[pic] | EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION |

Bryssel den 29.4.2009

KOM(2009) 210 slutlig

MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL RÅDET, EUROPAPARLAMENTET, EUROPEISKA EKONOMISKA OCH SOCIALA KOMMITTÉN SAMT REGIONKOMMITTÉN

om reaktionen på rapporterna från expertgrupperna för efterhandsutvärdering av de sjätte ramprogrammen

MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL RÅDET, EUROPAPARLAMENTET, EUROPEISKA EKONOMISKA OCH SOCIALA KOMMITTÉN SAMT REGIONKOMMITTÉN

om reaktionen på rapporterna från expertgrupperna för efterhandsutvärdering av de sjätte ramprogrammen

1. bakgrund

I besluten om de sjunde ramprogrammen för forskning[1] (EG och Euratom) fastställs att programmen ska utvärderas två år efter det att de har avslutats. Efterhandutvärderingen av det sjätte ramprogrammet (2002–2006) genomfördes av en expertgrupp på 13 personer, ledd av professor Ernst Rietschel, ordförande för Leibnizförbundet. På grundval av en rad underlag[2] utvärderas motiveringen, genomförandet och resultaten av det sjätte ramprogrammet. Resultaten av och rekommendationerna till följd av de enskilda utvärderingarna av gemensamma forskningscentrets (GFC) direkta åtgärder och IST-forskning rapporterades tillbaka till expertgruppen.

Båda ramprogrammen omfattar direkta åtgärder i form av forsknings- och utvecklingsverksamhet som utförs av Europeiska kommissionens gemensamma forskningscenter (GFC). Europeiska kommissionens gemensamma forskningscenter och dess styrelse har inrättat en expertpanel som leds av Sir David King[3], som överlämnade sin rapport i september 2008. Kommissionens avdelningar har redan reagerat[4] på de resultat som rapporten kommer fram till och stödjer i stort rekommendationerna, men anser att det kan vara lämpligt att i samband med den allmänna utvärderingen av hela sjätte ramprogrammet uppmärksamma på den välgjorda utvärderingsrapporten om GFC, som kommissionen betraktar som en referensutvärdering av centret (se bilaga).

Efterhandsutvärderingen av det, i det sjätte ramprogrammet prioriterade tematiska området inom IST, utfördes av en expertgrupp ledd av Esko Aho. Kommissionen välkomnade denna rapport och formulerade sina första synpunkter på rekommendationerna i ett meddelande[5] till de institutionella parterna i september 2008. Man ansåg att det vore önskvärt att ta upp dessa till en omfattande diskussion om EU:s strategi för innovation på IKT-området[6].

2. Inledning

Huvudsyftet med de sjätte ramprogrammen för forskning (2002–2006) och de särskilda programmen var att skapa stadga och struktur inom det europeiska området för forskningsverksamhet. Dessa hörde till världens mest övergripande offentliga forskningsprogram med en budget på 19 235 miljarder euro och att utvärdera dem är en krävande uppgift.

Kommissionen har nyligen mottagit rapporten från expertgruppen som har fastställt ett riktmärke när det gäller omfattningen av och kvaliteten på de uppgifter som använts och antalet detaljer.

Resultaten, slutsatserna, rekommendationerna och framtidsvisionen avseende de forskningsprogram som behandlas i denna rapport utgör ett värdefullt underlag för framtida policyutveckling och utvärderande uppföljning, framför allt när det gäller interimsutvärderingen av det sjunde ramprogrammet och utarbetandet av det åttonde ramprogrammet som ska påbörjas 2014.

Syftet med detta meddelande är att på ett öppet och överblickbart sätt ge svar på de frågor som ställs i efterhandsutvärderingen och fastställa vilka åtgärder kommissionen avser att vidta eller redan har vidtagit för att lösa problemet samt även diskutera de frågor för vilka det för närvarande inte finns någon uppenbar lösning.

Det står klart att ett flertal av de frågor som diskuteras i utvärderingsrapporten, framför allt vad gäller utformningen av och innehållet i forskningsprogrammen och finansiella regler, som med tanke på deras genomförande inte enbart kan behandlas av kommissionen, kommer att kräva att en vidare grupp involveras, vilket bland annat innebär samarbete mellan medlemsstaterna, rådet och Europarlamentet.

