävs det en hög grad av samarbete och samordning på alla nivåer - lokal, regional och nationell nivå samt gemenskapsnivå. Samarbete och samordning måste ske mellan gemensamt ansvariga organ i den offentliga sektorn och mellan den offentliga och privata sektorn.

2.6. Det finns ett behov av undersökningar av världsefterfrågan och hur den skapas, av konkurrensen i världen och av trender på den interna marknaden.

3. Aktuella utvecklingstrender och problem

3.1. Utvecklingen av den europeiska turismen från den ensamma turisten/resenärens dagar i slutet av 1800-talet och början av 1900-talet till dagens massturism, eller den så kallade "turismindustrin", är oupplösligt knuten till utvecklingen av den europeiska ekonomin och det europeiska samhället som reglerat den och som idag påverkar den i hög grad.

3.2. Förutom sina många positiva effekter på den ekonomiska utvecklingen karaktäriseras den moderna massturismen av:

- en övergång från att ha varit ett privilegium för en ekonomisk och social elit till att bli en större, folkligare och masskonsumerad förmån,

- att semesterresor utvecklats till ett grundläggande behov på alla nivåer av det europeiska samhället (när det gäller inkomst, utbildning och klasstillhörighet),

- framväxten av gigantiska företag som åtar sig att tillfredsställa ovannämnda behov genom att skapa turistprodukter och reseanläggningar,

- masstransporter, fritidsaktiviteter för massturism samt hotell och restauranger för massturism, dvs. standardarrangemang som täcker nästan alla aspekter,

- att både kvaliteten på produkter och tjänster för turismen och sättet som de presenteras och konsumeras på har anpassats till de behov som skapats av en marknad för massturism,

- en ökande tillgång till billiga transporter och tjänster utan att slutprodukten nödvändigtvis säljs till ett lågt pris.

3.3. Detta har fått konsekvenser för:

- Miljön

För stor geografisk koncentration av turistanläggningar på små områden som är särskilt vackra och för stor koncentration av turister på särskilt små områden och vissa delar av året leder till en betydande ökning av trycket på jorden och det underliggande jordlagret.

- Samhället

I ett antal regioner som specialiserat sig på massturism och säsongsbetonad turism har allvarliga sociala problem uppstått, både i de områden som tar emot turister och mellan dessa områden och turisterna.

- Kulturen

Den omfattning och form som massturismen tagit i många regioner skapar allvarliga kulturella problem.

3.4. Särskilda konsekvenser av massturismen

3.4.1. Den ensidiga specialiseringen på turism och det säsongsbetonade ekonomiska livet i ett antal regioner har fått destabiliserande effekter på den sociala väven.

3.4.2. Under högsäsongen paralyseras det sociala livet till förmån för det ekonomiska livet, samtidigt som det kulturella livet omvandlas till en produkt som kan konsumeras av besökare.

3.4.3. Relationerna mellan turister och det lokala samhället är otillräckliga. På grund av ovannämnda standardarrangemang för turisten som kund och konsument ligger tonvikten mer på vinst än på mänsklig kontakt och kommunikation.

3.4.4. Oligopoltrenden inom den europeiska turismens marknadsföring och hantering tenderar att skapa allvarliga motsättningar och intressekonflikter inom den europeiska "turismfamiljen".

3.4.5. Fokus för turistgiganternas affärsintresse flyttar från tillhandahållandet av turismprodukter och tjänster till lönsamma investeringar för det kapital de samlar på sig genom förskottsbetalningar av massproducerade paketresor som betalts i förhand.

3.4.6. Kapital och vinster överförs från turistnäringen till det finansiella systemet.

3.4.7. Genom för stor geografisk koncentration av anläggningar, för stort antal turister och förstörelse av naturtillgångar och kulturella tillgångar - som utgjort den ursprungliga grunden för turismutvecklingen - har vissa områden upplevt en snabb "turismdevalvering", vilket lett till negativa effekter för lokala samhällen och ekonomier.

3.4.8. I de flesta europeiska regionerna är turistströmmarnas koncentration säsongsbetonad, vilket leder till inaktivitet under vissa säsonger, både för arbetsstyrkan och för det investerade kapitalet.

