Förslag till RÅDETS BESLUT om ingående av ramavtalet om ett vittomspännande partnerskap och samarbete mellan Europeiska gemenskapen och dess medlemsstater, å ena sidan, och Republiken Indonesien, å andra sidan /* COM/2013/0230 final - 2013/0120 (NLE) */





MOTIVERING I november 2004 bemyndigade rådet kommissionen att föra förhandlingar om individuella ramavtal om partnerskap och samarbete med Thailand, Indonesien, Singapore, Filippinerna, Malaysia och Brunei. Förhandlingarna med Indonesien inleddes 2005 och avslutades i juni 2007. Avtalet paraferades av kommissionen i juli 2007 och av Indonesien i juli 2009. Avtalet undertecknades av båda parterna den 9 november 2009 i Jakarta. Detta avtal om ett vittomspännande partnerskap och samarbete mellan EU och Indonesien var det första i sitt slag mellan EU och ett Aseanland. Det vittnar om den snabbt växande betydelsen av förbindelserna mellan EU och Indonesien och inleder ett nytt kapitel i de bilaterala förbindelserna, grundat på gemensamma principer såsom jämlikhet, ömsesidig respekt, ömsesidig nytta, demokrati, rättsstat och mänskliga rättigheter. Avtalet stärker det politiska, ekonomiska och sektorsspecifika samarbetet inom en rad olika politikområden, inbegripet handel, miljö, energi, vetenskap och teknik, god samhällsstyrning, turism och kultur, migration, terrorismbekämpning och kampen mot korruption och organiserad brottslighet. Det kommer att ytterligare stärka samarbetet när det gäller att ta itu med globala utmaningar där både Indonesien och EU spelar en allt viktigare roll, t.ex. inom ramen för G20. Avtalet kommer att göra det möjligt för EU att öka både sitt ansvar och sitt inflytande i regionen. Genom avtalet om partnerskap och samarbete kommer EU att främja europeiska värderingar och konkret samarbete på en rad områden av ömsesidigt intresse. Avtalet kommer att ses som ett positivt exempel på dialog mellan kulturer och religioner, då Indonesien är det tredje folkrikaste landet i Asien och det största muslimska landet i världen. Ingåendet av avtalet ligger i linje med EU:s mål att skapa en vittomspännande och konsekvent ekonomisk och politisk ram för förbindelserna mellan EU och Aseanländerna. I överensstämmelse med domstolens etablerade rättspraxis anser kommissionen att, från och med Lissabonfördragets ikraftträdande och integreringen av Gusp i unionens politikområden, sådana ramavtal som detta avtal med Indonesien helt och hållet täcks av de behörigheter som tilldelats EU genom fördragen. Kommissionen anser därför att sådana avtal är bilaterala avtal för EU. Att kommissionen lägger fram sitt förslag i form av ett avtal mellan unionen och dess medlemsstater och Indonesien beror enbart på att just detta avtal går tillbaka på reglerna i fördraget före Lissabonfördragets ikraftträdande och på de internationella skyldigheter som följer av dessa för unionen. Kommissionen noterar att slutakten innehåller följande ensidiga förklaring av Europeiska gemenskapen: ”De bestämmelser i avtalet som omfattas av avdelning IV i tredje delen i fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen är bindande för Förenade kungariket och Irland som enskilda avtalsslutande parter och inte som del av Europeiska gemenskapen, till dess att Förenade kungariket eller Irland (beroende på vem som berörs) meddelar Republiken Indonesien att det har blivit bundet som del av Europeiska gemenskapen i enlighet med det protokoll om Förenade kungarikets och Irlands ställning som är fogat till fördraget om Europeiska unionen och fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen. Detsamma gäller för Danmark i enlighet med det protokoll om Danmarks ställning som är fogat till dessa fördrag.” Eftersom förslaget till rådets beslut om ingående av avtalet med Indonesien inte bygger på en rättslig grund enligt avdelning V i tredje delen i EUF-fördraget, anser kommissionen att den ovannämnda ensidiga förklaringen har förlorat sitt syfte. Kommissionen anser därför att rådet och kommissionen bör göra följande gemensamma förklaring i samband med antagandet av rådets beslut om ingående av avtalet: ”Rådet och kommissionen noterar att beslutet om ingående av avtalet med Indonesien antas på grundval av artiklarna 207 och 209 i EUF-fördraget, och inte ”enligt avdelning V i tredje delen i EUF-fördraget”. Den ensidiga förklaring som Europeiska gemenskapen gjorde i samband med undertecknandet av slutakten har därför förlorat sitt syfte.” 2013/0120 (NLE) Förslag till RÅDETS BESLUT om ingående av ramavtalet om ett vittomspännande partnerskap och samarbete mellan Europeiska gemenskapen och dess medlemsstater, å ena sidan, och Republiken Indonesien, å andra sidan EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA BESLUT med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 207 och 209 jämförda med artikel 218.6 a, med beaktande av Europeiska kommissionens förslag, med beaktande av Europaparlamentets godkännande, och av följande skäl: (1) I enlighet med rådets beslut av den 5 november 2009[1] undertecknades ramavtalet om ett vittomspännande partnerskap och samarbete mellan Europeiska gemenskapen och dess medlemsstater, å ena sidan, och Republiken Indonesien, å andra sidan, den 9 november 2009, med förbehåll för att det ingås vid en senare tidpunkt. (2) Avtalet bör godkännas på Europeiska unionens vägnar. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Artikel 1 Ramavtalet om ett vittomspännande partnerskap och samarbete mellan Europeiska gemenskapen och dess medlemsstater, å ena sidan, och Republiken Indonesien, å andra sidan, godkänns härmed på unionens vägnar. Texten till avtalet åtföljer detta beslut. Artikel 2 Unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik/kommissionens vice ordförande eller en företrädare för unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik/kommissionens vice ordförande ska utöva ordförandeskapet för den gemensamma kommitté som anges i artikel 41 i avtalet. Artikel 3 Rådets ordförande ska utse den person som ska ha rätt att på unionens vägnar göra den anmälan som anges i artikel 48.1 i avtalet. Artikel 4 Detta beslut träder i kraft samma dag som det antas. Det ska offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning. Utfärdat i Bryssel den På rådets vägnar Ordförande RAMAVTAL OM ETT VITTOMSPÄNNANDE PARTNERSKAP OCH SAMARBETE MELLAN EUROPEISKA GEMENSKAPEN OCH DESS MEDLEMSSTATER, Å ENA SIDAN, OCH REPUBLIKEN INDONESIEN, Å ANDRA SIDAN EUROPEISKA GEMENSKAPEN, nedan kallad gemenskapen, och KONUNGARIKET BELGIEN, REPUBLIKEN BULGARIEN, REPUBLIKEN TJECKIEN, KONUNGARIKET DANMARK, FÖRBUNDSREPUBLIKEN TYSKLAND, REPUBLIKEN ESTLAND, IRLAND, REPUBLIKEN GREKLAND, KONUNGARIKET SPANIEN, REPUBLIKEN FRANKRIKE, REPUBLIKEN ITALIEN, REPUBLIKEN CYPERN, REPUBLIKEN LETTLAND, REPUBLIKEN LITAUEN, STORHERTIGDÖMET LUXEMBURG, REPUBLIKEN UNGERN, MALTA, KONUNGARIKET NEDERLÄNDERNA, REPUBLIKEN ÖSTERRIKE, REPUBLIKEN POLEN, REPUBLIKEN PORTUGAL, RUMÄNIEN, REPUBLIKEN SLOVENIEN, REPUBLIKEN SLOVAKIEN, REPUBLIKEN FINLAND, KONUNGARIKET SVERIGE, FÖRENADE KONUNGARIKET STORBRITANNIEN OCH NORDIRLAND fördragsslutande parter i fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen och fördraget om Europeiska unionen, nedan kallade medlemsstaterna, å ena sidan och REPUBLIKEN INDONESIENS REGERING, å andra sidan, nedan kallade parterna, SOM BEAKTAR de vänskapsband som av tradition existerar mellan Republiken