C 226/50 SV 8.8.2000 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Yttrande från Regionkommittén om ”Fördraget om upprättandet av Europeiska kol- och
stålgemenskapen som upphör att gälla i juli 2002”
(2000/C 226/14)
BAKGRUND
Presidiets beslut av den 15 september 1999 att, i enlighet med artikel 265 femte stycket i EG-fördraget,
avge ett yttrande om ”Fördraget om upprättandet av Europeiska kol- och stålgemenskapen som upphöratt gälla i juli 2002” och att ge utskott 1 — regionalpolitik, strukturfonder, ekonomisk och social
sammanhållning, samarbete över nations- och regiongränser — i uppdrag att utarbeta yttrandet.
Det utkast till yttrande (CdR 489/99 rév. 1) som utskott 1 antog den 2 februari 2000 (Föredragande: Loke
Mernizka, ledamot av Nordrhein-Westfalens delstatsparlament (D–PSE) och Robert Collignon, minister i
den vallonska regeringen, med ansvar för budgetfrågor, kultur och sport (B–PSE)).
Europeiska rådets resolution om tillväxt och sysselsättning i Amsterdam den 16 och 17 juni 1997, där
kommissionen uppmanas att lägga fram lämpliga förslag för att avkastningen av de ännu existerandereserverna efter det att EKSG-fördraget löpt år 2002 skall kunna användas till en forskningsfond till
förmån för branscher med anknytning till kol- och stålindustrin.
Kommissionens meddelande av den 10 oktober 1997 om EKSG-fördragets utgång — Finansiell
verksamhet (KOM(97) 506 slutlig).
Resolution av rådet och företrädarna för medlemsstaternas regeringar, församlade i rådet, av den 20 juli
1998 om att Fördraget om upprättandet av Europeiska kol- och stålgemenskapen upphör att gälla (
1).
Resolution av rådet och företrädarna för medlemsstaternas regeringar, församlade i rådet, av den 21 juni
1999 om att Fördraget om upprättandet av Europeiska kol- och stålgemenskapen upphör att gälla (2).
Europaparlamentets rapport om utkastet till EKSG:s driftsbudget för 2000 (SEK(1999) 0803-C5-
9917/1999).
Resolutioner från rådgivande EKSG-kommittén om att EKSG-fördraget upphör att gälla, särskilt
resolutionerna av 25 mars 1999, 2 april 1998, 10 oktober 1997, 8 november 1996 och 28 maj 1995.
Mot bakgrund av ovanstående antog Regionkommittén följande yttrande vid sin 33:e plenarsession den
12–13 april (sammanträdet den 13 april).
1.Inledning och vidmakthålla fred och bidragit till den politiska och
ekonomiska integrationen i Europa, och den har lagt grundenför de fortsatta stegen i Europas enande. EKSG-fördraget
1.1. Med fördraget om Europeiska kol- och stålgemenska- skapade en rättslig ram för strukturomvandlingen i kol- och
pen (EKSG-fördraget), som trädde i kraft den 23 juli 1952, stålindustrin och har fram till i dag varit ett flexibelt och
påbörjades Europas politiska och ekonomiska enande, som via effektivt instrument för den ekonomiska och socialpolitiska
de senare fördragen och den fortsatta utvecklingen av dessa utformningen av strukturomvandlingen i gruvindustrin och
lett fram till den Europeiska unionen av i dag. De länder som gruvregionerna, även om vissa av dess instrument för den
grundade EKSG strävade efter att avsluta sina hundratals år ekonomiska politiken sedan länge inte används. Integrationen
gamla rivaliteter, att skapa och trygga en varaktig fred i Europa i EKSG-fördraget går delvis betydligt djupare än i EG-fördraget.
och att öka folkens välstånd. Därmed fick den europeiska kol-
och stålindustrin en pionjärroll för Europas integration.
