Offentliggörande av en ansökan om registrering i enlighet med artikel 6.2 i rådets förordning (EEG) nr 2081/92 om skydd för geografiska beteckningar och ursprungsbeteckningar

(2004/C 93/11)

Genom detta offentliggörande tillgodoses den rätt till invändningar som fastställs genom artiklarna 7 och 12d i ovan nämnda förordning. Alla invändningar mot ansökan skall göras genom den behöriga myndigheten i medlemsstaten, i ett WTO-land eller i ett tredjeland som godkänts i enlighet med artikel 12.3 inom sex månader efter detta offentliggörande, som sker av de motiv som anges nedan, särskilt punkt 4.6, genom vilka ansökan bedöms kunna godtas enligt förordning (EEG) nr 2081/92.

RÅDETS FÖRORDNING (EEG) nr. 2081/92

REGISTRERINGSANSÖKAN: ARTIKEL 5

SUB (x) SGB ( )

Ansökningsnummer i medlemsstaten: 8/2003

1. Behörig myndighet i medlemsstaten Namn: Ministero delle Politiche agricole e forestali

Adress: Via XX Settembre, 20 - I-00187 Roma

Tfn (39-6) 481 99 68

Fax (39-6) 42 01 31 26

E-post: qualita@politicheagricole.it

2. Ansökande grupp 2.1 Namn: Comitato Promotore per riconoscimento DOP Zafferano di San Gimignano

2.2 Adress: Via delle fonti 3/A San Gimignano (SI)

Tfn (39) 577 95 02 32

2.3 Sammansättning: Producenter/bearbetningsföretag (x) andra ( )

3. Produkttyp: Klass 1.8 - Andra produkter i bilaga I - Kryddor

4. Produktspecifikation (Sammanfattning av kraven i artikel 4.2)

4.1 Namn: "Zafferano di San Gimignano"

4.2 Beskrivning: "Zafferano di San Gimignano" framställs genom torkning av de röd- och orangefärgade pistillmärkena från knölväxten "Crocus sativus L.", en enhjärtbladig växt som tillhör familjen svärdsliljeväxter. Märkena är trådformiga, trattlikt vidgade och fransiga upptill. Efter torkningen ändrar de färg från orange till karakteristisk bordeauxröd. Pistillmärkena måste vara oskadade då de saluförs och ha följande kemiska egenskaper enligt standarden ISO 3632-1:1993 (testmetod: ISO 3632-2:1993, punkt 13):

>Plats för tabell>

4.3 Geografiskt område: "Zafferano di San Gimignano" framställs uteslutande i kommunen San Gimignano (SI).

4.4 Bevis på ursprung: Produktens ursprung är San Gimignano och det finns åtskilliga bevis på detta från så långt tillbaka som 1200-talet. Den kvalitet och det goda anseende som saffran från San Gimignano haft ända sedan 1200-talet tog sig uttryck både genom en omfattande export av produkten till andra italienska orter (Pisa 1238, Genua 1291) och genom en för den tiden ovanlig trafik till och handel med länderna i Främre Orienten och Afrika (Alexandria i Egypten, Tunis, Damietta, Acri, Tripoli och Aleppo mellan åren 1221 och 1247). Vinsterna från handeln med saffran var stora och innebar att flera släkter blev förmögna. Flera källor intygar att vissa av dessa släkter beslutade sig för att använda de intjänade pengarna till uppförandet av de berömda tornen som än idag är stadens stolthet. Saffran användes även ofta som gåva. Exempelvis skickade församlingen år 1241 cirka 8 kg saffran till kejsare Federico II som hade slagit läger i närheten.

Den historiska dokumentationen av odlandet av "croco" (krokus) (som Crocus sativus kallas i folkmun) i San Gimignano är fantastiskt omfattande och också tillräckligt utförlig för att man skall kunna fastställa de berörda områdenas placering och utbredning. Flera källor intygar att från och med 1200-talet användes saffran förutom i matlagningen även för färgning av textiler samt inom medicin och måleri. Saffran omnämns i medeltida räkenskapsdokument och kontrakt, liksom i lagar och kommunala förordningar.

Det finns en mängd bevis på det traditionella odlandet av saffran i San Gimignano, bland annat en omfattande bibliografi där följande texter ingår:

A. Petino: "Lo zafferano nell'economia del Medioevo" (Saffran i medeltidens ekonomi), sidan 172.

D. Abulafia: "Crociati e zafferano" (Korstågen och saffran).

E. Fiumi: "Storia economica e sociale di S. Gimignano" (San Gimignanos ekonomiska och sociala historia).

V. R. Ciasca: "L'arte dei medici e degli speziali nella storia del commercio fiorentino dei sec. XII e XV" (Läkemedelskonsten i den florentiska handelns historia från 1100-talet till 1400-talet).

Trots att saffran idag inte längre har samma ekonomiska betydelse som tidigare har kryddan fortfarande en avsevärd betydelse på det gastronomiska och farmakologiska området.

Ursprunget för "Zafferano di San Gimignano" garanteras genom ett spårbarhetssystem som grundar sig på att producenterna och de berörda områdena registreras i en förteckning som förvaras av det kontrollorgan som avses i artikel 10 i förordning (EEG) nr 2081/92.