Indonesien och gemenskapen och de nära historiska, politiska och ekonomiska band som förenar dem, SOM BEAKTAR att parterna lägger särskild vikt vid att deras ömsesidiga förbindelser är av omfattande natur, SOM PÅ NYTT BEKRÄFTAR parternas anslutning till de principer som fastställs i Förenta nationernas stadga, SOM PÅ NYTT BEKRÄFTAR parternas åtagande att iaktta, främja och värna de demokratiska principerna och de grundläggande mänskliga rättigheterna, rättsstatsprincipen, fred och internationell rättskipning enligt vad som fastställs i bland annat Förenta nationernas allmänna förklaring om de mänskliga rättigheterna, Romstadgan och andra internationella instrument på området mänskliga rättigheter som tillämpas av båda parter, SOM PÅ NYTT BEKRÄFTAR respekten för Republiken Indonesiens suveränitet, territoriella integritet och nationella enighet, SOM PÅ NYTT BEKRÄFTAR parternas anslutning till principerna om rättsstaten och god samhällsstyrning och deras önskan att främja ekonomiska och sociala framsteg för sina folk, med beaktande av principen om hållbar utveckling och miljöskyddskraven, SOM PÅ NYTT BEKRÄFTAR att de allvarligaste brotten som angår hela det internationella samfundet inte får förbli ostraffade och att de som anklagas för dessa brott bör ställas inför rätta och, om de befinns skyldiga, straffas på lämpligt sätt, samt att dessa brott på ett effektivt sätt måste lagföras genom att åtgärder vidtas på nationell nivå och genom att det globala samarbetet förbättras, SOM UTTRYCKER sitt åtagande att till fullo bekämpa alla former av gränsöverskridande organiserad brottslighet och terrorism i enlighet med internationell rätt, inbegripet lagstiftning om de mänskliga rättigheterna, de humanitära principer som gäller för migrations- och flyktingfrågor och internationell humanitär rätt, samt att upprätta ett effektivt internationellt samarbete och inrätta instrument för att utrota denna brottslighet, SOM ERKÄNNER att antagandet av relevanta internationella konventioner och andra relevanta resolutioner av FN:s säkerhetsråd, däribland dess resolution 1540, ligger till grund för hela det internationella samfundets åtagande att bekämpa spridning av massförstörelsevapen, SOM ERKÄNNER att det är nödvändigt att stärka de nedrustnings- och icke-spridningsåtaganden som åligger dem enligt internationell rätt i syfte att bland annat undanröja den fara som är förknippad med massförstörelsevapen, SOM ERKÄNNER betydelsen av samarbetsavtalet av den 7 mars 1980 mellan Europeiska ekonomiska gemenskapen och Indonesien, Malaysia, Filippinerna, Singapore och Thailand – medlemsländer i Sydostasiatiska nationers förbund (Asean) samt efterföljande anslutningsprotokoll, SOM ERKÄNNER betydelsen av att stärka de befintliga förbindelserna mellan parterna i syfte att utvidga samarbetet dem emellan och deras gemensamma önskan att befästa, fördjupa och diversifiera sina förbindelser på områden av ömsesidigt intresse, på grundval av jämlikhet, icke diskriminering, respekt för den naturliga miljön och till ömsesidig nytta, SOM BEKRÄFTAR sin önskan att med beaktande av de åtgärder som har vidtagits på det regionala planet utvidga samarbetet mellan gemenskapen och Indonesien på grundval av gemensamma värderingar och till ömsesidig nytta, SOM HÄNVISAR TILL sina respektive lagar och andra författningar, HAR ENATS OM FÖLJANDE. AVDELNING I ART OCH RÄCKVIDD ARTIKEL 1 Allmänna principer 1. Respekt för de demokratiska principerna och de grundläggande mänskliga rättigheterna, såsom de fastställs i den allmänna förklaringen om de mänskliga rättigheterna och andra internationella instrument på området mänskliga rättigheter som tillämpas av båda parter, är grundläggande för båda parters inrikespolitik och internationella politik och utgör en väsentlig del av detta avtal. 2. Parterna bekräftar att de delar de värderingar som kommer till uttryck i Förenta nationernas stadga. 3. Parterna bekräftar sitt åtagande att främja hållbar utveckling, samarbeta för att lösa problemen i samband med klimatförändringen och bidra till uppnåendet av millennieutvecklingsmålen. 4. Parterna bekräftar på nytt sitt åtagande när det gäller Parisförklaringen från 2005 om biståndets effektivitet och är överens om att stärka samarbetet i syfte att ytterligare förbättra utvecklingsresultaten. 5. Parterna bekräftar på nytt den vikt de fäster vid principerna om god samhällsstyrning, rättsstaten, inbegripet domstolsväsendets oberoende, och kampen mot korruption. 6. Genomförandet av detta partnerskaps- och samarbetsavtal ska baseras på principerna om jämlikhet och ömsesidig nytta. ARTIKEL 2 Samarbetsmål I syfte att stärka sina bilaterala förbindelser åtar sig parterna att föra en allomfattande dialog och främja ytterligare samarbete sig emellan inom alla områden av ömsesidigt intresse. Ansträngningarna ska särskilt inriktas på följande: a) Upprätta ett bilateralt samarbete inom alla relevanta regionala och internationella forum och organisationer. b) Utveckla handel och investeringar mellan parterna till ömsesidig nytta. c) Upprätta samarbete inom alla handels- och investeringsrelaterade områden av ömsesidigt intresse i syfte att underlätta handels- och investeringsflöden och förebygga och undanröja hinder för handel och investeringar, i förekommande fall även när det gäller nuvarande och framtida regionala initiativ mellan EG och Asean. d) Upprätta samarbete inom andra områden av ömsesidigt intresse, framför allt inom turism, finansiella tjänster, skatter och tullar, makroekonomisk politik, industripolitik och små och medelstora företag, informationssamhället, vetenskap och teknik, energi, transport och transportsäkerhet, utbildning och kultur, mänskliga rättigheter, miljö och naturresurser, inbegripet den marina miljön, skogsbruk, jordbruk och landsbygdsutveckling, samarbete på det marina området och på fiskeområdet, folkhälsa, livsmedelssäkerhet, djurhälsa, statistik, skydd av personuppgifter, samarbete för modernisering av statlig och offentlig förvaltning samt immateriell äganderätt. e) Upprätta samarbete i migrationsfrågor, inbegripet om laglig och olaglig migration, människosmuggling och människohandel. f) Upprätta samarbete i fråga om mänskliga rättigheter och rättsliga frågor. g) Upprätta samarbete när det gäller att bekämpa spridningen av massförstörelsevapen. h) Upprätta samarbete för bekämpning av terrorism och gränsöverskridande brottslighet, t.ex. när det gäller framställning av och handel med narkotika och narkotikaprekursorer samt penningtvätt. i) Öka båda parters nuvarande deltagande i relevanta subregionala och regionala samarbetsprogram respektive uppmuntra deras eventuella deltagande i sådana program. j) Förstärka båda parters profil i varandras regioner. k) Främja förståelsen människor emellan genom samarbete mellan olika icke-statliga organ såsom tankesmedjor, universitet, det civila samhället och medier i form av seminarier, konferenser, ungdomsutbyten och annan verksamhet. ARTIKEL 3 Att bekämpa spridning av massförstörelsevapen 1. Parterna anser att spridning av massförstörelsevapen och bärare av sådana vapen, till såväl statliga som icke-statliga aktörer, utgör ett av de allvarligaste hoten mot internationell stabilitet och säkerhet. 