Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om "Förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om tillnärmning av de rättsliga ordningarna för bruksmodellskydd för uppfinningar" () (98/C 235/06)

Den 13 januari 1998 beslutade rådet i enlighet med artikel 100a i EG-fördraget att rådfråga Ekonomiska och sociala kommittén om ovannämnda förslag.

Sektionen för industri, handel, hantverk och tjänster, som fick uppdraget att förbereda kommitténs arbete i frågan, antog sitt yttrande den 6 maj 1998. Föredragande var Manuel Ataíde Ferreira.

Vid sin 355:e plenarsessionen den 27-28 maj 1998 (sammanträdet den 27 maj 1998) antog Ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 102 röster för, 2 mot och 3 nedlagda röster.

1. Inledning

1.1. Föreliggande yttrande behandlar ett förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om tillnärmning av de rättsliga ordningarna för bruksmodellskydd för uppfinningar, som lagts fram av kommissionen ().

1.2. Detta förslag följer på grönboken "Bruksmönsterskydd inom den inre marknaden" () som ESK tidigare har antagit ett yttrande om ().

1.3. Det handlar om en väl genomarbetad rättslig uppbyggnad som olika berörda organ och intresseorganisationer bidragit till.

1.4. Kommittén vill redan nu framhålla den betydelse som en ordning för bruksmodellskydd kommer att få för teknisk och industriell innovation, särskilt för små och medelstora företag, och följaktligen för utvecklingen i hela unionen.

2. Kommissionens förslag - Allmänna kommentarer

2.1. Kommissionens förslag innehåller dels en presentation av vissa allmänna förutsättningar, dels en analys av de uppgifter om sakförhållanden med avseende på bruksmodellskydd som framkommit i en undersökning som genomförts i vissa medlemsstater.

2.2. Den första av de allmänna förutsättningarna knyter an till idén om att skydd av immateriella rättigheter som meddelas av de enskilda medlemsstaterna kan förhindra genomförandet av den fria rörligheten för varor (). Detta finner stöd i artiklarna 3f och 3h i EG-fördraget vilka öppnar vägen för den eftersträvade tillnärmningen av lagstiftningarna.

2.3. Därför grundar kommissionen, helt i enlighet med gemenskapslagstiftningen, föreliggande förslag på artikel 100a i fördraget.

2.4. Kommissionen framhåller också att det är nödvändigt att genomföra åtgärder som "skulle göra den fria rörligheten för varor som är resultatet av enklare tekniska uppfinningar inom gemenskapen mer öppen för insyn och undvika de snedvridningar av konkurrensen som följer avskiljaktiga bestämmelser i de nationella lagstiftningarna eller avsaknad av bestämmelser" () och som även skulle "förbättra den rättsliga situationen för företag inom gemenskapen som befinner sig i en varaktig innovations- och anpassningsprocess och på så sätt förstärka deras konkurrenskraft på världsmarknaden tack vare att deras uppfinningar är skyddade i form av bruksmodellskydd, ett instrument som är särskilt anpassat för små och medelstora företags behov" ().

2.5. På grundval av den undersökning som nämns i punkt 2.1 drar kommissionen slutsatsen att "det finns ett verkligt behov av bruksmodellskydd för uppfinningar inom gemenskapen [...] eftersom patentskyddet inte passar för vissa typer av uppfinningar, t.ex. enklare tekniska uppfinningar" ().

2.6. Kommittén har redan haft tillfälle att uttala sig om studierna och undersökningarna som kommissionen utarbetat och vidhåller sina tidigare uttalade förbehåll med avseende på dessa studier och undersökningar, nämligen att "de är förmodligen inte så tillförlitliga som författarna vill hävda" ().

2.7. Vad beträffar uppfattningen att den avgörande förutsättningen för denna rättsliga uppbyggnad - i korthet - är att det är absolut nödvändigt att upprätta regler som kan skydda den industriella äganderätten som skiljer sig från reglerna för patent, vill kommittén erinra om att man i sitt tidigare yttrande vidhöll att "läxan som måste läras av dessa 'kortsiktiga' nationella patent är att man i Europa bör prioritera att göra patentskyddet mer effektivt (snabbare och mindre kostsamt), i stället för att skapa ett kompletterande skydd (mönsterskydd) på gemenskapsnivå" (). I detta sammanhang vill kommittén betona vikten av kommissionens arbete med att undersöka situationen och villkoren för skydd genom patent (). Vi kan också notera att kommissionen håller på att utarbeta ett meddelande om gemenskapspatent.

