SV Europeiska unionens officiella tidning C 81/160

Yttrande från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om Förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om fastställande av den rättsliga ramen för den europeiska solidaritetskåren och om ändring av förordningarna (EU) nr 1288/2013, (EU) nr 1293/2013, (EU) nr 1303/2013, (EU) nr 1305/2013, (EU) nr 1306/2013 och beslut nr 1313/2013/EU

[COM(2017) 262 final – 2017/102-COD]

(2018/C 081/21)

Föredragande: Pavel TRANTINA (CZ–III) Medföredragande: Antonello PEZZINI (IT–I)

Remiss Europaparlamentet, 20.6.2017 Europeiska unionens råd, 20.6.2017 Rättslig grund Artiklarna 165.4 och 166.4 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt Ansvarig facksektion Facksektionen för sysselsättning, sociala frågor och medborgarna Antagande av facksektionen 27.9.2017 Antagande vid plenarsessionen 19.10.2017 Plenarsession nr 529 Resultat av omröstningen (för/emot/nedlagda röster) 124/0/1

1. Slutsatser och rekommendationer

1.1 EESK välkomnar Europeiska kommissionens förslag och konstaterar att det är en god utgångspunkt för en bredare diskussion, men att det finns åtskilliga inslag som bör klargöras och förbättras. Vi är glada över att se att vissa av de prioriteringar som framhölls av organisationer i det civila samhället under de olika samråd med berörda parter som anordnades av kommissionen har inbegripits i den rättsliga grunden (dvs. ytterligare finansiering, lokalt volontärarbete, fokus på att underlätta tillträde för unga från missgynnade miljöer eller med särskilda behov, fokus på kvalitetssäkring av placeringar och förenkling av administrativa förfaranden).

1.2 EESK anser att mervärdet av projekt som finansieras genom den europeiska solidaritetskåren ligger i deras budskap om europeisk solidaritet. Jämfört med tidigare initiativ syftar solidaritetskårens projekt till att skapa fullständig medvetenhet om det europeiska medborgarskapet och en känsla av tillhörighet till en union bland deltagarna och de samhällen som tar emot dem. Solidaritetskårens innovativa aspekt, som ligger i att den är grundad på värden kopplade till den europeiska identiteten och att dessa värden införlivas i projektutformning och omsätts i konkreta framsteg, är enligt kommittén av avgörande betydelse. Dessa värden anges tydligt i EU-fördraget: det handlar om fred, respekt för människans värdighet, frihet, demokrati, jämlikhet, mänskliga rättigheter – inklusive rättigheter för personer som tillhör minoriteter – tolerans, icke-diskriminering, jämställdhet mellan kvinnor och män, rättsstaten, och respekt för och tillämpning av principerna om en social marknadsekonomi.

1.3 EESK välkomnar tillkännagivandet av denna nya investering i unga, men hyser farhågor över att den till stor del har åstadkommits genom en omfördelning av budgeten för den europeiska volontärtjänsten från Erasmus+ från och med 2018. EESK anser att investeringar i budgeten för den europeiska solidaritetskåren inte får ske på bekostnad av framgångsrika program som redan erbjuder unga ovärderliga möjligheter, särskilt Erasmus+ som redan är underfinansierat. Vi begär därför att ökade nya medel investeras i programmet.

1.4 Kommittén är mycket oroad över sammanslagningen av den europeiska solidaritetskårens mål och sysselsättningspolitiken för unga. Därför anser EESK att man bör ompröva inbegripandet av anställningar och praktikplatser i programmet. EESK föreslår att anställnings- och praktikdelen ska erbjudas genom andra redan befintliga EU-program som är inriktade på anställning och praktikplatser, där solidaritetsaspekten bör stärkas. Att enbart inrikta den europeiska solidaritetskåren på volontärområdet skulle möjliggöra större tydlighet och fokus, och bidra till att undvika sammanblandning med övriga EU-program som är tillgängliga för unga.

