KOMMISSIONENS RAPPORT TILL RÅDET, EUROPAPARLAMENTET, EKONOMISKA OCH SOCIALA KOMMITTÉN OCH REGIONKOMMITTÉN - Att skapa ett företagarvänligt Europa Europeiska unionens verksamhet för små och medelstora företag

INNEHÅLLSFÖRTECKNING

SAMMANFATTNING

ÖVERSIKTSTABELL ÖVER STÖDEN TILL SMÅ OCH MEDELSTORA

FÖRETAG

INLEDNING

Rapportens syfte och utformning

Definition av små och medelstora företag

KAPITEL I: FÖRBÄTTRING AV RAMVILLKOREN FÖR SMÅ OCH MEDELSTORA FÖRETAG

1. Förbättrad information och ökade kunskaper om små och medelstora företag

1.1. Statistik

1.2. Europeiska observationsorganet för små och medelstora företag

2. Information om företag

2.1. Nätverket av Euro Info Centres

2.2. Dialog med företagen: information, rådgivning och återkoppling

3. Förbättring av företagsklimatet

3.1. Arbetsgruppen för enklare företagsvillkor (BEST)

3.2. Utbyte av bästa metoder: de samordnade åtgärderna

3.3. Företagsöverlåtelse

3.4. Benchmarking

3.5. Lagförslagens kvalitet, subsidiaritet och proportionalitet

3.6. Förenkling av lagstiftningen på den inre marknaden: Slim

3.7. Sena betalningar vid handelstransaktioner

3.8. Tillträde till informationssamhället och till elektronisk handel

3.9. Stimulans av innovation

3.10. Förbättring av konkurrenskraften: handel, turism och den sociala ekonomin

3.11. Regler för samarbetet inom civilrätt och handelsrätt

4. Regelmiljö för små och medelstora företag

4.1. Inre marknaden

4.2. Konkurrenspolitiken

4.3. Skatter och tullar

4.3.1. Företagsbeskattning

4.3.2. Indirekt beskattning: mervärdesskatt

4.3.3. Tullar

5. Finansiell miljö

5.1. Små och medelstora företags förberedelser inför införandet av euron

5.2. Gränsöverskridande betalningar

5.3. Handlingsplan för finansmarknaderna

5.4. Den tredje rundabordskonferensen mellan bankchefer och små och medelstora företag

5.5. Företagsänglar

5.6. Vägledning för små och medelstora företags bedömning av sig själva inför börsintroduktion

5.7. Ömsesidig garanti

6. Beröringspunkter mellan näringslivspolitiken och politiken på andra områden

6.1. Social miljö och sysselsättning

6.1.1. Den europeiska sysselsättningsstrategin och företagandet

6.1.2. Dialog mellan arbetsmarknadens parter

6.1.3. Samråd med näringslivet

6.1.4. Lokal utveckling och sysselsättning

6.2. Lagstiftning och åtgärder på miljöområdet

6.2.1. Femte handlingsprogrammet för miljön

6.2.2. Miljöstyrning och miljörevision

6.2.2.1. Vägledning för miljöstyrning

6.2.2.2. Resultat av pilotåtgärden för miljöstyrning

6.2.3. Gemenskapens miljömärkningsprogram

6.3. Infrastrukturer för energi, transport och telekommunikation

KAPITEL II: FINANSIELLA PROGRAM OCH INSTRUMENT FÖR STÖD TILL SMÅ OCH MEDELSTORA FÖRETAG

7. Tillgång tll finansiering och krediter

7.1. Lån

7.1.1. EIB:s globala lån

7.1.2. Finansieringsinstrumentet för små och medelstora företag: subventionerade lån till sysselsättningsskapande små och medelstora företag

7.2. Garantier

7.2.1. Garantier för små och medelstora företag baserade på EIF:s egna medel

7.2.2. Pilotprojektet "Tillväxt och miljö"

7.2.3. Garantiverksamheten för små och medelstora företag

7.3. Riskkapital

7.3.1. Det europeiska finansieringssystemet för teknologi (ETF)

7.3.2 ETF Start-up

7.3.3 Crea

7.3.4 Innovationsfinansiering: I-Tec

7.3.5. Eurotech Capital

7.4. Joint European Venture (JEV)

8. Stöd till små och medelstora företag via regional-politiken

8.1. Stöd till små och medelstora företag under programperioden 1994-1999

8.1.1. Nationella åtgärdsprogram

8.1.1.1. Finansiering av små och medelstora företag inom de regionala målen

8.1.1.2. Bedömning av insatsernas och åtgärdernas effekt

8.1.2. Gemenskapsinitiativen

8.1.2.1. Gemenskapsinitiativet för små och medelstora företag

8.1.2.2 Gemenskapsinitiativet Leader II

8.1.3. Pilotprojekt och innovativa åtgärder

8.1.3.1. Pilotprojekten

8.1.3.2. De territoriella sysselsättningspakterna

8.2. Den framtida sammanhållningspolitiken och små och medelstora företag (programperioden 2000-2006)

8.2.1. De nya förordningarna och budgetarna

8.2.2. Kommissionens riktlinjer

9. Stödåtgärder till förmån för små och medelstora företag inom jordbrukssektorn

10. Samarbete mellan företag

10.1. Ett juridiskt instrument lämpat för transnationellt samarbete: EEI

10.2. Europeisering av företagen

10.2.1. Programmen Europartenariat och Interprise

10.2.2. Gränsöverskridande legotillverkning

11. Stöd till företagaranda och till målgrupper

11.1 Hantverksföretag, småföretag och mikroföretag

11.2. Kvinnliga företagare och medhjälpande makar och makor

12. Tilltråde till forskning och teknisk utveckling

12.1. Europeiska FoU-program: verktyg för innovation och internationalisering

12.2. Särskilda åtgärder för små och medelstora företag i det fjärde ramprogrammet för forskning

12.3. Små och medelstora företags deltagande i EU:s FoTU-program

12.3.1. Ökat deltagande av små och medelstora företag i EU:s FoTU-program

12.3.2. Särskilda insatser för små och medelstora företag: nykomlingar och breddat deltagande

12.3.3. Andra åtgärder i det fjärde ramprogrammet som är rör små och medelstora företag

12.4. Effekten av EU:s FoTU-politik på små och medelstora företag

12.5. Det femte ramprogrammet och dess särskilda insatser för små och medelstora företag

12.5.1. Åtgärder som genomförts av varje tematiskt program

12.5.2. Stöd till små och medelstora företags deltagande

12.5.3. Små och medelstora företags deltagande i det femte ramprogrammet: första resultat

12.5.4. Cordis

13. Yrkesutbildning

13.1. Europeiska socialfonden

13.1.1 Gemenskapsinitiativen Adapt och Employment

13.2. Programmet Leonardo da Vinci

13.3. BENE: Europeiskt nätverk för utbildning av företagare

14. Övriga Stödprogram

KAPITEL III: VERKSAMHET FÖR UTVIDGNINGEN OCH FÖRE

ANSLUTNINGEN SAMT SAMARBETE MED TREDJE LAND

15. Verksamhet för utvidgningen och före anslutningen

15.1. Deltagande i det tredje fleråriga programmet för små och medelstora företag

15.2. JOP: Program för samriskföretag

15.3. PHARE: program för tekniskt bistånd på nationell nivå

15.4. Finansieringsinstrumentet för små och medelstora företag

15.5 Phares program för företagsstöd

16. Företagens internationalisering: samarbete med tredje land

16.1. Handelspolitik

16.2. Samarbete med USA och Kanada

16.3 Samarbete med Japan

16.4. Samarbete med länderna i Medelhavsområdet, Latinamerika och Asien

16.5 Samarbete med de nya oberoende staterna

16.6. Utvecklingssamarbete (AVS-länderna)

16.7. Samarbete med Sydafrika

SLUTSATSER

SAMMANFATTNING

Denna rapport om EU:s verksamhet för små och medelstora företag har upprättats inom ramen för rådets beslut om det tredje fleråriga programmet för små och medelstora företag. I detta beslut föreskrivs att kommissionen som en följd av sina samordnande åtgärder vartannat år för Europaparlamentet, rådet, Ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén skall framlägga en rapport om utvärderingen av de framsteg, som gjorts för att beakta de små och medelstora företagens intressen på gemenskapens samtliga politikområden och i dess program. Det handlar om den femte rapporten av detta slag. Den beaktar den utveckling, som skett sedan föregående rapport godkändes i slutet av år 1997, samtidigt som den speglar framtidsutsikterna.

Rapporten består av tre omfattande kapitel: i det första behandlas förbättringen av ramvillkoren för små och medelstora företag, i det andra de program och de verktyg, som fått en särskild ekonomisk betydelse för stödet till små och medelstora företag, och i det tredje utvidgningen, åtgärder före anslutningen och samarbetet med tredje land. I slutsatserna framhålls hur hänsynstagandet till små och medelstora företag utvecklats på gemenskapens politikområden och i dess program.

Det intresseväckande i denna rapport ligger i att den framlägger synpunkter på hela den verksamhet inom EU, som riktar sig till små och medelstora företag. Den ger uttryck åt de mål i det integrerade programmet för små och medelstora företag, som utgör en ram för samordningen av EU:s insatser, såsom de genomförs i enlighet med den företagspolitik eller annan gemenskapspolitik, som kan beröra små och medelstora företag.

Den skall också ses mot bakgrund av Europeiska rådets möte i Lissabon (23-24 mars 2000), där införandet av gynnsamma förutsättningar för etablering och utveckling av nya företag, bl. a. små och medelstora företag förordades. Vid detta tillfälle bedömde Europeiska rådet det som lämpligt att tillämpa en öppen samordningsmetod, som medger spridande av bästa metoder och att en större överensstämmelse med EU:s huvudsakliga mål säkerställs. Europeiska rådet uppmanade kommissionen att för perioden 2001-2005 framlägga sitt förslag till nästkommande fleråriga program för företagande och företagaranda, som sedan antogs av rådet i slutet av år 2000. Det uppmanade rådet och kommissionen att å ena sidan genomföra en kontrollundersökning ("benchmarking") av prestationsförmågan vid företagsetablering (kostnad, tidsåtgång) och hos riskkapital, och å den andra upprätta en rapport om översynen av ECB:s och EIF:s verktyg för att omorientera finansieringen i riktning mot företag i etableringsfasen och högteknologiska företag. Den europeiska stadga för småföretag, som krävdes vid detta Europeiska råd, antogs av rådet i juni år 2000 och godkändes av Europeiska rådet i Feira i juni 2000.

I Lissabon uppställde EU:s femton medlemsstater ett strategiskt mål för sig för de tio kommande åren: att bli den konkurrenskraftigaste och mest dynamiska kunskapsbaserade ekonomin i världen. För att kunna göra detta skall Europa bli företagsvänligare och mer innovativt. Initiativet e-Europa, som framlades vid detta tillfälle, och vars mål är att integrera varje medborgare, varje skola och varje företag i den digitala åldern, återgavs i en handlingsplan, som bl. a. omfattar åtgärder för att utveckla e-handeln och Internet inom företagen.

Denna ger uttryck åt den prioritet, som tillerkänts små och medelstora företag inom den större politiska ram av samordningsmedel, som i enlighet med de ekonomisk-politiska huvudriktlinjerna införts antingen genom den s. k. Luxemburgprocessen (om den europeiska sysselsättningsstrategin) och den s. k. Cardiffprocessen (om att utveckla en gynnsammare regelmiljö för små och medelstora företag), genom uppföljning av handlingsplanen BEST, genom en med medlemsstaterna samordnad åtgärd eller genom kontrollundersökning av prestationsförmågan.

Genom denna rapport möjliggörs en lägesbestämning av politiken för små och medelstora företag i samband med förnyelsen av det fleråriga programmet för företagen och företagarandan i Europa. Den bidrar till insynen i och synliggörandet av EU:s åtgärder för små och medelstora företag. Efter dess offentligggörande kommer den att spridas vitt i de flesta näringslivskretsar.

En samordning av EU:s politik för små och medelstora företag har utvecklats under årens lopp såväl för att förbättra företagsklimatet som för att öka stödet för dem genom olika ekonomiska verktyg och program.

Förbättringen av företagsklimatet och ramvillkoren handlar om administrativ förenkling och det förvaltningsmässiga, juridiska, skattemässiga, finansiella och sociala klimatet. Handlingsplanen BEST, som genomförts av kommissionen tillsammans med medlemsstaterna omfattar alla de åtgärder, som vidtagits för att förbättra och förenkla företagsklimatet. Förbättringen av företagsklimatet medför likaledes en bättre kunskap om företagen och om deras utveckling såväl som tillgång för dem till gemenskapsinformationen. Nätverket Euro Info Centres och övriga informationsnätverk inom gemenskapen såväl som dialogen med företagen erbjuder dessa information om och rådgivning i gemenskapens bestämmelser och program och ett medel föråterkoppling. Som exempel på nyligen vidtagna åtgärder för att förbättra företagsklimatet kan direktivet av den 29 juni 2000 om försenade inbetalningar nämnas, såväl som förslaget i juli 2000 till en förordning om ett gemenskapspatent samt förslagen till förenkling av lagstiftningen om offentlig upphandling.

