SV Europeiska unionens officiella tidning C 267/9

Yttrande från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om ”Industriell omvandling i sektorn för verkstadsindustri”

(2005/C 267/02)

Den 1 juli 2004 beslutade Europeiska ekonomiska och sociala kommittén att i enlighet med artikel 29.2 i arbetsordningen utarbeta ett yttrande om Industriell omvandling i sektorn för verkstadsindustri.

Rådgivande utskottet för industriell omvandling, som svarat för beredningen av arbetet, antog sitt yttrande den 27 april 2005 Föredragande var Joost van Iersel och medföredragande var José Luis Castañeda.

Vid sin 417:e plenarsession den 11–12 maj 2005 (sammanträdet den 11 maj 2005) antog Europeiska ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 211 röster för, inga emot och 4 nedlagda röster:

Sammanfattning

Verkstadsindustrin är en sektor för sig men eftersom den levererar kapitalvaror och basteknik till olika industrier är den samtidigt en nyckelfaktor med betydande återverkningar på ett mycket stort antal sektorer i EU. Det är fråga om en innovativ industri i nyckelställning och i den egenskapen måste EU:s industripolitik beakta verkstadsindustrin som en strategisk sektor. Denna sektor är lämpad för ett program med målsättningar på regional och nationell nivå liksom på EU-nivå som syftar till att genomföra Lissabonstrategin. Detta innefattar såväl ett övergripande som ett sektorsspecifikt politikområde samt en kombination av båda. All politik skall sträva efter att främja sektorn både i Europa och i resten av världen.

Det finns ett antal frågor som måste behandlas i anslutning till det pågående rådfrågningsförfarandet och utformningen av en policy på EU-nivå (i fråga om verkstadsindustri). Diskussionerna kommer att stimulera motsvarande förfaranden på nationell och regional nivå i hela EU. Bland de särskilda villkor som bör uppfyllas på EU-nivå kan man nämna bättre lagstiftning inklusive konsekvensbedömningar av de nya regler som förstärks samt ett reellt genomförande och en förstärkning av befintliga EU-regler. Ytterligare villkor är effektiv marknadsövervakning, inrättande av teknikplattformer i syfte att överbrygga klyftan mellan forskningscentrum och universitet och näringslivet, minskning av det allt större glappet mellan EU-finansierad FoU och behoven inom denna näringslivssektor, en konkurrenspolitik som främjar de små och medelstora företagens utveckling och innovation, förbättrat tillträde till finansmarknaderna och en handelspolitik som garanterar frihet och tillträde till investeringar på marknader i tredje länder. Slutligen är det mycket viktigt att anpassa kunnandet till gällande krav.

En dialog mellan kommissionen och alla nyckelgrupper på EU-nivå om återverkningarna på näringslivet kan leda till en avgränsning som gynnar verkstadsindustrin i EU och bidrar till att starka regionala cluster kan främjas och växa fram. Allt detta förutsätter ett aktivt engagemang från EU-institutionernas sida, särskilt kommissionen.

1. Inledning

1.1 Europeiska kommissionen håller på att utarbeta en ny form av industripolitik. Denna politik bygger på tre pelare: bättre lagstiftning, sektorsvisa metoder och integrerade insatser på EU-nivå. Industripolitiken hänger direkt samman med såväl Lissabonstrategin som den pågående omprövningen av tillverkningsindustrins bidrag till EU:s ekonomi.

1.2 I ett stort antal sektorer är återupptagandet av en industripolitik på EU-nivå varmt välkommet. EESK stöder fullt ut principen om en ny form av industripolitik (1) vars framgångar huvudsakligen kommer att bero på en lämplig kombination av åtgärder, såväl övergripande som sektorsvis. Orsakerna är följande: — industrisektorerna är sinsemellan mycket olika, — sektorsnivån är i många fall den lämpligaste nivån för att sammanföra industrins företrädare med berörda arbetsmarknadsparter, regeringstjänstemän och politikutformare (kommissionen och andra nationella myndigheter) samt övriga viktiga intressegrupper såsom kunder, utbildnings- och yrkesutbildningsinrättningar, forsknings- och teknikinrättningar och banker.

