SV    SV SV 
SV 1   SV  EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION 
Bryssel den 16.7.2008 
SEK(2008) 2288 
  
ARBETSDOKUMENT FRÅN KOMMISSIONENS AVDELNINGAR 
Medföljande dokument till 
 
Förslag till 
 
EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV  
 
om ändring av Europaparlamentets och råde ts direktiv 2006/116/EG om skyddstiden 
för upphovsrätt och vissa närstående rättigheter 
  
SAMMANFATTNING AV KONSEKVE NSANALYS OM RÄTTSLIG 
OCH EKONOMISK SITUATION FÖR UTÖVANDE KONSTNÄRER 
OCH SKIVPRODUCENTER  
{KOM(2008) 464 slutlig} 
{SEK(2008) 2287} 
SV 2   SV SAMMANFATTNING  
I konsekvensanalysen undersöks den ekonomis ka och sociala situationen för utövande 
konstnärer och skivproducen ter i Europeiska unionen.  
Konsekvensanalysen visar att många europeiska mu siker eller sångare inleder sin karriär vid 
drygt 20 års ålder. Det betyder att när det nuv arande skyddet på 50 år u pphör är de drygt 70 
och kan förväntas leva tills de blir drygt 80 eller 90 (den genomsnittliga livslängden i EU är 
75 år för män och 81 år för kvinnor). Det inne bär att utövande konstnärer står inför ett 
inkomstbortfall i slutet av livet då royaltybe talningarna från skivbo lag upphör, liksom även 
ersättningarna för utsändning eller offentligt framförande. De sistnämnda intäkterna betalas till de utövande konstnärerna genom deras in samlingsorganisationer och dessa intäkter 
påverkas inte av eventuella avtal med skivbolag.  
För sessionsmusiker som spelar bakgrundsmusik och för mindre kända artister betyder detta 
att inkomsterna från utsändningar  och offentliga framföranden minskar när de befinner sig i 
en av de känsligaste faserna i livet, dvs. när  de närmar sig pensionsåldern. När skyddet av 
upphovsrätt upphör går de också mist e om potentiella intäkter när  deras tidiga framföranden 
säljs på Internet.  
När utövande konstnärers rättigheter upphör fi nns det dessutom en risk för att deras 
framföranden används på ett tviv elaktigt sätt som kan skada dera s namn eller rykte. Utövande 
konstnärer har också en sämre ställning än upphovsmän, vars verk skyddas i 70 år efter deras död. Detta kan anses vara orättvist eftersom ut övande konstnärer numera inte bara är lika 
viktiga som upphovsmännen utan också i högre grad kan förknippas med en ljudinspelnings 
kommersiella framgång.  
Enligt konsekvensanalysen är peer-to-peer pi racy (fildelning) och behovet att anpassa 
affärsverksamheten till dagens immateriella  distribution de huvuds akliga utmaningarna för 
producenter av ljudinspelningar. Under dessa fö rhållanden står de inför utmaningen att 
upprätthålla de stadi ga intäkter som behövs för investe ringar i nya förmågor. Skivbolagen 
hävdar att de investerar cirka 17 % av sina intä kter på att ta fram nya förmågor, dvs. teckna 
avtal, marknadsföra oprövade talanger och pr oducera innovativa skiv inspelningar. En längre 
skyddstid skulle ge ytterligar e intäkter och därför bidra till att finansiera nya förmågor, och 
ge skivbolagen en chans till bättre spridning av den risk so m hör samman med nya förmågor. 
På grund av den osäkra avkastningen (bara en av åtta upptagningar är framgångsrik) och 
s.k. informationsasymmetrier är en sådan intä kt ofta inte tillgänglig  på kapitalmarknaderna.  
I konsekvensanalysen utvärderas de ekonomis ka, sociala och kulturella verkningarna av 
sex olika alternativ 
I konsekvensanalysen presenteras totalt sju alte rnativ, men ett av alternativen förkastades 
före själva analysen. Utöver standardalternativ et som går ut på ”göra ingenting” och låta 
musikmarknaden utvecklas, granskas i kons ekvensanalysen två alternativ som gäller 
skyddstiden för ljudinspelningar och tre altern ativ som inte skulle kräva någon ändring av de 
villkor som för närvarande gäller för ljudinspelningar.  
I konsekvensanalysen undersöks möjligheten att förlänga skyddstiden för utövande konstnärer 
till ”livstid eller 50 år” beroende på vilken ti d som är längre. Ett såda nt alternativ skulle 
förbättra de utövande konstnärer nas status och, genom att koppl a skyddet till deras livstid, 
innebära ett erkännande av den personliga och skapande karaktären hos deras framföranden. 
