C 58/86

Offentliggörande av det sammanfattande dokument som avses i artikel 94.1 d i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1308/2013 och av hänvisningen till offentliggörandet av produktspecifikationen för ett namn i vinsektorn

(2021/C 58/18)

I enlighet med artikel 98 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1308/2013 (1) ges rätt att göra invändningar inom två månader från dagen för detta offentliggörande.

SAMMANFATTANDE DOKUMENT

”Willamette Valley”

PGI-US-02439

Datum för ansökan: 17.10.2018

1. Namn som ska registreras

Willamette Valley

2. Typ av geografisk beteckning

SGB

3. Kategorier av vinprodukter

1. Vin

5. Mousserande kvalitetsvin

4. Beskrivning av vinet eller vinerna

Den skyddade geografiska beteckningen ”Willamette Valley” är reserverad för icke-mousserande viner (röda viner, roséviner och vita viner) och mousserande kvalitetsviner.

Viner som omfattas av den skyddade geografiska beteckningen ”Willamette Valley” kännetecknas av och identifieras utifrån typen av druvsort. Den största delen av produktionen av viner med den skyddade ursprungsbeteckningen ”Willamette Valley” i Willamette Valley utgörs av röda viner med främst pinot noir, vita viner med främst chardonnay, pinot gris och riesling, med mousserande blandningar av pinot noir/chardonnay.

Viner som omfattas av den skyddade ursprungsbeteckningen ”Willamette Valley” präglas av det svala klimatet, är medelfylliga med generellt utpräglad syra och avger ljusa, friska tanniner av mogna bär och mineraler. De kännetecknas av följande egenskaper per sort:

Icke-mousserande viner

Röda viner:

Röda viner med den skyddade ursprungsbeteckningen ”Willamette Valley” har en lysande milt röd till granatröd färg, som ibland drar mot mörkviolett till svart beroende på odlingsdistrikt och årgång. Aromen har inslag av färska snarare än kokta röda och svarta bär, från granatäpple, jordgubbe, hallon och körsbär till björnbär och plommon, vilka överförs direkt till smaken. Aromen har dessutom röda och violetta blommiga inslag, jordiga inslag från hummus till teblad, jod och ferrijärn, bakkryddor med sassafras, kolanöt och mineraler, och får vid lagring en mer komplex, kryddig karaktär med skinka, champinjon, läder och örtkryddor. Smakerna och strukturerna är komplexa och mångfacetterade med finkorniga tanniner av teblad och körsbärstobak och en fyllig mjuk smak som ger en elegant struktur och fyllighet som avspeglar både bär och inslag av kryddad mat, vilket känns av i näsan. Smakstrukturen kan ha en rad olika tanniner, från teblad till trä, med lätt syra som lyfter och ger mycket långvariga och utpräglade smaker, samtidigt som den bidrar till skydd och god lagring.

Roséviner:

Rosévinerna med den skyddade geografiska beteckningen ”Willamette Valley” varierar i färgen från mycket ljust grå-rosa till blekt granatröda med levande och vackra toner. Aromerna har inslag av vita till röda blommor (från jasmin till rosor) och färska bär och frukter, från blodapelsin till skogssmultron och hallon, både när det gäller lukt och smak. Smakerna kan även vara salt- och mineralaktiga och krämiga, ibland med inslag av restsocker. Roséviner som omfattas av den skyddade geografiska beteckningen ”Willamette Valley” har en karakteristisk vibrerande syra som gör att de lämpar sig för lagring i några år.

Vita viner:

Vita viner med den skyddade geografiska beteckningen ”Willamette Valley” är enhetligt klara med pigg syra. Färgen sträcker sig från platina till ljus citron och från krämfärgad till gyllengul hos viner som framställts av sent skördade druvor eller fatlagrade viner. Smaken hos de vita vinerna är lika klart fruktig eller ännu fruktigare än pinot noir, men avspeglar olika typer av frukter. Aromerna sträcker sig från citrus- och stenfrukter (persika, päron osv.) till blommiga inslag av vita blommor och fruktträdsblommor. Alla vita viner har en utpräglad mineralitet och sälta i smaken (som härrör från pH-värdet, syran och milda friska frukter), med färska rena frukter i botten som drivs av hög syra, vilket ger en lång löftesrik eftersmak. Vid lagring uppvisar vinerna inslag av torkade blommor, citrusmarmelad och honung med utvecklade mineralnoter.