2.8. Kommittén vill återigen påpeka att utarbetandet av ett system som skyddar tekniska innovationer som kompletterar systemet med patent för uppfinningar måste rymmas inom den politiska strategi som främjar forskning och teknisk utveckling i Europeiska unionen.

2.8.1. I detta sammanhang är det viktigt att dra lärdom av de erfarenheter som EU:s främsta konkurrenter gjort och konstatera att unionen ligger efter i utvecklingen jämfört med dem.

2.8.1.1. Jämförelsen med Nordamerika, som inte har någon ordning för bruksmodellskydd, leder till följande slutsats: "det understryker behovet att göra patentsystemen mer effektiva genom att reducera nackdelarna som systemet har, till exempel den tid det tar att granska ansökningarna och godkänna patenten, liksom de kostnader patenten medför" ().

2.8.1.2. Å andra sidan visar erfarenheterna i Japan, vilket kommissionen redan framhållit, att skyddet i fråga alltid borde underkastas kravet på tredimensionalitet och omfatta en betydligt lägre skyddsperiod jämfört med patent (sex år i stället för tjugo).

2.9. Kommittén vill understryka att de åtgärder som utarbetas för att tillnärma lagstiftningen på detta område alltid bör ha sitt eget berättigande och inte enbart utformas för att rätta till svagheter och inkonsekvens i patentsystemet. Detta bör förbättras och behandlas för sig, vilket tycks vara den inställning kommissionen har i grönboken om gemenskapspatent.

2.10. Bland bakgrundsmotiv med eget berättigande kan nämnas skydd av industriella rättigheter, rättsligt skydd mot förfalskning - och indirekt - en förstärkning av innovation och utveckling på gemenskapsnivå. Framför allt bör man ta hänsyn till framtidsutsikterna på internationell nivå, med allt kortare produktionscykler och livslängd för uppfinningar.

2.11. Kommittén framhåller även att alla förslag om harmonisering av denna ordning måste innefatta en harmonisering av tidsperioder och förfaranden, annars riskerar man att den mer sakinriktade harmoniseringen som föreslås blir utan verkan.

3. Kommissionens förslag - Förslagets rättsliga inriktning

3.1. Kommissionen beskrev i grönboken () de olika interventionsmöjligheter som föreligger på området och angav de fyra alternativ som följer:

3.1.1. En tillnärmning av befintliga nationella bestämmelser och inrättandet av ett skyddssystem i de stater där sådant saknas.

3.1.2. Ömsesidigt erkännande - efter nämnda tillnärmning - av de olika medlemsstaternas nationella skydd.

3.1.3. Inrättandet av ett gemenskapsskyddssystem som har prioritet över de nationella skyddssystemen.

3.1.4. En kombination av de olika alternativen, och i synnerhet, en harmonisering av de nationella skyddsrättigheterna genom ett direktiv och inrättandet av ett enhetligt skyddssystem genom en förordning.

3.2. Kommittén konstaterar att kommissionen begränsat sitt förslag till det första alternativet (se 3.1.1). Kommissionen drar slutsatsen att "harmoniseringen kommer att möjliggöra att likvärdiga nationella system för bruksmodellskydd existerar samtidigt" och att "den som ansöker om registrering av en bruksmodell kommer att vara garanterad ett motsvarande skydd i de andra medlemsstaterna och kommer inte att mötas av en rad olika regleringar" (). Kommittén vill dock påpeka att de sökande måste göra en ansökan för varje land där de önskar erhålla skydd för sin uppfinning i form av bruksmodellskydd.

3.3. Kommittén anser att den önskade effekten inte kan uppnås om man inte samtidigt upprättar ett system för ömsesidigt erkännande av de olika medlemsstaternas nationella skydd. Kommittén anser det vara avgörande att planerna på en harmonisering av de nationella lagstiftningarna "för en effektiv harmonisering måste [...] inbegripa ömsesidigt erkännande av nationella lagstiftningar" ().

3.4. Bland kommitténs allmänna synpunkter vill vi framhålla två grundläggande idéer som hävdades i det tidigare yttrandet inom detta ämnesområde.