1.3 Det råder allmän politisk enighet om EU:s behov av att bemöta framtidens utmaningar genom att inta en ledande ställning i en globaliserad värld. Att genomföra Lissabonagendan i praktiken är i dag viktigare än någonsin. Därför bör Europa inte nöja sig med att åtgärda konstaterade svagheter (gentemot sina handelspartner) utan även stödja och utveckla sina fördelar. Verkstadsindustrins varor utgör grundläggande tekniska resurser eftersom de omfattas av modern teknik, inte bara i fråga om produkterna utan även i förlängningen kunderna. Därmed innefattas övrig tillverkningsindustri och grundläggande bastillgångar som energi, vatten, transporter och kommunikationer.

1.4 Genom att Lissabonagendan nylanseras med tillväxt och sysselsättning i fokus har kommissionen med rätta understrukit den viktiga roll som spelas av i synnerhet små och medelstora företag i tillverkningssektorn. Därmed måste all europeisk industripolitik inbegripa verkstadsindustri som en strategisk sektor som dessutom för närvarande har ett uppsving. Uppmärksamheten bör fästas inte bara på de sektorer som står inför akuta utmaningar utan i lika hög grad på sektorer som är framgångsrika.

1.4.1 Verkstadsindustrin är en sektor för sig men eftersom den levererar kapitalvaror och basteknik till olika industrier är den samtidigt en nyckelfaktor med betydande återverkningar på ett mycket stort antal sektorer i EU.

1.4.2 Sektorn för verkstadsindustri som tillhandahållare av teknik för andra sektorer inom ekonomin erbjuder en grundläggande industriell infrastruktur som stöder EU:s ekonomi.

1.4.3 Vidare är verkstadsindustrin en av de viktigaste exportsektorerna och står för ca 15 % av EU:s export av fabriksvaror.

1.5 Verkstadsindustrin har dragit stor nytta av den inre marknaden, vilken har gett tillverkare inom EU en omfattande hemmamarknad. Trots att sektorn i lämplig omfattning behöver regleras i samklang med internationella standarder och EU-lagstiftningen är det särskilt viktigt att upprätthålla en balans i syfte att undvika alla former av överdriven reglering som riskerar att hämma konkurrenskraften. Samtidigt behöver mer uppmärksamhet fortfarande riktas till att genomföra och förankra reglerna.

1.6 Det behövs såväl ett övergripande som ett sektorsspecifikt politikområde samt en lämplig kombination av båda.

2. Strategisk betydelse

2.1 Sektorn för verkstadsindustri spelar en viktig roll inom EU:s ekonomi av följande skäl.

2.1.1 Verkstadsindustrin är en strategisk näringsgren: sektorn har högt mervärde och är kunskapsintensiv; den levererar maskiner, produktionssystem, komponenter och kringverksamhet samt behövlig teknik och behövligt kunnande till alla övriga sektorer av ekonomin. Den anses också vara ett viktigt bidrag till den hållbara utvecklingen eftersom den kan leda till en mer effektiv produktion och på så sätt även till att frikoppla resursanvändningen från ekonomisk tillväxt. Verkstadsindustrin är inte homogen utan synnerligen diversifierad. Den täcker ett brett spektrum av undersektorer, bl.a. utrustning för lyftande och hantering, verktygsmaskiner, träbehandlingsmaskiner, storskalig avkylnings- och ventilationsutrustning, pumpar och kompressorer, maskiner för gruvdrift, stenbrytning och byggande, lager, kugghjul, växlar och drivanordningar, gängskruvar och ventiler, motorer och turbiner, jord- och skogsbruksmaskiner, maskiner för framställning av textil, kläder och läderprodukter, maskiner för beredning av livsmedel, drycker och tobak, lantbruksutrustning, maskiner för framställning av papper- och kartongprodukter, industriella värmepannor och smältugnar, maskiner för metallurgi osv. Utöver detta finns det övergripande teknik såsom mekatronik som kombinerar mekanik och elektronik.

2.1.2 Verkstadsindustrin tillhandahåller inte bara utrustning utan även kunnande och sakkunskap för att förbättra befintliga tillverkningsmetoder och produkter samt för att ta fram nya produkter i alla undersektorer. Detta är särskilt viktigt med tanke på den ekonomiska utvecklingen i det utvidgade EU och annorstädes.

2.1.3 Verkstadsindustrin i EU är ledande i världen med 41 % av världsproduktionen. Unionen är den största producenten och exportören av maskiner (261 707 miljoner euro 2002) inklusive export av fullständiga anläggningar. Det är viktigt att behålla denna ledande ställning om Europa vill vara den mest konkurrenskraftiga kunskapsbaserade ekonomin i världen.