1.5 Efter ett brett samråd med centrala berörda parter har EESK tagit fram följande förslag, närmare specificerade i punkt 4, för att förbättra förslaget till rättslig grund: — Närmare upplysningar Definitionen av volontärarbete och solidaritetsverksamhet bör ändras. — Tillhandahållandet av platser bör begränsas till ideella organisationer, stiftelser och sociala företag. — Den webbaserade registreringsportalen måste bli ett verkligt effektivt interaktivt styrningsverktyg. — Unga, även missgynnade sådana, bör erbjudas mer stöd och förberedelser inför en placering och ungdomsorganisationer bör ges stöd för att tillhandahålla sådana förberedelser. — Ungdomsorganisationer och arbetsmarknadens parter måste göras delaktiga i den gemensamma förvaltningen av den europeiska solidaritetskåren. — I motsats till den nuvarande strategin för Erasmus+ måste tillgängligheten förbättras, den administrativa bördan minskas och de nationella programkontorens strategi ändras så att de blir mer användarvänliga. om EESK:s förslag, liksom andra förslag, ges nedan.

2. Sammanfattning av kommissionens initiativ

2.1 Inrättandet av det initiativ som nu kallas den europeiska solidaritetskåren tillkännagavs av Europeiska kommissionens ordförande Jean-Claude Juncker i talet om tillståndet i unionen i september 2016. Han fastställde att solidaritet är en av Europeiska unionens hörnstenar, och uttryckte en önskan om att få fler unga att delta i solidaritetsverksamhet och volontärarbete.

2.2 Europeiska solidaritetskåren lanserades officiellt den 7 december 2016 med målet att 2020 ha 100 000 deltagare. Europeiska solidaritetskårens centrala mål är att stärka sammanhållningen och främja solidaritet i det europeiska samhället genom att göra det möjligt för unga att delta i en rad olika solidaritetsbaserade verksamheter, t.ex. att hjälpa till vid nödsituationer såsom flyktingkrisen, men även när särskilda insatser krävs (exempelvis vid naturkatastrofer).

2.3 Om den europeiska solidaritetskåren godkänns kommer den att (åter)lanseras den 1 januari 2018, med en budget på 341 miljoner euro som ska fördelas mellan tre huvudsakliga verksamheter: — Solidaritetsplaceringar, som ska stödja unga som genomför volontärverksamhet i upp till tolv månader, praktikplatser om perioder på i genomsnitt två–sex månader, och anställningar, i enlighet med relevant nationell lagstiftning, för perioder på två–tolv månader. Placeringar i volontärgrupper om 10–40 unga volontärer från olika länder under en period på mellan två veckor och två månader kommer också att stödjas. — Solidaritetsprojekt kommer att göra det möjligt för små grupper om minst fem registrerade deltagare att upprätta och genomföra solidaritetsprojekt på lokal nivå och på eget initiativ, under två–tolv månader. — Nätverksarbete kommer att ge möjligheter till utbyte av god praxis mellan registrerade deltagare och deltagande organisationer till stöd efter placeringen, samt till inrättande av alumninätverk. Dessa placeringar kommer att vara tillgängliga för unga som är mellan 18 och 30 år gamla. Programmet är för närvarande begränsat till EU28.

2.4 Programmet kommer att pågå i tre år, från 2018 till 2020. 80 % av budgeten för den europeiska solidaritetskåren kommer att anslås till volontärplatser och 20 % till anställningar (dvs. anställningar och praktikplatser). Av de 341 miljoner euro som programmet tilldelats kommer nästan 58 % (omkring 197,7 miljoner euro) att komma från Erasmus+. En övervägande andel av dessa medel kommer att tas från den europeiska volontärtjänsten (191 miljoner euro).

2.5 Registrerade deltagare uppmanas att skapa en profil på internetportalen och där ange sina preferenser i fråga om arbetsområden/typ av placering, och kommer att få erbjudanden om placeringar från offentliga eller privata enheter eller internationella organisationer som har tilldelats den europeiska solidaritetskårens kvalitetsmärkning. För att tilldelas solidaritetskårens märkning och få tillgång till databasen måste organisationen genomgå ett ackrediteringsförfarande (som liknar det som används inom europeiska volontärtjänsten) för att bevisa att de uppfyller kraven i stadgan för den europeiska solidaritetskåren (1) (dvs. att de bl.a. garanterar kunskapsutveckling, säkra och anständiga arbetsvillkor och adekvat utbildning).

2.6 Kommissionen och genomförandeorganet för utbildning, audiovisuella medier och kultur (Eacea) kommer att övervaka genomförandet av den europeiska solidaritetskåren på EU-nivå, och de nationella programkontoren för Erasmus+ kommer att övervaka genomförandet på nationell nivå.

