RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET OCH RÅDET om garantier som omfattas av den allmänna budgeten Situationen per den 31 december 2012 /* COM/2013/0871 final */





Innehållsförteckning 1............ Inledning. 4 2............ Typer av insatser som omfattas av EU-budgeten. 4 3............ Händelser sedan rapporten av den 30 juni 2012. 5 3.1......... Betalningsbalansstöd till medlemsstater utanför euroområdet 5 3.2......... Makroekonomiskt stöd. 5 3.3......... Euratom.. 5 3.4......... Den europeiska finansiella stabiliseringsmekanismen. 5 3.5......... Garantier från EU:s budget för EIB:s utlåning till tredjeland. 6 4............ Uppgifter om risker som täcks av EU-budgeten. 6 4.1......... Definition av risk. 6 4.2......... Risksammansättning. 7 4.3......... Årlig risk som täcks av EU-budgeten. 9 4.3.1...... Risk som avser medlemsstater 9 4.3.2...... Risk som avser tredjeländer 10 4.4......... Riskutveckling. 11 5............ Uteblivna betalningar, ianspråktagande av garantier som belastar EU-budgeten samt utestående fordringar 14 5.1......... Användning av likvida medel 14 5.2......... Utbetalningar från EU-budgeten. 14 5.3......... Utnyttjande av garantifonden för yttre åtgärder 14 6............ Garantifond för åtgärder avseende tredjeland. 16 6.1......... Återkrav. 16 6.2......... Tillgångar 16 6.3......... Målbelopp. 16 7............ Utvärdering av risker: ekonomisk och finansiell situation i tredjeländer med de största exponeringarna 16 7.1......... Mål 16 7.2......... Metoder för riskbedömning. 17 1. Inledning Den här rapporten ska kartlägga de kreditrisker som belastar EU-budgeten till följd av de garantier som lämnats och de utlåningstransaktioner som genomförts direkt av Europeiska unionen eller indirekt genom den garanti som beviljats för EIB:s finansieringsprojekt utanför unionen. Denna rapport lämnas i enlighet med budgetförordningen[1] som kräver att kommissionen till Europaparlamentet och rådet ska rapportera om garantier som täcks av den allmänna budgeten och riskerna med dessa[2]. Den kompletteras av ett arbetsdokument från kommissionen med en uppsättning detaljerade tabeller och förklarande noter (nedan kallat arbetsdokumentet eller SWD). 2. Typer av insatser som omfattas av EU-budgeten De risker som täcks av den allmänna budgeten (EU-budgeten) avser flera typer av låne- och garantitransaktioner som kan delas in i följande två huvudkategorier: – Lån med makroekonomiska mål som Europeiska unionen beviljar, dvs. lån för makroekonomiskt stöd[3] till tredjeländer och, i samarbete med Bretton Woods-institutionerna, lån för att stötta betalningsbalansen i medlemsstater utanför euroområdet som har drabbats av betalningsbalansproblem[4], lån inom ramen för den europeiska finansiella stabiliseringsmekanismen (EFSM)[5] för att ge stöd till medlemsländer i euroområdet som genomgår eller allvarligt hotas av en allvarlig ekonomisk och finansiell störning till följd av osedvanliga händelser utanför deras kontroll. – Lån med mikroekonomiska mål, dvs. Euratomlån och framför allt utlåning från Europeiska investeringsbanken (EIB) för finansiering av insatser i tredjeländer (”EIB:s finansiering till tredjeland”), vilka täcks av EU-garantier[6]. EIB:s utlåning för åtgärder avseende tredjeland som täcks av garantier, Euratomlån och lån för makroekonomiskt stöd till tredjeland har sedan 1994 täckts av garantifonden för åtgärder avseende tredjeland (nedan kallad fonden),[7] medan betalningsbalanslån och lån inom ramen för den europeiska finansiella stabiliseringsmekanismen täcks direkt av EU-budgeten. Fonden täcker uteblivna betalningar på lån