2.1.4 Verkstadsindustrin är synnerligen betydelsefull. Den utgör inte bara en av EU:s största industrisektorer med 8 % av den totala nytillverkningen, utan är dessutom en av de största arbetsgivarna med sina 140 000 företag (av vilka 21 600 har fler än 20 anställda) som sysselsätter 2,49 miljoner människor i arbeten som oftast kräver höga kvalifikationer. Verkstadsindustrin kan dra nytta av en stark inre marknad i EU (2003: EU-15 285 miljarder, EU-25 305 miljarder) och utgör 70 % av produktionen på den inre marknaden. Den går i bräschen för konkurrenskraften inom industrin och för stabiliteten i fråga om sysselsättningen i sektorn. Därför är verkstadsindustrin en viktig faktor för att Lissabonmålen skall uppnås.

2.1.5 Verkstadsindustrin är en föregångare i fråga om innovation. I EU är den särskilt framstående när det gäller specialbeställda maskiner och marknadsnischer, vilka är ytterst viktiga för innovationskapaciteten och andra sektorer i ekonomin. Den spelar också en avgörande roll för alla industrisektorer i fråga om mervärde och uppnår därför en konkurrensfördel som uppväger alla slag av nackdelar som EU kan känna av t.ex. när det gäller arbetskraftskostnader. Verkstadsindustrin är en drivkraft för innovation och är en föregångare som tillämpar och integrerar innovationer i sina egna produkter och framställningsprocesser. Man får inte glömma att mekanisk industri är en länk – ofta den första länken – i en värdeskapande kedja. Om en länk i kedjan brister, blir helheten lidande.

2.1.6 Verkstadsindustrin är en näringsgren som består av företagare, i första hand små och medelstora företag (2) – som till stor del är familjeägda – med alla utmaningar som denna företagsform innebär. Många av företagen har världsomfattande verksamhet. Verkstads-industrin är därför ett typiskt exempel på den företagaranda som är så viktig för att Lissabonmålen skall kunna uppnås.

2.1.7 Verkstadsindustrin uppvisar också andra särdrag än de ovan nämnda: — det är inte fråga om någon kapitalintensiv verksamhet i jämförelse med andra tillverkningssektorer, men ändå sysselsätter verkstadsindustrin personal med höga kvalifikationer inom utformning och produktion när det gäller specialkonstruerade maskiner och industrianläggningar, — industrisektorns framgångar under de senaste årtiondena beror på ökande anpassningsförmåga till följd av innovation, vilket möjliggör en integration av olika konkurrenskraftiga komponenter som sedan kan saluföras över hela världen, — med tanke på verkstadsindustrins allmängiltiga roll inom alla slag av tillverkningsprocesser är absolut tillförlitlighet ett krav inom sektorn; tillförlitligheten förknippas allmänt med bilden av en stark europeisk industritradition.

2.2 Företag inom verkstadsindustrin har särskilt starka band till kunderna eftersom tillverkningen av varor med maskin vanligen är en komplicerad process som kräver högtstående ingenjörskonst och fortlöpande tekniskt bistånd och service av maskintillverkaren. Den utgör en synnerligen viktig del av industristrukturen och en grund för framgångsrika kluster i områden med korta avstånd mellan tillverkaren och slutanvändaren, t.ex. Baden-Württemberg, Rheinland-Pfalz, Piemonte, Lombardiet, Rhône-Alpes, Midlands i Storbritannien och Eindhoven-Aachen. Dessa exempel understryker ofta det framgångsrika och oundgängliga stödet från regionala och lokala myndigheter.

2.3 Verkstadsindustrin spelar en avgörande roll genom att förbättra miljön genom tillverkning av utrustning för hantering och behandling av vatten, jord, luft, avfall och gödsel. Den bidrar även till att underlätta användandet av förnybara energikällor.

2.4 Sektorn för verkstadsindustri är ledande i världen och stöder EU:s tillverkning och export. Därför är den en styrka för Europa. Nya åtgärder för att utveckla verkstadsindustrin bör bidra till att stödja sektorn såväl i Europa som i resten av världen.

2.5 Ett starkt argument för ökat stöd till sektorn är den viktiga roll som myndigheterna i Förenta staterna nyligen har tillskrivit verkstadsindustrin. Länder som Förenta staterna är i allt högre grad medvetna om vikten av tillverkningsindustrin i allmänhet och verkstadsindustrin i synnerhet för ekonomin och nationell säkerhet (3).

