Ändrat förslag till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING om bekämpning av salmonella och andra specificerade livsmedelsburna zoonotiska smittämnen (framlagda av kommissionen enligt artikel 250.2 i EG-fördraget)

MOTIVERING

A. Förfarande

I augusti 2001 lade kommissionen fram ett förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om övervakning av zoonoser och zoonotiska smittämnen, om ändring av rådets beslut 90/424/EEG och om upphävande av rådets direktiv 92/117/EG, och ett förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om bekämpning av salmonella och andra livsmedelsburna zoonotiska smittämnen och om ändring av rådets direktiv 64/432/EEG, 72/462/EEG och 90/539/EEG (KOM(2001) 452 slutlig - 2001/0176(COD)-2001/0177(COD)) för antagande enligt medbeslutandeförfarandet i artikel 251 i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen.

Den 15 maj 2002 tog Europaparlamentet ställning till förslaget vid den första behandlingen. Europaparlamentet antog 66 ändringar (30 avseende förslaget till direktivet och 36 avseende förslaget till förordning), av vilka kommissionen godtog 54 (28 respektive 26) helt, delvis, på vissa villkor eller efter omformulering.

Mot bakgrund av detta har kommissionen utarbetat dessa ändrade förslag. Ändringarna är markerade med fetstil, tillägg eller ändringar är understrukna och struken text är överstruken. Endast omfattande språkliga ändringar kommer att tas upp nedan. Redaktionella ändringar som gjorts i enlighet med B III nedan har inte markerats.

B. Förklaring till ändringarna

I. Förslag till direktiv om övervakning av zoonoser och zoonotiska smittämnen

1. Tillämpningsområdet utvidgat till att täcka vegetabiliska produkter (och blandningar)

Europaparlamentets förslag till ändringar 1, 6 och 12 går helt eller delvis ut på att zoonotiska smittämnen skall övervakas inte endast hos djur och i foder och livsmedel av animaliskt ursprung som fastställs i kommissionens förslag, utan även i livsmedel av vegetabiliskt ursprung och i livsmedel av blandat ursprung. Kommissionen godtar dessa förslag till ändringar. Det är ändamålsenligt att införa övervakning av vegetabiliska produkter eftersom grönsaker och frukt allt oftare har befunnits innehålla zoonotiska smittämnen och utgöra en källa för infektioner hos människor. Den nya ordalydelsen i dessa omarbetade förslag är inte densamma som i de ändringar som Europaparlamentet föreslår men överensstämmer med dem; den refererar till "livsmedel", som enligt förordning (EG) nr 178/2002 av den 28 januari 2002 om allmänna principer och krav för livsmedelslagstiftning, om inrättande av Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet och om förfaranden i frågor som gäller livsmedelssäkerhet avser alla ämnen eller produkter som är avsedda att eller rimligen kan förväntas förtäras av människor.

2. Insamling av jämförbara uppgifter

Europaparlamentets ändringar 5, 12, 14, 28 och 31 syftar helt eller delvis till att stärka insamlingen av jämförbara och enhetliga uppgifter om zoonoser från medlemsstaterna och de har beaktats genom att de relevanta artiklarna har ändrats. Ändringarna är i linje med förslagets syfte och i stor utsträckning i linje med hållningen i rådets arbetsgrupp.

3. Samarbete mellan nationella myndigheter

I Europaparlamentets förslag till ändringar 9 och 10 krävs det en icke uttömmande förteckning över myndigheter (inklusive myndigheter som är behöriga för foderlagstiftning) och att organisationer skall tas med i det samarbete som är nödvändigt för att samla in data om zoonoser på nationell nivå. Kommissionen har tagit med dessa ändringar i den relevanta artikeln. Ändringarna förbättrar förslaget ur teknisk och redaktionell synpunkt och de ligger generellt i linje med arbetet i rådets arbetsgrupp.

4. Rapportering och publicering av rapporter

Europaparlamentets förslag till ändringar 4, 8 och delvis 20, där det krävs att de nationella rapporterna om zoonoser skall publiceras utan dröjsmål, har inarbetats i de relevanta artiklarna. Den delen av ändring 20 som syftar till att förkorta den tid som medlemsstaterna har på sig för att lämna in sina rapporter till kommissionen kan inte godtas. Även om det i sig skulle vara önskvärt att strama åt tidsplanen för rapportering är det orealistiskt med tanke på erfarenheterna från det gällande direktivet. Däremot verkar ändringarna 29 och 32, som syftar till att förkorta den tid som Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet har på sig för att sammanställa gemenskapens rapport, realistisk och har tagits med i det nya förslaget. Avslutningsvis fastställs i det reviderade förslaget att medlemsstaterna kommer att överlämna sina rapporter endast till kommissionen som i sin tur överlämnar dem till Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet, som även kommer att utarbeta den allmänna rapporten.

5. Skyldighet för dem som driver livsmedelsföretag att spara prover och resultat från tester

Europaparlamentets ändringar 17 och 19, som syftar till att skärpa skyldigheter för dem som driver livsmedelsföretag att spara relevanta livsmedelsprover vid livsmedelsburna utbrott och resultaten från tester på zoonotiska smittämnen, har tagits med i förslaget. Ändringarna är i stor utsträckning i linje med hållningen i rådets arbetsgrupp.

6. Utvidgning av tillämpningsområdet för övervakning av antibiotikaresistens

Europaparlamentets ändringar 28-33, som helt eller delvis utvidgar tillämpningsområdet för övervakningen av antibiotikaresistens till även andra smittämnen än zoonotiska smittämnen, har tagits med i förslaget efter redaktionella ändringar till följd av arbetet i rådet.

7. Kommittéförfarande

I Europaparlamentets ändring 23 krävs att även kommittén för nätverket för smittsamma sjukdomar skall rådfrågas när så är lämpligt förutom Ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa. Även om detta skulle stärka kopplingen mellan veterinärfrågor och folkhälsa skulle det inte överensstämma med de principer och regler som rådet föreskrivit i sitt beslut 1999/468/EG så som det krävs i artikel 202 tredje strecksatsen i fördraget. Kommissionen får endast bistås av en enda kommitté i utövandet av de befogenheter som rådet har delegerat. Ordalydelsen i artikeln har därför omarbetats så att kommissionen skall biträdas av Ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa eller, när så är lämpligt, av den andra kommittén.

8. Kriterier för zoonoser och andra smittämnen som skall omfattas av övervakningen

Europaparlamentets ändringar 13, 25, 26, 28 och 31 angående förflyttning av vissa kriterier från bilagorna till artiklarna har beaktats i förslaget. Ändringarna innebär att Europaparlamentet och rådet kan involveras om ytterligare ändringar av kriterierna föreslås. Dessa kriterier gäller tillägg eller strykningar av zoonoser som skall övervakas eller behovet av övervakning av antibiotikaresistens som komplement till övervakningen av humanisolat.

9. Samråd med Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet

Europaparlamentets ändring 16 om att göra samrådet med Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet obligatoriskt i samband med att samordnade övervakningsprogram fastställs har inarbetats i förslaget. Denna typ av vetenskapliga bidrag kan alltid vara till nytta. Däremot godtas inte den föreslagna ändringen 22 om systematiskt samråd innan bilagorna ändras eller övergångsbestämmelser antas, eftersom vetenskapliga yttranden inte behövs när rent administrativa åtgärder antas.

10. Diverse frågor

Europaparlamentets ändring 18 kan inte godtas eftersom det skulle kräva systematiska mikrobiologiska undersökningar (i stället för "om möjligt") i samband med undersökningen av livsmedelsburna utbrott. Detta kanske inte alltid är möjligt om det misstänkta livsmedlet inte längre är tillgängligt.

Europaparlamentets ändringar 2, 3, 6, 7, 11, 24 och 27 förbättrar förslaget ur teknisk och redaktionell synpunkt och har beaktats i det omarbetade förslaget.

II. Förslag till förordning om bekämpning av salmonella och andra livsmedelsburna zoonotiska smittämnen

11. Förordningens övergripande målsättning

Europaparlamentets förslag till ändring 7 om införande av ett övergripande långsiktigt mål för att helt undvika förekomsten av zoonotiska smittämnen i foder- och livsmedelskedjan har inte godtagits. Denna typ av målsättning är orealistisk. Det är omöjligt att uppnå total frånvaro av zoonotiska smittämnen i livsmedels- och foderkedjan oavsett vilka bekämpningsåtgärder som vidtas.

12. Foderföretagarnas medverkan i kontroller

Europaparlamentets ändringar 11, 15, 17, 18, 19 och 20 om att förutom livsmedelsindustrin även foderindustrin skall delta i kontrollåtgärderna för att bekämpa zoonoser har beaktats i förslaget. Ändringarna klargör och stärker förordningen och är i linje med arbetet i rådets arbetsgrupper.

13. Produktion för enskilt bruk undantas från tillämpningsområdet

Europaparlamentets ändring 8 om att undanta produktion för enskilt bruk från förordningens tillämpningsområde har införts i förslaget. Detta är i linje med artikel 1.3 i förordning (EG) nr 178/2002 av den 28 januari 2002.

14. Utvidgning av tillämpningsområdet till att även gälla produkter (livsmedel) av vegetabiliskt ursprung

Europaparlamentets ändringar 1 och 16 som syftar till att lägga till kontroller av livsmedel och andra produkter av vegetabiliskt ursprung till det som skall kontrolleras, godtas inte. Foder av vegetabiliskt ursprung täcks redan av förordningen. Bekämpningsåtgärder liknande de som föreskrivs i denna förordning för djurpopulationer är inte möjliga inom växtproduktionen. Kontrollerna av livsmedel av vegetabiliskt ursprung omfattas av de omarbetade bestämmelserna om livsmedelshygien (KOM(2000) 438).