2. Parterna är därför överens om att samarbeta för och bidra till att bekämpa spridning av massförstörelsevapen och bärare av sådana vapen genom att till fullo uppfylla och på det nationella planet genomföra sina förpliktelser enligt multilaterala fördrag och konventioner om nedrustning och ickespridning samt andra multilateralt framförhandlade avtal och internationella förpliktelser enligt Förenta nationernas stadga. Parterna är överens om att denna bestämmelse utgör en väsentlig del av detta avtal. 3. Parterna är vidare överens om att samarbeta och vidta åtgärder för att förbättra genomförandet av internationella instrument om nedrustning och icke-spridning av massförstörelsevapen som tillämpas av båda parter, bland annat genom att utbyta information, sakkunskap och erfarenheter. 4. Parterna är också överens om att samarbeta och bidra till att bekämpa spridningen av massförstörelsevapen och bärare av sådana vapen genom att vidta åtgärder för att – beroende på vad som är tillämpligt – underteckna, ratificera eller ansluta sig till, samt till fullo genomföra, alla andra relevanta internationella instrument. 5. Parterna är dessutom överens om att samarbeta för att införa effektiva nationella exportkontroller i syfte att förhindra spridning genom att kontrollera export och transitering av varor med anknytning till massförstörelsevapen, bland annat genom kontroll av slutanvändningen av teknik med dubbla användningsområden och genom effektiva sanktioner mot överträdelser av exportkontrollen. 6. Parterna är överens om att upprätta en regelbunden politisk dialog som ska ledsaga och underbygga dessa delar av avtalet. Denna dialog får föras på regional nivå. ARTIKEL 4 Rättsligt samarbete 1. Parterna ska samarbeta när det gäller frågor som rör utvecklingen av deras rättsliga system, lagar och rättsinstitut, inbegripet dessas effektivitet, i synnerhet genom att utbyta åsikter och sakkunskap samt genom att bygga upp kapacitet. Parterna ska inom ramen för sina befogenheter och sin behörighet sträva efter att utveckla ömsesidig rättslig hjälp i brottmål och utvisningsärenden. 2. Parterna bekräftar på nytt att de allvarligaste brotten som angår hela det internationella samfundet inte får förbli ostraffade, och att de som är anklagade för dessa brott bör ställas inför rätta, och om de befinns skyldiga straffas på lämpligt sätt. 3. Parterna är överens om att samarbeta när det gäller genomförandet av presidentdekretet om den nationella handlingsplanen för mänskliga rättigheter 2004–2009, inbegripet förberedelserna inför ratificeringen och genomförandet av internationella instrument på området mänskliga rättigheter, såsom konventionen om förebyggande och bestraffning av brottet folkmord (genocide) och Romstadgan om den internationella brottmålsdomstolen. 4. Parterna är överens om att en dialog dem emellan när det gäller denna fråga skulle vara till nytta. ARTIKEL 5 Samarbete för att bekämpa terrorism 1. Parterna, som på nytt bekräftar vikten av att bekämpa terrorism, är överens om att samarbeta för att förhindra och bekämpa terroristhandlingar i enlighet med gällande internationella konventioner, bland annat instrumenten på området mänskliga rättigheter och internationell humanitär rätt, samt i enlighet med sina respektive lagar och andra författningar och med beaktande av FN:s globala strategi mot terrorism, som fastställs i FN:s generalförsamlings resolution nr 60/288 av den 8 september 2006, och EU:s och Aseanländernas gemensamma förklaring av den 28 januari 2003 om samarbete för att bekämpa terrorism. 2. Parterna ska inom ramen för FN:s säkerhetsråds resolution 1373 och andra relevanta FN resolutioner, internationella konventioner och instrument som tillämpas av båda parter samarbeta för att bekämpa terrorism genom bland annat följande: – Utbyte av information om terroristgrupper och deras stödnätverk i enlighet med internationell och nationell rätt. – Utbyte av synpunkter om medel och metoder för att bekämpa terrorism, däribland på det tekniska området och på utbildningsområdet, och utbyte av erfarenheter när det gäller terroristbekämpning. – Samarbete när det gäller kontroll av lagstiftningens efterlevnad, stärkande av den rättsliga ramen och åtgärder mot de förhållanden som befrämjar spridningen av terrorism. – Samarbete för att främja gränskontroll och gränsförvaltning, stärkt kapacitetsutbyggnad genom upprättande av nätverk, utbildningsprogram, besöksutbyte för högre tjänstemän, akademiker, analytiker och lokala aktörer samt anordnande av seminarier och konferenser. AVDELNING II SAMARBETE I REGIONALA OCH INTERNATIONELLA ORGANISATIONER ARTIKEL 6 Parterna åtar sig att utbyta synpunkter och samarbeta inom ramen för regionala och internationella forum och organisationer, såsom Förenta nationerna, dialogen mellan Asean och EU, Aseans regionala forum (ARF), Asien–Europa-mötet (Asem), Förenta nationernas konferens om handel och utveckling (Unctad) samt Världshandelsorganisationen (WTO). AVDELNING III BILATERALT OCH REGIONALT SAMARBETE ARTIKEL 7 1. Båda parter är överens om att, på bilateral eller regional nivå eller genom en kombination av båda, genomföra verksamhet som rör alla områden för dialog och samarbete inom ramen för detta avtal, med särskilt beaktande av frågor som omfattas av bilateralt samarbete. Parterna kommer vid valet av lämplig ram att sträva efter att uppnå största möjliga verkningar för alla berörda parter och även öka deras deltagande och samtidigt göra bästa möjliga bruk av de resurser som står till förfogande, varvid de kommer att ta hänsyn till de politiska och institutionella möjligheterna och, i tillämpliga fall, se till att åtgärderna är i överensstämmelse med annan verksamhet där partner från Europeiska gemenskapen och Asean deltar. 2. Gemenskapen och Indonesien får vid behov besluta att utvidga det finansiella stödet till samarbete inom de områden som omfattas av eller har anknytning till avtalet, i enlighet med sina respektive finansiella förfaranden och resurser. Detta samarbete kan omfatta anordnande av utbildningsprogram, arbetsgrupper och seminarier, expertutbyten, studier och annan verksamhet som parterna kommer överens om. AVDELNING IV SAMARBETE NÄR DET GÄLLER HANDEL OCH INVESTERINGAR ARTIKEL 8 Allmänna principer 1. Parterna ska inleda en dialog om bilaterala och multilaterala handelsfrågor och handelsrelaterade frågor i syfte att stärka de bilaterala handelsförbindelserna och främja framsteg i det multilaterala handelssystemet. 2. Parterna åtar sig att i största möjliga utsträckning och till ömsesidig nytta främja utveckling och diversifiering av handeln sig emellan. De åtar sig att uppnå förbättrade villkor för marknadstillträde genom att arbeta för avskaffandet av handelshinder, i synnerhet genom att vid lämplig tidpunkt avskaffa icke-tariffära handelshinder och vidta åtgärder för att förbättra insynen, med hänsyn tagen till det arbete som utförs av internationella organisationer på detta område. 3. Parterna, som är medvetna om att handel spelar en avgörande roll för utveckling och att bistånd i form av handelsförmånsordningar har visat sig vara till nytta för utvecklingsländer, ska sträva efter att i större utsträckning använda samråd för denna typ av bistånd i full överensstämmelse med WTO-bestämmelserna. 4. Parterna ska hålla varandra underrättade om utvecklingen när det gäller handelspolitik och politiken på handelsrelaterade områden, såsom jordbruk, livsmedelssäkerhet, djurhälsa, konsumentfrågor, farliga kemiska ämnen och avfallshantering. 