A4-0127/97

Resolution om kommissionens rapport om utsikterna för utveckling av regionalt samarbete mellan det före detta Jugoslaviens länder och gemenskapens medel för att främja detta samarbete (SEK(96)0252 - C4-0274/96) och kommissionens rapport om gemensamma principer för framtida avtalsmässiga förbindelser med vissa länder i Sydosteuropa (KOM(96)0476 - C4-0644/96)

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

- med beaktande av kommissionens rapporter (SEK(96)0252 - C4-0274/96) och (KOM(96)0476 - C4-0644/96),

- med beaktande av sina tidigare resolutioner, i synnerhet resolutionerna av den 20 juni 1996 ((EGT nr C 198, 8.7.1996, s. 191.)) och den 19 juli 1996 ((EGT nr C 261, 9.9.1996, s. 194.)) om återuppbyggnaden av Bosnien-Hercegovina- Hercegovina, samt av den 14 november 1996 om den internationella krigsförbrytartribunalen för före detta Jugoslavien ((EGT nr C 362, 1.12.1996, s. 258.)),

- med beaktande av den konsolideringsplan som gjordes upp för freden i Bosnien- Hercegovina-Hercegovina i Paris den 14 november 1996 och resultaten av konferensen «Peace Implementation» som hölls i London den 5 december 1996,

- med beaktande av Royaumont-initiativet av den 13 december 1995 om en process för stabilitet och goda grannstatsförbindelser i Sydosteuropa och motsvarande plattform som rådet (utrikesfrågor) antog 26-27 februari 1996 samt initiativet från USA i december 1996 «Southeast European Cooperation Initiative» (SECI),

- med beaktande av betänkandet från utskottet för utrikes-, säkerhets- och försvarsfrågor och yttrandena från budgetutskottet och utskottet för externa ekonomiska förbindelser (A4-0127/97) och med beaktande av följande:

A. Rådet (utrikesfrågor) drog, vid sitt sammanträde den 25-26 november 1996, slutsatser i vilka man understryker behovet av en regional ansats för genomförandet av den civila fredsprocessen mellan staterna i före detta Jugoslavien samt det faktum att alla stater skall mätas enligt gemensamma grundprinciper för politiska och ekonomiska villkor,

B. Regionalt samarbete är ett av de instrument som grundlagt den europeiska integrationen, och som mål har det fredligt samarbete, ekonomisk utveckling och demokratisering och det är därför som EU gång efter annan förespråkat och främjat just regionalt samarbete som en framgångsrik ledstjärna och utvecklingsmodell för andra regioner i världen, till exempel i Latinamerika, Asien eller som nu senast i Medelhavsområdet, i synnerhet till följd av Barcelonakonferensen.

C. EU har på geografiska, strategiska och moraliska grunder ett särskilt ansvar för fredsprocessen i före detta Jusgoslavien, samt för en långsiktig politisk, social, ekonomisk och rättslig stabilisering av regionen i fråga, och unionen är genom sin politiska historia, sin ekonomiska tyngd och handelspolitiska arsenal samt sitt administrativa kunnande förutbestämd att understöda den politiska, ekonomiska och sociala återuppbyggnaden i regionen, och genom regionalt samarbete mellan folken möjliggöra fred och stabilitet.

D. EU kommer emellertid endast att lyckas om:

- Europa utrustar sig med autonoma fredsskapande möjligheter, för att inom ramen för FN- eller OSSE-mandat på ett trovärdigt sätt kunna lyckas med utrikespolitiska operationer,

- EU strävar efter att förstärka och utvidga SFOR-mandatet och den internationella polisstyrkans mandat om våldet fortsätter att breda ut sig i Bosnien-Hercegovina,

- ansträngningarna från europeisk sida att stabilisera freden i regionen inte upphör innan det skett en samhällelig demokratisering av länder som Serbien, Bosnien-Hercegovina och Kroatien där slutet på det kommunistiska styret endast delvis har lett till skapande ett demokratiskt civilt samhälle, och där den kommunistiska ideologin oftast endast har ersatts av nationalism,

- återuppbyggnaden av Bosnien-Hercegovina genomförs så att landet inom några år blir oberoende av utländskt bistånd - åtminstone i större skala - och kan stå på egna ben i den ekonomiska utvecklingen.

E. Konceptet med en regional ansats bör ses som en sporre för politisk stabilitet, rättsstatens stabilitet och som ett medel för kulturell och ekonomisk utveckling och samarbete mellan de berörda staterna, mellan dem och deras grannstater samt med Europeiska unionen, ett samarbete som är en grundförutsättning för varje fredspolitiskt initiativ.

