MOTIVERING

1.BAKGRUND TILL FÖRSLAGET

Evenemanget Europeisk kulturhuvudstad regleras av beslut nr 445/2014/EUnär det gäller kulturhuvudstäderna för åren 2020–2033. I bilagan till beslutet finns en kronologisk förteckning över när varje medlemsstat (två per år) eller ett kandidatland/en potentiell kandidat som deltar i programmet Kreativa Europa eller i efterföljande unionsprogram till stöd för kultur har rätt att stå som värd för evenemanget. Tävlingen om kulturhuvudstadstiteln startar sex år före det berörda kulturhuvudstadsåret genom att den relevanta myndigheten offentliggör en inbjudan att lämna in ansökningar.

Genom beslut (EU) 2017/1545 utvidgades evenemanget till städer i länder i Europeiska frihandelssammanslutningen som är parter i avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet och som deltar i programmet Kreativa Europa eller i efterföljande unionsprogram till stöd för kultur. Den kalender som fogats till beslut nr 445/2014/EU ersattes därför med den kalender som fogats till beslut (EU) 2017/1545.

De allmänna och särskilda målen för evenemanget Europeisk kulturhuvudstad beskrivs i artikel 2 i beslut nr 445/2014/EU. De är följande: värna om och främja kulturernas mångfald i Europa, främja kulturens bidrag till städernas långsiktiga utveckling, öka omfattningen och mångfalden av samt stärka den europeiska dimensionen i städernas kulturutbud, däribland genom samarbete över gränserna, bredda tillgången till och deltagandet i kulturlivet, stärka kultursektorns kapacitet och dess kopplingar till andra sektorer samt göra städerna mer kända internationellt via kultur.

Förverkligandet av dessa mål, som är kopplat till rörlighet, resor, anordnande av evenemang och allmänhetens deltagande, har allvarligt äventyrats av covid-19-pandemin, som fått stora konsekvenser för genomförandet och förberedelserna av de aktuella och kommande kulturhuvudstadsevenemangen.

I beslut nr 445/2014/EU möjliggörs inte den flexibilitet som krävs för att man ska kunna beakta dessa extraordinära omständigheter.

För att målen för evenemanget Europeisk kulturhuvudstad ska kunna uppnås under dessa omständigheter måste det göras ändringar av beslut nr 445/2014/EU. Dessa ändringar bör inte avvika från de ursprungliga principerna, reglerna eller förfarandena enligt beslutet, utan begränsas till vad som är absolut nödvändigt för att hantera denna situation utan motstycke.

De europeiska kulturhuvudstäder som drabbats värst är naturligtvis de städer som nu skulle ha genomfört sina kulturhuvudstadsår (de två kulturhuvudstäderna för år 2020) eller de städer som nu skulle ha intensifierat sina förberedelser för att vara redo i tid för nästa år (de tre kulturhuvudstäderna för år 2021). De två kulturhuvudstäderna för år 2022 och kulturhuvudstaden för år 2023 påverkas i mycket mindre utsträckning, eftersom de fortfarande har tillräckligt med tid för att ingående fundera över hur de ska justera sina program med hänsyn till olika scenarier med restriktioner i framtiden.

De båda kulturhuvudstäderna för år 2020 har varit tvungna att senarelägga eller ställa in alla evenemang sedan mars månad 2020 utan att veta när läget återigen kommer att bli normalt. I praktiken kan de inte genomföra sina kulturhuvudstadsår eller dra nytta av sitt goda förberedelsearbete. En eventuell förlängning av programmen för Europeiska kulturhuvudstadsåret 2020 till en viss tidpunkt under 2021 skulle kasta nytt ljus över verksamheten i de båda kulturhuvudstäderna för år 2020 under de första månaderna av 2021, även om det inte skulle kompensera de två städernas stora förluster. Det skulle också innebära att de under en längre tid kan stå i det rampljus som förknippas med Europeiska kulturhuvudstäder.

Covid-19-pandemin har också medfört stor osäkerhet på nästan alla områden som rör kulturhuvudstadsåret 2021 i fråga om otrygg framtida finansiering från offentliga och privata partner, ovisshet om säkerhetsregler som både påverkar medborgarnas deltagande och de typer av evenemang som kommer att tillåtas, resebegränsningar som minskar flödet av turister och möjligheterna till europeiska/internationella partnerskap. De förebyggande åtgärderna har lett till att förberedelserna hos de tre kulturhuvudstäderna för år 2021 avstannade vid den kritiska punkt då de under normala förhållanden annars skulle ha intensifierat sina ansträngningar. De grupper som ansvarar för genomförandet har varit isolerade under några månader samtidigt som det är osäkert om potentiella avtalsparter kan överleva ekonomiskt. En senareläggning av kulturhuvudstadsåret för de tre kulturhuvudstäderna för år 2021 till en viss tidpunkt under 2022 eller 2023 rekommenderas därför.

Till följd av Förenade kungarikets utträde ur unionen återstår det bara en europeisk kulturhuvudstad för år 2023 i kalendern. En mer balanserad lösning skulle vara att senarelägga evenemangen för två av de tre kulturhuvudstäderna för år 2021 till år 2023, vilket innebär tre kulturhuvudstäder under 2022 och tre kulturhuvudstäder under 2023. Genom en sådan balanserad lösning skulle evenemanget Europeisk kulturhuvudstad synliggöras i största möjliga utsträckning.

För att göra en anpassning till omständigheterna enligt beskrivningen ovan och ge de två kulturhuvudstäderna för år 2020 möjlighet att förlänga sina kulturprogram till en viss tidpunkt under 2021 samt senarelägga kulturhuvudstadsåren för 2021 års värdländer krävs det en ändring av beslut nr 445/2014/EU.

2.RÄTTSLIG GRUND, SUBSIDIARITETSPRINCIPEN OCH PROPORTIONALITETSPRINCIPEN

•Rättslig grund

Genom detta förslag ändras beslut nr 445/2014/EU om inrättande av en unionsinsats för evenemanget Europeisk kulturhuvudstad för åren 2020–2033. Det baseras därför på samma rättsliga grund, dvs. artikel 167.5 i EUF-fördraget.

•Subsidiaritetsprincipen (för icke-exklusiv befogenhet)

Eftersom beslut nr 445/2014/EU är en unionsrättsakt kan den endast ändras genom en motsvarande rättsakt. Medlemsstaterna kan inte agera på egen hand.

•Proportionalitetsprincipen