5. Parterna ska främja dialog och samarbete i syfte att utveckla sin handel och sina investeringsförbindelser, inbegripet genom att tillhandahålla teknisk kapacitetsuppbyggnad för att lösa problem på de områden som avses i artiklarna 9–16. ARTIKEL 9 Sanitära och fytosanitära frågor Parterna ska diskutera och utbyta information om lagstiftning, certifiering och inspektionsförfaranden inom ramen för WTO-avtalet om sanitära och fytosanitära frågor, Internationella växtskyddskonventionen (IPPC), Internationella byrån för epizootiska sjukdomar (OIE) och Codex Alimentarius-kommissionen (CAC). ARTIKEL 10 Tekniska handelshinder Parterna ska främja användningen av internationella standarder och samarbeta och utbyta information om standarder, förfaranden för bedömning av överensstämmelse och tekniska föreskrifter, särskilt inom ramen för WTO-avtalet om tekniska handelshinder. ARTIKEL 11 Skydd av immateriell äganderätt Parterna ska samarbeta för att, på grundval av bästa praxis, förbättra skyddet och utnyttjandet av immateriell äganderätt och se till att denna respekteras, samt öka spridningen av kunskap därom. Samarbetet får omfatta informations- och erfarenhetsutbyte när det gäller sådana frågor som praxis, främjande, spridning, rationalisering, förvaltning, harmonisering, skydd och effektiv tillämpning av intellektuell äganderätt, förhindrande av missbruk av sådan rätt samt bekämpning av förfalskning och piratkopiering. ARTIKEL 12 Underlättande av handel Parterna ska dela med sig av sin erfarenhet och undersöka möjligheterna att förenkla import-, export- och andra tullförfaranden, öka insynen i handelsregler och utveckla tullsamarbetet, även mekanismerna för ömsesidigt administrativt bistånd, samt eftersträva samsyn och gemensamma åtgärder inom ramen för internationella initiativ. Parterna kommer att lägga särskild vikt vid att öka säkerheten inom internationell handel, bland annat när det gäller transporttjänster, och vid att se till att det råder balans mellan underlättandet av handel och kampen mot bedrägerier och oegentligheter. ARTIKEL 13 Tullsamarbete Utan att det påverkar tillämpningen av andra former av samarbete som föreskrivs inom ramen för detta avtal förklarar båda parter sig intresserade av att överväga att i framtiden ingå ett protokoll om tullsamarbete, inbegripet om ömsesidigt bistånd, inom den institutionella ram som fastställs i detta avtal. ARTIKEL 14 Investeringar Parterna ska främja ett ökat investeringsflöde genom att utveckla ett attraktivt och stabilt klimat för ömsesidiga investeringar på grundval av en fortlöpande dialog som tar sikte på att öka förståelsen för och samarbetet om investeringsfrågor, utforska administrativa mekanismer för att underlätta investeringsflödena och främja ett stabilt, överskådligt, öppet och icke-diskriminerande investeringssystem. ARTIKEL 15 Konkurrenspolitik Parterna ska arbeta för att konkurrensregler införs och tillämpas effektivt och att det sprids information som främjar överskådlighet och rättslig säkerhet för företag som är verksamma på den andra partens marknad. ARTIKEL 16 Tjänster Parterna ska inleda en fortlöpande dialog som i synnerhet syftar till informationsutbyte om parternas respektive regler och som främjar tillträdet till den andra partens marknad, kapitalkällor och teknik samt handeln med tjänster mellan de båda regionerna och på tredjelands marknader. AVDELNING V SAMARBETE INOM ANDRA OMRÅDEN ARTIKEL 17 Turism 1. Parterna får samarbeta i syfte att förbättra informationsutbytet och fastställa bästa praxis så att det sörjs för en balanserad och hållbar utveckling av turismen i enlighet med Världsturistorganisationens globala uppförandekod för turism och de hållbarhetsprinciper som ligger till grund för den lokala Agenda 21-processen. 2. Parterna får utveckla samarbetet för att bevara och optimera naturarvets och kulturarvets potential, lindra de negativa verkningarna av turismen och öka turistföretagens positiva bidrag till den hållbara utvecklingen av lokalsamhällen, bland annat genom att utveckla ekoturism som respekterar lokalsamhällenas integritet och intressen och förbättra utbildningen inom turistnäringen. ARTIKEL 18 Finansiella tjänster Parterna är överens om att i överensstämmelse med sina behov och inom ramen för sina respektive program och sin lagstiftning främja samarbetet när det gäller finansiella tjänster. ARTIKEL 19 Ekonomisk-politisk dialog 1. Parterna är överens om att samarbeta för att främja utbytet av information och erfarenheter om deras respektive ekonomiska utveckling och ekonomiska politik, även när det gäller den ekonomiska politik som förs inom ramen för det regionala ekonomiska samarbetet och den regionala integrationen. 2. Parterna ska sträva efter att fördjupa dialogen mellan sina myndigheter när det gäller ekonomiska frågor som enligt överenskommelse mellan parterna får omfatta sådana områden som penningpolitik, finanspolitik (inbegripet skattepolitik), offentliga finanser, makroekonomisk stabilitet och utlandsskuld. 3. Parterna erkänner vikten av att öka öppenheten och informationsutbytet i syfte att underlätta kontrollen av åtgärder för att förhindra skatteflykt eller skatteundandragande, inom ramen för sina respektive rättsliga ramar. De är överens om att förbättra samarbetet på detta område. ARTIKEL 20 Industripolitiskt samarbete och samarbete kring små och medelstora företag 1. Parterna är överens om att med beaktande av sin ekonomiska politik och sina ekonomiska mål främja det industripolitiska samarbetet på alla områden som bedöms lämpliga i syfte att förbättra konkurrenskraften för små och medelstora företag, bland annat genom följande åtgärder: – Utbyte av information och erfarenheter om olika sätt att skapa allmänna förutsättningar för små och medelstora företag att förbättra sin konkurrenskraft. – Främjande av kontakter mellan ekonomiska aktörer, uppmuntran till gemensamma investeringar och upprättande av joint venture-företag och informationsnätverk, framför allt genom befintliga övergripande gemenskapsprogram som stimulerar överföring av mjuk och hård teknik mellan partner. – Underlättande av tillträdet till finansieringsmöjligheter och marknader, tillhandahållande av information och främjande av innovation genom utbyte av bästa praxis när det gäller finansieringsmöjligheter, framför allt för mikroföretag och småföretag. – Gemensamma forskningsprojekt inom utvalda områden av näringslivet och samarbete i fråga om standarder, förfaranden för bedömning av överensstämmelse och tekniska föreskrifter, enligt överenskommelse mellan parterna. 2. Parterna ska underlätta och stödja relevant verksamhet inom den privata sektorn hos bägge parter. ARTIKEL 21 Informationssamhället Parterna, som är medvetna om att informations- och kommunikationsteknik är viktiga faktorer i ett modernt samhälle och av avgörande betydelse för ekonomisk och social utveckling, ska sträva efter att samarbeta med inriktning på bland annat följande: a) Främja en omfattande dialog om de olika aspekterna av informationssamhället, i synnerhet politiken i fråga om elektronisk kommunikation och reglering, inbegripet samhällsomfattande tjänster, utfärdande av licenser och allmänna tillstånd, skydd av privatlivet och personuppgifter samt tillsynsmyndighetens oberoende och effektivitet. b) Samtrafikförmåga och driftskompatibilitet mellan gemenskapens, Indonesiens och sydostasiatiska nät och tjänster. c) Standardisering och spridning av ny informations- och kommunikationsteknik. d) Främjande av forskningssamarbete mellan gemenskapen och Indonesien när det gäller informations- och kommunikationsteknik. e) Gemensamma forskningsprojekt om informations- och kommunikationsteknik (IKT). f) Säkerhetsfrågor och säkerhetsaspekter med anknytning till IKT. ARTIKEL 22 Vetenskap och teknik 1. Parterna är överens om att när det gäller vetenskap och teknik samarbeta i frågor av ömsesidigt intresse, såsom energi, transport, miljö och naturresurser samt hälso- och sjukvård, med hänsyn tagen till den egna politiken. 