Yttrande av Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om Den europeiska pelaren för sociala rättigheter – utvärdering av det ursprungliga genomförandet och rekommendationer för framtiden

(yttrande på eget initiativ)

(2020/C 14/01)

Föredragande: Bernd SCHLÜTER

Medföredragande: Cinzia DEL RIO

Beslut av EESK:s plenarförsamling 24.1.2019 Rättslig grund Artikel 32.2 i arbetsordningen Yttrande på eget initiativ Ansvarig sektion Sektionen för sysselsättning, sociala frågor och medborgarna Antagande av sektionen 10.9.2019 Antagande vid plenarsessionen 25.9.2019 Plenarsession nr 546 Resultat av omröstningen (för/emot/nedlagda röster) 117/44/3

1. Slutsatser och rekommendationer

1.1 Europeiska ekonomiska och sociala kommittén (EESK) anser att en realistisk framtid för Europeiska unionen endast kan baseras på en kombination av en sund ekonomisk grund och en stark social dimension ( 1 ) och har därför konsekvent förordat uppåtgående konvergens och en mer ändamålsenlig socialpolitik på både EU-nivå och medlemsstatsnivå ( 2 ) . Den europeiska sociala modellen bör också stärkas och uppdateras som en internationell referens. Det effektiva genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter 2017 bekräftar på nytt det gemensamma åtagandet för den europeiska sociala modellen inom ramen för en ny och socialt inkluderande strategi.

1.2 När åtgärder vidtas för att genomföra den sociala pelaren, genom både politiska program och lagstiftningsinitiativ på EU-nivå och nationell nivå, måste målen och principerna i fördragen, ansvarsfördelningen mellan EU-institutionerna och medlemsstaterna och, där så är lämpligt, klausulen om bevarande av skyddsnivån, respekteras på ett balanserat sätt.

1.3 EU-lagstiftningen på berörda områden bör utgöra en ram med allmänna, gemensamma normer, där utrymme lämnas för särskilda nationella omständigheter och sociala system och där medborgarna tillerkänns verkningsfulla och genomdrivbara sociala rättigheter på EU- och medlemsstatsnivå. Målen i pelaren bör beaktas inom alla EU:s politikområden med hänvisning till den övergripande klausulen ( 3 )

1.4 Den sociala pelaren håller just nu på att förverkligas med hjälp av lagstiftning och andra åtgärder, genom särskilt avsatt finansiering och förändringar av planeringsterminsförfarandet. Detta förfarande bör syfta till att starta en uppåtgående konvergens genom att fastställa sociala miniminormer för att skapa gemensamma och lika villkor.

1.5 Det är viktigt att fastställa och anta grundläggande normer för tillförlitliga och effektiva välfärdssystem ( 4 ) och grundläggande tjänster av allmänt intresse, vilka bör utvärderas regelbundet av oberoende bedömare.

1.6 Kommissionen och Europaparlamentet bör lägga fram förslag till mekanismer som gör att alla representativa sociala aktörer på alla berörda nivåer, inbegripet arbetsmarknadens parter och det civila samhällets organisationer, kan bli verkligt delaktiga i arbetet med den sociala pelaren ( 5 ) . Särskild uppmärksamhet bör ägnas åt de kollektiva förhandlingarnas olika roller och förstärkningen av dessa på nationell nivå. Dessa kan föregripa eller utgöra ett alternativ till lagstiftning på vissa delar av arbetsmarknaden.

1.7 För att genomföra den sociala pelaren krävs stabila budgetresurser och investeringar på EU- och medlemsstatsnivå, genom särskild finansiering i den fleråriga budgetramen, med hjälp av en ”gyllene regel” för offentliga investeringar med ett socialt mål och de europeiska struktur- och investeringsfonderna (ESI-fonderna), som tydligare kan riktas mot den sociala pelaren och lämplig skattepolitik ( 6 )

1.8 Den europeiska planeringsterminen och de nationella reformprogrammen – som även gäller för länderna utanför euroområdet – och den sociala resultattavlan utgör viktiga instrument för att genomföra och övervaka pelaren ( 7 )

1.9 Ett nytt europeiskt planeringsterminsförfarande bör uppnå sociala mål inom ramen för övervakningen av sociala obalanser och nya mätbara indikatorer bör införas, tillsammans med riktade landsspecifika rekommendationer på det sociala området.

1.10 Regelbunden övervakning av genomförandet av den sociala pelaren, med ett bindande samråd med sociala aktörer, bör främjas. EESK föreslår att man ska inrätta ett EU-forum för socialpolitik med koppling till planeringsterminsförfarandet.

1.11 EESK har redan efterlyst en tydlig och samordnad färdplan som fastställer prioriteringar för genomförandet av pelaren och tillämpningen av befintliga sociala rättigheter och normer. De grundläggande behoven och rättigheterna, särskilt för utsatta grupper, skillnaderna avseende möjligheter, inkomst och välstånd inom och mellan medlemsstaterna, strategier för inkludering och lämpliga villkor för offentliga tjänster och tjänster utan vinstintresse samt sociala företag är något som man behöver ta sig an snarast.

1.12 Detta yttrande innehåller allmänna riktlinjer, en övergripande utvärdering av de första stegen och rekommendationer avseende de huvudsakliga instrumenten. Yttrandet innehåller också information om hur långt man kommit på EU-nivå med de beslutade åtgärderna och de instrument som finns att tillgå, uppdelat utifrån de tre huvudområdena i den europeiska pelaren för sociala rättigheter – lika möjligheter och tillgång till arbetsmarknaden, rättvisa arbetsvillkor samt socialt skydd och social delaktighet, och det innehåller även förslag inför de kommande stegen.

