ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
1.

I syfte att övervaka annan relevant information per resa (artikel 9.1) ska företagen följa följande regler: a) Datum och klockslag för avgång och ankomst ska anges med användning av Greenwichtid (GMT). Tidsåtgången till sjöss ska beräknas baserad på avgångs- och ankomstinformation och ska inte omfatta ankring. b) Tillryggalagd sträcka kan vara antingen avståndet vid den mest direkta rutten mellan avgångshamnen och ankomsthamnen eller den faktiska tillryggalagda sträckan. Om avståndet vid den mest direkta rutten mellan avgångshamnen och ankomsthamnen tillämpas, bör en konservativ korrigeringsfaktor beaktas för att säkerställa att tillryggalagd sträcka inte underskattas påtagligt. I övervakningsplanen ska den beräkning av sträcka och vid behov den korrigeringsfaktor som används anges. Tillryggalagd sträcka ska uttryckas i sjömil. c) Transportarbete ska fastställas genom att multiplicera tillryggalagd sträcka med mängden last ombord. d) För passagerarfartyg ska antalet passagerare användas för att uttrycka last ombord. För alla andra kategorier av fartyg ska mängden last ombord uttryckas antingen som ton eller som standardkubikmeter last, beroende på vilket som är lämpligt. e) För ro-ro-fartyg ska lasten ombord definieras som antalet lastenheter (lastbilar, personbilar osv.) eller filmeter multiplicerat med standardvärden för deras vikt. Om last ombord på ro-ro-fartyg definieras på grundval av bilaga B till CEN-standarden EN 16258 (2012), Methodology for calculation and declaration of energy consumption and GHG emissions of transport services (freight and passengers), ska den definitionen bedömas överensstämma med denna förordning. I denna förordning avses med ro-ro-fartyg ett fartyg som är konstruerat för befordran av transportenheter för ro-ro-last eller som har ro-ro-lastutrymmen. f) För containerfartyg ska last ombord definieras som den totala lastvikten i ton eller, om detta inte är möjligt, antalet tjugofotsenheter (TEU) multiplicerat med standardvärden för deras vikt. Om last ombord på ett fartyg definieras i enlighet med tillämpliga IMO-riktlinjer eller instrument enligt den internationella konventionen om säkerheten för människoliv till sjöss (Solas-konventionen), ska den definitionen bedömas överensstämma med denna förordning. I denna förordning avses med containerfartyg ett fartyg som är konstruerat enbart för befordran av containrar i lastutrymmen och på däck. g) Vid fastställande av last ombord för andra fartygskategorier än passagerarfartyg, ro-ro-fartyg och containerfartyg ska det i tillämpliga fall vara möjligt att beakta lastens vikt och volym och passagerarnas antal. Dessa kategorier ska bland annat omfatta tankfartyg, bulkfartyg, fartyg för styckegods, kyllastfartyg, biltransportfartyg och kombinationsfartyg.
2.

I artikel 4 ska följande punkter läggas till: ”1a. Medlemsstaterna ska vidta åtgärder för att inom sitt territorium uppnå en varaktig minskning av förbrukningen av tunna plastbärkassar. Dessa åtgärder får bestå av nationella minskningsmål, bibehållande eller införande av ekonomiska instrument och begränsningar i fråga om utsläppande på marknaden genom undantag från artikel 18 i detta direktiv, under förutsättning att begränsningarna är proportionella och icke-diskriminerande. Sådana åtgärder får variera på grundval av de tunna plastbärkassarnas miljöpåverkan när de återvinns eller bortskaffas, deras komposteringsegenskaper, livslängd eller specifika avsedda användningsområde. De åtgärder som medlemsstaterna vidtar ska omfatta antingen det ena av, eller båda, följande alternativ: a) Ett antagande av åtgärder för att säkerställa att den årliga förbrukningsnivån inte överskrider 90 tunna plastbärkassar per person senast den 31 december 2019 respektive 40 tunna plastbärkassar per person senast den 31 december 2025, eller motsvarande mål fastställda enligt vikt. Mycket tunna plastbärkassar får undantas från de nationella förbrukningsmålen. b) Ett antagande av instrument för att säkerställa att tunna plastbärkassar senast den 31 december 2018 inte tillhandahålls kostnadsfritt på försäljningsställen för varor och produkter, såvida inte lika effektiva instrument införs. Mycket tunna plastbärkassar får undantas från dessa åtgärder. Från och med den … (8) ska medlemsstaterna rapportera om den årliga förbrukningen av tunna plastbärkassar när de tillhandahåller uppgifter om förpackning och förpackningsavfall till kommissionen i enlighet med artikel 12 i detta direktiv. Senast den … (9) ska kommissionen anta en genomförandeakt om fastställande av metoden för beräkningen av den årliga förbrukningen av tunna plastbärkassar per person och om anpassning av de rapporteringsformat som antagits enligt artikel 12.3. Den genomförandeakten ska antas i enlighet med det föreskrivande förfarande som avses i artikel 21.2. 1b. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 15 får medlemsstaterna vidta åtgärder, t.ex. införa ekonomiska instrument och nationella minskningsmål, när det gäller plastbärkassar, oavsett deras väggtjocklek. 1c. Kommissionen och medlemsstaterna ska, åtminstone under det första året efter den … (10), aktivt främja allmänna informations- och upplysningskampanjer om de negativa miljöeffekterna av överdriven förbrukning av tunna plastbärkassar.”
1.

