SV Europeiska unionens officiella tidning C 84/38

Yttrande från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om ”Grönbok – med sikte på tillräckliga, långsiktigt bärkraftiga och trygga pensionssystem i EU”

KOM(2010) 365 slutlig

2011/C 84/08

Föredragande: Petru Sorin DANDEA

Medföredragande: Krzysztof PATER

Den 9 juli 2010 beslutade kommissionen att i enlighet med artikel 304 i EUF-fördraget rådfråga Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om

”Grönbok – med sikte på tillräckliga, långsiktigt bärkraftiga och trygga pensionssystem i EU”

KOM(2010) 365 slutlig.

Facksektionen för sysselsättning, sociala frågor och medborgarna, som svarat för kommitténs beredning av ärendet, antog sitt yttrande den 16 december 2010.

Vid sin 468:e plenarsession den 19–20 januari 2011 (sammanträdet den 20 januari 2011) antog Europeiska ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 185 röster för, 9 röster emot och 8 nedlagda röster.

1. Huvudrekommendationer

1.1 I Grönbok – med sikte på tillräckliga, långsiktigt bärkraftiga och trygga pensionssystem i EU påpekas att medlemsstaterna själva får fastställa och ta det fulla ansvaret för utformningen av grunderna för de egna sociala trygghetssystemen och därför också för utformningen och organisationen av sina pensionssystem. EESK anser dock att en samordnad angreppsmetod på EU-nivå kan öka samstämmigheten och säkerställa att de nationella pensionssystemen ligger i linje med den sociala pelaren och sysselsättningspelaren i Europa 2020-strategin, mot bakgrund av att sysselsättningen är mycket viktig för pensionssystemens bärkraft. EESK:s synpunkter bör ses som en helhet och inte plockas ut en och en.

1.2 Beslut om en reform av pensionssystemen fattas på nationell nivå, med beaktande av varje lands specifika förutsättningar och historia och i syfte att garantera ett adekvat och bärkraftigt pensionssystem. Ingen särskild typ av pensionsreform får – varken direkt eller indirekt – främjas eller bestraffas genom EU-lagstiftning. I yttranden som antogs 2000 och 2004 (1) betonade EESK att denna fråga bör överlåtas åt arbetsmarknadsparterna. Trots stora skillnader mellan de nationella pensionssystemen anser EESK att det finns tillräckligt många gemensamma frågor som skulle kunna hanteras på EU-nivå, alltifrån policysamordning till lagstiftning, utan att EU överskrider sin kompetens på området fonderade pensionssystem.

1.3 Grönbokens förslag bör ses i ett bredare sammanhang inom ramen för den sociala marknadsekonomin. Krisen skadar tillväxten, sysselsättningen och pensionerna. EU:s stödjande roll bör först och främst gå ut på att parallellt utforma en strukturerad återhämtningspolitik för att öka den kvalitetsinriktade tillväxten med hjälp av en aktiv sysselsättningspolitik, yrkesutbildning, investeringar och innovationer som främjar skapandet av fler arbetsplatser med anständiga arbetsvillkor, i syfte att stabilisera de fördelningsbaserade system (”pay as you go”) som finns i medlemsstaterna. Dessa system bidrar i hög grad till att lindra kriserna. Inför en eventuell övergång från helt solidaritetsbaserade pensionssystem till blandade system (fördelningssystem och pensionsfonder) bör medlemsstaterna – som bland annat framför argumentet att solidaritetsbaserade fördelningssystem ökar de offentliga budgetunderskotten – tänka på att fonderade pensionssystem inte kan hjälpa människor att komma till rätta med följderna av en ekonomisk kris, utan att dessa system snarare kan skadas av varje finanskris och börskris.

1.4 Till följd av låga födelsetal och ökad förväntad livslängd håller Europa på att åldras. EESK håller med om att befolkningsprognoser bör analyseras och följas upp på regelbunden basis för att man på ett lämpligt sätt och i tid ska kunna anpassa pensionssystemen till nya förutsättningar. Dessa prognoser – bl.a. för framtida offentliga pensionsutgifter – måste dock användas och betraktas med försiktighet, eftersom de kan bygga på många antaganden som är svåra att förutsäga på lång sikt (2). Eurostats antagande att den förväntade livslängden kommer att öka med sju år i EU under de kommande 40 åren är inte nödvändigtvis säkert, trots att det baseras på den bästa sakkunskapen. Ytterligare ökningar av livslängden kan påverkas av förändringar i arbets- och livsvillkor. EESK anser att kommissionens förslag i grönboken, som framför allt grundas på den demografiska utvecklingen och prognoser som omfattar 50 år, inte tar hänsyn till att krisens konsekvenser för pensionssystemen snarare beror på bristen på arbetstillfällen och investeringar än på den demografiska utvecklingen.