De finansiella program och verktyg för stöd till små och medelstora företag, som införts av EU, tar formen av direkta eller indirekta stöd. De syftar huvudsakligen till att förbättra de små och medelstora företagens tillgång till finansiering och kredit (lån, garantier och riskkapital), till regionalt stöd, till samarbete företagen sinsemellan, till forskning såväl som till yrkesutbildning.

Då tillgången till finansiering är avgörande för små och medelstora företag, har EU under senare år utökat sina bestämmelser om stöd till finansieringen av små och medelstora företag bl. a. genom att via Europeiska investeringsbanken (EIB) och Europeiska investeringsfonden (EIF) uppmuntra att riskkapital till och garantier för små och medelstora företag utvecklas. Nya finansieringsmedel har skapats i enlighet med den särskilda Amsterdam-handlingsplanen som ett europeiskt medel för teknik (med ett anslag om 125 miljoner euro) och med "Tillväxt och sysselsättnings"-initiativet, som härrör ur ett initiativ av Europaparlamentet och det särskilda europeiska toppmötet i Luxemburg om sysselsättning. Tre nya program har likaledes skapats, nämligen den europeiska mekanismen för teknik "start-up" (ETF start-up med 168 miljoner euro), garantiverksamheten för små och medelstora företag (med 168 miljoner euro) och programmet "Joint European Venture" (Jev med 84 miljoner euro), vars globala finansiella anslag utgörs av 420 miljoner euro. Övriga initiativ uppmuntrar kapital för etablering (Crea) och upprättandet av informella nätverk av investerare ("företagsänglar". EIB:s globala lån har under de fem senaste åren kommit 49 000 små och medelstora företag till del, varav 85 % är småföretag. När det gäller EIF uppgår volymen av garantierna för små och medelstora företag till 33 % av dess samtliga insatser eller 879 miljoner euro. EIB:s och EIF:s finansieringsverktyg för små och medelstora företag håller för närvarande på att utvärderas för att rikta dem mot "start-up"-företag inom högteknologi och andra riskkapitalinitiativ.

Strukturfonderna, som utgör de huvudsakliga verktygen för finansiering av regionala utvecklingstjänster och sysselsättning, bidrar likaledes med betydande stöd till små och medelstora företag i stödberättigade regioner. En tematisk utvärdering av strukturfondernas inverkan har visat att 21,3 miljarder euro eller 18 % av fondernas anslag kommit mer än 800 000 små och medelstora företag till godo under åren 1994-1999. Kommissionen har i sina riktlinjer till medlemsstaterna om programmen för åren 2000-2006 framhävt de små och medelstora företagens betydelse för den regionala konkurrenskraften och för sysselsättningen i EU. Den anser nämligen att etablerande och utveckling av konkurrenskraftiga företag utgör det inledande villkoret för skapande av varaktiga arbetstillfällen och följaktligen för regional ekonomisk utveckling. Tjänstesektorns växande betydelse har framhållits.

Inom programmen för forskning och teknisk utveckling har de små och medelstora företagens deltagandet ökat kraftigt. I det fjärde ramprogrammet har de små och medelstora företagens deltagande fördubblats jämfört med tidigare. 14 754 små och medelstora företag deltog nämligen under åren 1994-1998 jämfört med 5 424 under åren 1990-1994. De 14 754 små och medelstora företag, som deltog, stod för 28,5 % av projekten och mottog mer än 20 % av hela budgeten. Upprättandet av One Stop Shops för små och medelstora företag, förenklingen av anbudsförfarandet för små och medelstora företag såväl som de särskilda åtgärderna för små och medelstora företag (bidrag till förstudier och Craft-projekt) har underlättat deras deltagande. Detta borde öka ytterligare under det nu gällande Femte ramprogrammet bl. a. på grund av det horisontella programmet "Innovation och små och medelstora företags deltagande".

Inom området för gemenskapsstödet till yrkesutbildning i små och medelstora företag är det i huvudsak Europeiska socialfonden och programmet Leonardo som är verksamma. Tillgängliga uppgifter, om än ännu oklara, anger att de små och medelstora företagens andel i de projekt, som stöds inom ramen för Europeiska socialfondens mål 4, överväger och att den uppgår till mellan 40 och 90 % av programmen för åren 1994-1999. Inom initiativet Adapt bedöms andelen uppgå till 15 % av projekten. Andelen för små och medelstora företag av projekten inom Leonardo-programmet uppgår till i medeltal 20 %. Denna pelare, som är avsedd att utveckla företagaranda inom den europeiska sysselsättningsstrategin, utgör ett erkännande av de små och medelstora företagens avgörande betydelse för arbetsmarknadspolitiken. Den borde emellertid mera konkret införlivas med de nationella handlingsplanerna för sysselsättningen i medlemsstaterna.

Det internationella samarbetet är ett område, som likaledes berör små och medelstora företag. Kommissionen förbereder sig allra först för EU:s förestående utvidgning, något som tar sig uttryck i att det tredje fleråriga programmet för små och medelstora företag öppnas för kandidatländerna inom ramen för strategin före anslutningen. Kommissionen befordrar dessutom upprättandet av joint-venture-företag (Jop) och direkta investeringar bl. a. genom att i samarbete med Europeiska banken för återuppbyggnad och utveckling använda finansieringsinstrumentet för små och medelstora företag. Samarbetet med tredje land syftar till främja företagens internationalisering i en globaliserad ekonomi. Denna berör å ena sidan handelspolitiken och å den andra det ekonomiska samarbetet med flera länder.

I sina slutsatser visar rapporten att den politiska prioriteringen av små och medelstora företag och av utvecklingen av ett företagarvänligt Europa bekräftas. Hänsynstagandet till de små och medelstora företagen och dessas deltagande i gemenskapsprogrammen har ökat under senare år. Det återstår emellertid mycket att göra inom området för utvärdering av politikens inverkan på de små och medelstora företagens utveckling. De små och medelstora företagen lider ibland av svårigheterna att få tillgång till olika stödprogram. Denna rapport kommer att bidra till att få EU:s åtgärder att bli bättre kända bland organen för stöd till små och medelstora företag. Om gemenskapens bidrag till att utveckla ett företagarvänligt Europa är betydelsefullt, är medlemsstaternas strävanden väsentliga för att göra potentialen för konkurrenskraft, tillväxt, innovation och sysselsättning bland små och medelstora företag så stor som möjligt. Rapporten visar tydligt, att företagspolitiken, bl. a. stödet till små och medelstora företag, under tiden för genomförandet av det tredje fleråriga programmet för små och medelstora företag blivit en integrerande och integrerad del i huvudriktlinjerna för EU:s politik. En liknande positiv utveckling kan observeras i medlemsstaterna. Kommissionens och medlemsstaternas samfällda strävanden på detta område kommer att möjliggöra förverkligandet av EU:s strävan, såsom den tillgännagavs vid Europeiska rådet i Lissabon, nämligen att bli den konkurrenskraftigaste och mest dynamiska kunskapsbaserade ekonomin i världen.

ÖVERSIKTSTABELL ÖVER STÖDEN TILL SMÅ OCH MEDELSTORA FÖRETAG

>Plats för tabell>

INLEDNING

Inom Europeiska unionen råder stor enighet om den centrala roll som små och medelstora företag spelar för tillväxt, konkurrenskraft, innovation och sysselsättning. Under de senaste åren har en politisk vilja att främja ett mer företagarvänligt Europa gjort sig gällande, vilket framgår såväl av slutsatserna från Europeiska rådets möte i Lissabon den 23 och 24 mars 2000, som innehöll en uppmaning till införande av en gynnsam miljö för etablering och utveckling av innovativa företag, som av den europeiska stadgan för småföretag vilken antogs av rådet den 13 juni och mottogs positivt av Europeiska rådet i Feira den 19 och 20 juni 2000.

Gemenskapens politik och program bidrar i olika stor utsträckning till att skapa en dynamisk företagsmiljö i Europa, som kan främja etablering, tillväxt och utveckling av företag samt stimulera företagens innovationsförmåga liksom deras möjligheter att få tillträde till nya marknader och anpassa sig till den nya ekonomin.

Syftet med föreliggande rapport är att bidra till att göra unionens verksamhet synligare genom att ge en översikt över de gemenskapsinsatser som riktar sig till företagen och i synnerhet till små och medelstora företag.

Denna rapport om unionens verksamheter till förmån för små och medelstora företag har utarbetats i enlighet med artikel 5.2 i rådets beslut om ett tredje flerårigt program för små och medelstora företag [1], vari anges att "Kommissionen skall vartannat år förelägga Europaparlamentet, rådet, Ekonomiska och sociala kommittén samt Regionkommittén en rapport med en värdering av de framsteg som har gjorts genom att små och medelstora företags intressen inbegripits i all gemenskapspolitik och alla gemenskapsprogram till följd av dess samordningsinsats".

[1] Rådets beslut 97/15/EG, 9.12.1996, EGT L 6, 10.1.1997, s. 25.

Detta är den femte rapporten. Föregående rapporter i serien sammanställdes 1992, 1994, 1995 och 1997 [2]. Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer har givit ut de två senaste rapporterna i ett mer användarvänligt format och rapporten från 1997 finns tillgänglig på Internet [3] på unionens elva officiella språk och har spridits i drygt 70 000 exemplar i näringslivet. Så snart denna rapport har antagits kommer den också att ges ut och finnas tillgänglig på Internet. I rapporten behandlas utvecklingen sedan slutet av 1997 och avser alltså åren 1998 och 1999 samt delvis även år 2000. Det är den sista rapporten som sammanställs enligt det tredje fleråriga programmet för små och medelstora företag [4] eftersom det programmet löpte ut vid utgången av 2000 och ersätts av det fleråriga programmet för företag och företagsamhet för perioden 2001-2005 [5].

[2] SEK(1992) 704, 26.5.1992, KOM(1994) 221, 7.9.1994, KOM(1995) 362, 8.9.1995 och KOM(1997) 610 slutlig, 25.11.1997.

[3] Skrift från EUR-OP CT-08-97-759-FR-C ISBN 92-828-2854-9. Presentationen på Internet innehåller ett stort antal länkar till andra relevanta webbsidor: http://europa.eu.int/comm/enterprise/entrepreneurship/promoting_entrepreneurship/index.htm.

[4] GD Näringslivs hemsida: http://europa.eu.int/comm/enterprise/index_en.htm.

[5] Rådets beslut 2000/819/EG, 20.12.2000, EGT L 333, 29.12.2000, s. 84 http://europa.eu.int/comm/enterprise/enterprise_policy/index.htm.

Medlemsstaternas företrädare inom förvaltningskommittén för det fleråriga programmet för små och medelstora företag ställde sig mycket positiva till rapporten från november 1997 och erkände såväl dess nytta som dess kvalitet.

Europaparlamentets intresse för rapporten från 1997 tog sig uttryck i antagandet av en initiativresolution den 5 november 1998 [6]. Även om parlamentet noterade rapporten med tillfredsställelse, tog det tillfället i akt att fästa uppmärksamheten på de områden där förbättringar kan göras. Parlamentet förespråkar förbättrad samordning mellan gemenskapens politik till förmån för små och medelstora företag på olika områden och särskilt när det gäller strukturfonderna. Det betonar behovet att använda gemenskapens definition av små och medelstora företag i de program som berör dessa företag. Parlamentet insisterar på systematisk rådfrågning av de organisationer som företräder små och medelstora företag när lagstiftningsförslag som avser företagen utarbetas och framhäver vikten av att små och medelstora företag företräds i den europeiska sociala dialogen. Det begär att stödet till små och medelstora företag prioriteras i den nya programperioden för strukturfonderna (2000-2006) och att kvantitativa och kontrollerbara mål anges i fråga om små och medelstora företags deltagande. Slutligen understryker parlamentet vikten av att införliva små och medelstora företag med programmen för yrkesutbildning.

[6] A4-0359/98.

Rapportens syfte och utformning

Syftet med denna rapport är att visa hur dimensionen för små och medelstora företag har införlivats med gemenskapens politik och program på olika områden.

Rapportens olika delar överensstämmer med de stora mål som ställts upp för det fleråriga programmet för små och medelstora företag (1997-2000), dvs. förbättring av ramvillkoren för små och medelstora företag (kapitel I) samt stöd till företagen via olika program och finansiella instrument för stöd till små och medelstora företag (kapitel II). Kapitel III ägnas åt utvidgning, åtgärder före anslutning och samarbete med tredje länder. I rapporten redovisas de framsteg som gjorts för att inom gemenskapens program och politik bättre beakta de små och medelstora företagens särart och erkänns att förbättringar fortfarande kan göras för att öka små och medelstora företags deltagande i gemenskapsprogrammen.