Bilaga IV, del C, punkt 7 ska ersättas med följande: "7. De årliga utsläppen från kollagerförändringar till följd av ändrad markanvändning, el, beräknas genom att de totala utsläppen fördelas jämnt över 20 år. Följande formel ska användas: (1), där el = årligt växthusgasutsläpp från kollagerförändringar till följd av ändrad markanvändning (uttryckt som massan (gram) koldioxidekvivalenter per enhet biobränsleenergi (megajoule)). Åkermark (2) och jordbruksmark för fleråriga grödor (3) ska betraktas som en och samma markanvändning. CSR = kollager per ytenhet för referensmarkanvändningen (uttryckt som massan (ton) kol per ytenhet, inbegripet både mark och vegetation). Referensmarkanvändningen är den användning som marken hade antingen i januari 2008 eller 20 år innan råvaran erhölls, beroende på vilket som inträffar senare, CSA = kollager per ytenhet för den faktiska markanvändningen (uttryckt som massan (ton) kol per ytenhet, inbegripet både mark och vegetation); om kollagret ackumuleras under mer än ett år ska det värde som tilldelas CSA vara det beräknade lagret per ytenhet efter 20 år eller när grödan når mognad, beroende på vilket som inträffar först, P= grödans produktivitet (uttryckt som mängden energi från biodrivmedel per ytenhet per år). eB = bonus på 29 gCO2eq/MJ biodrivmedel, om biomassa erhålls från återställd skadad mark under de förutsättningar som anges i punkt 8.
Centrala rättigheter enligt direktiv (EU) 2015/… (1) — Resenärer kommer att få all väsentlig information om paketresan innan de ingår paketreseavtalet. — Det finns alltid minst en näringsidkare som har ansvar för att alla resetjänster som ingår i avtalet fullgörs korrekt. — Resenärerna får ett nödtelefonnummer eller uppgifter om en kontaktpunkt där de kan komma i kontakt med arrangören eller resebyrån. — Resenärer får överlåta paketresan till en annan person, med skäligt varsel och eventuellt mot en extra kostnad. — Paketresans pris får endast höjas om särskilda kostnader ökar (till exempel bränslepriser), och om detta uttryckligen anges i avtalet, samt i alla händelser senast 20 dagar före paketresans början. Om priset höjs med mer än 8 % av priset på paketresan får resenären säga upp avtalet. Om arrangören förbehåller sig rätten att höja priset har resenären rätt till en prissänkning om de relevanta kostnaderna sjunker. — Resenärer kan säga upp avtalet utan att betala en avbokningsavgift och få full återbetalning av alla betalningar om någon annan av paketresans väsentliga delar än priset ändrat avsevärt. Om den näringsidkare som ansvarar för paketresan ställer in paketresan före paketresans början har resenärerna rätt till återbetalning och ersättning, i förekommande fall. — Resenärer kan under exceptionella omständigheter säga upp avtalet före paketresans början utan att betala en avbokningsavgift, till exempel vid allvarliga säkerhetsproblem på resmålet som sannolikt skulle påverka paketresan. — Dessutom kan resenärer när som helst före paketresans början säga upp avtalet mot en skälig och motiverad avbokningsavgift. — Om betydande delar av paketresan inte kan tillhandahållas enligt avtalet efter paketresans början måste lämpliga alternativa arrangemang erbjudas utan extra kostnad. Resenärer får säga upp avtalet utan att betala en avbokningsavgift om tjänsterna inte fullgörs i enlighet med avtalet och detta väsentligen inverkar på paketresans fullgörande och arrangören inte avhjälper problemet. — Resenärer har också rätt till en prissänkning och/eller en ersättning för skada om resetjänsterna inte fullgörs eller fullgörs bristfälligt. — Arrangören måste tillhandahålla stöd om resenären befinner sig i svårigheter. — Om arrangören eller, i vissa medlemsstater, återförsäljaren hamnar på obestånd kommer betalningarna att återbetalas. Om arrangören eller, i tillämpliga fall, återförsäljaren hamnar på obestånd efter paketresans början och om transport ingår i paketresan, säkras resenärernas hemtransport. XY har tecknat skydd vid obestånd hos YZ [den enhet som ansvarar för skyddet vid obestånd, t.ex. en garantifond eller ett försäkringsbolag]. Resenärer får kontakta denna enhet eller, i tillämpliga fall, den behöriga myndigheten (kontaktuppgifter – inklusive namn, besöksadress, e-postadress och telefonnummer) om tjänster inte tillhandahålls till följd av XY:s obestånd.
12.