Detta alternativ skulle inte bara gälla de utöv ande konstnärernas ensa mrätter utan också de 
olika ersättningskrav för utsändning och offent ligt framförande som inte överlåts till 
skivbolagen. 
 
SV 3   SV Ett annat alternativ vo re att förlänga den nuvarande sky ddstiden på 50 år till 95 år för 
utövande konstnärer och skivbol ag. Genom detta alternativ skulle man sä kerställa full 
förenlighet med den längsta skyddstiden i vä rlden. För att säkerställa att fördelarna med 
förlängningen av skyddstid når de utövande ko nstnärerna, särskilt sessionsmusiker som har 
överlåtit sina närstående rättigheter mot en engångsbetalning, ska förlängningen för 
skivbolagens del åtföljas av skyldigheten att betala in en viss procentandel av de ökade 
intäkterna till en fond vars syfte är att förbä ttra sessionsmusikernas situation. På samma sätt 
som i fråga om alternativet ”livstid eller 50  år” skulle ersättningarna för utsändning och 
offentlig återgivning tillfalla den utövande konstnären under 95 år.  
Vissa andra alternativ går ut på att avhjälpa de ovan beskrivna problemen utan ändringar av 
skyddstiden. De innebär olika möjligheter som kan förbättra de utövande konstnärernas 
ekonomiska situation och ideel la rättigheter. Sådana åtgärde r kan givetvis användas antingen 
som alternativ till en förlängning av skyddstiden eller som åtgärder för att komplettera en förlängning. Flera av åtgärderna har sådan karaktär att de måste regleras av gemenskapen.  
I konsekvensanalysen beskrivs hur utövande kons tnärer med stöd av avtal överlåter sina 
ensamrätter till skivbolag (inbegripet rättighe terna till återgivning, distribution, uthyrning 
och tillhandahållande), men inte ersättnin gskraven för utsändning och offentliga 
framföranden. I syfte att begräns a verkningarna av den systematis ka avtalsenliga överlåtelsen 
av utövande konstnärers ensamrätt till skivbolag, undersöks i konsekvensanalysen 
möjligheten till en ”oeftergivlig” rätt till ersättning som utövande konstnärer skulle fortsätta 
vara berättigade till, ä ven efter att de har ö verlåtit sina utnyttjande rättigheter till en 
skivproducent. Införandet av ett krav på skäl ig ersättning för onlin eförsäljning eller andra 
former för att tillhandahålla fram föranden online är ett intress ant alternativ, som kanske kan 
bli verklighet längre fram. I de tta skede finns det dock så m ånga osäkerheter kring vem som 
skulle betala denna skäliga ersättning, att det inte med någon rimlig visshet går att 
kvantifiera de förväntade verkn ingarna av detta alternativ. Med tanke på osäkerheterna kring 
hur krav på en skälig ersättning ska hanteras rent praktiskt  är det nödvändigt att alternativet 
undersöks närmare. Även om alternativet i fr amtiden mycket väl kan införas för att öka 
utövande konstnärers andel av de intäkter som genereras online, är det i detta skede för tidigt 
att inleda en diskussion om frågan. Alternativet  togs därför inte med i konsekvensanalysen.  
I stället analyserades ett annat alternativ vars syft e är att stärka utövande konstnärers ideella 
rättigheter. Räckvidden för de id eella rättigheterna skulle kunna harmoniseras så att den 
innefattar en rätt att begränsa tvivelaktig anv ändning av utövande konstnärers framföranden.  
Vidare finns ett alternativ som ska säkra att ”use  it or lose it”-klausuler införlivas i avtalen 
mellan utövande konstnärer och skivbolag. Det betyder att om ett skivbolag under 
förlängningstiden är ovilligt att göra en återutgi vning av ett framförande, kan den utövande 
konstnären flytta till ett annat skivbol ag eller utnyttja inspelningen själv.  
De olika alternativens verkningar 
Alternativen bedöms mot följande  sex operationella mål: 1) gradvis likrikta skyddet för 
upphovsmän och utövande konstnärer, 2) stegvis öka ersättningen till utövande konstnärer, 3) 
minska diskrepanserna mellan skydde t i EU och USA, 4) stegvis öka resurserna för A&R, dvs. 
framtagningen av nya förmågor, 5) säkerställa tillgången till musik till skäliga priser och 6) 
uppmuntra digitalisering av katalogtitlar.  
Enligt konsekvensanalysen är alternativet ”inga  åtgärder” inte att föredra. Om inget görs, 
kommer tusentals europeiska utövande konstn ärer som deltog i inspelningar under sent 
femtiotal och sextiotalet att under de närmaste tio åren gå mist e om alla sina royalties för s.k. 
