A4-0376/98

Resolution om utkast till rådets resolution om riktlinjer och åtgärder för att förebygga organiserad brottslighet genom utarbetandet av en bred strategi för bekämpning (7303/4/98 - 9986/98 - C4-0494/98)

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

- med beaktande av utkastet till rådets resolution (9986/98 - C4-0494/98),

- med beaktande av handlingsplanen för bekämpande av den organiserade brottsligheten (nedan kallad handlingsplanen) ((EGT C 251, 15.8.1997, s. 1.)),

- med beaktande av sin resolution om denna handlingsplan av den 20 november 1997 ((EGT C 371, 8.12.1997, s. 183.)),

- med beaktande av artiklarna B, F, artikel K 1.5 och K 1.7 till K 1.9, artikel K 3.2 och artikel K 6 i EU-fördraget,

- med beaktande av artiklarna 2, 6 och 29 i EU-fördraget i dess ändrade lydelse till följd av Amsterdamfördraget, där Europeiska unionens behörighet att förebygga och bekämpa den organiserade brottsligheten understryks framför allt i artikel 29 där detta nämns som en avgörande förutsättning för att gradvist bygga upp ett «område med frihet, säkerhet och rättvisa»,

- med beaktande av sin resolution av den 24 januari 1994 ((EGT C 20, 24.1.1994, s. 158.)) om allmänbrottslighet i storstäder och sambandet med organiserad brottslighet,

- med beaktande av sin resolution av den 6 oktober 1998 ((Protokollet av detta datum, del II.8.)) om kommissionens meddelande till rådet och parlamentet om en unionspolitik mot korruption,

- med beaktande av den offentliga utfrågningen den 9 oktober 1997 i utskottet för medborgerliga fri- och rättigheter och inrikesfrågor med företrädare för den italienska organisationen Libera som bekämpar maffian,

- med beaktande av betänkandet från utskottet för medborgerliga fri- och rättigheter och inrikesfrågor (A4-0376/98), och av följande skäl:

A. Rådet tar upp ett krav som Europaparlamentet med eftertryck ställde i sin ovannämnda resolution av den 20 november 1997 och som går ut på att det vid bekämpande av den organiserade brottsligheten i ökande grad gäller att också ta hänsyn till preventionsaspekten. Rådet gör nu ett försök att fylla detta tomrum i handlingsplanen.

B. På grund av den organiserade brottslighetens mångfasetterade verksamhet är det inte tillräckligt att begränsa motåtgärderna till enskilda insatser (exempelvis enbart repression) eller enskilda aspekter (exempelvis enbart narkotikabrottslighet), utan den organiserade brottsligheten måste motverkas på så bred front som möjligt, både när den redan finns och när den uppstår.

C. Kampen mot den organiserade brottsligheten måste vara gränsöverskridande, vilket nödvändiggör åtgärder på europeisk nivå, eftersom enbart nationella motåtgärder inte på långt när är tillräckliga.

D. Kampen mot den organiserade brottsligheten måste ske som en del av ett helhetskoncept, som är så omfattande och sammanhängande som möjligt, och som tar hänsyn till såväl förebyggande som repressiva aspekter. Därför skall utkastet inte konkurrera med eller rentav ersätta handlingsplanen, utan snarare förstärka den grundläggande inriktningen i denna.

E. Det är emellertid ytterst beklagligt att genomförandet av rekommendationerna i handlingsplanen går mycket trögt (hittills har endast rekommendationerna 1, 2, 3, 4, 5, 10, 11, 15, 19, 21 och 22 genomförts fullt ut) och i icke obetydlig utsträckning ligger efter tidsschemat. Måldatumen för ett komplett genomförande av rekommendationerna 6, 10, 11, 12, 14, 16, 17, 20 och 23 har under tiden redan passerats och inte respekterats (vid Europeiska rådets möte i Cardiff förlängdes endast tidsfristen för genomförandet av rekommendation 6 till slutet av 1998). Vad gäller rekommendationerna 7, 8, 13, 14, 18, 25, 26, 29 och 30 kan man redan nu förutse att de med största sannolikhet inte kommer att ha genomförts fullt ut vid utgången av 1998, den tidpunkt som anges i handlingsplanen.

F. Även om det bör göras en distinktion mellan den organiserade brottsligheten och den allmänna brottsligheten, finns det tydliga samband dem emellan, och dessa visar sig på många olika sätt.

G. Det finns en ökande oro för att viljan till snabba och effektiva motåtgärder på europeisk nivå uppenbarligen inte håller jämna steg med den hastighet med vilken den organiserade brottsligheten i Europa uppstår och breder ut sig. Därför utsätts enskilda medlemsstater - och därmed samtidigt Europeiska unionen själv - alltmer för risken att åtminstone inom vissa delområden genomsyras respektive infiltreras av den organiserade brottsligheten.

