Enligt bestämmelserna om övervakning av fonden måste medlemsstaterna varje år lämna in en rapport till kommissionen om genomförandet av sina program, senast den 30 juni efterföljande kalenderår. Kommissionen bedömer genomföranderapporterna och uppmanar vid behov medlemsstaterna att göra nödvändiga ändringar. Kommissionen måste också i vederbörlig ordning lägga fram en sammanfattning av medlemsstaternas rapporter för Europaparlamentet och rådet.

Fead genomförs i samtliga EU-medlemsstater under programperioden 2014–2020 via operativa program som godkänns av kommissionen. Medlemsstaterna kan bestämma hur de bäst ska använda medlen genom att välja att utveckla ett operativt program för livsmedelsbistånd och/eller grundläggande materiellt bistånd (operativt program av typ I) och/eller ett operativt program för social delaktighet för dem som har det sämst ställt (operativt program av typ II). Medlemsstaterna har också frihet att bestämma målgrupp, vilken typ av stöd som ska tillhandahållas och den geografiska täckningen för programmen.

Eftersom utgifterna är stödberättigande inom Fead från den 1 december 2013 visade rapporterna från många av de medlemsstater som genomför operativa program av typ I att genomförandet av programmen hade börjat under 2014, parallellt med det förberedande arbetet. Det fanns därför positiva värden att rapportera för de gemensamma input-, utfalls- och resultatindikatorerna.

Sammanlagt 13 medlemsstater (Belgien, Cypern, Spanien, Frankrike, Italien, Litauen, Luxemburg, Lettland, Nederländerna, Polen, Portugal, Rumänien och Slovenien) anslog utgifter för insatser. Vid slutet av 2014 uppgick de belopp som anslagit för insatser till sammanlagt 330,7 miljoner. Åtta medlemsstater (Belgien, Spanien, Frankrike, Litauen, Rumänien, Polen, Portugal och Slovenien) började redan att ge stöd under 2014. Sammanlagt 95,9 miljoner euro betalades ut i fem medlemsstater (Belgien, Spanien, Frankrike, Litauen och Rumänien) för insatser som gällde tillhandahållande av livsmedel. Även i Italien gjordes inköp under 2014 men utdelningen började först 2015.

Eftersom det datum då utgifter blev stödberättigande inföll tidigt och den förfinansiering som föreskrivs i Feadförordningen ligger på en hög nivå kunde dessa åtta medlemsstater uppnå resultat väldigt snabbt. Medlemsstaternas tidigare erfarenheter från programmet för utdelning av livsmedel till dem som har det sämst, som genomfördes fram till 2013, var också en bidragande faktor till att programmen kunde inledas snabbt.

Sammanlagt 228 707 ton livsmedel delades ut 2014 av de ovannämnda åtta medlemsstaterna. Rumänien, Frankrike och Spanien stod för 42,3 %, 28,8 % respektive 21,3 % av den utdelade mängden. Utfallsindikatorerna visar att urvalet av de utdelade produkterna skiljde sig åt mellan medlemsstaterna. Vissa koncentrerade sig på ett litet antal produktgrupper medan andra hade ett större urval av livsmedel. Frankrike var den enda av medlemsstaterna som delade ut produkter från alla de sju kategorier som omfattas av de gemensamma indikatorerna för Fead. Alla de åtta medlemsstaterna delade ut livsmedel i paket, medan två (Belgien och Spanien) även tillhandahöll måltider till slutmottagarna.

Exempel på innehåll i ett livsmedelspaket: Belgien: lättmjölk, lax på burk, makrillfiléer i tomatsås, nötkött, pasta, potatisflingor, skalade tomater, ärter och morötter, svamp, frukt på burk, jordnötsolja, sylt, frukostflingor och vaniljpuddingspulver. Spanien: mat för vuxna – 2 kg ris, 2 kg linser, 2 liter mjölk, 1 kg pasta, 800 gram kex, 780 gram gröna bönor på burk och 500 g konserverade tomater, mat för barn – 4 burkar mjölkbaserad tillskottsnäring (800 gram) och burkmat för barn (8 burkar om 250 gram). Rumänien: 3 kg mjöl, 3 kg majsmjöl, pasta, 2 liter olja, 2 kg socker och 12 bitar inlagt kött.

I de flesta medlemsstaterna organiserades inköpen centralt och varorna leverades och delades sedan ut av partnerorganisationer. Eftersom inköpen måste göras enligt bestämmelserna om offentlig upphandling kommer de nationella myndigheternas förmåga att snabbt och effektivt genomföra upphandlingar att vara avgörande för om det ska vara möjligt att regelbundet dela ut stöd.

Sammanlagt 10 964 726 personer, varav 5 612 926 kvinnor, uppskattas ha fått stöd från Fead under 2014. Det uppskattades att ungefär en fjärdedel av stödmottagarna (3 092 695 människor) var barn (15 år och yngre) och att 1 220 615 personer var 65 år och äldre. Det uppskattades också att det bland mottagarna fanns 621 979 personer med funktionsnedsättning, 719 708 migranter, personer med utländsk bakgrund (inklusive flyktingar) och minoriteter samt 69 451 hemlösa personer.

Antalet människor som fick stöd från Fead under 2014 överstiger de ursprungliga uppskattningarna med råge. I konsekvensbedömningen av förslaget till Feadförordning uppskattades det att fonden kunde ge stöd till mellan 1,96 miljoner och 2,13 miljoner människor per år. I enlighet med kraven i kommissionens delegerade förordning (EU) nr 1255/2014 bygger värdena för de gemensamma indikatorerna för antalet personer som får stöd från Fead på uppskattningar som gjorts av partnerorganisationerna.

Medlemsstaterna rapporterar att de har genomfört en rad kompletterande åtgärder vid sidan av utdelningen av livsmedel. Hit hör bl.a.

─rådgivning om tillagning och förvaring av livsmedel och råd om personlig hygien (Litauen),

─hänvisning till lämpliga sociala tjänster (Belgien och Frankrike),

─individuell rådgivning och workshoppar om tillgängliga program för slutmottagare, om en hälsosam livsstil och stresshantering (Slovenien) samt

─psykologiskt och terapeutiskt stöd, matlagningskurser, utbildning i näringslära, åtgärder mot slöseri med livsmedel och hantering av en hushållsbudget (Polen).

De kompletterande åtgärderna är en integrerad del av genomförandet av de operativa programmen av typ I, och kommissionen förväntar sig därför att alla medlemsstater ger detaljerad information om genomförda åtgärder i rapporterna för 2015.

Rapporterna från de medlemsstater som valt att genomföra operativa program av typ II visar att inte mycket verksamhet genomfördes under 2014. Det beror också på att programmen i Sverige och Tyskland antogs relativt sent (först under 2015).

IV. Övergripande principer

Samordning med Europeiska socialfonden och annan relevant EU-politik