A4-0255/99

Resolution om förteckningen över lagstiftningsförslag som ej var färdigbehandlade i rådet den 1 maj 1999 med uppgift om ny rättslig grund och en eventuell ändring av lagstiftningsförfarandet till följd av Amsterdamfördragets ikraftträdande (C4-0134/99 - SEK(99)0581 - C4-0219/99)

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

- med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

- med beaktande av Fördraget om Europeiska unionen, som träder i kraft den 1 maj 1999,

- med beaktande av kommissionens dokument som innehåller förteckningen över ej färdigbehandlade lagstiftningsförslag i rådet per den 1 maj 1999 med uppgift om eventuell ny rättslig grund och eventuell ändring av lagstiftningsförfarandet till följd av Amsterdamfördragets ikraftträdande (C4-0134/99 - SEK(99)0581 - C4-0219/99),

- med beaktande av sin resolution av den 20 januari 1994 om tillämpningen av Fördraget om Europeiska unionen på förslag som inte var färdigbehandlade den 31 oktober 1993 och för vilka fördragets ikraftträdande innebär en ändring av den rättsliga grunden och/eller förfarandet ((EGT C 44, 14.2.1994, s. 175.)),

- med beaktande av skrivelserna den 13 och 26 april 1999 från parlamentets ordförande till rådets ordförande om genomförandet av Amsterdamfördraget,

- med beaktande av betänkandet från utskottet för rättsliga frågor och medborgarrätt och yttrandena från de berörda utskotten, det vill säga utskottet för sysselsättning och socialfrågor, budgetutskottet, utskottet för utveckling och samarbete, fiskeriutskottet, utskottet för transport och turism, utskottet för externa ekonomiska förbindelser, utskottet för medborgerliga fri- och rättigheter och inrikesfrågor, utskottet för forskning, teknologisk utveckling och energi och utskottet för miljö, folkhälsa och konsumentskydd (A4-0255/99), och av följande skäl:

A. Det nya fördraget innehåller inga övergångsbestämmelser som reglerar beslutsförfaranden som inte är färdigbehandlade. Institutionerna bör därför avhjälpa denna brist genom att tillgripa allmänna principer för gemenskapsrätten, och framför allt genom att

- ge de institutionella förändringarna full verkan genom att rätta sig efter bokstaven och andan i det nya fördraget i syfte att uppnå de nya politiska och fastställda målen, som berättigar ändringarna av rättslig grund och/eller förfarande,

- respektera den princip om förenkling av förfarandena som EG-domstolen har bekräftat, vilket även är en politisk skyldighet mot medborgarna.

B. Unionens nya mål påverkar räckvidden och innehållet i nuvarande rättsakter, i synnerhet

- det gradvisa upprättandet av ett område med frihet, säkerhet och rättvisa (ny avdelning IV i EG-fördraget), vilket kommer att innebära att förslagen på området fri rörlighet för personer, visering, invandring, asyl och civilrättsligt samarbete, vilka hittills har grundat sig på mellanstatligt samarbete, får en gemenskapsinriktning vad gäller metoder och perspektiv,

- positiva åtgärder för att bekämpa alla former av diskriminering (nya artiklarna 12 och 13 i EG-fördraget),

- skydd av de mänskliga rättigheterna och grundläggande friheterna (artikel 6 i EU-fördraget)

- insyn i den offentliga verksamheten (ny artikel 255 i EG-fördraget),

- skydd av privatlivet (ny artikel 286 i EG-fördraget),

- antagande av åtgärder mot rasism och främlingsfientlighet (artikel 29 i EU-fördraget),

- antagande av åtgärder mot terrorism, människohandel och brott mot barn, narkotikasmuggling, vapensmuggling, korruption och bedrägerier (artikel 29 i EU-fördraget),

- åtgärder på det civilrättsliga samarbetets område som får följdverkningar över nationsgränserna (artikel 65 i EG-fördraget),

- åtgärder mot bedrägerier som omfattar gemenskapens finansiella intressen (artikel 280 i EG-fördraget),

- åtgärder för att garantera hög kvalitets- och säkerhetsstandard för mänskliga organ och substanser samt blod (artikel 152.4 a i EG-fördraget),

- åtgärder på det veterinärmedicinska området och växtskyddsområdet (artikel 152.4b i EG-fördraget).

C. Parlamentet bör helt och hållet åta sig det nya institutionella ansvar som föreskrivs i fördraget, i synnerhet när

- medbeslutandeförfarandet är tillämpligt,

- när parlamentet för första gången görs delaktigt i rådets beslut genom samråd (till exempel artikel 65 i EG-fördraget).

D. Inom ramen för medbeslutandeförfarandet är parlamentet medlagstiftare och tillsammans med rådet (politiskt och juridiskt) ansvarigt för rättsakten i fråga. Deltagandet i utformningen och slutförandet av rättsakten i fråga är resultatet av en interinstitutionell balans som skiljer sig avsevärt från den som föreskrivs i fördragen för de övriga lagstiftningsförfarandena, under vilka endast rådet bär det slutliga ansvaret.

E. Amsterdamfördragets ikraftträdande innebär tre typer av ändringar som rör de lagstiftningsförslag som ännu inte är färdigbehandlade av rådet:

- en ändring av den rättsliga ramen till följd av fastställandet av unionens nya mål (t.ex. avdelning IV i EG-fördraget),

- ändring av den rättsliga grunden utan att det sker någon ändring av förfarandet (exempelvis bör ett förslag som grundar sig på artikel 100a grunda sig på artikel 152, eftersom det rör folkhälsa),

- ändring av lagstiftningsförfarandet (på transportområdet har exempelvis artikel 75 (samarbete) blivit artikel 71 (medbeslutande).