SV 4   SV airplay. Detta skulle få betydande  sociala och kulturella följder.  Likaså skulle skivindustrin 
bli tvungen att skära ned på ant alet nya upptagningar i Europa.  
I konsekvensanalysen begrundas följderna av de alternativ som inte påverkar skyddstiden för 
utövande konstnärers och skivproducenters rätti gheter (alternativ 3a, b, c och d). Alternativ 
3a (oeftergivlig rätt till skälig ersättning) känns förhastat eftersom det är oklart vem som 
skulle betala ersättningen och det är svårt att uppskatta de ekonomiska fördelarna. Alternativ 
3b (stärkning av de ideella rättigheterna) får inga ekonomiska konsekvenser för utövande 
konstnärer och skivproducenter. Alternativ 3c , ”use it or lose it”-klausulen, skulle gynna 
utövande konstnärer eftersom den säkerställer att deras framföranden finns tillgängliga på 
marknaden. Alternativet skulle också gynna den kulturella mångfalden. A lternativ 3d, en fond 
som inrättas av skivbolagen, skulle i hög grad gynna icke-etablerade utövande konstnärer. Skivproducenterna skulle däremot förpliktas att betala in mins t 20 % av sina tilläggsintäkter 
under förlängningstiden till fonden. Enligt kons ekvensanalysen skulle dock saluföringen av 
ljudinspelningar förbli lönsam för skivbolagen trots att de måste avdela 20 % till fonden.  
Alternativen som inbegriper förlängd skyddstid  (2a ”livstid eller 50 år” och 2b ”95 år för 
utövande konstnärer och skivproducenter”) ver kar vara bättre lämpade när det gäller att 
bidra till de sex operationella målen. Både 2a och 2b medför ekonomiska fördelar för 
utövande konstnärer och skulle därför ge fler utövande konstnärer möjl ighet att ägna mer tid 
åt sin konstnärliga verksamhet.  
Alternativ 2a, som koppla r skyddstiden till en utövande konst närs livstid, skulle bidra till att 
likrikta det rättsliga skyddet för utövande kons tnärer och upphovsmän. De t skulle återspegla 
den personliga karaktären hos utövande kons tnärers konstnärliga bidrag och innebära ett 
erkännande att utövande konstnärer är lika vik tiga som upphovsmän när de t gäller att föra ut 
musik till allmänheten. Det skulle också ge utöv ande konstnärer möjlighet att under sin livstid 
motsätta sig tvivelaktiga anv ändningar av sina framföranden.  
Alternativ 2b skulle dessutom öka skivproduc enternas pool av till gängliga resurser för A&R 
och skulle därför kunna ha en ytterligare positiv inverkan på den kulturella mångfalden. 
Konsekvensanalysen visar också att fördelarna med en förlängd skyddstid inte nödvändigtvis 
alltid är riktade på berömda etablerade utövande konstnärer. Etablerade utövande 
konstnärer tjänar visserligen merparten av de royalties för upphovsrätt som har förhandlats 
med skivbolagen, men alla utövande konstnärer, oavsett om de är etablerade artister eller 
sessionsmusiker, är berättigade till s.k. sek undära inkomstkällor, såsom ”en enda skälig 
ersättning” när den upptagning som inbegriper deras framföranden utsänds eller framförs 
offentligt. En förlängning av skyddstiden skulle  säkerställa att dessa inkomstkällor inte 
upphör under den utövande konstnärens livstid. Även små ökningar av  inkomsterna används 
av utövande konstnärer för at t köpa mer tid att ägna åt de n konstnärliga karriären och ägna 
mindre tid åt deltidssysslor . För de tusentals anonyma se ssionsmusiker som under sent 
femtiotal och sextiotalet var på toppen av si n karriär är denna enda skäliga ersättning för 
utsändning av deras upptagningar dessutom ofta de n enda inkomstkällan som finns kvar från 
deras artistkarriär.  
Utöver att alternativ 2b säkerställer bättre till gängliga resurser för A&R är alternativet också 
enklare att genomföra än alter nativ 2a, eftersom det senare är kopplat till de enskilda 
utövande konstnärernas livstider. Såsom exemplet  med gemensamt skrivna verk visar, uppstår 
det komplexa frågor när flera utövande kons tnärer bidrar till en  ljudinspelning och 
upphovsrätten kopplas till de enskilda deltagarnas livstider. Detta skulle  medföra ett ökat 
tryck på medlemsstaternas lagstiftning och administration och skapa rättslig osäkerhet, eftersom skyddstiden inte längr e skulle vara kopplad till e tt fast och enhetligt datum 
SV 5   SV (utgivningen av det fonogram som innehålle r framförandet) utan till de enskilda 
medverkarnas potentiellt mycket varierande livstider.  
