SV Europeiska unionens officiella tidning CE 279/149

Riktlinjer för sysselsättningspolitiken *

P6_TA(2008)0207

Europaparlamentets lagstiftningsresolution av den 20 maj 2008 om förslaget till rådets beslut om riktlinjer för medlemsstaternas sysselsättningspolitik (KOM(2007)0803 DEL V – C6-0031/2008 – 2007/0300(CNS))

(2009/C 279 E/32)

(Samrådsförfarandet)

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

— med beaktande av kommissionens förslag till rådet (KOM(2007)0803 DEL V),

— med beaktande av artikel 128.2 i EG-fördraget, i enlighet med vilken rådet har hört parlamentet (C6-0031/2008),

— med beaktande av artikel 51 i arbetsordningen,

— med beaktande av betänkandet från utskottet för sysselsättning och sociala frågor och yttrandet från utskottet för kvinnors rättigheter och jämställdhet mellan kvinnor och män (A6-0172/2008).

1. Europaparlamentet godkänner kommissionens förslag såsom ändrat av parlamentet.

2. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att ändra sitt förslag i överensstämmelse härmed i enlighet med artikel 250.2 i EG-fördraget.

3. Rådet uppmanas att underrätta Europaparlamentet om rådet har för avsikt att avvika från den text som parlamentet har godkänt.

4. Rådet uppmanas att på nytt höra Europaparlamentet om rådet har för avsikt att väsentligt ändra kommissionens förslag.

5. Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att delge rådet och kommissionen parlamentets ståndpunkt.

(2) Den genomgång av medlemsstaternas nationella reformprogram som ingår i kommissionens årliga lägesrapport och utkastet till gemensam sysselsättningsrapport visar att medlemsstaterna bör fortsätta sina ansträngningar för följande prioriterade ändamål:

(2) Den genomgång av medlemsstaternas nationella reformprogram som ingår i kommissionens årliga lägesrapport och utkastet till gemensam sysselsättningsrapport visar att medlemsstaterna bör fortsätta sina ansträngningar för att uppnå full sysselsättning, höja arbetskvaliteten, skapa lika möjligheter och förverkliga social sammanhållning samt för följande prioriterade ändamål:

— Att få ut och behålla fler människor på arbetsmarknaden , öka arbetskraftsutbudet och modernisera de sociala trygghetssystemen.

— Att skapa fler arbeten med hög kvalitet, få ut och behålla fler människor i kvalitativ sysselsättning , öka arbetskraftsutbudet och modernisera de sociala trygghetssystemen och säkerställa att arbetsmarknaden står öppen för alla .

— Att förbättra arbetstagares och företags anpassningsförmåga.

— Att förbättra arbetstagares och företags anpassningsförmåga och trygghet för att främja en flexibel arbetsmarknad och arbetstagarnas anställningsbarhet genom livslångt lärande och möjligheter att tillgodoräkna sig förvärvade färdigheter .

— Att öka investeringarna i humankapital genom bättre utbildning och färdigheter.

— Att öka investeringarna i humankapital genom bättre utbildning och färdigheter och utökade möjligheter till livslångt lärande .

— Att främja arbetstagarnas rörlighet på hela den europeiska arbetsmarknaden.

(3) Mot bakgrund av kommissionens granskning av de nationella reformprogrammen och Europeiska rådets slutsatser bör fokus nu ligga på ett effektivt genomförande inom fastställda tidsramar, med särskilt beaktande av de beslutade kvantitativa målen och riktmärkena, och i linje med Europeiska rådets slutsatser.

(3) Mot bakgrund av kommissionens granskning av de nationella reformprogrammen och Europeiska rådets slutsatser bör fokus nu ligga på att förstärka sysselsättningsriktlinjernas sociala aspekter och på deras effektiva genomförande inom fastställda tidsramar, med särskilt beaktande av de beslutade kvalitativa och kvantitativa målen och riktmärkena, i linje med Europeiska rådets slutsatser.

(5) Medlemsstaterna bör beakta sysselsättningsriktlinjerna när de planerar användningen av gemenskapsmedel, särskilt medel från Europeiska socialfonden.

(5) Medlemsstaterna bör beakta sysselsättningsriktlinjerna när de planerar användningen av gemenskapsmedel, särskilt medel från Europeiska socialfonden , Europeiska fonden för regional utveckling och Europeiska fonden för justering för globaliseringseffekter .

(6) Eftersom riktlinjerna utgör ett integrerat paket bör medlemsstaterna genomföra de allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken fullt ut.

(6) Eftersom riktlinjerna utgör ett integrerat paket bör medlemsstaterna ta full hänsyn till sysselsättningsriktlinjerna vid genomförandet av de allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken.

Artikel 2a

1. Vid genomförandet av riktlinjerna, som anges i bilagan, ska medlemsstaterna

— beakta krav som är förknippade med främjandet av en hög sysselsättningsnivå, garantier för ett fullgott socialt skydd, kampen mot social utestängning och en hög utbildningsnivå samt en hög hälsoskyddsnivå för människor, och

— bekämpa diskriminering på grund av kön, ras, etniskt ursprung, religion eller övertygelse, funktionshinder, ålder eller sexuell läggning.

2. Medlemsstaterna ska garantera en ökad samverkan mellan riktlinjerna och den öppna samordningsmetoden för processen för social integration och social trygghet .

3. Medlemsstaterna ska, i samarbete med arbetsmarknadens parter och i enlighet med varje medlemsstats nationella traditioner, i sina nationella reformplaner undersöka och redogöra för hur de på ett bättre sätt kan följa och genomföra principer och bestämmelser i den europeiska sociallagstiftningen, avtal mellan arbetsmarknadens parter samt grundprinciperna för likabehandling och icke-diskriminering.