15. Nationella bekämpningsprogram skall ta hänsyn till ekonomiska konsekvenser

Europaparlamentets ändring 14, där det krävs att medlemsstaterna beaktar kostnads- och nyttoaspekterna när de utarbetar sina nationella bekämpningsprogram för att uppnå en lämplig kostnadsfördelning, har införts i den relevanta artikeln.

16. Förbud mot användning av antibiotika

Europaparlamentets ändring 3 som inför ett mål om att förbjuda användningen av all antibiotika i djur i förebyggande eller tillväxtbefrämjande syfte har avvisats. Kommissionen har redan i ett separat förslag meddelat att det kommer att ske en total utfasning av antibiotika som används som tillväxtbefrämjande medel. Användningen av antibiotika som veterinärmedicinska läkemedel i förebyggande syfte omfattas inte av denna förordning. Kommissionen kommer emellertid att inhämta ett vetenskapligt yttrande om riskerna och fördelarna med att använda antibiotika för att bekämpa salmonella i djurpopulationer.

17. Ytterligare garantier för handeln inom gemenskapen

Europaparlamentets ändringar 2 och 22 som går ut på att under en övergångsperiod bevilja ytterligare garantier för regioner som har lägre förekomst av zoonotiska smittämnen kan inte godtas. Dessa ytterligare garantier skulle ha gällt för alla zoonotiska smittämnen i levande djur, kläckägg och livsmedel. Förslaget innehåller redan möjligheten att fastställa ytterligare garantier för salmonella vad gäller handeln med levande djur och kläckägg. Att utöka denna möjlighet till att även täcka andra zoonotiska smittämnen skulle kunna skapa ytterligare handelshinder och vore förhastat eftersom det inte läggs fram några mål för reduktion av patogener och bekämpningsprogram för dem i det föreliggande förslaget. Ytterligare garantier för livsmedel omfattas av omarbetningen av bestämmelserna om livsmedelshygien (KOM(2000) 438) som för närvarande är uppe till första behandling i medbeslutandeförfarandet. Ändring 23 har dock beaktats eftersom det inte har några konsekvenser för tillämpningen av förordningen.

18. Sanktioner vid handel inom gemenskapen

Europaparlamentets ändring 24, där det krävs att medlemsstater som inte har något godkänt bekämpningsprogram skall uteslutas från handel med de berörda djuren eller produkterna inom gemenskapen, avvisas. Sanktioner kommer att utgöra föremål för ett separat förslag till förordning om offentliga foder- och livsmedelskontroller.

19. Import från tredje land

I Europaparlamentets ändring 25 krävs att Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet (EFSA) och Kontoret för livsmedels- och veterinärfrågor (FVO) skall vara delaktiga när det gäller att se till att det finns likvärdiga övervakningsprogram i tredje land och har endast beaktats vad gäller Kontoret för livsmedels- och veterinärfrågor. En sådan uppgift skulle inte falla under ansvarsområdet för Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet.

20. Mål för reduktion av salmonella, system för provtagning och tidsplan för tillämpningen av dem

Europaparlamentets ändringar 29, 32, 36 och 38, som syftar till att införa strängare och ytterligare mål för reduktion av salmonella, har delvis beaktats i förslaget. Målet för värphöns har utökats till att omfatta alla serotyper av salmonella av betydelse för folkhälsan och ett nytt mål för slaktsvin har lagts till. Det fastställs en möjlighet att anta bestämmelserna successivt när det gäller svin. Dessa ändringar är i linje med arbetet i rådet. Europaparlamentets förslag om att lägga till nya mål för kalvar, övriga nötkreatur och får har inte godtagits. Innan sådana mål kan fastställas krävs det vetenskapliga yttranden, särskilt som nötkreatur och får endast i mindre utsträckning verkar förorsaka salmonella hos människor. Förslaget om att ändra minimikraven på provtagningsfrekvens för värphöns från var 9:e vecka till var 15:e vecka har införts. Med den nya frekvensen säkerställs även i fortsättningen en tillräcklig kontrollnivå och den är i linje med det senaste yttrandet från EG:s vetenskapliga veterinärkommitté. Vad gäller slaktsvin krävs det ytterligare arbete på provtagningssystemet och det föreslås att beslut om detta tas när målet för reduktion av salmonella fastslås. Slutligen stryks kolumnen "uppgifter" ur tabellen i bilaga II.B.1 till förslaget till den ursprungliga texten eftersom det där inte fastställdes några betydande krav och diskussionerna i rådet har visat att den skulle kunna ge anledning till förvirring.

21. Särskilda bestämmelser för infekterade fjäderfäflockar

Europaparlamentets ändring 34 om att utvidga vissa i förväg fastställda bekämpningsåtgärder för flockar av värphöns som konstaterats vara salmonellapositiva har beaktats i förslaget. Motsvarande ändring 33 för avelsflockar har inte godtagits.

22. Rapportering och publicering av rapporter

Europaparlamentets ändring 10 som syftar till att förkorta den tid som medlemsstaterna har på sig för att lämna in sina rapporter till kommissionen kan inte godtas.

Erfarenheterna med det befintliga systemet för insamling av uppgifter har visat att medlemsstaterna har problem med att hålla den gällande tidsfristen som är densamma som i förslaget.

23. Laboratorier

Europaparlamentets ändring 26 om att förkorta tidsfristen för laboratorier vad gäller tillämpning av internationella standarder för kvalitetssäkringssystem avvisas. En förkortning av tidsfristen verkar orealistisk med tanke på den tid som behövs för att förbereda och erhålla ackreditering och på att laboratorierna inte har fått tillräcklig förvarning.

24. Kriterier för zoonoser och andra smittämnen som skall omfattas av övervakningen

Europaparlamentets ändringar 12, 13, 30 och 31 angående förflyttning av vissa kriterier från bilagorna till artiklarna har beaktats i förslaget. Ändringarna innebär att Europaparlamentet och rådet kan involveras om ytterligare ändringar av kriterierna föreslås. Dessa kriterier gäller tillägg eller strykningar av mål för reduktion av patogener för zoonotiska smittämnen.

25. Samråd med Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet

Europaparlamentets ändringar 21 om att göra samrådet med Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet obligatoriskt innan beslut om särskilda bekämpningsåtgärder fattas har inarbetats i förslaget. Vetenskapliga yttranden är en förutsättning för sådana beslut. Däremot godtas inte ändring 27 om systematiskt samråd innan bilagorna ändras eller övergångsbestämmelser antas, eftersom vetenskapliga yttranden inte behövs när rent administrativa åtgärder antas.

26. Redaktionella ändringar

Europaparlamentets ändring 4, 5, 6, 9, 17 och 28 förbättrar förslaget ur teknisk och redaktionell synpunkt. De innehåller även en omformulering av bestämmelserna om kommissionens kontroller på plats, som har beaktats i det reviderade förslaget.

III. Andra ändringar

Vissa tekniska ändringar har gjorts i texten för att den skall överensstämma med bestämmelserna i interinstitutionella avtalet av den 22 december 1998 om gemensamma riktlinjer för gemenskapslagstiftningens redaktionella kvalitet (EGT C 73, 17.3.1999, s. 1) som utarbetats i enlighet med förklaring nr 39 till slutakten till Amsterdamfördraget om gemenskapslagstiftningens redaktionella kvalitet. Enligt punkterna b och g i avtalet har texten reviderats med utgångspunkt i de gemensamma riktlinjerna och den praktiska handledning som utarbetats i enlighet med punkt a i dessa riktlinjer.

2001/0177 (COD)

Ändrat förslag till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING om bekämpning av salmonella och andra specificerade livsmedelsburna zoonotiska smittämnen

(Text av betydelse för EES)

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 152.4 b i detta,

med beaktande av kommissionens förslag [1],

[1] EGT C ...

med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande [2],

[2] EGT C ...

med beaktande av Regionkommitténs yttrande [3],

[3] EGT C ...

i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget [4], och

[4] EGT C ...

av följande skäl:

(1) Det är av största vikt att människor skyddas mot sjukdomar och infektioner som direkt eller indirekt kan överföras från djur till människa (zoonoser).

(2) Zoonoser som kan överföras genom livsmedel kan förorsaka mänskligt lidande och medföra ekonomiska förluster för livsmedelsproducenter och livsmedelsindustrin.

(3) Zoonoser som överförs via andra källor än livsmedel, t.ex. genom kontakt med vilda djur och sällskapsdjur, är också ett problem.

(4) Rådets direktiv 92/117/EEG av den 17 december 1992 om skyddsåtgärder mot specifika zoonoser och zoonotiska agenser hos djur och animaliska produkter för att förhindra utbrott av livsmedelsburna infektioner och förgiftningar [5] antogs för att upprätta system för övervakning av vissa zoonoser samt för att bekämpa salmonella i fjäderfäbesättningar.

[5] EGT L 62, 15.3.1993, s. 38. Direktivet senast ändrat genom Europaparlamentets och rådets direktiv 1999/72/EG (EGT L 210, 10.8.1999, s. 12).