3. svar på rekommendationerna

1. Innan kommissionen lägger fram planer för det åttonde ramprogrammet bör den analysera och tydligare dokumentera nuvarande och framtida koncept för forskningsprogrammen både på samlad nivå och mikronivå. Det antal mål som uppställs för ett ramprogram ska stå i rimlig proportion till kommissionens och övriga aktörers förmåga att leda utvecklingen mot dessa mål. Kommissionen bör dokumentera och skapa större insyn i de samrådsförfaranden som äger rum för att utarbeta ett ramprogram både på övergripande nivå och på arbetsprogramnivå.

Kommissionen instämmer med huvudsyftena i rekommendationen.

Förberedelserna inför och utarbetandet av förslaget till det åttonde ramprogrammet kommer att föregås av omfattande, öppna och överblickbara samråd med de berörda parterna. I den konsekvensanalys som åtföljer förslaget till det åttonde ramprogrammet kommer man att göra en ingående analys av programkonceptet.

Genomförandet av det europeiska forskningsområdet har varit den övergripande målsättningen för EU:s forsknings- och utvecklingspolicy och för ramprogrammen sedan 2003 och kommer även att vara det i fortsättningen.

Större hänsyn kommer successivt att behöva tas i ramprogrammet till partnerskapsförhållandet med medlemsstaterna i enlighet med vad som fastställs i Ljubljanaprocessen[7] och den gemensamt överenskomna framtidsvisionen för det europeiska forskningsområdet fram till 2020[8]. Härigenom inrättas en europeisk inre marknad för vetenskap, kunskap och teknik samtidigt som det skapas bättre samordning av forskningsverksamhet och forskningsstrategier och bättre koncentration på program och strategier för att ta itu med de största samhälleliga utmaningarna som energi, miljö, klimat, hälsa, åldrande befolkning och hållbar utveckling. Detta kan leda till nya utmaningar som exempelvis finna möjligheter till att skapa balans i resursfördelningen genom partnerskap. Det kommer även att stödja och stärka genomförandet av de fem initiativen inom det europeiska forskningsområdet som lanserades 2008, framför allt forskningspartnerskap, strategin för internationellt forskningssamarbete och den gemensamma programplaneringen.

2. Ett ramprogram måste dock utgöras av något mer än en återspegling av de fördelar som konkurrerande grupper av mottagare eller grupper av intressenter förväntar sig i inledningsskedet. Ramprogram måste vara anpassningsbart så att det kan utvecklas och ändras. Det ska inte utvecklas i syfte att ersätta medlemsstaternas FoTU-verksamhet eller för att lösa andra lokala problem. I stället bör det samordnas bättre med nationella forskningsinsatser för att stärka och strukturera det europeiska forskningsområdet. Samtidigt bör man medvetet undvika monopol. För närvarande är kommissionen och ramprogrammen inblandade i praktiskt taget allt europeiskt FoTU-samarbete, vilket kan resultera i brist på nytänkande och idétorka och att fördelarna med mångfalden i det europeiska forskningssystemet inte tillvaratas.

Kommissionen instämmer i stort med rekommendationerna och behovet av att bättre anpassa och samordna gemenskapens och nationella forskningsinsatser för att stärka och strukturera det europeiska forskningsområdet.

Ambitionen att skapa bättre samordning på politisk och programnivå är i stort bakgrunden till behovet av att inom ramen för Ljubljanaprocessen skapa ett starkt och hållbart partnerskap mellan kommissionen och medlemsstaterna inom det europeiska forskningsområdet. På politisk nivå sker detta genom den öppna samordningsmetoden och genomförandet av de initiativ som gemenskapen lanserade 2008 inom det europeiska forskningsområdet[9]. Med hänvisning till tidigare erfarenheter av ERA-NET och initiativen i enlighet med artikel 169 har kommissionen, när det gäller programnivån, föreslagit en gemensam programplan.

Ramprogrammet utgör ingalunda en ersättning för nationell finansiering utan måste tillföra ett europeiskt mervärde oberoende av storleken på och omfattningen av det projekt eller det instrument som användas.

Påståendet att kommissionen och ramprogrammet har monopol på europeisk forskning saknar grund. Organ och verksamheter som CERN, EUREKA, ESF och COST utgör enbart exempel på gemenskapsövergripande och multilaterala organ som idag stödjer det europeiska forskningssystemet.