4. Grundläggande behov för den europeiska turismen idag

4.1. De grundläggande behoven för den europeiska turismen idag kan klassificeras så här:

- Genomsnittskundens behov (som människa, arbetande person och konsument, både när det gäller den nuvarande och den framtida efterfrågan).

- Behoven hos enskilda ägare till eller företag som driver anläggningar (främst små och medelstora företag).

- Researrangörernas behov, huvudaktörerna inom den europeiska turismindustrin.

- Behoven hos dem som är anställda inom turistnäringen.

- Behoven hos samhället i stort, särskilt på resmålen.

4.2. Kundernas behov:

- Pålitlig annonsering och information.

- Säkerhet när det gäller transporter och under vistelsen beträffande alla sorters hot.

- Lägre priser på den inre marknaden utan att tjänsternas kvalitet påverkas.

- Marknadspriset måste stå i relation till de erbjudna tjänsternas kvalitet.

- Undvika riskerna för att ett fåtal kontrollerar marknaden.

- Direkta, effektiva och finansiellt objektiva reaktioner i händelse av en olycka eller sjukdom under semesterresor både inom och utom landet.

ESK upprepar de ställningstaganden man gjort i tidigare yttranden, både när det gäller turistens problem som konsument och problem rörande olyckor och hälsa.

4.3. Behoven hos enskilda ägare eller företag som driver anläggningar:

- Dessa "tillhandahållare" begär en rättvis behandling när de sätter sina priser för att förebygga att researrangörer missbrukar en dominerande ställning.

- De behöver skiljedomsförfaranden och skiljedomstolar för att bilägga tvister om priser och rättvisa betalningsvillkor.

- För sina företag behöver de särskilda kreditarrangemang inom det europeiska banksystemet och de europeiska strukturfonderna.

- De behöver mer direkt kommunikation med konsumenter samt information och vidareutbildning om informationssamhället och ny teknik.

- Lokala och regionala myndigheter, nationer och EU behöver delta i reklamkampanjer, miljöskyddsåtgärder och förbättringar av infrastrukturen.

- Ett stort antal turismföretag har behov av att ta itu med turismens säsongsbetonade natur och de problem som den skapar för företagen.

- Det finns också behov av utbildning och fortbildning i företagsledning och -administration.

När man tar itu med ovannämnda problem måste man utan tvekan acceptera subsidiaritetsprincipen, men också behovet av att EU deltar.

4.4. Researrangörernas behov

Researrangörerna anser att det finns ett grundläggande villkor som gör det möjligt för dem att planera och tillhandahålla produkter och tjänster, nämligen säkerställandet av grundläggande infrastruktur, såsom flygplatser, telekommunikationer, system för vattenförsörjning och avlopp, samt ett sociopolitiskt klimat som är fredligt och vänligt inställt till turism.

Reklam i Europa och över hela världen är tveklöst välkommen för researrangörerna.

4.5. Behoven hos dem som är anställda inom turistnäringen

4.5.1. De som arbetar inom turistnäringen kan inte definieras som en homogen grupp beträffande inkomst, yrkeskvalifikationer och ställning i lagar och bestämmelser. Detta är delvis på grund av den stora skillnaden mellan deras arbeten och delvis på grund av de stora antal företag som bidrar till en enda slutlig "turistprodukt".

4.5.2. Dessa anställda har dock något gemensamt: en hög andel deltidsarbete och säsongsbetonat arbete och en miljö som har relativt avreglerade arbetsförhållanden.

4.5.3. Den sysselsättningsökning som borde följa på en lämplig strategi för turismutveckling måste åtföljas av en kvalitativ förbättring av arbetsstyrkans färdigheter. Följande åtgärder kommer att krävas:

- Främja utbildning, färdigheter och deltagande samt ömsesidigt erkännande av arbetserfarenhet, kvalifikationer och examina.

- Ge alla anställda en rättslig ram, även om deras arbete är "atypiskt".

- Kontrollera att de minimirättigheter som fastställs i Europeiska stadgan för arbetstagarnas grundläggande rättigheter respekteras, särskilt när det gäller arbetstid, hälsa, säkerhet på arbetsplatsen och arbetsvillkor som bekräftas av kontrakt.