I en översiktstabell visas stöden till små och medelstora företag liksom dessa företags deltagande i program och stödåtgärder såväl när det gäller antal som budgetvolym.

De nya kommunikationsverktyg som nu utvecklas, t. ex. Internet, utgör ytterst kraftfulla instrument för att tillhandahålla information i realtid och därmed för en bredare krets säkerställa större insyn och synlighet när det gäller unionens verksamhet. Därför innehåller denna rapport uppgifter om ett stort antal webbplatser på Internet där läsaren kan finna mer ingående information i särskilda frågor och där uppgifterna regelbundet uppdateras. Under de senaste åren har kommissionen prioriterat Internet som ett sätt att sprida information om den senaste utvecklingen när det gäller gemenskapens politik. Denna rapport kommer trots detta att också ges ut i pappersversion eftersom Internet ännu inte används överallt och pappersutgåvan är användbar och praktisk som referensdokument.

Definition av små och medelstora företag

Begreppet små och medelstora företag som används i hela denna rapport hänför sig till gemenskapens definition av små och medelstora företag, så som den anges i kommissionens rekommendation av den 3 april 1996 [7] riktad till medlemsstaterna liksom till Europeiska investeringsbanken (EIB) och Europeiska investeringsfonden (EIF). Definitionen av små och medelstora företag sammanfattas i tabellen nedan. Denna definition skall tillämpas för samtliga gemenskapsprogram eller nationella program som avser detta slags företag. Fastän användningen av definitionen av små och medelstora företag successivt får allmän spridning, kan det emellertid konstateras att den ännu ej blivit systematiskt tillämpad för alla sina kriterier. Följaktligen är en större disciplin önskvärd, när det gäller tillämpningen av gemenskapens definition av små och medelstora företag.

[7] EGT L 107, 30.4.1996, s. 4.

>Plats för tabell>

KAPITEL I: FÖRBÄTTRING AV RAMVILLKOREN FÖR SMÅ OCH MEDELSTORA FÖRETAG

Näringslivspolitiken syftar främst till att skapa ett gynnsamt klimat för etablering och utveckling av företag. Förbättring av företagsmiljön innefattar ramvillkor, administrativa och rättsliga förenklingar, förbättring av det finansiella klimatet liksom skatte-, social- och miljöfrågor i den miljö där de verkar. Andra förutsättningar för att små och medelstora företag skall bli konkurrenskraftigare är förbättrad tillgång till informationssamhället och i synnerhet till elektronisk handel.

En av förutsättningarna för att ett gynnsamt företagsklimat skall kunna byggas upp är att bättre statistiska uppgifter samlas in om små och medelstora företag, att de erbjuds informationsnät och mekanismer för återföring av information så att det blir möjligt att på ett bättre sätt ta hänsyn till deras behov när politik som berör dem utformas.

1. Förbättrad information och ökade kunskaper om små och medelstora företag

1.1. Statistik

Över 99 % av 18 miljoner EU-företag i samtliga marknadssektorer med undantag av jordbrukssektorn är små och medelstora företag. De sysselsätter 66 % av arbetskraften och genererar 55 % av den sammanlagda omsättningen.

I den femte utgåvan av skriften "Europas företag" [8], som gavs ut 1999, redovisas uppgifter från 1994-1995 om europeiska företag uppdelade i olika storleksklasser (grundade på deras antal, sysselsättning och omsättning) och lämnas en mer detaljerad analys av verksamhetssektorer (31 sektorer granskas) samt av ländernas struktur (samtliga medlemsstater i EU jämte Norge, Island och Schweiz). Skriften innehåller dessutom tematiska analyser t. ex. av företagsstrukturen i de centraleuropeiska länderna, företagens demografi (etableringar och nedläggningar), arbetskraftsstrukturen i småföretag (kön, utbildning, slag av arbete), regionala analyser av små och medelstora företag och jämförelser med USA och Japan. Databasen över små och medelstora företag har uppdaterats under första hälften av år 2000 och ett antal "Statistics in Focus on SMEs" har utgivits av Eurostat (tema 4 nr 11/2000, 8/2000, 27/1999 och 16/1999) [9]. Den sjätte utgåvan av "Europas företag" planeras bli utgiven under våren 2001.

[8] EUR-OP, Luxemburg, nr CA-12-98-174-**-C.

[9] EUR-OP, Luxemburg, nr CA-NP-00-011-**-C, CA-NP-00-008-**-C, CA-NP-99-027-**-C och CA-NP-99-016-**-C.

I tabellen nedan har gemenskapens företag delats in i grupper med hänsyn till antalet anställda, verksamhetssektor samt företagens bidrag till sysselsättning och omsättning i unionen.

Företag i Europeiska unionen - grupperade med hänsyn till antalet anställda, uppgifter från år 1997

>Plats för tabell>

Företag i Europeiska unionen - indelade efter olika verksamhetsområden, uppgifter från år 1997

>Plats för tabell>

Kommissionen (Eurostat) fortsätter sina strävanden att förbättra det europeiska statistiksystemet i synnerhet företagsstatistiken över små och medelstora företag. Genom att begränsa den börda som läggs på företagen producerar medlemsstaterna mer och mer nyckeldata, som på grundval av rådets förordning 58/97 om statistik över företagsstrukturer, uppdelats enligt en klassindelning som grundar sig på sysselsättningens omfattning.

EU:s statistik över företagsstrukturer, med särskild hänsyn till små och medelstora företag

EU:s statistik över företagsstrukturer har förbättrats på senare år. Genom rådets förordning 58/97 om statistik över företagsstrukturer upprättas en gemensam ram för insamling, sammanställning, leverans och utvärdering av gemenskapsstatistik rörande struktur, verksamhet, konkurrenskraft och effektivitet hos företagen inom gemenskapen bl. a. för att göra en analys av små och medelstora företag (artikel 2). I artikel 6 anges att medlemsstaterna kan erhålla de uppgifter som behövs genom att använda flera olika källor som obligatoriska undersökningar, administrativa källor eller skattningar. Denna bestämmelse beaktar behovet av att minska belastningen på uppgiftslämnarna, särskilt små och medelstora företag.

I kommissionens förordning 2701/98 om de dataserier som skall upprättas för statistiken över företagsstrukturer anges ett antal grundläggande variabler (antal företag, omsättning, mervärde, bruttoinvestering i materiella tillgångar, antal anställda) för olika sektorer och storleksklasser i enlighet med kommissionens rekommendation om definition av små och medelstora företag [10]. I kommissionens förordning 1618/1999 anges vissa kvalitetsstandarder för den statistik som medlemsstaterna skall upprätta.

[10] EGT L 107, 30.4.1996, s. 4.

Ett av de främsta målen för företagsamhetspolitiken utgörs av att öka antalet nyetableringar av företag och att skapa en nettoökning av företag. Eurostat arbetar sedan flera år på att upprätta en företagsdemografi. Ett större utvecklingsprojekt inleddes tillsammans med medlemsstaterna för att erhålla en harmoniserad företagsstatistik på detta område. De första resultaten på en harmoniserad grundval borde finnas färdiga i början av år 2002. Indikatorer för en företagsdemografi har redan införlivats med BEST-indikatorerna.

Publikationer om särskilda sektorer som innehåller uppgifter om små och medelstora företag

Skriften "Tjänster i Europa" [11] sammanställdes första gången 1998, tillsammans med flera nummer av korta rapporter med namnet "Statistik i fokus" som behandlar tjänster.

[11] EUR-OP, Luxemburg, nr CA-17-98-742-**-C.

När det gäller handel och distribution, lanserades de nya skrifterna "Detaljhandel i EES 1997" [12] och "Grosshandel i EES 1997" [13] under ett seminarium i mars 1998 [14]. "Distributionshandel i Europa" gavs också ut under 1999. [15]

[12] EUR-OP, Luxemburg, nr CA-11-98-738-**-C.

[13] EUR-OP, Luxemburg, nr CA-06-97-618-**-C.

[14] Resultaten publiceras av EUR-OP i katalog nr CA-16-98-594 -EN-S.

[15] Nr CA-24-99-154-**-C

Efter det att studien "Sektorn för kooperativa, ömsesidiga och ideella företag i Europeiska unionen" [16], publicerats, har en metodik för framtida rapporter på området för social ekonomi utarbetats.

[16] EUR-OP, Luxemburg, nr CA-82-94-642-**-C.

Databasen Bach

Kommissionen har också under lång tid deltagit i en uppföljning av de europeiska företagens ekonomiska och finansiella läge, där de små och medelstora företagen är av särskilt intresse [17]. En särskild databas upprättades år 1987 för detta ändamål - Bach [18], som innehåller harmoniserad årlig statistik över företagsräkenskaper för 11 europeiska länder, Japan och Förenta staterna. Den upprättades i avsikt att komplettera de informationskällor, som redan förelåg på europeisk nivå och har utvecklats i samarbete med "European Committee of Central Balance Sheet Data Offices (ECCB)". Bach har tjänat som grundval för ett antal jämförande ekonomiska analyser, som genomförts av kommissionen och dess nationella uppgiftskällor. Den information, som den tillhandahåller, används också av ett växande antal forskare, universitet och privata och offentliga organ. Några möjliga användningsområden utgörs av jämförande sektorsanalyser, referenssystem för sektorer och prestandajämförelser mellan europeiska, amerikanska och japanska företag.

[17] Se Financial Situation of European Enterprises in 1996. EUROPEAN ECONOMY. Supplement A. Economic Trends. Nr 11/12. November/december 1998. EUR-OP. Luxemburg.

[18] http://europa.eu.int/comm/economy_finance/databases/bach_en.htm.

1.2. Europeiska observationsorganet för små och medelstora företag

Den femte rapporten från det Europeiska observationsorganet för små och medelstora företag publicerades 1997. Den innehåller både kvantitativ och kvalitativ information om små och medelstora företag i Europeiska ekonomiska samarbetsområdet och i Schweiz och handlar främst om frågor som rör sysselsättning och arbetsförhållanden samt små och medelstora företags reaktioner på de utmaningar som internationalisering och ökad konkurrenskraft innebär. Rapporten innehåller också detaljerade tematiska studier om små och medelstora företag och miljön och små och medelstora företag och turistsektorn. I rapporten dras slutsatsen att mikroföretag med färre än tio anställda har den största tillväxtpotentialen.

De resultat som läggs fram i den femtee rapporten liksom de som återfinns i den fjärde rapporten presenterades vid två konferenser under 1997. Dessa evenemang ersatte kommissionens meddelande om observationsorganets rapport.

Den sjätte rapporten från Europeiska observationsorganet för små och medelstora företag gavs ut under 2000 [19].

[19] http://europa.eu.int/comm/enterprise/enterprise_policy/analysis/observatory.htm.

2. Information om företag

2.1. Nätverket av Euro Info Centres

Nätverket av Euro Info Centres, som är ett viktigt band mellan gemenskapen och de små och medelstora företagen, omfattar 273 medlemmar i 38 länder och 14 korrespondenscentra [20].

[20] http://europa.eu.int/comm/enterprise/networks/eic/eic.html.

För att höja den kvantitativa och kvalitativa prestandan i Euro Info Centres-nätet, EIC, genomgick det i maj 1998 delvis en omstrukturering. Antalet Euro Info Centres fastställdes då till 233 varav 17 är "nätledare". Dessa "nätledare" är EIC som själva förfogar över ett nationellt nät. Denna nya uppbyggnad gör det möjligt för Euro Info Centres-nätet att få en bredare spridning bland gemenskapens företag.

Under 1998 slöt kommissionen också avtal med 42 internationella, transnationella eller europeiska organisationer som företräder små och medelstora företag. Dessa organisationer har status som "associerade medlemmar" grundade på utbyte av mervärde och information.

Efter en ansökningsomgång välkomnade Euro Info Centres-nätet i september 1999 44 nya medlemmar i Bulgarien, Tjeckien, Estland, Ungern, Polen, Rumänien, och Slovakien. Denna utvidgning av nätet kommer att bidra till att utvidgningen av Europeiska unionen blir en framgång genom att företagen kan knytas till satsningen.

Det finns nu 273 EIC i 38 länder, till vilka kommer 14 korrespondenscentra belägna i Medelhavsområdet liksom i Schweiz, Litauen, Lettland och Slovenien.

Genom dess breda geografiska utbredning utgör EIC ett unikt nät. Det är förankrat i de offentliga, privata och blandade strukturer som har direkta förbindelser med små och medelstora företag (handelskamrar, lokala utvecklingsorgan eller banker). EIC, som uteslutande ägnar sig åt företag, har flera funktioner. De informerar företagen, sätter dem in i olika frågor, råder dem och bistår dem inom alla områden som rör gemenskapens program och politik.