Rådet anser att denna reform av tribunalen är nödvändig, eftersom eftersläpningen av pågående mål och de alltför långa handläggningstiderna under 2015 är mycket mer omfattande än 2011 när rådet lade fram sitt ursprungliga lagstiftningsinitiativ om 12 ytterligare domare. 2010 var antalet nya mål 636. År 2014 fanns det 912 nya mål, vilket innebär en ökning med ungefär 43 % på fyra år. Detta har lett till en situation där parterna ibland väntar längre än fyra år innan de får ett rättsligt avgörande, särskilt ekonomiska aktörer i ärenden på områdena konkurrens och statligt stöd, under vilka betydande belopp är blockerade och därför inte kan pumpas in i den europeiska ekonomin. Vidare har de sena rättsliga avgörandena gett upphov till skadeståndskrav mot unionen. Vid sidan av den renomméskada som Europeiska unionen lider till följd av att den inte respekterar sin egen stadga om de grundläggande rättigheterna förorsakar alltså avsaknaden av en reform av tribunalen betydande kostnader för den europeiska ekonomin och skattebetalarna.
6.

verklig huvudman: fysiska personer som ytterst äger eller kontrollerar kunden och/eller den eller de fysiska personer för vars räkning en transaktion eller en verksamhet utförs och som innefattar åtminstone följande: a) När det gäller företagsenheter: i) Fysiska personer som ytterst äger eller kontrollerar en juridisk enhet genom direkt eller indirekt ägande av en tillräcklig andel av aktierna eller rösträtterna eller ägandeandelarna i den enheten, t.ex. genom innehav av innehavaraktier, eller genom kontroll genom andra medel, dock ej bolag noterade på en reglerad marknad som omfattas av informationsskyldighet enligt unionsrätten eller omfattas av motsvarande internationella normer som säkerställer tillräcklig öppenhet beträffande information om ägande. Ett aktieinnehav på 25 % + 1 aktie eller en ägandeandel på mer än 25 % i kunden som innehas av en fysisk person ska vara en indikation på direkt ägande. Ett aktieinnehav på 25 % + 1 aktie eller en ägandeandel på mer än 25 % i kunden som innehas av en företagsenhet, som står under en eller flera fysiska personers kontroll, eller av flera företagsenheter, som står under samma fysiska persons eller personers kontroll, ska vara en indikation på indirekt ägande. Detta ska inte påverka medlemsstaternas rätt att besluta att en lägre andel kan utgöra en indikation på ägande eller kontroll. Kontroll genom andra medel får fastställas bland annat i enlighet med kriterierna i artikel 22.1–22.5 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2013/34/EU (29). ii) Om, när alla tänkbara medel har utnyttjats och under förutsättning att det inte föreligger grund för misstankar, ingen person enligt led i har identifierats eller om det finns tvivel på att den eller de personer som har identifierats är verkliga huvudmän, den eller de fysiska personer som innehar ledande befattningar, ska de ansvariga enheterna dokumentera de åtgärder som vidtas för att identifiera det verkliga huvudmannaskapet enligt led i och detta led. b) När det gäller truster: i) Instiftaren. ii) Förvaltaren eller förvaltarna. iii) Beskyddaren, om sådan finns. iv) Förmånstagarna eller, om det ännu inte har fastställts vilka enskilda personer som är förmånstagare med avseende på den juridiska konstruktionen eller enheten, de personer för vilka den juridiska konstruktionen eller enheten främst har inrättats eller verkar. v) Eventuella andra fysiska personer som ytterst utövar kontroll över trusten genom direkt eller indirekt ägande eller genom andra medel. c) När det gäller juridiska enheter såsom stiftelser och juridiska konstruktioner av samma typ som truster, den eller de fysiska personer som innehar ställningar som är likvärda med eller liknar dem i led b.
(30)

