[pic] | EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION |

Bryssel den 6.6.2007

KOM(2007)286 slutlig

RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN

”BÄTTRE LAGSTIFTNING 2006” i enlighet med artikel 9 i protokollet om tillämpning av subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna (14:e rapporten)

{SEK(2007)737}

RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN

”BÄTTRE LAGSTIFTNING 2006” i enlighet med artikel 9 i protokollet om tillämpning av subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna (14:e rapporten)

Denna rapport är den fjortonde årliga översynen av tillämpningen av subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna. Den omfattar också de framsteg som gjorts i riktning mot förbättrad lagstiftning i Europeiska unionen.[1]

Bättre lagstiftning

Ett regelverk som är välstrukturerat, tydligt, begripligt och så enkelt som möjligt är viktigt för att bevaka medborgarnas intressen, folkhälsan och miljön. Samtidigt bidrar det till rättvisa marknadsvillkor så att det europeiska näringslivet kan konkurrera effektivt och utveckla sina produkter. Dagordningen för bättre lagstiftning har utformats för att nå dessa mål både inom EU och nationellt, genom gemensamma insatser från EU-institutionerna och medlemsstaterna som skall öka den allmänna rättsordningens fördelar och så långt som möjligt begränsa de kostnader som följer av kraven i EG-rätten.

De viktigaste målen och åtgärderna för att åstadkomma bättre lagstiftning vid EU-institutionerna fastställs i kommissionens handlingsplan för bättre lagstiftning, som reviderades i mars 2005[2], och i det interinstitutionella avtalet ”Bättre lagstiftning” som undertecknades av Europaparlamentet, rådet och kommissionen i december 2003[3].

I november 2006 lade kommissionen fram en strategisk översyn av programmet ”Bättre lagstiftning”[4]. Där analyserade kommissionen de stora och motiverande framsteg som gjorts och redogjorde för de utmaningar som EU-institutionerna och medlemsstaterna står inför om programmet för bättre lagstiftning skall kunna få ett faktiskt och varaktigt inflytande på näringslivet och allmänheten. Några stora utmaningar är t.ex. att göra bättre konsekvensanalyser varje gång lagstiftning antas eller ändras, nå resultat i arbetet med att beräkna administrativa kostnader och minska den administrativa bördan av EG-rätten och nationell lagstiftning, fortsätta och intensifiera det ambitiösa programmet för modernisering och förenkling av lagstiftningen, fortsätta granska och eventuellt dra tillbaka lagförslag under behandling om de inte längre följer kommissionens senaste prioriteringar och slutligen att stärka den konstruktiva dialogen med alla aktörer i lagstiftningsprocessen i EU och medlemsstaterna samt med berörda parter.

Åtgärder som kommissionen vidtagit

Eftersom kommissionen har rätt att ta lagstiftningsinitiativ har den också ett särskilt ansvar för målen med bättre lagstiftning i de tre etapperna när förslagen utarbetas, följs upp och sedan genomförs. Kommissionen har gått i spetsen för arbetet med bättre lagstiftning och under 2006 gjorde kommissionen följande:

- Man genomförde 67 konsekvensanalyser, startade en extern utvärdering av systemet för konsekvensanalyser och inrättade en konsekvensbedömningsnämnd som skall lämna oberoende stöd och kontroll för kvalitetssäkring av konsekvensanalyser som görs av kommissionens avdelningar.

- Man fortsatte genomföra förenklingsprogrammet, rapporterade om framstegen i arbetet och lade till över 40 nya punkter[5] samt tog upp frågan om förenkling i kommissionens lagstiftnings- och arbetsprogram 2007[6].

- Man arbetade in bestämmelserna om EU:s standardkostnadsmodell för beräkning av administrativa kostnader i riktlinjerna för konsekvensanalys och föreslog ett ambitiöst handlingsprogram för att minska den administrativa bördan i EU.

- Man slutförde granskningen av förslag under behandling som lagts av tidigare kommissioner och nystartade programmet för kodifiering och upphävande av föråldrad lagstiftning.

Mycket av arbetet är självförstärkande och gör det lättare att hålla dagordningen för bättre lagstiftning. Beräkningen av administrativa kostnader ingår i arbetet med konsekvensanalyser, som även görs på förenklingsförslag som läggs enligt kommissionens lagstiftnings- och arbetsprogram. Då hålls även samråd med berörda parter.