Riktlinjerna för sysselsättning utgör en del av de integrerade riktlinjerna för 2008–2010 som bygger på tre pelare – makroekonomisk politik, mikroekonomiska reformer och sysselsättningspolitik. Tillsammans bidrar dessa pelare till att nå målen om hållbar utvidgning och sysselsättning och stärkt social sammanhållning.

Medlemsstaterna ska i samarbete med arbetsmarknadens parter bedriva sin politik så att nedan angivna mål och prioriteringar genomförs, och så att fler och bättre arbetstillfällen bidrar till att skapa en arbetsmarknad för alla. I linje med Lissabonstrategin och med hänsyn tagen till gemensamma sociala mål ska medlemsstaterna på ett balanserat sätt främja följande:

Medlemsstaterna ska i samarbete med arbetsmarknadens parter och andra intressenter och med respekt för nationella traditioner bedriva sin politik så att nedan angivna mål och prioriteringar genomförs, och så att fler och bättre arbetstillfällen och en bättre utbildad och mer specialiserad arbetskraft bidrar till att skapa en arbetsmarknad för alla. I linje med Lissabonstrategin och med hänsyn tagen till gemensamma sociala mål ska medlemsstaterna på ett balanserat sätt främja följande:

— Full sysselsättning: För att upprätthålla den ekonomiska tillväxten och förstärka den sociala sammanhållningen är det viktigt att uppnå full sysselsättning och minska arbetslösheten och antalet personer utanför arbetskraften, genom att öka efterfrågan och utbud på arbetskraft genom en integrerad strategi som bygger på flexicurity. Detta förutsätter åtgärder såväl för flexibilitet i fråga om arbetsmarknader, arbetsorganisation och arbetsmarknadsrelationer som för sysselsättningstrygghet och social trygghet.

— Full sysselsättning: För att upprätthålla den ekonomiska tillväxten och förstärka den sociala sammanhållningen är det viktigt att uppnå full sysselsättning och minska arbetslösheten och antalet personer utanför arbetskraften, genom att öka efterfrågan och utbud på arbetskraft genom en integrerad strategi som bygger på flexicurity. Detta förutsätter åtgärder såväl för flexibilitet i fråga om arbetsmarknader, arbetsorganisation och arbetsmarknadsrelationer som för balansen mellan arbete och familjeliv, sysselsättningstrygghet och social trygghet.

— Bättre kvalitet och produktivitet i arbetet: Strävandena att öka sysselsättningsgraden går hand i hand med att arbete görs mer attraktivt och att arbetets kvalitet och arbetsproduktivitetens tillväxt förbättras, samtidigt som segmenteringen av arbetsmarknaden och andelen arbetande fattiga minskar. Synergier mellan arbetets kvalitet, produktivitet och sysselsättning bör utnyttjas till fullo.

— Bättre kvalitet och produktivitet i arbetet: Strävandena att öka sysselsättningsgraden går hand i hand med att arbete görs mer attraktivt och att arbetets kvalitet och arbetsproduktivitetens tillväxt förbättras, samtidigt som segmenteringen av arbetsmarknaden , ojämlikheten mellan könen och andelen arbetande fattiga minskar. Synergier mellan arbetets kvalitet, produktivitet och sysselsättning bör utnyttjas till fullo.

För att öka utrymmet för framsteg är det viktigt att garantera lika möjligheter och bekämpa diskriminering. Integrering av jämställdhetsperspektiv och främjande av jämställdhet mellan kvinnor och män bör garanteras i alla åtgärder. Man bör ägna särskild möda åt att minska klyftorna mellan kvinnor och män på arbetsmarknaden i linje med den europeiska jämställdhetspakten, vilket också kommer att gynna medlemsstaternas arbete för att bemöta de framtida demografiska utmaningarna. Som en del av en ny generationsöverskridande strategi bör särskild uppmärksamhet ägnas åt de ungas situation, varvid den europeiska pakten för ungdomsfrågor bör genomföras, samt åt främjande av tillgång till arbete under hela arbetslivet. Särskild uppmärksamhet måste ägnas åt att väsentligt minska sysselsättningsklyftorna för mindre gynnade personer, inbegripet personer med funktionshinder, samt klyftorna mellan medborgare i tredjeland och EU-medborgare, i linje med eventuella nationella mål.

För att öka utrymmet för framsteg är det viktigt att garantera lika möjligheter och bekämpa diskriminering. Integrering av jämställdhetsperspektiv och främjande av jämställdhet mellan kvinnor och män bör garanteras i alla åtgärder. Man bör ägna särskild möda åt att minska klyftorna mellan kvinnor och män på arbetsmarknaden och fokusera särskilt på ojämlika löner i linje med den europeiska jämställdhetspakten, vilket också kommer att gynna medlemsstaternas arbete för att bemöta de framtida demografiska utmaningarna. Som en del av en ny generationsöverskridande strategi bör särskild uppmärksamhet ägnas åt de ungas situation, varvid den europeiska pakten för ungdomsfrågor bör genomföras, samt åt främjande av tillgång till arbete under hela arbetslivet , även för äldre arbetstagare . Särskild uppmärksamhet måste ägnas åt att väsentligt minska sysselsättningsklyftorna för mindre gynnade personer, inbegripet personer med funktionshinder, samt klyftorna mellan medborgare i tredjeland och EU-medborgare, i linje med eventuella nationella mål. Detta kommer att hjälpa medlemsstaterna i deras arbete för att bemöta de framtida demografiska utmaningarna .