Allmänna analytiska egenskaper Högsta totala alkoholhalt (i volymprocent) 16 % Lägsta verkliga alkoholhalt (i volymprocent) 7 % Lägsta totala syrahalt 4 g/l vinsyra pH = högst 4 Högsta halt av flyktiga syror (i milliekvivalenter per liter) 23,31 mekv/l (röda viner) 19,98 mekv/l (vita viner och roséviner) Högsta totala halt av svaveldioxid (i milligram per liter) 150 mg/l 40 mg/l obunden svaveldioxid

Mousserande kvalitetsviner

Mousserande kvalitetsviner som omfattas av den skyddade geografiska beteckningen ”Willamette Valley” framställs som vita viner och roséviner från pinot noir, chardonnay och i vissa fall med pinot meunier. De har fina till medelstora bubblor med finess som bildar glänsande trådar och uttrycksfulla, rena fruktsmaker av knappt mogna stenfrukter, kärnfulla citrusfrukter och en anstrykning av syra. Vita mousserande kvalitetsviner är platinafärgade och strålande klara, med aromer av äpple eller päron och smaker som för tankarna till limefrukt, stenfrukt eller mineraler. Rosévinernas topptoner är skogssmultron, med stark syra och mångfacetterade friska smaker av röda frukter (äpple/plommon). Det är vanligt att rosévinerna lagras i över tio år. Visuellt sett varierar färgen hos rosévinerna från klar körsbärsfärg till rosa nyanser. Rosévinerna har aromer från rosenblad, röda äpplen till lätta inslag av plommon–jordgubbe beroende på druvblandningen och hur mogna druvorna var när de skördades. Ett karakteristiskt kryddigt inslag är inte heller ovanligt. Typiska arom- och smakbeskrivningar innehåller skogssmultron och andra sommarbär, citrus såsom blodapelsin/tangerin, äpplen/vildäpplen och kryddor såsom torkade örter och ingefära. Den kärnfulla syran gör att vinerna kan lagras på flaska i över tio år.

Aromerna hos mousserande viner av versionen ”brut”, som framställs av chardonnay, pinot noir och pinot meunier kan variera från vita blommor, skal av Stillahavsostron och äpple/päron till citrusvit grapefrukt. Smakerna varierar efter procentandelarna av den använda druvsorten och druvornas odlingsplats. De blommiga inslagen sträcker sig från utsökta vita till rosa blommor, kryddorna från vanilj och ingefära till torkade örter och de fruktiga inslagen består av gröna, gula och röda äpplen, vildäpple, sura bär, anjouliknande päron och citrusvit grapefrukt. Stjärnfrukt och tangerin kan förekomma. Syran är klar och pigg och eftersmaken kan vara lång med inslag av mogen frukt.

Allmänna analytiska egenskaper Högsta totala alkoholhalt (i volymprocent) 14 % Lägsta verkliga alkoholhalt (i volymprocent) 7 % Lägsta totala syrahalt 5 g/l vinsyra pH = högst 4 Högsta halt av flyktiga syror (i milliekvivalenter per liter) ≤ 23,31 mekv/l Högsta totala halt av svaveldioxid (i milligram per liter) 150 mg/l 30 mg/l obunden svaveldioxid

5. Vinframställningsmetoder

a) Grundläggande oenologiska metoder

Inga

b) Högsta avkastning

Pinot noir och andra röda viner: 7 850 kg/ha (45 hl/ha)

Chardonnay: 10 100 kg/ha (60 hl/ha)

Andra vita viner: 12 330 kg/ha (70 hl/ha)

Mousserande kvalitetsviner: 15 700 kg/ha (90 hl/ha)

6. Avgränsat geografiskt område

Det amerikanska vinodlingsområdet Willamette Valley, såsom det godkänts och registrerats enligt Förenta staternas Tax and Trade Bureaus bestämmelser, beskrivs enligt följande sammanfattning:

§9.90 Willamette Valley.

