A4-0065/98

Resolution om kommissionens meddelande om «Ökad vägtrafiksäkerhet inom EU - Programmet för åren 1997-2001" (KOM(97)0131 - C4-0180/97)

Europaparlamentet utfärdar denna resolution,

- med beaktande av kommissionens meddelande (KOM(97)0131 - C4-0180/97),

- med beaktande av kommissionens rapport «Lägesrapport och framtida strategier - CARE, gemenskapsdatabasen för trafikolyckor» (KOM(97)0238),

- med beaktande av:

. sin resolution av den 15 juni 1987 om trafiksäkerhetsåret: ställning och perspektiv ((EGT C 190, 20.7.1987, s. 18.))

. sin resolution av den 12 oktober 1988 om skydd av fotgängare och den europeiska stadgan om fotgängares rättigheter ((EGT C 290, 14.11.1988, s. 51.))

. sitt yttrande av den 23 maj 1989 om den maximala tillåtna alkoholhalten i blodet hos förare ((EGT C 158, 26.6.1989, s. 53.))

. sin resolution av den 12 mars 1993 om gemenskapens handlingsprogram för trafiksäkerhet ((EGT C 115, 26.4.1993, s. 260.))

. sin resolution av den 11 mars 1994 om ett handlingsprogram för trafiksäkerhet ((EGT C 91, 28.3.1994, s. 304.)),

- med beaktande av rådets slutsatser av den 17 och 18 juni 1997 om trafiksäkerhet inom EU,

- med beaktande av diskussionen och slutsatserna från konferensen «Vägtrafiksäkerhet i Europa - delat ansvar» som ägde rum den 14 oktober 1997 i Europaparlamentet i Bryssel,

- med beaktande av betänkandet från utskottet för transport och turism(A4-0065/98), och med beaktande av följande:

A. Genomförandet av det första gemenskapsprogrammet för vägtrafiksäkerhet för åren 1993-1996 ledde till vissa framsteg, men den nuvarande situationen med 45 000 döda och 1,6 miljoner skadade på EU:s vägar per år är fullständigt oacceptabel med tanke på den outhärdliga smärta och sorg och det lidande som drabbar så många människor.

B. De direkta ekonomiska kostnaderna för vägtrafikolyckor uppskattas till minst 100 miljarder ecu årligen och de totala socioekonomiska kostnaderna överstiger 160 miljarder ecu.

C. Vägtrafikolyckor orsakas av brister i trafiksystemet i stort (vilket inbegriper förarnas beslut och beteende, infrastruktur och fordon) och kan endast begränsas ordentligt om problemet angrips på ett systematiskt sätt, eftersom vägtrafiksäkerhet är en komplicerad, tvärvetenskaplig fråga där olika faktorer spelar viktiga roller och interagerar i betydande omfattning.

D. Vägtrafikanterna har ett särskilt ansvar för trafiksäkerheten, men ansvaret skall även delas mellan EU och nationella, regionala och lokala myndigheter samt mellan regeringsorgan och icke-regeringsorgan.

E. En strategi för vägtrafiksäkerhet med mätbara mål är nödvändig för att åtgärder i syfte att verkligen minska antalet olyckor skall få större politisk prioritet och även för att resurserna skall kunna styras på lämpligt sätt.

F. Många länder, till exempel Förenade kungariket, Danmark, Finland, Nederländerna och Sverige har med framgång i flera år använt mätbara mål i sina åtgärdsplaner för vägtrafiksäkerhet.

G. De låga kostnaderna för vägtekniska åtgärder, såsom små förändringar av korsningar, vägarnas utformning, belysning, skyltar och markeringar kan genomföras snabbt och på ett betydande sätt bidra till trafiksäkerheten. Trafiktekniska åtgärder och åtgärder för säkerhet i stadsmiljö kan också förbättra trafiksäkerheten.

H. Ett viktigt medel för att främja vägtrafiksäkerheten är att utarbeta och främja EU:s tekniska riktlinjer på grundval av bästa metoder.

I. De mest utsatta vägtrafikanterna, till exempel fotgängare och cyklister liksom ungdomar och äldre, löper störst risker och bör därför särskilt uppmärksammas.