2. Bakgrund och riktlinjer för genomförandet av pelaren

2.1 Den europeiska pelaren för sociala rättigheter tillkännagavs på toppmötet om rättvisa jobb och tillväxt i Göteborg i november 2017. Den grundar sig på de allmänna principerna i EU-fördragen, där medborgarnas grundläggande rättigheter fastställs, rättigheter som alla berörda parter har ansvar för att upprätthålla. I artiklarna 9 och 151 i EUF-fördraget beskrivs målen med den europeiska sociala modellen, som måste anpassas efter de förändringar som skett på arbetsmarknaden och i samhället mot bakgrund av en ny socialt inkluderande strategi.

2.2 EU och medlemsstaterna har gradvis infört och förbättrat politik som syftar till att uppnå bättre arbets- och levnadsförhållanden för medborgarna genom en europeisk social modell som ett redskap till förmån för den europeiska ekonomins konkurrenskraft, samtidigt som man erkänner att genomförandet och uppdateringen av denna kvarstår som ett mål inom EU. Det finns stora skillnader mellan EU:s medlemsstater, mellan samhällsgrupper och mellan välfärdssystemen. Många länder står inför utmaningar och vissa EU-länder har mer inkluderande sociala system, medan andra inte uppfyller de grundläggande behoven. Den sociala pelaren bör leda till att medlemsstaterna och EU tillhandahåller moderna lösningar på problem som är aktuella för EU-medborgarna och garantera lika villkor för hållbara företag som verkar inom en global konkurrens. Den sociala pelaren är ett politiskt åtagande och EU-institutionerna, medlemsstaterna, arbetsmarknadens parter, det civila samhällets organisationer och alla andra berörda parter bör därför, inom sina respektive ansvarsområden, ta sig an arbetet i en anda av ömsesidig respekt och på ett sätt som är till direkt nytta för alla medborgare.

2.3 I ILO:s hundraårsdeklaration om arbetets framtid, som nyligen antogs vid den internationella arbetskonferensen, fastställs vissa viktiga handlingslinjer och anges åtgärder som skulle kunna modernisera arbetsrätten och motverka utestängning. I denna finns även förhoppningar om ett antal investeringar i människors kapacitet, arbetsrelaterade institutioner och anständigt och hållbart arbete, som skulle skapa de bästa möjliga förutsättningarna för framgångsrika företag och rättvisare arbets- och levnadsförhållanden för medborgarna, där man respekterar de nationella förhållandena och den särskilda roll som spelas av arbetsmarknadens parter.

2.4 FN:s Agenda 2030 innehåller 17 mål för hållbar utveckling, som EU har åtagit sig att uppnå fram till 2030, och genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter kommer att bidra till detta.

2.4.1 EESK anser att en realistisk framtid för Europa endast kan baseras på en kombination av en sund ekonomisk grund och en stark social dimension. Kommittén är övertygad om att Europeiska unionen behöver ett förnyat samförstånd om en hållbar ekonomisk och social strategi för att kunna infria sitt löfte om att verka för en väl avvägd ekonomisk tillväxt och sociala framsteg som leder till ökad välfärd för medborgarna ( 8 )

2.4.2 Genom Sibiuförklaringen av den 9 maj 2019 ( 9 ) åtog sig EU:s medlemsstater att åstadkomma resultat på de områden där det betyder mest, fortsätta att ha en viktig roll i de stora frågorna och alltid upprätthålla principen om rättvisa.

2.5 På EU-nivå har den sociala pelaren hittills genomförts genom a) lagstiftning och andra åtgärder, främst inriktade på att säkerställa efterlevnad och granskning av det befintliga socialpolitiska regelverket, som ska uppdateras där så behövs, b) särskild finansiering och c) ett antal inledande förändringar i planeringsterminsförfarandet.

2.6 Lagstiftning och andra åtgärder på EU- och medlemsstatsnivå

2.6.1 Öppna, dynamiska och rörliga arbetsmarknader behövs för att stödja nya och mer varierande karriärvägar och smidiga övergångar mellan arbetstillfällen, sektorer och anställningsformer. Åtgärder krävs för att minska klyftorna på arbetsmarknaden. Utbildningssystemen måste anpassas bättre till arbetsmarknadens behov. Reformerna bör inriktas på positiva åtgärder för att främja ett aktivt åldrande hos arbetskraften, göra pensionssystemen hållbara och lämpliga samt integrera migranter i arbetskraften.

2.6.2 I samband med åtgärder för att genomföra pelaren ska EU och medlemsstaterna använda alla politiska verktyg som de anser nödvändiga för att uppnå sina gemensamma mål, inklusive politiska program och lagstiftningsåtgärder. Subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna och de bindande värderingarna, målen och principerna i fördragen ska avgöra på vilken nivå dessa åtgärder bör vidtas, genom att prioritera den nivå som erbjuder bäst mervärde för de berörda aktörerna och bidrar till ett effektivt genomförande av den sociala pelaren. Ansvarsfördelningen och, där så är lämpligt, klausulen om upprätthållande av skyddsnivån bör respekteras.

