Förslag till RÅDETS BESLUT om sjötullsystemet i de franska yttersta randområdena /* COM/2014/0666 final - 2014/0308 (CNS) */





MOTIVERING 1. BAKGRUND TILL FÖRSLAGET Bestämmelserna i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (nedan kallat EUF-fördraget) är tillämpliga på unionens yttersta randområden. De franska yttersta randområdena omfattas emellertid inte av det territoriella tillämpningsområdet för mervärdesskatte- och punkskattedirektiven. Bestämmelserna i EUF-fördraget, i synnerhet artikel 110, tillåter i princip inte att de franska yttersta randområdena gör någon skattemässig åtskillnad mellan lokala produkter och produkter som härrör från det franska fastlandet, från övriga medlemsstater eller från tredjeländer. Enligt artikel 349 i EUF-fördraget (tidigare artikel 299.2 i EG-fördraget) är det emellertid möjligt att införa specifika åtgärder till förmån för de yttersta randområdena på grund av de permanenta svårigheter som påverkar deras ekonomiska och sociala situation. Dessa åtgärder rör olika politikområden, bland annat skattepolitiken. Den s.k. sjötullen (octroi de mer) är en indirekt skatt som tas ut på leverans och import av varor i de franska yttersta randområdena. Den tillämpas i princip på samma sätt på lokalt framställda produkter som på andra produkter (produkter från den europeiska delen av Frankrike, andra medlemsstater eller tredjeländer). Enligt rådets beslut 2004/162/EG av den 10 februari 2004 (ändrat genom rådets beslut 2008/439/EG av den 9 juni 2008 och rådets beslut nr 448/2011/EU av den 19 juli 2011), som antogs på grundval av artikel 299.2 i EG-fördraget, har Frankrike dock tillåtelse att till och med den 1 juli 2014 medge befrielse från eller nedsättningar av sjötullen för vissa produkter som tillverkas i de franska yttersta randområdena (med undantag av Saint-Martin). Bilagan till beslutet innehåller en förteckning över de produkter för vilka befrielse eller nedsättning av skatten får tillämpas. Beroende på produkt får skillnaden i skattesats mellan lokalt tillverkade produkter och övriga produkter vara högst 10, 20 eller 30 procentenheter. Dessa skillnader i skattesats har till syfte att kompensera de svårigheter som de yttersta randområdena påverkas av och som leder till en ökad produktionskostnad och därmed till ett högre självkostnadspris för lokalt tillverkade produkter. Om inga specifika åtgärder vidtogs skulle de lokala produkterna vara mindre konkurrenskraftiga än de som kommer utifrån, till och med när transportkostnader tas med i beräkningen. Det skulle därmed bli svårare att upprätthålla den lokala produktionen som har högre produktionskostnader. Rådets beslut 2014/162/EU av den 11 mars 2014 utvidgade för övrigt tillämpningen av rådets beslut 2004/162/EG till Mayotte från och med den 1 januari 2014, då Mayotte blev ett av de yttersta randområdena, och fastställde vilka produkter som kan komma att omfattas av en differentierad skattesats inom ramen för sjötullen och inom vilka gränser. För att göra det möjligt för kommissionen att slutföra behandlingen av Frankrikes begäran förlängdes genom rådets beslut nr 378/2014/EU av den 12 juni 2014 tillämpningstiden för rådets beslut 2004/162/EG med sex månader till den 31 december 2014 i stället för den 1 juli 2014. Detta förslag syftar till att fastställa den rättsliga ram som ska gälla för sjötullen från och med den 1 januari 2015 till och med den 31 december 2020. Enligt förslaget förlängs åter beslut 2004/162/EG med sex månader för att ge Frankrike tid att införliva bestämmelserna i rådets nya beslut med sin lagstiftning. I förslaget fastställs den nya rättsliga ram som ska gälla mellan den 1 juli 2015 och den 31 december 2020. 2. RESULTAT AV SAMRÅD MED BERÖRDA PARTER OCH KONSEKVENSBEDÖMNINGAR Enligt rådets beslut 2004/162/EG av den 10 februari 2004 (ändrat genom rådets beslut 2008/439/EG av den 9 juni 2008, nr 448/2011/EU av den 19 juli 2011, 2014/162/EU av den 11 mars 2014 och nr 378/2014/EU av den 12 juni 2014), har Frankrike tillåtelse att till och med den 31 december 2014 medge befrielse från eller nedsättningar av sjötullen för vissa produkter som tillverkas i de franska yttersta randområdena (med undantag av Saint-Martin). Bilagan till beslutet innehåller en förteckning över de produkter för vilka befrielse eller nedsättning av skatten får tillämpas. Beroende på produkt får skillnaden i skattesats mellan lokalt tillverkade produkter och övriga produkter vara högst 10, 20 eller 30 procentenheter. I beslut 2004/162/EG anges skälen till att anta specifika åtgärder: den avlägsna belägenheten, råvaru- och energiberoendet, nödvändigheten av att inrätta större lager, den begränsade lokala marknaden i kombination med en dåligt utvecklad exportverksamhet etc. Dessa