Samråd med berörda parter

Under 2006 hölls markant fler samråd än tidigare år, däribland 217 meddelanden som inte gällde lagstiftning (28 fler än 2004) och 129 Internetsamråd (23 fler) via webbportalen ”Din röst i Europa”.[7]

Med anledning av Europeiska öppenhetsinitiativet[8] genomförde kommissionen ett offentligt samråd med allmänheten om miniminormer för samråd med berörda parter[9], som visade att de berörda generellt hade ett positivt intryck av hur kommissionen genomför sina samråd[10]. Man efterfrågade bättre återkoppling på remissvaren för att få en bättre balans mellan de som deltagit i riktade samråd och för att hålla tidsfristerna. För kommissionens del påverkar miniminormerna för samråd arbetsbördan, men höjer ofta kvaliteten på den slutliga versionen av kommissionens förslag.

Extern experthjälp

Kommissionen kommer att fortsätta sina ansträngningar enligt principerna och riktlinjerna för insamling och användning av sakkunnigutlåtanden[11]. Kommissionen kommer i synnerhet att arbeta för en bredare användning av det gränssnitt för kommunikation mellan sakkunniga och EU:s beslutsfattare som kallas SINAPSE (Scientific INformAtion for Policy Support in Europe)[12]. Starten har varit god och arbetet bör drivas vidare under 2007. Nya styrelseformer och de alltmer komplexa politiska frågorna innebär att de traditionella rådgivningssystemen bör stödjas av snabba samråd inom hela EU med forskare och sakkunniga och effektivare kommunikation mellan experter inom hela Europa och internationellt. Detta kan underlättas genom att SINAPSE-nätverket vidareutvecklas och får en bredare användning.

Konsekvensanalys

År 2006 gjorde kommissionens avdelningar 67 konsekvensanalyser. Enligt de krav som infördes 2005 gjordes konsekvensanalyser av alla viktiga förslag till lagstiftning och politiska initiativ enligt det årliga lagstiftnings- och arbetsprogrammet. Dessutom gjordes icke-obligatoriska konsekvensanalyser för andra förslag som skulle kunna få långtgående konsekvenser. Erfarenheten visar att konsekvensanalyserna allt oftare påverkar rättsaktens inriktning eller natur och ibland till och med lett till att förslag dragits tillbaka[13]. Kommissionen förbättrade den integrerade bedömningen av ekonomiska, sociala och miljömässiga effekter genom att i riktlinjerna för konsekvensanalys arbeta in en metod för beräkning av administrativa kostnader[14].

För att ytterligare förbättra konsekvensanalysernas övergripande kvalitet i praktiken inrättade kommissionens ordförande en konsekvensbedömningsnämnd , som är direkt underställd ordföranden och arbetar oberoende av kommissionens avdelningar. Nämnden granskar och yttrar sig om kvaliteten på utkast till konsekvensanalyser och bidrar vid behov även med råd och annan kvalitetssäkring.

Andra åtgärder för den övergripande arbetsmetoden och kvaliteten på kommissionens konsekvensanalyser kommer troligen att vidtas som en uppföljning av den externa utvärderingen av konsekvensanalyssystemet som inleddes 2006 och avsludates under våren 2007.

Val av metod (självreglering eller samreglering)

När kommissionen utarbetar förslag kontrollerar den om alternativ till ”klassiska” rättsakter är lämpligare för att nå målen i fördraget[15]. För att främja användningen av alternativa regleringsåtgärder har kommissionen och Europeiska ekonomiska och sociala kommittén gemensamt utvecklat en databas för självreglering och samreglering inom EU[16]. Därmed blir det lättare att utbyta information och tips om goda arbetsmetoder för själv- eller samreglering med EU-inslag (dvs. initiativ som berör fler än en medlemsstat). Huvudsyftet är att uppmuntra och stötta privata aktörer som vill utveckla eller förbättra självregleringssystem eller lagstiftare som skall utforma bestämmelser om samreglering. Kommissionen brukar inhämta de berördas åsikter om lämpligheten i själv- eller samreglering i samband med konsekvensanalysen, rundabordssamtal eller utredningar[17].