— Att få in och behålla fler människor på arbetsmarknaden , öka arbetskraftsutbudet och modernisera de sociala trygghetssystemen.

— Att få in och behålla fler människor i kvalitativ sysselsättning genom att underlätta balansen mellan arbete och familjeliv , öka arbetskraftsutbudet genom ökad anställningsbarhet, modernisera de sociala trygghetssystemen och säkerställa att arbetsmarknaden står öppen för alla .

— Att främja en aktiv social integration för alla för att bekämpa fattigdom och social utslagning genom att garantera en anständig inkomst och kvalitativa sociala tjänster parallellt med tillträde till arbetsmarknaden genom möjligheter till rekrytering och grundläggande eller fortgående yrkesutbildning.

— Att förbättra arbetstagares och företags anpassningsförmåga.

— Att förbättra arbetstagares och företags trygghet och anpassningsförmåga.

— Att öka investeringarna i humankapital genom bättre utbildning och färdigheter.

— Att öka investeringarna i humankapital genom bättre utbildning och färdigheter och genom att anpassa utbildningssystemen till nya kompetenskrav .

— Att öka och förbättra investeringarna i forskning, vetenskap och innovation .

— Att eliminera alla former av könsdiskriminering på arbetsplatsen.

1. Att få ut och behålla fler människor på arbetsmarknaden , öka arbetskraftsutbudet och modernisera de sociala trygghetssystemen

1. Att få ut och behålla fler människor i kvalitativ sysselsättning , öka arbetskraftsutbudet och modernisera de sociala trygghetssystemen och säkerställa att arbetsmarknaden står öppen för alla

Att höja sysselsättningsnivåerna är det mest effektiva sättet att generera ekonomisk tillväxt och främja ekonomier utan social utslagning, samtidigt som det sörjs för ett skyddsnät för de människor som är oförmögna att arbeta. Med tanke på att antalet människor i arbetsför ålder väntas sjunka har det blivit ännu viktigare att främja en livscykelinriktad syn på arbete och modernisera de sociala trygghetssystemen i syfte att sörja för att de är lämpliga, ekonomiskt hållbara och anpassade till de föränderliga behoven i samhället. Man bör särskilt sträva efter att komma till rätta med de bestående skillnaderna i fråga om sysselsättning mellan kvinnor och män, att verka för en fortsatt ökad sysselsättningsgrad för äldre arbetstagare och unga som ett led i en ny generationsövergripande strategi, samt att främja ett aktivt deltagande på arbetsmarknaden för de grupper som varit utestängda. Det krävs också stärkta insatser för att förbättra de ungas situation på arbetsmarknaden och för att kraftigt minska ungdomsarbetslösheten, som i genomsnitt är dubbelt så hög som den samlade arbetslösheten.

Att höja sysselsättningsnivåerna är det mest effektiva sättet att generera ekonomisk tillväxt och främja ekonomier utan social utslagning, samtidigt som det sörjs för ett skyddsnät för de människor som är oförmögna att arbeta. Med tanke på att antalet människor i arbetsför ålder väntas sjunka har det blivit ännu viktigare att främja en livscykelinriktad syn på arbete och modernisera de sociala trygghetssystemen i syfte att sörja för att de är lämpliga, ekonomiskt hållbara och anpassade till de föränderliga behoven i samhället. Man bör särskilt sträva efter att komma till rätta med de bestående skillnaderna i fråga om sysselsättning mellan kvinnor och män och könsbaserade löneskillnader , att verka för en fortsatt ökad sysselsättningsgrad för äldre arbetstagare och unga som ett led i en ny generationsövergripande strategi, samt att främja ett aktivt deltagande på arbetsmarknaden för de grupper som varit utestängda. Det krävs också stärkta insatser för att förbättra de ungas situation på arbetsmarknaden , framför allt för unga lågutbildade, och för att kraftigt minska ungdomsarbetslösheten, som i genomsnitt är dubbelt så hög som den samlade arbetslösheten.

Man måste skapa rätt förutsättningar för att underlätta framsteg i yrkeslivet, oavsett om det för den enskilde är fråga om det första inträdet på arbetsmarknaden, en återgång till arbete efter ett uppehåll eller en önskan att förlänga sitt yrkesverksamma liv. Kvalitet i arbetet – inbegripet löner och förmåner, arbetsvillkor, möjligheter till livslångt lärande och karriärutsikter – är av avgörande betydelse för att flexicurity ska fungera, liksom stöd och stimulans genom de sociala trygghetssystemen. För att befrämja en livscykelinriktad syn på arbete och göra det lättare att kombinera yrkesliv och privatliv behövs det också en ökad satsning på barnomsorg. Man har satt som mål att det senast 2010 ska finnas barnomsorg för ca 90 % av barnen mellan tre år och obligatorisk skolålder, och för ca 33 % av barnen under tre år. För att den genomsnittliga sysselsättningsgraden hos föräldrar, och i synnerhet ensamstående föräldrar, ska kunna öka krävs aktiva åtgärder för att hjälpa familjer. Medlemsstaterna bör ta särskild hänsyn till behoven hos ensamstående föräldrar