svårigheter leder sammantaget till en ökad produktionskostnad och därmed till ett högre självkostnadspris för lokalt tillverkade produkter. Om inga specifika åtgärder tillämpades skulle de lokalt tillverkade produkterna därför vara mindre konkurrenskraftiga än produkter utifrån, till och med när kostnaderna för transporten till de utomeuropeiska departementen tas med i beräkningen. Det skulle därmed bli svårare att upprätthålla lokal produktion. De specifika åtgärderna i beslut 2004/162/EG har därför utformats i syfte att förstärka det lokala näringslivet genom att förbättra dess konkurrenskraft. De franska myndigheterna anser att de franska yttersta randområdenas svårigheter kvarstår och har genom ett antal skrivelser till Europeiska kommissionen mellan den 25 januari 2013 och den 7 juni 2013 ansökt om att få bibehålla ett differentierat beskattningssystem, snarlikt det nu gällande, från och med den 1 juli 2014 till och med den 31 december 2020. De franska myndigheterna hävdar att de tidigare nämnda svårigheterna har en permanent karaktär, samt att den skatteordning som införs genom rådets beslut 2004/162/EG har gjort det möjligt att bibehålla och i vissa fall utveckla den lokala produktionen och inte har utgjort ett bidrag till de företag som omfattas av åtgärderna eftersom importen av de produkter som omfattas av en differentierad beskattning totalt har fortsatt att öka. Granskningen av förteckningarna över de produkter för vilka de franska myndigheterna önskar tillämpa en differentierad beskattning har krävt mycket arbete, som bestått i att för varje produkt kontrollera om det finns skäl för en differentierad beskattning och att den är proportionell. Man har också behövt säkerställa att en sådan differentierad beskattning inte kan undergräva integriteten och sammanhanget hos unionsrätten, inklusive den inre marknaden och den gemensamma politiken. Detta arbete har varat mycket länge, eftersom ett stort antal produkter (flera hundra) har berörts och eftersom man har behövt samla in en stor mängd uppgifter rörande strukturen på marknaderna för de berörda produkterna. Man har behövt fastställa om lokal produktion förekommer och om det förekommer betydande ”import” (bl.a. från det franska fastlandet och från andra medlemsstater) som kan äventyra upprätthållandet av lokal produktion, kontrollera att den lokala produktionen inte har något monopol eller en monopolliknande ställning, undersöka huruvida de produktionsmerkostnader som ger de lokala produkterna nackdelar i förhållande till ”importerade” produkter är befogade, samt säkerställa att en differentierad beskattning inte är oförenlig med unionens övriga politik. Således är det inte meningsfullt att föra upp produkter på förteckningar över produkter som kan bli föremål för en differentierad beskattning om det inte finns någon lokal produktion som omfattas av sjötullen. När det gäller fastställandet av vilka produkter som tillverkas lokalt har man generellt tillämpat så exakta KN-nummer som möjligt. I vissa fall och för produkter på de nuvarande förteckningarna över produkter som kan bli föremål för en differentierad beskattning har dock fyrsiffriga KN-nummer använts när det inte varit möjligt att få fram mer exakta KN-nummer med mer än fyra siffror. I detta fall är det möjligt att de använda fyrsiffriga KN-numren marginellt täcker produkter som inte produceras lokalt. Vad gäller beräkningen av de merkostnader som den differentierade beskattningen syftar till att kompensera har de franska myndigheterna, för varje produkt eller varje produktgrupp i de fall som flera produkter har liknande produktionskostnader, tillhandahållit en beräkning av produktionsmerkostnaderna för de lokala företagen: inköpskostnader, löner, högre energikostnader, finansiella kostnader för större lager, högre underhållskostnader, underanvändning av produktionsutrustning, högre finansieringskostnader. Det har kontrollerats att de beräknade merkostnaderna inte är lägre än den skillnad i beskattning som de franska myndigheterna har begärt. Enligt förslaget till rådets beslut får Frankrike, såsom i rådets beslut 2004/162/EG, tillstånd att fram till den 31 december 2020 medge befrielser eller nedsättningar av sjötullen för vissa produkter som tillverkas i de franska yttersta randområdena. Bilagan till beslutet innehåller en förteckning över de produkter för vilka befrielse eller nedsättning av skatten får medges. Beroende på produkt får skillnaden i skattesats mellan lokalt tillverkade produkter och övriga produkter vara högst 10, 20 eller 30 procentenheter. I del A i bilagan uppräknas de produkter för vilka skillnaden i skattesats inte får överstiga 10 procentenheter, i del B de produkter för vilka skillnaden inte får överstiga 20 procentenheter och i