F. En regional ansats måste emellertid ha en bredare profil och innebär inte ett återskapande av det före detta Jugoslavien, tvärtom skall varje enskilt lands individuella särdrag beaktas. En samarbetsovillig hållning från ett lands sida skall inte utgöra ett hinder för ett annat lands närmande till EU.

G. Ett regionalt samarbete i Sydosteuropa kan endast existera om Bosnien- Hercegovina fungerar som en enhetlig stat och om återuppbyggnadsprocessen i Bosnien-Hercegovina leder till synliga resultat före nästa kommunal- och parlamentsval.

H. Fred, stabilitet och respekt för en internationell och rättvis rättsordning i regionen, som inte grundar sig på erövrade landområden, kan endast uppnås om man strikt iakttar ingångna förpliktelser, i synnerhet avseende mänskliga rättigheter inklusive minoriteters rättigheter, flyktingars och fördrivnas rätt att återvända, samarbete med den internationella krigsförbrytartribunalen i Haag och utlämning av krigsförbrytare, uppbyggnad av demokratiska samhälleliga strukturer och respekt för demokratiska spelregler, exempelvis fri tillgång till oberoende media, politiska, fördragsmässiga och ekonomiska reformer.

I. I synnerhet regionens ungdomar skulle kunna ge ett betydelsefullt bidrag till att övervinna dessa etniska splittringar, till försoning och förståelse, för att skapa en demokrati på båda sidorna om gränsen samt respekt för människovärdet och minoriteter.

Den regionala ansatsen som politiskt koncept

1. Parlamentet stöder i princip det politiska konceptet med en regional ansats för att strukturera förbindelserna mellan EU och staterna i Sydosteuropa,

2. anser emellertid inte att ett regionalt koncept för Sydosteuropa kan begränsas till fyra av de stater som upptar före detta Jugoslaviens territorium, Kroatien, Bosnien-Hercegovina, Jugoslavien (Serbien-Montenegro), Fyrom (Makedonien) samt Albanien, utan att det istället bör baseras på förbindelser och ett konstruktivt samarbete med de länder som gränsar till regionen, dessutom bör detta initiativ, utöver en rent handelspolitisk inriktning omfatta fredsskapande politiska element,

3. anser att ekonomiska instrument (särskilt avtal som ingås av EU) inte bara skall inbegripa politiska och ekonomiska villkor, utan de skall vara särskilt utrustade för att främja närmare förbindelser mellan länderna i regionen, genom att tillåta ömsesidiga förmåner och regional förmånsbehandling,

4. föreslår därför att man ser konceptet med en regional ansats som ett politiskt initiativ från EU:s sida, som beaktar europeiska intressen i frågor av vikt för fred och strategi och därigenom kräver en sammanhängande gemensam utrikes- och säkerhetspolitik, detta initiativ bör passas in i en övergripande ram i form av en politisk förklaring med ömsesidiga politiska förpliktelser enligt den modell som användes vid Barcelonakonferensen,

5. rekommenderar med hänvisning till Royaumont-initiativet att EU:s ordförandeskap inom två år kallar till en sådan konferens för fred, demokrati, hållbar utveckling och stabilitet i Sydosteuropa, i och med vilken deltagarstaterna under deltagande av EU förpliktigar sig att respektera varandras gränser, idka goda grannstatsförbindelser, respektera religionsfrihet, de mänskliga rättigheterna och minoriteters rättigheter, visa varandra generositet, garantera åsiktsfrihet och grundläggande demokratiska rättigheter, skapa klarhet i äganderättsförhållandena i de olika regionerna, eftersträva maximal rustningsbegränsning och gemensamt ansvara för den ekonomiska och ekologiska balansen i regionen; samtidigt skall Europeiska unionen förbinda sig att genomföra ett ambitiöst och långsiktigt program för en förbättrad, samlad och mångsidig ekonomisk insats för återuppbyggnaden av regionen,

6. anser att den av kommissionen föreslagna «Joint Programming and Monitoring Commission» är ett av flera lämpliga instrument, för en sådan institutionaliserad struktur för samarbete för att planera, samordna och genomföra gemensamma projekt och program för länderna i regionen, varvid Phare-programmet i större utsträckning skulle inriktas på regionalt samarbete med motsvarande minskning av de nationella anslagen,