Man måste skapa rätt förutsättningar för att underlätta framsteg i yrkeslivet bland annat genom en lämplig utveckling av humankapitalet och den sociala arbetsmiljön , oavsett om det för den enskilde är fråga om det första inträdet på arbetsmarknaden, en återgång till arbete efter ett uppehåll eller en önskan att förlänga sitt yrkesverksamma liv. Kvalitet i arbetet – inbegripet löner och förmåner, arbetsvillkor, möjligheter till livslångt lärande och karriärutsikter – är av avgörande betydelse för att flexicurity ska fungera, liksom stöd och stimulans genom de sociala trygghetssystemen. För att befrämja en livscykelinriktad syn på arbete och göra det lättare att kombinera yrkesliv och privatliv behövs det också en ökad satsning på barnomsorg. Man har satt som mål att det senast 2010 ska finnas barnomsorg för ca 90 % av barnen mellan tre år och obligatorisk skolålder, och för ca 33 % av barnen under tre år. För att den genomsnittliga sysselsättningsgraden hos föräldrar, och i synnerhet ensamstående föräldrar, ska kunna öka krävs aktiva åtgärder

och familjer med många barn. Som ett riktmärke för strävan att förlänga medborgarnas yrkesverksamma liv bör den faktiska ålder då man lämnar arbetslivet år 2010, i genomsnitt för EU, ha ökat med fem år (jämfört med 59,9 år 2001). Medlemsstaterna bör också vidta åtgärder för att förbättra folkhälsan, förebygga sjukdom och främja en hälsosam livsstil, för att minska bördan på samhället, öka arbetsproduktiviteten och förlänga människors yrkesverksamma liv.

för att hjälpa familjer. Medlemsstaterna bör ta särskild hänsyn till behoven hos ensamstående föräldrar och familjer med många barn. Som ett riktmärke för strävan att förlänga medborgarnas yrkesverksamma liv bör den faktiska ålder då man lämnar arbetslivet år 2010, i genomsnitt för EU, ha ökat med fem år (jämfört med 59,9 år 2001). Medlemsstaterna bör också vidta åtgärder för att förbättra folkhälsan, förebygga sjukdom och främja en hälsosam livsstil, för att minska bördan på samhället, öka arbetsproduktiviteten och förlänga människors yrkesverksamma liv.

Genom att omsätta den europeiska pakten för ungdomsfrågor i praktiken bör man också kunna gynna en livscykelinriktad syn på arbete, i synnerhet genom att underlätta övergången från studier till yrkesarbete.

Genom att omsätta den europeiska pakten för ungdomsfrågor , den europeiska jämställdhetspakten och godkännandet för upprättandet av den europeiska familjealliansen i praktiken bör man också kunna gynna en livscykelinriktad syn på arbete, i synnerhet genom att underlätta övergången från studier till yrkesarbete. Individuella åtgärder bör vidtas för att ge ungdomar som har haft färre möjligheter en rättvis chans att integreras socialt och yrkesmässigt .

Riktlinje 18. Främja en livscykelinriktad syn på arbete genom följande:

Riktlinje 18. Främja en livscykelinriktad syn på arbete genom följande:

— Ett förnyat försök att skapa sysselsättningsmöjligheter för unga och minska ungdomsarbetslösheten i enlighet med europeiska ungdomspakten.

— Ett förnyat försök att skapa sysselsättningsmöjligheter för unga och minska ungdomsarbetslösheten i enlighet med europeiska ungdomspakten , samtidigt som man bekämpar könsdiskriminering .

— Åtgärder som garanterar att människor som kombinerar arbete med vård inte straffas för detta senare i livet genom försämrade pensions- och socialförsäkringsförmåner.

— Åtgärder som gör det möjligt för äldre personer som förlorat sitt arbete att komma tillbaka till arbetslivet och åtgärder för att eliminera åldersbaserad diskriminering, framför allt av personer över 40, bland annat via olika former av egenföretagande och egenorganisation.

— Resoluta åtgärder för att öka kvinnors deltagande och minska klyftorna mellan män och kvinnor när det gäller sysselsättning, arbetslöshet och löner .

— Resoluta åtgärder för att öka kvinnors deltagande och minska klyftorna mellan män och kvinnor när det gäller sysselsättning, arbetslöshet och yrkesutbildning för att garantera lika lön och främja jämställdhet mellan könen, inklusive åtgärder som stärker lika möjligheter och ökar sysselsättningsgraden för kvinnor i enlighet med den europeiska jämställdhetspakten .

— Särskild uppmärksamhet åt de olika effekterna av bidragssystem på män och kvinnor och granskning av de bidragsstrukturer som påverkar andelen sysselsatta kvinnor negativt,

— Bättre balans mellan arbete och privatliv samt tillhandahållande av tillgänglig barnomsorg och anhörigvård till rimliga priser.

— Bättre balans mellan arbete och privat- och familjeliv samt tillhandahållande av tillgänglig kvalitativ barnomsorg och anhörigvård till rimliga priser och av föräldraledighet och annan ledighet .

— Särskild uppmärksamhet åt de kvinnor och män som vill återgå till förvärvslivet efter ett uppehåll, och undersökning av hur hinder för en sådan återgång gradvis kan undanröjas utan att arbetskvaliteten försämras.

— Stöd till aktivt åldrande, inbegripet lämpliga arbetsvillkor, bättre (yrkes)hälsostatus och tillräckliga stimulansåtgärder för arbete och åtgärder för att motverka förtidspensionering .

— Stöd till aktivt åldrande, inbegripet lämpliga arbetsvillkor, bättre (yrkes)hälsostatus och tillräckliga stimulansåtgärder för arbete och åtgärder för att uppmuntra arbetstagarna att fortsätta arbeta om de vill gå i pension i ett senare skede .