På sektorsnivå infördes under 2006 flera viktiga själv- eller samregleringssystem. Kommissionen efterfrågade uppförandekoder inom gemenskapen eller i medlemsstaterna. Flera rättsakter innehöll också bestämmelser om mer samreglering med berörda parter.[18] Men under 2006 bad delar av industrin även att vissa självreglerade frågor skulle omfattas av samreglering eller till och med traditionella rättsakter[19]. Kommissionen framhåller att alternativ till lagstiftning är intressanta, men inser samtidigt att rättsakter i många fall är det enklaste sättet att nå gemensamma mål och klargöra rättsläget för såväl näringsliv som medborgare.

Att minska de förvaltningskostnader som EU:s regelverk leder till

Efter det inledande arbetet 2005 har kommissionen nu infört en gemensam metod för beräkning av de administrativa kostnaderna av (förslag till) lagstiftning. EU:s standardkostnadsmodell har tillämpats på flera konsekvensanalyser som lagts fram eller antagits sedan mars 2006. Kommissionen kommer att fortsätta arbeta för så enhetliga metoder som möjligt.

I den strategiska översynen av bättre lagstiftning inom EU och det därmed sammanhängande arbetsdokumentet ”Beräkning av administrativa kostnader och minskning av de administrativa bördorna i Europeiska unionen” från november 2006[20] drog kommissionen upp ett ambitiöst handlingsprogram för 2007 för att minska de administrativa bördorna, och uppmanade rådet att anta ett gemensamt EU-mål för att minska dessa bördor med totalt 25 procent. Målet skall EU och medlemsstaterna nå tillsammans fram till år 2012. I en första etapp vill kommissionen göra en bred bedömning av den administrativa bördan på vissa piroriterade områden och sedan föreslå en rad snabba åtgärder som utformats särskilt för att minska den administrativa bördan utan att påverka det övergripande politiska målet med bestämmelserna.

Granskning och tillbakadragande av lagförslag under behandling

Som ett led i arbetet för bättre lagstiftning granskar kommissionen regelbundet lagförslag under behandling för att se om de fortfarande är relevanta och aktuella. Under 2006 granskade kommissionen alla lagförslag under behandling som lagts fram av den förra kommissionen. Efter 2005 års granskning av 183 förslag som lagts fram före 2004 drogs 68 förslag under behandling tillbaka år 2006. Samtidigt granskade kommissionen över 80 andra förslag som lagts fram 2004 innan den nuvarande kommissionen tillträdde den 22 november 2004. Efter granskningen beslöt man att dra tillbaka ytterligare tio förslag. Vilka förslag som dragits tillbaka anges i kommissionens lagstiftnings- och arbetsprogram 2007[21]. Enligt artikel 32 i ramavtalet om förbindelserna mellan Europaparlamentet och kommissionen (maj 2005) har kommissionen informerat parlamentet om att förslagen kommer att dras tillbaka med verkan från den dag beslutet offentliggörs i EUT.

Kommissionen rekommenderar att nytillsatta kommissioner arbetar på ett liknande sätt under de första månaderna av mandatet för att dels kontrollera om de äldre besluten följer de nya prioriteringarna och dels bekräfta sitt politiska ansvar för förslagen.

Förenkling och modernisering av gemenskapens regelverk

Av förslagen i det treåriga löpande förenklingsprogram som föreslogs i oktober 2005[22] antog kommissionen 27 förslag under 2006 enligt planeringen för det året samt sex förslag som förts över från 2005. Ytterligare 23 förslag som skulle ha behandlats 2006 sköts upp till 2007 för att möjliggöra vidare analys.

Som ett led i den strategiska översynen av lagstiftningen inom EU lade kommissionen i november 2006 fram en första lägesrapport om strategin för förenkling av lagstiftningen[23], och flaggade för 43 nya initiativ inom sitt ambitiösa förenklingsprogram för 2006–2009. I kommissionens lagstiftnings- och arbetsprogram 2007 togs 47 omfattande förenklingsförslag upp för första gången. Rapporten lägger även fram ett förslag till program för att komplettera kodifieringen av lagstiftningen till 2008.

För att förenklingsprogrammet skall kunna genomföras väl och i tid krävs dock ingående samråd med de berörda, bedömning av förslagens troliga konsekvenser och ett delat ansvar mellan lagstiftare inom EG-rätten och nationellt. På EU-nivå bör dialogen mellan institutionerna fortsätta för att skynda på förenklingsförslagen. Också medlemsstaterna bör utveckla nationella förenklingsprogram så att inte de positiva effekterna av en enklare EG-rätt motverkas av en otidsenlig och alltför omfångsrik nationell lagstiftning.