2.6.3 För att säkerställa deltagandedemokratin och bättre lagstiftning ska EU och medlemsstaterna samråda med arbetsmarknadens parter i förväg, i enlighet med artiklarna 153–155. Om arbetsmarknadens parter under sådana samråd visar att de avser att agera självständigt, i ett system med social dialog, ska EU och medlemsstaterna avstå från att ingripa på det berörda politiska området i den mån arbetsmarknadens parter kan uppnå målen med den berörda åtgärden och åstadkomma förändring.

2.6.4 Ansvarsområdet för och deltagandet av andra relevanta aktörer, såsom statliga socialtjänster, sammanslutningar av ideella leverantörer av sociala tjänster och bostäder, offentliga försäkringar, företag inom den sociala ekonomin, välfärds- och ungdomsorganisationer, konsumenter av sociala tjänster och företrädare för utsatta grupper måste beaktas när den sociala pelaren genomförs.

2.6.5 Medlemsstaterna, EU-institutionerna, arbetsmarknadens parter och det civila samhällets organisationer bör övervaka genomförandet av den sociala pelaren och hur pass effektiva de befintliga åtgärderna är. EU-institutionerna bör stödja medlemsstaterna och de sociala aktörerna i samband med genomförandet av den sociala pelaren.

2.6.6 EU-lagstiftningen på berörda områden bör utgöra en ram med allmänna, tydliga och gemensamma normer, där utrymme lämnas för särskilda nationella omständigheter, som kan anpassas efter de många olika sociala systemen och aktörernas roll, och där medborgarna tillerkänns verkningsfulla och genomdrivbara sociala rättigheter på EU- och medlemsstatsnivå, och som inkluderar ett europeiskt mervärde ( 10 ) . Målen i pelaren bör beaktas inom alla EU:s politikområden, inklusive med hänvisning till den övergripande klausulen (artikel 9 i EUF-fördraget).

2.6.7 Genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter syftar till att starta en uppåtgående konvergens, förbättra förhållandena i samhället och på arbetsmarknaden för europeiska arbetstagare och medborgare, förbättra och inrätta ändamålsenliga och tillförlitliga sociala trygghetssystem ( 11 ) och moderna, vetenskapligt baserade, kvalitetsutvärderade sociala tjänster och hälso- och sjukvårdstjänster, i synnerhet offentliga och ideella tjänster, fastställa miniminormer för att motverka social dumpning och samtidigt skapa lika villkor för välfungerande ekonomier, sysselsättning och hållbara företag medan medborgarnas förtroende för EU höjs. De socialpolitiska strategierna bör inkludera de små och medelstora företagens intressen och rättvisa marknadsvillkor för dessa. Det är viktigt att det fastställs och antas grundläggande normer för tjänster av allmänt intresse såsom bostad, vatten och sociala tjänster, vilka bör utvärderas regelbundet, däribland av oberoende bedömare (forskningsinstitut, akademiska institutioner etc.) som kan erhålla finansiellt stöd och vilkas rapporter offentliggörs. Det är nödvändigt att som en prioritering ta itu med de grundläggande behoven för medborgare och utsatta grupper och med de farliga skillnader avseende möjligheter, inkomst och välstånd som föreligger inom och mellan medlemsstaterna.

2.6.8 Särskild uppmärksamhet bör ägnas åt den funktion som kollektiva förhandlingar och kollektivavtal på nationell nivå kan fylla, eftersom de kan föregripa lagstiftning, eller utgöra ett alternativ till lagstiftning, genom att reglera vissa delar av arbetsmarknaden och anställningsförhållanden. De sociala aktörerna kan spela en roll i genomförandet, genom att visa att de kan uppnå samma rättsliga effekt. I vissa medlemsstater finns det ingen struktur för kollektiva förhandlingsprocesser och kollektiva förhandlingar förekommer mycket sällan, och det kvarstår därför skillnader i beviljandet av de sociala rättigheter som omfattas av pelaren. I sådana fall krävs det lagstiftning.

2.6.9 I de fyra parternas förklaring om ”en ny start för den sociala dialogen” skriver man att man gärna vill se en utveckling av ändamålsenliga kollektiva förhandlingar. Arbetsmarknadsparternas engagemang i genomförandet av den sociala pelaren speglas i det gemensamma arbetsprogrammet för de europeiska arbetsmarknadsparterna 2019–2021, som även ska genomföras på den nationella nivån för att bidra till den nationella reformprocessen. Arbetsprogrammet för 2019–2021 kommer att innehålla särskilda förslag som rör förverkligandet av den sociala pelaren såsom förhandlingar om ett fristående ramavtal om digitalisering, inklusive möjligheter och villkor för sammankoppling och frånkoppling, liksom bättre fungerande arbetsmarknader och välfärdssystem samt kompetensutveckling ( 12 )

2.6.10 Det civila samhällets roll måste få större erkännande och bör stärkas. Den civila dialogen måste stärkas för att se till att människor, även ungdomar ( 13 ) och personer i utsatta situationer eller som utsätts för diskriminering, ska känna att de kan medverka i utformningen, genomförandet och översynen av beslutsprocessen ( 14 ) . EESK håller nu på att inleda de nationella diskussionerna i utvalda EU-medlemsstater om hur man kan involvera civilsamhället på ett bättre sätt i den europeiska planeringsterminen ( 15 )

2.6.11 Kommissionen har vidtagit praktiska åtgärder för att förverkliga pelaren på europeisk nivå och har nyligen gett ut ett uppdaterat faktablad om de lagstiftningsinitiativ och andra initiativ som vidtagits hittills ( 16 ) . EESK har redan efterlyst en tydlig och samordnad färdplan ( 17 ) som fastställer prioriteringar för genomförandet av pelaren.