J. Det är inte bara nödvändigt att utarbeta nya bestämmelser, utan även att säkerställa att den befintliga lagstiftningen följs när det gäller hastighetsbegränsningar, säkerhetsbälten, alkoholhalt i blodet, säkerhetstest för fordon (särskilt för fordon som är sju år eller äldre och ofta är inblandade i olyckor på grund av tekniska brister) och kontroll av yrkesförares vilopauser och körtider.

K. Det är ytterst viktigt att vidta effektiva åtgärder för fordonssäkerhetsnormer, eftersom detta är ett område där EU har exklusiv behörighet och fördelarna i form av minskat antal olycksfall skulle kunna bli stora.

L. Den inverkan alkohol, narkotika och mediciner har på körförmågan är ett av de allvarligaste trafiksäkerhetsproblemen och måste prioriteras särskilt genom ett brett spektrum av motåtgärder, inbegripet gemenskapslagstiftning, annonserings- och utbildningskampanjer, genomförande av lagstiftningen, samt teknik för och inrättande av alternativa transportsätt.

M. Det är allmänt erkänt att fortkörning och hastigheter som inte är anpassade efter körsituationen är till skada för vägtrafiksäkerheten.

N. Utbildning i trafiksäkerhet, offentlig information och kampanjer är ett effektivt sätt att öka det allmänna medvetandet om trafiksäkerhet, och när denna verksamhet utövas i förstärkande syfte kan den förbättra förarbeteendet och respekten för trafiksäkerhetslagstiftning.

O. Det rättsliga samarbetet mellan medlemsstaterna måste förstärkas för att säkerställa ömsesidigt erkännande av indragande av körkort på gemenskapsnivå och för att underlätta effektiv brottsbekämpning över nationsgränserna och göra det lättare att spåra upp och lagföra dem som i andra medlemsstater gjort sig skyldiga till brott mot trafikreglerna och varit inblandade i olyckor för vilka de är rättsligen ansvariga, och med tanke på detta bör det införas en konvention om ömsesidigt erkännande av körförbud.

P. Vägsäkerheten bör bland annat till följd av den inre marknadens utveckling och den ökande trafiken inom gemenskapen, införlivas som en fristående faktor i transportpolitiken i den övergripande politiken för en hållbar rörlighet.

1. Parlamentet bekräftar att ett av dess viktigaste politiska mål är önskan att prioritera åtgärder för att främja säkerheten inom alla transportsätt och att avsätta de ekonomiska resurser som krävs för detta,

2. uppskattar handlingsprogrammet för vägtrafiksäkerhet för perioden 1997-2001, men vill dock fästa uppmärksamheten på punkter där programmet brister,

3. understryker vikten av dialog, informationsutbyte samt nära samarbete mellan myndigheter, organisationer och organ som är engagerade i vägtrafiksäkerheten på europeisk, nationell, regional och lokal nivå; uppmanar samtliga berörda aktörer att ta sitt ansvar och anser att Europeiska unionen bör främja, inleda och samordna insatser på detta område och agera som en knutpunkt för utbyte av bästa metoder mellan samtliga aktörer,

4. understryker att medlemsstaterna måste vidta radikala och omedelbara åtgärder i syfte att åstadkomma en kraftig minskning av antalet vägtrafikolyckor och att EU bör fastställa ett mätbart mål i form av en minskning av antalet dödsfall från det nuvarande antalet 45 000 till högst 25 000 år 2010; anser att detta mål skulle uppmuntra alla aktörer som är engagerade i främjande och förbättring av vägtrafiksäkerheten och bidra till att de ansträngde sig ytterligare,

5. understryker vikten av att initiativ på vägtrafiksäkerhetens område beviljas tillräckliga anslag och noterar med oro att den nästan femtioprocentiga nedskärningen av budgetposten för trafiksäkerhet (B2-702) år 1998 skulle kunna leda till att det nya programmet bromsas upp innan det ens har hunnit komma i gång och anser att det på allvar bör övervägas om anslag inom budgetposten B2-704 kan användas för trafiksäkerhetsarbete och om en extra budget bör upprättas,

6. välkomnar det breda spektrum av åtgärder som föreslås i det föreslagna handlingsprogrammet, men efterlyser en rangordning av åtgärderna i förhållande till i vilken utsträckning de kan minska antalet olyckor och anser att en tydlig prioritering bör göras för att få handlingsprogrammet att fungera bättre,