1.2. Den uppgiften har Kol- och stålgemenskapen uppfyllt
fullt ut. Den har spelat en avgörande roll för att skapa1.3. EKSG-fördraget skapade en ram för dialogen och det
samförståndsinriktade samarbetet mellan arbetsgivare, arbets-
tagare och avnämare vid ekonomiska och sociala beslutinom kol- och stålindustrin. Därigenom kunde man i stor
(1) EGT C 247, 7.8.1998, s. 5.
(2) EGT C 190, 7.7.1999, s. 1. utsträckning genomföra de svåra anpassningsprocesserna i
8.8.2000 SV C 226/51 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
olika branscher och regioner på ett socialt acceptabelt sätt. I 2.1.2. Europeiska rådet i Amsterdam den 16–17 juni 1997
uppmanade kommissionen att lägga fram lämpliga förslag för viss mån utgjorde fördraget på så sätt också en förebild för
den europeiska sociala modellen. att avkastningen av de existerande reserverna efter EKSG-
fördragets utgång år 2002 skall kunna utnyttjas för en
forskningsfond till förmån för branscher med anknytning till
1.4. Samtliga 15 medlemsstater i EU har industrier som kol- och stålindustrin. Ministerrådet framförde i en resolution
berörs av EKSG-fördraget, vars betydelse dock är mycket olika av den 20 juli 1998 åsikten att EKSG:s förmögenhet skulle
i de olika medlemsstaterna. De flesta kandidatländerna har en föras över till en fond skild från övriga gemenskapsmedel, som
jämförelsevis stor kol- och stålsektor. skulle förvaltas av kommissionen och uteslutande användas
för ett forskningsprogram till förmån för kol- och stålindustrin
och branscher med anknytning till denna. Kommissionen
1.5. Både kolgruveindustrin och järn- och stålindustrin utredde i ett arbetsdokument av den 16 november 1998 de
befinner sig sedan många år i en omfattande och framför allt rättsliga och ekonomiska frågorna i anslutning till förslaget
för de anställda smärtsam strukturell anpassningsprocess. och tog då även upp frågan om kandidatländernas framtida
Denna kommer att fortsätta under de närmaste åren och den deltagande. Dessa har ju inte bidragit till EKSG:s förmögenhet.
kommer att förvärras genom anslutningen av nya medlemssta- I en resolution av den 21 juni 1999 bekräftade ministerrådet
ter i Central- och O ¨steuropa. I kandidatländerna kommer den åter att EKSG:s tillgångar och skulder skall föras över till de
att få en dramatisk omfattning. De svåra omställningar som bestående gemenskaperna men förvaltas åtskilt från övriga
kol- och stålindustrin i kandidatländerna står inför innebär en gemenskapsmedel och användas för kol- och stålforskning.
stor utmaning för Europeiska unionen. Resultaten av denna forskning bör göras tillgängliga för kol-
och stålindustrin i de central- och östeuropeiska länderna
(tekniköverföring).