3. Begreppet tredjeland bör inte längre användas eftersom det inte främjar strategiskt tänkande. Det bör därför ersättas med tre nya strategier: en för samarbete i fråga om ramprogram mellan EU och utvecklingsländerna, en för samarbete med tillväxtekonomierna och en för samarbete med industriländer utanför EU. Budgeten för samarbetet med de största befintliga ekonomierna (som USA och Japan) och tillväxtekonomierna (däribland Indien, Kina och Brasilien) bör ökas väsentligt. Vidare bör det skräddarsys strategier för att öka rörligheten i förhållande till dessa länder samtidigt som de engageras som parter i integrationen av ramprogrammet, vilket både förbättrar kvaliteten på och syftet med det europeiska forskningsområdet. Verksamhet inom ramprogrammen som avser samarbete med utvecklingsländer bör inriktas på frågor och teknik som är av intresse för utvecklingen och inom områden där vetenskapsmän i EU globalt sett intar en ledande ställning.

Begreppet tredjeland omfattar de länder som inte är fullvärdiga medlemmar av ramprogrammet, däribland icke EU-länder och icke associerade länder.

Kommissionen konstaterar att användningen av detta begrepp visserligen kan medföra vissa nackdelar men att det inte utgjort ett hinder för ett mer målinriktat eller nyanserat tänkesätt när det gäller strategiska forskningspartnerskap med de tre nämnda typerna av länder[10]. Sannolikt skulle ytterligare klassificering för att ersätta detta begrepp inte leda till ökad klarhet eller förenkling. Kommissionen önskar även understryka vikten av att genom ramprogrammen fortsättningsvis fokusera på kompetens i samband med internationellt samarbete och samtidigt beakta de enskilda partnerländernas särskilda forskningsbehov samt att uppmuntra till stöd av kapacitetsuppbyggnad av forskning genom andra finansieringskällor.

Kommissionen delar uppfattningen att det är nödvändigt att ge forskningssamarbetet med tredjeländer en klarare inriktning, vilket poängterades i det nyligen publicerade meddelandet om en strategisk europeisk ram för internationellt vetenskapligt och tekniskt samarbete[11].

Kommissionen inser nödvändigheten av att öka finansieringen av forskningspartnerskap med industriländer för att därigenom skapa kopplingar till spetskunnandet i världen. Vissa praktiska hinder måste dock lösas innan man nått så långt.

Flera utvecklingstendenser i det sjunde ramprogrammet pekar mot vilken väg man bör följa.

- De särskilda åtgärderna för internationellt samarbete har visat sig fungera väl för att stödja partnerskap som avser gemensamma mål, framför allt när det gäller tillväxtekonomierna och utvecklingsländer. Bland annat har man inlett samordnade förslagsomgångar med strategiska partner som Ryssland och Indien.

- Inrättande av ett strategiskt partnerskap med medlemsstaterna, däribland ”Främjat strategiskt samarbete med viktiga tredjeländer genom geografisk och tematisk inriktning”. Ett nytt strategiskt forum för Internationellt vetenskapligt och tekniskt samarbete har skapats i detta syfte.

- Ömsesidigt öppnande av program , som exempelvis på hälsoområdet mellan EU och USA.

4. En ny ”bottom-up-modell” (som inspirerats av NEST i det sjätte ramprogrammet) bör införas för att testa olika forskningsinriktningar och nyskapande sätt att få till stånd samarbete. Den nya modellen bör präglas av snabbhet och risktagande samtidigt som utmärkt vetenskaplig kvalitet bör utgöra det enda urvalskriteriet.

Spetsforskning väger mycket tyngre i det sjunde ramprogrammet och ”bottom-up-filosofin”, som först tillämpades i samband med NEST, utgör en huvudprincip för det Europeiska forskningsrådet (ERC) och omfattar alla vetenskapliga och tekniska områden, samhällsvetenskap och humaniora inbegripet. Europeiska forskningsrådets stöd till huvudinvesterare och enskilda grupper utgör en förändring i förhållande till det forskningssamarbete som främjades genom NEST.

Eftersom samarbetsprogram kan vara ett effektivt sätt att genom EU-övergripande partnerskap främja tvärvetenskaplig spetsforskning har forskning av NEST-slag införts som en komponent i vart och ett av det sjunde ramprogrammets prioriterade tematiska områden som ett komplement till ERC. Bland dessa bör särskilt nämnas initiativet ”Framtida och ny teknik” (FET- dynamiska initiativ) inom prioriterade tematiska områden i IKT, vilket har som målsättning att inrikta resurser på visionära och spännande långsiktiga mål.