2.6.12 Åtgärderna för att genomföra den sociala pelaren bör baseras på vetenskaplig analys av den aktuella rättsliga och praktiska situationen för socialpolitiken och hälso- och sjukvårdspolitiken i medlemsstaterna och på EU-nivå, och bör involvera sociala aktörer. EESK föreslår att man ska inrätta ett EU-forum för socialpolitik: EU behöver ett permanent forum för kommunikation, bästa praxis, utvärdering, seminarier för sakkunniga, sociala program, efterlevnad av EU:s och medlemsstaternas regler och reformprojekt för medlemsstaternas och EU:s politik. Bristande tillämpning av befintliga sociala rättigheter fortsätter att vara en källa till oro, och därför måste kommissionen och medlemsstaterna i större utsträckning se till att EU:s bestämmelser följs. Det nya forumet bör ha en nära koppling till EESK och den europeiska planeringsterminen.

2.6.13 Några exempel på andra åtgärder än lagstiftning, som kan vara kompletterande verktyg för ett ändamålsenligt genomförande av den sociala pelaren, är icke-bindande instrument såsom ömsesidiga erkännanden av välfungerande system, gemensamma incitament, den öppna metoden för samordning, ömsesidigt lärande och sakkunniggranskning, medlemsstatsengagemang i medier, liksom program med negativa incitament ( 18 ) . EESK välkomnar initiativ som syftar till att mobilisera det civila samhället och civila aktörer, som skulle kunna stödjas finansiellt, såsom Stand Up for the Social Pillar ( 19 )

2.7 Finanspolitik och ett samordnat och målinriktat utnyttjande av EU:s medel

2.7.1 För att man ska kunna genomföra den sociala pelaren korrekt behövs budgetutrymme och investeringar såväl på EU-nivå som på nationell nivå. Hänsyn bör tas till pelaren i ekonomi-, finans- och budgetpolitiken och i den framtida EU-strategin, med samordning och helhetssyn som ledord. Målet om högre produktivitet och mindre inkomstskillnader genom utbildning, egenmakt och social delaktighet spelar en viktig roll i detta sammanhang ( 20 ) . Genomförandet av pelaren bör tjäna som en av de vägledande principerna för fastställandet av EU:s nästa fleråriga budgetram. Detta innebär att medlen måste samordnas och pelaren tjäna som kompass för de operativa programmen och som ett verktyg för att mäta effekten av struktur- och investeringsfonderna, Europeiska socialfonden+ och InvestEU-fonden och alla andra berörda delar i EU:s budget. Kriterierna för att få medel från EU bör på ett konstruktivt och lämpligt sätt hänvisa till rättigheterna och principerna i pelaren, med hänsyn tagen till särskilda nationella omständigheter och bidragen från alla aktörer på arbetsmarknaden. EU-medel bör inte ersätta offentlig finansiering av moderna, högkvalitativa och tillgängliga välfärdssystem av och inom medlemsstaterna.

2.7.2 I förhandlingarna inför nästa fleråriga budgetram bör man sträva efter att säkra tillräcklig finansiering för sysselsättnings- och socialpolitiken. EU:s budget- och skuldregler ( 21 ) bör ses över för att respektera de grundläggande rättigheterna liksom målen i fördragen och den sociala pelarens mål. Man bör sträva efter en lämplig balans mellan välfungerande ekonomier, skuldkontroll och sociala mål. Såsom EESK har konstaterat vid ett flertal tillfällen kan större offentliga investeringar inom medlemsstaterna också främjas med hjälp av en ”gyllene regel” ( 22 ) för offentliga investeringar som har ett socialt ändamål, vilket skulle ge mer flexibilitet i budgetbestämmelserna. Gemensamma mål som kan övervägas är ökade inkomstnivåer, hållbar tillväxt, starkare social sammanhållning och förebyggande av utestängning. Större offentliga investeringar kan också stödjas, särskilt genom de europeiska struktur- och investeringsfonderna (ESI-fonderna), som tydligare kan inriktas på mål inom den sociala pelaren. ( 23 ) Lämpliga skattepolitiska åtgärder, bland annat effektiv bekämpning av skattebedrägerier, skatteflykt och aggressiv skatteplanering, bör göra det möjligt att få in ytterligare medel som kan läggas på den sociala pelaren ( 24 )

2.8 Den europeiska planeringsterminen

2.8.1 Den sociala pelaren påverkar den europeiska ekonomiska styrningen. Det finns redan hänvisningar till den i delmålsdokumenten för den europeiska planeringsterminen, och den togs upp i de landspecifika rekommendationerna för 2018. Den gemensamma sysselsättningsrapporten 2019 ( 25 ) har fått en framträdande roll i planeringsterminen, liksom den årliga tillväxtöversikten.