och lånegarantier som beviljats tredjeländer eller för projekt i tredjeländer. Den upprättades för att – tillhandahålla en ”likviditetsbuffert” så att det inte är nödvändigt att utnyttja EU-budgeten varje gång en betalning uteblir eller en betalning på ett garanterat lån försenas, och – skapa ett instrument för budgetdisciplin genom en finansiell ram för att utveckla EU:s garantipolitik för kommissionens och EIB:s lån till tredjeländer[8]. Om tredjeländer blir medlemsstater täcks lån till dessa länder inte längre av fonden, och risken måste bäras direkt av budgeten. Fonden tillförs medel från EU:s budget och måste hållas på en nivå som motsvarar en viss procentandel av de utestående lån och lånegarantier som täcks av fonden. Denna procentandel, som kallas målsatsen, är för närvarande 9 %[9]. Om fondmedlen inte är tillräckliga, kommer de nödvändiga medlen att tillhandahållas genom EU-budgeten. 3. Händelser sedan rapporten av den 30 juni 2012 3.1. Betalningsbalansstöd till medlemsstater utanför euroområdet Inga nya insatser gjordes under det andra halvåret 2012. Det förebyggande finansiella EU-stödet till Rumänien på medellång sikt har inte utnyttjats. Tidsfristen för betalningsuppmaningen var den 31 mars 2013. 3.2. Makroekonomiskt stöd Inga utbetalningar gjordes under denna period men 64,5 miljoner euro återbetalades av de stödmottagande länderna (Rumänien 12,5 miljoner euro, Bosnien och Hercegovina 2 miljoner euro, f.d. jugoslaviska republiken Makedonien 5 miljoner euro, Serbien 44,8 miljoner euro och Montenegro 0,2 miljoner euro). 3.3. Euratom Inga låneutbetalningar gjordes under rapporteringsperioden. De återbetalda beloppen bestod av 6,5 miljoner euro från Bulgarien och 4,8 miljoner från Ukraina. 3.4. Den europeiska finansiella stabiliseringsmekanismen Utbetalningarna till Irland och Portugal uppgick till 3,3 miljarder respektive 2 miljarder euro under de sex sista månaderna 2012. Utestående belopp per den 31 december 2012 för de fyra låneinstrumenten redovisas i tabell 1. Ytterligare instrument som tillämpas: Som en del av krishanteringen har flera andra mekanismer inrättats. Dessa medför dock inte några risker för EU-budgeten: - Europeiska finansiella stabiliseringsfaciliteten (EFSF)[10]: inrättades av medlemsstaterna i euroområdet efter de beslut som fattades den 9 maj 2010 i samband med Ecofin-rådets möte. EFSF:s mandat är att bevara den finansiella stabiliteten i Europa genom att bevilja ekonomiskt stöd till medlemsstater i euroområdet inom ramen för ett makroekonomiskt anpassningsprogram. EFSF skapades som en tillfällig räddningsmekanism och tillämpades för de lån som beviljades Grekland (tillsammans med IMF och vissa medlemsstater) samt Irland och Portugal (tillsammans med IMF, vissa medlemsstater och EU/EFSM)[11]. I oktober 2010 beslutade man att inrätta en permanent räddningsmekanism, den europeiska stabilitetsmekanismen. - Europeiska stabilitetsmekanismen (ESM)[12]: ESM-fördraget trädde i kraft den 27 september 2012. Från och med detta datum blev ESM en permanent krismekanism och det viktigaste redskapet för att finansiera nya program. Parallellt med ESM, kommer EFSF att fortsätta med sina pågående program för Grekland, Portugal och Irland. Från den 1 juli 2013 kan den europeiska finansiella stabiliseringsfaciliteten inte längre användas för nya finansieringsprogram eller för att ingå nya låneavtal. Den europeiska stabilitetsmekanismen är en mellanstatlig organisation enligt internationell rätt, med säte i Luxemburg. Dess aktieägare är de 17 medlemsstaterna i euroområdet. Det totala tecknade kapitalet uppgår till 700 miljarder euro, varav inbetalt kapital uppgår till 80 miljarder euro (den sista av de fem trancherna ska betalas under det första halvåret 2014) och utfäst garantikapital uppgår till 620 miljarder euro. Dess faktiska utlåningskapacitet är 500 miljarder euro. - Lånefaciliteten till förmån för Grekland[13]finansieras genom bilaterala lån från andra medlemsstater i euroområdet och administreras centralt av kommissionen. 