1.6. Kolgruveindustrin och järn- och stålindustrin är
mycket starkt koncentrerade till vissa regioner. Den ekonomi-ska utvecklingen i dessa regioner är i stor utsträckning
beroende av de strukturella anpassningsprocesserna i bägge
branscherna. EKSG har accepterat detta stora ansvar för denregionala utvecklingen genom sina instrument för sociala och
regionalpolitiska kompletteringsåtgärder. Av detta skäl måste
även Regionkommittén yttra sig om EKSG-fördragets utgång2.1.3. Regionkommittén välkomnar att det genom dennaoch om följderna av detta för regionerna.uppläggning säkerställs att den EKSG-förmögenhet som företa-
gen inom kol- och stålbranschen byggt upp används tillförmån för dessa företag. Genom avgifterna till EKSG bar de
under lång tid en extra ekonomisk börda och har därför
legitima anspråk på att få utnyttja EKSG:s förmögenhet efter 2.O¨ppna frågor i samband med att EKSG-fördraget
det att fördraget upphört att gälla. upphör att gälla
EKSG-fördraget som trädde i kraft 1952 har en löptid på 50 år
och upphör att gälla den 23 juli 2002. Från och med dennatidpunkt gäller EG-fördragets bestämmelser för kol- och
stålindustrin. Man har kunnat lösa, eller kommer snart att lösa,
vissa frågor i samband med att fördraget löper ut och de bådabranscherna förs in under EG-fördraget, medan det på andra 2.1.4. Regionkommittén anser dock att kommissionen
områden finns öppna frågor som ännu inte kunnat lösas. måste ge största möjliga insyn i EKSG-förmögenhetens omfatt-
ning vid tidpunkten för fördragets upphörande och ställa upp
en utgående balans över EKSG:s samtliga tillgångar och skulder,
vilken samtidigt blir ingående balans för den särskilda fondsom kommissionen skall förvalta. Förmögenheten får inte 2.1. Användande av EKSG:s medelsreserv
genom finansiering av löpande uppgifter förbrukas i så stor
utsträckning fram till fördragets upphörande att den särskildafonden inte kan uppfylla de planerade uppgifterna. Utgifterna 2.1.1. EKSG har byggt upp en ansenlig förmögenhet genom
att skapa en reserv som säkerhet för sin låneverksamhet. När bör för övrigt inte betraktas som obligatoriska. De bör
debiteras utan hänsyn till den budgetmässiga stabilitetsprinci- EKSG-fördraget löper ut måste man besluta om hur denna
reserv skall användas. Förmögenheten byggdes upp av stål- pen som fastställdes under Europeiska rådets möte i Berlin
1999. ReK anser dessutom att man måste göra en tydlig och gruvföretagen själva genom avgifter i förhållande till
omsättningen. Dessa inbetalningar upphörde den 1 januari avgränsning av de till kol- och stålindustrin anknutna bran-
scher som skall komma i åtnjutande av de insatser som 1998. Det finns inga exakta uppgifter om storleken av denna
förmögenhet och framför allt inte om dess storlek då fördraget finansieras av fonden. ReK betonar också att detta inte får
begränsa det öronmärkta utnyttjandet till förmån för kol- löper ut år 2002. Kommissionen utgår för närvarande ifrån att
den resterande förmögenheten kommer att uppgå till ca och stålindustrin. Det är även viktigt att tydligt avgränsa
användningen av EKSG:s förmögenhet vad beträffar projektens 1,25 miljarder euro vid fördragets utgång. Den slutliga omfatt-
ningen kommer också att bero på vilka uppgifter EKSG måste karaktär och målsättning. Man måste också finna en rättvis
lösning för kandidatländerna. finansiera med hjälp av sin förmögenhet fram till år 2002.
C 226/52 SV 8.8.2000 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
2.2. Stöd till forskning 2.3.2. Enligt EKSG-fördraget är subventioner principiellt
förbjudna. Stöd till kol- och stålindustrin förutsätter undan-tagsregler. I EKSG-fördragets artikel 95 ges möjlighet att
bemyndiga detta. Sedan EKSG-fördraget löpt ut kommer EG-
fördragets allmänna stödregler att gälla för gemenskapens kol- 2.2.1. EKSG:s stöd till forskningen har mycket längre
och stålindustri. Dessa regler utgör i princip en lämplig grund traditioner än EG:s (ramprogrammen för forskning) och skiljer
för detta. Sedan länge har dock företag, personalorganisationer sig mycket från dessa i fråga om målsättning och administra-
och berörda medlemsstater påpekat att man på denna grund i tion. Det är inte uteslutande inriktat på spetsforskning utan
god tid måste skapa tillfredsställande och bindande instrument har en bredare tematisk inriktning. Med en andel på 10 till
som ersättning för dessa, anpassade till förhållandena i de 15 procent av de totala kostnaderna för forskningen inom
bägge branscherna. gemenskapens järn- och stålindustri har det en mycket större
betydelse inom denna näringsgren än vad EU:s forskningsstöd
har i andra branscher. A ¨nnu större betydelse har det inom
gruvforskningen. EKSG:s forskningsstöd har därmed givit ettkraftigt bidrag till att förbättra kol- och stålindustrins tekniska
2.3.3. Genom olika beslut, senast av den 28 december konkurrenskraft. Denna forskning, som är mer tillämpad och
1993, har kommissionen med enhälligt samtycke från rådet mer marknadsinriktad, bör fortsätta efter EKSG-fördragets
givit en ram för sådana undantag och därmed för beviljande upphörande och får inte hindras av EU:s konkurrenspolitik.