— Moderna sociala trygghetssystem, inklusive pensioner och hälsovård, som är socialt tillräckliga, ekonomiskt hållbara och anpassade till föränderliga behov, så att man stöder deltagande i, och vidmakthåller, sysselsättning och längre arbetsliv.

— Moderna sociala trygghetssystem, inklusive pensioner och hälsovård, som är socialt tillräckliga, ekonomiskt hållbara och anpassade till föränderliga behov, så att man stöder deltagande i, och vidmakthåller, sysselsättning och längre arbetsliv.

Se även integrerad riktlinje ”Slå vakt om ekonomisk och finanspolitisk hållbarhet som en grundval för ökad sysselsättning” (nr 2).

Se även integrerad riktlinje ”Slå vakt om ekonomisk och finanspolitisk hållbarhet som en grundval för ökad sysselsättning” (nr 2).

Åtgärder för aktivt deltagande på arbetsmarknaden kan medverka till att öka utbudet på arbete och är ett verksamt medel för att stärka social integration och integration på arbetsmarknaden för de mest utsatta grupperna. Det är viktigt att alla som drabbas av arbetslöshet får en ny chans inom rimlig tid. För unga människor bör denna tid vara kort, och målet är att den inte bör överstiga fyra månader år 2010, medan den för övriga deltagare på arbetsmarknaden inte bör överstiga tolv månader. Man bör också vidta aktiva arbetsmarknadsåtgärder för att hjälpa långtidsarbetslösa, med målet att uppnå ett arbetsmarknadsdeltagande på 25 % år 2010. Metoderna för att öka de arbetslösas aktivitet bör omfatta utbildning, omskolning, praktikplatser, anställning eller andra åtgärder som främjar anställbarheten, när det är lämpligt kombinerat med fortlöpande stöd i sökandet efter arbete. Att underlätta tillgången till arbete för arbetssökande, förebygga arbetslöshet och sörja för att de som blir arbetslösa har fortsatt nära anknytning till arbetsmarknaden och bibehåller sin anställbarhet är av stor betydelse för att öka deras deltagande och bekämpa social utslagning. Dessa mål ligger också i linje med principerna om flexicurity. För detta krävs att hinder för att komma in på arbetsmarknaden avlägsnas, vilket kan ske genom att man erbjuder effektiv hjälp till arbetssökande, underlättar tillträdet till utbildning och andra aktiva arbetsmarknadsåtgärder, ser till att bastjänster erbjuds till överkomliga priser och att en miniminivå av resurser är tillgängliga för alla. Genom att närma sig problemet på detta sätt bör

Åtgärder för aktivt deltagande på arbetsmarknaden kan medverka till att öka utbudet på arbete och är ett verksamt medel för att stärka social integration och integration på arbetsmarknaden för de mest utsatta grupperna. Det är viktigt att alla som drabbas av arbetslöshet får möjlighet till sysselsättning, en lärlingsperiod, vidareutbildning eller andra åtgärder som leder till sysselsättning inom rimlig tid. För unga människor bör denna tid vara kort, och målet är att den inte bör överstiga fyra månader år 2010, medan den för övriga deltagare på arbetsmarknaden inte bör överstiga tolv månader. Man bör också vidta aktiva arbetsmarknadsåtgärder för att hjälpa långtidsarbetslösa, med målet att uppnå ett arbetsmarknadsdeltagande på 25 % år 2010. Metoderna för att öka de arbetslösas aktivitet bör omfatta utbildning, omskolning, praktikplatser, anställning eller andra åtgärder som främjar anställbarheten, när det är lämpligt kombinerat med fortlöpande stöd i sökandet efter arbete. Att underlätta tillgången till arbete för arbetssökande, förebygga arbetslöshet och sörja för att de som blir arbetslösa har fortsatt nära anknytning till arbetsmarknaden och bibehåller sin anställbarhet är av stor betydelse för att öka deras deltagande och bekämpa social utslagning. För detta krävs att hinder för att komma in på arbetsmarknaden avlägsnas, vilket kan ske genom att man erbjuder effektiv hjälp till arbetssökande, underlättar tillträdet till utbildning och andra aktiva arbetsmarknadsåtgärder, ser till att bastjänster erbjuds till överkomliga priser och att en miniminivå av resurser är tillgängliga för alla, samtidigt som man tillämpar

man kunna försäkra sig om att arbete lönar sig för alla arbetstagare, och samtidigt reducera arbetslöshet, fattigdom och sysslolöshetsfällor. Särskild uppmärksamhet behöver ägnas åt arbetsmarknadsintegrationen av mindre gynnade personer, däribland lågutbildade arbetstagare, inbegripet genom en utbyggnad av sociala tjänster och samhällsekonomiska åtgärder samt genom utveckling av nya källor till sysselsättning som svar på gemensamma behov. Att bekämpa diskriminering, främja tillträdet till arbetsmarknaden för funktionshindrade och att integrera invandrare och minoritetsgrupper är särskilt viktigt.

principen om rättvis ersättning som ett ekonomiskt incitament att arbeta . Genom att närma sig problemet på detta sätt bör man kunna försäkra sig om att arbete lönar sig för alla arbetstagare och att principen om lika lön för likvärdigt arbete respekteras , och samtidigt reducera arbetslöshet, fattigdom och sysslolöshetsfällor. Särskild uppmärksamhet behöver ägnas åt arbetsmarknadsintegrationen av mindre gynnade personer, däribland lågutbildade arbetstagare, inbegripet genom en utbyggnad av sociala tjänster och samhällsekonomiska åtgärder samt genom utveckling av nya källor till sysselsättning som svar på gemensamma behov. Att bekämpa diskriminering, främja tillträdet till arbetsmarknaden för kvinnor och funktionshindrade och att integrera invandrare och minoritetsgrupper är särskilt viktigt. Bästa praxis på lokal nivå som är knuten till erfarenheter från sociala kooperativ och alla former av ansvarsfullt företagande bör beaktas .

