Yttrande från Regionkommittén om "Utbildning i EU-frågor för lokala och regionala myndigheter i Europa"

(1999/C 198/13)

BAKGRUND

Presidiets beslut av den 15 juli 1998 att i enlighet med artikel 198c fjärde stycket i EG-fördraget utarbeta ett yttrande om "Utbildning i EU-frågor för lokala och regionala myndigheter i Europa" och att ge utskott 7 - Utbildning, yrkesutbildning, kultur, ungdomsfrågor, idrott, medborgerliga rättigheter - i uppdrag att bereda kommitténs yttrande i detta ärende.

Slutsatserna från konferensen om utbildning i EU-frågor för lokala och regionala myndigheter i Europa, som hölls i Barcelona den 5-6 juni 1998 i arrangemang av ReK, Europeiska regioncentret, Europeiska institutet för offentlig förvaltning, College of Europe och Europeiska kommissionen.

Utkastet till yttrande (CdR 404/98 rév. 1) antaget av utskott 7 den 4 december 1998 (föredragande: Helene Lund och Jordi Pujol i Soley).

Mot bakgrund av ovanstående antog Regionkommittén vid sin 28:e plenarsession den 10-11 mars 1999 (sammanträdet den 11 mars) följande yttrande.

1. Inledning

1.1. Den mellanregionala konferens om utbildning i EU-frågor för lokala och regionala myndigheter i Europeiska unionen som ägde rum i Barcelona den 5-6 juni 1998 - en konferens anordnad av Europeiska regioncentret (ECR), Barcelona, i samarbete med Europeiska institutet för offentlig förvaltning (EIPA), Maastricht, och College of Europe (COE), Brügge, samt med stöd av Europeiska kommissionen, Regionkommittén och Kataloniens regering - var ett stort steg framåt för regioner och kommuner i Europa, eftersom den gav möjlighet för ingående diskussioner om behovet av utbildning i sådana EU-frågor som berör dessa myndigheter.

1.2. På grundval av en enkät som sänts till praktiskt taget alla regioner och de flesta städer i EU och i kandidatländerna kartlade man vid konferensen behoven av EU-utbildning på vissa prioriterade områden, och information lämnades om de administrativa organ som ägnar sig åt EU-frågor, om personalresurser och om förtroendevalda och tjänstemän inom de lokala och regionala myndigheter som är involverade i dessa frågor.

1.3. I slutsatserna från konferensen koncentrerade man sig på det behov som finns inom förvaltningar på lokal och regional nivå och inom sammanslutningar av lokala och regionala myndigheter att främst rikta uppmärksamheten på en förstärkning av insatserna för att informera personalen i ärenden som har ett gemenskapsintresse och att utforma verksamheter som är av avgörande betydelse för utbildning i EU-frågor. Vid konferensen kartlades också utbildningsbehoven på vissa prioriterade områden.

1.4. På basis av de resultat som uppnåddes vid konferensen vill ReK föreslå att åtgärder vidtas för att öka yrkeskunnigheten i EU-frågor bland personalen inom förvaltningar på nivåerna under den nationella nivån.

2. Allmänna kommentarer

2.1. EU-utbildningens syfte

2.1.1. ReK föreslår att man inleder ett program för EU-utbildning, eftersom detta skulle utgöra ett verktyg av avgörande betydelse för att stärka den europeiska integrationsprocessen och utveckla verksamheten i de lokala och regionala myndigheterna i Europa.

2.1.2. Projektets syfte är att öka de kunskaper som de förtroendevalda och tjänstemännen inom lokala och regionala myndigheter i Europa måste ha i EU-frågor.

2.1.3. ReK:s avsikt är att öka medvetenheten inom EU-institutionerna om EU-utbildningens betydelse när det gäller att fördjupa den europeiska integrationsprocessen och främja medborgarnas inflytande på denna process. Kommittén vill också delge medborgarna sin fasta övertygelse härvidlag.