- I samtliga fall rätta sig efter ILO-konventionerna, särskilt konvention 72.

4.5.4. Dessa åtgärder kommer att bidra till att det utvecklas turismtjänster av hög kvalitet, att horisontell och vertikal rörlighet för de anställda inom turistnäringen garanteras och till att de små och medelstora företagens flexibilitetsproblem i turistbranschen kan lösas i samförstånd.

4.6. Behoven hos samhället i stort

4.6.1. I stark kontrast mot en välbalanserad regional och ekonomisk utveckling har den anarkistiska utvecklingen av massturismverksamheter i många av Europas regioner, särskilt i södra Europa, skapat en mångfald av problem och behov som kräver undersökningar och beslutsamma åtgärder. Många turismcentrum har utvecklats till överexploaterade fritidsaktivitetsområden för massturismkonsumtion, vilket skapar problem för lokala samhällen. I stället för att vara något som främjar kontakter, bekantskap och förståelse mellan folk och kulturer, har turism lett till främlingsfientlighet, konflikter och öppen antagonism i många turistfrekventerade områden.

4.6.2. Befolkningen i turistfrekventerade områden måste förberedas och informeras. Massmedia, som har till uppgift att kommunicera med och informera människor i sådana områden, kräver en särskild sorts information för att kunna förebygga negativa effekter. Det krävs kulturella kontakter och kulturellt utbyte under lågsäsongerna mellan turisternas hemregioner och semesterorterna för att man skall förändra värdeskalan och kvaliteten när det gäller relationer och utbyte, så att de upphör att vara enbart nyttoinriktade. Problemet med att utveckla förvaltningen av lågsäsongerna socialt, ekonomiskt och kulturellt kräver utbildning och vidareutbildning i många regioner, särskilt i södra Europa.

5. Grundläggande brister i de åtgärder som hittills vidtagits

5.1. De politiska åtgärder som vidtagits för att stödja turismen fram t o m 1995 kännetecknas av:

- Brist på sammanhållning.

- Brist på samordning mellan ansvariga organ.

- Brist på strategisk planering.

- Brist på undersökningar och programutveckling.

- Brist på förfaranden för utvärdering av resultat.

- Brister i förebyggandet eller korrigeringen av turismens negativa effekter.

- Brist på förfaranden och metoder för att föra en dialog på turismområdet.

- Brist på harmonisering (av exempelvis moms).

6. PHILOXENIA

6.1. Det föreslagna fyraåriga programmet för stöd till europeisk turism (PHILOXENIA) inleds den 1 januari 1997, och har som övergripande syfte att främja den europeiska turismens kvalitet och konkurrenskraft för att bidra till den europeiska ekonomins allmänna tillväxt och skapa arbetstillfällen.

6.2. För att uppnå detta strategiska mål föreslår kommissionen fyra mellanliggande mål:

- Att förbättra kunskaperna inom turismområdet.

- Att förbättra de rättsliga och ekonomiska villkoren för turismen.

- Att höja den europeiska turismens kvalitet.

- Att öka antalet turister från länder utanför gemenskapen.

6.3. Man föreslår att programmet skall vara öppet för de associerade länderna i Central- och Östeuropa i enlighet med villkoren i tilläggsprotokollen om dessa staters deltagande i gemenskapsprogram. PHILOXENIA-programmet kommer också att stå öppet för Cypern och Malta enligt samma regler som de som tillämpas för de EFTA-länder som omfattas av EES-avtalet, enligt förfaranden som skall överenskommas med dessa länder.

6.4. I förslaget står det också (i artikel 7) att kommissionen i en rapport till Europaparlamentet, rådet, Ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén skall informera om varje betydelsefull åtgärd som rör turismen.

6.5. Artikel 8 i förslaget inför en regelbunden utvärdering av programmets resultat, och på grundval av denna utvärderingsprocess skall en delrapport utarbetas tre år efter programmets början, och en slutlig rapport inom tolv månader efter programmets slut.

