A4-0327/96

Resolution om meddelande från kommissionen till rådet, Europaparlamentet, Ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén om den internationella utvecklingens effekter på gemenskapens textil- och konfektionssektor (KOM(95)0447 - C4-0460/95)

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

- med beaktande av kommissionens meddelande till rådet, Europaparlamentet, Ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén om den internationella utvecklingens effekter på gemenskapens textil- och konfektionssektor (KOM(95)0447 - C4-0460/95),

- med beaktande av sin resolution av den 10 april 1992 om ett gemenskapsinitiativ för regioner som är beroende av textil- och konfektionssektorn ((EGT nr C 125, 18.5.1992, s. 276.)),

- med beaktande av sin resolution av den 16 november 1993 om GATT och den europeiska textilindustrin ((EGT nr C 329, 6.12.1993, s. 49.)),

- med beaktande av sin resolution av den 9 februari 1994 om införandet av en social klausul i det unilaterala och multilaterala handelssystemet ((EGT nr C 061, 28.2.1994, s. 89.)),

- med beaktande av sin resolution av den 24 mars 1994 om resultaten av de multilaterala förhandlingarna under Uruguayrundan av GATT ((EGT nr C 114, 25.4.1994, s. 25.)),

- med beaktande av sin resolution av den 24 mars 1994 om Europaparlamentets rekommendationer till kommissionen avseende de förhandlingar som förhandlingskommittén för GATT bedrivit om ett avtal om ett arbetsprogram avseende handel och miljö ((EGT nr C 114, 25.4.1994, s. 35.)),

- med beaktande av betänkandet från utskottet för externa ekonomiska förbindelser och yttrandet från utskottet för ekonomi, valutafrågor och industripolitik (A4-0327/96), och med beaktande av följande:

A. Unionens textil- och konfektionsindustri har svårigheter, både på grund av egna problem och på grund av globalisering av ekonomin samt skillnader avseende miljöpolitik i vissa länder och konkurrens från vissa utvecklingsländer, som inte respekterar WTO:s grundläggande principer och internationella bestämmelser om immateriell äganderätt.

B. Under de tio senaste åren har 850 000 arbetstillfällen försvunnit inom textil- och konfektionsindustrin, varav 600 000 under de fem senaste åren, vilket visar att förlusten av arbetstillfällen går allt snabbare.

C. Ett stort antal arbeten inom textil- och konfektionssektorn är typiska arbeten för kvinnor vilket innebär att kvinnor drabbas särskilt hårt av strukturförändringar, minskade fasta arbetstillfällen inom EU och en växande låglönesektor i utvecklingsländerna, och därför finns ett akut behov av åtgärder för att omskola kvinnor och skapa alternativa sysselsättningsmöjligheter i regioner med en stark tradition av textilindustri.

D. De studier som kommissionen har genomfört visar att textil- och konfektionsindustrin inom EU under de närmaste tio åren kommer att visa samma tendens till nedgång och marginalisering som under det årtionde som gått, med lika stora förluster av arbetstillfällen, ökad import och gradvis omlokalisering av den europeiska konfektionsindustrin.

E. Det blir allt vanligare att stora företag flyttar delar av sin textiltillverkning till utlandet och lägger ut bearbetningsprocesser i olika länder, och i synnerhet i frihandels- och fritillverkningsområden på ett skamlöst sätt kringgår sociala och miljömässiga standarder. Utvecklingen av förhållningsregler för multinationella koncerner, övervakade av en oberoende instans, kommer att bli ett första steg mot att skapa fasta arbetstillfällen med godtagbara arbetsförhållanden.

F. Alla steg i produktions- och bearbetningskedjan är förenade med hälso- och miljörisker och därför krävs en integrerad miljö- och industripolitik som täcker hela kedjan, från användning av bekämpningsmedel i bomullsodlingar, färger och konserveringsmedel som används vid transporter och bearbetning till åtgärder för att undvika miljöskador vid hantering av textilavfall.