2.7 När det gäller volontärplatser kommer levnadsomkostnader (mat, boende), resor, försäkring och ca 155 euro per månad att erbjudas alla deltagare. När det gäller anställningar och praktikplatser kommer anställningsavtalet, löner och skriftliga praktikavtal samt ersättning att fastställas i enlighet med den nationella lagstiftningen. Ekonomiskt stöd för resor förväntas för dessa placeringar.

2.8 Extra ekonomiskt stöd till unga från missgynnade miljöer planeras, och vissa av kostnaderna för värdorganisationerna (dvs. administrativa kostnader, förvaltningskostnader, stöd) kan eventuellt också täckas. Stöd inför en placering (dvs. språkinlärning) kommer främst att tillhandahållas online, men organisationerna kan om de så vill komplettera detta med sina egna stödsystem. Den europeiska solidaritetskårens resurscentrum kommer att inrättas i de nationella programkontoren för Erasmus+, för att stödja deltagande organisationer.

3. Allmänna kommentarer om den europeiska solidaritetskåren

3.1 EESK välkomnar inrättandet av ett nytt program som fokuserar på unga och särskilt på ungdomsvolontärarbete, vilket saknas i den nuvarande EU-strukturen. EESK välkomnar likaså mångfalden av placeringstyper som erbjuds inom ramen för den europeiska solidaritetskåren, såsom ”solidaritetsprojekt” på lokal nivå, där en mycket framgångsrik del av de tidigare ungdomsinitiativen tillvaratas.

3.2 EESK hoppas att detta program kan leda till att en bredare volontärstrategi på EU-nivå kan utvecklas, inte enbart för de 100 000 unga i programmet utan för de omkring 100 miljoner unga och vuxna EU-medborgare som för närvarande deltar i volontärarbete i hela Europa. Såsom EESK redan har betonat i yttrandet om EU-politik och frivilligarbete (2) behövs en mer samordnad strategi från EU-institutionernas sida när det gäller politiken för frivilligarbete. Frivilligarbetet bör erkännas som en sektorsövergripande politisk fråga och samordnas av en särskild enhet inom kommissionen, med stöd av erforderliga politiska strukturer i andra EU-institutioner. I detta syfte innehåller policydagordningen för frivilligarbete i Europa (Pave) ett antal inspirerande förslag för den framtida utvecklingen av frivilligarbetet i EU och medlemsstaterna samt för arbetsmarknadsparterna och de icke-statliga organisationerna. Den europeiska solidaritetskåren skulle även kunna stärka och främja skapandet av nationella volontärstrukturer och undanröja de många hinder som fortfarande kvarstår för gränsöverskridande volontärarbete.

3.3 Den europeiska solidaritetskåren bör bidra till europeiska sociala värden. Kommittén är mycket oroad över sammanslagningen av den europeiska solidaritetskårens mål och sysselsättningspolitiken för unga. En sådan strategi riskerar att leda till att betalt arbete ersätts av obetalt arbete för unga i Europa. I detta avseende är det oroväckande att den definition av ”volontärarbete” som anges i dokumentet om den rättsliga grunden för den europeiska solidaritetskåren (heltid, obetald volontärtjänst som utförs kontinuerligt, fem dagar i veckan under sju timmar om dagen) är mycket lik beskrivningen av en anställning. Volontärarbete är dock inte vanligtvis ett heltidsjobb, utan äger snarare rum under volontärens fritid.

3.4 EESK föreslår att anställnings- och praktikdelen ska erbjudas genom andra redan befintliga EU-program som är inriktade på anställning och praktikplatser, där solidaritetsaspekten bör stärkas. Att enbart inrikta den europeiska solidaritetskåren på volontärområdet skulle möjliggöra mer tydlighet och fokus, och bidra till att undvika sammanblandning med andra EU-program som är tillgängliga för unga.

3.5 Om anställning och praktikplatser ändå behålls i den europeiska solidaritetskåren skulle EESK vilja att kvalitetsstandarder (den europeiska kvalitetsstadgan för praktikplatser och lärlingsutbildning och den åtgärdsram för lärlingsutbildning som håller på att utarbetas och som överenskommits gemensamt mellan arbetsmarknadens parter på europeisk nivå) iakttas och att ersättningen ligger helt i linje med nationell lagstiftning om löner och/eller tillämpliga kollektivavtal. Tillhandahållandet av platser bör på samma sätt begränsas till ideella organisationer, stiftelser och sociala företag. Det skulle också bli nödvändigt att tillhandahålla handledning för lärlingar och praktikanter, avtal som inbegriper sjuk- och socialförsäkring samt tydligt definierade utbildningsmål.