För att förbättra efterlevnaden av denna förordning, och i enlighet med kommissionens meddelande av den 9 december 2010 med titeln Reinforcing sanctioning regimes in the financial services sector, bör de behöriga myndigheternas befogenheter att vidta tillsynsåtgärder och deras sanktionsbefogenheter stärkas. Administrativa sanktioner och åtgärder bör föreskrivas och mot bakgrund av hur viktig bekämpningen av penningtvätt och finansiering av terrorism är bör medlemsstaterna fastställa sanktioner och åtgärder som är effektiva, proportionella och avskräckande. Medlemsstaterna bör underrätta kommissionen, EBA, Eiopa, och Esma (nedan kallade de europeiska tillsynsmyndigheterna) gemensamma kommitté om sanktionerna och åtgärderna.
(28)

Utöver de sektorsöverskridande faktorerna bör också sektorsspecifika faktorer beaktas vid fastställelsen av huruvida en incident skulle medföra en betydande störning vid tillhandahållandet av en samhällsviktig tjänst. När det gäller energileverantörer kan sådana faktorer omfatta mängden eller andelen producerad nationell el, för oljeleverantörer mängden olja per dag, för lufttransport, inbegripet flygplatser och lufttrafikföretag, järnvägstransport och kusthamnar andelen nationell trafikmängd och antalet passagerare eller lastningar per år, för bankverksamhet eller finansmarknadsinfrastrukturer deras betydelse för systemet på grundval av samlade tillgångar eller förhållandet mellan dessa tillgångar och BNP, för hälso- och sjukvårdssektorn antalet patienter som leverantören vårdar per år, för produktion, bearbetning och leverans av vatten volymen och mängden och typerna av användare, inbegripet t.ex. sjukhus, offentliga sektorn, organisationer och personer) och förekomsten av alternativa vattenkällor för samma geografiska område.
5.3.3

kostnad för förseningar till följd av olyckor: det monetära värdet av förseningar för användarna av järnvägstransporter (passagerare och fraktföretag) till följd av olyckor, uträknad enligt följande modell: VT = det monetära värdet av kortare restid Tidens värde för en tågpassagerare (per timme) VTP = [VT för passagerare som reser i arbetet] * [genomsnittlig procentandel passagerare som reser i arbetet per år] + [VT för passagerare som inte reser till eller från arbetet] * [genomsnittlig procentandel passagerare som inte reser till och från arbetet per år] VTP mäts i euro per passagerare och timme. Med passagerare som reser till och från arbetet avses en passagerare som reser i samband med sin yrkesverksamhet med undantag av pendling. Tidens värde för ett godståg (per timme) VTF = [VT för godståg] * [(ton-km)/(tåg-km)] VTF mäts i euro per godston och timme. Genomsnittligt ton gods som transporteras per tåg på ett år = (ton-km)/(tåg-km) CM = Kostnaden för en tågförsening på en minut Persontåg CMP = K1 * (VTP/60) * [(passagerar-km)/(tåg-km)] Genomsnittligt antal passagerare per tåg på ett år = (passagerar-km)/(tåg-km) Godståg CMF = K2 * (VTF/60) Faktorerna K1 och K2 ligger mellan värdet av tiden och värdet av förseningen, uppskattade vid undersökningar av uttalad preferens, för att ta hänsyn till att tidsförlusten till följd av förseningar betraktas som betydligt mer negativ än normal restid. Kostnad för förseningar till följd av en olycka = CMP * (ett persontågs försening i minuter) + CMF * (ett godstågs försening i minuter) Modellens tillämpningsområde Kostnaden för förseningar ska beräknas för allvarliga olyckor enligt följande: — Faktiska förseningar på de järnvägslinjer där olyckor inträffade, uppmätta vid ändstationen. — Faktiska förseningar eller, om detta inte är möjligt, uppskattade förseningar på de andra påverkade linjerna.
8.