Vilka av förslagets bestämmelser kommer mest  sannolikt att säkerställa att de utövande 
konstnärerna gynnas?  
För att säkerställa att tidsförl ängningens fördelar överförs på  utövande konstnärer, särskilt 
sessionsmusiker, konstateras i konsekvensanalysen att skivbolagen bör bidra till en fond för 
sessionsmusiker (alternativ 3d). För att skapa de ekonomiska volymer som krävs för att säkerställa konkreta fördelar för sessionsmusiker förslås i konsekvensanalysen att skivbolagen avdelar minst 20 % av sina intäkter  under förlängningstiden till sessionsmusiker. 
Fonden skulle få positiva konsekvenser för sessionsmusiker i och med att en genomsnittsmusikers årliga tilläggsinkomster under den 45-åriga förlängningstiden skulle nästan trefaldigas.  
I konsekvensanalysen föreslås även att tid sförlängningen skulle åtföljas av en 
”use it or lose it”-klausul  (alternativ 3c). Det bety der att om ett skivbolag under 
förlängningstiden är ovilligt att göra en återutgi vning av ett framförande, kan den utövande 
konstnären flytta till ett annat skivbol ag eller utnyttja inspelningen själv.  
Empiriska undersökningar visar att tidsförlä ngningen inte skulle ha någon negativ 
inverkan på konsumenterna.  
Empiriska undersökningar visar att priset på upptagningar som inte omfattas av upphovsrätt 
inte är lägre än priset på upptagningar so m omfattas. Detta gäller för lagstadgade 
ersättningskrav och för försäljningen av cd-skivor.  
Den ”enda skäliga ersättning” som utgår för ut sändning och offentligt framförande av musik 
skulle förbli oförändrad, eftersom dessa ersä ttningar beräknas som en procentandel av 
radioföretagets eller en annan operatörs intäkter . Vad gäller cd-försäljning finns det mycket 
få undersökningar om prisförhållandet mellan inspelningar som omfattas respektive inte 
omfattas av upphovsrätt. Enligt en undersökning gjord av Pr ice Waterhouse Coopers finns 
det inte några systematis ka skillnader mellan priserna  på upptagningar som omfattas 
respektive inte omfattas av upphovsrätt. Unders ökningen är den mest omfattande hittills och 
den omfattar 129 album som spelades in me llan 1950 och 1958. Enlig t undersökningen finns 
det inte några klara bevis på att skivor för v ilka de närstående rättigheterna har löpt ut 
systematiskt skulle säljas till lägre priser än de skivor  som fortfarande är skyddade.  
Även andra undersökningar har beaktats i a nalysen av upphovsrättens eller närstående 
rättigheters inverkan på priserna. De  flesta av dessa är inriktade på böcker. Inte heller i den 
kategorin kan man se någon allmän prisski llnad mellan bokgrupper som omfattas och 
bokgrupper som inte omfattas av upphovsrätt, eller så är upphovsrättens inverkan på priset 
extremt modellberoende vilket betyder att de  erhållna uppskattningarna inte kan anses vara 
särskilt tillförlitliga. Mot bakgrund av bristen på a llmänt godtagna modeller och 
tidsperiodens längd är det skäligt att hävda att de t inte finns några klara bevis på att priserna 
skulle stiga om skyddstiden blir längre.  
En förlängd skyddstid skulle dessutom genere llt ha en positiv inverkan på konsumentutbudet 
och den kulturella mångfalden. På lång sikt gynnar en längre skyddstid den kulturella 
mångfalden genom att säkerställa  att det finns resurser för at t finansiera och utveckla nya 
förmågor. På kort till medellång sikt ger en längre skyddstid skivbolagen ett incitament att 
digitalisera och marknadsföra gamla inspelni ngar i katalogmateria let. Det är redan 
uppenbart att distribution över Internet in nebär unika möjligheter att marknadsföra 
upptagningar i en skala som aldrig har förekommit tidigare.  
Internationell dimension 
SV 6   SV I konsekvensanalysen granskades också hur en längre skyddstid skulle inverka på handeln. 
Preliminärt konstaterades att huvuddelen av tilläggsintäkterna som fås in under en förlängningstid skulle stanna i Europa och gynna europeiska utövande konstnärer. Detta är 
fördelaktigt när det gäller att främja Eur opas utövande konstnärer och den kulturella 
livskraften hos europeiska ljudinspelningar.