Kontroll av hur gemenskapsrätten tillämpas

Viktigt för en bättre lagstiftning är även att EG-rätten tillämpas korrekt. Att förenkla och förbättra lagstiftningen ger önskat resultat för näringslivet och medborgarna bara om medlemsstaterna genomför gemenskapslagstiftningen snabbt och korrekt.[24] För att undvika avvikelser i genomförandet som sedan kan leda till överträdelseförfaranden skall kommissionen enligt riktlinjerna för konsekvensanalys ta hänsyn till eventuella tillämpningsproblem redan när lagförslaget utarbetas. Kommissionen arbetar även för att anpassa sina granskningsmetoder i samarbete med medlemsstaterna. Arbetet innebär att man tar fram jämförelsetabeller som tydligt kopplar samman bestämmelserna i direktiv med nationella bestämmelser, samt fullt ut genomför systemet för elektronisk anmälan av nationella genomförandeåtgärder. Systemet har funnits tillgängligt i alla medlemsstater sedan början av 2006 och under året arbetade kommissionen på olika sätt för att det skulle tas i bruk.

Åtgärder som vidtas av EU-institutionerna, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén

Bättre lagstiftning och tillämpning var en prioriterad fråga för alla EU-institutioner år 2006. Vid sidan av kommissionen var Europaparlamentet särskilt aktivt. Parlamentet ägnade ett plenarsammanträde åt frågan i april och antog i maj 2006 ett paket med fem resolutioner om bättre lagstiftning, däribland flera förslag till åtgärder och förbättringar av befintliga verktyg och metoder. Förslagen riktades huvudsakligen till kommissionen men även till rådet och medlemsstaterna.

Med anledning av Europaparlamentets efterlysning av en bättre kvalitet på kommissionens konsekvensanalyser meddelade kommissionens ordförande att man skulle inrätta en oberoende kvalitetskontroll direkt underställd ordföranden. Detta ledde till att kommissionen inrättade konsekvensbedömningsnämnden i november 2006.

Under 2006 lämnade Europaparlamentet[25] även sitt politiska godkännande av den gemensamma interinstitutionella strategin för konsekvensanalys[26] som förhandlats fram i november 2005. Strategin var ett svar på bestämmelser i det interinstitutionella avtalet om bättre lagstiftning från 2003 och handlar om hur kommissionens konsekvensanalyser ska användas i lagstiftningsarbetet och om vilka konsekvensanalyser Europaparlamentet och rådet skall göra av sina egna förslag till materiella ändringar.

Både parlamentet och rådet använder allt oftare kommissionens konsekvensanalyser när de behandlar kommissionens förslag. Det bekräftar att konsekvensanalyserna bidrar till att de politiska besluten fattas med hjälp av tillgängliga uppgifter om möjliga effekter. Under det österrikiska ordförandeskapet utarbetade rådet dokumentet ”Hantering av konsekvensanalyser inom rådet – Orienterande vägledning för ordförandena i arbetsgrupperna”[27]. Parlamentet och utskotten begär allt oftare utredningar och konsekvensanalyser av vissa frågor[28] eller av materiella ändringar i kommissionens förslag[29]. Regionkommittén och Europeiska ekonomiska och sociala kommittén deltog också aktivt i diskussionerna om bättre lagstiftning 2006, särskilt i fråga om subsidiaritetsprincipen. Regionkommittén uppmanade kommissionen att systematiskt involvera lokala och regionala myndigheter och be dem yttra sig i samband med konsekvensanalysen för att kontrollera om den finansiella eller administrativa bördan på dem som skall genomföra EG-rätten står i proportion till de mål som eftersträvas. Till stöd för sin begäran inrättade regionkommittén 2006 ett nätverk för övervakning av subsidiaritetsprincipen[30], ett forum för informationsutbyte mellan regionala aktörer om kommissionens förslag som påverkar lokala och regionala myndigheter och de politikområden som de är ansvariga för. Europeiska ekonomiska och sociala kommittén antog 2006 yttrandet ”Kontakterna mellan EU och nationella myndigheter vad gäller frågor som rör inre marknaden” och observationsgruppen för inre marknaden började arbeta med att i kommissionens konsekvensanalyser även få in en analys av sociala effekter. Arbetet väntas ge resultat 2007.

