B4-0768 och 0826/95

Resolution om Tibet

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

- med beaktande av sina resolutioner om Tibet av den 15 oktober 1987 ((EGT nr C 305, 16.11.1987, s. 114.)), 16 mars 1989 ((EGT nr C 96, 17.4.1989, s. 140.)), 15 mars 1990 ((EGT nr C 96, 17.4.1990, s. 256.)), 12 september 1991 ((EGT nr C 267, 14.10.1991, s. 135.)), 13 februari 1992 ((EGT nr C 67, 16.3.1992, s. 141.)), 15 december 1992 ((EGT nr C 21, 25.1.1993, s. 78.)), 25 juni 1993 ((EGT nr C 194, 19.7.1993, s. 210.)) och 17 september 1993 ((EGT nr C 268, 4.10.1993, s. 145.)),

- med beaktande av kommissionens meddelande ((EGT nr C 63, 5.3.1993, s. 2.)) om en öppen och strukturerad dialog mellan kommissionen och särskilda intressegrupper för att främja större öppenhet i kontakter med kommissionen, och

A. Ett förslag om stöd från Europeiska unionen till jordbruksutvecklingsprojektet i Panamregionen i Tibet har framlagts.

B. Vid kommissionens möte med Dalai Lama i juni 1994 framförde kommissionen åsikten att den bästa lösningen på situationen i Tibet är en konstruktiv dialog mellan den tibetanska exilregeringen och Folkrepubliken Kinas regering.

C. Parlamentet uppmärksammar och stödjer sina tidigare resolutioner, vilka manar till ekonomiskt stöd som verkligen kan hjälpa det tibetanska folket.

D. Målet med jordbruksutvecklingsprojektet i Panam är att öka det livsmedelsöverskott som produceras i regionen så att det kan distribueras till andra delar av Tibet, särskilt de med ej tibetansk befolkning.

E. Parlamentet är särskilt bekymrat över att kineser uppmuntrats att bosätta sig i Tibet, då detta tränger undan den tibetanska kulturen samt hotar det tibetanska folkets identitet och deras förmåga att effektivt delta i politiska processer.

F. Under kommissionens utvärdering av Panamprojektet rådfrågade den inte i tillräcklig omfattning vare sig lokalbefolkningen eller särskilda intressegrupper med omfattande kunskap om utvecklingsarbete i Tibet, så som krävs enligt kommissionens egna politik om en öppen och strukturerad dialog med sådana intressegrupper.

G. Tibetanerna är ett folk som omfattas av internationell lag, och i enlighet med FN-stadgan och FN-konventionerna om medborgerliga och politiska rättigheter respektive om ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter har de rätt till självbestämmande.

H. Det är med ökad oro som parlamentet konstaterar de ökande kränkningarna av det tibetanska folkets mänskliga fri- och rättigheter samt Kinas omfattande nedslag på religiösa yttringar och på anhängare av självständighet för Tibet.

I. Parlamentet är chockat över nyheten om att Gyaltsen Kelsang, en buddistisk nunna som nyligen släppts efter ett och ett halvt års internering, dött som en följd av dålig behandling under fängelsevistelsen, och är bekymrat över hälsan hos andra som drabbats av skador eller sjukdom som en följd av dålig behandling i fängelse.

J. Det är skrämmande att hon är den tionde politiska fången sedan 1987 som dött kort efter att ha lämnat fängelset och den fjärde kvinnan som dött på fyra år.

K. Kina skall vara värd för FN:s fjärde kvinnokonferens som snart skall hållas, och parlamentet uppmärksammar rapporterna om de hinder Kina lagt i vägen för icke-statliga organisationer att utföra helt legitima aktiviteter vid konferensen, särskilt att hindra tibetanska och taiwanesiska kvinnor från att delta i konferensen och i forumet för icke-statliga organisationer.

L. Det har förekommit rapporter om att kinesiska och tibetanska kvinnor har påtvingats preventivmedelsmetoder i syfte att genomföra regeringens politik att begränsa antalet barn per familj.

Parlamentet

1. uppmanar kommissionen att erkänna att Panam-projektet föreslogs av Kina som ett led i folkrepublikens planer på att föda de kinesiska nybyggarna i Tibet med lokala medel och att det därför står i motsättning till det tibetanska folkets intressen eftersom det uppmuntrar kinesiska invånare att slå sig ner i Tibet och påtvingar Tibet en ekonomisk integration med Kina,

2. uppmanar kommissionen att omplacera medlen från Panam-projektet i bistånd som på ett bättre sätt gagnar det tibetanska folket,

3. uppmanar kommissionen att se de svårigheter den mött i sina försök att höra befolkningen i Panam som ytterligare ett bevis på problem i anslutning till projekt i Tibet och att godta slutsatsen att utvecklingsbistånd bör kanaliseras via små lokala projekt,

4. uppmanar kommissionen att understöda icke-statliga organisationer som verkar inom sådana här lokala projekt,

5. uppmanar kommissionen att i framtiden försäkra sig om att alla förslag i anslutning till Tibet underställs ett fullständigt och öppet rådfrågningsförfarande i strävan mot den öppenhet som är nödvändig för att särskilda intressegrupper skall kunna delta i detta förfarande,

6. uppmanar kommissionen att som villkor för hjälpen till Kina kräva respekt för de grundläggande mänskliga fri-och rättigheterna, särskilt i Tibet.

7. uppmanar folkrepubliken Kina att ansluta sig till de avbrutna förhandlingarna med Dalai Lama och den tibetanska exilregeringen om Tibets framtid,

8. riktar en kraftfull uppmaning till medlemsstaternas utrikesministrar och kommissionen om att de skall kräva att en faktisk dialog, utan förhandsvillkor, äger rum mellan den tibetanska exilregeringen och den kinesiska regeringen i syfte att finna en konstruktiv lösning på situationen i Tibet,

9. kräver att myndigheterna i folkrepubliken Kina omedelbart friger alla personer i Kina och Tibet som fängslats för att de utövat sin rätt till yttrandefrihet och att garantera att alla de som fängslats skyddas från tortyr och misshandel, att de får upprätthålla kontakt med släktingar och har tillgång till en advokat som de själva valt, och att de erbjuds fullständig hälsovård för skada eller sjukdom som de ådragit sig i fångenskap,

10. vädjar till den kinesiska regeringen att den skall inse sitt ansvar när det gäller att garantera att forumet för icke-statliga organisationer under fjärde internationella kvinnokonferensen också förses med nödvändiga resurser; kvinnorna från Tibet, Taiwan, Västsahara och från andra platser bör ha fullt tillträde till konferensen,

11. uppmanar Kina att överge den politik och häva den lagstiftning som uppmuntrar myndigheter att tvinga kvinnor att använda sig av metoder för födelsekontroll, däribland abort och sterilisering, med ekonomiska och andra metoder,

12. uppdrar åt sin ordförande att vidarebefordra denna resolution till kommissionen, rådet, medlemsstaternas regeringar och parlament, den kinesiska regeringen, FN:s generalsekreterare samt Dalai Lama.