3.6 Genomförandet av den europeiska solidaritetskåren bör övervakas med deltagande av ungdomsorganisationer och arbetsmarknadens parter, och båda bör ha en särskild roll i fråga om att säkerställa att det görs tydlig åtskillnad mellan volontärarbete och eventuell anställning.

3.7 Kommittén är övertygad om att den europeiska solidaritetskåren bör genomföras till fullo inom ramen för Erasmus+, i stället för att man inrättar ett helt nytt program som förvaltas genom strukturerna inom Erasmus+. Detta skulle även kunna bidra till att helt anpassa villkoren för den återstående delen av den europeiska volontärtjänsten till den europeiska solidaritetskåren. Det skulle dessutom innebära att programmet inte är hotat efter 2020. Ytterligare finanser och stöd behövs under alla omständigheter.

3.8 Mot bakgrund av tidigare erfarenheter anser EESK att det är viktigt att — säkerställa att alla initiativ till stöd för ideell solidaritetsverksamhet motsvarar verkliga och tydligt fastställda behov i det berörda samhället, — undvika dubbelarbete, onödig byråkrati och hinder för välfungerande system såsom den europeiska volontärtjänsten, — prioritera gräsrotsinitiativ som tillgodoser behov i lokalsamhällen, snarare än transnationella initiativ som kräver mer förberedelser och utbildning och en längre tidsperiod för etablering, — för dessa initiativ, och även för annan verksamhet, överväga att sänka minimiåldern för deltagande till 16 år, — enbart godkänna volontärverksamhet om den uppfyller kvalitetskriterierna som fastställs i den politiska agendan för frivilligarbete i Europa (Pave) och den europeiska stadgan om frivilligarbetares grundläggande rättigheter och skyldigheter, — utfärda certifikat när verksamheten slutförts, såsom anges i rekommendationen av den 20 december 2012 om validering av icke-formellt och informellt lärande för att främja anställbarhet, — tillhandahålla stödåtgärder för organisationer och enskilda personer så att de kan utveckla sin kapacitet att organisera volontärverksamhet, — garantera flexibilitet i den europeiska solidaritetskåren genom att erbjuda deltidsverksamhet för att göra det möjligt för volontärer med funktionsnedsättning eller med färre resmöjligheter att delta i lokala projekt, — fastställa möjliga synergier mellan den europeiska solidaritetskårens projekt och lokala/nationella program, — involvera centrala berörda parter i utarbetandet, driften och utvärderingen av programmet, — underlätta tillgången till programmet för personer som är missgynnade socialt och med avseende på hälsa (inbegripet ungdomar som lämnar barnhem, som bor i avlägset belägna områden osv.), — värna särskilt om att säkerhetsnormerna respekteras i program som innebär direkt arbete med barn, — brett och effektivt främja programmet så att det når ut också till dem som annars inte skulle ha sökt sig till det själva.

4. Särskilda kommentarer om den europeiska solidaritetskåren

4.1 Definitionen av volontärarbete och solidaritetsverksamhet

Definitionen av volontärarbete i det aktuella dokumentet är begränsande och återspeglar inte volontärarbetets mångfald i Europa. Volontärarbete definieras för närvarande som ”obetald volontärtjänst på heltid [som en allmän princip en aktivitet som utförs kontinuerligt, fem dagar i veckan under sju timmar om dagen] i upp till 12 månader”. Ett sätt att lösa detta problem skulle kunna vara att använda ordet ”volontärarbete” för att beskriva all verksamhet där unga fungerar som volontärer (t.ex. volontärplatser, volontärarbete i grupp, eller volontärinitiativ på fritiden).

Definitionen av solidaritetsverksamhet är lika otydlig och mycket bred, vilket ger upphov till frågor om de typer av projekt som kommer att ingå i den europeiska solidaritetskåren.