3. Åtgärder som behövs på EU-nivå

3.1 Industriell omvandling och innovation

3.1.1 Industriell omvandling och innovation inom produktion och förädling är aktuella frågor. Mindre krävande produktion som förutsätter operativ personal med lägre kvalifikationer utlokaliseras i allt högre grad till andra delar av världen. I syfte att upprätthålla och förstärka sektorns ställning på hemmamarknaden och annorstädes är den pågående anpassningen och innovationen nödvändig. Detta är en fråga som bör engagera alla berörda parter på regional och nationell nivå samt på EU-nivå.

3.1.2 Sektorn uppmärksammades så tidigt som 1994 av EU som reagerade med ett meddelande från kommissionen (4) åtföljt av rådets resolution (5). Varken Europeiska kommissionen eller medlemsstaterna har visat något större intresse för att genomföra den föreslagna uppföljningen till kommissionens meddelande och rådets resolution. Denna återhållsamma inställning kan inte ses som ett positivt genomförande av en policy. Den allmänt återhållsamma inställningen ändrades under den förra kommissionen eftersom tillverkningsindustrins konkurrenskraft blev en prioriterad fråga inom Lissabonstrategin. Detta kan ha bidragit till ett gynnsammare klimat för reella partnerskap på EU-nivå, vilket förhoppningsvis har främjat ett positivt samspel mellan aktörerna på nationell och lokal nivå, vilket är önskvärt. Tyvärr verkar kommissionen i dag inrikta sig på ett begränsat antal s.k. flaggskeppssektorer, i vilka verkstadsindustrin inte hittills har inkluderats.

3.1.3 Den nya formen av industripolitik har som syfte att undanröja de hinder som så länge har varit kännetecknande för förhållandet mellan offentliga och privata aktörer. Aktörerna måste bli medvetna om att de alla tjänar gemensamma syften. En sådan industripolitik strävar efter att samla människor och organisationer kring målet att överbrygga den klyfta som tidigare i många fall har förhindrat tillräcklig innovation.

3.1.4 Den betydande mångfalden av specialiserade små och medelstora företag i sektorn, ofta med högteknologiskt kunnande, ställer höga krav på att organisera och leda tillverkningsprocesserna. I motsats till vissa andra sektorer som uppvisar ett relativt litet antal ledande företag förutsätts det inom verkstadsindustri särskilda instrument och metoder. En sådan konkret åtgärd kunde t.ex. vara att inrätta en teknologiplattform för tillverkningsindustrin eller utarbetandet av ett särskilt program som kunde spela en viktig roll i detta syfte (6). Det behövs betydande investeringar i forskning och utveckling.

3.1.5 En teknologiplattform eller ett särskilt program bör inriktas på de samlade kunskaper som uppkommit genom en långvarig europeisk tradition av verkstadsindustri och skapa samverkan mellan stöd till europeiska forskningsprogram, industriellt kunnande och kluster inom verkstadsindustri samt sakkunskapen vid specialiserade europeiska forskningsinstitut.

3.1.6 Sådana program för verkstadsindustri måste beakta mångfalden av undersektorer och samverkan mellan dessa, t.ex. gemensam innovation, kombination av olika tekniker och därmed även behovet av att ta fram ett reellt utbyte av kunnande i produktionen och affärsverksamheten.

3.1.7 Klyftan mellan forskningscentrum och universitet å ena sidan och marknadssektorn å den andra måste överbryggas. Europeiska program för forskning och utveckling får visserligen inte uteslutande handla om forskningsstyrd verksamhet på lång sikt utan även sträva efter att uppnå en balans genom att anslå medel för tillämpad forskning, vilket leder till innovativa produkter.

3.1.8 En teknologiplattform kunde i hög grad bidra till bättre förståelse mellan forskningscentrum av alla slag och den mekaniska varuindustrin, som i sin tur skulle ge positiva återverkningar på motsvarande forum i medlemsstaterna.

3.1.9 Det stora antalet små och medelstora företag i denna sektor understryker behovet av färre hinder och mindre byråkrati men bättre tillgång till EU-program.

3.1.10 Genomförandet av industriella projekt i stor skala förutsätter naturligtvis att FoU-programmen inriktas på banbrytande teknik. Detta får en dominoeffekt längs hela värdekedjan. Det är dock viktigt att uppnå den rätta balansen i finansieringen mellan sådana större projekt och små och medelstora företag.