2.1.4. ReK uppmanar de offentliga myndigheterna - på gemenskapsnivå, nationell nivå och lokal och regional nivå - och sammanslutningarna av lokala och regionala myndigheter att ägna särskild uppmärksamhet åt frågan om att tillhandahålla en fullgod EU-utbildning.

2.2. De lokala och regionala myndigheternas roll i den europeiska integrationsprocessen

2.2.1. Den europeiska integrationsprocessen kräver alla offentliga myndigheters och EU-medborgares medverkan. En av de uppgifter som de offentliga förvaltningarna kan utföra i detta sammanhang är att öka allmänhetens medvetenhet om den europeiska integrationens olika konsekvenser samt göra Europeiska unionen känd på fältet.

2.2.2. Redan när den europeiska integrationsprocessen inleddes fanns i de skilda medlemsstaterna många olika typer av geografiska förvaltningsområden, vilkas uppkomst har sina rötter i historien, kulturen och traditionerna. De lokala och regionala myndigheterna har velat vaka över den demokratiska respekten för denna mångfald, som faktiskt är en berikande faktor, och har medverkat i olika utsträckning i den europeiska integrationsprocessen.

2.2.3. Som ett resultat av Enhetsakten som antogs 1985 - och varigenom den inre marknaden och den ekonomiska och sociala sammanhållningen introducerades - har de lokala och regionala politiska nivåernas inflytande på den europeiska integrationen fått allt större betydelse.

2.2.4. I EU-fördraget från 1992 ges de lokala och regionala myndigheterna genom inrättandet av Regionkommittén ett viktigt forum för institutionellt inflytande på den europeiska integrationsprocessen. De lokala och regionala myndigheterna är inte längre begränsade till att genomföra de beslut som rör dem, utan kan nu också göra sig hörda i rådet och i kommissionen, de kan medverka i beslutsprocessen, i utformningen av gemenskapens lagstiftning och politik samt lämna bidrag på EU-områden som de anser påverkar lokala och regionala myndigheter i Europa.

2.2.5. Inom EU-utbildningsprogrammet bör subsidiaritetsprincipen tillämpas fullt ut i relationerna mellan olika politiska nivåer i medlemsstaterna (central, lokal och regional nivå) och i enlighet med det gällande nationella konstitutionella systemet. Dessa förvaltningar måste se till att deras personal får fullgod utbildning på dessa områden.

2.2.6. Utvecklingen av decentraliseringsprocesserna i EU:s medlemsstater, som har lett till en ökning av dessa myndigheters befogenheter, innebär en högre grad av engagemang från de lokala och regionala myndigheternas sida inom gemenskapens politikområden.

2.2.7. I detta sammanhang medverkar de lokala och regionala myndigheterna främst på följande tre områden: a) i genomförandeprocessen, med tanke på att större delen av EU:s lagstiftning för närvarande genomförs på lokal och regional nivå i många medlemsstater (detta gäller t.ex. olika insatser inom strukturpolitiken, offentlig upphandling, införlivande av regler, deltagande i program osv.), b) i EU:s beslutsprocess, särskilt genom den roll som ReK har (i utvecklingen av gemenskapens regelverk, gemenskapsstandarder, EU:s politik osv.), och c) genom att de ger uttryck för sina olika ståndpunkter i de ärenden som är av intresse för medborgarna, så att dessa i högre grad kan medverka direkt i EU:s utvecklingsprocess och deras åsikter föras vidare till EU.

2.2.8. Alla dessa tekniska insatser för att stärka det lokala och regionala inslaget i gemenskapens beslutsprocess och öka medvetenheten bland EU:s medborgare om EU-frågor kräver fullgod och fortlöpande utbildning på lokal och regional myndighetsnivå.

2.2.9. De lokala och regionala myndigheterna håller på att få ett allt större ansvar när det gäller a) att stärka den ekonomisk och social sammanhållningen, b) att utveckla samarbetet och informationsutbytet mellan lokala och regionala myndigheter, och till följd av detta c) att fördjupa den europeiska integrationsprocessen. Slutmålet är att EU:s medborgare lättare skall kunna förverkliga de fördelar som EU kan ge dem och att förbättra den egna livskvaliteten.