3.4.1. Först och främst att "det faktum att en del av de nationella systemen, som grönboken klumpar ihop under benämningen 'mönsterskydd', inte är något annat än patentsystem 'utan granskning' (av nyhetsaspekten och innovativa inslag). Det är alltså 'registreringspatent', om än med kortare löptid än normala patent (t.ex. i Belgien, Nederländerna och Frankrike)" (). Villkoren för skydd av uppfinningarna ligger här mycket nära dem som ställs för patent.

3.4.1.1. Kommittén vill i detta sammanhang återigen påpeka att bruksmodellskyddet måste uppfattas som ett självständigt institut och inte som en säkerhetsventil för att rätta till eventuella olägenheter (kostnads- och tidsmässiga) i patentsystemet.

3.4.2. Dessutom framhåller kommittén att målsättningarna för det aktuella lagförslaget - att förbättra den inre marknadens funktion och förhindra snedvridning av konkurrensen - inte kan uppnås genom åtgärder av detta slag. Det avgörande för att dessa målsättningar uppnås är en mycket mer djupgående och omfattande harmonisering på lagstiftningsområdet.

3.4.3. Därför vill kommittén betona att man för varje åtgärd som vidtas på detta område beaktar följande grundläggande krav på olika nivåer:

3.4.3.1. När det gäller skyddet: bruksmodellskydd måste uppfattas som det lämpligaste systemet för att skydda enklare uppfinningar.

3.4.3.2. När det gäller förfarandet: bruksmodellskydd måste kunna erhållas snabbt och till en låg kostnad, eftersom det rättsliga skydd som det medför inte är förenligt med långdragna och kostsamma ansökningsförfaranden.

3.4.3.3. När det gäller rättslig säkerhet: skyddets omfattning måste framgå klart, både i fråga om avbildningar och när skyddsrätten kränks av tredje man i god tro.

4. Kommissionens förslag - Särskilda kommentarer

4.1. Artikel 1

Kommissionen definierar inledningsvis begreppet bruksmodell som "en registrerad rättighet som ger rättsinneha-varen ensamrätt till tekniska uppfinningar" (), och anger sedan de olika benämningarna på denna företeelse i de olika medlemsstaterna.

4.1.1. Kommittén vill framhålla att denna synbarliga enhetlighet avspeglar olika verkligheter, vilka enligt kommissionen bör indelas i tre separata grupper - en omständighet som i sig illustrerar nödvändigheten av en tydlig definition av de regler som berörs. Den lista på benämningar som finns i artikel 1 bör därför endast förekomma som bilaga, eftersom dess ändamål bör vara att tydliggöra de olika nationella regler som skall harmoniseras och inte utgöra en definition av skyddet i fråga.

4.1.2. Kommittén hävdar dessutom att den föreslagna definitionen inte är tillräcklig och att man, om man behåller den nuvarande formuleringen av artikel 1, också bör infoga begreppen "uppfinningshöjd och industriell tillämpbarhet", eftersom dessa är de verkligt funktionella begreppen, vilket kommissionen också visar i artikel 3 i förslaget.

4.2. Artikel 4

Kommittén anser att den föreslagna formuleringen av 4 d) är alltför vag och att man, i enlighet med den linje som antagits i fråga om reglerna för Europapatent, bör begränsa undantaget till datorprogram som sådana.

4.3. Artikel 5

Vad beträffar kravet på "nyhet" noterar kommittén kommissionens ambition att anpassa detta begrepp till teknikens ståndpunkt (fullständig nyhet) och att detta begrepp blir möjligt att tillämpa genom klara och tydliga anvisningar.

4.4. Artikel 6

Vad beträffar kravet på "uppfinningshöjd", som också skall anges i förhållande till teknikens ståndpunkt, anser kommittén att kraven på att uppfinningen skall vara "särskilt effektiv" och ha "en praktisk eller industriell fördel" för att omfattas av bruksmodellskydd är högt ställda. Detta föranleder kommittén att påpeka att det på detta område framför allt handlar om att skydda uppfinningar som har specifik praktisk tillämpning, framför allt inom sektorerna för maskinkonstruktion, elteknik, finmekanik, optik och fordonstillverkning. Kommissionen bör studera en formulering som på bästa sätt tillgodoser såväl den sökandes som tredje mans rättigheter.