Kommissionen är medveten om att det kanske kommer att krävas fler insatser för att se till att kombinationen av instrument för att främja spetsforskning som utförs både av enskilda team och i EU-övergripande partnerskap ska fungera på ett effektivt sätt på alla nivåer av forskning inom ramprogrammet. Funderingar på att stärka spetsforskning av NEST-slag bör inte begränsas till riktade forskningsprojekt inom särskilda tematiska områden utan bör även inkludera bottom-up, temaöverskridande, tvärtvetenskaplig forskning.

5. Små och medelstora företags deltagande i prioriterade tematiska områden är viktigt och bör uppmuntras. Det gemensamma målet på 15 % bör dock ses över och eventuellt ersättas med en mekanism som bättre motsvarar dynamiken inom de enskilda branscherna.

Kommissionen anser att små och medelstora företags deltagande i ramprogrammen, även när det gäller prioriterade temaområden, bör uppmuntras. Femtonprocentsmålet återspeglar enbart den betydelse som lagstiftarna fäster vid denna fråga men var aldrig tänkt som ett mål i sig. Regionalprogram och nationella program och deras partner passar ofta bättre små och medelstora företags karaktär och behov.

Inom flera ramprogram har man gjort intensiva ansträngningar för att främja små och medelstora företags deltagande och utarbetat särskilda bestämmelser som är anpassade till deras specifika behov. Detta gäller idag bland annat en övergripande arbetsgrupp (Interservices Task Force). En verklig framgång är Eurostarsprogrammet som är ett gemensamt initiativ mellan Eureka och det sjunde ramprogrammet. Syftet är att tillhandahålla finansiering för marknadsorienterad forskning med ett aktivt deltagande från små och medelstora företag som bedriver forskning.

Man håller just nu på att ingående utreda fördelarna för små och medelstora företag av att delta i ramprogrammet, däribland de specifika åtgärder som omfattas av det särskilda programmet ”Kapacitet”. Denna utredning syftar även till att skapa bättre förståelse för de små och medelstora företagens forskningsverksamhet inom ramen för ramprogrammet, vilket inkluderar behoven hos hög-, mellan- och lågteknikföretag som är små eller medelstora. Tanken är att kunna förenkla stödet till små och medelstora företag i framtida ramprogram.

6. Expertgruppen förordar att verksamheten inom det Europeiska strategiska forumet för forskningsinfrastruktur ska fortsätta, däribland färdplanen och framtidsforskningen. Den verksamhet som bedrivs inom ramprogrammen och som stödjer forskningsinfrastruktur som betjänar olika områden har visat sig vara ytterst effektiv.

Kommissionen kommer även fortsättningsvis att stödja den verksamhet som bedrivs inom det Europeiska strategiska forumet för forskningsinfrastruktur (ESFRI). ESFRI intar en nyckelroll när det gäller strategiutveckling framför allt genom dess färdplan för ny europeisk forskningsinfrastruktur. Detta bör kompletteras med nationella färdplaner som utarbetas av medlemsstaterna och ökad samordning på det globala planet av forskningsinfrastruktur. Detta ligger helt i linje med kommissions åtgärdsplan inom detta område. Inom det sjunde ramprogrammet inrättas en ny åtgärd som ska bidra till att utveckla nästa generation av europeisk forskningsinfrastruktur (uppbyggnad – förberedande fas) och som är inriktad på ESFRI:s färdplan.

Kommissionen kompletterar denna åtgärd med ny lagstiftning för europeisk forskningsinfrastruktur, vilken kommer att främja och snabba upp beslutsprocessen.

Kommissionen betonar att infrastrukturer som betjänar flera olika områden, däribland IKT-baserade infrastrukturer, är ytterst effektiva. Den kommer även framledes att starkt stödja utvecklingen av dessa infrastrukturer med beaktande av den snabba tekniska utvecklingen på detta område, deras globala dimension och råd från fora som arbetsgruppen för elektronisk infrastruktur (eIRG)[12].