3.5. Garantier från EU:s budget för EIB:s utlåning till tredjeland Under mandatet för extern utlåning för perioden 2007–2013 ökade antalet tecknade lån med 16 % under det andra halvåret 2012 och uppgick till 3,163 miljoner euro. Det lånebelopp som betalades ut var 1,736 miljoner euro (+18 % jämfört med den 30 juni 2012). Det sammanlagda teckande lånebeloppet och lån som betalades ut inom ramen för mandatet uppgick till 23,161 miljoner euro respektive 11,362 miljoner euro per den 31 december 2012. För EIB:s tidigare mandat för extern utlåning, se bilagan till tabell A1 i arbetsdokumentet. 4. Uppgifter om risker som täcks av EU-budgeten 4.1. Definition av risk Den risk som EU-budgeten utsätts för härrör från utestående kapital och ränta för transaktioner som täcks av garantier. I denna rapport används två metoder för att bedöma de risker som EU-budgeten utsätts för (antingen direkt eller indirekt via fonden): – ”Sammanlagd risktäckning” baseras på summan av de berörda transaktionernas totala utestående kapital vid en given tidpunkt, inklusive upplupen ränta[14]. – Den budgetmetod som definieras som ”den årliga risk som EU-budgeten utsätts för” baseras på beräkningen av det högsta belopp som EU skulle behöva betala ut under ett budgetår, om inga garanterade lån skulle återbetalas[15]. 4.2. Risksammansättning Fram till 2010 var den maximala risken i samband med de samlade täckta utestående beloppen i huvudsak kopplade till lån som beviljats tredjeländer. Sedan 2011 har finanskrisen fått allvarliga konsekvenser för medlemsstaternas offentliga finanser, vilket ökat EU:s utlåningsverksamhet för att tillgodose medlemsstaternas ökade offentliga finansieringsbehov. Följaktligen har riskernas sammansättning förändrats. Per den 31 december 2012: · 72 % av det totala utestående garanterade beloppet rörde upplåning kopplad till lån som beviljats medlemsstater och som direkt täcks av EU-budgeten (jämfört med 45 % per den 31.12.2010). Den totala risk som täcktes av EU-budgeten per den 31 december 2012 anges i tabell 1 nedan. Tabell 1: Totala utestående belopp som täcktes av EU-budgeten per den 31 december 2012 (i miljoner euro) || Utestående kapital || Upplupen ränta || Totalt || % Medlemsstater* || || || || Makroekonomiskt stöd || 13 || 0 || 13 || <1 % Euratom || 387 || 2 || 389 || <1 % Betalningsbalansstöd || 11,400 || 223 || 11,623 || 14 % EIB*** || 2,653 || 23 || 2,676 || 3 % EFSM || 43,800 || 677 || 44,477 || 54 % Delsumma medlemsstater* || 58,253 || 925 || 59,178 || 72 % Tredjeländer** || || || || Makroekonomiskt stöd || 533 || 4 || 537 || 1 % Euratom || 36 || 0 || 36 || <1% EIB*** || 22,367 || 159 || 22,526 || 27 % Delsumma tredjeländer || 22,936 || 163 || 23,099 || 28 % Totalt || 81,189 || 1,088 || 82,277 || 100 % * Denna risk täcks direkt av EU-budgeten. Gäller även makroekonomiskt stöd, Euratom- och EIB-lån som beviljats länder inför deras anslutning till EU. ** Denna risk täcks av fonden. *** Omkring 82 % av EIB:s utlåningstransaktioner (statlig eller lokal/regional nivå) täcks av en heltäckande garanti, medan EIB:s övriga lånetransaktioner bara täcker risker som är politiska. I tabellerna A1, A2, A3 och A4 i arbetsdokumentet återfinns närmare uppgifter om dessa utestående belopp, särskilt i fråga om övre gränsvärden, utbetalade belopp eller garantinivåer. Det totala utestående kapitalbelopp och upplupna ränta som täcks av EU-budgeten har fortsatt att öka, främst på grund av de belopp som beviljats inom ramen för den europeiska finansiella stabiliseringsmekanismen. 