(5) Enligt direktiv 92/117/EEG skall medlemsstaterna underrätta kommissionen om vilka åtgärder de vidtar på nationell nivå för att uppfylla direktivets krav. Direktivet föreskriver också att medlemsstaterna skall införa program för övervakning av salmonella hos fjäderfä. Detta krav upphävdes dock tillfälligt genom rådets direktiv 97/22/EG [6] om ändring av direktiv 92/117/EEG i avvaktan på den översyn som föreskrivs i artikel 15a i direktiv 92/117/EEG.

[6] EGT L 113, 30.4.1997, s. 9.

(6) Många av medlemsstaterna har redan lämnat in sina program för övervakning av salmonella, och dessa har godkänts av kommissionen. Samtliga medlemsstater måste därutöver från och med den 1 januari 1998 uppfylla de minimikrav avseende salmonella som anges i avdelning I i bilaga III till direktiv 92/117/EEG samt införa bestämmelser om vilka åtgärder som måste vidtas för att förhindra att salmonella kommer in på jordbruksföretagen.

(7) Dessa minimikrav inriktade sig på övervakning och bekämpning av salmonella i avelsflockar av Gallus gallus. Enligt direktiv 92/117/EEG skulle särskilda åtgärder vidtas för att bekämpa infektionen då serotyper av Salmonella enteritidis eller Salmonella typhimurium påvisades och bekräftades i proven.

(8) Bestämmelser om övervakning och bekämpning av vissa zoonoser i djurpopulationer återfinns även i andra gemenskapsrättsakter, bl.a. i rådets direktiv 64/432/EEG av den 26 juni 1964 om djurhälsoproblem som påverkar handeln med nötkreatur och svin inom gemenskapen [7], när det gäller bovin tuberkulos och bovin brucellos, och i rådets direktiv 91/68/EEG av den 28 januari 1991 om djurhälsovillkor för handeln med får och getter inom gemenskapen [8], när det gäller ovin och kaprin brucellos.

[7] EGT L 121, 29.7.1964, s. 1977. Direktivet senast ändrat genom kommissionens förordning (EG) nr 1226/2002 (EGT L 179, 9.7.2002, s. 13).

[8] EGT L 46, 19.2.1991, s. 19. Direktivet senast ändrat genom kommissionens beslut 2002/261/EG (EGT L 91, 6.4.2002, s. 31).

(9) Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr av den .... [om livsmedelshygien] [9] innehåller även bestämmelser om särskilda aspekter av förebyggande, bekämpning och övervakning av zoonoser och zoonotiska smittämnen, och omfattar likaså särskilda krav i fråga om livsmedlens mikrobiologiska kvalitet.

[9] EGT L ...

(10) Enligt direktiv 92/117/EEG skall uppgifter samlas in om förekomsten av zoonoser och zoonotiska smittämnen i foder, djur, livsmedel och hos människor. Även om det system som används för att samla in uppgifter inte har harmoniserats, och därför inte tillåter jämförelser mellan medlemsstaterna, utgör det en grund för bedömningen av den nuvarande situationen beträffande zoonoser och zoonotiska smittämnen inom gemenskapen.

(11) De uppgifter som samlats in via systemet visar att flertalet zoonosfall som drabbar människor orsakas av ett par zoonotiska smittämnen, nämligen Salmonella spp. och Campylobacter spp. Det verkar som om antalet salmonellafall hos människor är på nedgång, och det gäller särskilt salmonella som orsakats av Salmonella enteritidis och Salmonella typhimurium. Denna utveckling visar att gemenskapens bekämpningsåtgärder i detta avseende har varit framgångsrika. Det är dock troligt att många fall aldrig rapporteras och att de uppgifter som samlas in därför inte ger en fullständig bild av situationen.

(12) Vetenskapliga kommittén för veterinära åtgärder till skydd för människors hälsa ansåg i sitt yttrande om zoonoser från den 12 april 2000 att nuvarande åtgärder för att bekämpa livsmedelsburna zoonotiska infektioner är otillräckliga och att de epidemiologiska uppgifter som för närvarande samlas in av medlemsstaterna är ofullständiga och inte helt jämförbara. Kommittén rekommenderade därför att övervakningsåtgärderna skulle förbättras och angav samtidigt olika alternativ när det gäller riskhantering.

(13) Det är därför nödvändigt att förbättra nuvarande bekämpningssystem för vissa zoonotiska smittämnen, till att börja med för salmonella. Samtidigt kommer de bestämmelser i direktiv 92/117/EEG genom vilka ett system för övervakning och insamling av uppgifter infördes, att ersättas av bestämmelser i Europaparlamentets och rådets direktiv .../... av den ..... [om övervakning av zoonoser och zoonotiska smittämnen, om ändring av rådets beslut 90/424/EEG och om upphävande av rådets direktiv 92/117/EEG] [10].

[10] EGT L ...

(14) En princip bör fastslås om att bekämpningen bör omfatta hela livsmedelskedjan "från jord till bord".

(15) Bekämpningen bör i allmänhet regleras genom gemenskapens bestämmelser på områdena foder, djurhälsa och livsmedelshygien.

(16) För vissa livsmedelsburna zoonoser och zoonotiska smittämnen är det dock nödvändigt att fastställa särskilda krav för bekämpningen.

(17) Dessa särskilda krav bör grunda sig på de gemenskapsmål som satts upp för att minska förekomsten av livsmedelsburna zoonoser och zoonotiska smittämnen.

(18) Gemenskapens mål bör fastställas för livsmedelsburna zoonoser och zoonotiska smittämnen i olika djurpopulationer, och med särskilt beaktande av deras incidens och epidemiologiska utveckling i djurpopulationer och befolkningsgrupper, deras skadlighet för människors hälsa, deras ekonomiska konsekvenser för hälso- och sjukvården samt livsmedelsföretagen, samt förekomsten av lämpliga åtgärder för att sänka deras prevalens. Vid behov kan gemenskapsmål också fastställas för andra delar av livsmedelskedjan.

(19) För att ovannämnda gemenskapsmål skall kunna uppnås i god tid bör medlemsstaterna införa särskilda nationella bekämpningsprogram som skall godkännas av gemenskapen.

(20) Huvudansvaret för livsmedelssäkerheten bör ligga på de personer som driver företagen. Medlemsstaterna bör därför främja utvecklingen av bekämpningsprogram som omfattar hela sektorer.

(21) Det är möjligt att medlemsstaterna och företagen vill använda sig av särskilda bekämpningsmetoder i sina program. Vissa metoder kanske dock inte kan godtas särskilt om de försvårar uppfyllelsen av gemenskapens mål i allmänhet, har en negativ inverkan på nödvändiga testsystem eller skapar potentiella risker för folkhälsan. Lämpliga förfaranden bör därför fastställas som gör det möjligt för kommissionen att besluta att vissa bekämpningsmetoder inte får användas inom bekämpningsprogrammen.

(22) Det är också möjligt att det finns eller kommer att tas fram bekämpningsmetoder som i sig själva inte omfattas av några gemenskapsbestämmelser om produktgodkännande, men som skulle kunna bidra till att målen för att minska förekomsten av vissa livsmedelsburna zoonoser och zoonotiska smittämnen lättare uppfylls. Kommissionen bör därför ha befogenhet att godkänna användning av sådana metoder på gemenskapsnivå.

(23) Det är nödvändigt att se till att återbesättningen av djur görs från flockar eller besättningar som har kontrollerats enligt bestämmelserna i denna förordning. Testresultaten från ett pågående särskilt bekämpningsprogram bör meddelas den som köper djur. Bestämmelserna om handel inom gemenskapen och om import från tredje land, särskilt när det gäller sändningar av levande djur och kläckägg, bör därför kompletteras med särskilda krav. Motsvarande ändringar bör också göras i rådets direktiv 64/432/EEG, rådets direktiv 72/462/EEG av den 12 december 1972 om hälsoproblem och problem som rör veterinärbesiktning vid import från tredje land av nötkreatur, får och getter, svin och färskt kött eller köttprodukter [11] och rådets direktiv 90/539/EEG av den 15 oktober 1990 om djurhälsovillkor för handel inom gemenskapen med och för import från tredje land av fjäderfä och kläckningsägg [12].

[11] EGT L 302, 31.12.1972, s. 28. Direktivet senast ändrat genom förordning (EG) nr 1452/2001 (EGT L 198, 21.7.2001, s. 11).

[12] EGT L 303, 31.10.1990, s. 6. Direktivet senast ändrat genom kommissionens beslut 2001/867/EG (EGT L 323, 7.12.2001, s. 29).

(24) Vad gäller bekämpningen av salmonella tyder de flesta föreliggande uppgifter på att fjäderfäprodukter utgör en viktig källa till salmonella hos människor. Bekämpningsåtgärder bör därför tillämpas vid denna typ av produktion, vilket betyder att de åtgärder som inleddes under direktiv 92/117/EEG bör utvidgas. Vad gäller produktionen av konsumtionsägg är det av betydelse att särskilda åtgärder vidtas avseende utsläppande på marknaden av produkter från flockar som vid provtagning inte befunnits fria från salmonella. Vad gäller kött från fjäderfä är målet att det kött som släpps ut på marknaden med rimlig säkerhet är fritt från salmonella. Livsmedelsföretagarna behöver en övergångsperiod för att anpassa sig till de planerade åtgärderna, som i sin tur kan utvidgas, bl.a. med hänsyn till den vetenskapliga riskbedömningen. Likvärdiga program för bekämpning av zoonoser bör även genomföras i tredje land som exporterar till gemenskapen samtidigt som åtgärder vidtas i gemenskapen .