4.2 Tillhandahållande av platser

I det aktuella förslaget görs ingen formell åtskillnad mellan volontärarbete, anställning eller praktikplats, vilket skapar onödig sammanblandning mellan två vitt skilda företeelser, dvs. volontärarbete och arbete. Att samma kvalitetskriterier tillämpas på all verksamhet och på alla deltagande organisationer föranleder även frågor om kvalitetssäkringen av erbjudanden, eftersom samma kriterier skulle användas för att ackreditera vinstdrivande företag, organisationer i det civila samhället och andra offentliga och privata organisationer. Kommittén är därför övertygad om att tillhandahållandet av platser bör begränsas till ideella organisationer, stiftelser och sociala företag.

4.3 Europeiska solidaritetskårens inverkan på Erasmus+

EESK välkomnar tillkännagivandet av denna nya investering i unga, men hyser farhågor över att den till stor del har åstadkommits genom en omfördelning av budgeten för den europeiska volontärtjänsten från Erasmus+ från och med 2018. Detta gör att vi ifrågasätter kommissionens prioriteringar vid en tidpunkt då andelen godkända ansökningar i andra delar av det nuvarande kapitlet om ungdomsfrågor i Erasmus+ snabbt minskar och många projekt av hög kvalitet fortfarande inte har erhållit finansiering (vilket även upptäcktes i EESK:s informationsrapport om Erasmus+ (3)). EESK anser att investeringar i budgeten för den europeiska solidaritetskåren inte får ske på bekostnad av program som redan erbjuder unga ovärderliga möjligheter, särskilt Erasmus+ som redan är underfinansierat. Dessutom skulle framtiden för programmet Erasmus+, med dess breda dimension för livslångt lärande som sammanför formell och icke-formell utbildning, kunna stå på spel.

4.4 En webbaserad registreringsportal som ett verkligt effektivt interaktivt styrningsverktyg

EESK anser att en webbaserad registreringsportal faktiskt kan förenkla förfarandena och göra det enklare för fler unga människor att få tillträde till den europeiska solidaritetskåren. En alltför stor tilltro till portalen för registrering, urval av deltagare och stöd inför en placering innebär dock att man inte kan säkerställa att urval och uppföljningsförfaranden är av god kvalitet och rättvisa. Urvalsförfarandets passiva karaktär (dvs. att deltagarna måste vänta på att bli kontaktade av ackrediterade organisationer) skapar maktlöshet och en obalanserad relation mellan deltagare och värdorganisationer och är en potentiell källa till frustration över den europeiska solidaritetskåren.

EESK föreslår därför betydande ändringar av portalen, för att göra den interaktiv för båda parter och se till att den främjar förenklingen av förvaltningen under projektets livscykel – från den inledande intresseanmälan, via en aktiv sökning efter värdorganisationer, ansökan, urval och förberedelse, till resultat och utvärdering, och även nätverksmöjligheter för deltagarna. Inga uppgifter ska behöva fyllas i två gånger.

Man måste säkerställa lika möjligheter för alla, alltså även för dem som inte har lätt tillgång till internet. För dessa måste det finnas stöd offline.

4.5 Förberedelse inför en placering, inklusive stöd till ungdomar från missgynnade miljöer

Att enbart erbjuda onlineutbildning inför en placering är inte tillräckligt för att garantera en positiv upplevelse. EESK anser att mer stöd och förberedelser bör tillhandahållas de unga, framför allt dem som på något sätt är missgynnade, inför en placering och att ungdomsorganisationer, med sin sakkunskap, kan fungera som stödorganisationer i alla faser av programmet och bör ges lämpliga incitament för detta.

4.6 Ungdomsorganisationers och arbetsmarknadens parters deltagande i den gemensamma förvaltningen av den europeiska solidaritetskåren

För att programmet ska bli framgångsrikt måste centrala berörda parter göras delaktiga i utformningen av det från första början. I förslaget föreskrivs för närvarande inte att ungdomsorganisationer och andra volontärorganisationer, eller arbetsmarknadens parter, ska göras delaktiga i genomförandet, den gemensamma förvaltningen och övervakningen av den europeiska solidaritetskåren. I förslaget framhålls de nationella programkontoren för Erasmus+ när det gäller förvaltningen av programmet, med en struktur som är mycket lik den europeiska volontärtjänstens. Budgetanslaget i enlighet med centrala verksamheter kommer även att fastställas i kommissionens årliga arbetsprogram, utifrån deras egna kriterier. EESK anser fortsatt att ungdomsorganisationer och andra organisationer i det civila samhället, inklusive arbetsmarknadsparterna, bör konsulteras regelbundet under programplanering, genomförande och övervakning av initiativet, genom rådgivande grupper och andra formella och informella medel. Unga bör likaså göras delaktiga i övervaknings- och utvärderingsprocessen, t.ex. genom ett verktyg för att betygsätta erfarenheterna, och detta på alla nivåer (EU-nivå, nationell och lokal nivå).