4.3. Årlig risk som täcks av EU-budgeten För 2013 var det högsta belopp som EU skulle behöva betala ut (direkt och via fonden) — under antagandet att alla garanterade lån var försenade — 1,871 miljoner euro. Detta motsvarar betalningar av kapitalbelopp och räntor för garanterade lån som förfaller till betalning under 2013 (av totala utestående lånebelopp per den 31 december 2012), men förutsätter att andelen nödlidande lån inte ökar (för närmare uppgifter se tabell A2 i arbetsdokumentet). 4.3.1. Risk som avser medlemsstater De risker som avser medlemsstater hänför sig till följande: a) EIB-lån och/eller makroekonomiskt stöd och/eller Euratom-lån som beviljades före EU-anslutningen. b) Lån som beviljats genom systemet för betalningsbalansstöd. c) Lån som beviljats genom den europeiska finansiella stabiliseringsmekanismen. Tabell 2: Rangordning av de medlemsstater som exponerar EU-budgeten för de största riskerna under 2013 (miljoner euro) Rangordning || Land || Lån || Maximal årlig risk || Landets viktning i förhållande till medlemsstaternas årliga risk || Landets viktning i förhållande till total årlig risk (medlemsstater och tredjeländer) 1 || Irland || c) || 665,5 || 30,0 % || 15,3 % 2 || Portugal || c) || 648,3 || 29,2 % || 14,9 % 3 || Rumänien || a)+b) || 392,5 || 17,7 % || 9,0 % 4 || Ungern || a)+b) || 133,3 || 6,0 % || 3,1 % 5 || Lettland || a)+b) || 96,6 || 4,4 % || 2,2 % 6 || Bulgarien || a) || 85,8 || 3,9 % || 2,0 % 7 || Polen || a) || 72,5 || 3,3 % || 1,7 % 8 || Tjeckien || a) || 68,4 || 3,1 % || 1,6 % 9 || Slovakien || a) || 37,2 || 1,7 % || 0,9 % 10 || Slovenien || a) || 9,4 || 0,4 % || 0,2 % 11 || Litauen || a) || 5,1 || 0,2 % || 0,1 % 12 || Cypern || a) || 5,1 || 0,2 % || 0,1 % 13 || Malta || a) || 0,3 || 0,0 % || 0,0 % Totalt || || || 2 219,9 || 100 % || 51,1 % 4.3.2. Risk som avser tredjeländer Fonden täcker garanterade lån till tredjeländer med löptider fram till 2042. Under 2013 kommer den maximala årliga risk som fonden exponeras för och som avser tredjeländer att uppgå till 2 127,7 miljoner euro (49 % av den totala årliga risken). Nedan rangordnas de tio tredjeländer (av totalt fyrtiosex) som står för de största totala utestående beloppen. Dessa länder står för 1 642 miljoner euro eller 77,2 % av den årliga risk som fonden exponeras för. Dessa länders ekonomiska situation analyseras och kommenteras i punkt 3 i arbetsdokumentet. Kreditvärdigheten, enligt kreditvärderingsinstitutens bedömning, anges också i varje lands tabell. Tredjeländers risker hänför sig till EIB-lån och/eller makroekonomiskt stöd och/eller Euratomlån (närmare uppgifter anges i tabell A3b och A4 i arbetsdokumentet). Tabell 3: Rangordning av de 10 tredjeländer som står för den största risk som fonden exponeras för under 2013 (miljoner euro) Rangordning || Land || Maximal årlig risk || Landets viktning i förhållande till tredjeländers årliga risk || Landets viktning i förhållande till den totala årliga risken (medlemsstater och tredjeländer) 1 || Turkiet || 483,4 || 22,7 % || 11,1 % 2 || Tunisien || 209,3 || 9,8 % || 4,8 % 3 || Egypten || 204,8 || 9,6 % || 4,7 % 4 || Marocko || 192,2 || 9,0 % || 4,4 % 5 || Serbien || 167,5 || 7,9 % || 3,9 % 6 || Libanon || 89,5 || 4,2 % || 2,1 % 7 || Sydafrika || 88,8 || 4,2 % || 2,0 % 8 || Syrien || 77,7 || 3,7 % || 1,8 % 9 || Brasilien || 71,4 || 