7. Allmänna synpunkter på programmet

7.1. När det gäller PHILOXENIA-programmets mål noterar ESK att:

- Programmets mål motsvarar den europeiska turismens viktigaste och mest grundläggande behov.

- Målen ligger inom ramen för de begränsningar som utgörs av de resurser som tilldelats för programmets genomförande.

7.2. Både förslagen att informera de ansvariga myndigheter som är intresserade och förslagen om en gradvis och slutlig utvärdering av programmet motsvarar de åsikter som ESK redan uttryckt i fråga om det demokratiska deltagandet i gemenskapsåtgärder och om deras öppenhet och effektivitet.

7.3. Ekonomiska och sociala kommittén anser att alla de Medelhavsländer som nämns i beslutet från regeringskonferensen Euromed i Barcelona (1995), och inte bara Cypern och Malta, bör deltaga i PHILOXENIA-programmet för att nå största möjliga turismsamverkan i hela Medelhavsområdet. Naturligtvis bör detta ske med bidrag från olika budgetposter (exempelvis de som särskilt avses i beslutet från Barcelona) för att inte ännu mer minska PHILOXENIA-programmets resurser, som redan är knappa.

7.4. De åtgärder som föreslås ligger i linje med subsidiaritetsprincipen. De definierar också korrekt den europeiska turismens behov och intressen. Dessutom är programmet strukturerat på ett lämpligt sätt, och det kombinerar framgångsrikt strategiska mål med mellanliggande och omedelbara mål och åtgärder.

7.5. PHILOXENIA-programmet lyfter dock inte fram det särskilt stora behovet av en europeisk utrikespolitik för turismen. Utarbetandet av en sådan politik skulle kunna behandla känsliga och viktiga frågor ur ekonomisk, social, politisk, etisk och kulturell synvinkel.

7.6. Särskilt problemen med organiserad "sexturism" och varje form av barnmisshandel och utnyttjande av barn är en fråga som engagerar kommittén starkt. ESK anser att utarbetandet och införandet av åtgärder för att bekämpa dessa fenomen är av största betydelse ().

Sexturismen har också återverkningar på omvärldens bild av Europa och dess relationer med andra länder som de i Nordafrika, i Stilla havs-området och Latinamerika. Dessutom hotas traditionella former av turism av att kunder reagerar negativt på sexturismen.

7.7. Finansiering

ESK anser att den europeiska turismens behov kräver att kommissionen och Europeiska unionen tar itu med problemet på ett uppmuntrande och generöst sätt. Programmets mål är uppställda i fallande prioritetsordning, men de begränsas dock av programmets otillräckliga finansiering. Det första fleråriga programmet för stöd till europeisk turism bör förfoga över tillräckliga resurser för att göra det möjligt att vidta reklam-, stöd- och utvecklingsåtgärder, inte bara för att uppmuntra besökare från omvärlden, utan också när det gäller turismen inom Europa och alla alternativa former och kategorier av turism för att:

- förlänga turismsäsongen,

- hantera problemet med säsonger,

- öka sysselsättningen,

- erbjuda högkvalitativa tjänster.

8. Särskilda synpunkter på de föreslagna målen och åtgärderna

8.1. Mål A: förbättra kunskaperna om turism

Ekonomiska och sociala kommittén anser att mål A är av högsta betydelse för att seriöst undersöka de problem som den europeiska turismen står inför och för att formulera och förstärka en effektiv utvecklingspolitik. Dessutom kommer utvärderingen av effektiviteten hos ett direkt eller indirekt stöd till turismen bara att vara tomma ord, om mål A inte genomförs så fullständigt och metodiskt som behövs.

8.1.1. Mål A1: Att ta fram information om turism

ESK anser att man absolut måste förbättra tillgången till mer användarvänliga statistiska data. När det gäller åtgärderna instämmer kommittén i att det vore nyttigt att lägga grunden till ett europeiskt statistiksystem, och att det finns behov av undersökningar, studier och analyser. ESK vill dock påpeka att de ansvariga inom sektorn behöver delta i behovsprioriteringen och prioriteringarna för forsknings- och studieprogrammen.