1.5 Kommittén betvivlar att enbart en höjning av den lagstadgade pensionsåldern kan lösa problem som beror på de demografiska utmaningarna. EESK anser snarare att detta skulle kunna leda till att miljontals äldre, särskilt kvinnor, hamnar under fattigdomsgränsen. Vad som behövs är en höjning av den faktiska pensionsåldern till nuvarande lagstadgade pensionsålder genom initiativ som skapar gynnsamma förutsättningar för en förlängning av det aktiva yrkeslivet och en effektiv tillväxt- och sysselsättningspolitik. Endast en politik som syftar till ”aktivt åldrande” och ökat deltagande i utbildning och livslångt lärande kan på ett hållbart sätt främja sysselsättningsgraden bland äldre människor som lämnar arbetslivet tidigt p.g.a. hälsoproblem, intensivt arbete, tidig uppsägning och brist på möjligheter till utbildning eller till återinträde på arbetsmarknaden. Dessutom kan en höjd lagstadgad pensionsålder öka trycket på andra pelare i det sociala trygghetssystemet (3), t.ex. invaliditetspension och minimiinkomst, såsom har skett i vissa medlemsstater, vilket kan innebära att framstegen mot sundare offentliga finanser blir skenbara. Höjningen bör därför bygga på frivillighet.

1.6 Automatiska justeringsmekanismer för pensionsåldern, som antingen grundar sig på en ökad förväntad livslängd eller på den demografiska förändringen, bedöms vara farliga för samhället som helhet, varför EESK inte stöder dem. De flesta av dessa mekanismer leder automatiskt till en höjning av pensionsåldern i korrelation till ökad förväntad livslängd och andra ekonomiska eller arbetsmarknadsrelaterade parametrar. Denna typ av grundläggande beslut om livsvillkor bör fattas av parlamenten, och inte av datorer, efter en omfattade allmän debatt som inbegriper arbetsmarknadsparterna och andra viktiga aktörer. Dessutom bör de medlemsstater som inför denna mekanism ta hänsyn till att den, även om den minskar allmänhetens motstånd mot reformer, i frånvaro av reella sysselsättningsmöjligheter för äldre arbetstagare kan överföra ansvaret för ekonomiskt stöd till dessa arbetstagare till andra socialpolitiska pelare. Om denna mekanism införs på ett onyanserat sätt i pensionssystemen för att göra dem tillräckliga och långsiktigt bärkraftiga, skulle de utlovade fördelarna alltså ändå inte uppnås.

1.7 Både fördelningssystem och fonderade pensionssystem påverkas av den rådande ekonomiska krisen, men på olika sätt. Det bör framhållas att införandet av fonderade obligatoriska pensionssystem i vissa medlemsstater under 1990-talet uppfattades som ett sätt att undvika pensionsrisker, t.ex. i fråga om bärkraft och tillräcklighet, orsakade av att befolkningen blir allt äldre. Finanskrisen och dess följder visar att fonderade obligatoriska pensionssystem är utsatta för särskilda finansiella risker. Emellertid påverkas också fördelningssystem av ekonomiska kriser och av åldrandet, eftersom dessa leder till att den sammanlagda lönemassan minskar. Det står nu klart att alla pensionssystem, oavsett finansieringsmetod, på olika sätt kan påverkas både av ekonomiska kriser och av åldrandet. Därför måste dessa system och den ekonomiska politiken skötas och övervakas väl i syfte att kraftigt minska risker som äventyrar deras hållbarhet. Trots mångfalden av pensionssystem i EU måste försöken att skapa tillräckliga och bärkraftiga system följa ett övergripande tillvägagångssätt. EESK anser att obligatoriska fördelningssystem även fortsättningsvis måste ha en grundläggande roll när det gäller att säkra framtida pensioner. Dessa system måste därför ägnas särskild uppmärksamhet, så att den trend med minskade ersättningsnivåer som noterats i många EU-länder kan vändas.

1.8 Eftersom befolkningen blir allt äldre är skapandet av hållbara offentliga finanser beroende av EU:s satsningar på följande områden: stöd till ökad sysselsättning av hög kvalitet, ökad produktivitet och förbättrade ekonomiska resultat, förbättrad flexicurity på arbetsmarknaden, livslångt lärande, invandring och integration av invandrare. EESK anser att kommissionen borde föreslå en modell som bygger på sysselsättning för alla, med högkvalitativa arbetstillfällen under hela livet och särskilt fokus på integration av ungdomar på arbetsmarknaden, främjande av ett aktivt åldrande samt deltagande i fortbildning och livslångt lärande. Människor förväntar sig redan nu att alla ska ha ett arbete, ett bra arbete. Detta innebär att det är nödvändigt att skapa de rätta förutsättningarna för skapandet av nya arbetstillfällen.