3,4 % || 1,6 % 10 || Bosnien och Hercegovina || 57,0 || 2,7 % || 1,3 % || Totalt för dessa 10 || 1 641,6 || 77,2 % || 37,8 % 4.4. Riskutveckling På finansmarknaderna skedde en upptrappning av statsobligationskrisen i perifera områden och hög volatilitet på EU:s obligationsmarknader under 2012. I detta sammanhang har farhågorna kopplade till hållbarheten vad gäller euroområdets offentliga skuld och den monetära unionens framtid, eller risker kopplade till redenominering, ökat. Försämringen ledde till att de politiska beslutsfattarna efter slutet av juni gjorde flera viktiga tillkännagivanden, inbegripet genomförandet av ett gemensamt regelverk för banker (nedan kallad bankunionen) med ECB som i sista hand ska fungera som tillsynsmyndighet, om en nytt ECB-program för att köpa obligationer (direkt monetärt transaktionsprogram) som har kapacitet att på ett obegränsat sätt intervenera på finansmarknaderna och som ledde till en ökad efterfrågan på obligationer från perifera områden. Dessutom inledde den europeiska stabilitetsmekanismen sin verksamhet i oktober med en ny utlåningskapacitet på 500 miljarder euro. Osäkerhetsnivån är fortfarande hög samtidigt som den globala ekonomiska och finansiella krisen fortsätter att påverka både den ekonomiska återhämtningen i EU och den globala tillväxten. Geopolitiska spänningar som påverkar vissa länder i södra Medelhavsområdet har också medfört osäkerhet om den ekonomiska återhämtningen i vissa tredjeländer. · Systemet för betalningsbalansstöd För att hjälpa Ungern aktiverades i november 2008 EU:s ekonomiska stöd på medellång sikt genom systemet för betalningsbalansstöd. I januari och maj 2009 fick sedan Lettland och Rumänien stöd för att återfå marknadens förtroende. Det totala åtagandet uppgick till 14,6 miljarder euro. Av dessa kommer 1,2 miljarder euro inte att utbetalas, eftersom tidsfristen för utbetalning har löpt ut. Utöver de 5 miljarder euro i betalningsbalansstöd till Rumänien som redan lämnats, beslöt rådet den 12 maj 2011 att ge landet förebyggande ekonomiskt stöd på högst 1,4 miljarder euro[16]. Inga utbetalningar har gjorts och instrumentet upphörde att gälla den 31 mars 2013. Systemet med betalningsbalansstöd med dess sammanlagda övre gränsvärde på 50 miljarder euro hade den 31 december 2012 en återstående kapacitet på 37,2 miljarder euro för att vid behov bevilja ytterligare betalningsbalansstöd. · Den europeiska finansiella stabiliseringsmekanismen (EFSM) Till följd av de åtgärder som vidtagits av beslutsfattare har finansmarknaderna relativt sett lugnat ned sig i förhållande till de sista månaderna av 2012. Betydande politiska, ekonomiska och finansiella risker kvarstår dock som kan påverka hur man klarar av att uppfylla de ökade refinansieringsbehoven i medlemsstaternas offentliga sektorer under de kommande månaderna och åren. I slutsatserna från Ekofinrådet fastställs att mekanismen maximalt ska omfatta 60 miljarder euro[17], men den föreskrivna gränsen anges i artikel 2.2 i rådets förordning nr 407/2010, där det utestående beloppet begränsas till den marginal som finns tillgänglig under det övre gränsvärdet för egna medel. Efter rådets beslut att bevilja ekonomiskt EU-stöd till Irland[18] (på upp till 22,5 miljarder euro) och Portugal[19] (på upp till 26 miljarder euro), utbetalades 21,7 miljarder euro till Irland och 22,1 miljarder euro till Portugal. Av den europeiska finansiella stabiliseringsmekanismens maximala volym på 60 miljarder euro återstod 11,5 miljarder euro den 31 december 2012 som vid behov kan användas för ytterligare bistånd[20]. · Lån för makroekonomiskt stöd Efter Lissabonfördragets