2.8.2 EESK anser att den europeiska planeringsterminen och de nationella reformprogrammen – som gäller även för länderna utanför euroområdet – är ett viktigt instrument för att genomföra och övervaka pelaren ( 26 ) . En referensram, riktmärken och samordnade politiska utbyten för att stödja medlemsstaternas, EU-institutionernas och arbetsmarknadsparternas arbete för att förbättra sysselsättnings- och socialpolitikens resultat kan bli nödvändiga för att uppnå framsteg. Den sociala resultattavlan bör regelbundet mäta vilka avtryck den sociala pelaren gjort både i den gemensamma sysselsättningsrapporten och i landsrapporterna. Den bör användas tillsammans med det redan befintliga verktyget för bedömning av sysselsättningssituationen och verktyget för bedömning av situationen för det sociala skyddet, som tagits fram av medlemsstaterna. Resultattavlan kan förbättras, eftersom den jämförelsemetod som används (som grundar sig på avvikelser från EU-genomsnittet) kan ge en alltför optimistisk bild av medlemsstaternas resultat på det sociala området. De 14 indikatorerna och underindikatorerna (sammanlagt 35 stycken) bör kontinuerligt ses över i samarbete med arbetsmarknadens parter och organisationer i det civila samhället, så att de kan anpassas till politiska mål och förändrade socioekonomiska förhållanden i Europa.

2.8.3 En ny europeisk planeringstermin bör uppnå sociala mål inom ramen för övervakningen av sociala obalanser för att uppväga dominansen för skatterelaterade och makroekonomiska krav. Den sociala resultattavlan bör övervaka och rikta in sig på alla rättigheter och principer i pelaren och inbegripa förbättrade och nya mätbara indikatorer. Indikatorerna i fråga skulle, förutom statistik, kunna omfatta verklig tillgång baserad på sociala tjänster, genomdrivbara sociala rättigheter, migranters integration i samhället och på arbetsmarknaden, förekomsten av kollektiva förhandlingar, sociala aktörers deltagande i planeringsterminsförfarandet och tillgång till praktikplatser och högre utbildning av god kvalitet. Kommissionen bör i nära samarbete med arbetsmarknadens parter och organisationer i det civila samhället kontrollera att de nationella reformplanerna genomförs och därigenom främja de sociala landsspecifika rekommendationerna. Rekommendationerna bör vara av ett lämpligt antal, lämpligt uppbyggda och leda till en kontroll av de framsteg som gjorts vad gäller de prioriteringar som anges i färdplanen.

2.8.4 Deltagandet av arbetsmarknadens parter bör stärkas i enlighet med EUF-fördragets bestämmelser, vilket skulle innebära att de måste rådfrågas om utformningen och genomförandet av finans-, sysselsättnings- och socialpolitiken enligt nationell praxis. Ett verkligt deltagande av arbetsmarknadsparterna i god tid är nödvändigt för att förbättra engagemanget i politiken, vilket kommer att göra det lättare att genomföra den framgångsrikt på ett sätt som förenar arbetstagarnas och arbetsgivarnas intressen. Samarbete mellan arbetsmarknadens parter kan vara en drivkraft för framgång, hållbarhet och delaktighet inom den ekonomiska politiken, sysselsättningspolitiken och politiken för social delaktighet ( 27 ) . Samråd med arbetsmarknadens parter bör vara obligatoriskt ( 28 )

2.8.5 Det har visat sig ge goda resultat att låta civilsamhällesorganisationer, organisationer för leverantörer av tjänster och socialförsäkringar delta i utformningen av den politik som ska genomföra den sociala pelaren genom den europeiska planeringsterminen.

2.8.6 Med tanke på att EU:s planeringstermin alltmer styr hur medlen i EU:s budget används bör ovanstående inte ske på ett sådant sätt att det försämrar de nuvarande eller framtida klausulerna som säkerställer insyn, öppenhet och ansvarsskyldighet i planeringen och utgifterna avseende EU:s budget.

2.8.7 Väl utformade riktmärken kan fungera som en kompass för de nödvändiga nationella reformer som syftar till att förbättra arbetsmarknadernas och de sociala systemens resultat. Det bör finnas en tydlig prioritering när det gäller de frågor som omfattas, med inriktning på de frågor som kommer att ha en positiv inverkan på konkurrenskraften och sysselsättningen samt på de sociala systemens hållbarhet, effektivitet, inkluderingspotential och ändamålsenlighet. Detta arbete bör vara en gemensam insats från rådets, kommissionens, medlemsstaternas och arbetsmarknadsparternas sida. På samma sätt bör medlemsstaternas regeringar, när de genomför pelarens principer och rättigheter, låta de nationella arbetsmarknadsparterna vara fullt delaktiga.

3. Läget för genomförandet och förslag på vad som bör göras härnäst

3.1 Med hänsyn till kontexten och enligt riktlinjerna för genomförandet, samt med hänvisning till punkt 2.6.1, 2.6.2 och 2.6.3 om fördelningen av befogenheter mellan EU-institutionerna och medlemsstaterna och alla intressenters deltagande, fastställs i detta kapitel vissa prioriteringar som bör tas upp under de kommande månaderna. Detta är dock inte en uttömmande uppräkning av de åtgärder som behövs för att genomföra pelaren.

3.2 Lika möjligheter och tillgång till arbetsmarknaden

3.2.1 Ett direktiv om balans mellan arbetsliv och privatliv antogs 2019 och bör föra med sig påtagliga fördelar för familjer, i synnerhet kvinnor och barn, genom att det inför en miniminorm för föräldrar och vårdgivare. Arbetsmarknadens parter i medlemsstaterna har (enligt artikel 153 i EUF-fördraget) en viktig roll att spela när det gäller att genom kollektiva överenskommelser se till att direktivet snabbt införlivas i nationell lagstiftning, genom att anpassa EU-lagstiftningen efter respektive lands faktiska behov, samtidigt som avtal och lagstiftning som redan uppfyller normerna i direktivet respekteras.