G. Kvalitetsmedvetandet hos konsumenterna i Europa gäller idag inte huvudsakligen elegans och hållbarhet, utan i allt högre grad användningen av hälsosamma och miljövänliga produkter; initiativ som den europeiska «Clean Clothes Campaign» tar hänsyn till detta och bidrar till att öka medvetenheten hos konsumenterna om problematiken inom textilbranschen och till att utveckla ekologiskt och socialt hållbara försök till lösningar.

H. De svårigheter som textilindustrin har får allvarliga följder för den ekonomiska verksamheten och sysselsättningen i vissa av gemenskapens regioner.

I. EU:s textil- och konfektionsindustri är betydelsefulla länkar i en lång kedja av industriell verksamhet inom Europeiska unionen, från textilfiberframställning på kemisk väg till maskintillverkning, informationsteknik, programvaruutveckling och återförsäljare, som alla svarar för ett betydande antal arbetstillfällen inom Europeiska unionen.

J. Under det senaste årtiondet har denna sektor försökt anpassa sin produktionsstruktur i syfte att förbättra sin konkurrenskraft och specialisering på kvalitativt värdefulla delar av den internationella efterfrågan på områdena mode, design, kvalitet och tekniskt nytänkande.

K. Trots de försök till anpassning som gjorts har den förbättrade tekniken inte kunnat kompensera skillnaderna i arbetskostnad gentemot utvecklingsländerna och vissa nyligen industrialiserade länder, något som trots att unionen både är den största exportören och den största importören i världen av textilprodukter betyder ett större handelsunderskott (13 500 miljoner ecu år 1994) än övriga världen.

L. Exportkapaciteten hos gemenskapens textilindustri fortsätter att kännetecknas av svårigheterna att få tillträde till de viktiga marknader där det finns möjlighet till märkbart ökad avsättning för produkter av normal, hög eller lyxkvalitet.

M. Tillträdet till dessa marknader är praktiskt taget omöjligt p.g.a. tullar och/eller tekniska och administrativa hinder, som inte bara hindrar gemenskapens export utan gör det omöjligt att konkurrera på nämnda marknader.

N. I vissa tredje länder tillämpas protektionistiska metoder som syftar till att hålla marknaderna «stängda» (exportbegränsningar för råvaror eller dubbelt så höga priser), något som inte bara leder till dåligt fördelade resurser på global nivå utan också till en oproportionerligt stor produktions- och exportkapacitet för dessa länder.

O. En intensifiering av kampen mot bedrägerier inom textilsektorn är viktig, särskilt viktigt är det att identifiera de textilprodukter som utöver de i de bilaterala avtalen överenskomna kvantiteterna importeras till unionen med hjälp av falska ursprungsintyg eller falska uppgifter om textilkategori.

P. Användandet av falska eller rättsstridigt utfärdade ursprungsintyg innebär också otillbörligt användande av tullkoncessioner som beviljats särskilt vissa utvecklingsländer, vilket medför stor ekonomisk skada för gemenskapsföretagen i sektorn.

Q. Textilsektorns gradvisa integrering i Världshandelsorganisationens centrala regelsystem (1994 års GATT), en integrering som skall utföras i fyra etapper under en period av tio år, liksom effekterna av unionens nya tullavtal med Turkiet och frihandelsavtalet med de central- och östeuropeiska länderna samt de förutsedda förändringarna i internationell konkurrens, kommer att göra det nödvändigt med nya ansträngningar för att anpassa gemenskapsindustrins struktur.

R. Det är både mycket viktigt och känsligt att definiera produkter som kommer att liberaliseras under den andra och tredje etappen av integreringen i WTO-systemet, så att gemenskapens textilindustri ges tid till omstruktureringar för att därigenom minska åtföljande sociala kostnader.

S. Ett återställande av gemenskapsindustrins konkurrenskraft bör utgöra grunden för nämnda anpassning genom att man ökar produktiviteten (särskilt genom användning av informationssamhällets nya teknik) i samband med en öppnare världsmarknad, baserad på transparenta bestämmelser inom Världshandelsorganisationen, och den måste bättre skydda den europeiska industrin mot illojal extern konkurrens och mot falsifikat.