ikraftträdande fattas inte längre beslut om makroekonomiskt stöd av rådet ensamt, utan enligt det ordinarie lagstiftningsförfarandet (medbeslutande). Ett nytt lagstiftningsförslag om en ramförordning för makroekonomiskt stöd antogs av kommissionen den 4 juli 2011 för att förbättra beslutsprocessen enligt Lissabonfördraget[21], för att nå en snabbare och effektivare beslutsprocess och harmonisera den med beslutsprocessen för andra externa finansieringsinstrument. Men efter intensiva diskussioner med rådet och parlamentet beslutade kommissionen den 8 maj 2013 att dra tillbaka sitt förslag. De utestående beloppen för lån för makroekonomiskt stöd har minskat under den rapporterade perioden, från 610 miljoner euro till 545,5 miljoner euro. · Euratomlån Euratoms utlåning till medlemsstater eller i vissa berättigade tredjeländer (Ryska federationen, Armenien, Ukraina) har ett övre gränsvärde på 4 miljarder euro, och omkring 85 % av detta belopp har redan använts. Återstående cirka 600 miljoner euro skulle kunna användas för finansiering av nya projekt. Under 2012 pågick diskussioner om ett lån på 300 miljoner euro till Ukraina avsett för uppgradering av befintliga kärntekniska anläggningar. Lånet beviljades den 7 augusti 2013. · EIB-lån Inom ramen för EIB:s allmänna mandat för perioden 2007–2013 hade totalt 23 161 miljoner euro tecknats per den 31 december 2012, varav 11 362 miljoner euro hade betalats ut vid den tidpunkten (se tabell A6 i arbetsdokumentet). För närmare uppgifter om de länder som täcks av EIB-mandaten, hänvisas till tabellerna A1 och A2 i arbetsdokumentet. Vid utgången av 2011 började EIB drabbas av den syriska regeringens uteblivna betalningar vad gällde vissa räntebetalningar och låneåterbetalningar (se punkt 5.3 nedan). 5. Uteblivna betalningar, ianspråktagande av garantier som belastar EU-budgeten samt utestående fordringar 5.1. Användning av likvida medel Om en låntagares betalningar till EU försenas[22], utnyttjar kommissionen sina likvida medel för att undvika förseningar med åtföljande kostnader för den egna upplåningsverksamheten. 5.2. Utbetalningar från EU-budgeten Inga anslag begärdes inom ramen för det symboliska anslaget i budgetpost 01 04 01 – ”Europeiska unionens lånegarantier för upptagna EU-lån och Euratomlån samt för EIB:s utlåning”, eftersom inga uteblivna betalningar från medlemsstaterna registrerades under det första halvåret 2012. 5.3. Utnyttjande av garantifonden för yttre åtgärder Om en låntagare överskrider en förfallodag för betalning av ett lån till tredje länder som EU beviljat eller garanterat, ska fonden täcka den uteblivna betalningen inom tre månader efter begäran[23]. EIB drabbades av uteblivna betalningar när det gällde vissa räntebetalningar och låneåterbetalningar från den syriska regeringen. Eftersom de officiella betalningsuppmaningarna förblivit utan resultat, begärde EIB i maj 2012 att garantifonden skulle börja göra utbetalningar. Den 31 december 2012 hade EIB lämnat fyra ansökningar om utbetalning för ett sammanlagt belopp på 42 miljoner euro. Två ansökningar betalades ut under 2012 till ett belopp av 24 miljoner euro (varav banken återkrävde 2,1 miljoner euro i augusti 2012). Eftersom situationen i landet inte har förbättrats begärdes ytterligare betalningar under 2013 som beskrivs i tabellen nedan. Tabell 4: Utbetalningar från garantifonden för lån som inte återbetalats från Syrien Begäran om utbetalning nr || Begäran lämnad den || Utbetalas/ska utbetalas den || Belopp som begärs i miljoner euro || Påföljder och upplupen ränta i miljoner euro (1) || Belopp som återkrävts || Totalt 1 || 10/5/2012 || 