3.2.2 När direktivet om balans mellan arbete och privatliv införlivas i nationell lagstiftning bör särskild uppmärksamhet fästas vid hållbara och rättvisa lösningar för hur arbetstagare som tar föräldraledigt ska få skälig ersättning, samt när det gäller flexibla arbetsvillkor, eventuellt med en ändring av Barcelonamålen. Barnomsorgstjänster och andra omsorgstjänster till rimliga priser bör också övervägas i syfte att stödja familjer.

3.2.4 Det är fortfarande av yttersta vikt att utreda och åtgärda de konsekvenser som löneklyftorna får på kvinnors framtida pensioner, pensionsklyftor och kvinnors högre risk att drabbas av fattigdom.

3.2.5 EESK understryker än en gång att deltagandet på arbetsmarknaden och kvaliteten i arbetet kan förbättras genom ökade investeringar i aktiva arbetsmarknadspolitiska åtgärder och genom gemensamma normer för hur offentliga arbetsförmedlingar ska fungera ( 32 ) . Detta gäller även frivilligarbete, med målet att minska tiden mellan anställningar, samtidigt som man säkerställer att förvärvad kompetens utnyttjas, stöder fler och mer varierade karriärvägar och går mot stabila anställningsavtal ( 33 ) . Att bekämpa långtidsarbetslöshet, integrera invandrare på arbetsmarknaden och få människor som i dag känner hopplöshet att återgå i arbete är ett annat viktigt politikområde där det krävs omedelbara riktade insatser, t.ex. genom att ge arbetstagare rätt till stöd för att söka arbete eller utbilda eller omskola sig.

3.2.6 Att säkerställa att alla har rätt till livslångt lärande bör stå med på EU:s agenda ( 34 ) . De nationella utbildnings- och lärlingssystemen skulle kunna vidareutvecklas med fokus på naturvetenskapliga ämnen (vetenskap, teknik, ingenjörsvetenskap och matematik) och genom utveckling av varvade system, som kommer att medföra att behoven på arbetsmarknaden tillgodoses på ett bättre sätt.

3.3 Rättvisa arbetsvillkor

3.3.1 På kort sikt bör fokus ligga på kontroll av hur det reviderade direktivet om utstationering av arbetstagare införlivas och att principen om lika behandling följs. Detsamma gäller direktivet om tydliga och förutsägbara arbetsvillkor som fastställer minimirättigheter för alla anställningsförhållanden, samt inrättandet av Europeiska arbetsmyndigheten, som ska se till att EU:s regelverk följs och att arbetsplatsinspektionerna får avsedd effekt.

3.3.2 EESK rekommenderar att arbetstagarnas medbestämmande i företag ska stärkas, särskilt för att öka produktiviteten och hantera införandet av ny teknik och för att påverkan på arbetets organisation och personalens kompetens ska leda till något som alla är nöjda med. I detta sammanhang ser EESK fram emot resultaten från förhandlingarna om ramavtalet för digitalisering som pågår mellan arbetsmarknadens parter på EU-nivå.

3.3.3 EESK stöder, mot bakgrund av dialogen med arbetsmarknadernas parter på lämplig nationell och europeisk nivå, lämpliga åtgärder för ”rättvisa omställningar” som inför åtgärder och insatser för att sköta, förändra och bevilja miniminivåer av skydd vid omorganisationer av arbetsplatser och kollektiva uppsägningar på grund av förändringar (teknik, demografi, globalisering, klimatförändringar eller cirkulär ekonomi), bland annat rörande rätten till kollektiva förhandlingar inför förändringar och stöd till drabbade arbetstagare (vidareutveckling av direktivet om kollektiva uppsägningar ( 35 ) .) EESK ser även fram emot att medlagstiftarna ska godkänna inrättandet av den europeiska globaliseringsfonden.

3.3.4 Arbetstagarnas deltagande i företagsstyrningen, som en del av arbetsgivarnas informations- och samrådsskyldighet, bör anpassas till den nya rättsliga ramen om icke-finansiell information ( 36 ) , för att de obligatoriska due diligence-granskningarna i redovisningskraven på företagen ska kunna hanteras.

3.3.5 EESK anser att det kan vara bra att införa riktmärken som gör det enklare att avgöra om låga löner är tillräckliga för att förebygga fattigdom bland löntagare. Det kan till exempel ske genom att man främjar analys och erfarenhetsutbyte genom de kanaler som står till buds för att lära av varandra och genom att införa gemensamma normer för hur minimilöner ska sättas på ett öppet och förutsägbart sätt, i de länder där man har minimilöner och arbetsmarknadens parter vill ha dem.

3.3.6 Med tanke på hur stor vikt som läggs vid arbetsmiljö i ILO:s hundraårsdeklaration rekommenderar EESK att åtgärder vidtas för att säkerställa att arbetstagarna kan dra nytta av den bästa tekniken för att förbättra arbetsmiljön och förebygga olyckor, med tillbörligt beaktande av konsekvenserna för den personliga integriteten och prestationsövervakning.