(25) Det är lämpligt att utse nationella referenslaboratorier och referenslaboratorier i gemenskapens regi för att ge råd och praktisk hjälp i frågor som omfattas av denna förordning.

(26) För att säkerställa att denna förordning tillämpas på ett enhetligt sätt bör bestämmelser fastställas om genomförandet av kontroller och inspektioner i gemenskapens regi i enlighet med gemenskapslagstiftning på området. .

(27) Det bör fastställas ändamålsenliga förfaranden för att ändra vissa bestämmelser i denna förordning till följd av den vetenskapliga och tekniska utvecklingen och för att anta tillämpningsföreskrifter och övergångsbestämmelser.

(28) I enlighet med proportionalitetsprincipen är det, för att man skall kunna uppnå det grundläggande målet om att skydda folkhälsan, nödvändigt och lämpligt att fastställa bestämmelser om bekämpning av salmonella och andra livsmedelsburna zoonoser och zoonotiska smittämnen av betydelse på gemenskapsnivå. Den här förordningen går inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål i enlighet med vad som står i artikel 5 tredje stycket i fördraget.

(29) De åtgärder som krävs för att tillämpa denna förordning bör antas i enlighet med rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter [13].

[13] EGT L 184, 17.7.1999, s. 23.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Kapitel I Inledande bestämmelser

Artikel 1 Syfte och tillämpningsområde

1. Genom denna förordning fastställs ändamålsenliga och effektiva åtgärder för att bekämpa specificerade livsmedelsburna zoonotiska smittämnen i syfte att minska deras förekomst och minska de risker de medför för folkhälsan.

2. Förordningen omfattar följande:

a) Fastställande av mål för att minska förekomsten av specificerade livsmedelsburna zoonoser i djurpopulationer, särskilt i det animaliska primärproduktionsledet, men också vid behov i andra led i livsmedelskedjan, dock inte primärproduktion för privat enskilt bruk.

b) Godkännande av särskilda bekämpningsprogram som utarbetats av medlemsstaterna och av personer som driver livsmedelsföretag.

c) Antagande av särskilda bestämmelser om vissa bekämpningsmetoder som används för att minska förekomsten av livsmedelsburna zoonoser och zoonotiska smittämnen.

d) Antagande av bestämmelser om handeln inom gemenskapen med vissa djur och om import från tredje land av sådana djur och produkter därav.

Artikel 2 Definitioner

I denna förordning skall definitionerna i artiklarna 2 och 3 i förordning (EG) nr 178/2002 och i artikel 2 a och b i direktiv .../.../EG [om övervakning av zoonoser och zoonotiska smittämnen, om ändring av rådets beslut 90/424/EEG och om upphävande av rådets direktiv 92/117/EEG] gälla.

Följande definitioner skall även gälla:

a) förekomst: antalet fall då en epidemiologisk enhet inom en population visat positiv reaktion vid test avseende en viss zoonos eller ett visst zoonotiskt smittämne under en fastställd tidsperiod,

b) besättning: ett djur eller en grupp djur enligt definitionen i artikel 2.2 a i direktiv 64/432/EEG,

c) flock: ett djur eller en grupp djur enligt definitionen i artikel 2.7 i direktiv 90/539/EEG.

Artikel 3 Behöriga myndigheter

1. Varje medlemsstat skall utse en eller flera behöriga myndigheter som skall ansvara för tillämpningen av denna förordning. Varje medlemsstat skall utse en av dessa myndigheter till att ha ansvaret för förbindelserna med kommissionen.

2. De behöriga myndigheterna skall särskilt ansvara för följande:

a) Utarbeta sådana program som föreskrivs i artikel 5.1 och nödvändiga ändringar av programmen, särskilt mot bakgrund av de uppgifter och resultat som erhålls.

b) Samla in alla nödvändiga uppgifter för att utvärdera de metoder som används och resultaten från de nationella bekämpningsprogram som föreskrivs i artikel 5, samt senast den 31 maj varje år till kommissionen och till Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet överlämna uppgifterna och resultaten från det föregående året, inbegripet resultatet från eventuella undersökningar, med beaktande av de bestämmelser som antagits enligt artikel 9.1 i direktiv .../.../EG [om övervakning av zoonoser och zoonotiska smittämnen, om ändring av rådets beslut 90/424/EEG och om upphävande av rådets direktiv 92/117/EEG].

c) Göra regelbundna kontroller på foder- och livsmedelsföretagen för att bedöma om bestämmelserna i denna förordning efterlevs.

Kapitel II Gemenskapens mål

Artikel 4 Gemenskapens mål för att minska förekomsten av livsmedelsburna zoonoser och zoonotiska smittämnen

1. Gemenskapsmål skall fastställas för att minska förekomsten av de livsmedelsburna zoonoser och zoonotiska smittämnen som förtecknas i kolumn 1 i bilaga I inom de djurpopulationer som förtecknas i kolumn 2 i samma bilaga. Då detta sker skall följande beaktas:

a) De erfarenheter som gjorts vid tillämpningen av gällande nationell lagstiftning.

b) Uppgifter som överlämnats till kommissionen och till Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet i enlighet med gällande gemenskapsbestämmelser, särskilt i samband med de rapporter som föreskrivs i artikel 9.1 i direktiv .../.../EG [om övervakning av zoonoser och zoonotiska smittämnen, om ändring av rådets beslut 90/424/EEG och om upphävande av rådets direktiv 92/117/EEG].

c) Följande kriterier: i) Förekomst i befolkningsgrupper och djurpopulationer, foder och livsmedel.

ii) Skadlighet för människans hälsa.

iii) Ekonomiska konsekvenser för hälso- och sjukvården samt livsmedelsföretagen.

iv) Epidemiologisk utveckling i befolkningsgrupper och djurpopulationer, foder och livsmedel.

v) Förslag till riskhanteringsalternativ för det led som gemenskapens mål avser.

vi) Produktionssystem och produktionsmetoder.

Gemenskapsmål får fastställas för övriga led i livsmedelskedjan i enlighet med förfarandet i artikel 14.2.

2. Gemenskapens mål skall innehålla minst följande uppgifter: .

a) Ett tal som anger antingen

i) den högsta procentuella andel epidemiologiska enheter som får visa positiv reaktion, eller

ii) den lägsta procentuella andel med vilken ett antal positiva epidemiologiska enheter skall reduceras.

b) Tidsfrist inom vilken gemenskapsmålet skall uppnås.

c) Definition av de epidemiologiska enheter som avses i punkt a i.

d) Fastställande av de testförfaranden som är nödvändiga för att kontrollera om gemenskapsmålet har uppnåtts.

3. Gemenskapens mål skall första gången fastställas före de respektive datum som anges i kolumn 4 i bilaga I.

Målen och eventuella ändringar av dessa skall antas enligt förfarandet i artikel 14.2 och efter samråd med Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet.

4. Utan att det påverkar tillämpningen av gemenskapens bestämmelser om foder, djurhälsa och livsmedelshygien skall åtgärderna för att minska förekomsten av de livsmedelsburna zoonoser och zoonotiska smittämnen som förtecknas i bilaga I genomföras enligt bestämmelserna i denna förordning och enligt bestämmelser som antas med stöd av denna förordning.

Kapitel III Bekämpningsprogram

Artikel 5 Nationella bekämpningsprogram

1. Medlemsstaterna skall fastställa nationella bekämpningsprogram för alla livsmedelsburna zoonoser och zoonotiska smittämnen som förtecknas i bilaga I och därvid ta särskild hänsyn till de gemenskapsmål som föreskrivs i artikel 4, den geografiska spridningen av olika zoonoser i respektive stat samt de ekonomiska konsekvenser för primärproducenter och personer som driver foder- och livsmedelsföretag som följer av en effektiv bekämpning.

2. De nationella bekämpningsprogrammen skall vara permanenta och omfatta en sammanhängande tidsperiod på minst tre år.

3. De nationella bekämpningsprogrammen skall

a) göra det möjligt att påvisa livsmedelsburna zoonoser och zoonotiska smittämnen enligt de allmänna kraven och minimikraven för provtagning i del B i bilaga II,

b) fastställa de skyldigheter som åligger de behöriga myndigheterna och personer som driver foder- och livsmedelsföretag, särskilt när det gäller de bekämpningsprogram som avses i artikel 7,

c) ange vilka bekämpningsåtgärder som skall vidtas då livsmedelsburna zoonoser eller zoonotiska smittämnen har påvisats, särskilt sådana åtgärder som syftar till att skydda människors hälsa, inklusive åtminstone tillämpning av de särskilda kraven i bilaga II,

d) göra det möjligt att utvärdera förbättringar som skett till följd av bestämmelserna i programmen samt se över dessa program, särskilt mot bakgrund av de livsmedelsburna zoonoser och zoonotiska smittämnen som påvisas.

4. De nationella bekämpningsprogrammen skall omfatta minst följande led i livsmedelskedjan:

a) Foderproduktion

b) Animalisk primärproduktion

c) Bearbetning och beredning av livsmedel av animaliskt ursprung

5. Som en del av de officiella kontroller som fastställs i del A punkt 1.6 i bilaga II, skall nationella bekämpningsprogram, där så är relevant, innehålla bestämmelser för provtagning samt kriterier för att bedöma resultaten av denna provtagning för att testa djur och kläckägg som skall transporteras inom det nationella territoriet.