Gränser. Vinodlingsområdet Willamette Valley är beläget i den nordvästra delen av Oregon och avgränsas av Columbia-floden i norr, bergskedjan Coast Range Mountains i väst, Calapooyabergen i syd och Kaskadbergen i öst. Området är omkring 5200 kvadratmiles stort (3,3 miljoner tunnland).

Vinodlingsområdets exakta gränser som bestäms av gränsmärken och referenspunkter på de godkända kartorna är följande: Från utgångspunkten vid skärningslinjen Columbia/Multnomah County och Oregon/staten Washington:

Västerut längs gränslinjen för Columbia/Multnomah County, 8,5 miles till skärningspunkten med gränslinjen för Washington/Multnomah County.

Söderut längs gränslinjen för Washington County, 5 miles till skärningspunkten med konturlinjen vid 1000 fot.

Nordväst (15 miles åt nordväst) längs konturlinjen vid 1000 fot till dess skärningspunkt med State Highway 47, 5 miles norr om ”Tophill”.

Därefter en kvarts mile västerut från State Highway 47 till konturlinjen vid 1000 fot, söderut och i sydvästlig riktning längs konturlinjen vid 1000 fot till dess skärningspunkt med Siuslaw National Forest (en punkt som är belägen omkring 43 miles söder och 26 miles väster om ”Tophill”), en mile norr om State Highway 22.

Västerut 6,5 miles till konturlinjen vid 1000 fot vid gränsen för Lincoln/Polk County.

Avgränsningen fortsätter längs konturlinjen vid 1000 fot (omkring 23 miles) österut, söderut och därefter västerut, till en punkt där gränslinjen för Polk County genomskärs av gränslinjen för Lincoln/Benton County.

Söderut längs gränslinjen för Lincoln/Benton County, 11 miles till dess skärningspunkt med gränslinjen för Siuslaw National Forest.

Österut i sex miles längs gränslinjen för Siuslaw National Forest och därefter sex miles söderut till State Highway 34 och konturlinjen vid 1000 fot.

Söderut längs konturlinjen vid 1000 fot till dess skärningspunkt med gränslinjen för Township T17S/T18S (31 miles sydväst och en mile väst om State Highway 126).

Österut 4,5 miles längs T17S/T18S till räckviddslinjen R6W/R7W, söderut 2,5 miles längs denna räckviddslinje fram till konturlinjen vid 1000 fot.

Nordöst, därefter sydöst längs konturlinjen vid 1000 fot i omkring 12 miles fram till dess skärningspunkt med R5W/R6W.

Söderut längs räckviddslinjen R5W/R6W i omkring 0,25 mile till konturlinjen vid 1000 fot.

Generellt i sydöstlig riktning längs den slingrande konturlinjen vid 1000 fot som övergår till kartan för Letz Creek, till en punkt på konturlinjen vid 1000 fot som är belägen norr om skärningspunkten mellan Siuslaw River Road och Fire Road.

Söderut längs en rak linje i omkring 0,55 mile som korsar Siuslaw River och skärningspunkten mellan Siuslaw River Road och Fire Road, till konturlinjen vid 1000 fot.

Generellt i sydöstlig riktning längs den slingrande konturlinjen vid 1000 fot som övergår till Roseburg, Oregon-kartan, till konturlinjen vid 1000 fot med gränslinjen för Lane/Douglas County.

Österut i omkring 3,8 miles längs gränslinjen för Lane/Douglas County till skärningspunkten med konturlinjen vid 1000 fot precis öster om South Fork i Siuslaw River.

Generellt i nordlig riktning, därefter i nordöstlig riktning längs konturlinjen vid 1000 fot runt Spencer Butte, och därefter generellt i sydlig riktning till en punkt längs gränslinjen för Lane/Douglas County, 0,5 mile norr om State Highway 99.

Söderut 1,25 miles längs gränslinjen för Lane/Douglas County till konturlinjen vid 1000 fot.

Längs konturlinjen vid 1000 fot runt dalarna Little River, Mosby Creek, Sharps Creek och Lost Creek till skärningspunkten för R1W/R1E och State Highway 58.

Norrut sex miles längs R1W/R1E, till skärningspunkten med konturlinjen vid 1000 fot precis norr om Little Fall Creek.