av stöd till stenkolsindustrin för perioden 1 januari 1994 till
23 juli 2002. Därigenom bekräftade kommissionen behovet
av att kolet även i fortsättningen bidrar till en tryggadenergiförsörjning i EU och till en begränsning av det ökande2.2.2. Genom beslutet att använda EKSG:s förmögenhet förberoendet av importerade bränslen. Detta kräver dock att stödforskning inom kol- och stålindustrin har man i principges till kolet.skapat förutsättningar för att fortsätta det särskilda stödet till
forskningen inom de två branscherna. Man måste se till att
de beprövade beslutsformerna för fördelningen av medlen
bibehålls. Dessutom skall man också fortsätta med den sociala,
uppföljande forskningen, som innefattar arbetarskydd inom
2.3.4. Regionkommittén anser att man bör inleda en dis- kol- och stålindustrin, miljöaspekter och åtgärder för återstäl-
kussion om en översyn av gemenskapsstödet i EG-fördraget i lande av mark. Den bör dock integreras så mycket som
syfte att särskilt omnämna kolbranschen. A ¨ven om en sådan möjligt med den tekniska forskningen. Beslutsformerna för
översyn inte genomförs är det dock viktigt att vidta nödvändiga fördelningen av medlen för forskning bör överensstämma med
åtgärder för att upprätta en särskild ram för stöd till kolbran- principerna för EU:s miljöpolitik. Forskning inom kol- och
schen i form av en rådsförordning i enlighet med artikel 89. stålsektorn som finansieras av EU bör bidra till att uppfylla
Kommissionen har dock ännu inte lagt fram något förslag om målsättningen att förbättra miljöskyddet.
detta. Regionkommittén anser att ett förslag måste läggas fram
snabbt, åtminstone i tid innan EKSG-fördraget löper ut, så att
företagen ges tillräckliga möjligheter att planera.
2.2.3. Kol- och stålindustrin har samma rätt som alla andra
industrier att få stöd från de ramprogram för forskning som
finansieras av de allmänna gemenskapsmedlen. Att kol- och
stålindustrin byggt upp ett särskilt kapital och att detta
2.3.5. Järn- och stålindustrin befinner sig i en annan finansierar särskilt forskningsstöd rättfärdigar inte någon dis-
konkurrenssituation. Här har det tidigare ägt rum en ruineran- kriminering inom ramprogrammen för forskningen. ReK
de kamp om subventioner. För att motverka detta fattade välkomnar också kommissionens förslag att rikta en del av
ministerrådet på kommissionens förslag redan för länge sedan gemenskapsmedlen till forskning om förnybara energikällor.
beslut om en stödkodex för stål med EKSG-fördraget som
rättslig grund. Enligt denna kodex tillåts undantag från det
allmänna subventionsförbudet för områdena forskning ochutveckling, miljö och sociala frågor. Den måste nu bringas i
överensstämmelse med EG-fördragets konkurrensbestäm-
melser.