7. betonar sambandet mellan ekonomisk förnyelse och politisk stabilisering, och pekar på Europeiska unionens ekonomiska stöd (ensidig importordning med förmånsbehandling, rådets förordning (EG) nr 1628/96, allmänna preferenssystemet, Phare) och på existerande samarbetsavtal mellan unionen och vissa länder i regionen,

8. är övertygat om att skapandet av en multilateral ram är viktigt för den politiska dialogen, för medling i tvister och för (åter)uppbyggnaden av det ömsesidiga förtroendet liksom i allmänhet för den gemensamma framtidsplaneringen i regionen och att en sådan utveckling borde utmynna i en regional «Stabilitetspakt för fred och utveckling»,

9. uppmanar i detta sammanhang alla stater som deltar i de regionala samverkansinitiativen att, vid behov under medverkan av kommissionen och rådet, sammanföra de olika befintliga regionala initiativen (Royaumont- initiativet och det bulgariska initiativet) och koordinera sin verksamhet med SECI-initiativet,

10. understryker att framtida avtal bör koppla ekonomiskt och finansiellt samarbete till de avtalsslutande parternas beredvillighet att samarbeta med sina grannar, säkerställa den fria rörligheten för personer, varor, tjänster och kapital och utarbeta gränsöverskridande projekt,

En konsolidering av Bosnien-Hercegovina som förutsättning

11. anser att återuppbyggnaden och återintegrationen av Bosnien-Hercegovina som statsenhet, som åter blir livskraftig och i stånd till en självständig utveckling, är ytterst angelägna och nödvändiga för ett framgångsrikt genomförande av en regional ansats för Sydosteuropa,

12. anser att regionalt samarbete, mellan delar av Bosnien-Hercegovina-Hercegovina och grannstaterna, på områden som ligger inom staten Bosnien-Hercegovina- Hercegovinas institutioners ansvarsområde (såsom utrikespolitik och tullpolitik) måste stoppas,

13. anser att återuppbyggnadsprogrammen måste vara utformade så att de återförenar staternas delenheter; föreslår i detta sammanhang utarbetandet av ett gemensam infrastruktur för de två enheterna:

- uppbyggnad av ett enhetligt tele- och kommunikationssystem på grundval av den modernaste existerande tekniken för hela Bosnien-Hercegovina,

- utbyggnad av en järnvägs-/vägförbindelse från Sarajevo via Banja Luka till Zagreb och från Sarajevo via Mostar till Dubrovnik samt från Sarajevo via Tusla till Birko samt från Banja Luka via Tusla till Zvornik,

- utveckling av Bosnien-Hercegovina till en ekonomisk frizon utan inre gränser,

- inrättande av ett gemensamt administerat luftrum för Bosnien-Hercegovina, främjande av civilt inrikesflyg som förbinder de viktigaste städerna i Bosnien-Hercegovina;

dessa åtgärder måste följas av andra gränsöverskridande projekt, t.ex. inom miljö-, energi- och hälsoområdet,

14. uppmanar rådet och kommissionen att göra allt de kan för att stödja arbetet i «Dayton Real Property Commission» (kommittén för fast egendom) för att underlätta, stödja och påskynda flyktingars och fördrivnas återvändande,

15. föreslår därför skapandet av en «Stiftelse för demokratin» till stöd för uppbyggnaden av demokratiska och civila samhälleliga strukturer, som finansieras av Europeiska unionen och där kommissionen står för managementexpertis, och som leds och förvaltas av oberoende, offentligt erkända personer från de tre etniska grupperna,

16. föreslår att en sådan stiftelse, som skulle ta närmare hänsyn till människors behov och prioritera projekt som överskrider de etniska skiljelinjerna, borde omfatta följande fem handlingsområden:

- oberoende media och utbildning av journalister,

- sociala , politiska och kulturella organisationer samt det civila samhällets organisationer och stöd till icke-statliga organisationer; utveckling av en handlingsplan för uppbyggnad av demokratin i samband med befintliga initiativ som redan stöds av EU, såsom «Verona-forat» och «ambassader för lokal demokrati»,

- kultur-, ungdoms- och universitetssamarbete,

- stöd till utbyggnaden av «Europaskolorna», det vill säga skolor där eleverna har olika etnisk bakgrund och där det bedrivs en objektiv historieundervisning och delad religionsundervisning,

- ekonomi och företagsledningsutbildning för små- och medelstora företag,

17. anser att motsvarande insatser för demokratisering, stödjande av demokratiska partier, oberoende informationsmedia och minoriteter måste göras även i fallet Albanien,