Gränsen fortsätter längs konturlinjen vid 1000 fot runt Hills Creek, uppför den södra sluttningen av McKenzie River Valley till Ben and Kay Dorris State Park, därefter över och nedåt längs den norra sluttningen runt Camp Creek, Mohawk River och dess bifloder, Calapooia River (tre miles sydöst om staden Dollar), till en punkt där Wiley Creek skär igenom R1E/R1W omkring en mile söder om T14S/T13S.

Norrut 7,5 miles längs R1E/R1W till T12S/T13S vid Cedar Creek.

Västerut fyra miles längs T12S/T13S till konturlinjen vid 1000 fot.

Gränsen fortsätter i generellt nordlig riktning längs konturlinjen vid 1000 fot runt Crabtree Creek, Thomas Creek, North Santiam River (till dess skärningspunkt med Sevenmile Creek) och Little North Santiam River till skärningspunkten mellan konturlinjen vid 1000 fot och R1E/R2E (omkring en mile norr om State Highway 22).

Norrut 14 miles längs R1E/R2E (genom en liten del av Silver Falls State Park) till T6S/T7S,

österut sex miles längs T6S/T7S till R2E/R3E,

norrut sex miles längs R2E/R3E till T5S/T6S,

8,5 miles i nordvästlig riktning fram till skärningspunkten mellan T4S/T5S och R4E/R3E,

österut sex miles längs T4S/T5S till R4E/R5E,

norrut sex miles längs R4E/R5E till T3S/T4S och

österut sex miles längs T3S/T4S till R5E/R6E.

Norrut 10,5 miles längs R5E/R6E till en punkt där den skär igenom gränsen för Mount Hood National Forest omkring tre miles norr om U.S. Highway 26.

Västerut fyra miles och norrut en mile längs skogsgränsen fram till konturlinjen vid 1000 fot (precis norr om Bull Run River).

Norrut längs konturlinjen vid 1000 fot in i Multnomah County, fram till dess skärningspunkt med R4E/R5E.

Norrut i omkring tre miles till gränslinjen för Oregon/staten Washington och

34 miles västerut och sedan norrut längs gränslinjen mellan Oregon och staten Washington tillbaka till utgångspunkten.

7. Huvudsakliga druvsorter

Följande druvsorter används för att framställa icke-mousserande viner och mousserande kvalitetsviner som omfattas av den skyddade geografiska beteckningen ”Willamette Valley”: Pinot noir, pinot gris, chardonnay, riesling, pinot blanc, syrah, cabernet sauvignon, gamay noir och pinot meunier.

Andra druvsorter används i mindre utsträckning, dvs. arneis, albarino, auxerrois, cabernet franc, chenin blanc, dolcetto, gewurztraminer, grüner veltliner, merlot, muller-thurgau, sangiovese, sauvignon blanc, tempranillo, viognier och zinfandel.

8. Beskrivning av samband

Som i alla framgångsrika satsningar som ger ett gott anseende är sambandet med den höga kvaliteten inte enkelt, utan tvärtom komplicerat. De naturliga faktorer som har samband med Willamette Valleys läge är sannolikt de viktigaste aspekterna. Områdets klimatiska, geologiska, geografiska och vinodlingsmässiga förhållanden inverkar avsevärt på slutproduktens kvalitet, men de mänskliga faktorerna, dvs. de aktörer som systematiserar druvodlingen, vinframställningen och saluföringsprocesserna och gör dem enhetliga och därmed skapar trovärdighet, kontroll och ett gott anseende för regionens viner, är också värda ett erkännande.