3.3.7 Alla medlemsstater bör ha samma möjlighet att kunna förlita sig på ändamålsenliga system för kollektiva förhandlingar. Där det behövs bör rättsliga och operativa strukturer inrättas, eller förbättras, så att fria, självständiga och verkningsfulla kollektiva förhandlingar kan genomföras. De rättsliga och operativa strukturerna bör stödjas genom att lämpliga resurser för kapacitetsuppbyggnad i Europeiska socialfonden+ ges till arbetsmarknadens parter samt genom social dialog och samverkan mellan arbetsmarknadens parter, särskilt inom ramen för EU:s planeringstermin.

3.4 Social trygghet och social inkludering

3.4.1 Enligt den sociala pelaren ska åtgärder vidtas för att alla som bor i EU ska ha garanterat socialt skydd. Socialpolitiken på EU- och medlemsstatsnivå har bidragit till att förbättra den europeiska sociala modellen, som måste uppdateras utifrån målen i den sociala pelaren. Balansen mellan individuellt ansvar – hos arbetstagare och företag som bidrar på det sociala planet – och solidaritetsbehoven måste säkerställas för att man ska kunna ta itu med de nya utmaningar som följer av globaliseringen, digitaliseringen, klimatförändringen och arbetskraftens rörlighet.

3.4.2 Särskilt viktiga är de principer och rättigheter som är förknippade med utsatta gruppers grundläggande behov och lika möjligheter som beskrivs i kapitel 3 i pelaren, såsom missgynnade barn och unga och personer utan tillräckliga resurser. En effektiv agenda för människor med funktionsnedsättning är ett viktigt mål för EESK ( 37 ) . Grundläggande rättigheter och principer tillämpas inte i alla medlemsstater. Det finns inte garantier för sådant som tillräcklig minimiinkomst (14) i kombination med aktivt sysselsättningsstöd (4), tillräcklig åldersinkomst (15), tillgång till utbildning och fortbildning (17) och boende och stöd för hemlösa (19) i hela EU, inte heller för förmåner och samhällsservice som går att lita på eller som ger önskat resultat.

3.4.3 Den potential för innovation som uppstår genom ny teknik och digitalisering bör användas för offentliga tjänster och den sociala ekonomin samtidigt som man respekterar medborgarnas rättigheter ( 38 ) . Samtidigt bör de sociala och kulturella utmaningar som kan uppstå genom kommersiella digitala plattformar ( 39 ) och obalanserad konkurrens hanteras så att man åter kan uppnå lokalt välmående och även social inkludering i missgynnade regioner.

3.4.4 I vissa medlemsstater har inte alla rätt till solidaritetsbaserade förmåner och tjänster från samhället, och rättsliga åtgärder kan inte vidtas. Vid sidan av bra exempel och framsteg visar landsrapporterna även på dåligt samordnade socialpolitiska åtgärder utan helhetsperspektiv, bristfälliga system, hög risk för fattigdom, ingen aktiv inkludering, betydande regionala skillnader och brist på investeringar i, och tillgång till, hälso- och sjukvård och annan samhällsservice av allmänintresse. För att hantera detta problem bör offentliga myndigheter och erkända ideella föreningar erbjudas lämpliga villkor för att garantera tillhandahållandet av offentliga tjänster av god kvalitet.

3.4.5 EESK välkomnar rådets rekommendation om tillgång till socialt skydd för arbetstagare och egenföretagare, genom vilken man vill åtgärda problemet med att personer med atypiska anställningsavtal och egenföretagare inte alltid har lika god tillgång till socialt skydd som andra. Detta bör kombineras med ytterligare åtgärder för att genomföra rekommendationen, exempelvis en bedömning enligt den övervakningsram som man enats om i rekommendationen och på grundval av handlingsplaner som lämnats in av medlemsstaterna och bidrag från arbetsmarknadsparter och organisationer i det civila samhället.

3.4.6 Det finns även ett brådskande behov av att stärka medlemsstaternas möjligheter att göra sociala transfereringar för att tillgodose människors grundläggande behov från födelsen till ålderdomen. Detta inbegriper följande: — Ett europeiskt ramdirektiv om minimiinkomst måste antas för att stävja fattigdom och främja en inkluderande arbetsmarknad (40). — Möjligheten att upprätta gemensamma miniminormer för arbetslöshetsförsäkring i EU-medlemsstaterna bör undersökas (41). — Tillgängligheten till sociala och politiska funktioner för människor med funktionsnedsättning måste säkerställas. — Kostnaderna för en åldrande befolkning måste omvärderas så att man i stället för kostnaderna utgår från ett värdigt åldrande där rimliga pensioner och hälso- och sjukvård och långvarig vård och omsorg står i centrum för den ekonomiska styrningen, utan att man bortser från pensionssystemens hållbarhet. — Särskilda program för allmännyttiga bostäder och tillgång till bostäder för låginkomsttagare måste skapas. — Barnomsorgsinrättningar måste inrättas för barnens direkta behov och för missgynnade unga. EESK välkomnar kommissionens och parlamentets förslag om att införa en barngaranti. — Tillgång till utbildning av kvalitet för alla måste säkerställas och ungdomsgarantin utökas.

3.4.7 EESK uppmanar EU:s medlagstiftare att återuppta förhandlingarna om ändringen av förordning 883 om samordning av de sociala trygghetssystemen och uppmanar medlemsstaterna att påskynda förverkligandet av den europeiska rättsakten om tillgänglighet.

3.4.8 Utförare av samhällsservice, företag i den sociala ekonomin och frivilligorganisationer bör stödjas med riktade insatser och särskild finansiering.