10/8/2012 || 15,45 || Ej tillämpligt || 2,15 || 13,30 2 || 27/8/2012 || 27/11/2012 || 8,57 || Ej tillämpligt || || 8,57 3 || 18/10/2012 || 18/1/2013 || 2,60 || 0,01 || || 2,61 4 || 12/11/2012 || 12/2/2013 || 14,96 || 0,40 || || 15,36 5 || 15/1/2013 || 15/4/2013 || 3,18 || Ej tillämpligt || || 3,18 6 || 21/2/2013 || 21/5/2013 || 8,13 || 0,18 || || 8,31 7 || 15/4/2013 || 15/7/2013 || 4,89 || 0,01 || || 4,90 8 || 15/5/2013 || 15/8/2013 || 14,53 || 0,39 || || 14,92 9 || 24/6/2013 || 24/9/2013 || 3,18 || 0,10 || || 3,29 Totalt || || || 75,49 || 1,20 || 2,15 || 74,54 1) Påföljder och upplupen ränta begärs av banken först i samband med den andra begäran om betalning för varje enskilt lån och löper från dagen för den uteblivna betalningen till den dag då garantifonden gör sin utbetalning. De belopp som begärs av banken dras från garantifondskontot efter godkännande av kommissionen och styrkande handlingar, inklusive bevis för att banken har krävt uteblivna belopp från låntagaren, i enlighet med det garantiavtal som avses i artikel 14 i Europaparlamentets och rådets beslut nr 1080/2011/EU av den 25 oktober 2011 om beviljande av en EU-garanti till Europeiska investeringsbanken mot förluster vid lån till och lånegarantier för projekt utanför unionen och om upphävande av beslut nr 633/2009/EG[24]. Garanterade lån med koppling till Syrien uppgår totalt till 551 miljoner euro, med en längsta löptid till 2030. När EU har gjort en utbetalning inom ramen för EU-garantin, ska i enlighet med garantiavtalet EIB:s rättigheter och anspråk överlåtas till EU. EIB ska kräva in de överlåtna beloppen. 6. Garantifond för åtgärder avseende tredjeland 6.1. Återkrav[25] Den 31 december 2012 hade fonden återkrav på 21,87 miljoner euro i eftersläpande betalningar. 6.2. Tillgångar Den 31 december 2012 uppgick fondens nettotillgångar[26] till 2 020,49 miljoner euro. 6.3. Målbelopp Fonden måste nå en lämplig nivå (målbelopp) som fastställts till 9 % av de samlade låneåtagandena, omfattande kapitalbelopp och upplupen ränta, i samband med varje transaktion. Den 31 december 2012 var kvoten mellan fondens egna medel (2 020,49 miljoner euro) och kapitalbeloppet av de totala utestående låneåtagandena[27] (23 099,15 miljoner euro) i enlighet med garantifondsförordningen lägre än målbeloppet. Därför infördes en avsättning på 58,43 miljoner euro i budgetförslaget för 2014. I februari 2012 överfördes 260,17 miljoner euro från budgeten till fonden, enligt avsättningen i 2012 års budgetförslag och i enlighet med garantifondsförordningen (målbeloppet på 9 %). 7. Utvärdering av risker: ekonomisk och finansiell situation i tredjeländer med de största exponeringarna 7.1. Mål I de föregående avsnitten i rapporten lämnas information om de kvantitativa aspekterna av den risk som belastar EU-budgeten. Avsnitt 3 i arbetsdokumentet innehåller en makroekonomisk analys av de tredjeländer gentemot vilka garantifonden har de största exponeringarna (och slutligen EU-budgeten) eller som utnyttjar EU:s lånearrangemang (makroekonomiskt stöd och Euratomlån). 7.2. Metoder för riskbedömning Riskbedömningen i arbetsdokumentet baseras på uppgifter om den ekonomiska och finansiella situationen, kreditbetyg och andra kända fakta om de länder som har erhållit garanterade lån. I denna bedömning ingår inte uppskattningar av förväntade förluster och återkrävda belopp, som oundvikligen är mycket osäkra. [1] Europaparlamentets och rådets förordning (EU, Euratom) nr 966/2012 av den 25 oktober 2012 om finansiella regler för unionens allmänna budget och om upphävande av rådets förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002 (EUT