7. Åtgärder måste vidtas för att kraftigt öka andelen kvinnliga forskare i ramprogramprojekt genom mer proaktiva metoder som exempelvis (åter)införande av särskilda jämställdhetsåtgärder efter kvalitetskriterier som en förutsättning för finansiering i samband med stora instrument. Statistik måste insamlas systematiskt och fortlöpande samt analyseras och följas upp. Vidare måste åtgärder vidtas om strävandena att skapa en bättre könsfördelning förblir otillfredsställande.

Kommissionen anser att det är viktigt att skapa en bättre jämvikt mellan könen bland de europeiska forskarna. Däremot ställer sig kommissionen något tveksam till den inriktning som föreslagits av expertgruppen. Ramprogrammet bör fungera som ett exempel på bästa praxis och fastställa normerna. Emellertid är andelen kvinnor i ramprogrammet redan högre än i de nationella programmen och det finns gränser för vad som kan uppnås genom själva ramprogrammet. Framtida åtgärder måste grunda sig på bättre insamling och analys av statistik om forskarnas kön. Det krävs fler ”bottom-up-metoder” och samarbete med medlemsstaterna och andra strategiområden som inverkar på könsfördelningen. Ett bra exempel utgör riktlinjerna för bästa praxis när det gäller kvinnor och IKT[13] som inriktas på att skapa nya villkor i samarbete med den europeiska IKT-näringen för att intressera och behålla kvinnorna.

8. Det är av väsentlig betydelse för den framtida livskraften och konkurrenskraften i europeisk vetenskap och teknik att forskning betraktas som ett attraktivt yrkesval bland unga. Ett sätt att ta itu med denna fråga är att starkt inrikta ramprogrammen på att lösa de huvudsakliga globala behoven och utmaningarna. Dessutom kunde man ytterligare främja rörligheten bland unga forskare i Europa och göra det möjligt för fler studenter och unga forskare från länder med växande vetenskapligt kunnande att studera och arbeta i Europa.

Kommissionen delar uppfattningen att det är nödvändigt att förmå fler unga människor att yrkesmässigt ägna sig åt vetenskap och teknik. I Rocardrapporten om utbildning[14] konstateras ett klart minskat intresse bland yngre generationer för naturvetenskapliga studier och i dess slutsatser fastställs att det är nödvändigt att radikalt ändra undervisningsformerna för naturvetenskapliga ämnen.

Lösningarna måste hittas på medlemsstats- och gemenskapsnivå genom åtgärder från olika policyområden som inkluderar ett stort antal intressenter.

Det sjunde ramprogrammet inriktar sig redan i större utsträckning på de viktigaste globala behoven och utmaningarna, däribland teknik för förnybar energi inom den strategiska planen för energiteknik (SET). De gemensamma teknikinitiativen, den föreslagna gemensamma programplanen och inrättandet av globala partnerskap inom ramen för det nya internationella vetenskapliga och tekniska samarbetet är insatser som alla inriktar sig på de viktigaste globala behoven och utmaningarna.

Marknaden för forskare är ett annat område där man gjort framsteg. Det nyligen inrättade europeiska partnerskapet för forskare är inriktat på policyåtgärder på nationell och europeisk nivå i syfte att göra Europa generellt sätt mer attraktivt för forskare när det gäller deras karriärmöjligheter och rörlighet. Om forskningsinstitutioner i större utsträckning tillämpar principerna i den europeiska stadgan för forskare och i uppförandekoden för forskarrekrytering kommer det att bidra till bättre karriärmöjligheter inom forskning och skapa verklig konkurrens. Kommissionen förväntar sig även att man skapar större medvetenhet om dessa frågor på gymnasienivå där beslut om fortsatt utbildning delvis fattas.

När det gäller åtgärder för att uppmuntra unga forskare till att studera och arbeta i Europa kan kommissionen peka på de innovationer som inneburit verkliga framsteg, däribland systemet med forskarvisum som ger forskare från tredjeland ett särskilt uppehållstillstånd. Samtidigt är det viktigt att man undviker kompetensflykt bland forskare. Målsättningen är att främja ett verkligt kunskapsutbyte som även innebär återvändande till tredjeland för att bygga upp landets institutioner och samtidigt skapa kontakter som ger ömsesidiga långsiktiga fördelar.

9. Förvaltningen av ramprogrammen kräver en grundlig översyn och inte en stegvis anpassning. Kommissionen bör anlita extern hjälp för att se över förfarandena – däribland förfarandena för finansiell kontroll, särskilda mål som till exempel en minskning på femtio procent av tidsåtgången för kontraktsskrivning och en övergång från kostnadsbaserade till prisbaserade kontrakt så att kostnaderna inte längre behöver revideras utom kanske för ett fåtal projekt. För att stödja naturvetenskapliga projekt bör kommissionen även i framtiden gå över från en kontraktsgrund till en bidragsgrund.