2. Syftet med detta samarbete ska vara att a) uppmuntra utbyte av information och know-how om vetenskap och teknik, särskilt när det gäller genomförandet av politik och program, b) främja varaktiga förbindelser mellan parternas forskarsamfund, forskningscentrum, universitet och näringsliv, c) främja utbildning av personal, d) främja andra former av samarbete enligt överenskommelse mellan parterna. 3. Samarbetet kan anta formen av gemensamma forskningsprojekt och forskningsutbyten, möten och utbildning av vetenskapsmän inom ramen för internationella mobilitetsprogram, i syfte att ge största möjliga spridning av forskningsresultaten. 4. Parterna ska inom ramen för detta samarbete stödja deltagandet av sina respektive högre utbildningsanstalter, forskningscentrum och produktionssektorer, i synnerhet små och medelstora företag. ARTIKEL 23 Energi Parterna ska sträva efter att förbättra samarbetet inom energisektorn. För detta ändamål är parterna överens om att främja ömsesidigt fördelaktiga kontakter i syfte att a) diversifiera energiutbudet för att förbättra försörjningstryggheten, utveckla nya och förnybara energikällor och samarbeta när det gäller industriell energiverksamhet i alla led, b) uppnå en rationell användning av energi med bidrag från både utbuds- och efterfrågesidan och öka samarbetet för att bekämpa klimatförändringarna, inbegripet genom Kyotoprotokollets mekanism för ren utveckling, c) främja överföring av teknik som syftar till hållbar energiproduktion och energianvändning, d) möjliggöra ett samband mellan tillgång till energi till rimliga priser och hållbar utveckling. ARTIKEL 24 Transport 1. Parterna ska sträva efter att samarbeta inom alla relevanta områden av transportpolitiken i syfte att förbättra gods- och passagerartransporter och deras säkerhet, främja säkerheten på sjöfarts och luftfartsområdet, utveckling av mänskliga resurser och miljöskydd samt förbättra effektiviteten i transportsystemen. 2. Detta samarbete kan bland annat omfatta följande: a) Informationsutbyte om parternas respektive politik och praxis i fråga om transport, särskilt avseende transport i städer och på landsbygd, inre vattenvägar och till sjöss, inbegripet logistik och sammankoppling samt driftskompabilitet när det gäller kombinerade transportnät och förvaltning av vägar, järnvägar, hamnar och flygplatser. b) Eventuell användning av det europeiska globala satellitnavigeringssystemet (Galileo), särskilt i frågor av ömsesidigt intresse. c) En dialog om flygtransporttjänster som ska syfta till att vidareutveckla de bilaterala förbindelserna mellan parterna inom områden av ömsesidigt intresse, däribland till att ändra vissa delar av befintliga bilaterala avtal om lufttransporttjänster mellan Indonesien och enskilda medlemsstater för att göra dem förenliga med parternas respektive lagar och andra författningar och undersöka möjligheterna till ytterligare utveckling av samarbetet på flygtransportområdet. d) En dialog om sjötransporttjänster som ska syfta till obegränsat tillträde, på kommersiella grunder, till den internationella marknaden för sjötransport och till internationell handel, överenskommelser om att inte införa klausuler om lastdelning, nationell behandling och behandling som mest gynnad nation för fartyg som drivs av den andra partens medborgare eller företag samt frågor avseende dörr-till-dörr-transporttjänster. e) Genomförande av standarder och föreskrifter om säkerhet och om förebyggande av miljöföroreningar, särskilt när det gäller sjö- och luftfartstransport, i överensstämmelse med relevanta internationella konventioner. ARTIKEL 25 Utbildning och kultur 1. Parterna är överens om att främja utbildning och kulturellt samarbete som tar hänsyn till deras mångfald i syfte att öka den ömsesidiga förståelsen och kunskapen om varandras kulturer. 2. Parterna ska sträva efter att vidta lämpliga åtgärder för att främja kulturellt utbyte och genomföra gemensamma initiativ inom olika kulturella områden, bland annat gemensamma kulturevenemang. I detta hänseende är parterna också överens om att fortsätta att stödja Asien–Europa-stiftelsens verksamhet. 3. Parterna är överens om att samråda och samarbeta i relevanta internationella forum, såsom Unesco, och utbyta åsikter om den kulturella mångfalden, däribland utvecklingen t.ex. när det gäller ratificeringen och genomförandet av Unescos konvention om främjande av och skydd för mångfalden av kulturella uttryck. 4. Parterna ska vidare lägga vikt vid åtgärder som syftar till att skapa kontakter mellan deras respektive specialistorgan, främja utbyte av information och publikationer, know-how, studenter, experter och tekniska resurser, främja IKT i utbildningen och utnyttja de möjligheter som gemenskapsprogrammen erbjuder i Sydostasien på utbildnings- och kulturområdet liksom den erfarenhet som båda parter har vunnit på detta område. Båda parter är också överens om att främja genomförandet av Erasmus Mundus-programmet. ARTIKEL 26 Mänskliga rättigheter 1. Parterna är överens om att samarbeta för att främja och värna de mänskliga rättigheterna. 2. Detta samarbete kan bland annat omfatta följande: a) Stöd till genomförandet av den indonesiska handlingsplanen för mänskliga rättigheter. b) Information om och utbildning i mänskliga rättigheter. c) Förstärkning av inrättningar med anknytning till mänskliga rättigheter. 3. Parterna är överens om att en dialog dem emellan om denna fråga skulle vara till nytta. ARTIKEL 27 Miljö- och naturresurser 1. Parterna är överens om att det är nödvändigt att bevara och förvalta naturresurserna och den biologiska mångfalden på ett hållbart sätt, eftersom detta är förutsättningen för nuvarande och kommande generationers utveckling. 2. Resultatet av världstoppmötet om hållbar utveckling och genomförandet av relevanta multilaterala miljöavtal som tillämpas av båda parter ska beaktas i alla åtgärder som parterna vidtar inom ramen för detta avtal. 3. Parterna ska sträva efter att fortsätta sitt samarbete inom ramen för regionala program för miljöskydd, i synnerhet när det gäller a) miljömedvetenhet och kapacitet att kontrollera lagstiftningens efterlevnad, b) uppbyggnad av kapacitet avseende klimatförändringen och energieffektivitet, främst med inriktning på forskning och utveckling, övervakning och analys av klimatförändringen och växthuseffekten, samt inrättandet av program för att lindra verkningarna och främja anpassning, c) uppbyggnad av kapacitet för att delta i och genomföra multilaterala avtal på miljöområdet, inbegripet avtal om biologisk mångfald och biosäkerhet samt konventionen om internationell handel med utrotningshotade arter av vilda djur och växter (CITES), d) främjande av miljöteknik, miljöprodukter och miljötjänster, inbegripet uppbyggnad av kapacitet inom miljöförvaltningssystem och när det gäller miljömärkning, e) förhindrande av olagliga gränsöverskridande förflyttningar av farliga ämnen, farligt avfall och andra former av avfall, f) kust- och havsmiljön, bevarande, förorening samt degradationskontroll, g) lokalt deltagande i miljöskydd och hållbar utveckling, h) jord- och markförvaltning, i) vidtagande av åtgärder för att bekämpa gränsöverskridande rökdisföroreningar. 