8.1.2. Mål A2: Att förmedla turistinformation från andra källor

Turistinformation från andra källor är mycket användbar. Förmedling av denna uppfyller praktiska, teoretiska och forskningsmässiga behov som turismindustrin har, men som också de som utarbetar politiken upplever. Kommittén ger sitt stöd till den föreslagna åtgärden - upprättandet av ett europeiskt nätverk för forskning och dokumentation om turism - när det gäller dess nytta. Dess sätt att samverka och kommunicera med turistnäringen måste dock klargöras och kräver dialog och särskild försiktighet. ESK anser också att den åtgärd som föreslås under mål A2 kompletterar mål A1-åtgärderna och PHILOXENIA-programmet täcker därför, åtminstone när det gäller metod och tillvägagångssätt, alla behov turismindustrin har när det gäller forskning, studier och dokumentation. Naturligtvis förblir den viktiga frågan om hur dessa mål skall uppnås öppen, liksom den om nätverkets relation till de verksamma inom turistnäringen. Också problemen med tillgång till uppgifterna på nätet och nätverkets överföring och spridning av information förblir öppna för diskussion.

8.1.3. Mål A3: Att underlätta utvärderingen av gemenskapsåtgärder som berör turismen

ESK ger sitt stöd till det föreslagna mål A3, men vill påpeka att den föreslagna åtgärden enligt kommittén inte motsvarar de behov som målet visar på.

8.1.3.1. PHILOXENIA-programmet är förvisso inte det enda instrumentet för en europeisk turismpolitik. EU stöder den europeiska turistnäringen genom ett brett spektrum av åtgärder som har direkta eller indirekta effekter på turismen. Kommissionens rapport till rådet, Europaparlamentet, Ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén om gemenskapens åtgärder som berör turismen 1994 (KOM(96) 29 slutlig av den 5 februari 1996) innehåller en mycket omfattande beskrivning av:

- de direkta gemenskapsåtgärder som påverkar turismen,

- och särskilda gemenskapsåtgärder till stöd för europeisk turism och övriga gemenskapsbestämmelser som påverkar turismen.

8.1.3.2. Strukturfonderna står för det mesta av finansieringen på turismområdet, och man förutspår att det skall fortsätta att vara så under perioden 1994-1999. Trots det faktum att strukturfondernas bidrag till turismen "fastställdes" i gemenskapsstödramarna eller i de samlade programplaneringsdokumenten (som upprättades gemensamt av kommissionen och varje medlemsstat) är det för tillfället svårt att avgöra vilket stöd som går exakt till vilka sektorer och på grundval av vilka kriterier.

8.1.3.3. Det står klart att turismindustrin också får stöd genom sammanhållningsfonden för att förbättra infrastrukturen för transporter och miljöskyddet i Spanien, Portugal, Irland och Grekland.

8.1.3.4. Man anser dessutom att insatserna av Europeiska regionala utvecklingsfonden (ERUF) är den viktigaste källan för fördelningen av strukturfondernas resurser för turismutveckling (KOM(96) 29 slutlig, s. 60). ERUF-resurserna fördelas på infrastrukturarbeten, utveckling av regionernas egna resurser och produktiva investeringar.

8.1.3.5. Åtgärder rörande så kallade turismresurser (arkitektoniskt arv och kulturarv, vild natur eller miljö skapad av människohänder) eller mänskliga resurser har utan tvekan haft en inverkan på turismen. Åtgärder inom FoU anses också vara viktiga för turismen.

8.1.3.6. Det är uppenbart att turismen i EU stöds indirekt av en mängd aktiviteter (som alla sektorer och branscher av den europeiska ekonomin). Studier av dessa aktiviteter (sådana som stöder turismen indirekt eller annan politik som direkt stöder den) leder till den ovälkomna slutsatsen att vi för närvarande inte vet vilka eller hur många former av stöd som turismen ges på europeisk nivå, vilka prioriteringar som görs, i vilken mån de är inriktade på samverkan och inom vilken strategi de tilldelas.

8.1.3.7. ESK anser att man tydligt måste skilja på direkt och indirekt stöd för turistnäringen, om möjligt indelat efter bransch.