3. Särskilda kommentarer

Det strategiska programmet för utbildning i EU-frågor för de lokala och regionala myndigheterna i Europa (2000-2002).

3.1. Innehåll

3.1.1. Det strategiska programmet för utbildning i EU-frågor inrymmer en rad aktiviteter som rör utbildning, kunskapsöverföring, rådgivning och tillämpad forskning i Europafrågor och i frågor med gemenskapsprägel som är av intresse för förtroendevalda, tjänstemän i offentlig förvaltning, sakkunniga och experter från lokala och regionala myndigheter i EU och i kandidatländerna.

3.2. Målsättningar och behov

3.2.1. Projektet för EU-utbildning kommer att vara till nytta för lokala och regionala myndigheter i EU:s 15 medlemsstater och i kandidatländerna samt företrädare för EU:s institutioner så att de lättare förstår vad EU gör för att uppfylla medborgarnas intressen och behov. Följande två mål bör uppnås för att gynna EU:s medborgare:

3.2.2. Att bidra till att förbättra de lokala och regionala myndigheternas offentliga förvaltning och förvaltningens tjänster riktade till medborgarna och att se till att den fungerar på ett nyskapande och effektivt sätt.

3.2.3. Att bidra till att främja regional sammanhållning, europeisk integration och mellanregionalt samarbete.

3.2.4. För att kunna uppnå dessa båda mål måste följande behov som de lokala och regionala offentliga förvaltningarna har av utbildning i EU-frågor uppfyllas:

3.2.5. Behovet av större yrkeskunnande på alla personalnivåer i förvaltningarna inom de lokala och regionala myndigheterna i EU vad beträffar information i Europafrågor, även vad gäller tillgång till gemenskapsprogrammen och hur dessa fungerar.

3.2.6. Behovet av större effektivitet och prestationsförmåga.

3.2.7. Behovet av att förbättra arbetsinsatserna.

3.2.8. Företrädare för de offentliga förvaltningarna, förtroendevalda och tjänstemän bör därför vara välunderrättade på dessa områden och få möjlighet att utbilda sig i EU-frågor, något som förutsätter en fullgod och fortlöpande EU-utbildning.

3.2.9. Fortbildning av personalen inom lokal och regional förvaltning måste ses som en nyckelfaktor för lokal och regional utveckling och bör därför prioriteras, både vad gäller ekonomiska anslag till detta område och offentliga myndigheters stöd till utbildning av tjänstemän inom offentlig förvaltning.

3.3. Programmets viktigaste huvuddrag

ReK föreslår följande ram för ett sådant program:

3.3.1. Programmet skall pågå i åtminstone tre år (2000-2002) och kunna förlängas på flerårsbasis med lämpliga anpassningar.

3.3.2. Programmet skall vara alleuropeiskt och verksamheten rikta sig till lokala och regionala myndigheter i EU:s 15 medlemsstater och i länderna i Central- och Östeuropa.

3.3.3. Programmet är strategiskt, eftersom det anger efter vilka linjer som utbildning i EU-frågor skall genomföras för att förbättra de berörda förvaltningarnas prestationsförmåga, fördjupa integrationen och göra det möjligt för medborgarna att dra full nytta av detta.

3.3.4. Programmet bygger på ett helhetsperspektiv, men de olika delarna inom det (se 3.4.1) är anpassade efter de sex områden som prioriteras inom EU-utbildningen (se 3.5).

3.3.5. Programmet skall vara öppet i den meningen att kompletterande projekt skulle kunna införlivas i det.

3.3.6. Utbildningens innehåll och metod skall gås igenom och uppdateras varje år för att se till att programmet uppfyller lokala och regionala myndigheters olika behov, att det motsvarar deras politiska kapacitet och förvaltningskapacitet samt att det passar in i det socioekonomiska sammanhanget.

