(4)Den 29 mars 2017 underrättade Förenade kungariket Europeiska rådet om sin avsikt att utträda ur Europeiska unionen. När Förenade kungariket lämnar Europeiska unionen blir det ett tredjeland. Eftersom det råder osäkerhet om dagen och villkoren för Förenade kungarikets utträde och om Förenade kungarikets framtida förbindelser med unionen, spekuleras i detta dokument inte om de eventuella ekonomiska konsekvenserna av olika scenarier. Om Förenade kungariket lämnar Europeiska unionen i enlighet med utträdesavtalet, som godkänts av den brittiska regeringen och som Europeiska rådet (artikel 50) godkände den 25 november 2018, kommer unionsrätten, inbegripet den europeiska planeringsterminen, att fortsätta att vara tillämplig på och i Förenade kungariket under den övergångsperiod som fastställs i utträdesavtalet.

(5)Vid programplaneringen för de europeiska struktur- och investeringsfonderna för 2014–2020 har relevanta landsspecifika rekommendationer beaktats. Enligt artikel 23 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1303/2013 får kommissionen begära att en medlemsstat ska se över och föreslå ändringar av sin partnerskapsöverenskommelse och av relevanta program när så krävs för att stödja genomförandet av relevanta rekommendationer från rådet. Kommissionen har i riktlinjerna för tillämpning av åtgärder som sammanlänkar effektiva europeiska struktur- och investeringsfonder med sund ekonomisk styrning beskrivit närmare hur den kommer att tillämpa denna bestämmelse.

(6)Förenade kungariket omfattas för närvarande av stabilitets- och tillväxtpaktens förebyggande del och av övergångsregeln för skuldkriteriet till 2019–2020. I sitt konvergensprogram för 2018–2019 räknar regeringen med att det samlade underskottet kommer att öka från 1,2 % av BNP 2018–2019 till 1,4 % av BNP 2019–2020 för att sedan minska till 1,1 % av BNP 2020–2021. I konvergensprogrammet anges inte något medelfristigt budgetmål. Enligt konvergensprogrammet förväntas den offentliga skuldkvoten minska från 85,5 % 2018–2019 till 83,3 % 2019–2020 och till 82,9 % av BNP 2020–2021. Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för dessa budgetprognoser är realistiskt. De åtgärder som behöver vidtas för att stödja de planerade underskottsmålen är generellt sett väl definierade, men ökande krav på offentliga utgifter på flera områden innebär en risk för att underskottet inte kommer att minska som planerat.

(7)Den 13 juli 2018 rekommenderade rådet Förenade kungariket att säkerställa att den nominella ökningen av de primära offentliga nettoutgifterna inte överstiger 1,6 % 2019–2020, vilket motsvarar en årlig strukturell anpassning på 0,6 % av BNP. Enligt kommissionens vårprognos 2019 finns det risk för en betydande avvikelse från kraven i den förebyggande delen 2019–2020.

(8)Mot bakgrund av Förenade kungarikets offentliga skuldkvot på över 60 % av BNP och förväntade produktionsgap på 0,3 % bör de primära offentliga nettoutgifterna inte öka nominellt mer än 1,9 % av BNP under 2020-2021, vilket är i linje med den strukturella anpassning på 0,6 % som svarar mot stabilitets- och tillväxtpaktens matris över anpassningskrav. Vid oförändrad politik finns det en risk för en betydande avvikelse från kravet 2020–2021. Förenade kungariket förväntas uppfylla övergångsreglerna för skuldkriteriet 2019–2020, tack vare den tillåtna årliga avvikelsen på 0,25 %, och skuldkriteriet 2020–2021. Sammantaget anser rådet att Förenade kungariket måste vara redo att vidta ytterligare åtgärder från och med 2019–2020 om stabilitets- och tillväxtpaktens regler ska följas.