3.1.11 Allt detta kommer även att få positiva återverkningar på nationella program. I en miljö som domineras av samverkan och prestandajämförelser måste även goda erfarenheter bli beaktade. På grund av det synnerligen stora antalet små och medelstora företag måste nationella branschorganisationer spela en aktiv roll på detta område.

3.2 Industriell omvandling och kompetens

3.2.1 Det finns ett nära samband mellan den nya formen av en industripolitik, innovation, kreativitet, produktivitet och kompetens.

3.2.2 I dag är de unga mindre benägna än tidigare att studera och arbeta inom teknisk industri. Det är ett fenomen som delvis hänger samman med den föråldrade bilden av industrin. Därför behövs det inom sektorn insatser där man fokuserar på ny teknik, och med stöd av en kulturell mediasatsning i medlemsstaterna och EU försöker att förändra allmänhetens uppfattning. God kommunikation mellan företagen och allmänheten, framför allt ungdomarna, är av avgörande betydelse. En attitydförändring och ett nytt tillvägagångssätt är en förutsättning för att vända de aktuella tendenserna. Verkstadsindustrin måste få större uppmärksamhet. Det gäller hela den tekniska processen, företagstjänster, olika teknikformer som hänger samman med varandra, bearbetning, marknadsföring, internationalisering osv. Ju bättre man presenterar dessa samband och spännande processer, desto större blir intresset bland allmänheten och särskilt de unga.

3.2.3 Innovativa och stimulerande utbildningssystem är grunden för alla förbättringar. Tidsenliga moduler bör planeras in, även inom företagen. Industrin bör uppmuntras till nära samarbete med skolor, högre utbildningsanstalter och yrkesutbildningscentrum. Personer i ledande ställning bör ges incitament att direkt medverka i utbildningsprogram där så är lämpligt, och i gengäld bör lärarna ges möjligheter till samverkan med industrin. Skolorna bör uppmuntras att delta i (internationella) företagsmässor.

3.2.4 Företags- och teknikcentrum bör inrättas i anslutning till tekniska högskolor och bli föremål för en mer aktiv utveckling. Lyckade exempel som i Cambridge, Eindhoven, Aachen och på andra ställen bör lyftas fram.

3.2.5 Ett livslångt lärande liksom flexibilitet hos de anställda inför förändringar måste på grund av produkt- och tjänstecyklarnas snabba utveckling bli kutym inom företagen.

3.2.6 En effektiv samordning mellan sektorn (ledning, fackföreningar och anställda) och utbildningsanstalter på samtliga nivåer kommer att stärka de regionala specialiseringarna och följaktligen bidra till att det bildas och utvecklas starka regionala kluster. På grund av det mycket stora antalet inblandade företag, men även på grund av effekterna av regionala specialiseringar och olika kulturer, skulle det till stor del handla om en regional samordning.

3.2.7 En dialog mellan arbetsmarknadsparterna om sektorns effekter på EU-nivå kan ge positiva resultat. Belysande exempel, jämförelser och riktmärkning på EU-nivå skulle kunna ge upphov till ett välkommet ramverk och skapa eller stärka en trend när det gäller nationella och regionala program. Ett bra exempel på en dialog som utmynnat i ett sådant ramverk är arbetet i den tillfälliga arbetsgruppen inom verkstadsindustrins europeiska arbetsgivarorganisation (WEM) och det europeiska metallarbetarförbundet (EMF) 2003 (7). Det vore intressant att mäta resultaten av de många olika initiativen och göra en utvärdering av bästa praxis eftersom det skulle kunna sprida dynamiken till övriga regioner.

3.2.8 Processen kan fördjupas, bland annat genom medverkan av nya medlemsstater, och den kan utvidgas till att även omfatta medverkan av olika utbildningsanstalter.

3.2.9 Trots att rörligheten bland ingenjörer och tekniker inom EU fortfarande lämnar mycket att önska, finns det en europeisk arbetsmarknad för ingenjörer tack vare Bolognaprocessen och den ökande överensstämmelsen mellan olika europeiska tekniska högskolor, yrkesutbildningscentrum och yrkesorganisationer för ingenjörer.

3.3 Ramverk och villkor

De ramvillkor under vilka företagen verkar är ytterst viktiga. De inbegriper följande:

3.3.1 Inre marknaden

Inre marknaden bör säkra en harmoniserad tillgång till EU- och EES-marknaden och därför stärka den europeiska konkurrenskraften. Tyvärr har den inre marknaden för varor ännu inte helt fullbordats. Framför allt bör följande problem lösas:

3.3.1.1 Lagstiftning

— Bättre lagstiftning är en viktig förutsättning för samtliga företag, och särskilt för små och medelstora företag.