4.7 Tillgänglighet, administrativ börda och nationella programkontor

Såsom EESK påpekade i informationsrapporten om halvtidsutvärderingen av Erasmus+ (4) är ansökan till och deltagande i Erasmus+ fortfarande en utmaning för volontärbaserade organisationer som inte är helt professionaliserade. Den absoluta mängd arbete som krävs är kanske inte alltid orimlig, men begränsade mänskliga och ekonomiska resurser innebär att dessa organisationer antingen inte försöker eller att de letar efter alternativa strategier som är mindre betungande. Det är därför av yttersta vikt att de nationella programkontoren ändrar sina förfaringssätt så att de blir så användarvänliga som möjligt, för att locka till sig potentiella sökande till den europeiska solidaritetskåren samt deras potentiella värdorganisationer, och stödja dem i deras ansträngningar. Mindre formella kontroller och mer informell vägledning skulle vara till stor hjälp för att göra programmet till en framgång. Man bör därför ge de nationella programkontoren ett adekvat stöd och ytterligare finansiella medel som ska användas för personligt stöd till de sökande.

4.8 Andra frågor som bör beaktas

a) Hur kan vi garantera att information om initiativet når alla unga, alla regioner och alla organisationer för nyanlända, särskilt de som befinner sig i mer utsatta situationer? Eller kommer detta att vara ett slags ”sluten verksamhet” för några få utvalda?

b) Hur kan vi säkerställa att unga med färre möjligheter verkligen har möjlighet att få tillgång till programmet? Det är avgörande att tillhandahålla ekonomiskt stöd för utåtriktad verksamhet riktad till organisationer som deltar i programmet. Stödjande organisationers roll skulle vara avgörande för att upprätthålla utåtriktad verksamhet och stödja fortsatt engagemang. Programmet bör stärka ungas deltagande i samhällets tjänst bortom verksamheten inom den europeiska solidaritetskåren.

c) Man måste säkerställa kvaliteten för deltagarna, men hur ska vi bedöma kvaliteten på solidariteten (enskilda projektresultat)?

d) Bör vi integrera den europeiska solidaritetskåren i andra EU-program? En dimension av lokalt volontärarbete skulle även kunna inbegripas i Erasmus+ rörlighetsprogram för studenter och kopplas till den europeiska solidaritetskåren.

e) Vilka objektiva kriterier kommer kommissionen att använda för att årligen justera den tillgängliga budgeten för varje specifik verksamhet? Justeringar på grundval av efterfrågenivån för varje verksamhet skulle å ena sidan bidra till att minska trycket på vissa verksamheter och å andra sidan bidra till att förebygga minskat engagemang från ungas och deltagande organisationers sida.

f) Hur kan vi säkerställa att finansieringsansökningarna kommer att vara tillräckligt flexibla för volontärorganisationer och ungdomsgrupper? Ett förenklat förfarande skulle kunna bidra till att säkerställa att mikrostöd (mindre än 5 000 euro) kan sökas när som helst utan några fastställda tidsfrister och med ett förenklat ansökningsformulär.

Bryssel den 19 oktober 2017. Georges DASSIS Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs ordförande

(1) https://europa.eu/youth/solidarity/charter_sv.

(2) EESK:s yttrande ”Meddelande om EU-politik och frivilligarbete: Erkännande och främjande av gränsöverskridande frivilliginsatser i EU”, EUT C 181, 21.6.2012, s. 150.

(3) SOC/552: Halvtidsutvärdering av Erasmus+, antagen den 31 maj 2017.

(4) SOC/552: Halvtidsutvärdering av Erasmus+: sista stycket i avsnittet ”Has the administrative burden of managing Erasmus+ projects in your field of work been reduced?” i den tekniska bilagan (endast på engelska).