4. Parterna ska främja ömsesidigt tillträde till sina program på detta område, i överensstämmelse med de specifika villkor som fastställs i programmen. ARTIKEL 28 Skogsbruk 1. Parterna är överens om att det är nödvändigt att skydda, bevara och förvalta skogsresurserna och deras biologiska mångfald på ett hållbart sätt, eftersom detta är till gagn för nuvarande och kommande generationer. 2. Parterna ska sträva efter att fortsätta sitt samarbete för att bekämpa skogs- och markbränder samt olaglig skogsavverkning och därmed förbunden handel, förbättra skogsförvaltningen och främja ett hållbart skogsbruk. 3. Parterna ska utveckla samarbetsprogram, bland annat på följande områden: a) Samarbete inom relevanta internationella, regionala och bilaterala forum i syfte att främja upprättandet av rättsliga instrument för att bekämpa olaglig skogsavverkning och därmed förbunden handel. b) Kapacitetsuppbyggnad, forskning och utveckling. c) Stöd till utvecklingen av en hållbar skogssektor. d) Utveckling av skogscertifikat. ARTIKEL 29 Jordbruk och landsbygdsutveckling Parterna är överens om att utveckla samarbetet när det gäller jordbruks- och landsbygdsutveckling. Till de samarbetsområden som kan vidareutvecklas hör följande: a) Jordbrukspolitiken och internationella utsikter för jordbruket i allmänhet. b) Möjligheterna att undanröja hinder för handeln med grödor och boskap och produkter därav. c) Utvecklingspolitiken på landsbygden. d) Kvalitetsstrategier för grödor och boskap samt skyddade geografiska beteckningar. e) Marknadsutveckling och främjande av internationella handelsförbindelser. f) Utveckling av ett hållbart jordbruk. ARTIKEL 30 Hav och fiske Parterna ska främja samarbete på bilateral och multilateral nivå när det gäller hav och fiske, i synnerhet för att främja en hållbar och ansvarstagande utveckling och förvaltning av fiske- och havsresurser. Samarbetet kan omfatta följande: a) Informationsutbyte. b) Stöd till en hållbar och ansvarstagande långsiktig havs- och fiskepolitik som omfattar bevarande och förvaltning av kust- och havsresurser. c) Främjande av insatser för att förhindra och bekämpa olagligt, ej rapporterat och oreglerat fiske. d) Marknadsutveckling och kapacitetsuppbyggnad. ARTIKEL 31 Hälsa 1. Parterna är överens om att samarbeta när det gäller de frågor på hälso- och sjukvårdsområdet som är av ömsesidigt intresse i syfte att stärka insatserna inom följande områden: forskning, förvaltning av hälso- och sjukvårdssystemet, födoämnen, läkemedel, förebyggande hälso- och sjukvård, allvarliga smittsamma sjukdomar såsom fågelinfluensa och influensaepidemier, hiv/aids och svåra akuta respiratoriska sjukdomar (sars), icke smittsamma sjukdomar såsom cancer och hjärt- och kärlsjukdomar, trafikskador samt andra hot mot hälsan såsom drogberoende. 2. Detta samarbete ska i huvudsak ske med hjälp av a) utbyte av information och erfarenheter på de ovannämnda områdena, b) program rörande epidemiologi, decentralisering, finansiering av hälso- och sjukvård, lokalt inflytande samt förvaltning av sjuk- och hälsovårdstjänster, c) kapacitetsuppbyggnad genom tekniskt bistånd och utveckling av yrkesutbildningsprogram, d) program för att förbättra hälso- och sjukvårdstjänster och för att stödja därmed sammanhängande verksamhet bland annat för att minska barna- och mödradödlighet. ARTIKEL 32 Statistik Parterna är överens om att i enlighet med befintliga åtgärder för statistiksamarbete mellan gemenskapen och Asean främja harmoniseringen av statistiska metoder och statistisk praxis, inbegripet insamling och spridning av statistik; härigenom skulle det bli möjligt för parterna att på en för båda godtagbar grund använda statistik avseende handel med varor och tjänster, och mera allmänt, statistik avseende alla andra områden som omfattas av detta avtal som lämpar sig för statistisk bearbetning, såsom insamling, analys och spridning av statistik. ARTIKEL 33 Skydd av personuppgifter 1. Parterna är överens om att engagera sig på detta område med det gemensamma målet att förbättra skyddet av personuppgifter, med hänsyn tagen till bästa internationella praxis, såsom i Förenta nationernas riktlinjer för reglering av behandlingen av elektroniska dokument som innehåller personuppgifter (FN:s generalförsamlings resolution 45/95 av den 14 december 1990). 2. Samarbetet för skydd av personuppgifter kan bland annat omfatta tekniskt bistånd i form av informationsutbyte och sakkunskap med hänsyn tagen till parternas lagar och andra författningar. ARTIKEL 34 Migrering 1. Parterna bekräftar på nytt vikten av att med gemensamma ansträngningar hantera migrationsströmmarna mellan sina territorier och kommer i syfte att stärka samarbetet inleda en omfattande dialog om alla frågor med anknytning till migration, däribland olaglig migration, människosmuggling och människohandel samt skydd av dem som är i behov av internationellt skydd. Aspekter rörande migration ska tas med i de nationella strategierna för båda parters ekonomiska och sociala utveckling. Båda parter är överens om att beakta humanitära principer när de behandlar migrationsfrågor. 2. Samarbetet mellan parterna bör grunda sig på en bedömning av särskilda behov, som utförs i samråd mellan parterna, och genomföras i enlighet med gällande relevant lagstiftning hos parterna. Samarbetet kommer bland annat att inriktas på följande: a) Migrationens grundläggande orsaker. b) Utveckling och genomförande av nationell lagstiftning och nationell praxis som är i enlighet med relevant internationell rätt vilken är tillämplig på båda parter, i synnerhet säkerställande av att principen om att inte tillämpa avvisning respekteras. c) Frågor som konstaterats vara av ömsesidigt intresse i fråga om viseringar, resedokument och gränskontrollförvaltning. d) Regler om inresetillstånd samt rättigheter och ställning för personer med inresetillstånd, rättvis behandling och integrering av utländska medborgare som lagligen uppehåller sig i landet, utbildning samt åtgärder för att motverka rasism och främlingsfientlighet. e) Uppbyggnad av teknisk kapacitet och av personalkapacitet. f) Upprättande av en verkningsfull politik för att förebygga olaglig migration, människosmuggling och människohandel, inbegripet frågan om hur smugglings- och människohandelsnätverk kan bekämpas och hur offren för denna handel kan skyddas. g) Återvändande, under humana förhållanden och i värdiga former, av personer som olagligen uppehåller sig i ett land, inbegripet stöd till deras frivilliga återvändande, samt återtagande av dessa personer i enlighet med punkt 3. 3. Parterna är vidare överens om att inom ramen för samarbetet förhindra och kontrollera olaglig invandring och med beaktande av behovet av att skydda offer för människohandel a) identifiera dem som uppger sig vara medborgare i deras land och återta alla de av deras medborgare som vistas olagligen på en medlemsstats eller Indonesiens territorium, när detta begärs och utan onödig försening och andra formaliteter när nationaliteten har fastställts, b) förse sina återtagna medborgare med lämpliga identitetshandlingar för detta ändamål. 