1.9 EESK understryker att pensionssystemen måste vara trovärdiga och tillräckliga, vilket innebär att man måste försöka finna och använda nya finansiella resurser för att garantera balans mellan generationerna. Endast då kommer framtida generationer att bidra, en avgörande förutsättning för att pensionssystemen ska bli långsiktigt bärkraftiga. Pensionssystemen måste vara öppna för insyn, och det måste finnas tillgång till lättförståelig information och statistik om hur de fungerar samt om deltagarnas samtliga rättigheter. Undervisning om ekonomiska aspekter bör ingå i skolornas läroplaner.

1.10 EESK uppmanar medlemsstaterna och kommissionen att förverkliga jämställdheten. Olika pensionsåldrar för kvinnor och män bör bli föremål för översyn. Kvinnors lägre pensionsålder kommer i kombination med det inbördes förhållandet mellan förmåner och demografiska faktorer att utsätta kvinnorna för större risk för fattigdom under ålderdomen. Detta förvärrar kvinnors redan större risk för lägre pensioner som ett resultat av lägre löner (könsrelaterade löneskillnader), längre föräldraledighet och större risk för långtidsarbetslöshet. Kvinnors yrkeskarriärer är också mer osäkra. Det är därför viktigt att undvika längre perioder av frånvaro från arbetsmarknaden. Till exempel kan förbättrade strukturer för barnomsorg och äldrevård i hög grad hjälpa många kvinnor att komma in och stanna kvar på arbetsmarknaden. EESK uppmanar medlemsstaterna att vidta konkreta politiska åtgärder för att angripa dessa problem.

1.11 EESK vill på nytt framhålla att pensionerna inte, som det sägs i grönboken, är en ”belöning” utan snarare en form av innehållen lön eller ett sparande, oberoende av vilket system som används. Pensionärerna är en mycket viktig socioekonomisk kategori och får inte betraktas som en börda utan som viktiga ekonomiska aktörer. De utgör i genomsnitt 25 % av befolkningen och bidrar till den globala efterfrågan.

1.12 Man bör minnas att det inte ens i de medlemsländer som har fördelningssystem är tillräckligt att endast yrkesverksamma som har möjlighet att spara gör inbetalningar till de frivilliga fonderade pensionssystemen. Om obligatoriska fonderade pensionssystem skulle bli sedvanlig praxis och fördelningssystemen delvis skulle förskjutas mot fonderade pensionssystem, får detta inte leda till ojämlikhet eller till att de framtida pensionärernas inkomster sätts på spel.

1.13 Tillräckliga och bärkraftiga pensioner bör ses som en prioritering ur såväl ett makroekonomiskt som ett socialt perspektiv. Mot bakgrund av denna frågas betydelse för ekonomin bör de ansvariga myndigheterna överväga att granska andra möjligheter än avdrag direkt från lönen att finansiera eller komplettera pensionssystemen.

1.14 Kommissionen bör uppmuntra medlemsstaterna att reformera de nationella pensionssystemen ur ändamålsenlighets-, hållbarhets- och säkerhetssynpunkt. Arbetsmarknadens parter bör vara starkt delaktiga och involverade i detta arbete.

2. Svar på Europeiska kommissionen frågor

2.1 Hur kan EU stödja medlemsstaternas insatser för att få pensionssystemen att räcka till i ökad utsträckning? Bör EU försöka ange närmare vad som avses med en tillräcklig pensionsinkomst?

2.1.1 Kommissionen bör först och främst fastställa riktlinjer på EU-nivå i fråga om ändamålsenligheten. Pensionerna måste ge materiell trygghet och värdiga levnadsvillkor. Det finns många EU-instrument som ger stöd till medlemsstaterna. Bland dessa kan nämnas den öppna samordningsmetoden, stabilitets- och tillväxtpakten och Stockholmsstrategin (4). Enligt EUF-fördraget kan också förordningar om sociala trygghetssystem och pensionssystem antas på EU-nivå. EESK konstaterar svårigheterna med att utforma regler på EU-nivå, men kommissionen skulle kunna utvärdera och vid behov se över det gällande regelverket särskilt i fråga om de fonderade pensionssystemen, åtminstone på följande områden: — Tillsynsaspekter vad avser investeringar i fonderade pensionssystem. — Könsrelaterade aspekter av fonderade pensionssystem. — Solvens i samtliga fonderade pensionssystem. — Administrativa kostnader inom fonderade pensionssystem. — Garantisystem för privat förvaltade pensionssystem.