8.1.3.8. Termen "turistnäring och stöd för turistnäringen" är ganska allmän och möjliggör inte den viktiga utvärderingen av behov, stöd och resultat efter bransch. Exempelvis beslutade rådet för ministrar med ansvar för fysisk planering (Council on land-use planning, Leipzig, 21 september 1994) att utarbeta en utvecklingsplan för gemenskapens fysiska planering. Med tanke på hur betydelsefullt det vore om ett sådant mål uppnås, för utvecklingen av en europeisk turismstrategi och för turismpolitiken på europeisk nivå, kan man utan tvekan dra följande slutsatser:

- Insamling, utvärdering och spridning av turistinformation inom hela Europa är en nödvändighet.

- Fastställandet av prioriteringar för åtgärderna och säkerställandet av sammanhållning, samordning och samarbete rörande dessa åtgärder bör vara GD XXIII:s huvudsakliga uppgift.

8.1.3.9. Följaktligen är det nödvändigt att införa effektivare och mer substantiella åtgärder för att underlätta och utvärdera gemenskapsåtgärder som påverkar turismen, och i PHILOXENIA-programmet föreslås sådana åtgärder. När andra generaldirektorat vidtar åtgärder som påverkar turism måste de beakta de principer, prioriteringar och mål som utarbetats på initiativ av GD XXIII. Nya insatser på kommunikations-, strukturfonds- och miljöområdet borde delvis ägna sig åt effekterna på turismen (vilket gjordes i det nya åtgärdsprogrammet för miljön). På liknande sätt bör det generaldirektorat som är ansvarigt omedelbart kunna ge information om varje åtgärd som direkt rör turismen.

8.1.3.10. När det gäller den åtgärd som föreslås under mål A3 anser ESK att den föreslagna mekanismen skulle göra mer nytta:

- om den hade en mer ekonomisk än juridisk karaktär,

- om den kunde fungera som en mekanism för samverkan, harmonisering och samordning mellan GD XXIII och andra generaldirektorat vars verksamhet har anknytning till turism,

- om den kunde övervaka och utvärdera i hur hög grad de olika åtgärdernas samverkan och kombinerade resultat ligger i linje med de strategiska målen för EU:s turismpolitik.

8.2. Mål B och B1: Att förbättra de rättsliga och ekonomiska villkoren för turismen, och stärka samarbetet med medlemsstaterna, turistnäringen och övriga intressenter

8.2.1. ESK noterar att mål B och B1 är särskilt viktiga och berör mycket allvarliga problem för sektorn, men att de föreslagna åtgärderna inte utgör åtgärder i verklig mening, även om de är allvarligt menade och utformade som tematiska enheter.

8.2.2. Den rådgivande turistkommitténs roll och befogenheter måste ses över i syfte att göra den till ett organ som i hög grad deltar i utarbetandet av den europeiska turismpolitiken och i övervakningen och utvärderingen av denna politik.

8.2.3. Finansieringsproblemet för små och medelstora företag inom den europeiska turismsektorn måste lösas genast, och frågan om dess samband med det europeiska banksystemet måste hanteras institutionellt. Likaså måste stödet till små och medelstora företag inom denna sektor genom olika gemenskapsfonder ta hänsyn till sektorns särskilda behov, och behandla den som en särskild kategori.

8.2.4. PHILOXENIA-programmet bör i högre grad betona behovet av dialog, biläggande av tvister, sammanjämkning av intressen och medling. Med undantag för den informella organisationen av regelbundna möten och rundabordssamtal (vilket föreslås i PHILOXENIA-programmet) anser ESK att den europeiska turistnäringen måste förstärkas och rationaliseras, och det krävs kanske att man inrättar instrument för en dialog mellan alla berörda parter, med det speciella syftet att avvärja svårigheter och lösa tvister när det behövs.

8.2.5. Turismens rättsliga ram och finansiella miljö måste revideras i syfte att nå fram till en harmonisering mellan medlemsstater och förstärka och främja bra metoder. Samarbete mellan medlemsstaterna måste uppmuntras på alla sätt och på alla nivåer, från konsumentskydd (transportsäkerhet, vänligt bemötande av personal på olika transportmedel, stationer och flygplatser, polisen etc.) till strategin för att hantera de stora turismproblemen som säsongsindelningen, miljöförstöringen, små och medelstora företags finansiering och konkurrenskraften.