— Lagstiftning bör endast användas när det verkligen är nödvändigt, det vill säga på grundval av detaljerade konsekvensanalyser som inbegriper ett brett samråd med aktörerna.

— Lagstiftningen skall vara enkel och medföra så lite administration som möjligt. Det är särskilt viktigt när det gäller små och medelstora företag, som utgör en stor majoritet av de europeiska verkstadsföretagen (8). Olyckligtvis händer det alltför ofta att EU-lagstiftarna, trots goda avsikter, förbiser den onödiga administration som lagstiftningen ger upphov till.

— Det är viktigt att utföra konsekvensbedömningar av regelverket: Det bör göras av alla institutioner i EU och medlemsstaterna, inte bara i anslutning till det inledande förslaget utan även fortlöpande under hela lagstiftningsförfarandet och i efterhand under en viss period efter det att lagstiftningen börjat tillämpas. Ett sådant tillvägagångssätt skulle göra det möjligt att utvärdera framstegen när det gäller att uppfylla de politiska målsättningarna.

— Befintlig EU-lagstiftning bör genomföras och tillämpas på tillbörligt sätt: Kommissionen bör förbättra sin uppföljning och säkerställa ett harmoniserat genomförande. Alla berörda parter bör uppmuntras att engageras sig i och övervaka genomförandet och tillämpningen.

— Alla bestämmelser till följd av olika direktiv måste harmoniseras och de definitioner som det hänvisas till i direktiven med avseende på tillverkningsindustrin måste vara enhetliga.

— Tillkommande nationella krav bör undvikas. I fråga om produktkrav är skillnaderna mellan medlemsstaterna alldeles för stora, och detta förstärks ytterligare av skillnader som uppstår vid överföringen av lagstiftningen. Sådan överimplementering, eller ”goldplating” som det ofta kallas, leder till splittring på inre marknaden och undergräver därmed konkurrensförmågan.

3.3.1.2 Marknadsövervakning

En bättre marknadsövervakning är av avgörande betydelse: I EU är denna för närvarande otillräcklig, vilket leder till ojämlika konkurrensvillkor (9). Tullmyndigheterna bör följaktligen öka sina kontroller och förses med lämpliga metoder och medel för att säkerställa att produkter inte släpps ut på marknaden om de inte är förenliga med tillämpliga regler.

Kontrollerna av verkstadsprodukter vid EU:s gränser bör skärpas i syfte att motverka varumärkesförfalskning. Det är ett allvarligt och växande problem som drabbar hela 5 % av den utrustning som säljs i EU. Det är inte tillfredsställande att medlemsstaterna endast skall ingripa i händelse av olycka.

Med tanke på att marknadsövervakningen utförs av nationella myndigheter som följer olika kriterier krävs en harmonisering. Harmonisering skulle kunna uppnås genom att kommissionen utarbetar en marknadsövervakningshandledning för samtliga medlemsstater.

3.3.2 Handel

Huvudmålsättningen är marknadstillträde för europeiska företag utan att undergräva EU:s egna normer på inre marknaden. EU exporterar maskiner och utrustning till ett värde av 129 miljarder euro och är därmed världsledande på marknaden för maskinell utrustning. Fri tillgång till marknaderna utanför EU och möjlighet att investera på dessa är således frågor av stor betydelse för verkstadsindustrin.

En annan viktig fråga är avregleringen av världshandeln med avseende på produkter och tjänster inom verkstadsindustrin (varav många återfinns på inre marknaden). Den europeiska verkstadsindustrin har varit ledande när det gäller att avveckla tullar och andra handelshinder i anslutning till Uruguayrundan och Doharundan. Kommissionen bör fullfölja sina multilaterala, regionala och bilaterala handelsförhandlingar i syfte att verka för en eliminering av tekniska handelshinder, ge externa investeringar och etableringar större spelrum, avreglera företagstjänster och genomföra en utfasning av importtullarna på verkstadsprodukter enligt villkor om ömsesidighet.

När det gäller företagstjänster är den centrala målsättningen att säkerställa att det inte uppstår konflikter vid tillhandahållandet av produkter och därmed sammanhängande tjänster.