— utveckling av nya källor till sysselsättning inom tjänster med inriktning på personer och företag, särskilt på lokal nivå.

— utveckling av nya källor till sysselsättning inom tjänster med inriktning på personer och företag och inom den ideella sektorn och den sociala ekonomin , särskilt på lokal nivå.

Riktlinje 19a. Garantera en aktiv social integration för alla och bekämpa fattigdom och social utslagning genom att garantera en anständig inkomst och bättre tillgång till kvalitativa sociala tjänster parallellt med tillträde till arbetsmarknaden genom utökade möjligheter till sysselsättning och grundläggande eller fortgående yrkesutbildning .

— Främjande av olika modeller för partnerskap mellan berörda parter för att förstärka de lokala och regionala möjligheterna att utnyttja lokala organisationer i öppna företagsformer som främjar deltagande.

— Förebyggande av kompetensflykt från perifera områden i Europeiska unionen eller i medlemsstaterna genom regionala ekonomiska, sociala och strukturella investeringar.

2. Förbättring av arbetskraftens och företagens anpassningsförmåga

2. Förbättring av arbetskraftens och företagens anpassningsförmåga och trygghet (förstärka arbetstryggheten)

Riktlinje 21. Främja flexibilitet i kombination med anställningstrygghet och minska segmenteringen av arbetsmarknaden, med vederbörligt beaktande av den roll som tillkommer arbetsmarknadens parter, genom

Riktlinje 21. Främja flexibilitet i kombination med anställningstrygghet och minska segmenteringen av arbetsmarknaden, med vederbörligt beaktande av den roll som tillkommer arbetsmarknadens parter, och ta hänsyn till följande huvudkomponenter:

— flexibla och tillförlitliga avtalsgrundade överenskommelser som bygger på modern arbetsrätt, kollektivavtal och arbetsorganisation,

— övergripande strategier för livslångt lärande för att öka arbetstagarnas anpassningsförmåga och möjligheter att få arbete, särskilt när det gäller de mest utsatta arbetstagarna,

— en effektiv och aktiv arbetsmarknadspolitik som inte inbegriper aktiva åtgärder för förtidspensionering utan ökar integrationen av äldre, erfarna arbetstagare i arbetslivet och hjälper människor att hantera snabba förändringar, förkortar arbetslöshetsperioderna och underlättar övergången till ett nytt arbete,

— moderna socialförsäkringssystem som ger ett rimligt inkomststöd, uppmuntrar sysselsättning och underlättar rörlighet på arbetsmarknaden.

Detta omfattar också

— anpassning av arbetslagstiftningen, vid behov genom en översyn av olika typer av anställningsavtal och arbetstidsarrangemang ,

— anpassning av arbetslagstiftningen, vid behov genom en översyn av olika typer av anställningsavtal och arbetstidsarrangemang samt garantier för grundläggande sysselsättningsrättigheter, oavsett sysselsättningsstatus i syfte att främja stabila sysselsättningsförbindelser.

— hantering av problemet med odeklarerat arbete,

— förebyggande åtgärder, kompletterade med straff, för att hantera problemet med odeklarerat arbete för att minska de illegala arbetsformernas dominans genom att förstärka särskilda organ för kontroll av arbetsplatserna och utveckla deras kapacitet ,

— bättre föregripande och positiv hantering av förändringar, inbegripet ekonomisk omstrukturering, framför allt förändringar som är förbundna med öppnandet av handeln, så att de sociala kostnaderna för förändringarna blir så små som möjligt och en anpassning underlättas,

— bättre föregripande och positiv hantering av förändringar, inbegripet ekonomisk omstrukturering, framför allt förändringar som är förbundna med öppnandet av handeln, så att de sociala kostnaderna för förändringarna blir så små som möjligt och en anpassning underlättas,

— främjande och spridning av innovativa och smidiga former för arbetets organisation, i syfte att förbättra kvaliteten och produktiviteten i arbetet, inbegripet hälsa och säkerhet,

— främjande och spridning av innovativa och smidiga former för arbetets organisation, i syfte att förbättra kvaliteten och produktiviteten i arbetet, inbegripet hälsa och säkerhet på arbetsplatsen och rimliga anpassningsåtgärder för funktionshindrade personer ,

— stöd till omställningar med anknytning till yrkesstatus, inbegripet utbildning, verksamhet som egenföretagare, bildande av företag samt geografisk rörlighet.

— stöd till omställningar med anknytning till yrkesstatus, inbegripet utbildning, verksamhet som egenföretagare, bildande av företag samt geografisk rörlighet ,

— särskild uppmärksamhet åt att undanröja sådana hinder som kvinnor ställs inför när de vill starta nya företag eller bli egenföretagare .

Medlemsstaterna bör i dessa avseenden genomföra de åtgärder de själva anser lämpligast, i linje med de gemensamma principer för ”flexicurity” som antagits av rådet.

Arbetsmarknadsparternas deltagande i utformningen och genomförandet av flexicuritypolitik genom den sociala dialogen och kollektivförhandlingar är mycket viktig.

Se även integrerad riktlinje ”Öka samordningen av den makroekonomiska politiken, strukturpolitiken och sysselsättningspolitiken” (nr 5).