2.1.2 Utvärderingen bör framför allt gälla utvecklingen av fonderade obligatoriska pensionssystem som förvaltas av privata institutioner med individuellt val, något som en del medlemsstater började införa under senare delen av 1990-talet. Den gällande EU-lagstiftningen baseras på erfarenheter i länder som inte har infört denna sorts lösning i sina pensionssystem. Kommissionen bör därför specifikt fokusera på de obligatoriska fonderade pensionssystemen och undersöka följande: — Hur hanteras tillgångarna i dessa system ur de offentliga finansernas perspektiv? — Hur hanteras valutarisker? — Hur kan en adekvat tillsyn säkerställas i syfte att garantera lämplig säkerhet för sådana system, som åtnjuter en viss grad av offentlig garanti? EESK rekommenderar försiktighet i reformarbetet, eftersom en överföring av de avgifter som nu går från fördelningssystem till fonderade system inte bör försvaga fördelningssystemen, för att säkerställa reella fördelar för framtidens pensionärer. Avsaknaden av en effektiv reglering leder till ökade finansiella risker, särskilt i tider av ekonomisk kris. Investeringar i pensionsfonder bör beakta behovet av tillgångsallokering under hela livscykeln.

2.1.3 EESK anser att kommittén för socialt skydd och dess undergrupp för indikatorer, som stöds av kommittén för ekonomisk politik och dess arbetsgrupp om åldrande befolkningar, inom ramen för den öppna samordningsmetoden skulle kunna utveckla och förfina olika instrument för bedömning av åldrandets potentiella effekter på de offentliga finansernas bärkraft och på en anständig pension. De beräkningar av fattigdomsrisken för pensionärshushåll som baseras på den generella Eurostatmetoden lyckas inte kasta tillräckligt ljus över pensionärernas utsatthet för fattigdom, på grund av olikartade inkomst- och utgiftsstrukturer i dessa hushåll. Det bör utformas en bättre metod för skattning av pensionärernas utsatthet för fattigdom. Den skulle också kunna användas för att bedöma om pensionsinkomsten är tillräcklig. Det krävs utförligare statistik för att bedöma om pensionerna på ett adekvat sätt kan förhindra fattigdom under ålderdomen och säkerställa en rimlig levnadsstandard för pensionärer samt skapa förutsättningar för medverkan i det offentliga, sociala och kulturella livet (5). Det är dock på nationell nivå man måste avgöra om pensionerna är tillräckliga.

2.2 Är det befintliga EU-regelverket på pensionsområdet tillräckligt för att säkerställa långsiktigt hållbara statsfinanser?

2.2.1 EU-regelverket på pensionsområdet är fokuserat på övervakning av framtida utgifter på basis av accepterade regler. Denna metod tvingar politikerna att fokusera på brytpunkten för deras prognoser. EESK betonar att det är mycket viktigt med en övervakning av pensionssystemens generella skuldnivå. Det gällande regelverket skulle följaktligen kunna kompletteras med övervakning och rapportering om implicita pensionsförpliktelser med användning av en godkänd metod.

2.2.2 Man bör överväga att göra en översyn av stabilitets- och tillväxtpaktens regler i syfte att säkerställa en tillbörlig återspegling av resultaten av de reformer (inbegripet övergången från ett fullständigt fördelningssystem till ett delvis fonderat pensionssystem) som leder till sådana förändringar i pensionssystemens finansiering som ökar de explicita förpliktelserna och minskar de implicita. Om detta sker skulle de reformer som syftar till att hitta lösningar på problemen med långsiktig bärkraft inte tyngas på kort sikt på grund av högre explicit offentlig skuld.

2.2.3 Att främja reformer som i dag förefaller effektiva på basis av prognoser för 2060 kan emellertid leda till att man missar målet om tillräckliga och bärkraftiga pensioner. EESK rekommenderar att obligatoriska fördelningssystem kompletteras med buffertfonder från fall till fall i syfte att undvika de risker som snabba justeringar innebär för de mest utsatta grupperna.

2.2.4 EESK anser att kommissionens fråga vilseleder allmänheten. Det är mycket viktigt att säkerställa långsiktigt hållbara offentliga finanser. Detta måste göras på nationell nivå och omfattar mycket mer än enbart en undersökning av pensionssystemen.

2.3 Hur kan en högre faktisk pensionsålder uppnås på bästa sätt och vad kan en höjning av pensionsåldern bidra till? Bör automatiska justeringsmekanismer för befolkningsförändringar införas i pensionssystemen för att balansera tiden i arbetslivet med tiden som pensionär? Vilken funktion kan EU fylla i detta avseende?