F. När en ändring av fördraget innebär att rättsaktens karaktär ändras och att parlamentet deltar i lagstiftningsförfarandet på ett avsevärt annorlunda sätt (exempelvis införande av nya gemenskapsbefogenheter eller införande av medbeslutandeförfarandet), bör detta förfarande i alla de ovannämnda tre fallen inledas i och med att fördraget träder i kraft.

G. Fördraget träder i kraft under exceptionella politiska omständigheter, vid ett tillfälle då kommissionen har avgått och Europaparlamentet har sin sista sammanträdesperiod före valet till Europaparlamentet den 13 juni 1999.

H. I ett antal fall för vilka medbeslutandeförfarandet är tillämpligt föreskriver fördraget obligatoriskt samråd med Ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén. Förutom de rättsliga konsekvenserna får detta samråd viktiga politiska konsekvenser, eftersom det bidrar till att de berörda parterna i större utsträckning deltar i utarbetandet av gemenskapsakter. I detta sammanhang har parlamentet i sin egenskap av medlagstiftare ansvar för att övervaka att detta förfarande följs helt och fullt.

I. I medborgarnas intresse bör institutionerna i enlighet med principen om uppriktigt och ärligt samarbete förutse ett snabbare förfarande för brådskande lagstiftningsärenden för vilka medbeslutandeförfarandet är tillämpligt till följd av fördragets ikraftträdande, förutsatt att dessa rättsakter är av större politiskt intresse och att Europaparlamentet företrädesrätt och principen om rättslig säkerhet respekteras.

J. Eftersom unionen endast har delegeringsbefogenheter, bör alla gemenskapsakter grunda sig på en bestämmelse i fördragen som ger unionen befogenheter att handla och anger vilket förfarande som skall tillämpas. Enligt domstolens rättspraxis skall valet av rättslig grund för en rättsakt grunda sig på objektiva element som kan underställas domstolskontroll.

K. Gemenskapsakter skall antas i enlighet med det förfarande som föreskrivs i den bestämmelse som utgör rättslig grund, i den form denna bestämmelse gäller vid den tidpunkt då rättsakten slutgiltigt antas.

1. Parlamentet uppmärksammar de lagstiftningsförslag som kommissionen har vidarebefordrat och betraktar allmänt alla lagstiftningsförslag som har anpassats efter medbeslutandeförfarandet såsom inledda per den 1 maj 1999,

2. anser att det under rådande politiska omständigheter i samband med avslutningen av den fjärde valperiodens arbete är lämpligare att låta det kommande parlamentet bekräfta största delen av de ståndpunkter som antas inom ramen för de lagstiftningsförfaranden som har anpassats efter medbeslutandeförfarandet,

3. anser emellertid att det framför allt för brådskande lagstiftningsärenden under medbeslutandeförfarandet skulle kunna införas ett snabbare förfarande för att slutföra dessa ärenden (som ännu inte är färdigbehandlade i maj 1999), förutsatt att följande villkor uppfylls:

- att kommissionen vidarebefordrar ett lagstiftningsförslag till parlamentet och rådet i enlighet med artikel 251 i EG-fördraget,

- att parlamentet bekräftar sitt yttrande vid första behandlingen, vilket har avgivits för fördragets ikraftträdande,

- att rådet bekräftar sin gemensamma ståndpunkt eller om så behövs godkänner rättsakten, om rådet kan godta parlamentets ändringar,

- att parlamentet eventuellt godkänner den gemensamma ståndpunkten (artikel 251.2a),

- att revisionsrätten, Ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén hörs genom ett exceptionellt förfarande om detta är nödvändigt,

4. uppskattar att kommissionen har åtagit sig att snarast möjligt vidarebefordra de ändrade förslagen för att ta hänsyn till de ståndpunkter parlamentet och rådet tidigare har givit uttryck för inom ramen för andra lagstiftningsförfaranden före fördragets ikraftträdande,

5. bekräftar att det vill samarbeta lojalt med de övriga institutionerna för att genomföra den första fasen i medbeslutandeförfarandet, såsom denna fas beskrivs i artikel 251.2 i fördraget,

6. erinrar om att medbeslutandeförfarandet, särskilt på områdena socialfrågor, energi, miljö och transport, innebär samråd med Regionkommittén och/eller Ekonomiska och sociala kommittén och begär att dessa kommittéer i en anda av ärligt och uppriktigt samarbete skall kunna uttrycka sina åsikter så snabbt som möjligt,

7. förbehåller sig rätten att inte yttra sig förrän senare, i synnerhet när det gäller ärenden i vilka kommissionen skall lägga fram ändrade förslag och framför allt när detta beror på att en ny rättslig grund föreskrivs (t. ex. artikel 152),

8. uppmuntrar kommissionen att, när det gäller förslag rörande området med frihet, säkerhet och rättvisa (avdelning IV i EG-fördraget), lägga fram lagstiftningsförslag och därvid ta vederbörliga hänsyn till att de berörda rättsakterna har ändrat karaktär,

9. uppmärksammar de riktlinjer för ändringarna av rättslig grund och/eller förfarande som ingår i kommissionens ovannämnda dokument, men förbehåller sig rätten att senare tillämpa bestämmelserna rörande behandling av rättslig grund i parlamentets arbetsordning på vissa förslag,

10. uppdrar åt sin ordförande att vidarebefordra denna resolution till kommissionen, rådet, revisionsrätten, Regionkommittén, Ekonomiska och sociala kommittén, regeringarna och parlamenten i medlemsstaterna.