7. anser i detta avseende att EU bör prioritera följande initiativ för att kunna åstadkomma en halvering av antalet dödsolyckor på 15 år:

a) lagstiftning för att säkerställa tillverkning av säkrare personbilar, lastbilar, bussar, minibussar, motorcyklar och cyklar, inbegripet förbättrad utformning av bilars frontpartier i syfte att skydda fotgängare och cyklister; införande av bättre normer för säkerhetsutrustning och säkerhetsanordningar (säkerhetsbälten, faststpänningsanordningar för barn, krockkuddar och hjälmar), åtgärder för att säkerställa att denna utrustning används; samt obligatoriska underglidningsskydd fram, bak och på sidorna samt avskärmningsanordningar för tunga fordon; dessutom skall ekonomiskt stöd ges till European New Car Assessment Programme - det europeiska programmet för att fastställa säkerhetsnivån för fordon - så att ett system för att bedöma fordonssäkerhet kan inrättas, och det skall det bli obligatoriskt att vid fordonsförsäljning ge objektivt kontrollerbara upplysningar om olika säkerhetsaspekter,

b) förbättrad säkerhet för vägnätets infrastrukturer, vilket i synnerhet bör inbegripa för EU-länderna gemensamma riktlinjer för utvärdering av vägtrafiksäkerheten, obligatorisk utvärdering av hur alla EU-finansierade eller delvis EU-finansierade nya transportinfrastrukturprojekt, tekniska riktlinjer för hastighetsbegränsning, lågkostnadsåtgärder och granskning av säkerheten påverkar vägtrafiksäkerheten,

c) lagstiftning som i enlighet med det förslag som förelegat rådet sedan 1989 begränsar den högsta tillåtna alkoholhalten i blodet till 0,5 mg alkohol per ml blod och som innebär förbud mot försäljning av alkohol på rastplatser vid motorvägar samt bestämmelser för att säkerställa att denna lagstiftning följs och standardisering av utrustning för mätning av alkoholhalten i utandningsluft,

d) lagstiftning för att minska fortkörning och harmonisera hastighetsbegränsningen för olika fordonstyper och vägtyper (inbegripet bostadsområden i städer) och främjande av ett gott förarbeteende och därmed respekt för denna hastighetsbegränsning,

e) lagstiftning och andra åtgärder till förmån för bättre förarutbildning och för att införa ett EU-omfattande system av straffpoäng för körkort samt lagstiftning om förbud mot användning av mobiltelefoner i samband med körning, utom i det fall telefonerna är fast monterade och kan användas på ett sådant sätt att föraren därvid har båda händerna fria för körningen,

f) effektivare kontroller av yrkesförares körtider och vilopauser och åtgärder för att säkerställa att dessa kontroller har åsyftad verkan; slut på undantag för transportarbetare i arbetstidsdirektivet,

g) förutom denna verksamhet behövs åtgärder och riktlinjer för ökad medicinsk hjälp till offren för trafikolyckor och förbättrad rättslig och social hjälp till dem och deras anhöriga,

h) mindre trafik på vägarna genom att transporterna i högre grad ombesörjs av andra trygga samfärdsmedel såsom kollektivtrafik,

8. konstaterar att olika organisationer har ifrågasatt om det är tillrådligt att ha bestämmelser om obligatorisk användning av halvljusen under dagtid borde kommissionen, innan den presenterar några lagförslag, sammankalla de berörda parterna och försöka uppnå en samsyn i frågan och, om så behövs, utföra fortsatta undersökningar så att ett beslut skall kunna fattas på denna punkt,

9. anmodar kommissionen, med tanke på att dessa initiativ skall kunna övervakas på lämpligt sätt, att införa och leda ett integrerat EU-informationssystem för vägtrafiksäkerheten med avseende på insamling, jämförande analys, tolkning och spridning av statistik rörande alla aspekter av trafiksäkerhet; anser att detta system bör inbegripa indikatorer för trafiksäkerhet, information om befintliga trafiksäkerhetsåtgärder och lagstiftning samt tillämpning av dessa, forskningsresultat, de informationsstrategier som tillämpas på detta område samt bästa metoder,