3.3.3 Konkurrenspolitik

Om EU skall bli världens mest dynamiska ekonomi är det inte bara viktigt att det utvecklas ny teknik, utan det är också viktigt att man kraftigt främjar en snabb spridning. Därför bör man skapa bästa möjliga ramvillkor inom konkurrenspolitiken i syfte att underlätta tekniköverföringen till tredje part. När innovativ teknik utvecklas – och EU:s verkstadsindustri är ofta specialiserad på nischmarknader – är det olämpligt att använda de tröskelvärden för marknadsandelar som EU:s konkurrensmyndigheter förespråkar i syfte att fastställa konkurrenshämmande effekter.

3.3.4 Skatter och finansiering

Skattenivåerna i EU är oftast mycket höga. Bortsett från att en sänkning av företagsbeskattningen är bäst lämpad i fråga om kapitalvaror, kan andra åtgärder, t.ex. en investeringsskattekredit, ge positiva incitament.

3.3.5 Banker

Finansinstitutens roll förbises ofta, men de spelar en viktig roll när industripolitiska mål skall genomföras, eftersom de antingen accepterar eller avfärdar ett riskåtagande. Deras tillgänglighet är också viktig. I vissa länder som Tyskland och Frankrike förefaller det som om man använder sig av mer stimulerande metoder än i andra. EESK ställer sig positiv till att man tar hänsyn till denna aspekt på den industripolitiska arenan, särskilt inom denna sektor, eftersom den är av stor betydelse för de små och medelstora företagen. Det skulle kunna leda till bättre praxis i hela EU. Andra aspekter, exempelvis kraven enligt Basel II, hämmar i allt större utsträckning tillgången till erforderlig finansiering för investeringar i forskning för utveckling av innovativa produkter eller för företagstillväxt i allmänhet.

3.4. Pågående analyser och en dialog med samtliga inblandade parter, framför allt arbetsmarknadens parter, om industrins effekter på EU-nivå (samt på nationell och regional nivå) kan säkert driva på processen.

4. Rekommendationer

4.1 EESK anser att det är viktigt att ord följs av handling när man diskuterar industripolitik. Den så kallade kostnaden för ”non-Europe” kan bli särkilt hög inom verkstadsindustrin om man betänker att denna sektor, trots dess ledande ställning och centrala kompetens, står inför en rad inte bara cykliska utan även strukturella utmaningar. Detta är något som man bör ta itu med, och därvid är det viktigt att beakta följande:

4.2 Sektorn är lämpad för ett program med målsättningar på regional och nationell nivå och på EU-nivå som syftar till att genomföra Lissabondagordningen.

4.3 Enligt EESK:s uppfattning är betydelsen av EU:s åtagande dubbel: — En övergripande dagordning måste ställas upp i syfte att stärka resultaten inom EU:s verkstadsindustri. — Särskilda villkor måste uppfyllas på EU-nivå i fråga om lagstiftning, forskning och utveckling, handel, riktmärkning osv.

4.3.1 Ansvaret för detta delas mellan kommissionen och rådet (konkurrenskraft) i nära samarbete med företrädare för sektorn. Det är önskvärt att det hålls regelbundna möten mellan sektorn, arbetsmarknadsparterna och kommissionen. Därför bör man vid planeringen av EU:s infrastruktur för politikstöd, särskilt inom generaldirektoratet för näringsliv, ta hänsyn till verkstadsindustrins krav.

4.3.2 EESK menar även att man bör se till att kommissionen förfogar över tillräcklig praktisk kunskap och expertis när det gäller verkstadsindustrin.

4.4 På grund av det stora antalet små och medelstora företag bör man särskilt uppmärksamma denna sektor på EU-nivå. Följande aspekter bör framhållas:

4.4.1 När det gäller forskning och innovation bör den växande obalansen mellan å ena sidan EU-finansierad forskning och utveckling och å andra sidan verkstadsindustrins behov rättas till; företagsmedverkan bör underlättas, och de ambitiösa målen att öka konkurrenskraften bör kombineras med motsvarande finansiella medel inom ramen för EU:s budget. Merparten av företagen är små och medelstora företag, och för närvarande riktar sig EU:s program för industriforskning inte i tillräcklig utsträckning till dessa, vilket försvårar företagsmedverkan.

4.4.2 EU:s regelverk måste förbättras i samråd med sektorn, eftersom överreglering och en allt tyngre byråkrati snarare äventyrar än stimulerar ett dynamiskt entreprenörskap.