Kommissionen är väl medveten om den betydelse som förvaltning och förenkling har samt betydelsen av framför allt de två konkreta frågor som expertgruppen särskilt betonar. Förenkling ha varit ett av huvudmålen i det sjunde ramprogrammet och den senaste lägesrapporten om det sjunde ramprogrammet uppvisar resultat till exempel när det gäller garantifonden för deltagare som lett till att man kunnat avskaffa förhandskontroller av finansiell hållbarhet för merparten av deltagarna. Ytterligare förenklingar är att rättsliga handlingar endast behöver lämnas in en enda gång via ett enda registreringssystem samt nya elektroniska verktyg för att underlätta kontraktsförhandlingar.

Kommissionens möjligheter att förenkla begränsas av gällande lagar, vilket påpekas i lägesrapporten. Den grundliga översyn som föreslås i rapporten bör när det gäller förfarandena utföras av externa personer. Samtidigt kommer det att krävas gemensamma insatser av lagstiftare, budgetmyndigheten och revisionsrätten för att ändra de övergripande rättsliga och finansiella ramarna samt kontrollramarna. Målsättningen är att skapa en bättre balans mellan strävan att förenkla och att minska den administrativa bördan å ena sidan och att åstadkomma sund ekonomisk förvaltning och redovisningsskyldighet å andra sidan.

Ett meddelande från kommissionen om förenkling planeras till 2010. Det kommer att ge tillfälle till att diskutera dessa frågor och att beakta den pågående dialogen med den lagstiftande myndigheten och revisionsrätten när det gäller begreppet acceptabel risk för fel [15].

10. Kommissionen bör väsentligt bredda sin utvärderingskultur för att kunna mäta och påvisa effekterna av ramprogrammet. Utvärderingarna av ramprogrammet har hittills främst varit inriktade på planeringen och organisationen av det senaste programmet. Det finns stora brister i vår förståelse av de mer långsiktiga effekterna av ramprogrammet och dess vidare perspektiv (däribland institutioner, forskningsområden, olika tekniker, industrin, samhället i stort och policy). Den programinriktade utvärderingsmetod som främjas av kommissionens interna bestämmelser är naturligtvis viktig men det är svårt att bilda sig en god uppfattning om hur ramprogrammet fungerar och att förbättra det utan att beakta dessa övriga faktorer.

Kommissionen är medveten om att det är nödvändigt att grundligare utreda de långsiktiga och strukturella effekterna av ramprogrammet (på institutioner, industrin, medlemsstaterna osv.) och har redan vidtagit åtgärder för att se till att detta arbete verkligen utförs.

Ett starkt stöd från medlemsstaterna när det gäller att förstå de långtgående effekterna är absolut nödvändigt. De nyligen genomförda konsekvensanalyserna och konferensen som Eufordiagruppen [16] givit upphov till har vid rätt tidpunkt kunna redogöra för vad som kan uppnås genom sådana särskilda initiativ, vilka kommissionen även framledes kommer att starkt stödja.

4. framtidsutsikter

Detta svar på utvärderingen av det sjätte ramprogrammet ingår i ett förnyat och stärkt åtagande från kommissionens sida att redogöra för genomförandet, framstegen och resultaten av ramprogrammen.

Utöver det fortlöpande arbetet omfattar rapporteringen och utvärderingen den nyligen offentliggjorda övervakningsrapporten om det sjunde ramprogrammet[17], lägesrapporten om det sjunde ramprogrammet och interimsutvärderingen 2010 av det sjunde ramprogrammet.

Efterhandsutvärderingen av det sjätte ramprogrammet och kommissionens svar samt de särskilda rapporterna om GFC:s direkta åtgärder och IST-forskning kommer att utgöra nyckelfakta som kommer att ingå i interimsutvärderingen av det sjunde ramprogrammet. Detta kommer att bidra till bättre kontinuitet och bättre förståelse för de frågor som utreds men även till en starkare koppling mellan utvärderingen och de förfaranden som ligger till grunden för strategier och beslutsfattande. I slutänden kommer det att underlätta anpassningen av det nuvarande ramprogrammet och utformningen av ramprogram som kommer att leda till förverkligandet av det europeiska området för forskningsverksamhet, Nämligen en europeisk inre marknad för vetenskap, kunskap och teknik som förbättrar vetenskaplig och teknisk spetskompetens genom konkurrens och som samtidigt skapar utrymme för samordning av forskningsverksamhet, program och strategier i Europa för att ta itu med de viktigaste samhälleliga utmaningarna på ett mer effektivt och kompetent sätt.