Jordmån och geologi: De viner av hög kvalitet som är typiska för området Willamette Valley framställs av druvsorter som växer i ett svalt klimat (druvsorterna anges ovan). Druvorna odlas nästan uteslutande antingen i vulkanisk och/eller sedimentär jordmån som har lyfts upp från dalbotten genom tektoniska rörelser vid höjder på 61–305 meter (200–1000 fot), och består på vissa bergssluttningar av lössjord (vindavsatt silt) i det översta skiktet. Bergssluttningarnas jordmån gör att vinstockarna kan rota sig på lämpligt djup och är vattenbindande. Detta ger druvorna näringsämnen som inte är alltför rika (vilket främjar en smidig grönskande tillväxt utan att stressa druvbildningen) och god avrinning och luftning av marken med lös jordmån, vilket i sin tur minskar riskerna för frost och sjukdomar (t.ex. mjöldagg). Bergssluttningarnas jordmån är av tre typer (vulkanisk, sedimentär samt lössjord – glaciär silt) och ger vinstockarna och de resulterande vinerna unika och förutsägbara arom-, smak- mineral- och tillväxtegenskaper. När det gäller pinot noir ger den vulkaniska jordmånen exempelvis ljusa, friska aromer av röda bär och smaker (hallon och sötkörsbär till svarta bigarråer) med en måttlig, fin och mjuk tanninstruktur och mild färg. Den sedimentära jordmånen ger druvorna en mörkare röd till svart färg och aromer och smaker (svarta bigarråer och björnbär till svart vinbär eller huckleberry) med inslag av svamp, bakkryddor, kaffe och svart sylt, med måttlig till hög tanninnivå. Lössjordarna ger ljusare färger (jordgubbe och hallon till sura körsbär) och mindre struktur, med låg tanninnivå och måttlig friskhet. Samtliga viner har måttlig till hög syra och kan lagras.

Geografi: De organoleptiska egenskaper som anses vara unika för Willamette Valley, särskilt för pinot noir, är bland annat de friska inslagen av färsk frukt och syran som uppstår till följd av det skyddade kalla klimatet, varierande karaktär av röda till svarta bär och varierande halter av strukturell fenolsyra eller tanniner beroende på typ av jordmån, höjd och geografiska förhållanden och en bred variation av stilistiska fingeravtryck i takt med att vinmakarnas syn på pinot noirs personlighet utvecklas.

Det svala klimatet mildras av stora vattenmassor som Stilla havet, vilket innebär att dygnstemperaturerna varierar från varma dagar till mycket svala nätter. Pålandsvindarna från havet kyler Willamette Valley med så mycket som 30–40 °F (16,5–22 °C) nattetid. Detta påverkar plantornas syreupptag, ger svalka och bidrar därmed till att bevara den syra som är så karakteristisk för viner med den skyddade geografiska beteckningen ”Willamette Valley”.

Stigningen upp till 244 meter (800 fot) skapar också flera olika mogningsförhållanden som tillgodoser de olika druvsorternas behov och ger ytterligare mångsidighet till följd av anpassningen till klimatförändringarna, med varmare lägen på lägre höjd och svalare lägen på högre höjd, vilket i sin tur ger vinerna en mer mogen och mjuk karaktär, ljusare och friskare bärsmaker och mer syra. Vinet förfinas ytterligare till följd av vinodlingarnas sydliga, västliga eller östliga läge på kullarna eftersom de är vända mot solen. Detta var en verklig fördel i regionens tidiga historia då den var mycket kall, eftersom vinodlingarna anlades så att druvorna mognade perfekt i söderläge.

Vinodlingarnas läge på sluttningarna är en viktig aspekt för druvornas mognad, vattentillförsel, smaker och syra. En lika viktig aspekt är dock den skålformade dalen, som bidrar till de generellt svala klimatförhållandena i denna skyddade dal, som skyddas av Kaskadbergen och bergskedjan Coast Range Mountains i öst respektive bäst, vilka hindrar den varma torra kontinentala väderleken respektive den kalla regniga väderleken från att störa odlingssäsongen. Druvorna når fullständig mognad i denna skyddade behagliga region med sitt svala klimat, samtidigt som syran bibehålls under de svala odlings- och mogningssäsongerna. Denna syra är nödvändig för de viner med hög kvalitet, finess, kraft och strukturell integritet som omfattas av den skyddade ursprungsbeteckningen ”Willamette Valley”. De är utmärkta måltidsviner på kort till medellång sikt, men kan även lagras under lång tid.