2.3.1 År 2020 kommer den lagstadgade pensionsåldern i de flesta medlemsstater att vara 65 år. Enligt uppgifter från Eurostat var den genomsnittliga faktiska pensionsåldern i EU 200861,4 år (6). Sysselsättningsgraden för personer i åldersgruppen 55–64 är dock fortfarande låg och ligger på omkring 40 %. Det behövs initiativ för att skapa arbetstillfällen för äldre arbetstagare, för att ändra arbetsgivarnas inställning till denna åldersgrupp och för att ändra de äldre arbetstagarnas egen inställning, liksom initiativ för att skapa förutsättningar för ett aktivt åldrande eftersom införandet av automatiska justeringsmekanismer för pensionsåldern som leder till höjda lagstadgade pensionsåldrar skulle medföra att miljontals arbetstagare överförs till andra pelare i det sociala trygghetssystemet (dvs. arbetslöshetsunderstöd, invaliditetspension och garanterad minimiinkomst), vilket innebär att fattigdomsrisken ökar markant i denna kategori. EESK anser att en sysselsättningsfrämjande politik bör utgöra en prioritet i EU. Det viktigaste svaret på den demografiska utmaningen lyder målinriktad tillväxtpolitik och ökad sysselsättning.

2.3.2 Det är av avgörande betydelse att främja initiativ på EU-nivå inom ramen för den aktuella Europa 2020-strategin som ger arbetstagarna möjlighet att arbeta. Medlemsstaterna bör stärka anställbarheten och skapa förutsättningar för företagen att generera arbetstillfällen och för de anställda att förbli sysselsatta om de så önskar. Det krävs gemensamma ansträngningar från staternas, arbetsgivarnas och de enskildas sida om man vill främja en förlängning av det aktiva yrkeslivet. Arbetsgivare behöver kraftfullt stöd för att kunna erbjuda fler arbetstillfällen till äldre arbetstagare, som lämnar arbetslivet tidigt pga. hälsoproblem och arbetsvillkor, intensivt arbete, tidig uppsägning och brist på möjligheter till utbildning eller till återinträde på arbetsmarknaden. Äldre bör även uppmuntras och stimuleras att öka sin anställbarhet och förbli aktiva på arbetsmarknaden. Eftersom rätten att gå i pension är en grundläggande rättighet, skulle varje automatisk höjning av den lagstadgade pensionsåldern vara utesluten. EESK noterar att frågan om lagstadgad pensionsålder är avskild från frågan om den tid som använts för pensionsinbetalningar.

2.3.3 Det kan diskuteras om man kan uppnå en högre faktisk pensionsålder enbart genom att höja den lagstadgade pensionsåldern. Detta skulle utan tvekan vara fallet om en aktiv arbetsmarknadspolitik, lämpliga arbetsmarknadsrelationer, strategier för aktivt åldrande och åtgärder för att öka solidariteten i pensionssystemet inte genomförs. Endast en medveten politik för ”aktivt åldrande”, som befrämjar vidareutbildning och livslångt lärande, kan leda till ökad sysselsättning bland de äldre.

2.3.4 Kommittén är övertygad om att automatiska anpassningsmekanismer inte kan ersätta normalt politiskt beslutsfattande. Grundläggande beslut om människors levnadsvillkor måste fattas av parlamenten efter en omfattade allmän debatt. Om automatiska anpassningsmekanismer skulle införas finns det risk för att de på ett olämpligt sätt kombinerar längre perioder av sysselsättning och av pension. Tidigare har förändringar i den förväntade livslängden åtföljts av längre utbildningsperioder respektive pensionsperioder, och av en minskning av tiden i aktivt förvärvsarbete. En höjd pensionsålder får inte vara en separat åtgärd utan bör kompletteras med åtgärder för att förbättra sysselsättningsmöjligheterna för dem som närmar sig pensionen.

2.4 Hur kan genomförandet av Europa 2020-strategin utnyttjas för att främja längre tid i arbetslivet, framhålla nyttan för företagen och åtgärda diskriminering på grund av ålder på arbetsmarknaden?

2.4.1 Ökad sysselsättning är av relevans för samtliga mål inom Europa 2020-strategin. Arbetsmarknadens parter måste involveras i de initiativ som syftar till att öka sysselsättningsgraden till 75 % av den aktiva befolkningen. EESK anser att en speciell metod krävs för att klara utmaningen att öka sysselsättningsgraden i åldersgruppen 55–64 år. EESK rekommenderar att medlemsstaterna sätter upp ett mål som framförhandlats med arbetsmarknadens parter för denna åldersgrupp i sina nationella reformprogram.