Tillämpningen av subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna

Kommissionen fortsatte sina ansträngningar att i konsekvensanalyser och motiveringar[31] bättre redogöra för hur förslagen följer subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna. I maj 2006 beslutade kommissionen att översända nya förslag och samrådsdokument direkt till nationella parlament för att ge dem större möjligheter att yttra sig, vilket i sin tur kan förbättra arbetet med att utforma politiken[32]. Detta välkomnades av Europeiska rådet vid mötet i juni 2006. Stats- och regeringscheferna uppmanade kommissionen att ta vederbörlig hänsyn till de nationella parlamentens synpunkter – särskilt när det gäller subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna.

Liksom tidigare år gjorde Europaparlamentet och rådet relativt få ändringar i kommissionens förslag med uttrycklig hänvisning till subsidiaritets- eller proportionalitetsprinciperna[33]. Regionkommitténs och Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttranden kritiserade inte heller särskilt ofta tillämpningen av subsidiaritetsprincipen. Problem med proportionalitetsprincipen åberopades något oftare. Samma slutsats drogs efter två pilotärenden som undersöktes av Regionkommitténs nätverk för övervakning av subsidiaritetsprincipen[34]. I flera remissvar begärde nationella parlament att kommissionens argument skulle förtydligas eller underbyggas av mer fakta. Några få ansåg att kommissionens förslag stred mot subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna. Kommissionen besvarar dessa inlägg individuellt.

De olika uppfattningarna understryker behovet av en samsyn om vilken räckvidd subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna bör ha enligt fördraget. Kommissionen hoppas bidra till en sådan samsyn genom att presentera den uppsättning standardfrågor som används för att utarbeta de motiveringar som åtföljer kommissionens förslag[35]. En liknande tolkning skulle undvika sammanblandning med principen om ”tilldelande av befogenheter” och förebygga missuppfattningar som ibland bidrar till uppfattningen att subsidiaritetsprincipen överträtts.

När det gäller efterföljande rättslig prövning under 2006 hänvisade förstainstansrätten till subsidiaritetsprincipen i två av sina domar, som befäste tidigare rättspraxis. Inte i något av fallen ansåg domstolen att subsidiaritetsprincipen hade överträtts.[36] Efter den 31 december 2006 finns i rättspraxis från EG-domstolen och förstainstansrätten inga domar som uttalar att subsidiaritetsprincipen skulle ha överträtts eller att efterlevnaden av principen inte skulle ha redovisats i tillräcklig mån.

Eventuella överträdelser av proportionalitetsprincipen analyserades i flera domar och i vissa fall ogiltigförklarades gemenskapens åtgärder helt eller delvis av det skälet. Mål C-310/04, Konungariket Spanien mot Europeiska unionens råd, avsåg ändring av rådets förordning om stödsystemet för bomull. Domstolen uttalade där att ”de grundläggande sakförhållanden som måste beaktas för att läggas till grund för de omtvistade åtgärderna i denna rättsakt och av vilka utövandet av [EU-institutionernas] utrymme för bedömning är beroende” saknades[37]. Eftersom domstolen ansåg att proportionalitetsprincipen inte följts, ogiltigförklarades den bestridda rättsakten.

BILAGA: Kommissionens lagstiftningsförslag, samrådsdokument och rapporter:

[31.12.2006]

[pic]

[pic]

[1] Kommissionens skyldighet att lägga fram en årlig rapport om tillämpningen av subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna för Europeiska rådet och Europaparlamentet beslutades vid Europeiska rådets möte i Edinburgh i december 1992. Denna skyldighet infördes i ett protokoll som fogades till fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen i samband med de ändringar som gjordes genom Amsterdamfördraget 1997. Sedan 1995 omfattar rapporten också åtgärder som syftar till att förbättra lagstiftningens kvalitet och tillgänglighet (se KOM(2005)98 och SEK(2005)364 för den föregående rapporten). En närmare redogörelse för några av de inslag som bidragit till att förbättra lagstiftningsklimatet finns i den tredje rapporten om styrelseformerna i EU (2004–2005) (se http://www.europa.eu.int/comm/governance/index_en.htm).

[2] ”Lagstifta bättre för tillväxt och arbetstillfällen i Europeiska unionen”, KOM(2005)97, mars 2005, nedan kallad ”handlingsplanen”. Genom detta meddelande uppdateras och kompletteras den handlingsplan som fastställdes 2002 (”Handlingsplan för en bättre och enklare lagstiftning”, KOM(2002) 278 av den 5 juni 2002). Handlingsplanen är en uppföljning av vitboken om styrelseformerna i EU (KOM(2001)727 av den 25.6.2001).