3.3.7. Verksamheten skall berikas av partnerskapsarbete och ske i samarbete mellan institutioner med ansvar för utbildning och organisationer som företräder lokala och regionala myndigheter.

3.3.8. Programmet skall vara öppet för alla som utbildar förtroendevalda politiker och för tjänstemän inom lokala och regionala myndigheter samt för sakkunniga och experter på området.

3.4. Verksamhetsområden

3.4.1. I det strategiska programmet skall det finnas fyra grundläggande verksamhetsområden, nämligen följande (de kommer att utvecklas i ett senare skede):

- Utbildning och kunskapsöverföring på de prioriterade områden som beskrivs nedan. Detta kommer att säkerställa att de lokala och regionala myndigheterna kan tillägna sig tillräckliga kunskaper i Europafrågor så att de kan a) förbättra effektiviteten inom förvaltningen med hjälp av bättre kunskaper om regler, politikområden och förfaranden inom EU, b) skapa förutsättningar för att medverka i de förändringsprocesser som äger rum i Europa, och c) främja en fördjupad ekonomisk och social sammanhållning.

- Rådgivningsverksamhet i Europafrågor för lokala och regionala myndigheter och förvaltningar i medlemsstaterna och kandidatländerna där man har fastställt en klar brist när det gäller befintliga kunskaper eller utbildningsmöjligheter.

- Utredningar och tillämpad forskning för lokala och regionala myndigheter.

- Verksamheter som rör den institutionella utvecklingen. Här skall ett informellt forum inrättas för idé- och erfarenhetsutbyte mellan olika lokala och regionala myndigheter och förvaltningar samt utbildningscentrer i Europa.

3.5. Prioriterade områden

ReK vill att följande områden skall prioriteras i den utbildning som riktar sig till lokala och regionala myndigheter i Europa:

3.5.1. EU:s institutioner och det rättsliga området inom EU, gemenskapspolitiken, jämförande data från medlemsstaterna

3.5.1.1. Undersökning av den aktuella situationen, analys av förändringar som måste genomföras av gemenskapens institutioner, deras uppbyggnad, relationerna mellan olika förvaltningsnivåer, genomgång av i hur hög grad förvaltningsnivåer under den nationella nivån samarbetar med den nationella nivån för att utforma politiska ställningstagande och fatta beslut i Europarelaterade frågor, undersökning av administrativa förfaranden, gemenskapens regelverk, gemenskapsbestämmelser. Utbildning på dessa områden ger berörda myndigheter och förvaltningar möjlighet att utforma en sund personalpolitik.

3.5.2. Ekonomisk och social sammanhållning och samarbete

3.5.2.1. De nya riktlinjer och de samlade finansieringsåtgärder för 2000-2006 som Europeiska kommissionen lagt fram i Agenda 2000, de nya riktlinjerna för strukturfonderna, de nya förordningarna, de förbättringar och förenklingar som gjorts i strukturfondernas verksamhet, utformningen av lokala och regionala program, de allmänna EU-initiativen och -förslagen, jämförande studier av medlemsstaternas och kandidatländernas politisk-administrativa strukturer osv., innebär för de lokala och regionala myndigheterna i EU - och även i kandidatländerna - en stor utmaning eftersom de måste anpassa sig till nya förfaranden och nya stöd- och programplaneringskriterier. Dessa faktorer kommer också att vara avgörande för de regionala och lokala myndigheternas förmåga att på ett effektivt sätt använda sig av strukturfonderna och andra EU-program och - initiativ. För dessa myndigheter är väl utformad utbildning och praktik på dessa områden av avgörande betydelse.