Euro Info Centres som knutpunkter för gemenskapens åtgärder till förmån för små och medelstora företag

De små och medelstora företagen i gemenskapen bör få enkel, tydlig och effektiv tillgång till Europeiska unionen, dess lagstiftning, program och möjligheter.

I EIC har små och medelstora företag en samtalspartner som finns nära till hands och kan ge enkla och praktiska svar på olika frågor, antingen direkt eller indirekt genom att hänvisa företagen till behöriga, specialiserade strukturer eller serviceorgan som kan bistå dem.

Denna centrala roll förutsätter nära samarbete med andra mellanled som har kontakter med små och medelstora företag, däribland övriga gemenskapsnät som nätverket för teknikförmedlingscentra (Innovation Relay Centre), nätverket av nationella kontakter för små och medelstora företag eller Europeiska centra för innovativt företagande (Business Innovation Centres). Kommissionen har för avsikt att göra dessa nät effektivare i en strävan att uppnå större samverkan mellan dem och att förstärka samarbetet mellan dessa nät och de nationella näten.

EIC utvecklar partnerskap med andra organ som riktar sig till små och medelstora företag (värdstrukturer, lokala, regionala, nationella, yrkesbaserade eller branschinriktade partner) genom att främja synergieffekter och undvika dubblering av befattningar och behörigheter, samtidigt som hänsyn tas till subsidiaritetsprincipen.

För att kunna garantera en god kvalitet på de tjänster de erbjuder, är EIC ständigt föremål för oberoende granskning.

Företaget Deloitte & Touche gav i en utvärdering 1999 uttryck för följande åsikt:

"Euro Info Centres har utvecklats på ett positivt sätt. De har betydande kvantitativ och kvalitativ inverkan. De vittnar också om en allt större «nätverkseffekt» och deras bidrag i form av mervärde för små och medelstora företag går vida utöver deras traditionella roll som informationsorgan om gemenskapsfrågor. Systemen för uppföljning av EIC:s verksamhetsnivå och upprätthållande av kvalitetskontroll har förbättrats under det tredje fleråriga programmet för små och medelstora företag".

EIC erbjuder följande tjänster:

Informationstjänst

EIC sprider information genom att ställa ett stort antal olika dokument till företagens förfogande. De organiserar seminarier och konferenser, deltar aktivt i evenemang som syftar till att stödja prioriterade ämnen i Europeiska unionens medlemsstater, länderna i Central- och Östeuropa samt länderna i Medelhavsområdet. Inom ramen för informationskampanjen om euron 1999-2000 organiserar EIC över 270 insatser riktade till små och medelstora företag. Under 1998 fortsatte EIC den kampanj för att medvetandegöra små och medelstora företag om frågor på området för hälsa och säkerhet på arbetsplatsen som inleddes 1997. EIC kommer att samarbeta vid informationsåtgärder inom ramen för initiativet eEurope ("go digital") som syftar till att ge ett så stort antal små och medelstora företag som möjligt tillgång till elektronisk handel.

Hjälp och råd

EIC ger stöd i ett företags olika utvecklingsfaser. De träder in med råd om vilken gemenskapsfinansiering som står öppen för företagen, som gemenskapsprogrammen för forskning och teknologisk utveckling, strukturfonderna, gemenskapens politik för kvalitet, standardisering och certifiering och miljöpolitik.

EIC bidrar dessutom till bevarande och konsolidering av nya marknader. Detta tema inrymmer EIC:s verksamhet på områden som rör europeisering och internationalisering av företag genom att förse dem med bättre information om samtliga tredje lands marknader och de gemenskapsprogram som hänför sig till dessa marknader, främjande av samarbete mellan företag såväl inom EU som med företag i tredje land genom att utnyttja andra nätverk och gemenskapsinstrument.

På alla dessa olika områden grundar sig nätets samlade sakkunskap på EIC:s expertgrupper som utvecklar produkter och tjänster. Dessa grupper täcker främst områdena för miljö, euro, utrikesförbindelser, informationssamhälle, offentlig upphandling och standardisering.

Mer information från små och medelstora företag

Kommissionens avdelningar är medvetna om den privilegierade ställning som EIC har när det gäller att till dem förmedla de särskilda problem som små och medelstora företag möter vid genomförandet av lagstiftningen eller deltagandet i vissa gemenskapsprogram. Denna återkommande information inhämtas antingen genom de direkta samråd som EIC genomför eller genom att undersökningar utförs bland små och medelstora företag i regionen. EIC fortsätter härvid det arbete som inleddes redan 1994 beträffande den inre marknaden, och som grundar sig på ett förfarande föråterkoppling som sedan dess är väl förankrat och på insamling av exempel på framgångsrika erfarenheter. EIC deltar också i öppna samråd inom ramen för vissa grönböcker. Under 1999 bidrog således EIC till utarbetandet av grönboken om information till den offentliga sektorn i informationssamhället.

2.2. Dialog med företagen: information, rådgivning och återkoppling

I samband med Euro Info Centres har Dialog med företagen utvecklats till en tvåvägskommunikation för att på ett direkt och interaktivt sätt stödja små och medelstora företag för att hjälpa dem att dra nytta av de möjligheter, som erbjuds på den inre marknaden, och sätta alla användare (företag, medlemsstater och gemenskapens institutioner) i stånd att lära genom praktiska erfarenheter av företagsledning på hela den inre marknaden.

Dialog med företagen består av två huvudbeståndsdelar:

* Webbplatsen för Dialog med företagen (internet adress: http://europa.eu.int/business) är en väletablerad flerspråkig inkörsport till uppgifter, information och rådgivning från många befintliga källor. Den är ett praktiskt och kostnadsfritt hjälpmedel, som hjälper företagen att öka sin affärsverksamhet inom den inre marknaden och att övervinna möjliga hinder genom förbättrad kunskap om dess administrativa bestämmelser. Flera tusen företag använder den dagligen för att få tillgång till stödtjänster på europeiska, nationella och lokala nivåer.

* Återkopplingsmekanismen för företagen (som lanserades i april 2000) kommer att göra det möjligt för medlemsstaterna och Europeiska kommissionen att dra politiska slutsatser som bl. a. målprioriterade åtgärder i den årliga översynen av strategin för den inre marknaden [21]. Detta kommer att utföras på grundval av en djupgående fallstudieanalys av återkoppling i stor skala av 20 000 företag per år via 41 representativa Euro Info Centres, som är fördelade bland de 15 medlemsstaterna i EU. I samband med reformen av kommissionen - och med direkt relevans också för det påföljande ledningsinitiativet - undersöker kommissionen för närvarande möjligheterna att utsträcka synsättet hos återkopplingsmekanismen för företagen till att täcka ett större fält inom kommissionens politikområden. En mer systematisk användning av återkoppling skulle sätta kommissionen i stånd att bli mer lyhörd för folkets behov och göra politikutövningen fullständigare.

[21] KOM(2000) 257 slutlig, 3.5.2000 och KOM(1999) 624 slutlig, 24.11.1999.

3. Förbättring av företagsklimatet

3.1. Arbetsgruppen för enklare företagsvillkor (BEST)

Kommissionen, som erkänner behovet av ytterligare hänsynstagande till och bedömning av de frågor som påverkar företagande och konkurrenskraft och som givits ett uppdrag av Europeiska rådet i Amsterdam, inrättade i september 1997 en arbetsgrupp för enklare företagsvillkor (BEST). Denna grupp bestod av företagare, offentliga administratörer och akademiska experter och hade till uppdrag att studera hur lagstiftning och administrativa rutiner påverkar företag och att lägga fram konkreta förslag till åtgärder för att minska de bördor som begränsar företagens tillväxt och sysselsättningsskapande potential. Arbetsgruppen Best lade fram sin slutrapport i maj 1998 i två volymer [22].

[22] Rapport från Arbetsgruppen för enklare företagsvillkor, volymerna I-II, 1998, som finns på Internet: http://europa.eu.int/comm/enterprise/enterprise_policy/index.htm.

Som reaktion på de prioriterade rekommendationer som arbetsgruppen Best lade fram föreslog kommissionen handlingsplanen "Främjande av företagaranda och konkurrenskraft" [23], som fick stöd av rådet (industri) den 29 april 1999 [24]. Kommissionen har nyligen inlett genomförandet och arbetar tillsammans med medlemsstaterna för att säkerställa en kraftfull uppföljning. Den lade fram en första rapport om genomförandet av handlingsplanen under det andra halvåret 2000.

[23] KOM(1998) 550 slutlig, 30.9.1998.

[24] Rådets (industri) slutsatser av den 29.4.1999, ref. 7422/99.

I denna handlingsplan fördes för första gången samtliga politiska aspekter som påverkar företag samman under ett tak. Handlingsplanen anknöt till annan gemenskapspolitik, i synnerhet den s. k. Luxemburgprocess för sysselsättning och strukturreformer inom produkt-, arbets- och finansmarknaderna, som inleddes av Europeiska rådet i Cardiff. Handlingsplanens tyngdpunkt ligger i främjande av företag och företagaranda som ett sätt att förbättra konkurrenskraft och varaktig tillväxt. Den inriktas på de aspekter som är viktigast för små och medelstora företag, nämligen nya synsätt när det gäller utbildning, yrkesutbildning och arbetsplats, lättare tillgång till finansiering och innovation och förbättrad offentlig administration.

3.2. Utbyte av bästa metoder: de samordnade åtgärderna

Det integrerade programmet för små och medelstora företag och hantverkssektorn [25] var ett viktigt steg för att utveckla en europeisk näringslivspolitik eftersom det gav en övergripande ram för alla åtgärder för att bistå små och medelstora företag och förbättrade såväl dessa åtgärders profil som deras effektivitet. Först etablerades en bas för samordning mellan näringslivspolitiken och annan gemenskapspolitik eller andra gemenskapsprogram som påverkarsmå och medelstora företag och därefter en samordning av medlemsstaternas politik genom en rad samordnade åtgärder.

[25] KOM(1994) 207 slutlig, 3.6.1994 och KOM(1996) 329 slutlig, 10.7.1996.

Det som utmärker de samordnade åtgärderna är att kommissionens roll är att hjälpa medlemsstaterna att förbättra sin politik och sina program genom att stimulera fastställande och utbyte av bästa metoder. Tanken är att medlemsstaternas åtgärder kan bli mer effektiva om en systematisk jämförelse görs med de metoder som tillämpas i andra medlemsstater.

När de samordnade åtgärderna först inleddes var de inriktade på den rättsliga och administrativa miljö där företagen verkar. I kommissionens rekommendation om förbättring och förenkling av företagsklimatet för nyetablerade företag [26] som offentliggjordes 1997 samt i dess meddelande om överlåtelse av små och medelstora företag [27] som offentliggjordes 1998, redovisas några av de första resultaten. På senare tid har betoningen legat på stödåtgärder och på att göra stödtjänster synligare och förbättra utnyttjande av dem.

[26] EGT L 145, 5.6.1997, s. 29.

[27] EGT C 93, 28.3.1998, s. 2.

Tillvägagångssättet för en samordnad åtgärd är att bästa metoder först läggs fram i en rad olika fora till vilka offentliga myndigheter, organ för företagsstöd och andra delar av näringslivet inbjuds. Dessa fora har ägt rum med regelbundna mellanrum sedan stödåtgärder för etablering av nya företag först togs upp i Madrid 1995. Vid ett forum i Baden 1998 lanserades granskning av stödtjänster för växande företag. Detta följdes av en intensivare granskning av stöd till snabbväxande företag i Helsingfors 1999. Vid ett forum i Dublin 1996 behandlades ämnet "Att öka synlighet och effektivitet beträffande stödtjänster för små och medelstora företag ".

Uppföljningen har tagit olika former. När det gäller stödåtgärder krävs en konsekvent granskning av operativa detaljer. Ett antal uppföljningsseminarier har därför anordnats. Dessa är mer inriktade på specifika frågor än de fora som hållits och i dem deltar ett mindre antal experter som kan ge sakkunnig vägledning när det gäller att identifiera bästa metoder. Som resultat av detta har ca 20 bästa metoder för stöd till nyetablerade företag identifierats och offentliggjorts. Dessa bästa metoder rör områdena för finansiering, utbildning och direkt stöd i form av företagskuvöser. Analys av stöd till växande företag genomförs på samma sätt. Avsikten är nu att föra denna debatt inom elektroniska fora vilka så småningom kan omfatta ett mycket bredare urval av de yrkesverksamma som ger stöd till företag när det gäller att fastställa bästa metoder.