2.3. Regler för stöd
2.3.1. Kol- och stålindustrin är underkastad speciella kon- 2.3.6. På detta område föreligger ett förslag från kommis-
sionen i form av en gemenskapsram för statligt stöd till järn- kurrensvillkor, vilka ställer krav på speciella stödregler för
denna industri. Detta beror på egenskaperna hos branschens och stålindustrin. Ramen innebär i huvudsak en fortsatt
tillämpning av de stränga subventionsreglerna i den gällande produkter och på de speciella marknadsförhållandena; i den
cykliska stålindustrin: homogena produkter med priser som stödkodexen för stål, men är också i vissa fall anpassad till EG-
fördragets system för kontroll av stöd. A ¨ven här bör man reagerar extremt kraftigt på en marknad med överkapacitet i
hela världen, i kolindustrin: bidrag till inhemska energikällor överväga om en förordning från rådet enligt EG-fördragets
artikel 89 skulle vara meningsfull. med ogynnsamt kostnadsläge.
8.8.2000 SV C 226/53 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
2.4. Lagstiftningens instrument 2.6. Socialpolitiska åtgärder
2.4.1. EKSG-fördraget innehåller ett stort antal instrument 2.6.1. Den strukturella anpassningsprocessen i kol- och
som skall säkerställa att kol- och stålindustrins marknad stålindustrin kommer att fortsätta även efter det att EKSG-
fungerar och som delvis skiljer sig mycket från motsvarande fördraget löpt ut år 2002 och kommer att ske i ökad takt när
instrument i EG-fördraget. De är delvis ett uttryck för dessa nya medlemsstater ansluts till EU. Hittills har medel från
branschers speciella marknadsförhållanden, som till exempel EKSG stått till förfogande för anpassnings-, fortbildnings- och
de snabbt växlande konjunkturerna. Delvis återspeglar de omskolningsåtgärder. Då EKSG-fördraget upphör bortfaller
också en annan inriktning på den ekonomiska politiken som dock den rättsliga grunden för detta i framtida fall. Därmed
var den dominerande när EG-fördraget slöts. I och med hotas möjligheten att fortsätta med den sociala anpassnings-
att EKSG-fördraget löper ut måste kol- och stålindustrin hjälpen som en förutsättning för att klara strukturomvandling-
underställas EG-fördragets instrument. en i kol- och stålindustrin på ett socialt acceptabelt sätt efter år
2002. För de central- och östeuropeiska kandidatländerna
finns inga utsikter till sådant stöd för att hantera den betydligtmer dramatiska förändring i dessa industrier som länderna står2.4.2. Regionkommittén anser att man skall behålla deinför.instrument i EKSG-fördraget som fungerat väl hittills och som
behövs även i fortsättningen för att kol- och stålindustrinsmarknader skall fungera optimalt och så smidigt som möjligt.
Dit hör det särskilda statistiska informationsinstrumentet som
är av en annan betydelse i branscher med homogena produkter
2.7. Regionalpolitiska åtgärder än på andra områden av näringslivet och som kan fortsätta
som ett komplement till Eurostats existerande statistiskaprogram. Dit hör också kol- och stålindustrins möjlighet
att genomföra frivilliga krisåtgärder. För detta måste man2.7.1. Som regionalpolitiskt stöd gav EKSG under lång tidgenomföra de åtgärder som krävs inom ramen för gemen-lån med låg ränta för att skapa nya arbetstillfällen utanför kol-skapslagstiftningen. Man bör undvika att dra tillbaka deoch stålindustrin. De upphörde den 31 december 1996. Enpositioner där gemenskapsrätten (”acquis communautaire”) gårstor del av de områden där Europas kolgruvor och stålindustrilängre beträffande EKSG-industrierna på de områden där dettaligger hör till stödområdena enligt strukturfondernas mål 1har varit av godo. Vidare är det i sammanhanget viktigt attoch 2. Därför kan det europeiska stödet sättas in i dessabetona att tillräcklig hänsyn måste tas till den utveckling somområden i samband med strukturomvandlingen i kol- ochsker inom ramen för WTO samt i EU:s handelsförbindelserstålindustrin och för att skapa arbetstillfällen i andra branscher.med USA.I samband med att antalet stödområden minskat och gemen-
skapsinitiativen Resider och Rechar upphört den 31 december
1999 måste man konstatera att ett icke obetydligt antaleuropeiska kol- och stålregioner har förlorat sitt regionalpoli-
tiska stöd från EU. A ¨ven i dessa regioner kan det under de
2.5. Energipolitiska mål närmaste åren uppstå allvarliga strukturella anpassningspro-
cesser.