8.3. Mål C: Att öka den europeiska turismens kvalitet

8.3.1. Mål C i programmet försöker ta itu med två nyckelfrågor inom den europeiska turismen:

- Att främja livskraftig turism.

- Att undanröja hinder för turismens utveckling. (Detta kapitels titel verkar illa vald eftersom den inte överensstämmer med innehållet i kapitlet.)

8.3.2. ESK håller helt med om att det finns ett behov av att föra en politik för en livskraftig turism. Hur denna politik skall utformas och genomföras är emellertid fortfarande en öppen fråga. Först och främst krävs en kritisk syn på den etablerade modellen för turismens utveckling, som aldrig eller mycket sällan är förenlig med logiken i en hållbar utveckling.

8.3.3. Det behövs en mer allmän utformning av politiken för att kunna lägga en grund för organisationen av turismen och tillhandahålla produkter med en "hållbar inriktning".

8.3.4. Frågor som utvecklingsinitiativet för den fysiska planeringen i Europa, transport, telekommunikationer, massturismpolitik och särskilda former och kategorier av turism måste angripas med sikte på en hållbar utveckling.

8.3.5. Dessutom kan en hållbar utveckling inte utvecklas enbart genom interventioner av den offentliga sektorn och turistnäringen. För att en livskraftig turism skall etableras i både teorin och praktiken krävs att hela samhället deltar. Vad som krävs är en europeisk kampanj som närmar sig frågan på den akademiska världens och massmedias nivå och som gäller organisation av arbete, rekreation och fritid och vardagskultur. Det direkta och nära sambandet mellan kultur och turism och mellan kulturella åtgärder och turismen på lokal, regional och europeisk nivå är väsentligt.

8.4. C2: Att undanröja hinder för turismens utveckling

8.4.1. Att utveckla alternativa, specifika former av turism, är definitivt ett sätt att bidra till turistnäringens tillväxt. Men vi får inte glömma bort att en europeisk valuta skulle undanröja många av hindren inom den europeiska turismen.

8.4.2. ESK anser att man bör uppmuntra nya former av turism. Instruktiv eller utbildande turism kan till exempel vara en faktor för att skapa en hållbar utveckling av turismen, både när det gäller turism inom Europa och turism som kommer utifrån. "Lantgårdsturism" (agro tourism) är idag en erkänd aktivitet. Man bör på liknande sätt uppmuntra turism i form av fiske och båtfärder på floder, sjöar och omkring små fiskelägen.

8.4.3. Förutom att den pågår hela året, med visst undantag för de akademiska ferierna, är konferens- och vetenskapsrelaterad turism en av de mest vinstgivande och arbetsskapande turistsektorerna.

8.4.4. Turism för äldre, vare sig den är sammankopplad med terapeutisk turism eller inte, skulle kunna ge en lösning till problemet med säsongsbundenhet liksom till de äldres problem, såsom utestängning, isolering och behovet av rekreation. Alla länder bör också beakta handikappade personers särskilda behov.

8.4.5. Religiös turism kan utvecklas på många nivåer och skulle kunna öppna en marknad som hittills varit föga utvecklad (exempelvis turer i Paulus eller Luthers fotspår, eller turer som knyter samman flera kloster etc.).

8.4.6. Lokala initiativ kan dra nytta av det stöd som föreslås i utkastet till program, så att man kan bestämma vilka kategorier av problem som kan lösas lokalt och vilka som kräver regionala, nationella, internationella eller alleuropeiska åtgärder.

8.4.7. Det är dock tydligt att omfattningen av problemen under varje föreslagen punkt är sådan att de föreslagna åtgärderna endast kan visa på vissa vägar att följa, vägar för att gripa sig an problemet snarare än en övergripande lösning på det.

8.5. Mål D: Att marknadsföra Europa som resmål

8.5.1. Här vill ESK påpeka att ett ökande antal besökare från tredje land är beroende av alla förutnämnda åtgärder, och inte bara marknadsföring.