6. Medlemsstaterna skall, inom sex månader efter fastställandet av gemenskapsmålen i artikel 4, lämna in sina nationella bekämpningsprogram till kommissionen och samtidigt ange vilka åtgärder som skall genomföras.

Artikel 6 Godkännande av de nationella bekämpningsprogrammen

1. Kommissionen skall, inom sex månader från det att en medlemsstat meddelat ett nationellt bekämpningsprogram, fastställa om det är förenligt med de relevanta bestämmelserna, inbegripet särskilt bestämmelserna i denna förordning. Kommissionen får uppmana medlemsstaterna att ändra eller komplettera sina program så att de blir förenliga med gemenskapslagstiftningen. När kommissionen har fastställt de nationella bekämpningsprogrammens förenlighet, skall de godkännas enligt förfarandet i artikel 14.2.

2. Ändringar av ett nationellt bekämpningsprogram som tidigare godkänts enligt punkt 1 får godkännas enligt förfarandet i artikel 14.2 för att ta hänsyn till ändrade förhållanden i den berörda medlemsstaten, särskilt mot bakgrund av de resultat som avses i artikel 5.3 d.

3. I fall där kommissionen har begärt in ytterligare uppgifter från en medlemsstat skall den tidsfrist på sex månader som anges i punkt 1 förlängas till dess att uppgifterna har lämnats in.

Artikel 7 Bekämpningsprogram ledda av personer som driver foder- och livsmedelsföretag

1. Medlemsstaterna skall uppmana personer som driver foder- och livsmedelsföretag eller organisationer som företräder sådana personer, att införa ett eller flera bekämpningsprogram, som i möjligaste mån skall omfatta samtliga led i produktions-, bearbetnings- och distributionskedjan.

Bekämpningsprogrammen skall omfatta åtminstone foderproduktion och animalisk primärproduktion.

2. Personer som driver foder- och livsmedelsföretag eller organisationer som företräder dessa skall lämna in sina bekämpningsprogram samt alla eventuella ändringar av dessa för godkännande till den behöriga myndigheten i den medlemsstat där de verkar. Om den animaliska primärproduktionen sker i olika medlemsstater, skall programmen godkännas för varje särskild medlemsstat för sig.

3. Den behöriga myndigheten får endast godkänna de bekämpningsprogram som lämnats in enligt punkt 2 om den efter ett kontrollbesök bedömer att bekämpningsprogrammen uppfyller minimikraven i bilaga II, när dessa krav är tillämpliga, och målen i det berörda nationella bekämpningsprogrammet.

4. Medlemsstaterna skall föra uppdaterade förteckningar över godkända bekämpningsprogram som leds av personer som driver foder- och livsmedelsföretag eller av organisationer som företräder dessa.

Dessa förteckningar skall på begäran ställas till kommissionens förfogande.

5. Personer som driver foder- och livsmedelsföretag eller organisationer som företräder dessa skall regelbundet informera de behöriga myndigheterna om resultaten av bekämpningsprogrammen.

Kapitel IV Bekämpningsmetoder

Artikel 8 Särskilda bekämpningsmetoder

1. På initiativ av kommissionen eller på begäran av en medlemsstat och efter samråd med Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet får följande antas i enlighet med förfarandet i artikel 14.2:

a) Beslut att särskilda bekämpningsmetoder får eller skall tillämpas för att minska förekomsten av livsmedelsburna zoonoser och zoonotiska smittämnen vid animalisk primärproduktion eller i andra led i livsmedelskedjan.

b) Bestämmelser rörande villkor för användning av de bekämpningsmetoder som avses i a.

c) Närmare bestämmelser om nödvändiga dokument och förfaranden samt minimikrav för de bekämpningsmetoder som avses i a.

d) Beslut att vissa särskilda bekämpningsmetoder inte får användas inom bekämpningsprogrammen.

2. Bestämmelserna i punkt 1 a-c skall inte gälla bekämpningsmetoder där ämnen eller tekniker används som omfattas av annan gemenskapslagstiftning om foder, livsmedelstillsatser och veterinärmedicinska läkemedel.

Kapitel V Handel

Artikel 9 Handel inom gemenskapen

1. Senast från och med de datum som anges i kolumn 5 i bilaga I skall ursprungsflockar eller ursprungsbesättningar av de arter som förtecknas i kolumn 2 testas med avseende på de livsmedelsburna zoonoser och zoonotiska smittämnen som förtecknas i kolumn 1 innan några levande djur eller kläckägg får sändas iväg från det ursprungliga livsmedelsföretaget. Datum för testet och testresultatet skall anges i hälsointygen.

2. Den medlemsstat som är mottagare av en sändning får, i enlighet med förfarandet i artikel 14.2, under en övergångsperiod bemyndigas att kräva att de berörda hälsointygen för sändningar av djur och kläckägg som omfattas av provtagning i avsändningsmedlemsstaten, uppfyller samma villkor avseende provtagning som de som gäller enligt den mottagande medlemsstatens nationella bekämpningsprogram för sändningar av djur och kläckägg inom den mottagande medlemsstaten.

Bemyndigandet får återkallas i enlighet med samma förfarande.

3. Särskilda bestämmelser beträffande medlemsstaternas fastställande av de villkor som avses i artikel 5.5 och i punkt 2, får fastställas i enlighet med förfarandet i artikel 14.2.

Artikel 10 Import från tredje land

1. Från och med de datum som anges i kolumn 5 i bilaga I måste ett tredje land för att få upptas eller kvarstå i de förteckningar, för berörd art eller kategori, i gemenskapslagstiftningen över tredje länder från vilka medlemsstaterna får importera de djur eller kläckägg som omfattas av denna förordning, lämna in ett officiellt bekämpningsprogram till kommissionen som är likvärdigt med de program som avses i artikel 5. I programmet skall finnas uppgifter om vilka garantier som det tredje landet kan ge i fråga om inspektioner och kontroller för att påvisa livsmedelsburna zoonoser och zoonotiska smittämnen. Dessa garantier skall vara minst likvärdiga med dem som föreskrivs i denna förordning.

Kommissionens kontor för livsmedels- och veterinärfrågor skall övervaka att bekämpningsprogrammen i dessa tredje länder är likvärdiga.

2. De program som lämnas in enligt punkt 1 skall godkännas i enlighet med förfarandet i artikel 14.2, under förutsättning att det kan visas objektivt att de garantier som beskrivs i programmet är likvärdiga med de tillämpliga krav som gäller enligt gemenskapens bestämmelser. Alternativa garantier till dem som föreskrivs i denna förordning kan tillåtas enligt samma förfarande, under förutsättning att de inte är mer gynnsamma än de som tillämpas på handeln inom gemenskapen.

3. För de tredje länder med vilka ett regelbundet handelsutbyte har upprättats skall bestämmelserna i artikel 5.7 och artikel 6.1 och 6.3 om tidsfrister för inlämnande och godkännande av nationella bekämpningsprogram gälla. För de tredje länder som håller på att upprätta eller återuppta ett handelsutbyte skall tidsfristerna i artikel 6 gälla.

4. Ursprungsflockar och ursprungsbesättningar av de arter som förtecknas i kolumn 2 i bilaga I skall testas med avseende på de livsmedelsburna zoonoser och zoonotiska smittämnen som förtecknas i kolumn 1 i bilaga I innan några levande djur eller kläckägg får sändas iväg från det ursprungliga livsmedelsföretaget. Datum för testet och testresultatet skall anges i importlicenserna, och de förlagor som föreskrivs i gemenskapslagstiftningen skall ändras i enlighet därmed.

5. Den medlemsstat som är slutlig mottagare av en sändning får, i enlighet med förfarandet i artikel 14.2, under en övergångsperiod bemyndigas att kräva att de berörda hälsointygen för sändningar av djur och kläckägg som omfattas av provtagning i avsändningsmedlemsstaten, uppfyller samma villkor avseende provtagning som de som gäller enligt den mottagande medlemsstatens nationella bekämpningsprogram för sändningar av djur och kläckägg inom den mottagande medlemsstaten.

Bemyndigandet får återkallas i enlighet med samma förfarande.

6. För att ett tredje land skall få upptas eller kvarstå i de förteckningar, för berörd kategori av produkter, i gemenskapslagstiftningen över tredje länder från vilka medlemsstaterna får importera de produkter som omfattas av denna förordning, måste landet i fråga lämna garantier till kommissionen som är likvärdiga med dem som föreskrivs i denna förordning.

Kapitel VI Laboratorier

Artikel 11 Referenslaboratorier

1. Referenslaboratorier för gemenskapen för analys och testning avseende de livsmedelsburna zoonoser och zoonotiska smittämnen som förtecknas i kolumn 1 i bilaga I skall utses i enlighet med förfarandet i artikel 14.2.

2. Ansvarsområden och uppgifter för gemenskapens referenslaboratorier, särskilt när det gäller samordningen av laboratoriernas verksamhet med de nationella referenslaboratoriernas verksamhet, skall fastställas i enlighet med förfarandet i artikel 14.2.

3. Medlemsstaterna skall utse nationella referenslaboratorier för de zoonoser och livsmedelsburna zoonotiska smittämnen som anges i kolumn 1 i bilaga I. Namn och adress för dessa laboratorier skall meddelas kommissionen.

4. Vissa ansvarsområden och uppgifter för de nationella referenslaboratorierna, särskilt när det gäller samordningen av laboratoriernas verksamhet med verksamheten på medlemsstaternas laboratorier, får fastställas i enlighet med förfarandet i artikel 14.2.