T. Gemenskapen har accepterat en gradvis avveckling av multifiberavtalen på villkor att handeln med textilvaror regleras av de skärpta normerna och bestämmelserna under systemet inom Världshandelsorganisationen.

U. I detta avseende föreskriver artikel 7 i avtalet om textilvaror och konfektion en skyldighet för medlemmarna av Världshandelsorganisationen att förbättra marknadstillträdet, återupprätta rättvisa handelsvillkor och undvika all diskriminering vid import av nämnda produkter.

V. De följder för produktion, sysselsättning och regional jämvikt inom gemenskapen som vissa multilaterala eller bilaterala handelsavtal kan ha, t.ex. OECD-avtalet om normala konkurrensvillkor inom sektorn för skeppsbygge, avtalet om införsel av bearbetat skinn till den japanska marknaden eller avtalen med Pakistan och Indien om tillträde till marknaden för textilvaror).

W. I detta avseende bör Europaparlamentet ha verkliga möjligheter att utöva demokratisk kontroll av den gemensamma handelspolitiken, särskilt vad gäller multilaterala och bilaterala handelsavtal som kan få omfattande ekonomiska, sociala och regionala följder.

X. Denna industri kräver särskild uppmärksamhet då den är mycket viktig för sysselsättningen inom unionen (2,3 miljoner människor) och har en stark anknytning till industri- och tjänstesektorn.

Y. Gemenskapen bör stödja försöken att anpassa och specialisera textilindustrin lika mycket internt som i sina externa relationer, så att sektorn framgångsrikt kan möta de utmaningar som nya produktionsstrukturer i global skala och nya strukturer på världsmarknaderna kommer att ge upphov till inom den närmsta framtiden.

1. Parlamentet anser att gemenskapens textilindustri har en framtid förutsatt att å ena sidan den interna konkurrensen inom sektorn förbättras och att å andra sidan tillämpningen av Världshandelsorganisationens bestämmelser skapar faktiska villkor för sund konkurrens och garanterar effektivt tillträde till övriga marknader i världen för de europeiska företagen,

2. anser att moderniseringen av textil- och konfektionsindustrin i Europa inte bör inriktas enbart på traditionell rationalisering utan att den bör främja regional mångfald, omställning av produktionskapacitet, omskolning av personal och utveckling av mer ekologiskt godtagbara produkter och produktionsmetoder,

3. anser, i detta sammanhang, att kommissionens meddelande vittnar om en alltför stor brist på objektivitet, framför allt på grund av avsaknaden av ett verkligt och dynamiskt handlingsprogram som på ett följdriktigt sätt skulle kunna bidra till att undvika en nedgång för denna viktiga industrisektorn i gemenskapen, med mer än 2 miljoner arbetsplatser,

4. betonar att sammanhanget i unionens externa handelspolitik inom textil- och konfektionssektorn måste baseras på definitionen av och det fortsatta bedrivandet av en transparent och effektiv strategi för att garantera korrekt tillämpning av fristående åtgärder som de internationella avtalen samt för att bekämpa bedrägeri i handeln med tredje land,

5. påminner om att de bilaterala avtalen inom textilsektorn måste anpassas till kraven i textil- och konfektionsavtalet från Uruguayrundans slutakt (regler och bestämmelser från 1994 års GATT)och särskilt förhindra begränsningar och diskriminering vad gäller marknadstillträde,

6. anser det nödvändigt att fortsätta planen för liberalisering och integrering för att bevara jämvikten mellan de rättigheter och skyldigheter som föreskrivs i avtalet i syfte att säkra och fortsätta de nödvändiga ansträngningarna att slutföra återuppbyggnadsprocessen och anpassningen av gemenskapens industri till de nya internationella villkor som Uruguayrundan resulterat i,