Kommissionen har slutligen vidtagit en rad andra åtgärder för att bidra till processen med de samordnade åtgärderna. Avtalsparter har engagerats för att bygga upp databasen «Stöd» om stödåtgärder för små och medelstora företag, ursprungligen i etableringsfasen och för att utveckla Internet-verktyg för att centralisera information och sprida bästa metoder. På det mer grundläggande planet bedrivs studier om arten av och kvaliteten på tillhandahållandet av tjänster till små och medelstora företag i syfte att främja större överensstämmelse och kvalitet när det gäller stöd till företag i hela Europa.

En rapport om de samordnade åtgärderna med medlemsstaterna på området för näringslivspolitik antogs den 9 november 1999 [28] och fick ett positivt mottagande av rådet. Alla handlingar som hänför sig till de samordnade åtgärderna och ytterligare information på detta område finns på Internet [29].

[28] KOM(1999) 569 slutlig 9.11.1999.

[29] http://europa.eu.int/comm/enterprise/entrepreneurship/concerted_actions/index.htm.

Översikt över de viktigaste åtgärderna inom programmet för samordnade åtgärder sedan föregående rapport

>Plats för tabell>

3.3. Företagsöverlåtelse

Efter det forum om överlåtelse av små och medelstora företag som hölls i Lille, antog kommissionen den 28 mars 1998 [30] ett meddelande om att lägga fram utvärderingen av de framsteg som medlemsstaterna gjort som svar på rekommendationen från 1994 [31].

[30] EGT C 93, 28.3.1998, s. 2.

[31] Rekommendation om överlåtelse av små och medelstora företag, 7.12.1994. EGT L 385, 31.12.1994, s. 14 och C 400, 31.12.1994, s. 1.

Kommissionens verksamhet har bidragit till att öka medvetenheten hos samtliga berörda parter om betydelsen av företagsöverlåtelse och framsteg har gjorts i form av vissa konkreta åtgärder som medlemsstaterna har vidtagit för att underlätta överlåtelse av företag. Spanien har t. ex. ändrat sin lag om arvsskatt och gåvoskatt. Numera beviljar man 95 % befrielse från arvsskatt när företag överlåts inom familjen. Ytterligare åtgärder på detta område krävs dock, och i synnerhet kan brist på faktiska skattesänkningar och tillräckligt enkel tillgång till finansiering av företagsöverlåtelser konstateras i de flesta medlemsstater.

Inom ramen för en ansökningsomgång 1998 [32] gav kommissionen sitt stöd till åtgärder som syftar till utbildning av företagare och förmedlare för att förse dem med praktiska färdigheter om de olika metoder som finns när det gäller överlåtelse eller övertagande av företag, och för att främja stödtjänster på området för företagsöverlåtelse.

[32] EGT C 263, 20.8.1998, s. 13.

3.4. Benchmarking

Benchmarking är ett verktyg för att förbättra prestanda genom att lära av bästa metoder. Sedan 1997 har det i allt högre grad använts inom näringslivspolitiken [33]. Utöver att användas i de samordnade åtgärderna utnyttjas benchmarking för närvarande för att stärka företagens konkurrenskraft och inom handlingsplanen för innovation.

[33] Benchmarking: Införande av ett verktyg till aktörernas och de offentliga myndigheternas förfogande KOM(1997) 153, 16.4.1997.

Förstärkning av företagens konkurrenskraft

Ramvillkor: Under 1997 genomfördes en pilotåtgärd för utföra benchmarking på viktiga områden inom de ramvillkor som påverkar konkurrenskraften. Genom fyra projekt, som genomfördes gemensamt med medlemsstaterna och avslutades 1998, genomfördes benchmarking av innovationsfinansiering, informations- och kommunikationsteknik och organisatorisk förändring, färdigheter och logistik. Pilotprojekten illustrerade potentialen hos benchmarkingen som ett verktyg för att uppnå ett effektivare genomförande av politiken [34].

[34] Benchmarking av konkurrenskraften hos gemenskapsindustrin: bedömning av initiativen SEK(1999) 523, 12.4.1999.

Rådet välkomnade dessa initiativ [35] och uttryckte sin uppskattning av dem. Det bad kommissionen och medlemsstaterna att identifiera praktiska åtgärder för att sörja för att benchmarking fortsätter att utvecklas och att för detta ändamål en Benchmarking Competitiveness Group [36] inrättas. Denna grupp följer för närvarande genomförandet av ytterligare benchmarking-projekt.

[35] Rådets slutsatser om benchmarking 16.11.1998.

[36] Rådets slutsatser om benchmarking och konkurrenskraft 29.4.1999.

Kommissionen inrättade 1997 en högnivågrupp för benchmarking. I gruppen ingick företrädare för små och medelstora företag, arbetsmarknadens parter och breda samhällsintressen. Den lade fram sin slutrapport i oktober 1998.

Företag: Det Europeiska nätet för benchmarking (som består av dem som genomför benchmarking), inrättades 1997 med stöd från kommissionen för att stimulera små och medelstora företag att utnyttja benchmarking. Det har för närvarande drygt 400 medlemsorganisationer som har sitt säte i samtliga 15 medlemsstater. Nätverket har också bidragit till att inrätta nationella centra för benchmarking, utge en handledning och cd-rom om benchmarking för små och medelstora företag samt har anordnat fyra europeiska konferenser om benchmarking.

För närvarande genomförs en åtgärd inom gemenskapsinitiativet för små och medelstora företag i strukturfonderna som syftar till att inrätta en transnationell databas för benchmarking.

Sektorer: Ett antal projekt har slutförts för att utföra benchmarking inom de konkurrensfrågor som rör vissa specifika sektorer. Dessa projekt avser bland annat energieffektivitet inom kemisektorn, arbetsmetoder inom bilindustrin och upphandling inom informations- och kommunikationsindustrin. För närvarande genomförs projekt som avser innovation inom biotekniksektorn, kvalitetsförfaranden inom byggsektorn, upphandlingsmetoder inom försvarssektorn och förfaranden för standardiseringsorgan.

Diagram över innovationstendenser

Ett diagram över innovationstendenser som kan tjäna som bas för benchmarking håller nu på att utarbetas. Syftet är att fastställa en gemensam referensram för analys av innovationsprestanda och innovationspolitik. På detta sätt avser man främja spridning och tillämpning av bästa metoder. Tendensdiagrammet kommer att avse följande fyra prioriterade områden: innovationsfinansiering, utveckling av innovativa företag, skydd av teknik och främjande av tekniköverföring. Fyra benchmarking-projekt inleds som hänför sig till vart och ett av dessa områden. Som en första åtgärd har ett nätverk av korrespondenter samlat in och bearbetat uppgifter om mer än 250 åtgärder för innovationspolitik i samtliga medlemsstater och angivit relevanta organisationer och enskilda personer.

3.5. Lagförslagens kvalitet, subsidiaritet och proportionalitet

Europeiska kommissionen har ett fortlöpande åtagande att förbättra gällande gemenskapslagstiftning och att säkerställa att ny lagstiftning blir effektiv men samtidigt enkel och klar. Kommissionen ger varje år ut en rapport om de principer som skall följas och de åtgärder som skall vidtas när ett lagstiftningsförslag övervägs. Häri ingår behovet att ta hänsyn till och följa principerna om subsidiaritet och proportionalitet, att förbättra förslagens kvalitet, att införa förenklingsåtgärder, att konsolidera och kodifiera befintlig lagstiftning och att sörja för att alla berörda parter får tillgång till information. Den senaste rapporten i denna serie, "Bättre lagstiftning 1999" [37], uppmärksammades vid Europeiska rådet i Helsingfors där stats- och regeringscheferna bekräftade sitt åtagande att förbättra lagstiftningen. De flesta lagförslagen föregås dessutom av en period av einformellt samråd med intresserade deltagare. Detta sker ofta genom att grön- och vitböcker utges, där de inkomna svaren på samråden publiceras i realtid på Europaserverns webbplats med en kommissionsrapport om resultaten av samrådsförfarandet och riktlinjer för kommande åtgärder.

[37] KOM(1999) 562 slutlig, 3.11.1999.

Vidare ombads kommissionen vid toppmötet som hölls i Lissabon den 23-24 mars 2000 att för år 2001 framlägga en strategi för samordning och förenkling av lagstiftningsarbetet.

Bedömning av den inverkan som gemenskapens lagstiftning får på näringslivet

Om ett lagstiftningsförslag sannolikt kommer att få en betydande inverkan på näringslivet, skall de generaldirektorat som ansvarar för att utarbeta förslaget genomföra en företagskonsekvensbedömning. Syftet med kommissionens system för företagskonsekvensbedömning är att finna en lämplig jämvikt mellan de nya kraven och de kostnader och andra administrativa bördor som dessa kan lägga på företagen.

Under 1997 genomfördes 12 företagskonsekvensbedömningar. Dessa omfattade förslag till ett direktiv om insatser mot betalningsförseningar vid handelstransaktioner [38], copyright och tillhörande rättigheter i informationssamhället, beskattning av energiprodukter [39], ett gemensamt system för beskattning av de räntor och royalties som betalas mellan närstående bolag i olika medlemsstater [40], skadeståndsansvar för produkter med säkerhetsbrister [41], samt det ramavtal om deltidsarbete som undertecknades av arbetsmarknadens parter [42].

[38] KOM(1998) 126 slutlig, 25.3.1998.

[39] KOM(1997) 30 slutlig, 12.3.1997.

[40] KOM(1998) 67 slutlig, 4.3.1998.

[41] KOM(1997) 478 slutlig, 1.10.1997.

[42] KOM(1997) 392 slutlig, 23.7.1997.

Under 1998 slutfördes 21 företagskonsekvensbedömningar. De omfattade bl. a. förslag till inrättande av en allmän ram för information till och samråd med arbetstagare i Europeiska gemenskapen [43], arbetstidens förläggning för mobila arbetstagare som utför vägtransporter och för förare som är egenföretagare [44], gränsvärden för bensen och koloxid i luften [45], vissa rättsliga aspekter på den elektroniska handeln inom den inre marknaden [46] samt ett förslag i syfte att säkerställa en effektiv minimibeskattning av ränteinkomster från sparande i gemenskapen [47].

[43] KOM(1998) 612 slutlig, 11.11.1998.

[44] KOM(1998) 662 slutlig, 24.11.1998.

[45] KOM(1998) 591 slutlig, 20.1.1999.

[46] KOM(1999) 427 slutlig, 17.8.1999.

[47] KOM(1998) 295 slutlig, 20.5.1998.

Under 1998 lade kommissionen dessutom fram en rapport om systemet med företagskonsekvensbedömningar [48]. Denna rapport är en del av kommissionens strävan till öppenhet och insyn och avses bidra till diskussionerna om behovet av ytterligare förbättringar av systemet som en del i arbetet att förbättra kvaliteten på lagstiftningen till förmån för de företage, särskilt små och medelstora företag, som skall genomföra den.

[48] Utvärdering av effekten på företagen - Europeiska kommissionens system för konsekvensbedömning, 1998.

Tolv företagskonsekvensbedömningar slutfördes under 1999. Bland dem fanns förslag om frågor som krav på energieffektivitet för stabilisatorrör för fluorescerande ljus, nationella utsläppstak för vissa luftföroreningar, ozon i luften, strukturell statistik över arbetskraftskostnader, direktiv om batterier och ackumulatorer, samt underindex inom harmoniserade konsumentprisindex.

Som svar på kraven från rådet och Europaparlamentet på ytterligare förbättringar av företagskonsekvensbedömningarna i synnerhet med hänsyn till behovet av mer omfattande bedömningar av regelverkets inverkan, inklusive en kostnads/intäktsanalys, kommer emellertid ett internt pilotprojekt, som skall löpa parallellt med det ordinarie systemet, att lanseras av kommissionen. En första utvärderingsrapport om projektet planeras till före slutet av år 2001.

Företagspanel: ytterligare en innovativ samrådsprocess

I handlingsplanen för den inre marknaden nämns inrättandet av en panel av gemenskapsföretag som skall rådfrågas som tillägg till de samråd som vanligtvis genomförs av kommissionen när den förbereder sina lagstiftningsförslag. Meddelandet "Företagspanelen - ett pilotprojekt" [49] antogs av rådet (inre marknad) den 30 mars 1998. Panelens arbete inriktas på de kostnader och sannolika administrativa följder som den föreslagna nya lagstiftningen kommer att få för företagen.

[49] KOM(1998) 197 slutlig, 30.3.1998.

Företagspanelen har hittills rådfrågats tre gånger. Det system som införts av medlemsstaterna och kommissionen har fungerat tillfredsställande. I det tredje samrådet om förslaget till ett direktiv om avfall från elektrisk och elektronisk utrustning deltog tio medlemsstater. Parallellt med samråden i medlemsstaterna genomförde kommissionen ett samråd online via webbplatsen för dialog med företagen. Utnyttjande av detta innovativa förfarande för att rådfråga företag om utkast till kommissionens förslag har säkerställt att en lång rad olika företag har lämnat in sina iakttagelser som i vissa fall har lett till att förändringar av lagförslagen har gjorts. En djupgående utvärdering kommer att göras av pilotprojektet i samband med översynen av kommissionens system för företagskonsekvensbedömning.