Artikel 10 ska ersättas med följande: ”Artikel 10 Fisketillstånd och kapacitetstak 1. För vart och ett av de geografiska områden som avses i artikel 1 i denna förordning ska varje medlemsstat utfärda fisketillstånd i enlighet med artikel 7 i rådets förordning (EG) nr 1224/2009 (**) för fartyg som för dess flagg och som bedriver fiskeverksamhet i området med användning av ett av följande redskap: a) Bottentrålar och not (OTB, OTT, PTB, SDN, SSC, SPR) med maskor i) TR1 som är 100 mm eller större. ii) TR2 som är 70 mm eller större men mindre än 100 mm. iii) TR3 som är 16 mm eller större men mindre än 32 mm. b) Bomtrålar (TBB) med maskor i) BT1 som är 120 mm eller större. ii) BT2 som är 80 mm eller större men mindre än 120 mm. c) Nät och insnärjningsnät (GN). d) Grimgarn (GT). e) Långrevar (LL). 2. Utan att det påverkar de kapacitetstak som fastställs i bilaga II till förordning (EU) nr 1380/2013 för vart och ett av de geografiska områden som avses i artikel 1 i den här förordningen, får den totala kapaciteten uttryckt i kilowatt för fartyg som har fisketillstånd utfärdade i enlighet med punkt 1 i den här artikeln inte vara större än den maximala kapaciteten hos de fartyg som under 2006 eller 2007 har varit aktiva och använt ett av de redskap som avses i punkt 1 i det berörda geografiska området. 3. Varje medlemsstat ska upprätta och bibehålla en förteckning över de fartyg som har ett fisketillstånd enligt punkt 1 och göra den tillgänglig för kommissionen och övriga medlemsstater på sin officiella webbplats. (**) Rådets förordning (EG) nr 1224/2009 av den 20 november 2009 om införande av ett kontrollsystem i unionen för att säkerställa att bestämmelserna i den gemensamma fiskeripolitiken efterlevs, om ändring av förordningarna (EG) nr 847/96, (EG) nr 2371/2002, (EG) nr 811/2004, (EG) nr 768/2005, (EG) nr 2115/2005, (EG) nr 2166/2005, (EG) nr 388/2006, (EG) nr 509/2007, (EG) nr 676/2007, (EG) nr 1098/2007, (EG) nr 1300/2008, (EG) nr 1342/2008 och upphävande av förordningarna (EEG) nr 2847/93, (EG) nr 1627/94 och (EG) nr 1966/2006 (EUT L 343, 22.12.2009. s. 1).”"
(74)

För att säkerställa enhetliga villkor för genomförandet av denna förordning bör kommissionen tilldelas genomförandebefogenheter med avseende på upprättande av förteckningar över de växter, växtprodukter och andra föremål som inte får föras in till unionens territorium samt över de tredjeländer som berörs; upprättande av förteckningar över de växter, växtprodukter och andra föremål som omfattas av särskilda krav samt över de berörda särskilda krav som ska uppfyllas i samband med deras införsel till och förflyttning inom unionens territorium; upprättande av preliminära förteckningar över växter, växtprodukter och andra föremål med hög risk som inte får föras in till unionens territorium samt över de tredjeländer som berörs; förfarandet för riskvärdering i samband med detta upprättande av förteckningar; fastställande av krav för tredjeländer som är likvärdiga med kraven för förflyttning inom unionen av växter, växtprodukter eller andra föremål; fastställande av hur affischer och broschyrer som rör införsel av växter, växtprodukter och andra föremål till unionens territorium ska presenteras och användas; fastställande av särskilda villkor eller åtgärder som rör införsel av vissa växter, växtprodukter och andra föremål till medlemsstaternas gränszoner; antagande av tillfälliga åtgärder med avseende på växter, växtprodukter och andra föremål som sannolikt kan medföra nyligen identifierade skadegörarrisker eller andra misstänkta växtskyddsrisker; antagande av beslut om tillfälliga åtgärder som vidtas av medlemsstaterna vid omedelbar fara; upprättande av förteckningar över växter, växtprodukter och andra föremål som inte får föras in till vissa skyddade zoner; upprättande av förteckningar över växter, växtprodukter och andra föremål som omfattas av särskilda krav och de berörda särskilda krav som ska uppfyllas i samband med deras införsel till och förflyttning inom vissa skyddade zoner samt fastställande av kraven för karantänstationer och inneslutningsanläggningar och för frisläppande av växter, växtprodukter och andra föremål från dessa stationer och anläggningar.
12.

Efter den politiska överenskommelsen blev det uppenbart att särskilt övergångsbestämmelserna skulle ha kunnat leda till osäkerhet när det gäller tolkningen och således eventuellt till oförutsedda konsekvenser för industrin, patienterna och tillsynsmyndigheterna. På initiativ av flera medlemsstater och i linje med förslag från några ledamöter av Europaparlamentet beslutade man därför att klargöra avsikten med den politiska överenskommelsen i detta avseende. De tekniska förtydliganden av de båda kompromisstexterna som blev resultatet godkändes informellt av alla medlemsstater och Europaparlamentet och fördes in i texten under juristlingvisternas slutgranskning. De tekniska förtydligandena om utkastet till förordning om medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik återfinns i — andra och tredje meningarna i skäl 98, — skäl 99, — artikel 48 (14), — artikel 110.3, — artikel 112 första och andra styckena, — artikel 113.3 f sista stycket, och — artikel 113.3 h.