del C de produkter för vilka skillnaden inte får överstiga 30 procentenheter. Huvuddelen av produkterna i bilagan är desamma som de som anges i bilagan till rådets beslut 2004/162/EG. Efter den nya granskningen av alla förteckningar har dock flera produkter strukits eftersom de inte produceras eller inte längre produceras lokalt. Å andra sidan har det på produktförteckningarna lagts till produkter som inte ingår i beslut 2004/162/EG, men för vilka en ny produktion har inletts eller en produktion har utvecklats. För vissa produkter som bibehållits på förteckningarna har den tillåtna skillnaden i skattesats ändrats, och har antingen ökats (t.ex. förflyttning från del A till del B i bilagan) eller minskats (t.ex. förflyttning från del C till del B i bilagan) för att ta hänsyn till merkostnadernas utveckling. Enligt de nuvarande reglerna kan små lokala tillverkare vars årliga omsättning är lägre än 550 000 euro befrias från sjötullen. Frankrike har uttryckt ett önskemål om att sänka denna tröskel till 300 000 euro. Parallellt med en sänkning av denna tröskel har Frankrike också önskat förenkla villkoren för befrielse från sjötullen för de företag vars årliga omsättning är mindre än 300 000 euro. Enligt de nuvarande reglerna omfattas inte de aktörer vars årliga omsättning är lägre än denna tröskel av sjötullen. Däremot kan de inte dra av sådan sjötull som betalats i tidigare led. Dessa regler liknar alltså de befintliga regler, avseende mervärdesskatt, i den särskilda ordningen för små företag, som föreskrivs i artikel 282 och påföljande artiklar i momsdirektivet 2006/112/EG av den 28 november 2006. Det förefaller således inte möjligt att kritisera sådana regler. Frankrike skulle tillämpa de befrielser eller nedsättningar som nämns i artikel 1 i förslaget på alla aktörer vars årliga omsättning minst uppgår till 300 000 euro. För att uppnå överensstämmelse med jordbrukspolitikens regler har inga skillnader i skattesats tillämpats på livsmedel som omfattas av det stöd som avses i kapitel III i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 228/2013 av den 13 mars 2013 om specifika åtgärder inom jordbruket till förmån för unionens yttersta randområden och särskilt av den särskilda försörjningsordningen. Denna åtgärd förhindrar att effekten av det jordbruksstöd som beviljas genom den särskilda försörjningsordningen annulleras eller minskas till följd av en högre skatt på de subventionerade produkterna genom sjötullen. Det är i detta syfte som de franska myndigheterna godkänt att alla produkter för vilka tillämpningen av en särskild försörjningsordning kommer att begäras för 2015 ska strykas från förteckningarna över produkter som kan omfattas av en differentierad beskattning. Målen med stödet till den socioekonomiska utvecklingen i de franska utomeuropeiska departementen, vilka fastställdes redan i beslut 2004/162/EG, bekräftas genom kraven på skattens ändamål. Det är en rättslig skyldighet att införliva intäkterna från skatten med de skatteintäkter som härrör från de utomeuropeiska departementens ekonomiska system och skattesystem, och att använda dessa medel inom ramen för en strategi för ekonomisk och social utveckling med stöd till lokal verksamhet. Enligt förslaget ska tillämpningsperioden för beslut 2004/162/EG återigen förlängas med sex månader till och med den 30 juni 2015. Åtgärden ger Frankrike tillräckligt med tid för att införliva bestämmelserna i rådets nya beslut med sin lagstiftning. De nya reglerna ska gälla i fem år och sex månader. Resultaten måste dock utvärderas. De franska myndigheterna bör därför senast den 31 december 2017 lägga fram en rapport för kommissionen om tillämpningen av den införda skatteordningen, för att kontrollera, med beaktande av de svårigheter som de yttersta randområdena påverkas av, verkningarna av de åtgärder som vidtagits och åtgärdernas bidrag till främjandet eller bibehållandet av lokala ekonomiska verksamheter, samt för att kontrollera att de skattelättnader som Frankrike beviljat lokalt tillverkade produkter fortfarande är nödvändiga och proportionella. På grundval av denna rapport kommer kommissionen att lägga fram en rapport för rådet och, vid behov, ett förslag som syftar till att anpassa bestämmelserna i detta beslut för att ta hänsyn till de iakttagelser som gjorts. För att undvika en lucka i lagstiftningen tillämpas detta beslut från och med den 1 juli 2015. Rådets beslut påverkar inte den eventuella tillämpningen av artiklarna 107 och 108 i fördraget. 