Artikel 12 Godkännande av laboratorier, kvalitetskrav och godkända testmetoder

1. Laboratorier som deltar i de bekämpningsprogram som avses i artiklarna 5 och 7 och som utför testning av prov med avseende på de livsmedelsburna zoonoser och zoonotiska smittämnen som avses i kolumn 1 i bilaga I skall godkännas av den behöriga myndigheten.

2. Medlemsstaterna skall se till att de laboratorier som avses i punkt 1 senast den 1 januari 2005 använder sig av kvalitetssäkringssystem som uppfyller kraven i den gällande EN ISO-standarden.

Laboratorierna skall regelbundet delta i provningsjämförelser som organiseras eller samordnas av det nationella referenslaboratoriet.

3. Test som avser de zoonoser och livsmedelsburna zoonotiska smittämnen som anges i kolumn 1 i bilaga I skall utföras med de metoder och protokoll som rekommenderats av internationella standardiseringsorgan som referensmetoder.

Alternativa metoder får användas om de har validerats i enlighet med internationellt erkända bestämmelser och ger likvärdiga resultat som de som uppnås genom referensmetoden i första stycket.

Vid behov får andra testmetoder godkännas i enlighet med förfarandet i artikel 14.2.

Kapitel VII Genomförande

Artikel 13 Ändring av bilagorna, genomförande- och övergångsbestämmelser

Bilagorna får ändras och lämpliga övergångs- eller genomförandebestämmelser, inbegripet de nödvändiga ändringarna i hälsointygen, får antas i enlighet med förfarandet i artikel 14.2.

Kommissionen skall rådfråga Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet i samtliga frågor som skulle kunna ha betydande inverkan på folkhälsan.

Artikel 14 Kommitté

1. Kommissionen skall biträdas av Ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa som inrättats genom artikel 58 i förordning (EG) nr 178/2002.

2. När hänvisning görs till denna artikel skall artiklarna 5 och 7 i beslut 1999/468/EG tillämpas, i enlighet med artikel 8 i det beslutet.

Den period som föreskrivs i artikel 5.6 i beslut 1999/468/EG skall vara tre månader.

Kapitel VIII Allmänna bestämmelser och slutbestämmelser

Artikel 15 Gemenskapskontroller

1. För att säkerställa en enhetlig tillämpning av bestämmelserna i denna förordning och av bestämmelser som antas i enlighet med denna förordning samt av alla typer av skyddsåtgärder, skall experter från kommissionen utföra kontroller på plats i medlemsstaterna och i tredje land.

Sådana kontroller skall genomföras i samarbete med de behöriga myndigheterna i den berörda medlemsstaten och medlemsstaten skall ge all nödvändig hjälp till kommissionens experter för att de skall kunna utföra sina uppgifter.

Kommissionen skall underrätta den behöriga myndigheten i den berörda medlemsstaten om resultatet av de genomförda kontrollerna.

2. Närmare bestämmelser för tillämpningen av denna artikel, särskilt vad gäller samarbetet med de behöriga myndigheterna i medlemsstaterna, skall fastställas i enlighet med förfarandet i artikel 14.2.

Artikel 16 Ikraftträdande

Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

Den skall tillämpas från och med den 1 januari 2003.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den

På Europaparlamentets vägnar På rådets vägnar

Ordförande Ordförande

BILAGA I

Specificerade livsmedelsburna zoonoser och zoonotiska smittämnen för vilka gemenskapen enligt artikel 4 skall fastställa mål för minskning av förekomst

>Plats för tabell>

a) Serotyper definieras när gemenskapsmålet har fastställts.

b) Datumet gäller för en eller båda djurpopulationerna. Det kan efter samråd med Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet beslutas om ett successivt tillvägagångssätt.

-

-

-

-

-

BILAGA II

Bekämpning av de livsmedelsburna zoonoser och zoonotiska smittämnen som förtecknas i kolumn 1 i bilaga I

A. Allmänna krav beträffande de nationella bekämpningsprogrammen

Programmen skall vara utformade med hänsyn till vilken typ av zoonos och/eller zoonotiskt smittämne det rör sig om samt till den speciella situationen i medlemsstaten, och följande uppgifter skall framgå:

a) Programmets syfte med beaktande av hur allvarlig zoonosen i fråga är.

b) Ange följande:

1. Allmänt

1.1 Zoonosens förekomst i medlemsstaten med särskilt beaktande av de resultat som erhållits vid övervakning enligt artikel 4 i Europaparlamentets och rådets direktiv .../.../EG [om övervakning av zoonoser och zoonotiska smittämnen, om ändring av rådets beslut 90/424/EEG och om upphävande av rådets direktiv 92/117/EEG].

1.2 Det geografiska område eller, där så är tillämpligt, de epidemiologiska enheter, där programmet kommer att genomföras.

1.3 De berörda behöriga myndigheternas infrastruktur.

1.4 En förteckning över godkända laboratorier, där de prov som tagits inom programmet skall analyseras.

1.5 De metoder som används vid undersökning av livsmedelsburna zoonotiska smittämnen.

1.6 Officiella kontroller (inbegripet system för provtagning) av foder, flockar och/eller besättningar.

1.7 Officiella kontroller (inbegripet system för provtagning) i övriga led av livsmedelskedjan och på fodernivå.

1.8 Typ av åtgärder som de behöriga myndigheterna beslutar om beträffande djur eller produkter hos vilka livsmedelsburna zoonoser eller zoonotiska smittämnen har påvisats, i synnerhet för att skydda folkhälsan.

1.9 Tillämplig nationell lagstiftning.

2. Beträffande livsmedelsföretag som omfattas av programmet

2.1 Produktionsstruktur för arten i fråga samt för produkter av denna art.

2.2 Foderproduktionens struktur.

2.3 Lämpliga riktlinjer för god uppfödningssed eller andra riktlinjer (obligatoriska eller frivilliga) som åtminstone anger

- hygienåtgärder på jordbruksföretagen,

- åtgärder för att förhindra att infektioner kommer in via djur, foder, dricksvatten eller anställda på jordbruksföretaget,

- hygien vid transport av djur till och från jordbruksföretag.

2.4 Regelbundna veterinärkontroller på jordbruksföretagen.

2.5 Registrering av jordbruksföretag.

2.6 Journalföring på jordbruksföretagen.

2.7 Dokument som skall åtfölja djuren vid transport.

2.8 Andra lämpliga åtgärder för att garantera att djuren kan spåras.

c) Programmet skall uppfylla de minimikrav beträffande provtagning och provtagningsnivåer som fastställs i del B.

d) Programmet skall i tillämpliga fall uppfylla de särskilda krav som fastställs i del C-E.

B. Minimikrav beträffande provtagning

1. Efter godkännandet av det nationella bekämpningsprogram som avses i artikel 5 skall den person som driver livsmedelsföretag på egen bekostnad låta ta prov som sedan skall analyseras med avseende på de livsmedelsburna zoonoser och zoonotiska smittämnen som förtecknas i bilaga I. Då detta sker skall de miniminivåer för provtagning som anges nedan tillämpas.

>Plats för tabell>

a) Serotyper definieras när gemenskapsmålet har fastställts.

2. Förutom de uppgifter som samlas in skall också följande anges:

a) Datum och plats för provtagning.

b) Flockens eller besättningens identitet.

3. Immunologiska test får inte utföras om djuren har vaccinerats, såvida det inte är fastställt att vaccinet inte påverkar den testmetod som används.

C. Särskilda krav för avelsflockar av Gallus gallus

Om en undersökning enligt del B punkt 1 i tabellen visar att Salmonella enteritidis eller Salmonella typhimurium förekommer hos fjäderfä i en avelsflock av Gallus gallus, skall följande åtgärder vidtas:

Oruvade ägg från flocken skall destrueras eller vara avsedda för framställning av äggprodukter eller genomgå en likvärdig behandling för att garantera eliminering av Salmonella enteritidis och Salmonella typhimurium enligt förordning (EG) nr .../... [om livsmedelshygien].

Utan att det påverkar tillämpningen av kraven under del E, skall samtliga fåglar i flocken - inklusive daggamla kycklingar - avlivas eller destrueras för att så långt som möjligt minska risken för spridning av salmonella. Avlivningen skall ske enligt [avsnitt II kapitel IV punkt 11 i bilaga II] (de tillämpliga bestämmelserna) till Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr .../... av den ... [om fastställande av särskilda hygienregler för livsmedel av animaliskt ursprung] [14] och enligt [avsnitt I kapitel III punkt 5 i bilaga II] (de tillämpliga bestämmelserna) till Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr .../... [om fastställande av närmare bestämmelser för genomförandet av offentliga kontroller av produkter av animaliskt ursprung avsedda att användas som livsmedel] [15].

[14] EGT L ...

[15] EGT L ...

Om det på ett kläckeri finns kläckägg från flockar med bekräftad förekomst av Salmonella enteritidis eller Salmonella typhimurium skall dessa destrueras eller behandlas som kategori 3 material enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr .../... av den ... [om hälsobestämmelser för animaliska biprodukter som inte är avsedda att användas som livsmedel] [16].

[16] EGT L ...

D. Särskilda krav för kommersiella flockar av värphöns

Från och med den 1 januari 2008 skall ägg inte användas för direkt konsumtion (konsumtionsägg) såvida de inte kommer från kommersiella flockar av värphöns som underkastats testförfarandet i del B i tabellen och därefter befunnits vara icke-kontaminerade.