3.6. Förenkling av lagstiftningen på den inre marknaden: Slim

Projektet Slim (förenklad lagstiftning på den inre marknaden) som inleddes 1996 har som mål att minska den hämsko som regler på den inre marknaden lägger på företag. Detta projekt har givit påtagliga resultat. Förlikningsförfarandet om Intrastats förslag till statistik över varuhandel medlemsstater emellan för att begränsa antalet uppgifter som skall lämnas slutfördes framgångsrikt [50]. Två kommissionsförordningar om angivande av nettomassa och statistiskt värde har antagits [51]. Rådets förordning om förenkling av produktnomenklaturen [52] antogs den 31 januari 2000 [53]. Det omarbetade förslaget om prydnadsväxter som klargör direktivets räckvidd och minskar de administrativa bördorna på både leverantörer och myndigheter har antagits. Under den tredje fasen av Slim som slutfördes i slutet av 1998 lade Slim-grupperna fram förslag till samordning av bestämmelser för social trygghet, elektromagnetisk kompatibilitet och försäkring. När det gäller den sociala tryggheten har kommissionen redan utarbetat relevanta ändringar i ett förslag som antogs i december 1998 [54].

[50] Europaparlamentets och rådets förordning nr 1182/1999 av den 10.5.1999, EGT L 144, 9.6.1999 grundad på kommissionens förslag KOM(1997) 252 slutlig, 30.5.1997.

[51] Kommissionens förordning (EG) nr 2385/96 av den 16.12.1996, EGT L 326, 17.12.1996 och kommissionens förordning (EG) nr 860/97 av den 14.5.1997, EGT L 123, 15.5.1997.

[52] KOM(1997) 275 slutlig, 4.6.1997.

[53] EGT L 28, 3.2.2000, s. 16-18.

[54] KOM(1998) 779, EGT C 38, 12.2.1999, s.10.

En fullständig förteckning över samtliga rekommendationer som de tre arbetsgrupperna utfärdat samt kommissionens förslag till uppföljning offentliggjordes [55].

[55] KOM(1999) 88 slutlig, 25.2.1999.

Den fjärde fasen av Slim inleddes i januari 1999. Tre sektorer granskades, nämligen farliga ämnen, företagsrätt och konsumentförpackningar [56]. Tre grupper har utfärdat sina rekommendationer och kommissionen har offentliggjort en rapport till rådet och Europaparlamentet om resultatet [57].

[56] Förenklad lagstiftning på den inre marknaden: förlängning till en fjärde fas. SEK(1998) 1944.

[57] KOM(2000) 56 slutlig, 4.2.2000.

Kommissionen har utvärderat Slim-åtgärden och antog den 28 februari 2000 ett meddelande [58], som innehåller åtgärder för att förbättra genomförandet av Slim.

[58] KOM(2000) 104, 28.2.2000.

3.7. Sena betalningar vid handelstransaktioner

Sena betalningar är orsak till en av fyra konkurser, vilket leder till förlust av 450 000 arbetstillfällen per år och utestående belopp till ett värde på 23,6 miljarder euro som förloras varje år för obetalda fordringar. Denna situation leder till att handelstransaktionerna mellan medlemsstaterna begränsas avsevärt, vilket strider mot artikel 14 i EG-fördraget om den inre marknaden. Undersökningar visar att drygt 20 % av gemenskapens företag skulle exportera mer om de kunde få kortare betalningsfrister från sina kunder utomlands. Små och medelstora företag är särskilt drabbade av sena betalningar (eftersom de är mer sårbara för variationer i likviditeten). Kommissionen har funnit det erfordrligt att lagstifta för att ändra på detta förhållande. Den har framför allt försökt rätta till situationen genom en rekommendation till medlemsstaterna som utfärdades i maj 1995 [59]. Eftersom denna rekommendation inte fick önskad effekt [60], lade kommissionen i mars 1998 fram ett förslag till direktiv för att försöka lösa detta problem [61].

[59] EGT L 127, 10.6.1995, s. 19 och EGT C 144, 10.6.1995, s. 3. http://europa.eu.int/comm/enterprise/regulation/late_payments/index.htm.

[60] Jfr. Utvärdering av den rekommendation som återfinns i kommissionens meddelande från juli 1997, EGT C 216, 17.7.1997, s. 10.

[61] EGT C 168, 3.6.1998, s. 13 och KOM(1998) 126 slutlig, 25.3.1998.

Direktivet underställdes medbeslutandeförfarandet mellan Europaparlamentet och rådet (artikel 251 i EG-fördraget). Rådet godkände direktivet den 18 maj 2000 och det antogs slutgiltigt av Europaparlamentet den 15 juni 2000. Det rör sig om direktiv 2000/35/EG av den 29 juni 2000 [62].

[62] EGT L 200, 8.8.2000, s. 35.

Detta direktiv avser sena betalningar mellan samtliga företag, inklusive offentliga myndigheter. De viktigaste bestämmelserna avser främst en laglig rätt att ta ut ränta på sena betalningar liksom effektiva indrivningsförfaranden för att återvinna obetalda fordringar i hela unionen och i EES-länderna. I direktivet anges att dröjsmålsräntan skall ligga 7 procentenheter över den räntesats som Europeiska centralbanken tillämpar eller likvärdiga räntesatser för de medlemsstater som inte tillhör euroområdet eller för EES-länderna. En period på 30 dagar fastställs som referens för betalningsperioder, i förhållande till vilken det är möjligt att bedöma de tidsfrister som anges i avtalen. Detta direktiv bör få omedelbara effekter på hur avtal förhandlas och sluts mellan parterna. Det bör få en positiv effekt genom att förkorta betalningsfristerna och förbättra kassaflödet framför allt för små och medelstora företag och slutligen stabilisera arbetstillfällena i Europa.

3.8. Tillträde till informationssamhället och till elektronisk handel

Det är mycket viktigt att små och medelstora företag utnyttjar den tillväxtpotential som digital teknik erbjuder. Mycket tyder dock på att Europa inte i samma utsträckning som dess internationella partner drar fördel av de positiva effekter som den "nya ekonomin" för med sig. Detta gäller inte bara små och medelstora företag utan alla företag, medborgare, myndigheter, skolor osv.

Mot bakgrund av detta syftar initiativet eEuropa [63], som kommissionen inledde den 8 december 1999 [64], till att föra alla i Europa, medborgare, skolor och företag, in i den digitala eran så snart som möjligt. eEuropa har fått starkt stöd av medlemsstaterna och industrin. Europeiska rådet gav vid det särskilda möte som hölls i Lissabon den 23-24 mars 2000 starkt stöd till huvudmålen i initiativet eEuropa och anmodade kommissionen och rådet att utarbeta en handlingsplan för Europeiska rådet i Feira den 19-20 juni 2000.

[63] http://europa.eu.int/comm/information_society/policy/index_en.htm.

[64] KOM(1999) 687.

I handlingsplanen eEuropa [65] anges 11 handlingslinjer. Tre av dessa är särskilt relevanta för små och medelstora företag:

[65] KOM(2000)330, 24.5.2000, http://europa.eu.int/comm/information_society/eeurope/actionplan/index_en.htm.

- e-handel: att förbättra rättssäkerheten för de små och medelstora företag som erbjuder tjänster för e-handel inom unionen, att stärka konsumentförtroendet för e-handel, att påskynda antagandet av den rättsliga ramen och regelverket för e-handel och dess införlivande med och tillämpning i medlemsstaterna,

- snabbare och billigare tillgång till Internet: att påskynda antagandet av, införlivandet med och tillämpningen av det nya regelverket för elektroniska kommunikationstjänster i syfte att stödja utveckling av nya fasta och trådlösa bredbandsinfrastrukturer och sänka avgifterna,

- arbete i den kunskapsbaserade ekonomin: att förbättra de anställdas digitala kunskaper och utveckla nya färdigheter anpassade till marknadsbehoven, dra fördel av de nya möjligheter som digital teknik erbjuder t. ex. distansarbete för att öka arbetsorganisationens flexibilitet.

Flerårigt gemenskapsprogram för att stimulera skapandet av informationssamhället i Europa: Promise

Promise [66] är ett program (1998-2002, budget: 25 miljoner euro) som syftar till att informera om och stimulera medborgarna till att dra fördel av informationstekniktjänster. För närvarande har endast ett litet antal människor tillträde till och kan använda nätverksanslutningar dagligen för sin privat verksamhet (e-post, e-handel eller world-wide web). Endast 15 % av gemenskapens små och medelstora företag använder ny informationsteknik för att förbättra sin standard och konkurrera på den globala marknaden. Många verksamheter i programmet Promise är relevanta för små och medelstora företag, t. ex. undersökningar inom ramen för Esis och Eurobarometer för att fastställa små och medelstora företags situation i förhållande till informationssamhället, European Internet Fiestas och Ispo:s informationstjänster. Informationsveckor om informationssamhället (Eisaw) anordnades också 1997 tillsammans Euro Info Centres-nätet vilket ledde till 27 evenemang fördelade på de 15 medlemsstaterna där 2 061 små och medelstora företag från olika industrisektorer deltog. Under 1998 inleddes en ansökningsomgång om "Optimering av informationssamhällets socioekonomiska fördelar i Europa" med stark betoning på små och medelstora företag (initiativet Epsilon). Under 1999 samlades små och medelstora företag och relevanta förmedlare/multiplikatorer till en workshop om spridande av informationssamhället tillsmå och medelstora företag för att diskutera bästa metoder att sprida och främja informationssamhället bland små och medelstora företag och förbättra samordning och samverkan mellan de viktigaste aktörerna på detta område.

[66] http://www.ispo.cec.be/promotion/i_promise_wp_2000_en.html.

Nuvarande prioriteringar omfattar samordning av de olika gemenskapsinitiativ som bidrar till skapa och främja informationssamhället. Inriktningen ligger nu mer på att identifiera bästa metoder, synliggöra dem och främja genomförandet av dem på särskilda områden för att stimulera användning och spridning av högkvalitativa tillämpningar, tjänster och metoder och mindre på finansiering av nya projekt.

Främjande av informationssamhället i regioner som erhåller stöd från unionen

Det regionala initiativet om informationssamhället, Risi, kan delas upp i två delar: Risi 1, som stimulerar partnerskap mellan nyckelaktörerna i regionen i syfte att utarbeta en regional handlingsplan för informationssamhället, och Risi 2, som stöder pilotprojekt som omfattar flera regioner. Sammanlagt har 31 projekt valts ut, varav 21 finansieras av Eruf och 10 av ESF. Åtgärderna som omfattar flera regioner syftar bl. a. till att som "Enterskillsnet", utveckla ett nät av små och medelstora företag i landsbygdsområden, mellan Tarn och Haute-Garonne (F), i Andalusien (E), Etelä-Savo (FIN), Dublin och Lanford (IRL) och Skottland. En annan åtgärd, "Tourist", avser turistområden på Madeira (P), i Burgenland (A), Lappland (FIN), Val d'Aosta (I), Västerbotten (S) och Hampshire (UK).

Elektronisk handel

Elektronisk handel (e-handel) är en ny konkurrensfaktor som om den utvecklas på rätt sätt kan gynna alla små och medelstora företag även om den samtidigt utgör en stor utmaning, särskilt för företag i mer traditionella eller arbetsintensiva sektorer. Elektronisk handel kan också gynna uppkomsten av helt ny verksamhet, i synnerhet nya förmedlare, online-företag och logistiska tjänster.

Begreppet e-handel täcker alla former av handel, administrativa transaktioner eller informationsutbyte som genomförs med hjälp av något slags informations- och kommunikationsteknik. Från företagens synpunkt innefattar detta både relativt enkla handelssystem och komplicerade lösningar som integrerar hela handelsförloppet. Ur organisatorisk synpunkt fungerar e-handel som en kraftfull integrerande faktor eftersom den möjliggör kontinuerliga flöden mellan företag och konsumenter, företag sinsemellan samt utbyte av uppgifter mellan företagen och den offentliga sektorn. Elektronisk handel gynnar dessutom framväxt av nya innovativa sätt för små och medelstora företag att samarbeta som kommer att hjälpa dem att framgångsrikt möta globaliseringens utmaningar.

I handlingsplanen eEuropa som kommissionen antog den 24 maj 2000 [67], anges påskyndande av e-handel som ett av målen i form av det initiativ som kallas "go digital". Det syftar till att uppmuntra små och medelstora företag att agera digitalt genom samordnad nätverksverksamhet för utbyte av kunskaper om bästa metoder, beredskap för e-handel och benchmarking (t. ex. genom systemen "Researchers to SMEs fellowship schemes").