3. FÖRSLAGETS RÄTTSLIGA ASPEKTER Sammanfattning av de föreslagna åtgärderna Tillåta Frankrike att medge befrielser från eller nedsättningar av den s.k. sjötullen för vissa produkter som tillverkas lokalt i de franska yttersta randområdena Guadeloupe, Guyana, Martinique, Mayotte och Réunion. Rättslig grund Artikel 349 i EUF-fördraget. Subsidiaritetsprincipen Det är bara rådet som har befogenhet att på grundval av artikel 349 i EUF-fördraget och med anledning av de varaktiga svårigheter som påverkar den ekonomiska och sociala situationen i de yttersta randområdena besluta om specifika åtgärder till förmån för dem, för att särskilt fastställa villkoren för hur fördragen – inklusive den gemensamma politiken – ska tillämpas beträffande de yttersta randområdena. Förslaget är därför förenligt med subsidiaritetsprincipen. Proportionalitetsprincipen Förslaget är förenligt med proportionalitetsprincipen av följande skäl: Förslaget rör endast produkter för vilka det har kunnat visas att den lokala produktionen medför merkostnader. Den maximala skillnaden i beskattning för varje produkt som omfattas av detta förslag är inte större än vad som är nödvändigt med hänsyn till merkostnaderna för varje berörd lokal produktion. Beskattningen av de produkter som importeras till de franska yttersta randområdena går således inte utöver vad som krävs för att kompensera de lokalt tillverkade produkternas sämre konkurrenskraft. Val av regleringsform Föreslagen regleringsform: rådsbeslut. Övriga regleringsformer skulle vara olämpliga av följande skäl: Undantag enligt artikel 349 i EUF-fördraget beviljas genom rådsbeslut. 4. BUDGETKONSEKVENSER Förslaget påverkar inte Europeiska unionens budget. 2014/0308 (CNS) Förslag till RÅDETS BESLUT om sjötullsystemet i de franska yttersta randområdena EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA BESLUT med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 349, med beaktande av Europeiska kommissionens förslag, efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten, med beaktande av Europaparlamentets yttrande[1], i enlighet med ett särskilt lagstiftningsförfarande, och av följande skäl: (1) Bestämmelserna i fördraget, som gäller för unionens yttersta randområden dit de franska utomeuropeiska departementen hör, medger i princip ingen skillnad i beskattning mellan lokala produkter och produkter från det franska fastlandet eller andra medlemsstater. Enligt artikel 349 i fördraget är det emellertid möjligt att vidta specifika åtgärder till förmån för de yttersta randområdena på grund av de permanenta svårigheter som påverkar deras ekonomiska och sociala situation. (2) Det bör därför beslutas om specifika åtgärder för att särskilt fastställa villkoren för hur EUF-fördraget ska tillämpas beträffande dessa områden. Dessa åtgärder måste beakta de yttersta randområdenas särdrag och särskilda begränsningar, utan att undergräva integriteten och sammanhanget hos unionsrätten, inklusive den inre marknaden och den gemensamma politiken. De svårigheter som unionens yttersta randområden påverkas av nämns i artikel 349 i fördraget: den avlägsna belägenheten, råvaru- och energiberoendet, nödvändigheten av att inrätta större lager, den begränsade lokala marknaden i kombination med en dåligt utvecklad exportverksamhet, etc. Dessa svårigheter leder sammantaget till en ökad produktionskostnad och därmed till ett högre självkostnadspris för lokalt tillverkade produkter. Om inga specifika åtgärder tillämpades skulle de lokalt tillverkade produkterna därför vara mindre konkurrenskraftiga än produkter utifrån, till och med när kostnaderna för transporten till de utomeuropeiska departementen tas med i beräkningen. Det skulle därmed bli svårare att upprätthålla lokal produktion. Därför är det nödvändigt att vidta specifika åtgärder för att stärka den lokala industrin genom att öka dess konkurrenskraft. Genom rådets beslut 2004/162/EG har Frankrike rätt att till och med den 31 december 2014 medge befrielser från eller nedsättningar av den s.k. sjötullen för vissa produkter som tillverkas i de yttersta randområdena Guadeloupe, Guyana, Martinique, Réunion och, från och med den 1 januari 2014, Mayotte, i syfte att återupprätta de lokalt tillverkade produkternas konkurrenskraft. Bilagan till det ovan nämnda beslutet innehåller en förteckning över de produkter för vilka befrielse eller nedsättning av skatten får tillämpas. Beroende på produkt får skillnaden i skattesats mellan lokalt tillverkade produkter och övriga produkter vara högst 10, 20 eller 30 procentenheter. (3) Frankrike har begärt att regler som liknar de som finns i beslut 2004/162/EG ska bibehållas från och med den 1 januari 2015. Frankrike understryker att de tidigare nämnda svårigheterna är permanenta, att den skatteordning som införts genom beslut 2004/162/EG har gjort det möjligt att bibehålla och i vissa fall utveckla den lokala produktionen och inte har utgjort ett bidrag till de företag som omfattas av åtgärderna eftersom importen av de produkter som omfattas av