2.5.1. Det ligger i Europas intresse att bevara en med
hänsyn till den totala ekonomin försvarbar kolgruveindustri 2.7.2. Kommissionen borde därför inom ramen för de
och att denna kan bidra till att begränsa EU:s hela tiden ökande fastställda befolkningstaken för mål 1 och 2 reagera flexibelt
beroende av importerad energi. på en sådan utveckling och vid behov göra ändringar i listorna
över stödområden. Dessutom borde kommissionen stödjasamarbete mellan kol- och stålregioner, bland annat inom
ramen för Interreg, del C, till exempel för utbyte av erfarenheter2.5.2. Hänsyn måste också tas till kolet i de energipolitiskaav exempel på lyckad praxis, och i samband med det engageragemenskapsåtgärderna. Hittills har man endast gjort ansatseräven regioner som inte får stöd under mål 1 och 2.till detta. Det behövs en positiv gemenskapsstrategi för kolet
som framhäver fördelarna av en hållbar brytning och använd-ning av kol i Europa i framtiden och som betonar den
globala betydelsen av modern europeisk kolteknik. Detta är
nödvändigt också med hänsyn till EU:s utvidgning.
2.8. Social dialog
2.5.3. Utan att vilja inleda en debatt om upprättandet av en
rättslig grund för den europeiska energipolitiken, som nämnts 2.8.1. Ett centralt element i EKSG-fördraget är den institu-
tionaliserade dialogen i rådgivande kommittén mellan företrä- under förhandlingarna om Maastricht- och Amsterdamfördra-
get, anser kommittén att kolsektorns införlivande i EG- dare för arbetsgivare, arbetstagare och avnämare. Den har varit
— och är ännu — inte bara ett effektivt instrument för fördraget gjort det möjligt att rättfärdiga målet om försörj-
ningstrygghet i EG-fördraget. rådgivning till kommissionen utan har också främjat samar-
C 226/54 SV 8.8.2000 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
betsviljan och har bidragit till en speciell samförståndskultur 2.11. Institutionella aspekter
inom kol- och stålindustrin, vilken kan vara en förebild främstför de central- och östeuropeiska länderna med hänsyn till de
strukturella anpassningsprocesser som dessa står inför. Utifrån
Kommittén anser det nödvändigt att diskutera vilka särskilda ett optimalt samarbete skulle man kunna skapa mervärde
ändringar som måste göras när de områden som omfattas av genom att involvera de berörda regionala myndigheterna i den
EKSG-fördraget införlivas i EG-fördraget. Man måste överväga sociala dialogen.
att eventuellt vidta tillfälliga åtgärder. A ¨ndringarna måste
under alla omständigheter ta hänsyn till vissa särskilda aspekter
inom kol- och stålsektorn, såsom ekonomin, kravet på försörj-2.8.2. Regionkommittén anser att denna dialog bör fortsät-ningstrygghet, stödsystemet samt bibehållandet av vissa avta på lämpligt sätt i institutionaliserad form. För detta krävs attkommissionens befogenheter.man fastställer krav på samråd och rätt till initiativ i frågor
som rör kol- och stålindustrin. Kommissionen bör lägga framförslag till en lämplig rättslig grund i dialog med de båda
branscherna.