4. Parterna är överens om att på begäran föra förhandlingar i syfte att ingå ett avtal om särskilda återtagandeskyldigheter för parterna, däribland en skyldighet om återtagande av egna medborgare och medborgare i andra länder. Detta skulle också gälla statslösa personer. ARTIKEL 35 Kampen mot organiserad brottslighet och korruption Parterna är överens om att samarbeta och bidra till kampen mot organiserad, ekonomisk och finansiell brottslighet och korruption genom att till fullo uppfylla sina nuvarande ömsesidiga internationella förpliktelser på detta område, bland annat när det gäller ett effektivt samarbete för att återkräva tillgångar eller medel som härrör från korruptionshandlingar. Denna bestämmelse utgör en väsentlig del av detta avtal. ARTIKEL 36 Samarbete för narkotikabekämpning 1. Parterna ska inom sina respektive rättliga ramar samarbeta för att sörja för ett övergripande och balanserat tillvägagångssätt genom effektiva åtgärder och samordning mellan de behöriga myndigheterna, inbegripet de som är verksamma inom hälso- och sjukvård, utbildning och brottsbekämpning, däribland tullen, den sociala sektorn, rättsväsendet och inrikespolitiska instanser samt på marknadsregleringsområdet, i syfte att i största möjliga utsträckning minska utbudet av, handeln med och efterfrågan på olaglig narkotika och dess inverkan på narkotikamissbrukare och samhället i stort och för att arbetet med att förhindra avledningen av kemiska prekursorer till olaglig framställning av narkotika och psykotropa ämnen ska bli effektivare. 2. Parterna ska enas om hur de ska samarbeta för att uppnå dessa mål. Åtgärderna ska baseras på gemensamt överenskomna principer som överensstämmer med relevanta internationella konventioner, den politiska förklaringen och den särskilda förklaring om de vägledande principerna för att minska efterfrågan på narkotika som godkändes på Förenta nationernas generalförsamlings tjugonde extra session om narkotika i juni 1998. 3. Samarbetet mellan parterna kan omfatta utbyte av åsikter om lagstiftning och bästa tillvägagångssätt liksom tekniskt och administrativt bistånd inom följande områden: förhindrande och behandling av narkotikamissbruk omfattande ett brett spektrum av åtgärder, t.ex. minskning av skador i samband med narkotikamissbruk, informations- och övervakningscentrum, utbildning av personal, narkotikarelaterad forskning, samarbete med polis- och rättsväsende samt förhindrande av att kemiska prekursorer avleds till olaglig framställning av narkotika och psykotropa ämnen. Parterna får komma överens om att inbegripa andra områden. 4. Parterna får samarbeta för att främja en hållbar alternativ utvecklingspolitik som tar sikte på att i största möjliga utsträckning minska odlingen av olaglig narkotika, särskilt cannabis. ARTIKEL 37 Samarbete för bekämpning av penningtvätt 1. Parterna är överens om att det är nödvändigt att sträva efter och samarbeta för att förhindra att deras finansiella system används för att tvätta vinningen av alla former av brottslig verksamhet, såsom narkotikahandel och korruption. 2. Båda parter är överens om att samarbeta i syfte att ge varandra tekniskt och administrativt bistånd som tar sikte på att utarbeta och genomföra föreskrifter och införa effektivt fungerande mekanismer för att bekämpa penningtvätt och finansiering av terrorism, däribland återkrävande av tillgångar eller medel som härrör från vinning av brott. 3. Samarbetet ska möjliggöra utbyte av relevanta upplysningar inom ramen för respektive lagstiftning liksom antagande av lämpliga standarder för bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism motsvarande de standarder som antagits av gemenskapen och relevanta internationella organ som är verksamma på detta område, såsom arbetsgruppen för finansiella åtgärder mot penningtvätt (FATF). ARTIKEL 38 Det civila samhället 1. Parterna erkänner det organiserade civila samhällets roll (i synnerhet akademikervärldens) och potentiella bidrag till dialogen och samarbetsprocessen inom ramen för detta avtal och är överens om att främja en effektiv dialog med det organiserade civila samhället och sörja för att det faktiskt deltar. 2. Det organiserade civila samhället får i enlighet med de demokratiska principer, lagar och andra författningar som tillämpas av parterna a) delta i den politiska beslutsprocessen på nationell nivå, b) informeras om och, i alla stadier av utvecklingsprocessen, delta i samråd om utvecklings- och samarbetsstrategier och sektorspolitik, särskilt på områden som berör dem, c) se till att det finansiella stöd som de får till sin verksamhet förvaltas på ett öppet sätt, d) delta i genomförandet av samarbetsprogram, inbegripet kapacitetsuppbyggnad, på områden som berör dem. ARTIKEL 39 Samarbete för att modernisera staten och den offentliga förvaltningen Parterna är överens om att på grundval av en bedömning av särskilda behov, som ska utföras i samråd mellan parterna, samarbeta i syfte att modernisera sin offentliga förvaltning, bland annat genom att a) öka den organisatoriska effektiviteten, b) öka institutionernas effektivitet när det gäller tillhandahållande av tjänster, c) sörja för en öppen förvaltning av offentliga medel och för redovisningsskyldighet, d) förbättra den rättsliga och institutionella ramen, e) bygga upp kapacitet för utformning och genomförande av strategier (tillgång till offentliga tjänster, utformning och genomförande av budgeten, korruptionsbekämpning), f) stärka rättsväsendet, g) förbättra de rättsvårdande organen och deras funktioner. ARTIKEL 40 Samarbetsformer 1. Parterna är överens om att ställa nödvändiga resurser, bland annat finansiella medel, till förfogande i den utsträckning som deras respektive resurser och bestämmelser tillåter detta, i syfte att uppfylla de samarbetsmål som fastställs i detta avtal. 2. Parterna ska uppmuntra Europeiska investeringsbanken att fortsätta sin verksamhet i Indonesien, i enlighet med dess förfaranden och kriterier för finansiering och med Indonesiens lagar och andra författningar. AVDELNING VI INSTITUTIONELL RAM ARTIKEL 41 Gemensam kommitté 1. Parterna är överens om att inom ramen för detta avtal inrätta en gemensam kommitté bestående av företrädare på högsta möjliga tjänstemannanivå från båda sidor. Gemensamma kommittén ska ha följande uppgifter: a) Övervaka att detta avtal fungerar och genomförs väl. b) Fastställa prioriteringar i förhållande till målen för detta avtal. c) Lösa problem som uppstår i samband med tillämpningen eller tolkningen av detta avtal. d) Utfärda rekommendationer till signatärparterna i detta avtal för främjande av målen i avtalet och, vid behov, lösa alla tvister som kan uppstå i samband med tillämpningen eller tolkningen av detta avtal. 2. Gemensamma kommittén ska normalt sammanträda minst vartannat år, växelvis i Indonesien och Bryssel, på en dag som ska fastställas genom ömsesidig överenskommelse. Extraordinära möten får också sammankallas genom överenskommelse mellan parterna. Ordförandeskapet i Gemensamma kommittén ska innehas växelvis av de båda parterna. Dagordningen för Gemensamma kommitténs sammanträden ska fastställas genom överenskommelse mellan parterna. 