H. Utkastet kan endast betraktas som ett första försök att närma sig den ytterst sammansatta problematiken i fråga om förebyggandet och utgör enbart en utgångspunkt, men förvisso inte någon slutpunkt när det gäller att behandla frågor som rör förebyggandet.

I. Särskilt samhällsmedborgarnas bidrag till kampen mot den organiserade brottsligheten måste förstärkas. Åtgärder för att förebygga korruption är ytterst betydelsefulla - på grund av de särskilda risker för den demokratiska rättsstaten och marknadsekonomin som uppstår om den organiserade brottsligheten med hjälp av korruption lyckas göra intrång i den offentliga förvaltningen eller legal näringsverksamhet.

J. Förebyggande åtgärder mot den organiserade brottsligheten leder delvis till att den statliga politiken (när det gäller ingripanden) tidigareläggs, vilket också medför fara för en utbyggd statlig övervakning om man inte samtidigt skapar effektiva motvikter och begränsningar för ingripandena som i tillräcklig utsträckning säkerställer att privat- och familjeliv, bostäder och kommunikation respekteras.

K. Även förebyggande åtgärder - särskilt i den mån som tekniska och elektroniska metoder används - måste uppfylla kraven i Europeiska konventionen om de mänskliga rättigheterna och således stå i rimlig proportion med det mål som skall uppnås samt vara knutna till lämpliga och effektiva mekanismer för att förhindra missbruk (rättslig och parlamentarisk kontroll).

1. Parlamentet uppmanar rådet, kommissionen och medlemsstaterna att genomföra rekommendationerna i handlingsplanen i snabbare takt än hittills och att i alla de fall där måldatumen redan överskridits snarast skapa de förutsättningar som behövs för ett genomförande, dock senast inom ett år efter tidsfristens utgång,

2. välkomnar utkastet till resolution som utgör ett komplement till handlingsplanen och försöker förbättra kampen mot den organiserade brottsligheten med hjälp av förebyggande åtgärder; välkomnar det övergripande tillvägagångssättet och utkastets struktur, som påverkats av handlingsplanens uppbyggnad (riktlinjer och konkreta åtgärder); uppmanar rådet att som i handlingsplanen för varje riktlinje utarbeta en eller flera motsvarande åtgärder och att i varje enskilt fall klart fastställa behörighet och måldatum för genomförandet,

3. beklagar att utkastet innehåller få konkreta åtgärder; uppmanar därför rådet att komplettera utkastet i detta avseende och att därvid ange exakta krav, konkreta rekommendationer och direkta handlingsanvisningar samt att undvika rent beskrivande bekräftelser av vissa inställningar utan operativt uppdrag respektive förklaringar om att ha för avsikt att enbart granska någonting,

4. uppmanar rådet att involvera även kandidatländerna och (åtminstone) angränsande tredje länder i denna strategi för förebyggande av den organiserade brottsligheten, så att dessa gemensamt utarbetar ett konkret samarbetsprogram som åtminstone bör omfatta informationsutbyte, riktlinjer för gemensamma normer och metoder för förebyggande verksamhet, utbyte av rön och erfarenheter, forskning och alla lämpliga åtgärder som bidrar till att nå målet,

5. anser att det rättsliga samarbetet mellan medlemsstaterna när det gäller bekämpandet av den organiserade brottsligheten måste utvecklas parallellt med en gradvist ökande uppmärksamhet för respekten för rätten till försvar, vittnesskydd och bevarade individuella och processrättsliga garantier,

6. är övertygat om att det är viktigt att massmedia deltar på ett seriöst, objektivt och kontinuerligt sätt i arbetet med information och medvetandegörande om de faror den organiserade brottsligheten innebär för demokratin och rättsstaten, för friheten och för de mänskliga rättigheterna,

7. understryker framför allt vikten av att inleda utbildningsprogram i syfte att upptäcka bedrägerier, fastställa uppförandekodexar för utsatta yrken (särskilt de som omnämns i handlingsplanens rekommendation 12), utöka de finansiella institutionernas skyldighet att anmäla misstänkta transaktioner till yrkeskategorier vars verksamhet medför en avsevärd risk för penningtvätt, motverka möjligheten att från beskattning undandra utgifter i olagligt syfte såsom aktiv korruption, och uppmanar framför allt kommissionen att snabbt komma med idéer och förslag till frivilliga interna reformer,

8. betonar den särskilda betydelse som det civila samhället har vad gäller att förebygga brottslighet i allmänhet och uppmanar rådet och medlemsstaterna att ge fortlöpande stöd åt samhällsmedborgarna i dess många olika ansträngningar att ta sitt ansvar, exempelvis genom följande:

- målinriktade åtgärder på politikområdena sysselsättning, hälsa (med särskild hänsyn till narkotikaproblemet), socialfrågor, grundläggande utbildning och yrkesutbildning, kultur, ungdoms- och familjefrågor för att positivt påverka förutsättningarna för och orsakerna till brottslighet (minskning av faktorer som gynnar brottslighet och främjande av faktorer som hindrar brottslighet),