Bilaga

En oberoende utvärdering av gemensamma forskningscentrets direkta åtgärder i det sjätte ramprogrammet (GFC)

Gemensamma forskningscentrets efterhandsutvärdering av det sjätte ramprogrammet som genomförts av en panel under ledning av Sir David King behandlar alla direkta åtgärder i ramprogrammen och redogör för resultaten av gemensamma forskningscentrets särskilda program. Det ger rekommendationer till kommissionen och gemensamma forskningscentret om fortsatt förbättring av dess vetenskapligt grundade stöd till strategier.

I stället för att utvärdera arbetet vid vart och ett av de sju GFC-instituten har panelen beslutat att tillämpa ett samlat tillvägagångssätt när det gäller GFC. Detta innebär att centret utvärderas som en enhet och att man inriktar sig på dess huvudsakliga kompetensområden enligt den struktur som fastställts i det fleråriga arbetsprogrammet för det sjätte ramprogrammet. Resultaten inom olika tematiska områden har utvärderats på grundval av inspektioner på plats och studier av det underlag som tillhandahållits av GFC. Panelen har fäst särskilt avseende vid forskningsverksamhetens kvalitet och vid kvaliteten på genomförandet och förvaltningen och i vad mån de uppställda målen har uppnåtts. Vidare har man använt uppgifter från en GFC-kundenkät som utförts av ett externt marknadsundersökningsföretag.

Utvärderingen av GFC:s verksamhet och resultat under det sjätte ramprogrammet är överlag positiv. Man konstaterar att GFC genomgått en omfattande förändring under de senaste tio åren som medfört att centret kunnat befästa sin ställning som en ovärderlig källa för kunskap och expertis till stöd för EU:s politiska agenda. Det vetenskapliga och strategiska stöd som tillhandahållits anses vara bra, mycket bra och ibland utmärkt. Panelen har kunnat konstatera en fortlöpande förbättring av GFC:s kundservice från och med det femte ramprogrammet till det sjätte ramprogrammet alltsedan antagandet av GFC:s nya uppdrag 1998. Den bekräftar GFC:s strategiska ram: ett övertygande uttalande om verksamhetsmålen, fastställda värderingar och regelbunden intern utvärdering. För att kunna förverkliga den strategiska ramen och lyfta organisationens nivå när det gäller kundservice på det politiska planet anser panelen att det är nödvändigt att GFC utformar en långtidsvision och en övergripande företagsstrategi. När det gäller denna högre servicenivå anser panelen att GFC har den nödvändiga kunskapsbasen och det nödvändiga kunnandet för att kunna ingripa på ett proaktivt sätt i relevanta politiska processer.

Den positiva utvärderingen av GFC:s genomförande av de direkta åtgärderna i det sjätte ramprogrammet vad gäller kundservicen, kvaliteten och effekterna välkomnas i likhet med resultaten, den djuplodande rapporten och huvudinriktningen i rekommendationerna. Kommissionen är även väl medveten om den viktiga roll som styrelsen spelat vid diskussionerna kring de första resultaten och uppskattar det positiva gensvaret från forskarvärlden[18], vilket ytterligare kommer att befästa GFC:s ställning som kommissionens interna vetenskapliga rådgivande resurs.

Kommissionen instämmer till fullo med rekommendationerna i rapporten och kommer inför interimsutvärderingen av det sjunde ramprogrammet att utarbeta en övergripande företagsstrategi för GFC. Det slutliga målet är ett optimalt utnyttjande av GFC:s kunskapsbas för att stödja EU:s strategier och en självklar GFC-medverkan i diskussioner som rör vetenskap, vetenskapspolitik och forskning i EU:s och Euratom:s ramprogram. Detta kommer även att leda till ökad integrering och samordning av instituten inom GFC.

