Förslag RÅDETS FÖRORDNING om ändring av förordning (EG) nr 1251/1999 om upprättande av ett stödsystem till producenter av vissa jordbruksgrödor

(framlagda av Komissionen)

MOTIVERING

Syftet med dessa förslag är att ändra rådets förordningar (EG) nr 1251/1999 och (EG) nr 1254/1999.

I reformen Agenda 2000 beslutades det att interventionspriset på nötköttsmarknaden skulle sänkas med 20% för att förbättra konkurrenskraften för nötkött i EU och på världsmarknaden. En ökning av befintliga stöd och införandet av nya stöd syftade till att delvis kompensera producenternas inkomstbortfall. För att främja extensiva produktionsmetoder blev extenstifieringsstödet nästan tredubblat och strängare kriterier infördes för att öka dess effektivitet.

Denna reform trädde inte i kraft förrän år 2000 och den tillämpliga pridnedsättningen är begränsad till 6,7%. Ytterligare två steg med en prisnedsättning på 6,7% planeras emellertid för 2001 och 2002, medan privat lagring och en intervention i form av säkerhetsnät planeras efter 2002. Alla dessa åtgärder ledde till att det i oberoende effektstudier av 2000-reformen förväntades ett positivt resultat på EU:s överskott som ett resultat av lägre produktion och högre konsumtion. Tyvärr kom reformens övergripande mål, att åter öka konsumtionen inom unionen och exportera utan ersättning, att störas av den senaste tidens händelser på nötköttsmarknaden.

Marknaden för nötkött har drabbats av allvarliga störningar sedan konsumenterna, till följd av nya fall av bovin spongiform encefalopati (BSE), förlorat förtroendet för sektorns produkter och övergivit dessa. Läget kännetecknas av en kraftigt minskad efterfrågan på grund av en starkt minskad konsumtion och export samt av ett allt större antal djur som hålls kvar på jordbruksföretagen.

Det fortsatta prisraset på nötköttsprodukter kräver åtgärder som bidrar till att bevara marknadspriset på en godtagbar nivå och att återvinna balansen på marknaden i ett medellångt perspektiv. De föreslagna åtgärderna koncentreras särskilt på att begränsa möjligheterna att öka produktionen i framtiden. Detta har avgörande betydelse för att producenternas inkomster åter skall kunna nå upp till nivåer som bidrar till att de får en hållbar ekonomi. Dessutom är dessa åtgärder ett svar på de växande kraven på produktionsåtgärder som också är miljömässigt och socialt hållbara.

1. Det särskilda bidraget för nötkreatur av hankön är ett av de viktigare stöden till nötköttsproduktionen. Det begränsas för närvarande av ett regionalt tak som i realiteten motsvarar de olika medlemsstaterna. Om det antal djur som berättigar till det särskilda bidraget minskas, minskas likaså produktionsbenägenheten. Införandet av ett system med individuella bidragsrättigheter grundade på utbetalningar som gjorts för 1997, 1998, 1999 eller 2000 ökade med en viss procentsats i syfte att upprätta en reserv, bör innebära att förvaltningen blir mer noggrann än med ett regionalt tak.

2. Eftersom nötköttsproduktionen i huvudsak styrs av antalet kor kan den framtida köttproduktionen minskas genom att antalet am- och dikor minskas. För att uppnå detta bör en minimigräns för kvigor införas som ytterligare förstärker den produktionsminskning som uppnås genom att kvigor tas med i beräkningen av stödberättigande djur. Möjligheten att omfördela de bidragsrättigheter som återförts till den nationella reserven bör avskaffas under tre år.

3. Det antal djur som berättigar till det särskilda bidraget och am- och dikobidraget begränsas för närvarande genom att man tillämpar en djurtäthetsfaktor inom företaget på 2 djurenheter per hektar. För att minska det antal djur på intensiva jordbruk för vilka bidragen kan betalas ut, och därigenom främja en extensiv produktion, bör djurtäthetsfaktorn minskas till 1,8 djurenheter.

4. De kvantiteter som måste köpas upp för att man skall bli av med den aktuella produktion som följer av den minskade konsumtionen kan leda till att det årliga tak på 350 000 ton som fastställs i rådets förordning (EG) nr 1254/1999 överskrids. För att undvika att tillämpningen av detta tak leder till att det "skyddsnät" som föreskrivs i artikel 47.5 i samma förordning (som träder i kraft om marknadspriserna under två på varandra följande veckor underskrider 78% på EU-nivå och 60% på medlemsstatsnivå) måste utnyttjas, bör det inte tillämpas för åren 2001 och 2002.