7. uppmärksammar kommissionen och rådet på att eventuella beslut som rör ändring av tidsplanen för integrering (snabbare integrering) inom Världshandelsorganisationens system bör ske utan att «offra» textilsektorn för att få till stånd en snabbare öppning av marknaderna i tredje land vad gäller andra sektorer, varvid alla regioner i unionen måste delta i ansträngningarna att liberalisera produktion och sysselsättning och verkliga förbättringar vad gäller att förverkliga tillträdet till marknaden för textilprodukter i tredje land för gemenskapens företag måste uppnås,

8. noterar att de studier som utförts på uppdrag av kommissionen för att analysera effekterna av tillämpningen av resultaten från Uruguayrundan på textil- och konfektionssektorn inte inkluderar en analys av de regionala effekterna av nämnda avtal; insisterar i detta avseende på att kommissionen åtgärdar denna allvarliga brist,

9. anser att tullavtalet med Turkiet, avtalen om liberalisering av handeln med de central- och östeuropeiska länder som ansökt om medlemsskap i unionen, associeringsavtalen med republikerna i det före detta Sovjetunionen och de bilaterala textilavtalen med Indien, Pakistan och Kina kan få avgörande följder för EU:s import och den framtida utvecklingen inom textilsektorn; uppmanar kommissionen att genomföra en studie över dessa avtals effekter på gemenskapens industri, även ur ett regionalt perspektiv, och ber kommissionen att årligen informera parlamentet om resultaten av uppföljning och kontroll av nämnda avtal,

10. uppmanar kommissionen att inom ramen för de pågående förhandlingarna om Kinas anslutning till Världshandelsorganisationen arbeta för minimivillkor för jämvikt inom textilsektorn, särskilt vad gäller att garantera effektivt tillträde till den kinesiska marknaden genom en radikal förändring av de faktiska (godtyckliga och diskriminerande) förfarandena för import och att få slut på förfarandet med dubbelt pris på råvaror samt förbjuda handeln med textilprodukter som tillverkats i fängelser, i enlighet med artikel XX e) i GATT,

11. bekräftar än en gång sin uppfattning om att gemenskapens position i de internationella förhandlingarna skulle komma att stärkas om Europaparlamentet systematiskt informerades och rådfrågades innan bilaterala eller multilaterala avtal «av signifikant vikt» sluts,

12. uppmanar kommissionen att övervaka anpassningen till Världshandelsorganisationens bestämmelser för de kvantitativa restriktioner som påverkar gemenskapens export till tredje land, och ber kommissionen lägga fram en rapport om detta,

13. uppmanar kommissionen att genomföra en studie för att samla in uppgifter om och analysera effekten av handelshinder som försvårar tillträdet för gemenskapens textilprodukter till marknader i tredje land med stor potential för ökad efterfrågan på textil- och konfektionsprodukter,

14. anser att kampen mot bedrägeri i utrikeshandeln med textil- och konfektionsprodukter måste prioriteras; understryker att det faktum att TAFI (initiativet för bekämpning av bedrägeri inom textilsektorn) finns inte bara tillåter kontrollverksamhet i tredje land utan också insamling samt kontinuerlig och systematisk analys av ekonomiska uppgifter av experter på området,

15. anser att unionen obetingat måste förfoga över alla nödvändiga instrument för att mer effektivt kunna bekämpa bedrägerier och oegentligheter inom textilsektorn, såväl vad gäller förebyggande åtgärder (information till och utbildning av behöriga instanser i medlemsstaterna) och uppspårning (medlemsstaterna bör delta i utredningar på ort och ställe) som vad gäller effekter av bedrägerier (samråd med tredje land för att få till stånd «rättelser» av de kvantiteter som importeras illegalt till unionen),

16. ger sitt stöd till att gemenskapen deltar i finansieringen av en enhet för bedrägeribekämpning (genom budgetpost A-3532 TAFI) inom ramen för samarbetet mellan gemenskapen och gemenskapsindustrin; anser i detta sammanhang att det är önskvärt att enhetens framtida verksamhet inriktas på utveckling av fysiska och tekniska medel för att effektivisera metoderna för kontroll av världshandeln med textilprodukter,