4.4.3 Marknadsövervakningen bör utökas i syfte att säkerställa lika villkor för företagen inom EU och även mellan europeisk tillverkning och import från länder utanför EU.

4.4.4 Företagens tillgång till finansmarknaderna måste förbättras.

4.4.5 Handelsförbindelserna med länderna utanför EU måste innebära fri tillgång till marknaderna utanför EU och möjlighet att investera på dessa.

4.4.6 Konkurrrenspolitiken bör främja små och medelstora företags utveckling, innovation och teknik.

4.4.7 En diskussion på EU-nivå mellan arbetsmarknadsparterna och kommissionen om bättre resultat, kunskaper och utbildningssystem skulle kunna utgöra ett lämpligt ramverk och stå som förebild för liknande dialoger i medlemsstaterna, framför allt på regional nivå.

4.5 Verkstadsindustrin är en industri i omvandling och utvecklas snabbt från en produktinriktad sektor till en värdeskapande sektor som tillhandahåller tillträde, med ett växande antal tjänster där kunderna erbjuds helhetslösningar. Denna stora utmaning, som är nyckeln till en hållbar tillväxt och en stark ställning på världsmarknaden, måste bemötas med en lämplig EU-politik. EESK hoppas att kommissionen tar hänsyn till dessa rekommendationer och vidtar lämpliga åtgärder som kan bidra till att EU uppfyller vad som enligt kommissionens ordförande José Manuel Barroso är en av kommissionens huvudprioriteringar, nämligen att förverkliga Lissabonmålsättningarna.

Bryssel den 11 maj 2005 Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs ordförande Anne-Marie SIGMUND

(1) Jfr EESK:s yttrande om ”Meddelande från kommissionen – Att stödja strukturomvandlingarna: En industripolitik för ett utvidgat EU” (KOM(2004) 274 slutlig, 21.4 2004), antaget den 15 december 2004. Föredragande var Joost van Iersel.

(2) Endast 21 600 av dessa företag sysselsätter 20 personer eller mer, och endast ca 4 500 av dem sysselsätter 100 eller fler.

(3) Jfr ”Manufacturing in America” (handelsdepartementet i Förenta staterna). Ett annat konkret exempel på verkstadsindustrins strategiska betydelse är de bestämmelser i anslutning till Förenta staternas budget för 2004, ”Defense Authorization Act”, vars syfte är att uppmuntra försvarsmakten att vid offentliga upphandlingar uppta USA-tillverkade produkter i försvarets kontrakt. Detta beror på att det anses tveksamt att upprätthålla en särskild maskintillverkningskapacitet av försvars- och säkerhetsskäl samt av politiska orsaker.

(4) ”Communication from the Commission to the Council, Parliament and Economic and Social Committee – Strengthening the competitiveness of the European machinery construction industry” (KOM(94) 380 slutlig av den 25 oktober 1994).

(5) ”Council Resolution on the strengthening of the competitiveness of the European mechanical engineering industry” av den 27 november 1995, publicerad i EGT C 341 av den 19 december 1995, ss. 1-2.

(6) Jfr bl.a. EESK:s yttrande om ”Meddelande från kommissionen: Vetenskap och teknik, centrala faktorer för Europas framtida utveckling – Politiska riktlinjer för forskningsstöd i Europeiska unionen” (CESE 1647/2004, föredragande: Gerd Wolf) och CCMI:s kompletteringsyttrande om samma dokument, föredragande: Joost van Iersel).

(7) Den tillfälliga arbetsgruppen inom Western European Metal Trades Employers' Organization (WEM) och European Metalworkers' Federation (EMF), ”Major outcome from the exchange of national examples”, januari 2003.

(8) Exempel: Reachförslaget om kemiska produkter och förslaget till direktiv om ekodesign för energiförbrukande produkter, som i föreliggande form är svåra att hantera för företagen.

(9) När det exempelvis gäller bygg- och anläggningsutrustning (och andra maskiner) finns det flera exempel som visar att det finns en ”grå marknad” med maskiner som importerats från länder utanför EU, försedda med CE-märkning och försäkran om överensstämmelse men som INTE uppfyller EU:s krav. På den europeiska marknaden finns även ett stort antal maskiner som varken är försedda med CE-märkning eller uppfyller kraven om överensstämmelse, helt utan påföljd. För att säkerställa lika villkor mellan tillverkarna i EU och i länderna utanför EU bör detta undvikas.