2.4.2 Tidigare har EESK lagt fram detaljerade rekommendationer för EU och medlemsstaterna (7) när det gäller insatser för att främja längre tid i arbetslivet. Vid sidan av livslångt lärande, aktiva arbetsmarknadspolitiska åtgärder, ekonomiska incitament till fortsatt yrkesverksamhet, även för egenföretagare, och förändrade attityder inom företagen måste även följande åtgärder främjas för att erbjuda äldre arbetstagare nya alternativ: — Ändra den lagstiftning som – i vissa medlemsstater – inte tillåter en kombination av lön och pension för de pensionärer och invaliditetspensionärer som vill arbeta. — Införa ett bonussystem för att uppmuntra arbetstagare att fortsätta arbeta efter det att den lagstadgade pensionsåldern inträtt: förmåner som tillkommer efter uppnådd pensionsålder bör vara mer attraktiva än de som förvärvats tidigare. — Uppmuntra medlemsstaterna att samarbeta med arbetsmarknadens parter i frågor som rör betungande arbeten. — Erbjuda omfattande rådgivning och stöd till arbetssökande och rehabiliteringsåtgärder för långsiktigt återinträde på arbetsmarknaden. — Införa socialt acceptabla incitament för senarelagd pensionering och i lämpliga fall utforma attraktiva modeller för en flexibel övergång från arbetsliv till pension. — Genomföra åtgärder som lindrar den fysiska och mentala börda som arbete innebär och därigenom göra det möjligt för anställda att stanna längre i arbetslivet. — Uppmuntra äldre arbetstagare att uppgradera sin kompetens. — Öka medvetenheten bland äldre arbetstagare och inom företag, särskilt små och medelstora företag, om innovativa metoder för personaladministration och arbetsorganisation som är gynnsamma för äldre arbetstagare (8).

2.4.3 De politiska åtgärder som främjar längre tid i arbetslivet bör också beakta frågan om att ungdomar nu inträder på arbetsmarknaden betydligt senare än föregående generationer. Ett förlängt arbetsliv innebär också att man angriper problemen med arbetslöshet, särskilt långtidsarbetslöshet, och karriäravbrott som orsakas av uppfostringsansvar, vårdansvar för familjemedlem eller tillfälligt funktionshinder.

2.5 Hur bör direktivet om tjänstepensionsinstitut ändras för att förbättra villkoren för gränsöverskridande verksamhet?

2.5.1 I sin rapport (9) om genomförandet av direktivet om tjänstepensionsinstitut uppger kommissionen att det inte finns någon anledning att ändra reglerna i nuläget. Om en utvärdering av hur det fungerar visar att en översyn av direktivet behövs, anser EESK dock att tvetydigheten i uttrycket ”riskkapitalmarknader” bör åtgärdas eftersom det skulle kunna medföra en risk för pensionsfonderna och deras medlemmar. Tillsynsaspekterna måste klargöras, och fondernas rätt att investera i riskfyllda finansiella instrument måste begränsas.

2.5.2 EESK noterar att det finns möjlighet att det växer fram ytterligare individuella, frivilliga och privata pensionssystem vid sidan av de nuvarande systemen. Mot bakgrund av detta skulle man kunna undersöka möjligheten till garantier på europeisk nivå så att de även inbegriper gränsarbetare. Man skulle kunna utreda efterfrågan på och möjligheterna till en utveckling av alleuropeiska individuella pensionskonton (i linje med de individuella pensionskonton som förekommer i USA och det likartade system som finns i Polen, IKE) för mobila arbetstagare. En sådan utredning skulle omfatta principerna för förvaltning, tillsyn och övervakning av dessa system. I detta sammanhang skulle kommissionen också kunna utreda möjligheten att utnyttja den 28:e ordningen, som föreslogs i Montirapporten och även har förordats av EESK (10).

2.6 Vad bör ingå i system som omfattas av EU-åtgärder för att undanröja hinder för att flytta pensionsrättigheter? Bör EU åter ta upp frågan om rätt att flytta pensioner, eller är minimikrav för intjänande och bibehållande av pensionsrättigheter samt en upplysningstjänst för alla typer av pensionsrättigheter en bättre lösning?

2.6.1 EU-förordningarna om samordning av de sociala trygghetssystemen har visat sig vara ytterst fördelaktiga i fråga om att skydda arbetstagare som ofta flyttar. De har utgjort ett stöd till principen om att försäkringsperioder som fullgjorts i en annan medlemsstat ska beaktas för intjänandet av pensionsrättigheter. En tillämpning av samma princip, anpassad till alla kompletterande fonderade pensionssystem – tjänstepensionssystem och individuella pensionsplaner – skulle kunna utredas. EESK anser att möjligheten att samla pensionsrättigheter över gränserna inom de fonderade pensionssystemen bör övervägas.