Se även integrerad riktlinje ”Öka samordningen av den makroekonomiska politiken, strukturpolitiken och sysselsättningspolitiken” (nr 5).

I syfte att skapa så många arbetstillfällen som möjligt, bevara konkurrenskraften och bidra till den allmänna ekonomiska ramen bör löneutvecklingen generellt ligga i linje med produktivitetstillväxten över konjunkturcykeln, och avspegla situationen på arbetsmarknaden. Löneklyftorna mellan kvinnor och män bör också reduceras. Särskild uppmärksamhet bör ägnas åt den låga lönenivån inom kvinnodominerade yrken och sektorer, liksom åt skälen till den sämre löneutvecklingen inom sådana yrken och sektorer. Det kan också bli nödvändigt att vidta åtgärder för att minska de indirekta arbetskostnaderna och att se över skattekilen, i syfte att underlätta skapandet av nya arbetstillfällen, särskilt för lågavlönade.

I syfte att skapa så många arbetstillfällen som möjligt, bevara konkurrenskraften och bidra till den allmänna ekonomiska ramen bör löneutvecklingen generellt ligga i linje med produktivitetstillväxten över konjunkturcykeln, och avspegla situationen på arbetsmarknaden. Löneklyftorna mellan kvinnor och män bör också reduceras. Särskild uppmärksamhet bör ägnas åt den låga lönenivån inom kvinnodominerade yrken och sektorer, liksom åt skälen till den sämre löneutvecklingen inom sådana yrken och sektorer , i avsikt att minska löneklyftorna mellan kvinnor och män . Det kan också bli nödvändigt att vidta åtgärder för att minska de indirekta arbetskostnaderna och att se över skattekilen, i syfte att underlätta skapandet av nya arbetstillfällen, särskilt för lågavlönade.

— uppmuntra arbetsmarknadens parter att inom sina respektive ansvarsområden fastställa en lämplig ram för löneförhandlingar, så att produktivitets- och arbetsmarknadsutmaningarna återspeglas på alla relevanta nivåer och så att könsrelaterade löneklyftor undviks,

— uppmuntra arbetsmarknadens parter att inom sina respektive ansvarsområden fastställa en lämplig ram för löneförhandlingar, så att produktivitets- och arbetsmarknadsutmaningarna återspeglas på alla relevanta nivåer och europeiska medborgare garanteras tillräcklig köpkraft och så att könsrelaterade löneklyftor och växande orättvisor undviks,

Europa måste göra fler och bättre riktade investeringar i humankapital. Alltför många människor lyckas inte komma in, göra framsteg eller hålla sig kvar på arbetsmarknaden på grund av att de saknar tillräckliga färdigheter eller inte har de rätta färdigheterna. Om tillträdet till arbetsmarknaden ska kunna förbättras för kvinnor och män i alla åldersgrupper och produktiviteten, innovationsförmågan och kvaliteten i arbetet ska kunna öka måste EU investera mer, och mer effektivt, i humankapital och livslångt lärande till förmån för enskilda, företag, ekonomin och samhället.

Europa måste göra fler och bättre riktade investeringar i humankapital. Alltför många människor lyckas inte komma in, göra framsteg eller hålla sig kvar på arbetsmarknaden på grund av att de saknar tillräckliga färdigheter eller inte har de rätta färdigheterna. Om tillträdet till arbetsmarknaden ska kunna förbättras på grundval av principen om lika möjligheter för kvinnor och män i alla åldersgrupper och produktiviteten, om innovationsförmågan och kvaliteten i arbetet ska kunna öka och om man ska kunna hjälpa arbetstagarna att anpassa sig till nya förhållanden på grund av den snabba förändringstakten, måste EU investera mer, och mer effektivt, i humankapital och livslång yrkesutbildning via tillgång till olika former av livslångt lärande till förmån för enskilda, företag, ekonomin och samhället.

Riktlinje 23. Utöka och förbättra investeringarna i humankapital genom följande:

Riktlinje 23. Utöka möjligheterna till livslångt lärande och förbättra investeringarna i humankapital genom följande:

— en utbildningspolitik och utbildningsåtgärder som omfattar alla, i syfte att avsevärt underlätta tillträdet till grundläggande yrkesutbildning, gymnasieutbildning och högre utbildning, inklusive lärlingsutbildning och utbildning i entreprenörskap,

— en utbildningspolitik och utbildningsåtgärder som omfattar alla, i syfte att avsevärt underlätta tillträdet till grundläggande yrkesutbildning, gymnasieutbildning och högre utbildning, inklusive lärlingsutbildning och utbildning i entreprenörskap och tillgodoräknande av förvärvad erfarenhet ,

— en avsevärd minskning av det antal elever som slutar skolan i förtid,

— största möjliga minskning av det antal elever som slutar skolan i förtid för att förhindra att elever lämnar skolan utan kvalifikationer och således löper större risk att bli arbetslösa ,

— effektiva strategier för livslångt lärande öppna för alla i skolor, företag, offentliga myndigheter och hem i enlighet med europeiska avtal, inbegripet lämpliga stimulansåtgärder och kostnadsfördelningsmekanismer för att öka deltagandet i vidareutbildning och arbetsplatsutbildning under hela livscykeln, särskilt för lågutbildade och äldre arbetstagare.

— effektiva strategier för livslångt lärande öppna för alla i skolor, företag, offentliga myndigheter och hem i enlighet med europeiska avtal, inbegripet lämpliga stimulansåtgärder och kostnadsfördelningsmekanismer för att öka deltagandet i vidareutbildning och arbetsplatsutbildning under hela livscykeln, särskilt för lågutbildade och äldre arbetstagare ,

— förutsättningar för att öka kvinnors möjligheter till utbildning, vidareutbildning och livslångt lärande, i synnerhet deras tillgång till utbildning och nödvändiga kvalifikationer för en yrkeskarriär .