L 298, 26.10.2012, s. 1). [2] COM(2013) 211 final och SWD(2013)130 final utgör den föregående rapporten om de garantier som täcks av den allmänna budgeten per den 30 juni 2012. [3] Lån för makroekonomiskt stöd kan också beviljas i form av bidrag till tredjeländer. [4] Rådets förordning (EG) nr 332/2002 av den 18 februari 2002 om upprättandet av ett system för medelfristigt ekonomiskt stöd till medlemsstaters betalningsbalans (EGT L 53, 23.2.2002, s. 1). [5] Rådets förordning (EG) nr 407/2010 av den 11 maj 2010 (EUT L 118, 12.5.2010, s. 1). [6] Hänvisningar till rättsliga grunder förtecknas i tabell A4 i arbetsdokumentet. [7] Rådets förordning (EG, Euratom) nr 480/2009 av 25 maj 2009 om upprättandet av en garantifond för åtgärder avseende tredje land (kodifierad version) "garantifondsförordningen" (EGT L 145, 10.6.2009, s. 10). [8] Även om EU-budgeten täcker externa risker, fungerar garantifonden som ett instrument för att skydda EU-budgeten mot risker för uteblivna betalningar. För den senaste årliga rapporten om hur fonden fungerar hänvisas till COM(2013) 661 final och det bifogade arbetsdokumentet från kommissionen (SWD(2012) 217 final). [9] För en utförlig rapport om hur fonden fungerar hänvisas till KOM(2010) 418 slutlig och det bifogade arbetsdokumentet från kommissionen (SEK(2010) 968 slutlig). [10] Om EFSF: http://www.efsf.europa.eu [11] De lån som beviljats genom EU/EFSM täcks av garantier från EU-budgeten. [12] Om ESM: http://esm.europa.eu [13] Om lånefaciliteten till förmån för Grekland: http://ec.europa.eu/economy_finance/assistance_eu_ms/greek_loan_facility/ [14] Se tabell 1 i rapporten. [15] Vid denna beräkning antas att lån som inte återbetalas inte ökar, dvs. bara förfallna betalningar tas med (se också tabellerna 2 och 3 i rapporten och tabell A2 i arbetsdokumentet). [16] Rådets beslut (2011/288/EU) av den 12 maj 2011 om tillhandahållande av förebyggande medelfristigt finansiellt EU-stöd till Rumänien (EUT L 132, 19.5.2011, s. 15). [17] Se pressmeddelandet från det extrainsatta mötet i Ekofinrådet den 9–10 maj 2010 (http://www.consilium.europa.eu/uedocs/cms_data/docs/pressdata/en/ecofin/114324.pdf) [18] Rådets genomförandebeslut 2011/77/EU av den 7 december 2010 om beviljande av ekonomiskt bistånd från unionen till Irland (EUT L 30, 4.2.2011, s. 34). [19] Rådets genomförandebeslut 2011/344/EU av den 30 maj 2011 om beviljande av ekonomiskt bistånd från unionen till Portugal (EUT L 159, 17.6.2011, s. 88) samt rättelse till rådets genomförandebeslut 2011/344/EU av den 30 maj 2011 om beviljande av ekonomiskt bistånd från unionen till Portugal (EUT L 178, 10.7.2012, s. 15). [20] För ytterligare information om Europeiska finansiella stabiliseringsmekanismen, se även kommissionens rapport om Europeiska unionens upp- och utlåningsverksamhet 2012 (COM(2013) 752 final) [som beräknas antas den 31 oktober]. [21] KOM(2011) 396 slutlig. [22] Se artikel 12 i rådets förordning (EG, Euratom) nr 1150/2000 av den 22 maj 2000 om genomförandet av beslut 2007/436/EG, Euratom om systemet för gemenskapernas egna medel (EGT L 130, 31.5.2000, s. 1). [23] Sedan inrättandet 1994 har fonden tagits i anspråk för sammanlagt 502 miljoner euro. För närmare uppgifter se avsnitt 2.5.4 i arbetsdokumentet. [24] EUT L 280, 27.10.2011, s. 1. [25] Sedan den inrättades 1994 har fonden återkrävt sammanlagt 579 miljoner euro (detta inkluderar återbetalda kapital- och räntebelopp, dröjsmålsräntor, samt konstaterade växelkursvinster och växelkursförluster). [26] Fondens totala tillgångar med avdrag för upplupna skulder (EIB-avgifter och revisionsavgifter). [27] Inklusive upplupen ränta.