3.5.3. Utbyten, partnerskap och vänortssamarbete

3.5.3.1. De lokala och regionala myndigheterna och deras nationella och internationella organisationer bidrar också aktivt och på praktisk nivå till den europeiska integrationsprocessen genom utbyte av såväl positiva som negativa erfarenheter. Att skaffa kunskap om och analysera de starka och svaga punkterna i dessa erfarenheter kan komma till stor nytta när de bästa metoderna skall utformas för de närmaste åren. Särskild uppmärksamhet bör ges planeringsskedet, eftersom redan detta kan vara avgörande för ett samarbetsprojekts framgång. Lokala och regionala myndigheter måste spela en mycket betydelsefull roll i detta sammanhang, med tanke på deras närhet till och kunskaper om den konkreta situationen på gräsrotsnivå och deras flexibilitet vid genomförandet av åtgärder. Samarbete och kunskapsutbyten på europeisk nivå mellan olika regionala och lokala förvaltningar och deras nationella och internationella organisationer kan ge ett avsevärt mervärde, särskilt om förvaltningarna har likartade behov. Deras bidrag till att skapa och utveckla en ram för partnerskap mellan olika utbildningscentrer kan här visa sig vara betydelsefulla. Särskild uppmärksamhet bör ägnas vänortssamarbetets effektivitet som ett sätt att utveckla och stärka de offentliga förvaltningarna. Vänortssystemet kan faktiskt bli ett användbart instrument för att kunna jämföra olika sätt att anordna den stora mängd tjänster som man tillhandahåller medborgarna och på så sätt göra det möjligt att välja samt tillämpa de mest effektiva sätten.

3.5.4. De ekonomiska och finansiella områdena

3.5.4.1. De ekonomiska och finansiella områdena kommer att få en oerhört stor betydelse under perioden 2000-2006. Detta är förklaringen till att program med ekonomiskt innehåll och åtgärder avsedda att finansiera insatser och program under denna period måste analyseras i detalj. Det är lättare att främja lokal och regional utveckling om man har kännedom om hur regioner och städer - som är centrala för investeringar, innovationer och forskning - kan använda dessa nya möjligheter till tillväxt och sysselsättning och hur de kan hushålla med knappa resurser, utveckla sina arbetsresultat och på ett bättre sätt utnyttja gemenskapens politik inom ramen för ekonomiska och monetära unionen och mot bakgrund av globaliseringen.

3.5.5. De länder som ansökt om medlemskap i EU

3.5.5.1. De projekt som inletts på senare tid - och som måste utvecklas under de kommande åren - i samarbete med kandidatländerna för perioden inför anslutningen och för den första tiden som nya medlemmar är verkligen nödvändiga om nästa etapp i EU:s utveckling skall nå framgång. När dessa projekt genomförs måste man fullt ut beakta de skillnader i utbildningsbehov som finns i olika kandidatländer. Om dessa länder har kunskap om de politiska och administrativa strukturerna i olika EU-medlemsstater, och om jämförelser av erfarenheterna på såväl nationell som lokal och regional nivå genomförs, kan detta visa sig vara till fördel när dessa länders egna förvaltningsstrukturer skall utvecklas och EU-relaterade ärenden hanteras och samordnas. Bättre förvaltning och ökad medvetenhet om EU-program och - initiativ, en förstärkning av deras förmåga att utnyttja dessa på ett effektivt sätt, tillämpning av gemenskapens regelverk i lokala och regionala angelägenheter och inbegripande av dessa länder i ett nätverk som utgörs av medlemsstaterna är saker som fått allt större betydelse.

3.5.6. Förvaltningskunskaper och praktiska erfarenheter

3.5.6.1. Detta är ett övergripande område som rör kunskaper i att handlägga EU-ärenden och metoder för att tillägna sig sådana kunskaper som krävs i detta sammanhang. Organisationsförmåga, förvaltningskunskaper,kommunikationskunskaper och interkulturella kunskaper, förmåga att driva på utvecklingen av olika projekt och förhandlingskunskaper är nyckelfaktorer på detta område som huvudsakligen är av praktisk art. Vid genomförandet av utbildningsverksamheten på de prioriterade områden som nämns ovan bör man även - men inte separat - beakta dessa praktiska förvaltningsaspekter.