8.5.2. Att skapa efterfrågan på produkter som bara Europa kan erbjuda och en bärkraftig efterfrågan på dessa produkter kan kraftigt bidra till en hållbar utveckling. Till exempel kan samarbete mellan europeiska universitet eller utbildningsministrar i syfte att etablera europeiska normer för erkända ämnen på högstadie-, gymnasie- eller universitetsnivå eller studier om Europa ge upphov till ett permanent flöde av besökare. Studier om europeisk historia, europeisk konst eller arkeologi kan inte fullgöras utan att man har studerat vid ett europeiskt universitet.

8.5.3. Europeiska unionens kontor runt om i världen skulle kunna förstärkas med personal som ansvarar för turistfrågor. De olika centrumen för att marknadsföra Europeiska unionens medlemsstaters nationella kultur och språk, t.ex. British Council eller Goetheinstitutet, som nu finns runtom i världen skulle kunna samarbeta och vidareutvecklas inom ramen för marknadsföringen av den europeiska turismen.

8.5.4. Av de 20 storstäder i världen som erbjuder konferensturism ligger 18 i Europa. Detta betyder att Europa tillfredsställer olika krav, inte bara dem som rör historiska och kulturella intressen.

8.5.5. Vägar och medel för att främja Europas långsiktiga effektivitet måste undersökas. Valet av målgrupper från en europeisk synvinkel måste skilja sig från de nationella turistorganisationernas och researrangörernas.

8.5.6. Samarbete mellan nationella turistorganisationer kan ge väldigt goda resultat. Till exempel har Alperna som en region kunnat marknadsföras genom internationellt samarbete. Detsamma gäller Medelhavsområdet och Norden.

8.5.7. I stället för att bara se dem som möjliga turister bör man fullt ut utnyttja de européer som lever runt om i världen som ett permanent sätt för att marknadsföra Europa.

9. Slutsatser

9.1. Trots de ansträngningar som kommissionen gjort för att definiera och analysera de olika problemen och de förbättringar som gjorts för att samordna statistiken, finns det fortfarande ingen särskild och institutionaliserad europeisk politik för turismen.

9.2. PHILOXENIA-programmet avser att fylla en viktig lucka. Programmet för in ett antal tidigare åtgärder i en samordnad struktur med ett klart definierat slutmål: Hur de ekonomiska resultaten inom turistsektorn skall förbättras utan att naturen förstörs eller livskvaliteten försämras.

9.3. Med detta program går Europeiska unionen in ett stadium där en sammanhängande turismpolitik utformas och genomförs. Ekonomiska och sociala kommittén ser PHILOXENIA-programmet som ett första, litet men avgörande, steg mot framtiden och anser att utarbetandet av ett andra PHILOXENIA-program skulle vara ett väsentligt åtagande från kommissionens sida gentemot den europeiska "turismfamiljen".

Bryssel den 26 september 1996.

Ekonomiska och sociala kommitténs ordförande

Carlos FERRER

() EGT nr C 222, 31. 7. 1996, s. 9.

() EGT nr C 332, 31. 12. 1990.

() EGT nr C 49, 24. 2. 1992.

() EGT nr C 393, 24. 12. 1994..

() EGT nr C 301, 13. 11. 1995.

() En studie av Price Waterhouse för Europeiska kommissionens räkning.

() Världsturismorganisationen (VTO), International Tourism Overview Highlights 1995, Madrid 1996.

() The Economist, 29 juli-4 augusti 1995.

() EGT nr C 153, 28. 5. 1996.

BILAGA till Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande

Följande ändringsförslag, som fick mer än en fjärdedel av de avgivna rösterna, avvisades under debatten.

Punkt 7.6

Lägg till på slutet:

"Mot bakgrund av detta uppmanar kommittén kommissionen att göra en undersökning om barnarbete i Pakistan. De anmälningar som inkommit har föranlett förfaranden i enlighet med artiklarna 9 och 10 i rådets förordning (EEG) nr 3281/84."

Motivering

Självförklarande.

Resultat av omröstningen

För: 30, emot: 39, nedlagda: 19.