3.Slutsatser
2.9. Kol- och stålindustrin i Central- och O ¨steuropa
3.1. Regionkommittén konstaterar att Europeiska kol- och2.9.1. Ungefär samtidigt som EKSG-fördraget löper utstålgemenskapen har spelat en avgörande roll för att skapa ochställs EU inför en särskild utmaning genom de föreståendeupprätthålla fred i Europa. Den har bidragit till den politiskadramatiska förändringarna i kol- och stålindustrin i de nyaoch ekonomiska integrationen och till ökningen av välståndetmedlemsstaterna i Central- och O ¨steuropa. Därför måsteoch har därmed uppfyllt sina ursprungliga mål fullt ut. Framföromstruktureringen av kol- och stålindustrin påskyndas kraftigt.allt har den väsentligt underlättat strukturomvandlingen inomFöretagen och personalorganisationerna i de båda branscherna,kol- och stålindustrin och bidragit till att utforma den på ettmen också gemenskapens nuvarande kol- och stålregioner,socialt acceptabelt sätt.är beredda att stödja de berörda staterna, regionerna och
kommissionen i denna svåra uppgift.
3.2. Med hänsyn till det fortsatt höga strukturella anpass-
2.9.2. Inom ramen för utvidgningsprocessen är det lämpligt ningstrycket anser Regionkommittén att det i samband med
att exakt fastställa gemenskapens regler inom kol- och stålsek- EKSG-fördraget löper ut den 23 juli 2002 kommer att uppstå
torn som direkt skall antas av kandidatländerna. Innan de svåra frågor och problem, som måste lösas, för kol- och
särskilda förhandlingarna i ärendet inleds är det nödvändigt att stålindustrin och dess regioner i Europa inom den ekonomiska
inta en klar och generell ståndpunkt om de undantag som och sociala politiken.
kandidatländerna kan få i fråga om konkurrens.
3.3. Regionkommittén konstaterar att EKSG-fördragets 2.9.3. Regionkommittén uppmanar kommissionen, rådet
särskilda regleringar löper ut enligt tidsplanen och inte förlängs och Europaparlamentet att inom programmen avsätta medel i
och att kol- och stålindustrin förs in under EG-fördraget. ReK lämplig omfattning för de central- och östeuropeiska länderna
anser att EKSG-fördragets i jämförelse med EG-fördraget mer och för att förbereda deras inträde. Medlen skall användas för
djupgående integration bör bibehållas för kol- och stålindustrin att stödja den strukturella anpassningsprocessen i kol- och
på de områden där den har varit av godo, samt att man där så stålindustrin. Dessa länder skall också beaktas i samband
krävs skall skapa en rättslig grund på basis av EG-fördraget med förvaltningsstödet samt i programmen för främjande av
och då även i enlighet med EU:s energipolitiska mål inbegripa regionalt samarbete, som till exempel Interreg III, del C och
brunkol. instrumentet för strukturpolitiska åtgärder inför anslutningen
(ISPA).
3.4. Regionkommittén välkomnar den planerade överfö-
ringen av EKSG:s förmögenhet till en särskild fond som skall
2.10. Miljöskydd förvaltas av kommissionen, och ur vilken forskning inom kol-
och stålindustrin samt vetenskaplig, teknisk, ekologisk och
social forskning i anslutning till denna skall finansieras.Regionkommittén anser att största möjliga insyn i EKSG- Kol- och stålindustrin skadar vanligtvis miljön i avsevärd
utsträckning. Koldioxidutsläppen från dessa industrier är även förmögenhetens omfattning snarast måste ges och föreslår
därför att en utgående balans ställs upp vilken samtidigt blir mycket stora. Inom ramen för EG-fördraget har standarder
dock antagits för miljöskydd, framför allt för en begränsning ingående balans för den särskilda fonden. Förmögenheten får
inte genom finansiering av EKSG:s löpande uppgifter förbrukas av utsläpp av växthusgaser. Enligt kommittén måste även kol-
och stålsektorn omfattas av dessa standarder när de införlivas i så stor utsträckning fram till fördragets upphörande att den
särskilda fonden inte kan uppfylla de planerade uppgifterna. i EG-fördraget.