4.4.1. Kommittén menar alltså att de viktigaste kraven för meddelande av bruksmodellskydd bör vara följande:

4.4.1.1. Krav på nyhetsvärde, i meningen fullständig nyhet, i förhållande till teknikens ståndpunkt.

4.4.1.2. Krav på industriell tillämpbarhet uppfattat i vidaste mening.

4.4.1.3. Krav på uppfinningshöjd som omfattar ett dubbelt perspektiv, nämligen att uppfinningen är särskilt effektiv (lätt att tillämpa och använda) eller har en praktisk eller industriell fördel.

4.5. Artikel 8

Kommittén anser att den föreslagna formuleringen inte beaktar behovet av att reglera avgifterna för att förlänga skyddstiden, som nämns i artikel 19.

4.6. Artikel 10

Kommittén anser att man förutom ursprunget till förvärvet av bruksmodellskydd också skall ange dess giltighetstid.

4.7. Artikel 12

Kommittén ser positivt på att man ställer krav på att uppfinningen i ansökan skall beskrivas noggrant, eftersom det är efter denna beskrivning som en fackman (i relation till den tekniska ståndpunkten ) i förekommande fall skall pröva uppfinningens praktiska tillämpbarhet (jfr artikel 24).

4.8. Artikel 13

Vad beträffar antalet krav vill kommittén påpeka att man inte har tagit tillfället i akt att "begränsa antalet krav" (), vilket kommissionen själv förklarat vara lämpligt. Dessutom anser kommittén att kommissionen måste klargöra om det är förbjudet eller inte för medlemsstaterna att begränsa antalet krav i ansökningen eller om det tvärtom är så att enda sättet för att tillämpa det vaga begrepp som används i artikel 13, "absolut nödvändigt med hänsyn till uppfinningens art", är genom att tredje man motsätter sig "omåttliga krav".

4.9. Artikel 16

Kommittén anser att man måste klargöra under vilka förhållanden de som ansöker om bruksmodellskydd kommer att kunna begära att det upprättas en forskningsrapport, trots att detta är en valfri möjlighet. Forskningsrapporten kan nämligen komma att efterfrågas framförallt av de ekonomiskt mest välbeställda sökandena. Dessutom bör man betänka att för att systemet skall kunna fungera bör forskningsrapporterna upprättas endast i de fall en särskild prövning är påkallad.

4.9.1. Kommittén vill också framhålla idén om att medlemsstaterna i sin nationella lagstiftning kan föreskriva att en forskningsrapport är obligatorisk vid rättstvister där de rättigheter som följer av bruksmodellskyddet görs gällande och att forskningsrapporten här uppfattas som obligatorisk och inte bara valfri.

4.10. Artikel 17 och artikel 18

Kommittén anser att reglerna som avser prioritetsrätt och intern prioritet hör ihop med följdeffekterna av ansökningen och inte med ansökningen i sig. De borde därför ingå i ett särskilt kapitel och inte stå i kapitlen som behandlar ansökan och följdeffekterna.

4.10.1. Detta är en av de främsta effekterna av förslaget till direktiv, eftersom den som ansöker om bruksmodellskydd därigenom får prioritetsrätt till ansökan om bruksmodellskydd för samma uppfinning i en eller flera andra medlemsstater.

4.11. Artikel 19

Den föreslagna skyddstiden förefaller väl lång med tanke på kommissionens uppgifter avseende uppfinningars livslängd, särskilt som skyddstiden inte har något samband med det kommersiella utnyttjandet av uppfinningen. Man bör likväl betänka att en harmonisering får till följd att vissa medlemsstaters skyddstider reduceras.

4.11.1. Detta framstår som ännu mer oroväckande med tanke på att sökanden lätt kommer att kunna få skyddstiden förlängd med två successiva tvåårsperioder till tio år. I samband med detta anser kommittén att det borde föreskrivas att medlemsstaterna höjer avgiften för förlängning av skyddstiden efter 6 år.

4.12. Artikel 20

Vad beträffar den ensamrätt som erhålls genom bruksmodellskyddet förefaller dess omfattning och dess rättsliga begränsning vara rimlig, samtidigt som möjlighetenför medlemsstaterna att besluta om ytterligare begränsningar i viss mån strider mot syftet med förslaget till direktiv.

4.13. Artikel 21

Med avseende på konsumtion av rättigheter inom eller utanför gemenskapen ger inte bestämmelserna anledning till några anmärkningar, eftersom de är förenliga med gemenskapsrättslig praxis i dessa frågor.