en differentierad beskattning totalt har fortsatt att öka. (4) I detta hänseende har Frankrike för varje berört yttersta randområde (Guadeloupe, Guyana, Martinique, Mayotte och Réunion) till kommissionen översänt fem kategorier av förteckningar över produkter för vilka man avser att tillämpa en differentierad skattesats, uppgående till 10, 20 eller 30 procentenheter, beroende på om produkterna produceras lokalt eller inte. Det franska yttersta randområdet Saint Martin berörs inte. (5) Genom detta beslut genomförs bestämmelserna i artikel 349 i fördraget och ges Frankrike tillåtelse att tillämpa en differentierad beskattning på de produkter i fråga om vilka det har kunnat visas för det första att lokal produktion förekommer, för det andra att det sker en betydande införsel av varor (bl.a. från det franska fastlandet och från andra medlemsstater), vilket kan göra det svårt att upprätthålla den lokala produktionen, och för det tredje att det finns merkostnader som gör den lokala produktionen dyrare i förhållande till produkter utifrån och som äventyrar de lokalt tillverkade produkternas konkurrenskraft. Den tillåtna skillnaden i beskattning bör inte överstiga de påvisade merkostnaderna. Tillämpningen av dessa principer gör det möjligt att genomföra bestämmelserna i artikel 349 i fördraget, utan att man går utöver vad som är nödvändigt och utan att det skapas oberättigade fördelar för den lokala produktionen så att man inte undergräver integriteten och sammanhanget hos unionsrätten, inklusive politiken för konkurrens på den inre marknaden och för statligt stöd. (6) För att förenkla småföretagens skyldigheter kommer skattebefrielserna eller skattenedsättningarna att beröra alla aktörer vars årliga omsättning minst uppgår till 300 000 euro. De aktörer vars årliga omsättning är lägre än denna tröskel omfattas inte av sjötullen, men kan å andra sidan inte dra av sådan sjötull som betalats i tidigare led. (7) Dessutom bör, för överensstämmelse med gemenskapsrätten, inga skillnader i skattesats tillämpas på livsmedel som omfattas av det stöd som avses i kapitel III i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 228/2013[2]. Denna bestämmelse förhindrar att effekten av det jordbruksstöd som beviljas genom den särskilda försörjningsordningen annulleras eller minskas till följd av en högre skatt på de subventionerade produkterna genom sjötullen. (8) Målen med stödet till den socioekonomiska utvecklingen i de franska utomeuropeiska departementen, vilka fastställdes redan i beslut 2004/162/EG, bekräftas genom kraven på skattens ändamål. Det är en rättslig skyldighet att införliva intäkterna från skatten med de skatteintäkter som härrör från de utomeuropeiska departementens ekonomiska system och skattesystem, och att använda dessa medel inom ramen för en strategi för ekonomisk och social utveckling med stöd till lokal verksamhet. (9) Tillämpningsperioden för beslut 2004/162/EG måste förlängas med sex månader till och med den 30 juni 2015. Denna tidsfrist gör det möjligt för Frankrike att införliva detta beslut med sin nationella lagstiftning. (10) Ordningen bör vara i fem år och sex månader, till och med den 31 december 2020, som också är slutdatum för tillämpningen av riktlinjerna för statligt regionalstöd. Det är dock nödvändigt att före den tidpunkten utvärdera resultaten av tillämpningen av denna ordning. Följaktligen bör de franska myndigheterna senast den 31 december 2017 inkomma med en rapport om tillämpningen av den skatteordning som inrättats, så att effekterna av åtgärderna och deras bidrag till att bibehålla, främja och utveckla lokal ekonomisk verksamhet kan kontrolleras mot bakgrund av de svårigheter som påverkar de yttersta randområdena. Rapporten syftar bl.a. till att kontrollera att de skattelättnader som Frankrike beviljar lokalt tillverkade produkter inte överskrider vad som är absolut nödvändigt och att dessa fördelar fortfarande är nödvändiga och proportionella. Den bör dessutom innehålla en analys av den införda ordningens inverkan på prisnivån i de franska yttersta randområdena. På grundval av denna rapport bör kommissionen lägga fram en rapport för rådet och, vid behov, ett förslag som syftar till att anpassa bestämmelserna i föreliggande beslut med hänsyn till iakttagelserna. (11) Detta beslut måste tillämpas från och med den 1 juli 2015 för att undvika en lucka i lagstiftningen. (12) Detta beslut påverkar inte den eventuella tillämpningen av artiklarna 107 och 108 i fördraget. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Artikel 1 1. Genom undantag från artiklarna 28, 30 och 110 i fördraget får Frankrike tillstånd att till och med den 31 december 2020 medge befrielser från eller nedsättningar av den s.k. sjötullen för de produkter som tas upp i förteckningen i bilagan och som tillverkas lokalt i Guadeloupe, Guyana, Martinique, Mayotte och Réunion, som är yttersta randområden i enlighet med artikel 349 i fördraget. Sådana befrielser eller nedsättningar ska utgöra ett led i strategin för de berörda yttersta randområdenas ekonomiska och sociala utveckling – med hänsyn till gemenskapsramen – och bidra till att främja lokal verksamhet, utan att för den skull ändra handelsvillkoren på ett sätt som strider mot det gemensamma intresset. 2. I förhållande till de skattesatser som tillämpas på liknande produkter med ursprung utanför de berörda yttersta randområdena får de befrielser eller nedsättningar som avses i punkt 1 inte leda till större skillnader än följande: a) Tio procentenheter för produkter som avses i del A i bilagan. b) Tjugo procentenheter för produkter som avses i del B i bilagan. c) Trettio procentenheter för produkter som avses i del C i bilagan. Frankrike ska se till att de befrielser eller nedsättningar som tillämpas på de produkter som nämns i bilagan inte överstiger den procentsats som är absolut nödvändig för att bibehålla, främja och utveckla de lokala verksamheterna. 3. Frankrike ska tillämpa de skattebefrielser eller skattenedsättningar som nämns i de två föregående punkterna på aktörer vars årliga omsättning minst uppgår till 300 000 euro. Aktörer vars årliga omsättning är lägre än denna tröskel ska inte omfattas av sjötullen. Artikel 2 De franska myndigheterna ska på produkter som omfattas av den särskilda försörjningsordning som föreskrivs i kapitel III i förordning (EU) nr 228/2013 tillämpa samma skatteordning som på lokalt tillverkade produkter. Artikel 3 Frankrike ska omedelbart underrätta kommissionen om sådana skatteordningar som avses i artikel 1. Frankrike ska senast den 31 december 2017 lägga fram en rapport för kommissionen om tillämpningen av den skatteordning som avses i artikel 1, verkningarna av de åtgärder som vidtagits och åtgärdernas bidrag till bibehållandet, främjandet och utvecklingen av lokala ekonomiska verksamheter, med beaktande av de svårigheter som de yttersta randområdena påverkas av. På grundval av denna rapport ska kommissionen för rådet lägga fram en rapport och, vid behov, ett förslag till beslut. Artikel 4 I artikel 1.1 i beslut 2004/162/EG, ändrat genom beslut nr 378/2014/EU av den 12 juni 2014, ska datumet ”den 31 december 2014” ersättas med ”den 30 juni 2015”. Artikel 5 Artiklarna 1–3 ska tillämpas från och med den 1 juli 2015. Artikel 4 ska tillämpas från och med den 1 januari 2015. Artikel 6 Detta beslut riktar sig till Republiken Frankrike. Utfärdat i Bryssel den På rådets vägnar Ordförande [1] EUT C [...], [...], s. [...]. [2] Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 228/2013 av den 13 mars 2013 om särskilda åtgärder inom jordbruket till förmån för unionens yttersta randområden och om upphävande av rådets förordning (EG) nr 247/2006 (EUT L 78, 20.3.2013, s. 23). BILAGA A. Förteckning över de produkter som avses i artikel 1.2 a, enligt klassificeringen i Gemensamma tulltaxan[1] 1. Det yttersta randområdet Guadeloupe 0105 11, 0201, 0203, 0207, 0208, 0305 49 80, 0702, 0705 19, 0706 10 00 10, 0707 00 05, 0709 60 10, 0709 60 99, 1106, 2103 30 90, 2103 90 30, 2209 00 91, 2505, 2712 10 90, 2804, 2806, 2811, 2814, 2853 00 10, 3808, 4407 10, 4407 21–4407 29, 4407 99, 7003 12 99, 7003 19 90, 7003 20, 8419 19. 2. Det yttersta randområdet Guyana 0105 11, 0702, 0709 60, 0805, 0807, 1006 20, 1006 30, 2505 10, 2517 10, 3824 50, 3919, 3920 43, 3920 51, 6810 11, 7215, 7606 förutom 7606 91, 9405 60. 3. Det yttersta randområdet Martinique 0105 11, 0105 12, 0105 15, 0201, 0203, 0207, 0208 10, 0209, 0305, 0403 förutom 0403 10, 0405, 0706, 0707, 0709 60, 0709 99, 0710 förutom 0710 90, 0711, 0801 11–0801 19, 0802 90, 0803, 0804 30, 0804 50, 0805, 0809 10, 0809 40, 0810 30, 0810 90, 0812, 0813, 0910 91, 1102, 1106 20, 1904 10, 1904 20, 2001, 2005 förutom 2005 99, 2103 30, 2103 90, 2104 10, 2505, 2710, 2711, 2712, 2804, 2806, 2811 förutom 2811 21, 2814, 2836, 2853 00 10, 2907, 3204, 3205, 3206, 3207, 3401, 3808, 3820, 4012 11, 4012 12, 4012 19, 4401, 4407 21 förutom 4407 29, 4408, 4409, 4415 20, 4421 90, 4811, 4820, 6306 12, 6306 19, 6306 30, 6902, 6904 10, 7006, 7003 12, 7003 19, 7113–7117, 7225, 7309, 7310 förutom 7310 21, 7616 91, 7616 99, 8402 90, 8419 19, 8902, 8903 99, 9406. 4. Det yttersta randområdet Mayotte 0407, 0702, 0704 90 90, 0705 19, 0709 99 10, 0707 00 05, 0708 90, 0709 30, 0709 60, 0709 93 10, 0709 99 60, 0714, 0801 11, 0801 12, 0801 19, 0803, 0804 30, 0805 10, 0904 11, 0904 12, 0905, 1806, 2309 90 förutom 2309 90 96, 3925 10 00, 3925 90 80, 3926 90 90, 3926 90 97, 6901, 6902, 9021 21 90. 