3.6. Målgruppen

3.6.1. Vad beträffar målgruppen bör projektet vara öppet för alla, och deltagarna kan alltså vara politiker, tjänstemän inom offentlig förvaltning, akademiker, sakkunniga och handledare med ansvar för utbildningsprogram inom de lokala och regionala myndigheterna från EU:s medlemsstater och från kandidatländerna.

3.6.2. Särskild utbildning bör utformas för yngre tjänstemän och förtroendevalda, eftersom de kommer att bli framtida ledare inom den offentliga förvaltningen, inom de lokala och regionala myndigheterna i Europa.

3.7. Medverkande länder

3.7.1. EU-utbildningsprojektet riktar sig till de 15 EU-medlemsstaterna och till kandidatländerna. Utbildningscentrer som vill delta i projektet kan medverka till att organisera och utforma det genom organ som inrättas i just detta syfte.

3.8. Genomförande

3.8.1. Vid genomförandet av EU-utbildningsprogrammet kan kommissionen dra fördel av det arbete som vissa europeiska utbildningsinstitut redan påbörjat och av det nätverk för offentliga förvaltningar som bedriver verksamhet på detta område. För att på bästa sätt underlätta för administratörer och tjänstemän vid lokala myndigheter - i synnerhet om de är små med begränsade ekonomiska resurser - att delta i utbildningen, måste kurser äga rum så nära de lokala och regionala myndigheterna som möjligt.

3.8.2. De regionala och lokala myndigheternas sammanslutningar kan spela en särskild roll eftersom dessa kan sprida informationen och eftersom den politiska nivån, som har en särskild tyngd i opinionsbildningen, oftast är engagerad. I programmet för utbildning i EU-frågor bör man bygga på existerande nätverk.

4. Slutsatser

4.1. Mot bakgrund av att det i enlighet med fördragen är mycket viktigt att alla offentliga myndigheter på alla nivåer medverkar i den europeiska integrationsprocessen för att denna skall få större genomslagskraft och för att se till att medborgarna ges bättre och mer ändamålsenlig information, som kan skapa större utrymme för dem att förverkliga de möjligheter som EU:s institutioner och politik ger, vill Regionkommittén uppmana rådet och kommissionen att beakta följande slutsatser och rekommendationer.

4.2. Regionkommittén hävdar att gemenskapens institutioner, de nationella förvaltningarna och de lokala och regionala myndigheterna och deras organisationer måste ägna särskild uppmärksamhet åt fortlöpande utbildning i EU-frågor för lokala och myndigheter i EU:s medlemsstater och i kandidatländerna, för att fördjupa deras medverkan i EU:s framtida utveckling och för att bidra till att skapa större öppenhet inom EU och till att EU förs närmare medborgarna. ReK anser att det europeiska civila samhället härigenom verkligen kommer att kunna genomsyra det nya Europa.

4.3. Regionkommittén rekommenderar att detta projekt ges de ekonomiska resurser och personalresurser som krävs, särskilt av gemenskapens institutioner, med tanke på att denna sorts insatser riktade till regionala och lokala förvaltningar har ett uppenbart gemenskapsintresse.

4.4. Regionkommittén anser dessutom att personalen inom dessa förvaltningar och ledarna för de politiska instanserna på lokal och regional nivå bör uppmuntras att delta i dessa utbildningsaktiviteter.

4.5. Regionkommittén menar att en uppdatering av kunskaperna inom de lokala och regionala myndigheterna och förvaltningarna i Europa kommer att stärka deras känsla av samhörighet med gemenskapen. Detta mål kan uppnås endast om dessa förvaltningars och sammanslutningars samt existerande nätverks roll stöds och om ett strategiskt program för EU-utbildning för lokala och regionala förvaltningar i Europa - som en fortlöpande och långvarig process - antas och ges ekonomiska medel.

Bryssel den 11 mars 1999.

Regionkommitténs

ordförande

Manfred DAMMEYER