4.5 Framställningsmetod: Då urvalet av stamknölar för plantering görs avlägsnas de som uppvisar spår av röta, fläckar eller sprickor. Planteringen sker från början av augusti och fram till mitten av september i sandjord eller sand- och gyttjejord, vilket är den typ av jordmån som finns i San Gimignanoområdet, efter att de yttre hinnorna och de resterande rötterna från moderplantan har avlägsnats. Det gödningsmedel som används är organiskt. Under perioden början av oktober till slutet av november plockas blommorna för hand under morgonens första timmar, innan de har öppnat sig.

De plockade blommorna tas in i inomhuslokaler där de, samma dag som de plockats, rensas. Rensningen sker manuellt och innebär att de röd- och orangefärgade märkena skiljs från pistillen samtidigt som man undviker att få med den vit-gula delen av stiftet. Förvaringen sker i hermetiskt tillslutna glasbehållare, dit pistillmärkena överförs inom fem minuter efter avslutad torkning. Behållarna förvaras svalt, torrt och mörkt. Vid torkningsprocessen får temperaturen aldrig överstiga 50 °C. Pistillmärkena placeras på galler eller i såll, vanligtvis i rostfritt stål, i närheten av glödande träkol och vänds regelbundet så att torkningsprocessen blir jämn. Andra torkningssystem är också godkända, t.ex. torkning i solen eller i elektriska ugnar.

4.6 Samband: Det halvtorra klimatet som är karakteristiskt för produktionsområdet, framför allt på grund av bristen på vatten under sommarperioden, har en positiv inverkan på odlandet av växten, vilket den vetenskapliga litteraturen i ämnet intygar.

Landskapsstruktur och markfaktorer är även de särskilt lämpliga. Den kuperade strukturen i området och markens specifika sammansättning av sand- och gyttjejord förhindrar vattenansamling. I San Gimignanoområdet är förhållandena för framställning av saffran gynnsamma i och med att jorden är genomtränglig, väldränerad och sund och genom att den genomsnittliga regnmängden per år är låg. Den största regnmängden faller på vintern och sommarperioden är torr. Områdets geomorfologiska struktur kännetecknas av en jämn utbredning av kullar med en höjd på mellan 170 m och 624 m, med vågformade konturer och sluttningar med liten eller medelhög lutning och liten yterosion. Markytan i dalgångar är mycket begränsad i förhållande till det kuperade landskapets omfattning. I San Gimignanoområdet saknas betydande vattendrag och förekomsten av vatten är begränsad och oregelbunden till sin utbredning.

En markundersökning av området visar tydligt på en innehållsrik sammansättning av sandig respektive sandig och gyttjig jord med låg förekomst av lera. Vidare är jorden välutvecklad, allmänt bördig och har en god genomtränglighet, hög porositet och utmärkt dränering, vilket gör den luftig. Även ur klimathänseende är förhållandena i San Gimignanoområdet gynnsamma för odling av saffran, med maximal nederbörd på hösten och våren och mimimal nederbörd under sommaren. Med hänsyn till variationen i temperatur över året definieras klimatet i San Gimignanoområdet som fastlandsklimat/kontinentalt klimat. Tillsammans bidrar dessa faktorer till att göra San Gimignanoområdet till en utmärkt miljö för att odla saffran, som i detta särskilda markklimat har hittat sin naturliga miljö och därmed sin egen särart. Förutom områdets otvivelaktiga lämplighet för att odla saffran finns det sedan länge även ett band mellan produkten och själva området som grundar sig på en rad ekonomiska, sociala och produktionsrelaterade faktorer. I San Gimignano har odlandet av saffran en lång tradition som dokumenterats ända sedan 1200-talet. Än idag sker allt, från plockandet av blommorna till avskiljningen och torkningen av pistillmärkena, för hand utan tekniska hjälpmedel. Rensningen utförs med stor skicklighet för hand. De äldre arbetarna kan tack vare sin omfattande erfarenhet med bara en blick fastställa den idealiska torkningsnivån.

I flera medeltida dokument från staden omnämns saffran i olika kontrakt. Särskilt utbrett på landsbygden var ett kontrakt som innebar en förskottsbetalning i kontanter för en bestämd kvantitet saffran som sedan skulle tillhandahållas efter avslutad skörd. På grund av saffranets många användningsområden användes det även som betalningsmedel i stället för pengar. Kommunens stränga bestämmelser för garanti av vikt och kvalitet är även de historiskt bundna till handeln med produkten. Läkar- och apotekarskrået ansvarade för att vägningen utfördes korrekt och ombesörjde även justeringen av vågskålarna. Ett bevis på denna aktivitet är att efternamnen Pesalgruoghi och Pesalgruoci (ung. krokusvägare) ännu idag lever kvar.

På senare tid har saffran från San Gimignano återupptäckts på såväl det gastronomiska som det farmakologiska planet. I området är både framställningen och odlandet samt de genuina och beständiga metoderna för detta befästa av traditionen. En stor del av arbetet utförs fortfarande för hand precis som under medeltiden: urvalet av stamknölar, plockandet av blommor under morgontimmarna, rensandet och torkandet vid elden.