17. uppmärksammar kommissionen och medlemsstaterna på tendensen till bedrägerier och oegentligheter inom de förmånssystem som tillämpas för utvecklingsländer, särskilt vad gäller äktheten hos produkternas ursprungsintyg; påminner i detta sammanhang om att om metoderna för administrativt samarbete, som skall säkerställa att den fleråriga planen för allmänna tullpreferenser fungerar korrekt, inte tillämpas kan detta utgöra grund för ett totalt eller partiellt återtagande av förmånerna, i enlighet med artikel 9 i förordning (EG) nr 3281/94,

18. understryker att det obligatoriska samarbetet beträffande metoder för administrativt samarbete och ömsesidigt bistånd inom tullsektorn utgör en viktig faktor för att avtalet om inrättande av en tullunion mellan EU och Turkiet skall fungera och uppmanar de turkiska myndigheterna att utnyttja alla tillgängliga mänskliga och tekniska resurser för att kontrollera de problem med bedrägerier och oegentligheter som kan uppstå då tullavtalet träder i kraft,

19. understryker att budgetposten B7-852 (tillträde till marknader i tredje land) utgör ett viktigt instrument för unionens nya «offensiva» strategi för att förbättra de europeiska textilföretagens tillträde till marknader i tredje land (KOM(96)0053) och stöder i detta avseende inom ramen för 1997 års budgetförfarande beviljandet av de anslag som kommissionen begärt i sitt preliminära budgetförslag,

20. erkänner att de varierande kraven vad gäller miljö och socialpolitik samt den bristfälliga efterlevnaden av bestämmelser om immateriell äganderätt och ILO:s grundläggande principer utgör viktiga faktorer för den snedvridna konkurrensen inom textilsektorn,

21. uppmanar till fortsatta ansträngningar för att harmonisera lagstiftningen på miljöområdet, både inom EU och inom ramen för WTO, i syfte att undvika att skillnaderna ökar ytterligare,

22. uppmanar kommissionen och unionens medlemsstater att vidta nödvändiga åtgärder för att Världshandelsorganisationens ministermöte i Singapore skall initiera en seriös dialog om sambandet mellan respekt för sociala minimistandarder och internationell handel, i synnerhet respekt för konventioner som slutits inom ramen för ILO,

23. understryker att den sociala tryggheten för arbetstagare, som är särskilt utsatta vid strukturförändringar inom textil- och konfektionsindustrin (särskilt lågutbildade kvinnor), måste utgöra en lika integrerad del av de industripolitiska åtgärderna som hänsynen till de särskilda ekonomiska och sociala problemen i regioner som till stor del är beroende av denna sektor,

24. vill uppmärksamma kommissionen och rådet på forskningens betydelse, särskilt för Europas textilindustri, för att begränsa de omfattande omlokaliseringarna och stärka sektorns konkurrenskraft; efterlyser en bättre samordning av nationell forskning på detta område,

25. uppmanar kommissionen att ge lika stor vikt åt EU:s textil- och konfektionsindustri som åt annan industri, i samband med alla olika överväganden och program, och att försvara textilindustrins intressen i internationella förhandlingar med samma kraft som den försvarar annan ekonomisk verksamhet,

26. anser att skyldigheten att deklarera ämnen som använts vid framställning och bearbetning av textilier och kläder bör utvidgas (produktgruppsdeklaration) och uppmanar kommissionen att föreslå lämpliga kriterier som kan uppfylla både konsumenters krav och miljöskyddskrav och som kan vara lika bindande både för inhemska och importerade produkter,

27. uppmanar i detta avseende kommissionen att utarbeta förslag till ett Europamärke som skulle kunna ge konsumenterna en garanti för att produkter som inhandlats i EU inte innehåller några möjliga carcinogena färger, problematiska klorföreningar eller biocida ämnen,

28. uppmanar kommissionen att utarbeta en rapport om den eventuella användningen av barnarbete inom textil- och konfektionssektorn i Europeiska unionen,

29. uppdrar åt sin ordförande att vidarebefordra denna resolution till kommissionen och rådet samt till medlemsstaternas regeringar och parlament.