[67] http://europa.eu.int/comm/information_society/eeurope/actionplan/index_en.htm.

Elektronisk handel har potential att göra företagen effektivare och konkurrenskraftigare. Den förbättrar möjligheterna att bygga ut och förfina dialogen mellan producenter/leverantörer och konsumenter och kan därmed förbättra kvaliteten på produkter och tjänster. Den gör det möjligt för små och medelstora företag att sluta sig samman för att samordna sin inköpskapacitet, nå nya och avlägsna marknader till låga kostnader, få tillgång till marknadsinformation, förbättra logistiken och utveckla kooperativa faciliteter för FoTU.

De små och medelstora företagen saknar dock kunskaper och färdigheter och hindras av att konsumenterna inte i tillräckligt hög grad erkänner eller har förtroende för elektronisk handel (i synnerhet eftersom små och medelstora företag ofta inte har enkelt igenkännbara varumärken). Därtill behöver småföretag en tydlig och enkel regelmiljö liksom telekommunikationsavgifter som är anpassade till e-handelns särart. När det gäller information, förhandlingsförmåga och representation råder det dessutom obalans mellan teknikens tillhandahållare och småföretagen. Elektronisk handel kommer att få fullständig, positiv inverkan på gemenskapens små och medelstora företags konkurrenskraft först när Internet i praktiken blir tillgängligt och ekonomiskt överkomligt för alla i samma utsträckning som elektricitet, gas och vatten. Brist på kunskaper och utbildning, höga telekommunikationskostnader och osäkerhet om rättsliga följder anges ofta som de främsta hindren för att elektronisk handel i stor skala skall komma igång i Europa, eftersom de lägger hinder i vägen för en kritisk massa av företagsanvändare att komma in på den elektroniska marknaden.

Följande åtgärder genomförs 1999 och fortsätter under 2000:

* Upplysning: eftersom 99 % av samtliga företag i Europa är små och medelstora företag är de upplysningskampanjer som riktas till små och medelstora företag ytterst viktiga för att e-handeln skall bli framgångsrik. Informationskampanjer som riktas till små och medelstora handelsföretag kommer därför att genomföras under år 2000 i fem medlemsstater. Denna informationskampanj kommer att omfatta ett antal olika frågor och aktuella ämnen som är relaterade till e-handel.

Utnyttjandet av elektronisk handel bland små och medelstora företag stimuleras genom följande åtgärder som nu genomförs:

* Inrättande av ett antal ständiga icke-vinstgivande företagstjänster online för att stimulera småföretags konkurrenskraft inom e-handel. De tjänster som utvecklas kommer att gynna skapandet av kooperativa strukturer, som grundas på fastställda bästa metoder. Partnerskapsavtal mellan företagsanvändare, regionala och lokala myndigheter, yrkesorganisationer och tillhandahållare av tekniken kommer att främjas för att hjälpa små och medelstora företag att få en konkurrensfördel inom e-handel.

* Inrättande av företagscertifiering och skiljedomsförfarande online för små och medelstora företag. Syftet med denna tjänst, som skall utvecklas i samarbete med den privata sektorn, är att tillhandahålla företagstjänster till små och medelstora företag som annonsering, certifiering och kvalitetsmärkning eller betalningssystem. Tillgång till dessa tjänster till överkomlig kostnad och på ett tillförlitligt sätt är avgörande för att små och medelstora företag skall bli framgångsrika i sina Web-satsningar.

3.9. Stimulans av innovation

Stimulans av innovation inom små och medelstora företag är en ytterst viktig fråga som Europeiska unionen prioriterar. Åtgärder genomförs därför på följande områden:

* Pilotåtgärder och studier inom ramen för det särskilda programmet "Främjande av innovation och uppmuntran av små och medelstora företags deltagande" inom det femte ramprogrammet för FoTU.

* Instrument avsedda för de regioner som får stöd från unionen.

* Finansiering av innovativa företag.

Finansiering av innovativa företag behandlas i början av kapitel II i avsnittet om finansiella instrument och praktiska uppgifter finns därtill att hämta på webbplatsen Cordis [68].

[68] http://www.cordis.lu/finance/src/acc-fin.htm.

Pilotåtgärden "Mekanismer för att underlätta etablering och utveckling av innovativa företag"

På grundval av slutsatserna från det första Europeiska forum för innovativa företag som hölls i Wien i november 1998, beslutade kommissionen att inleda en pilotåtgärd som syftar till att stimulera mekanismer som stödjer etablering och utveckling av innovativa företag.

Syftet med denna pilotåtgärd är att identifiera, analysera och värdera regionala (eller inomregionala) framstående initiativ som bidrar till etablering och utveckling av innovativa företag.

Initiativets mervärde ligger i synnerhet i utbyte av information, erfarenheter, färdigheter och bästa metoder och i att det för fram exempel på framgångsrika åtgärder. Ur denna process kan förhoppningsvis ett "europeisk skyltfönster" skapas, där de innovationer visas upp, som kunde få stor verkan och framkalla en kedjereaktion inom gemenskapens alla regioner och stimulera ekonomiska områden att genomföra liknande initiativ som anpassats till deras lokala miljö.

Eftersom detta är en typ av pilotåtgärd, bör den kunna genomföras på relativt kort tid (mindre än 2 år) så att lärdomar kan dras och efterföljande åtgärder kan genomföras under det femte ramprogrammets löptid.

Den 15 juni 1999 offentliggjordes en första ansökningsomgång [69], med en vägledande budget på 12 miljoner euro, i vilken förslag till tre slags åtgärder begärdes, nämligen tematiska nät, projekt och kompletterande åtgärder.

[69] EGT C 167, 15.6.1999, s. 11.

* Tematiska nät på särskilt framgångsrika områden, som syftar till att identifiera europeiska ekonomiska områden som kan visa framgångsrika system och förhållanden för att skapa innovativa företag och som avses utbyta information, erfarenheter och metoder och inrätta arbete i nätverk mellan dessa områden.

Ett gemenskapsmärke för framstående kompetens kommer att delas ut för att skilja ut och värdera godkända förslag för de enskilda ekonomiska områden som uppfyller de kompetenskriterier som kommissionen fastställer.

* Projekt som syftar till att värdera originella instrument och tillvägagångssätt som används i EU och i de associerade staterna för att stödja etablering och utveckling av innovativa företag och för att uppmuntra privat investering i dessa företag liksom för att prova möjligheten att överföra dessa instrument och tillvägagångssätt till andra sammanhang.

Projekten inriktas särskilt på följande prioriterade områden:

- Sammankoppling och utbyte av lokala finansieringsmekanismer (som regionala fonder eller nätverk av s. k. företagsänglar) och/eller mentorssystem för nyetablerade innovativa företag.

- Integrerade åtgärder för utbildning och stöd till nyetablerade innovativa företag och för bästa metoder när det gäller utarbetande av företagsplaner (t. ex. tävlingar om bästa företagsplaner).

- Nya tjänster för nyetablerade innovativa företag i teknikparker, företagskuvöser eller vetenskapsparker.

- Mekanismer för att stimulera kunskapsöverföring och skapande av nya innovativa företag (avknoppning) vid högre utbildningsanstalter (universitet osv.) och forskningsinstitut, i samverkan med industrin och investerare.

- Initiativ som stöder utveckling av och tillgång till internationella marknader för innovativa företag (t. ex. investeringsfora, evenemang för att möjliggöra förmedling eller upprättande av partnerskap osv.).

Denna åtgärd riktar sig främst till universitet, forskningsorganisationer eller förvaltningsorgan inom den offentliga sektorn på lokal, regional eller nationell nivå.

* Kompletterande åtgärder syftar till att bereda vägen för eller stödja andra åtgärder som nätverken eller projekten och bidra till att uppnå strategiska mål som definition av gemenskapens innovationspolitik. Följande två typer av kompletterande åtgärder ingår i ansökningsomgången:

- Stödåtgärder för att underlätta arbete i nätverk (t. ex. workshops, webbplatser osv.) och förvaltning av dessa nät, inklusive informationsutbyte, överföring av bästa metoder och anordnande av reklamevenemang (t. ex. ett årligt europeiskt forum för innovativa företag).

- En "Kontaktyta för innovationspolitik " i samarbete med annan relevant EU-politik, för att dra lärdomar av de verksamheter som bedrivs i tematiska nät och projekt genom att inrätta en kontaktyta med expertpaneler, besökssystem, workshops, benchmarking osv.

* Studier och bästa metoder när det gäller innovation

Under 1999 inleddes 14 forskningsstudier för att stödja analys och benchmarking av innovationsresultat i Europa. Resultaten av dessa studier som kommer att finnas tillgängliga 2000 kommer att bidra till att sprida bästa metoder till företag och politiska beslutsfattare. Studierna omfattar de frågor som rekommenderats som prioriterade åtgärdsområden i den europeiska handlingsplanen för innovation, t. ex. följande:

- Innovativa företag.

- Finansiering av företag som baseras på ny teknik.

- Försvar av patent i Europa.

- Tekniköverföring från stora offentliga forskningsinstitut.

Under 1999 inledde kommissionens direktorat som ansvarar för innovation också en rad studier samarbete med Eurostat för att utnyttja resultaten av Gemenskapens innovationsundersökning - II, som omfattar Europeiska företags innovationsförmåga under perioden 1997-1998. Följande ämnen tas upp:

- Antal (och procentandel) innovativa företag per storleksklass.

- Innovativa företag per typ av innovation.

- Innovationsintensitet (procentandel av utgifterna som går till innovationsverksamheter i förhållande till företagets omsättning).

- Syftet med innovation.

- Informationskällor för innovationsprojekt.

- Faktorer som hindrar innovationsprojekt inom företagen.

Forskning och analys av innovationsprestanda och politik i Europa fortsatte under 2000. En anmälningsomgång offentliggjordes den 23 september 1999 [70] som syftade till att välja ut aktörer som kan genomföra en ny serie studier.

[70] EGT C 269, 23.9.1999, s. 12.

* Innovationsprojekt och kompletterande åtgärder

Under 1999 inledde kommissionen en förslagsinfordran [71] för innovationsprojekt och kompletterande åtgärder (inklusive stödåtgärder för grupper, gemensamma marknadsföringsstrukturer och kontaktyta mot innovationspolitiken), som erhöll en sammanlagd finansiering om 15,6 miljoner euro. 42 % av deltagarna i dessa åtgärder är små och medelstora företag. På grund av den typ av arbete som berörs, förväntas det främst vara små och medelstora företag som kommer att ta emot resultaten av dessa åtgärder när de senare sprids.

[71] EGT C 80, 23.3.1999, s. 12.

* Nätverket av teknikförmedlingscentra

Nätverket för teknikförmedlingscentra (Innovation Relay Centres) har 53 medlemmar [72]. Gemenskapens bidrag uppgår till 54 miljoner euro inom en sammanlagd budget på 100 miljoner euro under en tidsperiod om 30 månader inom ramen för innovationsprogrammet. Teknikförmedlingscentra ger företagen råd i frågor som rör teknik och innovation särskilt beträffande transnationella tekniköverföringar.

[72] http://www.cordis.lu/irc/home.html.

De åtgärder inom nätet som avsett små och medelstora företag för perioden slutet av 1997 till mitten av 1999 kan sammanfattas på följande sätt:

- Antal kontakter med kunder (små och medelstora företag): 47 694

- Antal små och medelstora företag som fått hjälp: 38 632

- Antal tekniköverföringar som förhandlats: 1 686

- Antal avtal om tekniköverföring som undertecknats: 222

- Antal förslag till FoU-projekt som inlämnats: 1 870

- Antal förslag till FoU-projekt som godkänts: 877.

* Att främja innovation i de regioner som erhåller stöd från unionen [73]

[73] http://www.inforegio.cec.eu.int/wbpro/prord/prordi/pdia3%5Fen.htm.

Ris-Ritts: regionala innovationsstrategier (Ris) och regionala strategier och infrastrukturer för innovation och tekniköverföring (Ritts)

Även om regionala innovationsstrategier (Ris) medfinansieras av generaldirektoratet för regionalfrågor och regionala strategier och infrastrukturer för innovation och tekniköverföring (Ritts) finansieras genom Innovationsprogrammet så förvaltas de två initiativen tillsammans.

Sedan 1994 har drygt 100 regioner mottagit finansiering för utarbetande av Ris och Ritts (500 000 euro, finansierat till 50 % av kommissionen och till 50 % av regionen).

Strategiernas främsta mål är att upprätta ett effektivt regionalt innovationssystem genom att förbättra de befintliga regionala innovationsfärdigheterna. Ris är inte begränsat till sektorerna för högteknologi utan omfattar också traditionella sektorer och tjänstesektorer (t. ex. turism) som är viktiga för mindre gynnade områden och lägger betoningen på små och medelstora företag.