Produkten förekommer inom restaurangnäringen och i lokala specialiteter och då även tillsammans med andra produkter som är typiska för San Gimignano, till exempel "pane con la vernaccia e lo zafferano", ett bröd gjort på Vernacciavin och saffran och "schiacciata con lo zafferano", ett platt bröd med saffran. Då man läser texter som "Libro della cocina" (kokboken) av en anonym toskansk författare från 1300-talet är det uppenbart att saffranets betydelse inom matlagningen idag har minskat jämfört med tidigare. Saffran var den viktigaste ingrediensen i traditionella rätter som "i pestelli", "la peverata", "l'agliata", "la porrata" och i vissa ostar. Att saffranet förlorat i betydelse hänger framför allt samman med att det under de senaste decennierna inte varit brukligt att uppmärksamma och uppskatta traditionella metoder och produkter. Som tur är håller nu denna trend på att vända, vilket tar sig uttryck i en rad initiativ och aktiviteter i traditionens anda. Sedan många år tillbaka anordnas under hösten en "guldgul" fest i San Gimignano i samband med skörden och rensningen av saffransblommorna. Syftet med festen är att fästa allmänhetens uppmärksamhet på produktens kulturella aspekter.

4.7 Kontrollorgan Namn: AGROQUALITÀ

Adress: Via Montebello, 8 - Roma

4.8 Märkning: Produkten förpackas för hand och saluförs i form av hela, trådformade pistillmärken. Förpackningarna, som innehåller mellan 10 centigram och 1 gram av produkten, utgörs av påsar eller behållare av lämpligt material för livsmedel.

På förpackningarna skall, förutom den grafiska EG-symbolen och tillhörande beteckningar samt andra uppgifter som krävs enligt gällande regler, följande uppgifter anges med tydliga och outplånliga bokstäver:

- "Zafferano di San Gimignano", vilket ej översätts, följt av uttrycket "Denominazione di Origine Protetta" (DOP), i sin helhet eller förkortat, vilket får översättas. Dessa uppgifter skrivs med bokstäver som är minst dubbelt så stora som de övriga.

- Namn eller företagsnamn och adress för tillverkare och förpackare av produkten.

Det är förbjudet att ange andra kvalitetsegenskaper än dem som uttryckligen anges i produktspecifikationen. Det är emellertid tillåtet att ange ett firmanamn eller ett märke, under förutsättning att detta inte sker i berömmande ordalag eller vilseleder konsumenten. Det är även tillåtet att ange namnet på odlingsföretaget och lämna annan sanningsenlig och dokumenterbar information som är tillåten enligt gemenskapsbestämmelserna och de nationella och regionala bestämmelserna och som till syfte eller innehåll inte står i kontrast med produktspecifikationen.

Produkter i vilka "Zafferano di San Gimignano" DOP används som råvara vid tillverkningen får, även efter bearbetnings- och omvandlingsprocesser, saluföras i förpackningar vars märkning innehåller nämnda beteckning, utan att gemenskapslogtypen påförs, på villkor att

- det intygas att "Zafferano di San Gimignano" DOP utgör den enda beståndsdelen från den produktkategori den tillhör,

- de som använder "Zafferano di San Gimignano" DOP har fått tillåtelse för detta av dem som, genom registreringen av "Zafferano di San Gimignano" som skyddad ursprungsbeteckning, är innehavare av de immateriella rättigheterna och som ingår i det konsortium som av Ministeriet för jord- och skogsbrukspolitik fått i uppdrag att skydda beteckningen. Detta konsortium ombesörjer även inskrivningen av godkända användare i särskilda register och ser till att den skyddade beteckningen används korrekt. Om inget konsortium som skyddar beteckningen föreligger skall ovannämnda uppgifter skötas av Ministeriet för jord- och skogsbrukspolitik i egenskap av den nationella myndighet som förordnas genom tillämpning av förordning (EEG) nr 2081/92.

Om "Zafferano di San Gimignano" DOP inte är den enda beståndsdelen i sin kategori får den enligt gällande bestämmelser endast omnämnas bland de ingredienser som ingår i produkten eller som produkten utgör en bearbetning eller omvandling av.

Produktens logotyp som återges nedan, består av en bild som föreställer San Gimignanos siluett i guld och en saffransblomma som är placerad till vänster med blombladen längst fram i vitt och lila (pantone 258). Saffransblommans tre pistillmärken är röda (pantone 180). I nederkanten syns texten "ZAFFERANO", i teckensnittet dearjoe i svart mot den guldfärgade bakgrunden och därunder texten "DI SAN GIMIGNANO", i teckensnittet dj murphic full, även det i svart men mot vit bakgrund. Logotypen har måtten 36 × 36 mm.

Logotypen kan anpassas proportionerligt efter användningsområde.

>PIC FILE= "C_2004093SV.003101.TIF">

4.9 Nationella krav: -

EG-nummer: IT/00289/08.05.2003.

Dag då komplett ansökan togs mottogs: 8 december 2003.