3. Gemensamma kommittén får upprätta specialiserade arbetsgrupper som ska bistå den i dess arbete. Arbetsgrupperna ska vid varje sammanträde lämna en detaljerad rapport om sin verksamhet till Gemensamma kommittén. 4. Parterna är överens om att även tilldela Gemensamma kommittén uppgiften att sörja för att de sektorsavtal eller sektorsprotokoll som ingåtts eller kommer att ingås mellan gemenskapen och Indonesien fungerar på ett korrekt sätt. 5. Gemensamma kommittén ska anta sin arbetsordning för tillämpningen av detta avtal. AVDELNING VII SLUTBESTÄMMELSER ARTIKEL 42 Klausul om framtida utveckling 1. Parterna får genom gemensam överenskommelse ändra, revidera och utvidga detta avtal i syfte att öka samarbetet, inbegripet komplettera det genom avtal eller protokoll inom specifika sektorer eller verksamhetsområden. 2. Vad beträffar genomförandet av detta avtal får endera parten framföra förslag om att utvidga samarbetsområdets räckvidd, med beaktande av de erfarenheter som gjorts i samband med dess tillämpning. ARTIKEL 43 Andra avtal 1. Utan att det påverkar tillämpningen av de relevanta bestämmelserna i fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen får varken detta avtal eller någon åtgärd som vidtas inom ramen för detta avtal påverka medlemsstaternas befogenheter att genomföra bilateralt samarbete med Indonesien eller att, i förekommande fall, ingå nya partnerskaps- och samarbetsavtal med Indonesien. 2. Detta avtal ska inte påverka tillämpningen eller genomförandet av åtaganden som respektive parter gör gentemot tredje part. ARTIKEL 44 Tvistlösningsmekanism 1. Var och en av parterna får till Gemensamma kommittén hänskjuta alla tvister avseende tillämpningen eller tolkningen av detta avtal. 2. Gemensamma kommittén ska i enlighet med artikel 41.1 c och 41.1 d eftersträva att lösa sådana tvister. 3. Om någon av parterna anser att den andra parten inte har uppfyllt något av sina åtaganden enligt detta avtal, får den vidta lämpliga åtgärder. Utom i särskilt brådskande fall ska den dessförinnan förse Gemensamma kommittén med alla relevanta uppgifter som krävs för att göra en noggrann undersökning av situationen i syfte att finna en lösning som är godtagbar för båda parterna. 4. För den korrekta tolkningen och den praktiska tillämpningen av detta avtal är parterna överens om att begreppet ”i särskilt brådskande fall” i punkt 3 avser fall då en av parterna väsentligen överträder bestämmelserna i avtalet. En väsentlig överträdelse består av i) en vägran att erkänna avtalet, som inte sanktioneras av allmänna folkrättsliga regler, eller ii) en överträdelse av en väsentlig del av avtalet enligt artiklarna 1.1 och 3.2 samt artikel 35. 5. Vid valet av åtgärder ska de som minst stör avtalets funktion prioriteras. Åtgärderna ska omedelbart anmälas till den andra parten, och om den andra parten så begär ska parterna samråda om åtgärderna i Gemensamma kommittén. ARTIKEL 45 Anläggningar I syfte att underlätta samarbetet inom ramen för detta avtal är båda parterna överens om att bevilja bemyndigade experter och tjänstemän som deltar i genomförandet av samarbetet de hjälpmedel som de behöver för att utföra sina uppgifter, i enlighet med parternas interna regler och föreskrifter. ARTIKEL 46 Territoriell tillämpning Detta avtal ska tillämpas inom det territorium där fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen är tillämpligt på de villkor som fastställs i det fördraget, å ena sidan, och på Indonesiens territorium, å andra sidan. ARTIKEL 47 Definition av parterna I detta avtal avses med ”parterna” gemenskapen eller dess medlemsstater eller gemenskapen och dess medlemsstater, i enlighet med deras respektive befogenheter, å ena sidan, och Indonesien, å andra sidan. ARTIKEL 48 Ikraftträdande och varaktighet 1. Detta avtal träder i kraft den första dagen i den månad som följer på den dag då den senare parten har underrättat den andra parten om att de rättsliga förfaranden som är nödvändiga för detta ändamål har slutförts. 2. Detta avtal är giltigt i fem år. Det ska automatiskt förlängas med perioder om ytterligare ett år, såvida inte någon av parterna skriftligen underrättar den andra parten, sex månader innan den berörda ettårsperioden har löpt ut, om att den inte har för avsikt att förlänga avtalet. 3. Eventuella ändringar av detta avtal ska ske genom överenskommelse mellan parterna. Ändringarna ska träda i kraft först efter det att den senare parten har underrättat den andra parten om att alla nödvändiga formaliteter har slutförts. 4. Detta avtal får sägas upp av en av parterna genom skriftlig anmälan till den andra parten. Uppsägningen ska träda i kraft sex månader efter det att den andra parten har tagit emot anmälan. ARTIKEL 49 Underrättelse Anmälan ska göras till Europeiska unionens råds generalsekreterare och till Indonesiens utrikesminister. ARTIKEL 50 Giltiga texter Detta avtal är upprättat på bulgariska, danska, engelska, estniska, finska, franska, grekiska, italienska, lettiska, litauiska, maltesiska, nederländska, polska, portugisiska, rumänska, slovakiska, slovenska, spanska, svenska, tjeckiska, tyska, ungerska och indonesiska språken, vilka samtliga texter är lika giltiga. Utfärdat i två exemplar i …[ort] den …[månad] år tjugohundra…. SLUTAKT De befullmäktigade för EUROPEISKA GEMENSKAPEN, nedan kallad gemenskapen, och KONUNGARIKET BELGIEN, REPUBLIKEN BULGARIEN, REPUBLIKEN TJECKIEN, KONUNGARIKET DANMARK, FÖRBUNDSREPUBLIKEN TYSKLAND, REPUBLIKEN ESTLAND, IRLAND, REPUBLIKEN GREKLAND, KONUNGARIKET SPANIEN, REPUBLIKEN FRANKRIKE, REPUBLIKEN ITALIEN, REPUBLIKEN CYPERN, REPUBLIKEN LETTLAND, REPUBLIKEN LITAUEN, STORHERTIGDÖMET LUXEMBURG, REPUBLIKEN UNGERN, MALTA, KONUNGARIKET NEDERLÄNDERNA, REPUBLIKEN ÖSTERRIKE, REPUBLIKEN POLEN, REPUBLIKEN PORTUGAL, RUMÄNIEN, REPUBLIKEN SLOVENIEN, REPUBLIKEN SLOVAKIEN, REPUBLIKEN FINLAND, KONUNGARIKET SVERIGE, FÖRENADE KONUNGARIKET STORBRITANNIEN OCH NORDIRLAND, fördragsslutande parter i fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen och fördraget om Europeiska unionen, nedan kallade medlemsstaterna, å ena sidan, och REPUBLIKEN INDONESIEN, å andra sidan, församlade i (…) den (…) för att underteckna ramavtalet om omfattande partnerskap och samarbete mellan Europeiska gemenskapen och dess medlemsstater, å ena sidan, och Republiken Indonesien, å andra sidan, har antagit ramavtalet om omfattande partnerskap och samarbete. Medlemsstaternas och gemenskapens befullmäktigade och Republiken Indonesiens befullmäktigade noterar följande ensidiga förklaring från Europeiska gemenskapen: ”De bestämmelser i avtalet som omfattas av avdelning IV i tredje delen i fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen är bindande för Förenade kungariket och Irland som enskilda avtalsslutande parter och inte som del av Europeiska gemenskapen, till dess att Förenade kungariket eller Irland (beroende på vem som berörs) meddelar Republiken Indonesien att det har blivit bundet som del av Europeiska gemenskapen i enlighet med det protokoll om Förenade kungarikets och Irlands ställning som är fogat till fördraget om Europeiska unionen och fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen. Detsamma gäller för Danmark i enlighet med det protokoll om Danmarks ställning som är fogat till dessa fördrag.” Utfärdad i (…) den (…) Europeiska gemenskapen || Republiken Indonesien [1] Dokumenten ST 14028 av den 21 oktober 2009, ST 14032 av den 21 oktober 2009 och ST 14032 COR 1.