Genom Ris kan man identifiera nya innovationsprojekt i företagen och i synnerhet inom små och medelstora företag. De har också gjort det möjligt att skapa nya regionala partnerskap för ekonomisk utveckling och främjande av samarbete mellan företagen och de offentliga och privata sektorerna. Ledningskommittéerna för flera Ris-projekt (t. ex. belgiska Limburg, Yorkshire & Humberside, Strathclyde, Shannon) har till sina ordförande valt företagare vilket borgar för att dessa förvaltningsorgan bevarar en stark företagsförankring. I kommittéerna sitter också politiska beslutsfattare.

Mer än 5 000 små och medelstora företag har varit föremål för teknisk översyn eller intervjuer.

En databas (Rinno) håller på att byggas upp över regionala offentliga innovationsåtgärder och kommer att utgöra ett "intelligent" register som gör det möjligt att identifiera och sprida bästa metoder till regionala ansvariga.

Ett nätverk har därutöver inrättats för Ritts-Ris [74] för att underlätta utbytet mellan de regioner som deltog i innovationsstrategierna, underlätta arbete i nätverk mellan de deltagande regionerna genom att skapa en gemensam plattform mellan dem, och sprida resultaten till parter utanför nätverken.

[74] http://www.innovating-regions.org.

Trip (Transregionala innovationsprojekt)

Trip-projekt syftar till att främja samarbete när det gäller praktisk utveckling och genomförande av åtgärder, som speglar resultaten av Ritts och Ris. Centralt för Trip är att gemensamt utveckla nya metoder och inte enbart överföra erfarenheter. Det förväntas att dessa projekt kommer att tillföra ett mervärde till Ritts eller Ris i varje region genom att genomföra konkreta innovationsåtgärder och förstärka utbytet och samarbetet med andra regioner i innovationsprojekt. Elva Trip-projekt med en sammanlagd budget på 4,5 miljoner euro håller på att utarbetas på områden som band mellan industri och forskning, integration av små och medelstora företag i leverantörskedjan, regional ekonomisk upplysningstjänst och stöd till innovation i tjänstesektorn.

Rtt (pilotprojekt för tekniköverföring där flera regioner deltar) där 7 projekt har valts ut, syftar till att minska obalansen mellan regionerna och stimulera interregionalt samarbete på området för forskning, utveckling och innovation. Projektet Footwear riktar sig exempelvis tillsmå och medelstora företag inom skotillverkningssektorn i spanska, portugisiska och grekiska regioner inom mål 1 och syftar till att anpassa, visa och överföra en italiensk teknik för automatiserad utformning och produktion av läster. Inom en annan sektor finns projektet Esteem som är inriktat på överföring av miljöteknik till brittiska, grekiska, tyska och finska små och medelstora företag.

Främjande av etablering av innovativa små och medelstora företag i områden som erhåller stöd från EU: Europeiska centra för innovativt företagande (Bic)

Ett nätverk av 150 centra för innovativt företagande, Bic, har inrättats i syfte att stödja utveckling av och innovation inom små och medelstora företag och skapa innovativa företag. Dessa centra upprättades främst i de områden som erhåller stöd från unionen inom ramen för ett experimentprogram som genomfördes av gemenskapens regionalpolitik. BIC är stödcentra vars uppdrag är att bistå med utveckling och etablering av innovativa företag, genom ett system av integrerade tjänster för vägledning och stöd till företagen.

Efter en positiv bedömning av programmet, när det gäller etablering av företag och skapande av arbetstillfällen och utveckling, erkände kommissionen formellt Bic i de nya riktlinjerna för strukturfonderna 2000-2006 [75] som en framgångsrik modell för att organisera integrerade tjänster till små och medelstora företag och deras roll som instrument för regionalpolitiken. I riktlinjerna rekommenderas de nationella myndigheterna att i högre grad utnyttja dessa instrument, både genom att inrätta centra i nya områden och genom att i större utsträckning utnyttja deras tjänster där de redan finns, för genomförandet av offentliga åtgärder till förmån för små och medelstora företag.

[75] EGT C 267, 22.9.1999.

Nya Bic inleds med regionalstöd i områden som mottar stöd från strukturfonderna eller som inte mottar sådant stöd utanför dessa områden. I båda fallen kan sådana centra ansluta sig till nätverket för europeiska Bic, EBN [76], som utarbetar sina tjänster för tekniskt stöd till medlemmarna.

[76] http://www.ebn.be.

Bic är knutna till Euro Info Centres och till teknikförmedlingscentra (Innovation Relay Centres) genom samarbetsavtal, som gör det möjligt för alla dessa organ att kombinera sina tjänster till små och medelstora företag och berika varandra.

Patent för att stimulera innovation inom små och medelstora företag

I kommissionens meddelande av den 5 februari 1999 om främjande av innovation genom patent [77] summeras resultaten av den extensiva samrådsprocessen om grönboken om gemenskapens patent och patentsystem i Europa 1997 [78]. I meddelandet föreslås bl. a. att en pilotågärd borde inledas för att stödja de nationella patentbyråernas insatser för att främja innovation, i synnerhet innovation inom små och medelstora företag, och att patentsystemet bör göras mer attraktivt för små och medelstora företag. Villkoren för patenterbarhet för mjukvarurelaterade uppfinningar bör dessutom harmoniseras och tillåta ökad insyn. Mjukvarupatent kan bli väsentliga för att dra riskvilligt kapital till små och medelstora företag.

[77] Meddelande till rådet, Europaparlamentet och Ekonomiska och sociala kommittén: Att främja innovation genom patent - Uppföljning till grönboken om gemenskapspatentet och patentsystemet i Europa, KOM(1999) 42 slutlig, 5.2.1999.

[78] KOM(1997) 314 slutlig, 24.6.1997.

Gemenskapspatent

Kommissionen antog den 1 augusti 2000 ett förslag till förordning om gemenskapspatentet [79], som utgör en nyckelprioritet för den immateriella äganderätten. Ett enhetspatent, som täcker gemenskapens hela territorium är väsentligt för att undanröja den snedvridning av konkurrensen, som kan uppstå ur de nationella skyddsåtgärdernas territoriella natur. Det kommer att göra det möjligt för europeiska företag, däribland små och medelstora företag, att anpassa sin produktion och distribution till gemenskapsdimensionen och möta utmaningarna från Förenta staterna och Japan på innovations- och konkurrensfronterna. Gemenskapspatentet bör bli kostnadsmässigt överkomligt och säkerställa en lagstadgad säkerhet, som är anpassad till företagens, i synnerhet de små och medelstora företagens, behov.

[79] KOM(2000) 412, 5.7.2000.

Nationella patentbyråer som främjare av innovation

Samrådet inom ramen för grönboken visade att de nationella patentbyråerna borde spela en aktiv roll för att sprida och främja system för industriella rättigheter och samlad kunskap, i synnerhet genom större samarbete med organ som företräder små och medelstora företag, hantverksföretag, yrkesorganisationer och oberoende uppfinnare liksom med universitet. Kommissionen har ordnat tre rundabordskonferenser med nationella patentbyråer för att lättare dela bästa metoder bland nationella patentbyråer på området för innovationsfrämjande. Ytterligare initiativ tillsammans med nationella patenbyråer inklusive en pilotåtgärd inom det 5:e ramprogrammet för FoTU planeras på detta område. Denna pilotåtgärd bör stärka den roll som patentinformation spelar för närvarande, ge en första utvärdering av den uppfinning som skall skyddas och fastställa en skyddsstrategi, ge information om förfaranden och tidsfrister som krävs för att lyckas med denna skyddsstrategi och tillhandahålla grundläggande information om immateriella rättigheter.

Pilotåtgärden avses stödja företag som täcker hela området för industriella rättigheter, dvs. patent, men också varumärken, formgivning och bruksmodeller och därmed ge ett verkligt "innovationsskydd". Denna nya roll, som de patentbyråer som önskar delta i initiativet kommer att spela, skulle också kunna omfatta inrättande av en liten specialiserad grupp på nationell, tvärvetenskaplig nivå, som skulle vara uppmärksam på företagens behov när det gäller innovationsskydd och på ett lämpligt sätt fylla dessa behov. Möjliga uppgifter för dessa grupper skulle kunna vara utgivning av broschyrer som täcker hela fältet för innovationsskydd, konstruktion av webbplatser med samma innehåll, anordnande av utställningar om innovation och konferenser inom handelskamrar och industrin, regionala organisationer, universitet och tekniska institut osv.

Att skapa ett patentsystem som är mer attraktivt för små och medelstora företag

Kommissionen har konstaterat att patentkostnaden är ett av de största hindren för maximalt utnyttjande av systemet i Europa i synnerhet för små och medelstora företag. Kommissionen välkomnar därför Europeiska patentbyråns beslut att sänka sina kostnader ytterligare. Detta beslut utesluter dock inte att särskilda lösningar utarbetas för små och medelstora företag och universiteten.

Små och medelstora företags innovationsförmåga kan också stödjas och stärkas genom att tjänster inrättas i representativa organisationer (handelskammare, yrkesorganisationer osv.) för särskilt utbildade rådgivare med uppgift att tillhandahålla direkt information till företag och bistå dem i deras framställningar från det att uppfinningen börjar ta form och ända fram till dess att patent beviljas och produkten marknadsförs kommersiellt.

Kommissionen har slutligen antagit ett ändrat förslag till direktiv om bruksmodeller, en form av skydd som är särskilt väl lämpad för tekniska uppfinningar vilka ofta ser dagens ljus just inom små och medelstora företag [80].

[80] Ändrat förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om tillnärmning av de rättsliga ordningarna för bruksmodellsskydd för uppfinningar, KOM(1999) 309 slutlig, 25.6.1999.

3.10. Förbättring av konkurrenskraften: handel, turism och den sociala ekonomin

Företag inom handel och distribution

Den senaste statistiken från Eurostat visar att 30 % av företagen, 16 % av sysselsättningen och drygt 13 % av BNP inom Europeiska unionen, återfinns inom denna sektor, eller ca 5 miljoner företag som producerar 640 för miljarder euro och står för 21,5 miljoner arbetstillfällen fördelade på återförsäljare, grossister och mellanhänder. Majoriteten av företagen i denna sektor är små och medelstora företag men storföretagen svarar för en mycket stor del av försäljningsvolymen. Andelen kvinnliga arbetstagare uppgår till i genomsnitt över 50 % (54,8). Den största andelen återfinns i länder med de högsta omsättningsnivåerna per anställd person. Som fallet är rent allmänt inom servicenäringarna är det inom detaljhandeln som andelen kvinnliga anställda når de högsta talen med 57,6 % av den totala arbetsstyrkan inom denna sektor.

I januari 1999 publicerades en vitbok om handel [81] som är en uppföljning till kommissionens grönbok om handel [82], vilken antogs i november 1996 och utgjorde inledningen till en samrådsprocess om sektorn, dess utmaningar och möjligheter att förbli konkurrenskraftig och därmed upprätthålla sitt stora bidrag till sysselsättning och social sammanhållning.

[81] KOM(1999) 6 slutlig, 27.1.1999.

[82] KOM(1996) 530 slutlig, 20.11.1996.

Stor vikt kommer att läggas vid bättre integration av sektorns behov i gemenskapens politik och program. Detta innebär att utvecklingen i sektorn måste följas noga, särskilt e-handel och koncentrationer, statistik upprättas i samarbete med Eurostat och att en förstärkning måste ske av förbindelserna med alla aktörer i sektorn, medlemsstater, tjänstemän och branschorganisationer på gemenskapsnivå.

1999 fattades beslut om genomförande av kampanjen "Europeiska handelsdagar" som kommer att lanseras för att höja medvetenheten om de utmaningar och följder som elektronisk handel och införandet av euron för med sig för denna sektor.

Kommissionens arbete för att fastställa bästa metoder för små butiker i landsbygdsområden har offentliggjorts på webbplatsen Europa [83].

[83] http://europa.eu.int/comm/enterprise/services/commerce/index.htm.

I maj 1999 hölls en konferens i Malaga om de problem som närbutiker i stadsområden möter. Arbetet att identifiera problem och praktiska lösningar sker för närvarande i medlemsstaterna.

Social ekonomi: kooperativ, ömsesidiga företag, stiftelser och föreningar

I juni 1997 antog kommissionen ett meddelande om "främjande av föreningars och stiftelsers roll i Europa" [84] som syftar till att göra beslutsfattare uppmärksamma på den växande betydelse som föreningar och stiftelser får för Europa och de problem och utmaningar som de står inför. I meddelandet föreslogs särskilda åtgärder på gemenskapsnivå liksom på nationell nivå och sektorsnivå till förmån för denna sektor.

[84