(9)Förenade kungariket har länge varit den G7-ekonomi som haft de lägsta kapitalinvesteringarna räknat som andel av BNP. Investeringarna minskade också särskilt kraftigt under finanskrisen, och återhämtningen av de privata investeringarna efter krisen har gått i stå. Förenade kungarikets investeringsintensitet inom forskning och utveckling har legat kring 1,7 % av BNP under det senaste årtiondet, vilket är under genomsnittet i unionen. Investeringarna i forskning och utveckling är koncentrerade till ett begränsat antal företag och regioner. Dessa omfattande brister i både det fysiska kapitalet och humankapitalet är en grundläggande orsak till Förenade kungarikets relativt låga och stagnerande arbetsproduktivitet.

(10)Förenade kungariket lider av ihållande bostadsbrist. Återhämtningen av bostadsbyggandet efter krisen har tappat fart. Kapacitetsbegränsningar håller på att bli märkbara, medan bostadsbyggandet fortfarande ligger under vad som krävs för att möta den beräknade efterfrågan. Bostadspriserna och hyrorna är fortfarande höga, särskilt i områden med stor efterfrågan på bostäder, och det finns tecken på övervärdering. Betydligt färre unga vuxna äger nu sina egna hem. Regeringen håller på att genomföra en rad åtgärder för att öka utbudet av bostäder. Samtidigt begränsas mängden av och läget för den mark som finns tillgänglig för nya bostäder av en sträng reglering av marknaden för mark, särskilt kring storstäderna.

(11)Det behövs stora investeringar för att modernisera och bygga ut infrastrukturnäten och samtidigt minska projektkostnaderna och utsläppen av växthusgaser. Det finns ett allt större kapacitetstryck på väg-, järnvägs- och luftfartsnäten. Förenade kungariket måste tillhandahålla betydande ny och grönare energiproduktions- och distributionskapacitet. Infrastrukturutvecklingen i Förenade kungariket har tenderat att vara dyr och långsam. Efter årtionden av offentliga underinvesteringar har regeringen börjat ta itu med infrastrukturunderskottet, men det är en utmaning att på ett kostnadseffektivt sätt få fram den externa finansiering som krävs enligt regeringens prognoser.

(12)Även om arbetslösheten är låg, ligger reallönerna under toppnivån före krisen. Den höga andelen lågutbildade arbetstagare har begränsade möjligheter till karriärutveckling, vilket hämmar produktiviteten och bidrar till en hög fattigdom bland förvärvsarbetande. Det finns utrymme att förbättra utbildningssystemens ändamålsenlighet när det gäller grundläggande och teknisk kompetens. Regeringen håller på att reformera både klassrumsundervisning och arbetsplatsförlagd utbildning, men det totala antalet registreringar i det nya dubbla systemet är betydligt lägre än väntat.

(13)Kommissionen har inom ramen för 2019 års europeiska planeringstermin gjort en omfattande analys av Förenade kungarikets ekonomiska politik och redogjort för den i 2019 års landsrapport. Kommissionen har även bedömt konvergensprogrammet för 2018–2019 och det nationella reformprogrammet för 2019 samt uppföljningen av de rekommendationer Förenade kungariket har fått tidigare år. Kommissionen har beaktat inte bara programmens relevans för hållbarheten i finanspolitiken och den socioekonomiska politiken i Förenade kungariket, utan också att unionens regler och riktlinjer har iakttagits. Detta har sin grund i behovet av att stärka den övergripande ekonomiska styrningen i unionen genom att framtida nationella beslut fattas med beaktande av synpunkter på unionsnivå.

(14)Mot bakgrund av denna bedömning har rådet granskat konvergensprogrammet för 2018–2019, och dess yttrande återspeglas särskilt i rekommendation 1.

HÄRIGENOM REKOMMENDERAS Förenade kungariket att 2019 och 2020 vidta följande åtgärder:

1.Säkerställa att de primära offentliga nettoutgifternas nominella ökning inte överstiger 1,9 % under 2020–2021, vilket motsvarar en årlig strukturell anpassning på 0,6 % av BNP.

2.Inrikta den investeringsrelaterade ekonomiska politiken på forskning och innovation, bostäder, utbildning och kompetensutveckling, hållbara transporter samt övergången till en koldioxidsnål och energisnål ekonomi, med beaktande av den regionala mångfalden.

Utfärdad i Bryssel den