4.14. Artikel 22

Kommittén anser att medlemsstaternas möjlighet att föreskriva att ett bruksmodellskydd anses sakna effekt då patent på samma uppfinning har meddelats borde uppfattas som ett obligatorium av kommissionen.

4.14.1. Det är bara via en sådan mekanism som man kan garantera en verklig harmonisering, eftersom konsekvenserna av detta rättsliga alternativ inte begränsas till effekterna av en dubbel skyddsnivå (jfr bestämmelserna med avseende på prioritet etc.).

4.14.2. Dessutom förefaller det vara lämpligt att "tvinga" sökanden att endast behålla patentskyddet, eftersom de högre kostnaderna för detta kompenseras genom det specicifika skydd som patentet innebär, särskilt med avseende på rättslig säkerhet.

4.15. Artikel 23

Kommittén anser att listan med orsaker till upphörande av bruksmodellskydd borde utökas med upphörande på grund av att patent meddelats för samma uppfinning, i enlighet med vad som uttryckts i förra punkten och av där anförda skäl. Dessutom anser kommittén att underlåtenhet att erlägga avgift inte borde anses som grund för upphörande, utan helt enkelt som att villkoren för att erhålla skyddet inte har uppfyllts. I alla händelser rekommenderar kommittén att man följaktligen även inbegriper avgiften för förlängning i den uppräkning av avgifter som finns i artikel 8.2.

4.16. Artikel 24

Fastän kommittén godtar grundtanken i denna artikel rekommenderar vi kommissionen att göra vissa ändringar av formuleringen, framför allt med avseende på punkterna som anger skäl till begäran om ogiltigförklaring av bruksmodellskydd.

4.17. Artikel 25

Vad beträffar genomförande av det föreslagna direktivet kan inte kommittén låta bli att påpeka att genomförandet måste vara avhängigt en harmonisering på området för patentskydd, eftersom detta helt tydligt utgör problemets prövosten.

5. Slutsats

5.1. Bruksmodellskydd är ett instrument som på ett ändamålsenligt sätt skyddar industriell äganderätt och därmed medverkar till Europeiska unionens utveckling genom att investeringarna inom området för forskning och teknisk utveckling ökar.

5.2. Att det samtidigt existerar olika nationella system för bruksmodellskydd kan verka hämmande på genomförandet av den fria rörligheten för varor och orsaka snedvridning av konkurrensen.

5.3. Bruksmodellskyddet är idealiskt för uppfinningar som inte är patenterbara och är därför ett juridiskt instrument som lämpar sig väl för små och medelstora företag.

5.4. Kommissionens initiativ uppfyller de avsedda målsättningarna, men vissa tekniska förbättringar som framförs i detta yttrande borde göras.

5.5. Detta initiativ bör också studeras i anslutning till de initiativ som syftar till att reglera systemet för patentskydd, med tanke på hur närliggande de två systemen är.

Bryssel den 27 maj 1998.

Ekonomiska och sociala kommitténs

ordförande

Tom JENKINS

() EGT C 36, 3.2.1998, s. 13.

() KOM(97) 691 slutlig, EGT C 36, 3.2.1998.

() KOM(95) 370 slutlig.

() EGT C 174, 17.6.1996.

() KOM(97) 691 slutlig, EGT C 36, 3.2.1998, s. 3, punkt 3.

() KOM(97) 691 slutlig, EGT C 36, 3.2.1998, s. 4, punkt 6.

() EGT C 174, 17.6.1996, punkt 5.5.

() EGT C 174, 17.6.1996, punkt 5.3.3.

() KOM(97) 314 slutlig - "Grönbok om gemenskapspatent och patentsystemet i Europa", respektive ESK:s yttrande, EGT C 129, 27.4.1998.

() EGT C 174, 17.6.1996, punkt 2.8.

() KOM(95) 370 slutlig, s. vi och följande.

() KOM(97) 691 slutlig, EGT C 36, 3.2.1998, s. 6, punkt 10.

() EGT C 174, 17.6.1996, punkt 6.11.

() EGT C 174, 17.6.1996, punkt 5.3.1.

() KOM(97) 691 slutlig, EGT C 36, 3.2.1998, s. 3, punkt 1.

() KOM(95) 370 slutlig, s. 76, punkt 4.