10. anser att de enskilda medlemsländerna bör utarbeta trafiksäkerhetsprogram enligt inbördes jämförbara kriterier och principer; dessa program skall vara anpassade efter ländernas individuella behov och deras verkan och effektivitet skall årligen undersökas tillsammans med kommissionen och rådet, varvid undersökningsresultaten skall bilda grunden för trafiksäkerhetsprogrammen i fortsättningen, och anser att det på längre sikt behövs en auktoritativ årsrapport med sifferuppgifter om antalet dödade och skadade vid trafik med olika samfärdsmedel och i de olika medlemsstaterna; denna rapport skulle användas för att peka ut områden som inger oro, där mera arbete till förmån för ökad säkerhet behövs och även för att uppmuntra medlemsstaterna att rikta uppmärksamheten på de bästa metoderna i de fall där olika länder bedriver ett framgångsrikt arbete för att minska antalet onödiga dödsfall,

11. anser det vara nödvändigt att säkerställa att förarna får exakt information om riskerna med att ta mediciner eller använda narkotika (t.ex. varningar på läkemedelsförpackningar med utgångspunkt i en gemensam kategorisering av läkemedel i förhållande till effekterna på körförmågan) och att snarast möjligt anta lagstiftning och vidta andra åtgärder mot att narkotika och vissa mediciner används i samband med körning och forska i användningen av narkotikatester ute i trafiken,

12. understryker att vägtrafiken bör göras avsevärt säkrare, bland annat genom att lastbilsförarnas vilopauser anpassas till de sociala och säkerhetsmässiga kraven, och att begränsningarna angående maximala lastvikter och körhastigheter efterlevs på ett ändamålsenligt sätt,

13. anser att prioritet bör ägnas åt forskningen kring införande av zoner med fartgräns 30 km/t i bostadsområden och i närheten av skolor så att fotgängare och cyklister i högre grad får företräde på vägarna,

14. understryker vikten av undervisning i trafikvett för alla åldersgrupper och yrkar på åtgärder till förmån för bättre trafiksäkerhetsundervisning i skolorna samt betonar att utbildnings- och informationskampanjer är viktiga för att få vägtrafikanter att i högre grad bete sig på ett sätt som främjar säkerheten och för att få allmänheten att i större utsträckning acceptera poliskontroller; anser att EU bör stödja dessa kampanjer och säkerställa annonsering som främjar trafiksäkerheten,

15. anser att försäkringsbolagen bör bidra till att uppmuntra säkrare trafikbeteende genom att differentiera premierna så mycket som möjligt i förhållande till den potentiella risken för förarna och belöna säkert trafikbeteende,

16. anser att trafiksäkerhetsforskning bör prioriteras och tilldelas ytterligare resurser för att uppmuntra till användning av teknisk utrustning och telematik i bilar och infrastruktur på ett tidigt stadium i de fall då detta verkligen kan bidra till ökad trafiksäkerhet; som exempel på sådan teknisk utrustning kunde nämnas anordningar som ger påminnelser om att bilbälte skall användas, «smart restraints», anordningar för hastighetskontroll och anordningar som gör det omöjligt för en alkoholpåverkad förare att framföra fordonet; anser att det borde forskas mera kring förarbeteenden samt orsakerna till och verkningarna av aggressivt beteende i trafiken,

17. uppmanar medlemsstaternas regeringar att med beaktande av subsidiaritetsprincipen på att konstruktivt sätt utöka sitt samarbete på vägtrafiksäkerhetens område och att regelbundet samverka med de myndigheter som bär ansvaret för övervakningen av att lagarna efterlevs,

18. anmodar medlemsstaternas regeringar att undersöka om det är genomförbart att inrätta nationella trafiksäkerhetsråd som skulle utföra oberoende undersökningar av större och mindre trafikolyckor inom alla transportsätt och ge olycksförebyggande rekommendationer,

19. uppmanar kommissionen att vidta åtgärder i enlighet med denna resolution, genom att lägga fram relevanta förslag och vartannat år utarbeta en rapport med utvärdering av de framsteg som gjorts inom trafiksäkerheten,

20. uppmanar kommissionen att i god tid innan det nu framlagda gemenskapsprogrammet om vägsäkerhet löpt ut framlägga förslag som gör begreppet «hållbar säkerhet» till en integrerad del av den politiken på området hållbar rörlighet,

21. uppdrar åt sin ordförande att vidarebefordra denna resolution till rådet, kommissionen och medlemsstaternas regeringar.