2.6.2 EESK uppmanar kommissionen att utreda alternativet att utarbeta en grundläggande ram på EU-nivå för möjligheterna att intjäna och tillgodoräkna sig samtliga pensionsrättigheter, oavsett ursprungsland. Kommittén anser dock att det skulle vara svårt att kombinera detta med medlemsstaternas valfrihet. En upplysningstjänst för dessa rättigheter som skulle samordnas på EU-nivå skulle vara nyttig. Inom länderna kräver likaså rörligheten på den europeiska arbetsmarknaden en rörlighet för pensionsrättigheter mellan arbetsgivare. All EU-lagstiftning bör återspegla pensionssystemens ökade mångfald. Arbetstagarnas gränsöverskridande rörlighet bör uppmuntras genom att man undanröjer hinder för frivilliga pensionsrättigheters rörlighet, i synnerhet skattemässiga och administrativa bördor, för alla pensionsrättigheter som samlats i fonderade frivilliga pensionssystem.

2.7 Behöver gällande EU-lagstiftning ses över för att säkerställa en enhetlig reglering och tillsyn av fonderade (dvs. med stöd av en fond av tillgångar) pensionssystem och pensionsprodukter? Om så är fallet, vilka aspekter? Hur skulle EU-lagstiftning eller regler för god praxis kunna hjälpa medlemsstaterna att uppnå en bättre balans mellan risker, trygghet och kostnader för pensionsspararna och pensionsinstituten?

2.7.1 Kommissionen medger att EU-lagstiftningen om fonderade pensionssystem är bristfällig och inadekvat. EESK uppmanar kommissionen att utreda, och vid behov överväga, möjligheten att reglera intjänande- och utbetalningsfaserna i dessa system på EU-nivå, med en analys av följande inslag: — Tillsynsaspekter på investeringar. — Könsrelaterade aspekter. — Solvens. — Kostnader. — Icke-diskriminering vad gäller möjligheterna att tillhöra systemet (täckning). — Garantier för förvärvade pensionsrättigheter. — Minimikrav på information till de enskilda som omfattas av systemet. — Garanti- och minimiavkastningssystem. — Tillsyn.

2.7.2 I många fonderade avgiftsbestämda pensionssystem är det i stor utsträckning deltagarna själva som bär risken. De administrativa kostnaderna i dessa system är också höga. EESK anser att vissa aspekter av de fonderade pensionssystemen måste utvärderas och, vid behov, regleras på EU-nivå. Enligt 2010 års åldranderapport från kommittén för ekonomisk politik kommer dessa pensionssystem att spela en viktig roll i vissa medlemsstater när det gäller att säkerställa en rimlig inkomst för framtidens pensionärer. Gemensamma europeiska principer skulle därför kunna hjälpa medlemsstaterna att säkerställa att dessa pensionssystem, som förvaltas av finansinstitut, är effektiva och fungerar på bästa sätt för pensionärerna. Pensionsfondsförvaltarnas vinster bör vara resultatrelaterade och kopplade till pensionsfondsmedlemmarnas intäkter. Etiska regler är till nytta men är inte tillräckliga. Systemen för utbetalning från obligatoriska fonderade pensionssystem innebär också en utmaning som bör diskuteras ytterligare och analyseras inom ramen för den öppna samordningsmetoden.

2.8 Hur bör motsvarande solvensregler för pensionsfonder se ut?

2.8.1 Solvens II-direktivet fokuserar på allmänna försäkringar och livförsäkringar och skulle därför inte vara tillämpligt på pensionsprodukter. EESK anser emellertid att det skulle kunna utgöra en bra modell för utformningen av ett likartat system för fonderade pensioner, med tanke på pensionsprodukternas särart och de aspekter som skiljer dem från försäkringsprodukter.

2.8.2 Ett generellt system för pensionssystemens solvens på nationell nivå, samordnat på EU-nivå, skulle vara den bästa lösningen för att säkerställa alla fonderade pensionssystems solvens, oavsett deras uppbyggnad. En liknande solvensordning bör omfatta åtminstone följande aspekter: — En övervakning av implicita pensionsförpliktelser. — Övervakning av solvensen och reservnivåerna i obligatoriska fonderade pensionssystem. — Övervakning av finansieringsnivån och de potentiella riskerna för tjänstepensionssystem. — Inrättande av en institution på nationell nivå för att säkerställa tjänstepensionssystemens solvens (11).