Ägg från flockar av okänd status som misstänks vara kontaminerade eller härstamma från kontaminerade flockar kan endast användas för framställning av äggprodukter eller underkastas en likvärdig behandling för att garantera att alla serotyper av salmonella av betydelse för folkhälsan elimineras i enlighet med förordning (EG) nr .../... [om livsmedelshygien].

Utan att det påverkar tillämpningen av kraven under del E, skall samtliga fåglar i flocken avlivas eller destrueras för att så långt som möjligt minska risken för spridning av zoonoser. Avlivningen skall ske enligt [avsnitt II kapitel IV punkt 11 i bilaga II] (de tillämpliga bestämmelserna) till Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr .../... av den ... [om fastställande av särskilda hygienregler för livsmedel av animaliskt ursprung] och enligt [avsnitt I kapitel III punkt 5 i bilaga II] (de tillämpliga bestämmelserna) till Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr .../... [om fastställande av närmare bestämmelser för genomförandet av offentliga kontroller av produkter av animaliskt ursprung avsedda att användas som livsmedel].

E. Särskilda krav för flockar av slaktkycklingar

Från och med den 1 januari 2009 skall följande kriterium gälla för utsläppande av färskt fjäderfäkött på marknaden, om det inte är avsett för industriell värmebehandling eller annan behandling för att eliminera salmonella i enlighet med förordning (EG) nr .../... [om livsmedelshygien]:

"Salmonella: ingen i 25 gram"

FINANSIERINGSÖVERSIKT FÖR RÄTTSAKT

Politikområde:Hälsa och konsumentskydd

Verksamheter: Veterinärfrågor, folkhälsa

Åtgärdens beteckning:

1. Förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om övervakning av zoonoser och zoonotiska smittämnen, om ändring av rådets beslut 90/424/EEG och om upphävande av rådets direktiv 92/117/EEG

2. Förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om bekämpning av salmonella och andra livsmedelsburna zoonotiska smittämnen och om ändring av rådets direktiv 64/432/EEG, 72/462/EEG och 90/539/EEG

1. BERÖRDA BUDGETPOSTER (nummer och beteckning)

B1-330 Program för utrotning och övervakning av djursjukdomar och för övervakning av det fysiska tillståndet hos djur som kan utgöra en risk för folkhälsan och som orsakas av en yttre faktor.

Detta kapitel täcker samordnade övervakningsprogram enligt artikel 6 i det ovannämnda förslaget till direktiv och särskilda åtgärder som enligt nationella bekämpningsprogram skall vidtas i medlemsstaterna enligt det ovannämnda förslaget till förordning. De finansiella bestämmelserna fastställs i det nya kapitlet om zoonoser i rådets beslut 90/424/EEG om utgifter inom veterinärområdet [17], ändrat enligt det ovannämnda förslaget till direktiv.

[17] EGT L 224, 18.8.1990. Beslutet senast ändrat genom rådets beslut 2001/12/EG, EGT L 3, 6.1.2001, s. 27.

B1-331 Andra åtgärder inom veterinärområdet, för djurens välbefinnande och folkhälsan.

Detta kapitel täcker finansieringen av gemenskapens referenslaboratorier.

2. ALLMÄNNA UPPGIFTER

2.1 Sammanlagda anslag för åtgärden (avsnitt B): 2,4 miljoner euro inom ramen för EG-fördraget

2.2 Tillämpningsperiod: 2003-

Det befintliga direktivet om zoonoser (92/117/EEG) ses över. Syftet är att öka övervakningen och bekämpningen av zoonoser i gemenskapen för att skydda folkhälsan. Kostnader härrör från

- verksamhet i gemenskapens referenslaboratorier

- medfinansiering av samordnade övervakningsprogram i gemenskapens regi

- medfinansiering av vissa fastställda bekämpningsåtgärder.

När det gäller finansieringen av särskilda bekämpningsåtgärder kommer gemenskapens finansiering att fortsätta på grundval av det aktuella bestämmelserna i direktiv 92/117/EEG. Se också 5.1.2 nedan.

Endast medfinansieringen av samordnade övervakningsprogram utgör en teknisk åtgärd som läggs till de åtgärder som redan fastställts enligt det befintliga rådsdirektivet 92/117/EEG och som finansieras enligt rådets beslut 90/424/EEG. Det årliga anslaget för denna åtgärd beräknas till 0,4 miljoner euro. Därför ingår finansieringen av denna nya åtgärd endast i den föreslagna budgeten för förslagen.

2.3 Flerårig total uppgiftsberäkning:

a) E Förfalloplan för åtagandebemyndiganden/betalningsbemyndiganden (finansiellt stöd) (se punkt 6.1.1 )

Miljoner euro(avrundat till tredje decimalen)

>Plats för tabell>

b) Tekniskt och administrativt stöd och stödutgifter (se punkt 6.1.2)

NEJ

>Plats för tabell>

>Plats för tabell>

c) Total budgetkonsekvens i form av personalutgifter och övriga administrativa utgifter (se punkterna 7.2 och 7.3)

>Plats för tabell>

>Plats för tabell>

Dessa anslag kommer kommissionens enheter att använda för den övergripande administration som behövs när förslagen skall genomföras. Administrationen innebär bland annat administrativt stöd för de program som skall läggas fram av medlemsstaterna och av icke-medlemsländer och som skall godkännas av kommissionen samt av övervakning/förvaltning av de (med)finansierade åtgärderna i medlemsstaterna.

2.4 Förenlighet med den ekonomiska planeringen och budgetplanen

x Förslaget är förenligt med gällande ekonomisk planering

g Förslaget kräver omfördelningar under den berörda rubriken i budgetplanen ette proposition,

i nödvändiga fall med stöd av bestämmelserna i det interinstitutionella avtalet.

2.5 Påverkan på inkomsterna

Nej

k Inkomsterna påverkas inte (gäller tekniska aspekter på genomförandet av en åtgärd)

ELLER

Inkomsterna påverkas enligt följande:

Obs.: den metod som använts för att beräkna påverkan på inkomsterna skall redovisas närmare på ett separat blad som bifogas denna finansieringsöversikt.

Miljoner euro (avrundat till första decimalen)

>Plats för tabell>

(Om flera budgetrubriker påverkas skall varje rubriks nummer anges i tabellen)

3. BUDGETTEKNISKA UPPGIFTER

>Plats för tabell>

* endast samordnade övervakningsprogram

4. RÄTTSLIG GRUND

Den rättsliga grunden för förslagen: artikel 152 i fördraget

Finansiellt instrument: rådets beslut 90/424/EEG av den 26 juni 1990 om utgifter inom veterinärområdet

5. BESKRIVNING AV ÅTGÄRDEN OCH SKÄL FÖR ÅTGÄRDEN

5.1 Behovet av gemenskapsåtgärder [18]

[18] Ytterligare upplysningar finns i den separata vägledningen.

5.1.1 Mål för åtgärden

Preliminärt: En omarbetning av den befintliga lagstiftningen om bekämpning av zoonoser (direktiv 92/117/EEG) förutsågs enligt artikel 15a i direktivet och i samband med denna omarbetning förutsågs en utökad kontroll av värphöns. Förslagen ingår i den åtgärdsplan som presenteras i vitboken om livsmedelssäkerhet som antogs av kommissionen den 12 januari 2000. Det är av stor betydelse att förslagen följer huvudprinciperna i vitboken, särskilt när det gäller att: garantera en hög livsmedelssäkerhet, införa bestämmelser om livsmedelssäkerhet som omfattar hela livsmedelskedjan från "jord till bord", grunda livsmedelspolitiken på riskanalyser, vilket även innebär att försiktighetsprincipen och andra legitima faktorer skall kunna tillämpas.

Det viktigaste målet är att öka skyddet av folkhälsan, framförallt genom att kraftigt minska antalet fall av salmonella hos människor, orsakade av livsmedel. Detta kommer att uppnås genom att minska förekomsten av salmonella hos de största djurgrupper där salmonella förekommer (avelsflockar av Gallus gallus, kommersiella flockar, kalkoner och avelsbesättningar av svin). Genom att minska förekomsten i djurpopulationer kommer koncentrationen i primära produkter och i senare led av livsmedelskedjan att minska.

Kostnaden för livsmedelsburen salmonella (effekten av sjukdomen hos människor) uppskattas till 560-2840 miljoner euro årligen. På grund av de mycket höga kostnader som zoonoser ger upphov till, inte bara för företagen utan också för samhället i stort, är det berättigat att offentligt finansiera åtgärder för att bekämpa sjukdomar eller infektioner. Behovet av gemenskapsdimensionen när det gäller finansiellt stöd är också tydligt. Finansiellt deltagande från gemenskapens sida är ett sätt att garantera att alla medlemsstater som drabbats av en viss sjukdom eller infektion samordnar sina ansträngningar, vilket innebär ett mycket effektivare sätt att minska eller eliminera hotet inom hela gemenskapen, samtidigt som man tillåter medlemsstaterna att fortsätta ta itu med de problem som är särskilt angelägna inom deras egna territorier. Om gemenskapen inte deltar kommer medlemsstaterna begripligt nog att ha en benägenhet att föredra att inrikta sig på sina egna prioriteringar. När det gäller finansieringen av vissa fastställda bekämpningsåtgärder kommer gemenskapens finansiering att fortsätta på grundval av de befintliga bestämmelserna i direktiv 92/117/EEG, som föreskrivs i förslagen.