- främjande av en kreativ stadsplanering som främjar samlevnad och som ser till preventionsbehoven, vilket inbegriper utformning av stadsmiljön och främjande av ett byggnadssätt som gör att brottsligheten hålls på avstånd (försvårande av tillfällen att begå brott) samt korrigering i efterhand av försummelser i stadsplaneringen (slumområden, bostadsgetton) och ersättning av den nuvarande massuppsamlingen av flyktingar i oorganiserade och ofta utomhus belägna lokaler i tätorten, med inrättandet av organiserade läger med tillbörliga sanitetsinstallationer och säkerhetsanordningar, mathållning och så vidare,

- betoning av och kopplingen mellan nya förslag och rekommendation nr 9 i handlingsprogrammet, vilken avser användningen av de möjligheter som erbjuds genom strukturfonderna och Urban-programmet för att hindra att stora städer inom unionen blir en grogrund för den organiserade brottsligheten, samt att informationsutbytet om de projekt som har visat sig framgångsrika på detta område bör förbättras,

- avlägsnande av social oordning och förstärkning av relationerna i det sociala närområdet (främja bildandet av hyresgästföreningar, stimulera till kontakter mellan grannar), vilket även kan höja graden av informell social kontroll (grannsamverkan mot brott),

- förstärkning av gemenskapskänslan (främja frivilliga insatser för samhällspolitiska mål, förmedling av värderingar genom privata system för socialisation och integrering som familjer, daghem, skolor, kyrkor och föreningar för fritidsaktiviteter), förstärkning av självkänslan och den individuella samhörigheten med värderingar och mål som överensstämmer med samhällets samt viljan att också försvara dessa (civilkurage),

- integrering av marginaliserade grupper (minoriteternas delaktighet i den sociala och politiska dialogen, beviljande av rösträtt och valbarhet på kommunal nivå efter en viss tid av legal vistelse i landet enligt samma bestämmelser som de som gäller för gemenskapsmedborgare),

- främjande av inrättandet av organ med förebyggande verksamhet som mål på lokal och regional nivå (brottsförebyggande råd),

- omfattande information om brottsliga organisationers rätta ansikte för att minska mottagligheten för att passivt tolerera respektive aktivt stödja dem,

- främjande av och stöd till åtgärder och projekt för att öka respekten för lag och rätt, med särskild inriktning på initiativ från lokala myndigheter och samhällets organisationer och föreningar, initiativ som måste uppmuntras där den organiserade brottsligheten är mest utbredd eller risken för den är störst och banden mellan denna och den övriga brottsligheten är starkast,

- problem- och samhällsinriktat närpolisarbete som inte reagerar på problemen först när de uppkommit, utan försöker att på förhand identifiera och analysera problemen, som upplyser och ger råd åt medborgarna och på detta sätt underlättar att skapa ett förtroende mellan polisen och den bofasta befolkningen («en polis nära medborgarna»),

- förstärkning av medborgarnas vilja att vittna inför och samarbeta med polisen och rättsväsendet (exempelvis genom att skydda vittnen),

- stöd till dem i behov av det (exempelvis stöd till barn, ungdomar och familjer som riskerar att begå brott, inrättande av tillräckligt många behandlingsplatser för narkomaner),

- åtgärder för att minska sannolikheten för återfall bland brottslingar (undvikande av stigmatisering, särskilt vad gäller förstagångsbrottslingar; ökad tyngdpunkt på reaktionsformer som skall få brottslingen att ändra inriktning, exempelvis medling mellan gärningsman och offer, böter eller arbete till förmån för allmännyttiga inrättningar, kurser för social träning; förstärkta insatser för (re)socialisation av återfallsbrottslingar; socialpsykologisk handledning av interner; noggrann förberedelse inför frigivning och så vidare),

- inrättandet av program för hjälp till och behandling av brottsoffer,

- inrättande och/eller förbättring av preventiva åtgärder mot alla former av handel med barn och kvinnor,

- stark bekämpning av de faktorer som leder till att tiggeri utvecklas, särskilt bland barn (barn som putsar vindrutor vid trafikljus),

- avskaffande av nätverk för kvinnohandel, däribland även unga flickor, och illegal prostitution genom ett utvecklat samarbete även med ursprungsländerna,

9. uppmanar rådet att omforma insikten att öppenhet och kontroll är effektiva förebyggande åtgärder mot korruption och organiserad brottslighet till operativa åtgärder samt att stödja introduktionen av dessa båda principer i alla betydelsefulla beslutsprocesser inom förvaltning, näringsliv och politik som en allmän demokratisk princip,

10. uppmanar rådet och medlemsstaterna att prioritera projekt för förebyggande av brott vid reformen av strukturfonderna och andra regionala åtgärdsprogram,

11. uppdrar åt sin ordförande att vidarebefordra denna resolution till rådet, kommissionen och regeringarna och parlamenten i medlemsstaterna och kandidatländerna.