3.5 Övergripande åtgärder

3.5.1 Pelaren bör leda till att arbetet för bättre lagstiftning omformas på EU- och medlemsstatsnivå så att alla kriterier, även kostnads-nyttoanalysen, ger en fullständig bild av konsekvenserna på ekonomi, samhälle och miljö inom de områden som ska regleras, genom att också ta itu med hur små och medelstora företag påverkas.

3.5.2 Lokala myndigheter, arbetsmarknadens parter och andra civilsamhällesorganisationer bör få tillgång till särskilda resurser, även särskilda budgetposter, som uppmuntran och stöd för det arbete som de behöver utföra för att förverkliga den europeiska pelaren för sociala rättigheter (till exempel konferenser, undersökningar, utbildning, informationsarbete och expertutbyten).

Bryssel den 25 september 2019. Luca JAHIER Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs ordförande

(1) EUT C 81, 2.3.2018, s. 145, punkterna 1.2 och 2.2.

(2) T.ex. i dess yttranden i EUT C 13, 15.1.2016, s. 40, EUT C 81, 2.3.2018, s. 145 och EUT C 440, 6.12.2018, s. 135.

(3) Artikel 9 i EUF-fördraget.

(4) EUT C 13, 15.1.2016, s. 40

(5) Enligt vad som anges i punkt 2.6.3.

(6) EUT C 262, 25.7.2018, s. 1, punkt 1.5 och 1.6.

(7) EUT C 125, 21.4.2017, s. 10, punkt 6.3.1.

(8) EUT C 81, 2.3.2018, s. 145, punkt 2.2.

(9) https://www.consilium.europa.eu/sv/press/press-releases/2019/05/09/the-sibiu-declaration//

(10) EUT C 440, 6.12.2018, s. 28, punkt 3.3.

(11) EUT C 13, 15.1.2016, s. 40.

(12) Den europeiska dialogen mellan arbetsmarknadens parter, arbetsprogrammet för 2019–2021.

(13) Vikten av att engagera unga människor i dialogen togs upp i flera nationella debatter, i t.ex. Slovenien.

(14) EUT C 125, 21.4.2017, s. 10.

(15) EUT C 125, 21.4.2017, s. 10.

(16) https://ec.europa.eu/commission/sites/beta-political/files/european_pillar_one_year_on.pdf.

(17) EUT C 81, 2.3.2018, s. 145, punkt 1.3.

(18) Dessa är exempel på åtgärder i verktygslådan för bättre lagstiftning, vilka kompletterar eller utgör alternativ till bindande lagstiftning.

(19) https://www.etuc.org/en/pressrelease/stand-social-pillar-alliance-social-economy-enterprises-trade-unions-and-civil-society

(20) EUT C 271, 19.9.2013, s. 91, punkt 2.3.

(21) EUT C 177, 18.5.2016, s. 35.

(22) EUT C 227, 28.6.2018, s. 1, punkterna 1.8 och 3.6; EUT C 327, 12.11.2013, s. 11;EUT C 227, 28.6.2018, s. 95, punkt 1.4; EUT C 226, 16.7.2014, s. 21; EUT C 262, 25.7.2018, s. 1, punkt 3.14 och EUT C 190, 5.6.2019, s. 24, punkt 1.8.

(23) EUT C 262, 25.7.2018, s. 1, punkt 1.5.

(24) EUT C 262, 25.7.2018, s. 1, punkt 1.6.

(25) http://data.consilium.europa.eu/doc/document/ST-6167-2019-INIT/sv/pdf

(26) EUT C 125, 21.4.2017, s. 10, punkt 6.3.1.

(27) EUT C 282, 20.8.2019, s. 32, punkt 3.3.2.

(28) EUT C 282, 20.8.2019, s. 32, punkt 3.3.5.

(29) EUT C 240, 16.7.2019, s. 3, punkt 1.3.

(30) Den gemensamma förklaringen om jämställdhet som en prioriterad fråga för Europeiska unionen i dag och i framtiden (Gender Equality as a Priority of the European Union today and in the future) som skrevs under vid det informella mötet mellan jämställdhetsministrarna i Wien den 12 oktober 2018.

(31) EUT C 110, 22.3.2019, s. 26, punkterna 3.1.1 och 3.1.3.

(32) EESK har antagit ett särskilt yttrande om offentliga arbetsförmedlingar, EUT C 353, 18.10.2019, s. 46.

(33) EUT C 353, 18.10.2019, s. 46.

(34) EUT C 237, 6.7.2018, s. 8, punkt 4.10.

(35) Rådets direktiv 98/59/EG av den 20 juli 1998 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om kollektiva uppsägningar (EGT L 225, 12.8.1998, s. 16).

(36) Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/95/EU av den 22 oktober 2014 om ändring av direktiv 2013/34/EU vad gäller vissa stora företags och koncerners tillhandahållande av icke-finansiell information och upplysningar om mångfaldspolicy (EUT L 330, 15.11.2014, s. 1).

(37) SOC/616 Utformningen av EU:s agenda för rättigheter för personer med funktionsnedsättning 2020–2030 (pågående).

(38) EUT C 353, 18.10.2019, s. 1.

(39) EUT C 353, 18.10.2019, s. 17.

(40) EUT C 190, 5.6.2019, s. 1.

(41) EESK håller på att utarbeta ett yttrande SOC/583 om ”Gemensamma miniminormer för arbetslöshetsförsäkring i EU-medlemsstaterna”, (pågående).