5. Det yttersta randområdet Réunion 0105 11, 0105 12, 0105 13, 0105 15, 0207, 0208 10, 0208 90 30, 0208 90 98, 0209, 0301, 0302, 0303, 0304, 0305, 0403, 0405 förutom 0405 10, 0406 10, 0406 90, 0407, 0408, 0601, 0602, 0710, 0711 90 10, 0801, 0803, 0804, 0805, 0806, 0807, 0808, 0809, 0810, 0811, 0812, 0813, 0904, 0909 31, 0910 99 99, 1101 00 15, 1106 20, 1108 14, 1604 14, 1604 19, 1604 20, 1701, 1702, 1903, 1904, 2001, 2002 10, 2004 10 10, 2004 10 91, 2004 90 50, 2004 90 98, 2005 10, 2005 20, 2005 40, 2006, 2007 förutom 2007 99 97 10, 2103 20, 2103 90, 2104, 2201, 2309 90 förutom 2309 90 35 och 2309 90 96 90, , 2710 19 81–2710 19 99, 3211, 3214, 3402, 3403 99, 3505 20, 3506 10, 3808 92, 3808 99, 3809, 3811 90, 3814, 3820, 3824, 3921 11, 3921 13, 3921 90 90, 3925 10, 3926 90, 4009, 4010, 4016, 4407 10, 4409 10, 4409 21, 4409 29, 4415 20, 4421, 4811, 4820, 6306, 6801, 6811 89, 7007 29, 7009 förutom 7009 10, 7312 90, 7314 förutom 7314 20, 7314 39, 7314 41, 7314 49 och 7314 50, 7606, 8310, 8418 50, 8418 69, 8418 91, 8418 99, 8421 21–8421 29, 8471 30, 8471 41, 8471 49, 8537, 8706, 8707, 8708, 8902, 8903 99, 9001, 9021 21 90, 9021 29, 9405, 9406, 9506 21, 9506 29, 9619. B. Förteckning över de produkter som avses i artikel 1.2 b, enligt klassificeringen i Gemensamma tulltaxan 1. Det yttersta randområdet Guadeloupe 0302, 0306 15, 0306 16, 0306 19, 0307 91, 0307 99, 0403, 0407, 0409, 0807 11, 0807 19 90, 1601, 1602 41 10, 1604 20 10, 1806 31, 1806 32 10, 1806 32 90, 1806 90 31, 1806 90 60, 1901 20, 1902 11, 1902 19, 1905, 2105, 2106, 2201 90, 2202 10, 2202 90, 2207 10, 2208 40, 2309 90 förutom 2309 90 31 30, 2309 90 51 och 2309 90 96 90, 2523 29, 2828, 3101, 3102 90, 3103 90, 3104 20, 3105 20, 3208, 3209, 3305 10, 3401, 3402, 3406, 3917 förutom 3917 10 10, 3919, 3920, 3923, 3924 10, 3925 10, 3925 30, 3925 90, 3926 90, 4418 10, 4418 20, 4418 90, 4818 10, 4818 20, 4818 30, 4818 90, 4821 10, 4821 90, 4823 40, 4823 61, 4823 69, 4823 70 10, 4910, 4911 10, 6303 12, 6303 91, 6303 92 90, 6303 99 90, 6306 12, 6306 19, 6306 30, 6810 förutom 6810 11 10, 7213 10, 7213 91 10, 7214 20, 7214 99 10, 7308 30, 7308 40, 7308 90 59, 7308 90 98, 7309 00 10, 7310 10, 7310 21 11, 7310 21 19, 7310 29, 7314 förutom 7314 12, 7610 10, 7610 90 90, 7616 99 90, 9001 40, 9404 10, 9404 21, 9406 00 20. 2. Det yttersta randområdet Guyana 0201, 0203, 0204, 0206 10 95, 0206 10 98, 0206 30, 0206 80 99, 0207 11, 0207 13, 0207 41, 0207 43, 0208 10, 0208 90 10, 0208 90 30, 0209 10 90, 0209 90, 0210 11, 0210 12, 0210 19, 0210 99, 0302, 0303 89, 0304, 0305 39 90, 0305 49 80, 0305 59 80, 0305 69 80, 0306 17, 0403 10, 0406 10, 0406 40, 0406 90, 0901 förutom 0901 90, 1601, 1602, 1604 11–1604 20, 1605 10–1605 29, 1605 52–1605 54, 1905, 2001 90 10, 2001 90 20, 2001 90 40, 2001 90 70, 2001 90 92, 2001 90 97, 2006 00 10, 2006 00 31, 2006 00 35, 2006 00 38 81, 2006 00 38 89, 2006 00 91, 2006 00 99 99, 2008 11, 2008 99 förutom 2008 99 48 19, 2008 99 48 99, 2008 99 49 80, 2103, 2105, 2106 90 98, 2201, 2202, 2208 40, 2309 90 förutom 2309 90 96 90, 2309 90 96 30, 2309 90 31 30, 2309 90 35, 2309 90 43, 2309 90 41 20, 2309 90 41 80 och 2309 90 51, 2828 90, 3208 90, 3209 10, 3402, 3809 91, 3923 förutom 3923 10, 3923 40 och 3923 90, 3925, 3926 90, 4201, 4817, 4818, 4819 40, 4819 50, 4819 60, 4820 10, 4821 10, 4823 69, 4823 90 85, 4905 91, 4905 99, 4909, 4910, 4911, 5907, 6109, 6205, 6206, 6306 12, 6306 19, 6307 90 98, 6802 23, 6802 29, 6802 93, 6802 99, 6810 19, 6815, 7006 00 90, 7009, 7210, 7214 20, 7214 99, 7216, 7301, 7306, 7308 10, 7308 30, 7308 90, 7309, 7310 förutom 7310 21 11 och 7310 21 19, 7314, 7326 90 98, 7411, 7412, 7604, 7607, 7610 10, 7610 90, 7612 10, 7612 90 30, 7612 90 80, 7616 91, 7616 99, 7907, 8211, 8421 21 00 90, 8537 10, 9404 21, 9405 20, 9405 40. 3. Det yttersta randområdet Martinique 0210 11, 0210 12, 0210 19, 0210 20, 0210 99 41, 0210 99 49, 0210 99 51, 0210 99 59, 0302, 0303, 0304, 0306, 0307, 0403 10, 0406 10, 0406 90 50, 0407, 0408 99, 0409, 0601, 0602, 0603, 0604, 0702, 0704 90, 0705, 0710 90, 0807, 0811, 1601, 1602, 1604 20, 1605 10, 1605 21, 1605 62, 1702, 1704 90 61, 1704 90 65, 1704 90 71, 1806, 1902, 2005 99, 2105, 2106, 2201, 2202 10, 2202 90, 2208 40, 2309 förutom 2309 90 96 30, 2517 10, 2523 21, 2523 29, 2811 21, 2828 10, 2828 90, 3101, 3102, 3103, 3104, 3105, 3208, 3209, 3210, 3211, 3212, 3213, 3214, 3215, 3303, 3304, 3305, 3402, 3406, 3917,3919, 3920, 3921 11, 3921 19, 3923 21, 3923 29, 3923 30, 3924, 3925, 3926 10, 3926 30, 3926 90 92, 4418 10, 4418 20, 4418 90, 4818 10, 4818 20, 4818 30, 4818 40, 4818 90, 4819, 4821, 4823, 4902, 4907 00 90, 4909, 4910, 4911 10, 6103, 6104, 6105, 6107, 6109 10, 6109 90 20, 6109 90 90, 6203, 6204, 6205, 6207, 6208, 6805, 6810 11, 6810 19, 6810 91, 6811 81, 6811 82, , 7015 10, 7213, 7214, 7217, 7308, 7314, 7610, 8421 21, 8708 21 90, 8708 99 97, 8716 40, 8901 90 10, 9021 21, 9021 29, 9401 30, 9401 51, 9401 59, 9401 69, 9401 71, 9401 79, 9401 90, 9403, 9404 10, 9404 21, 9405 60. 