Se även integrerad riktlinje ”Öka och förbättra kvaliteten på investeringar i forskning och utveckling, särskilt inom det privata näringslivet.” (nr 7).

Se även integrerad riktlinje ”Öka och förbättra kvaliteten på investeringar i forskning och utveckling, särskilt inom det privata näringslivet.” (nr 7).

Det räcker inte att fastställa ambitiösa mål och att öka nivån på de investeringar som görs av samtliga aktörer. För att få balans mellan utbud och efterfrågan på arbetskraft i praktiken måste systemen för livslångt lärande vara ekonomiskt överkomliga, tillgängliga och kunna anpassas till föränderliga behov. Det är nödvändigt att anpassa utbildningssystemen och bygga upp deras kapacitet så att deras relevans för arbetsmarknaden, anpassningsmöjligheter i förhållande till behoven i kunskapsbaserade ekonomier och samhällen samt deras effektivitet förbättras, liksom rättviseaspekterna . Informations- och kommunikationsteknik kan användas för att förbättra tillgången till utbildning och anpassa den till arbetsgivarnas och arbetstagarnas behov. Man behöver också arbeta för en ökad rörlighet för både arbets- och utbildningssyften, för att underlätta tillgången till arbete var som helst i unionen. De återstående hindren för rörligheten på den europeiska arbetsmarknaden bör undanröjas, särskilt de hinder som beror på att kvalifikationer och utbildningar inte erkänns, framstår som oklara eller inte kan användas i andra medlemsstater. Detta bör särskilt ske genom införandet av den europeiska referensramen för kvalifikationer. Det kommer att vara viktigt att instrument och referenser som överenskommits på EU-nivå används för att stödja reformer av nationella utbildningssystem i enlighet med arbetsprogrammet Utbildning 2010.

Det räcker inte att fastställa ambitiösa mål och att öka nivån på de investeringar som görs av samtliga aktörer. För att få balans mellan utbud och efterfrågan på arbetskraft i praktiken måste systemen för livslångt lärande vara ekonomiskt överkomliga, tillgängliga och kunna anpassas till föränderliga behov. Det är nödvändigt att anpassa utbildningssystemen och bygga upp deras kapacitet så att deras relevans för arbetsmarknaden, anpassningsmöjligheter i förhållande till behoven i kunskapsbaserade ekonomier och samhällen samt deras effektivitet förbättras, liksom deras tillgänglighet utifrån ett rättvist perspektiv. Tillträde till utbildning och yrkesutbildning för män och kvinnor i alla åldrar och tillgodoseendet av kompetensbehov genom utbildning och yrkesutbildning inom den offentliga och privata sektorn måste åtföljas av ett system för livslång yrkesvägledning. Informations- och kommunikationsteknik kan användas för att förbättra tillgången till utbildning och anpassa den till arbetsgivarnas och arbetstagarnas behov. Man behöver också arbeta för en ökad rörlighet för både arbets- och utbildningssyften, för att underlätta tillgången till arbete var som helst i unionen. De återstående hindren för rörligheten på den europeiska arbetsmarknaden bör undanröjas, särskilt de hinder som beror på att kvalifikationer och utbildningar inte erkänns, framstår som oklara eller inte kan användas i andra medlemsstater. Detta bör särskilt ske genom införandet av den europeiska referensramen för kvalifikationer. Det kommer att vara viktigt att instrument och referenser som överenskommits på EU-nivå används för att stödja reformer av nationella utbildningssystem i enlighet med arbetsprogrammet Utbildning 2010.

— göra det möjligt att föra vidare utbildningsteknik och pedagogiskt innehåll från en generation av utbildare till nästa,

— erbjuda undervisning i främmande språk som en del av grundutbildningen och det livslånga lärandet .

Följande mål och riktlinjer bestämdes i anslutning till den europeiska sysselsättningsstrategin:

— Alla arbetslösa personer ska erbjudas en ny start när de, vad gäller ungdomar, börjar närma sig fyra månaders, och, vad gäller vuxna, börjar närma sig tolv månaders arbetslöshet, i form av utbildning, omskolning, arbetspraktik, anställning eller andra åtgärder som främjar anställbarheten, när det är lämpligt kombinerat med fortlöpande stöd i sökandet efter arbete .

— 25 % av de långtidsarbetslösa bör senast 2010 delta i en aktiv åtgärd bestående av utbildning, omskolning, arbetspraktik eller andra åtgärder som främjar anställbarheten med målet att nå genomsnittet för de tre medlemsstater som har nått de bästa resultaten .

— Arbetssökande inom hela EU ska kunna få information om alla lediga platser som anmäls till medlemsstaternas arbetsförmedlingar för att främja rörligheten för de arbetssökande på den europeiska arbetsmarknaden.

— Den faktiska ålder i vilken människor i genomsnitt lämnar arbetsmarknaden ska ha ökats med fem år på EU-nivå senast år 2010 (jämfört med 59,9 år 2001) .

— Barnomsorg ska senast 2010 tillhandahållas för minst 90 % av barnen mellan tre år och obligatorisk skolålder och för minst 33 % av barnen under tre år .

— Den genomsnittliga procentandelen unga i EU som lämnar skolan i förtid ska uppgå till högst 10 % .

— Minst 85 % av 22-åringarna i EU ska ha genomgått gymnasieutbildning .