Politiska villkor

18. bekräftar sin uppfattning att närmare avtalsmässiga förbindelser mellan EU och Jugoslavien (Serbien-Montenegro), Kroatien och Bosnien-Hercegovina måste knytas till ett strikt uppfyllande av villkoren från Dayton och till återupprättande av normala samarbetsförbindelser mellan dessa grannländer sinsemellan och gentemot deras grannländer,

19. underkänner det internationella samfundets och Europeiska unionens otillräckliga utrikespolitik, som kunde tillåta potentiella etniska konflikter att nå full styrka och betonar entydigt, som svar på förkastandet av en regionalt baserad ansatser från ett antal stater i regionen, att denna ansats i betydligt högre grad motsvarar EU:s anda och förstår därför inte hur unionen och vissa stater i regionen fortfarande kan finna sig i en situation som präglas av etniska skiljelinjer,

20. stöder kommissionens förslag om att framtida avtal med dessa stater måste innehålla gemensamma element såsom en klausul om demokrati och mänskliga rättigheter,

21. kräver därutöver av:

- Serbien, en lösning av Kosovo och Vojvodina genom beviljande av ett verkligt självstyre inom ramen för Jugoslavien och respekt för grundläggande demokratiska rättigheter och press- och åsiktsfrihet,

- Kroatien, utveckling av den inre demokratin (flerpartisystem och åsiktsfrihet), garanti för mänskliga rättigheter och minoriteters rättigheter samt flyktingars rätt att återvända, särskilt vad gäller Östslavonien,

- Bosnien-Hercegovina, krav på upprättande av och funktionsförmågan hos gemensamma institutioner som inte baseras på etnisk tillhörighet, bevarande av statens enhet och garantier för flerpartisystem och åsiktsfrihet,

- alla tre stater, att de personer som efterspanas av Haagtribunalen skall arresteras och utlämnas samt att en demokratisk stat måste garantera sina medborgares frihet och säkerhet oavsett deras ras, religionstillhörighet och etniska härkomst,

- Fyrom, att man anstränger sig för att även i fortsättningen respektera landets minoritetsbefolknings rättigheter, och ge dem möjlighet att lära och lära ut sitt språk och vårda sin kultur,

22. pekar på den laddade situation som råder i Kosovo, Östslavonien, Sandjack och Vojvodina och Fyrom där det byggs upp en betydande konfliktpotential och uppmanar rådet att omgående utöva starka påtryckningar på de serbiska myndigheterna för att möjliggöra en öppning av ett tidigare föreslaget EU- informationskontor i Kosovo och upprepar sitt förslag om att ECMM-delegationer (European Community Monitoring Mission) skall inrättas i de ovan nämnda regionerna, då dessa organ skulle kunna bidra till att inleda en politisk dialog mellan parterna, bygga upp förtroende, förhindra att det uppstår våld och förtryck och att främja försoning,

23. föreslår, i syfte att undvika och lösa konflikter, att ombudsmannastrukturerna, såsom de planerades för Bosnien-Hercegovina- Hercegovina i Daytonavtalet, under en övergångstid utsträcks till Kroatien, Serbien och Fyrom,

24. uppmanar rådet (utrikesfrågor) att fundera vidare på den ursprungliga idén med ECMM och överväga om detta instrument genom en utvidgning med kvalificerad militär och civil personal kunde skapa en föregångare till en «Europeisk fredsstiftande och fredsbevarande styrka»,

En symbolisk åtgärd för Bosnien-Hercegovinas unga

25. föreslår att stöd ges till anordnandet av en popfestival i Bosnien-Hercegovina sommaren 1998, en gratiskonsert som arrangeras av EU och som skall bidra till försoning mellan ungdomar av alla etniska grupper i Sydosteuropa och som genomförs under beskydd av ordförandena för parlamentet, kommissionen och rådet; uppmanar vidare kommissionen att omgående lägga fram förslag på hur dessa åtgärder kan finansieras samt inleda de organisatoriska förberedelserna,

26. uppmanar kommissionen och rådet att identifiera ytterligare möjligheter till gränsöverskridande samarbete på kultur- och utbildningsområdet, stöd till partnerskap mellan orter och universitet och bidra med hjälp, i enlighet med exemplet «konferensen mellan sydosteuropeiska borgmästare» till liknande regionala initiativ som ökar samförståndet mellan folken,

27. uppdrar åt sin ordförande att vidarebefordra denna resolution till rådet och kommissionen.