4. Det yttersta randområdet Mayotte 0301, 0302, 0303, 0304, 0305, 4407, 4409, 4414, 4418, 4419, 4420, 4421, 4819, 4821, 4902, 4909, 4910, 4911, 7003, 7005, 7210, 7212 30, 7216 61 90, 7216 91 10, 7301, 7308 30 7312, 7314, 7326 90 98, 7606, 7610 10, 8310, 9401 69, 9401 90 30, 9403 20 80, 9403 40, 9406 00 31, 9406 00 38. 5. Det yttersta randområdet Réunion 0306 11, 0306 16, 0306 17, 0306 21, 0306 26, 0306 27, 0307 11, 0307 19, 0307 59, 0409, 0603, 0604 20 40, 0604 90 91, 0604 90 99, 0709 60, 0901 21, 0901 22, 0910 11, 0910 12, 0910 30, 0910 91 10, 0910 91 90, 1516 20, 1601, 1602, 1605,1704, 1806, 1901, 1902, 1905, 2005 51, 2005 59, 2005 99 10, 2005 99 30, 2005 99 50, 2005 99 80, 2008 förutom 2008 19 19 80, 2008 30 55 90, 2008 40 51 90, 2008 40 59 90, 2008 50 61 90, 2008 60 50 90, 2008 70 61 90, 2008 80 50 90, 2008 97 59 90 och 2008 99 49 80, 2105, 2106 90, 2208 40, 2309 10, 3208, 3209, 3210, 3212, 3301 12, 3301 13, 3301 24, 3301 29, 3301 30, 3401 11, 3917, 3920, 3921 90 60, 3923, 3925 20, 3925 30, 4012, 4418, 4818 10, 4819 10, 4819 20, 4821, 4823 70, 4823 90, 4909, 4910, 4911 10, 4911 91, 7216 61 10, 7308 förutom 7308 90, 7309, 7310, 7314 20, 7314 39, 7314 41, 7314 49, 7314 50, 7326, 7608, 7610, 7616 91, 7616 99 90, 8419 19, 8528 51, 8528 71, 8528 72, 8528 73, 9401 förutom 9401 10 och 9401 20, 9403, 9404 10, 9506 99 90. C. Förteckning över de produkter som avses i artikel 1.2 c, enligt klassificeringen i Gemensamma tulltaxan 1. Det yttersta randområdet Guadeloupe 0901 21, 0901 22, 1006 30, 1006 40, 1101, 1701, 2007, 2009 förutom 2009 11 99 98, 2009 49 99 90, 2009 79 19 90, 2009 89 69 90, 2009 89 73 90, 2009 89 97 99, 2009 90 59 39 och 2009 90 59 90, 2208 70[2], 2208 90[3], 7009 91, 7009 92. 2. Det yttersta randområdet Guyana 1702, 2007, 2009 förutom 2009 11 99 98, 2009 31 19 99, 2009 49 99 90, 2009 89 36 90, 2009 81 99 90 och 2009 90 98 80, 2203, 2208 70[4], 2208 90[5], 4403 49, 4403 99 95, 4407 22, 4407 29, 4407 99 96, 4409 29 91, 4409 29 99, 4418 10 10, 4418 10 90, 4418 20 10, 4418 20 80, 4418 40, 4418 50, 4418 60, 4418 90, 4420 10, 9403 40 10, 9406 00 11, 9406 00 20, 9406 00 38. 3. Det yttersta randområdet Martinique 0901 21, 0901 22, 1006 30, 1006 40, 1101 00 11, 1101 00 15, 1701, 1901, 1905, 2006 00 10, 2006 00 35, 2006 00 91, 2007 förutom 2007 10 99 15, 2007 99 33 15, och 2007 99 39 29, 2008 förutom 2008 20 51, 2008 50 61 90, 2008 60 50 10, 2008 80 50 90, 2008 93 93 90, 2008 97 51 90, 2008 97 59 90, 2008 99 48 94, 2008 99 48 99, 2008 99 49 80 och 2008 99 99 90, 2009 förutom 2009 11 99 96, 2009 11 99 98, 2009 19 98 99, 2009 29 99 90, 2009 39 39 19, 2009 39 39 99, 2009 49 30 91, 2009 49 30 99, 2009 49 91 90, 2009 69 51 10, 2009 79 11 91, 2009 79 11 99, 2009 89 97 99[6], 2009 89 99 99[7] och 2009 90 59 90[8], 2203, 2204 29, 2205, 2208 70[9], 2208 90[10], 7009 91, 7009 92, 7212 30, 9001 40. 4. Det yttersta randområdet Mayotte 0401, 0403, 0406, 1601, 1602, 1901, 1905, 2105, 2201, 2202, 2203, 3301 29 11, 3301 29 31, 3401, 3402, 9404 29 90. 5. Det yttersta randområdet Réunion 0905 10, 1512 19, 1514 19 90, 1515 29, 2009 förutom 2009 11 99 96, 2009 19 98 99, 2009 29 99 90, 2009 39 31 19, 2009 69 19 10, 2009 69 51 10, 2009 79 19 90, 2009 79 98 20, 2009 89 69 90[11], 2009 89 73 90, 2009 89 97 99[12], 2009 89 99 99[13], 2009 90 51 80 och 2009 90 59[14], 2202 10, 2202 90, 2203, 2204 21 79, 2204 21 80, 2204 21 83, 2204 21 84, 2204 29 83, 2204 29 84, 2206 00 59, 2206 00 89, 2208 70[15], 2208 90[16], 2402 20, 7113, 7114, 7115, 7117, 7308 90, 9404 21 10, 9404 21 90, 9404 29 10, 9404 29 90. [1] Bilaga I till rådets förordning (EEG) nr 2658/87 av den 23 juli 1987 om tulltaxe- och statistiknomenklaturen och om Gemensamma tulltaxan (EGT L 256, 7.9.1987, s. 1), senast ändrad genom kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 1001/2013 av den 4 oktober 2013 (EUT L 290, 31.10.2013). [2] Endast produkter baserade på rom enligt KN-nummer 2208 40. [3] Endast produkter baserade på rom enligt KN-nummer 2208 40. [4] Endast produkter baserade på rom enligt KN-nummer 2208 40. [5] Endast produkter baserade på rom enligt KN-nummer 2208 40. [6] Med ett Brixtal på mer än 20. [7] Med ett Brixtal på mer än 20. [8] Med ett Brixtal på mer än 20. [9] Endast produkter baserade på rom enligt KN-nummer 2208 40. [10] Endast produkter baserade på rom enligt KN-nummer 2208 40. [11] Med ett Brixtal på mer än 20. [12] Med ett Brixtal på mer än 20. [13] Med ett Brixtal på mer än 20. [14] Med ett Brixtal på mer än 20. [15] Endast produkter baserade på rom enligt KN-nummer 2208 40. [16] Endast produkter baserade på rom enligt KN-nummer 2208 40.