I och med offentliggörandet av GFC:s referensrapporter under det sjunde ramprogrammet började centret inta en aktivare roll när det gäller det strategiska stödet. GFC:s rapporter utgör underlag för diskussioner om viktiga samhällsfrågor som är av stor betydelse både för EU:s beslutsfattare och EU-medborgarna i en anda som överensstämmer med rekommendationerna. Genom sin växande kunskapsbas och erfarenhet och de nära kontakterna till forskarvärlden har GFC goda förutsättningar att kunna förutse framtida problem. Mot bakgrund av detta stödjer kommissionen GFC:s strävan att leva upp till målen genom att utarbeta en företagsstrategi som eftersträvar en aktivare metod för att stödja politiskt beslutsfattande.

[1] Europaparlamentets och rådets beslut nr 1982/2006/EG av den 18 december 2006 om Europeiska gemenskapens sjunde ramprogram för verksamhet inom området forskning, teknisk utveckling och demonstration (2007–2013); 2006/970/Euratom: Rådets beslut av den 18 december 2006 om sjunde ramprogrammet för Europeiska atomenergigemenskapens (Euratom) verksamhet inom området forskning och utbildning på kärnenergiområdet (2007–2011).

[2] Ytterligare information om de underlag och de metoder som använts av expertgruppen för utvärdering av det sjätte ramprogrammet finns i utvärderingsrapporten som finns tillgänglig via följande länk:http://ec.europa.eu/research/reports/2009/pdf/fp6_evaluation_final_report_en.pdf.

[3] Ex-post Evaluation, Joint Research Centre Direct Actions in the 6th Framework Programmes (2002-2006), (Efterhandsutvärdering, Gemensamma forskningscentrets direkta åtgärder i det sjätte ramprogrammet (2002-2006)), slutlig rapport september 2008.

[4] Ex-post evaluation of the Direct Actions under the Sixth Framework Programmes for Research Technology Development and Demonstration carried out by the Joint Research Centre (Efterhandsutvärdering av direkta åtgärder inom ramen för det sjätte ramprogrammet inom forskning, teknisk utveckling och demonstration som genomförts av det gemensamma forskningscentret), SEK(2008)3015.

[5] KOM(2008) 533.

http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=COM:2008:0533:FIN:SV:PDF.

[6] KOM(2009) 116. En strategi för europeisk forskning, utveckling och innovation inom området informations- och kommunikationsteknik: Raising the Game"(http://ec.europa.eu/information_society/tl/research/documents/ict-rdi-strategy.pdf).

[7] Vid rådets möte (konkurrensfrågor) den 30 maj 2008 initierades Ljubljanaprocessen om ökad politisk styrning och förvaltning av det europeiska forskningsområdet. För närvarande inrättas fem partnerskap mellan kommissionen och medlemsstaterna: karriäraspekter och rörlighet för forskare, förvaltning av immateriella rättigheter i samband med kunskapsöverföring, gemensam programplan för medlemsstaterna, alleuropeiska forskningsinfrastrukturer, internationellt samarbete i fråga om vetenskap och teknik.

[8] Vision 2020 för det europeiska forskningsområdet (ERA) antogs av rådet (konkurrensfrågor) den 2 december 2008.

[9] http://ec.europa.eu/research/era/specific-era-initiatives_en.html.

[10] Man kan snarare göra följande nivåindelning: Associerade länder, länder som omfattas av grannskapspolitiken (Medelhavsländer och länder i Östeuropa), och strategiska länder med tematisk inriktning, däribland globala utmaningar, utvecklingsmål osv.

[11] KOM(2008) 558 En strategisk europeisk ram för internationellt vetenskapligt och tekniskt samarbete, s 7.

[12] Arbetsgruppen för elektronisk infrastruktur: http://www.e-irg.eu

[13] http://ec.europa.eu/information_society/activities/itgirls/doc/code.pdf.

[14] http://ec.europa.eu/research/science-society/document_library/pdf_06/report-rocard-on-science-education_en.pdf

[15] Kommissionens meddelande Mot en samsyn på begreppet acceptabel risk ( KOM(2008) 866) av den 16 december 2008.

[16] Eufordiakonferensen om utvärderingsmetoder.

[17] http://ec.europa.eu/research/reports/2009/pdf/first_fp7_monitoring_en.pdf.

[18] ”Dismal no more: Europe's Joint Research Centre should be empowered to stimulate other EU institutions”. I Nature 457, 357-358 (22 januari 2009).