8.8.2000 SV C 226/55 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
3.5. Vid sidan av det särskilda forskningsstödet från avkast- kommissionen att på basis av EG-fördraget förbereda en
lämplig rättslig grund för detta i dialog med de bägge ningen av EKSG-förmögenheten har kol- och stålindustrin
rättmätiga anspråk på att delta fullt ut i EU:s ramprogram för branscherna.
forskningen. Regionkommittén anser att forskning inom kol-3.10. Regionkommittén konstaterar att EKSG-fördragetsoch stålindustrin som finansieras av EU bör vara förenlig medutlöpande innebär att den rättsliga grunden för finansiering avandra politiska målsättningar, i synnerhet på miljöskyddsområ-sociala anpassningsåtgärder enligt artikel 56 bortfaller. Dendet. I detta sammanhang bör EU:s forskningsstöd (delvis) riktashar hittills varit en viktig finansiell byggsten för socialatill forskning kring förnybara energikällor.planer i de berörda branscherna. Kommittén uppmanar därför
kommissionen och medlemsstaterna att lägga in lämpliga
3.6. Regionkommittén anser att EG-fördragets bestämmel- åtgärder som stöd för den sociala anpassningsprocessen i kol-
ser om kontroll av statligt stöd i princip är en lämplig grundval och stålindustrin när de utarbetar nya programplanerings-
för att skapa nya instrument för reglering av stödet till instrument för Europeiska socialfonden för perioden 2000 till
kolindustrin och järn- och stålindustrin. Det bör övervägas om 2006. Det finns dessutom ett stort behov av liknande stöd för
förordningar från rådet enligt artikel 89 skulle utgöra en de central- och östeuropeiska länderna inför anslutningen.
lämplig rättslig grund.
3.11. Regionkommittén beklagar att minskningen av
stödområdena under strukturfondernas mål 1 och 2 och upp-3.7. Regionkommittén välkomnar kommissionens förslaghörandet av gemenskapsinitiativen Resider och Rechar denom en ny stödkodex för stål på grundval av EG-fördraget med31 december 1999 har lett till att en del kol- och stålregionerett fortsatt strängt förbud mot stöd, anpassat till dennai fortsättningen inte kommer att få något regionalpolitiskt stödindustris speciella situation för att undvika en ruinerandefrån EU.kamp om subventioner.
3.12. Regionkommittén anser att den sociala dialogen som
ägt rum i rådgivande kommittén är föredömlig med hänsyn 3.8. Regionkommittén uppmanar kommissionen att i tid
till samarbetet mellan industri-, arbetstagar- och avnämarrepre- före år 2002 lägga fram ett förslag också för kolindustrin om
sentanter. Kommittén ber kommissionen att lägga fram ett en hållbar reglering av stödet. Detta måste ta hänsyn till
förslag för en fortsatt dialog som innefattar formella krav på Europas intresse av att bibehålla en levande kolgruveindustri.
samråd. Regionkommittén uppmanar kommissionen att lägga fram ett
meddelande om situationen beträffande stödet till kolbran-3.13. Regionkommittén ser i anslutningen av nya medlems-schen samt — vid behov — förslag till ändringar av stödet.stater i Central- och O ¨steuropa och i de dramatiska förändring-
ar som då kan väntas i kol- och stålindustrin en särskildutmaning för hela EU. Kommittén anser att kol- och stålregio- 3.9. Regionkommittén anser att man skall behålla de
instrument i EKSG-fördraget som visat sig fungera väl för en nernas erfarenheter av den strukturella anpassningsprocessen i
de nuvarande medlemsstaterna måste beaktas i samband med optimal och smidig funktion hos kol- och stålindustrins
marknader. Dit hör den statistiska informationen och möjlig- anslutningen. Programmen för förberedelse av anslutningen
måste utformas med hänsyn till detta. heten att genomföra frivilliga krisåtgärder. ReK uppmanar
Bryssel den 13 april 2000.
Regionkommitténs
ordförande
Jos CHABERT