Den enda nya åtgärden för gemenskapens medfinansiering i förslagen rör de samordnade övervakningsprogrammen, som är utgör en viktig faktor för att öka övervakningen och fastställa nominella värden för patogener (salmonella). Det kommer att utgöra ett första steg för att ställa upp eller se över målen för reduktion av patogener så som det krävs i förslagen.

5.1.2 Förhandsutvärdering

Som angetts ovan är offentlig finansiering av åtgärder för att bekämpa sjukdomar eller infektioner berättigade. Effektiviteten hos en medlemsstats program kan begränsas eller undermineras om det i andra medlemsstater fortfarande finns en hög infektionsfrekvens, antingen direkt genom att smitta sprids över gränserna eller indirekt på grund av ekonomiska svårigheter som ett resultat av ojämlika finansiella insatser från myndigheter och aktörer i olika stater. Dessutom är nationella prioriteringar av geografiska och historiska skäl inte de samma. Även om framstegen när det gäller att bekämpa sjukdomar eller infektioner har varit ojämna och alltför begränsade, har de åtgärder som vidtagits visat sig vara effektiva i många fall, något som visar att det är möjligt att åstadkomma avsevärda förbättringar om dessa åtgärder hanteras på ett riktigt sätt.

Den enda tekniska åtgärd som läggs till de åtgärder som redan fastställts enligt det befintliga rådsdirektivet 92/117/EEG och som finansieras enligt rådets beslut 90/424/EEG är medfinansieringen av de samordnade övervakningsprogrammen. Det årliga anslaget för denna nya åtgärd beräknas till 0,4 miljoner euro.

Beträffande finansieringen av vissa fastställa bekämpningsåtgärder kommer gemenskapens finansiering att fortsätta på grundval av de aktuella bestämmelserna i direktiv 92/117/EEG. Fler och fler medlemsstater kommer sannolikt att begära medfinansiering av sina planer. Finansieringen av planerna kommer att ske via budgeten och den årliga programplaneringen. En högsta gräns på 50% för medfinansiering av vissa åtgärder har fastställts i den föreslagna omarbetningen av kapitlet om zoonoser i det finansiella instrumentet (rådets beslut 90/424/EEG).

5.1.3 Åtgärder som vidtagits som följd av en efterhandsutvärdering

5.2 Planerad verksamhet och villkor för finansiering via budgeten

Tre områden:

- Gemenskapens referenslaboratorier: 100 % gemenskapsfinansiering av gemenskapens referenslaboratorier, något som redan fastställts i rådets beslut 90/424/EEG. De årliga tekniska arbetsprogrammen och beräknade kostnader skall fastställas innan kommissionen varje år antar ett beslut. Betalning sker till de behöriga myndigheterna i de berörda medlemsstaterna.

- Samordnade övervakningsprogram: 50 % gemenskapsfinansiering, enligt rådets beslut 90/424/EEG. Programmen skall fastställas i beslut från kommissionen.

- Vissa fastställda bekämpningsåtgärder: stödmottagare är jordbrukarna när på grund av risker för folkhälsan deras besättningar måste slaktas eller produkter som framställts från dessa besättningar måste förstöras enligt särskilda villkor. Finansiering av programmen skall ske enligt förfarandena i rådets beslut 90/424/EEG. De program som skall finansieras måste lämnas in av medlemsstaterna varje år. Kommissionens enheter gör en tekniska och ekonomisk utvärdering innan ett beslut antas av kommissionen. Betalning sker till de behöriga myndigheterna i medlemsstaterna. Högsta gränsen för medfinansiering är 50 %.

5.3 Genomförandebestämmelser

Förvaltningen av de godkända tekniska och finansiella åtgärderna skall skötas direkt av kommissionens personal. Betalning av åtgärderna sker enligt förfarandena i rådets beslut 90/424/EEG. Återbetalning av kostnader i medlemsstaterna sker genom betalning till de berörda myndigheterna. Se också 5.2 ovan.

6. BUDGETKONSEKVENSER

6.1 Totala budgetkonsekvenser för avsnitt B (för hela programperioden)

(Den beräkning som ligger till grund för nedanstående tabell skall redovisas genom uppdelningen i tabell 6.2 )

6.1.1 Finansiellt stöd EG i miljoner euro (avrundat till tredje decimalen)

Endast finansiering av nya åtgärder i förslagen, dvs. de samordnade övervakningsprogrammen ingår.

>Plats för tabell>

6.2. Kostnadsberäkning per åtgärd för avsnitt B (för hela programtiden) [19]

[19] Ytterligare upplysningar finns i den separata vägledningen.

Endast finansiering av nya åtgärder i förslagen , dvs. de samordnade övervakningsprogrammen ingår. Se räkneexemplet i bilagan.

EG i miljoner euro (avrundat till tredje decimalen)

>Plats för tabell>

Se bilagan för beräkningsmetod.

7. EFFEKTER PÅ PERSONALRESURSER OCH ADMINISTRATIVA UTGIFTER

7.1. Personalbehov för åtgärden

>Plats för tabell>

7.2 Total budgetkonsekvens av ytterligare personalbehov

>Plats för tabell>

Beloppen avser totala utgifter för 12 månader.

7.3 Övriga administrativa utgifter till följd av åtgärden

>Plats för tabell>

Beloppen avser totala utgifter för 12 månader.

(1) Ange vilken typ av kommitté samt vilken av de två kategorierna den tillhör.

I. Totalbelopp/år (7.2 + 7.3)

II. Varaktighet

III. Totalkostnad för åtgärden (I x II) // euro

år

euro

8. UPPFÖLJNING AOCH UTVÄRDERING

8.1 Metod för uppföljning

- Finansiering av gemenskapens referenslaboratorier: De årliga tekniska arbetsprogrammen och beräknade kostnader bedöms av kommissionens enheter och det berörda referenslaboratoriet. De revideras om så är nödvändigt innan ett kommissionen varje år antar ett beslut.

- Samordnade övervakningsprogram: Programmet fastställs genom ett beslut av kommissionen kommer att där så är möjligt att löpa under ett år. Det är högst sannolikt att myndigheterna i medlemsstaterna kommer att behöva utföra provtagning och undersökningar själva. Industrin får involveras.

- Medfinansiering av vissa fastställda bekämpningsåtgärder: Det finansiella bidraget kommer att införas som del i en nationell plan som läggs fram och godkänns av kommissionen. Finansiering av bekämpningsmetoderna sker enligt förfarandena i rådets beslut 90/424/EEG. Särskilt de nationella planerna som innehåller åtgärder för finansiering måste lämnas in varje år av medlemsstaterna. Kommissionens enheter utför en teknisk och ekonomisk bedömning innan ett beslut av kommissionen antas. Enligt bestämmelser i artikel 5.3 d i den föreslagna förordningen skall bekämpningsplanerna utvärderas. När målen för att minska antalet patogener har fastställts beslutar kommissionen inom vilken tidsram dessa mål skall vara uppfyllda.

För att granska hur de berörda nationella planerna genomförs fastställs i artikel 16 att kommissionen skall utföra kontroller på plats.

8.2 Planerad form och tidsplan för utvärderingar

För gemenskapens referenslaboratorier samt för de bekämpningsplaner som skall genomföras av medlemsstaterna skall en utvärdering göras varje år (se ovan). Dessutom skall EU:s kontor för livsmedel och veterinära frågor utföra kontroller på plats för att granska hur gemenskapens lagstiftning genomförs, inklusive de nationella planerna. Hur ofta dessa kontroller sker beror på vilken prioritet den berörda frågan har. Hittills har kontroller för större djursjukdomsbekämpningsprogram utförts regelbundet, upp till en gång per år. Dessutom har revisionskontroller utförts av den berörda enheten hos Generaldirektoratet för hälsa och konsumentskydd. Ett prioriteringssystem har fastställts. Ändringar görs om brister upptäcks.

9. BESTÄMMELSER OM BEDRÄGERIBEKÄMPNING

Se 8.1 och 8.2 ovan.

OLAF kan också ingripa på eget initiativ eller efter uppgifter från olika källor, särskilt de som nämns under 8.2 ovan.

BILAGA TILL FINANSIERINGSÖVERSIKTEN

Beräkningsmetod för de uppskattade kostnaderna:

1. Samordnade övervakningsprogram

I artikel 6 i förslaget till direktiv om övervakning av zoonoser fastställs möjligheten att införa samordnade övervakningsprogram. Genom dessa program kommer harmoniserade data att skapas som sedan kan användas som referens när målen för reduktion av patogener skall fastställas enligt förslaget till förordning om bekämpning av salmonella och andra livsmedelsburna zoonotiska smittämnen. Eftersom kommissionen skulle behöva anmoda medlemsstaterna att upprätta särskilda system för provtagning och testning, som eventuellt skulle skilja sig från förfarandena i de nationella övervakningssystemen, bedömdes det nödvändigt att gemenskapen skulle kunna finansiera dessa samordnade program.

Som exempel kan nämnas att för en enstaka undersökning av den exakta förekomsten av salmonella i fjäderfäpopulationen i de olika medlemsstaterna skulle man behöva testa ett representativt antal prov. På grundval av ca 35 000 prov inom EU och om man tar hänsyn till den beräknade kostnaden för ett bakteriologiskt salmonellatest, 24 euro, kan man uppskatta att finansieringen av en sådan undersökning skulle uppgå till 800 000 om året, varav gemenskapen skulle medfinansiera 50 %. Det förutses att sådana undersökningar skulle behövas varje år, i samband med att man fastställer mål för att reducera antalet patogener för särskilda kombinationer av patogener och produkter.