2.9 Bör skyddet enligt EU-lagstiftningen i händelse av att det uppdragsgivande företaget för pensionsplanen blir insolvent utvidgas och i så fall hur?

2.9.1 Tjänstepensionssystem och obligatoriska fonderade pensionssystem spelar redan eller kommer att spela en viktig roll när det gäller att säkerställa en anständig pensionsinkomst, i de länder där de införts. EESK anser att EU bör tvinga medlemsstaterna att inrätta garantimekanismer (i form av speciella fonder) i syfte att skydda pensionsinkomsterna i framtiden.

2.10 Bör nuvarande minimikrav för den information som ska lämnas om pensionsprodukter moderniseras (t.ex. när det gäller jämförbarhet, standardisering och tydlighet)? Bör EU utarbeta ett gemensamt tillvägagångssätt för standardval vid försäkringsanslutning och investeringsval?

2.10.1 Pensionsprodukter i fonderade system är komplexa, och valet och ansvaret läggs i allt större utsträckning på den enskilde. I detta sammanhang anser EESK att EU bör säkerställa att regelverket på nationell nivå utvidgas till att omfatta alla pensionssystem. Det är absolut nödvändigt med en gemensam ansats genom riktlinjer på EU-nivå när det gäller investeringsval och minimikrav på information (särskilt vad avser den risk deltagarna löper).

2.10.2 Kommissionen medger att de enskildas välgrundade och medvetna beslut är en viktig faktor för att uppnå tillräckliga pensioner. EESK uppmanar kommissionen att lägga fram ett EU-initiativ för att höja medborgarnas kunskapsnivå när det gäller pensionsprodukternas ekonomiska aspekter. Med tanke på frågans komplexitet kan det tunga ansvaret för strategiska val inte bäras enbart av den enskilde, och samtidigt som det främsta ansvaret ligger på statsmakterna bör även arbetsmarknadens parter involveras i största möjliga utsträckning.

2.11 Bör den politiska samordningen på EU-nivå stärkas? Om så är fallet, vilka aspekter behöver förstärkas för att förbättra utformningen och genomförandet av pensionspolitiken genom ett integrerat angreppssätt? Kan inrättandet av en plattform för integrerad övervakning av alla aspekter av pensionspolitiken vara en del av lösningen för att gå vidare?

2.11.1 Den politiska samordningen på EU-nivå är i nuläget relativt ojämn. EESK välkomnar kommissionens idé om en gemensam plattform för en integrerad övervakning av alla aspekter av pensionspolitiken som knyter samman de offentliga myndigheterna, arbetsmarknadens parter, det civila samhället och pensionsbranschen. Plattformen bör göra det möjligt att jämföra situationen i de olika medlemsstaterna och pensionärernas levnadsstandard med hjälp av en uppsättning indikatorer.

2.11.2 En gemensam plattform för övervakning av samtliga aspekter av pensionspolitiken, inbegripet tillräcklighet, täckning, fattigdomsrisk, ekonomisk stabilitet, investeringar, risk och solvens, skulle kräva aktuell och tillförlitlig statistik. En EU-metod för pensionsstatistik måste därför utformas i samarbete med arbetsmarknadens parter och andra berörda parter. Liknande instrument måste också utvecklas för att övervaka de implicita pensionsförpliktelserna inom pensionssystemen på nationell nivå.

Bryssel den 20 januari 2011 Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs ordförande Staffan NILSSON

(1) EESK:s yttranden i EGT C 14, 16.1.2001, s. 50, och EUT C 157, 28.6.2005, s. 120.

(2) Prognoser som OECD, Eurostat och till och med FN genomförde 2000 om 2010 överensstämde inte med den faktiska utvecklingen.

(3) Detta har under de senaste tio åren varit fallet i vissa medlemsstater; Eurostat: Population and social conditions; Statistics in focus 40/2009.

(4) Rådets slutsatser – mars 2001.

(5) Private pension schemes, Europeiska kommissionen, 2009, s. 5.

(6) Eurostat, MISSOC, Ageing Report, 2010 Interim Joint Report on pensions från kommittén för ekonomisk politik och kommittén för socialt skydd.

(7) EESK:s yttrande: EUT C 157, 28.6.2005, s. 120.

(8) EESK:s yttranden: EUT C 256, 27.10.2007, s. 93 och EUT C 228, 22.09.2009, s. 24.

(9) KOM(2009) 203 slutlig.

(10) EUT C 21, 21.01.2011, s. 26.

(11) I linje med PBGC (Pension Benefit Guaranty Corporation) som finns i USA.