[3] EUT C 321, 31.12.2003, s. 1.

[4] KOM(2006)689 slutlig.

[5] ”Första lägesrapporten om strategin för förenkling av lagstiftningen”, KOM(2006)690.

[6] KOM(2006)629.

[7] http://ec.europa.eu/yourvoice.

[8] Se grönboken ”Europeiska öppenhetsinitiativet”, KOM(2006)194.

[9] Normerna infördes år 2003 (KOM(2002)704 av den 11 december 2002).

[10] Kommissionen fick in över hundra svar på samrådet och svaren offentliggjordes på http://ec.europa.eu/comm/eti/contributions.htm

[11] KOM(2002) 713 av den 11 december 2002.

[12] http://europa.eu.int/sinapse.

[13] Se t.ex. punkt 2.1.3 och fotnot 18–20 i bilagan till den här rapporten.

[14] SEK(2005) 791.

[15] Enligt riktlinjerna för konsekvensanalys är det ett obligatoriskt led i kommissionens konsekvensanalyser att kontrollera om andra rättsliga instrument är lämpliga.

[16] http://www.eesc.europa.eu/smo/prism/presentation/index.asp

[17] Se t.ex. ” Självreglering inom reklambranschen i EU” från juli 2006 (http://ec.europa.eu/consumers/overview/report_advertising_sv.pdf), ”Själv- och samreglering inom EU” från oktober 2006 (http://europa_eu.staging.entr.cec.eu.int/enterprise/regulation/better_regulation/docs/simplification/Final-report-SCR2.pdf) eller undersökningen av åtgärderna för gemensamma bestämmelser inom mediasektorn. (http://ec.europa.eu/comm/avpolicy/info_centre/library/studies/index_en.htm#finalised).

[18] Se t.ex. punkt 2.1.4 i bilagan till den här rapporten.

[19] Till exempel bad European Fruit Juice Association (AIJN) om EG-lagstiftning om en norm för fruktjuice som tidigare fastställts i en frivillig uppförandekodex för AIJN:s medlemmar, vilket ledde till antagandet av rådets direktiv 2001/112.

[20] KOM(2006)691.

[21] Bilaga 4 till KOM(2006)629 av den 24.1.2006.

[22] KOM(2005)535.

[23] KOM(2006)690.

[24] Se kommissionens tjugotredje årsrapport om kontroll av gemenskapsrättens tillämpning 2005, KOM(2006)416.

[25] Strategin godkändes av rådet och kommissionen redan i slutet av 2005.

[26] Rådets dokument nr 14901/05.

[27] Rådets dokument 9382/06 av den 15 maj 2006.

[28] T.ex. om att kommissionen även skall analysera sociala konsekvenser av sina förslag.

[29] T.ex. den konsekvensanalys parlamentets utskott för miljö, folkhälsa och livsmedelssäkerhet gjorde av ändringarna i förslaget till direktivet om luftkvalitet.

[30] http://www.cor.europa.eu/sv/activities/sub_mon.htm.

[31] I december 2003 beslutade kommissionen om en mall för de motiveringar som åtföljer alla rättsakter, för att förbättra deras struktur och innehåll. Se kommissionens beslut C(2003)4555 av den 13 december 2003.

[32] ”En agenda för EU-medborgarna – EU skall visa resultat”, KOM(2006)211.

[33] År 2006 hänvisade parlamentet till exempel uttryckligen till subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna i elva betänkanden om rättsakter och tre initiativbetänkanden.

[34] Regionkommitténs undersökning avsåg förslaget till Europaparlamentets och rådets rekommendation om en europeisk referensram för kvalifikationer för livslångt lärande (KOM(2006)479) och meddelandet ”Effektiva och rättvisa utbildningssystem i Europa” (KOM(2006) 481). Regionkommittén kommer att offentliggöra resultaten under 2007.

[35] Se bilaga 3 till kommissionens interna arbetsdokument som finns i bilagan till det här meddelandet.

[36] Se dom av den 27 september 2006 i mål T-168/01, GlaxoSmithKline Services mot kommissionen, punkt 196 och följande, samt dom av den 12 juli 2006 i mål T-253/02, Chafiq Ayadi mot rådet, punkt 105 och följande (överklagande har inlämnats i mål C-403/06P).

[37] Dom av den 7 september 2006, punkt 123.