5. BSE-krisen visar att det är nödvändigt att återgå till jordbruksmetoder som tar hänsyn till miljön och konsumenternas intressen. I detta sammanhang kan det vara lämpligt att stimulera ekologiska produktionsmetoder genom system med uttag av mark för ekologisk produktion av foderbaljväxter som klöver. Följaktligen bör möjligheterna ökas att använda mark som lagts i träda enligt det system med stöd till producenter av vissa jordbruksgrödor som införts genom förordning (EG) nr 1251/1999.

Bestämmelserna i denna förordning syftar till att åtgärda den aktuella situationen på marknaden. Ytterligare bestämmelser kan komma att behöva införas beroende på hur situationen utvecklar sig.

När det blir obligatoriskt att testa alla djur som är äldre än 30 månader kommer den uppköpsordning för destruering som har varit i kraft sedan den 1 januari 2001 i enlighet med förordning (EG) nr 2777/2000 att upphöra att gälla och ersättas med en särskild uppköpsordning på grundval av artikel 38 i förordning (EG) nr 1254/1999 och med samma finansiella bestämmelser. Den särskilda uppköpsordningen är avsedd att säkerställa att det inte förekommer något kött på marknaden från djur som är mer än 30 månader gamla som för närvarande inte berättigar till någon intervention. Produkter enligt denna nya ordning kan sedan, beroende på vad medlemsstaten beslutar, antingen destrueras eller lagras (på medlemsstatens beskostnad) till dess att de kan saluföras på marknaden under ordnade former (efter kommissionens godkännande).

Beroende på marknadsutvecklingen förbehåller sig kommissionen rätten att se över situationen i samband med det preliminära budgetförslaget för 2002 och eventuellt ta initiativ till ny lagstiftning som kan täcka eventuella budgetrisker som kan komma att uppstå från och med budgetåret 2002.

2001/0043 (CNS)

Förslag

RÅDETS FÖRORDNING

om ändring av förordning (EG) nr 1251/1999 om upprättande av ett stödsystem till producenter av vissa jordbruksgrödor

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artiklarna 36 och 37 i detta,

med beaktande av kommissionens förslag [1],

[1] EGT C, , s. .

med beaktande av Europaparlamentets yttrande [2],

[2] EGT C, , s. .

med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande [3],

[3] EGT C, , s. .

av följande skäl:

(1) I rådets förordning (EG) nr 1251/1999 [4] föreskrivs att producenterna för att få arealersättning skall ta ut en på förhand fastställd andel av sin mark ur produktion, men de uttagna arealerna får också användas för odling av vissa grödor som inte skall användas som livsmedel.

[4] EGT L 160, 26.6.1999, s. 1. Senast ändrad genom förordning (EG) nr 1672/2000 (EGT L 193, 29.7.2000, s. 13).

(2) I rådets förordning (EEG) nr 2092/91 av den 24 juni 1991 om ekologisk produktion av jordbruksprodukter och uppgifter därom på jordbruksprodukter och livsmedel [5] införs en särskild ram för utveckling av ett ekologiskt jordbruk, främst avseende begränsad gödsling.

[5] EGT L 198, 22.7.1991, s. 1. Senast ändrad genom kommissionens förordning (EG) nr 2020/2000 (EGT L 241, 26.9.2000, s. 39).

(3) Odling av foderbaljväxter är en agronomisk metod som på ett naturligt sätt förbättrar jordmånen. Det är viktigt att denna metod används i stor omfattning för utveckling av ekologiska metoder för produktion av jordbruksprodukter.

(4) För att främja utvecklingen av ekologiska produktionsmetoder bör det bli tillåtet att använda mark som lagts i träda inom ramen för stödsystemet för jordbruksgrödor för att odla foderbaljväxter på de jordbruksföretag som för hela sin produktion deltar i det system som föreskrivs i förordning (EEG) nr 2092/91.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Förordning (EG) nr 1251/1999 ändras på följande sätt:

1) I artikel 6.3 skall första stycket ersättas med följande:

"3. Den uttagna arealen får användas

- för produktion av material för framställning inom gemenskapen av produkter som inte i första hand är avsedda som livsmedel eller foder, förutsatt att effektiva kontrollsystem används,

- för odling av foderbaljväxter på ett jordbruksföretag, för hela produktionen, enligt villkoren i förordning (EEG) nr 2092/91."

2) Artikel 9 första stycket nionde strecksatsen skall ersättas med följande:

" - sådana som avser arealuttag, särskilt de som hänför sig till artikel 6.3. Dessa villkor gäller foderbaljväxter som får odlas på uttagen mark och, när det gäller första strecksatsen i första stycket i den punkten, får avse odling av produkter utan ersättning."

Artikel 2

Denna förordning träder i kraft samma dag som den offentliggörs i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

Den skall tillämpas från och med regleringsåret 2001/02.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den

På rådets vägnar

Ordförande

>Plats för tabell>