Allmänna geografiska faktorer som påverkar icke-mousserande viner och mousserande kvalitetsviner Willamette Valley är belägen precis vid 45:e nordliga breddgraden. Vid denna breddgrad har höjdskillnaderna en avsevärd inverkan på områdets växt- och djurliv. Så små höjdskillnader som 60 meter i vinodlingarna kan försena mognaden med så mycket som 10–14 dagar. Vinstockarna blommar i genomsnitt under tredje veckan i juni (sommarsolståndet), men blomningen inträffar ofta i juli (fyra veckor efter sommarsolståndet). Breddgraden och närheten till det kalla Stilla havet innebär att vädret under odlingssäsongen varierar, även under skördetiden. Vädret i Willamette Valley är i själva verket unikt variabelt jämfört med alla andra vinodlingsregioner på den amerikanska västkusten. Dagsljustimmarna och förändringarna från dag till dag är dessutom tillräckligt kraftiga för att framkalla en fysiologisk reaktion hos lövträd på grund av ljusperioden, även hos vinstockar. Värmesummeringen och ljusperioden i Willamette Valley innebär att det finns ett begränsat antal områden där druvorna kan mogna enhetligt. Få vinodlingar lyckas exempelvis på höjder över 240 meter eller i områden där den årliga genomsnittliga nederbörden överstiger 1300 mm eller i norrläge. De vinodlingar som håller konsekvent god kvalitet är dessutom belägna på sluttningarna, där solljuset faller på vinrankornas blad och värmer jorden på våren. Willamette Valley är en vinodlingsregion där druvsorter som trivs i varma klimat, såsom cabernet sauvignon, inte mognar enhetligt. Willamette Valley är i själva verket en av mycket få vinodlingsregioner med svalt klimat där vinstockarna först planterades på sluttningarna, och INTE nere i dalens kyligare botten.

Mänskliga faktorer och stilistiska alternativ: Willamette Valley är belägen längst norrut i det område där det är möjligt att uppnå enhetlig mognad hos de druvsorter som trivs i svalt klimat som är så viktiga för att framställa icke-mousserande viner eller mousserande kvalitetsviner (t.ex. pinot noir, pinot meunier och chardonnay). Det är områdets läge som ger de icke-mousserande vinerna och mousserande kvalitetsvinerna deras spännande, unika egenskaper, vilket också ger vinmakarna möjlighet att experimentera med stilistiska alternativ. Vinstockarnas blomningstid infaller i genomsnitt kring sommarsolståndet. Druvor som används för att framställa mousserande kvalitetsvin brukar vanligen mogna i mitten av september till sent i september, medan vindruvorna för icke-mousserande vin brukar mogna sent i september till mitten av oktober. Vinodlingarnas läge på sluttningarna möjliggör varma temperaturinversioner under tidig kväll, vilket gör att vinrankorna hinner andas före den sena nattens kyla och temperaturerna under tidiga sommarmorgnar. Förutom skillnader i vinodlingarnas allmänna läge ger läget på sluttningarna även vinmakarna möjlighet att skörda i olika områden och på olika höjder för att ytterligare förstärka de mångskiftande fruktsmakerna och anpassa skörden efter egenskaperna hos varje unik odlingssäsong.

I detta nordliga läge kan smakvariationer uppstå även vid små ändringar i vinodlingarna, exempelvis kloning, rotstockar, planteringsavstånd, höjd och till och med vinmakarens eget arbete. Skillnader mellan angränsande odlingslotter kan ge stilistiska variationer i de mousserande och icke-mousserande vinernas kvalitet.

Vad gäller mousserande kvalitetsvin mognar druvorna i Willamette Valley med komplexa, mogna fruktsmaker, utan att förlora sin höga naturliga syrahalt. Druvorna kan skördas precis när den är mogen allteftersom man rör sig högre upp. Vinstockar som odlas så att de ger enhetlig mognad ger komplexa, delikata fruktsmaker. Mousserande viner av pinot noir och chardonnay har framställts i Willamette Valley sedan det tidiga 1980-talet. I dag finns det över 100 producenter som använder den traditionella framställningsmetoden för mousserande viner och produktionen fortsätter att öka, både räknat i antal producenter och volym.

De druvor som skördas i mitten av september har mogna fruktsmaker, hög naturlig syrahalt och låg alkoholhalt, vilket ger komplexa icke-mousserande viner och mousserande viner av god kvalitet som kan lagras under lång tid. Till följd av läget högt upp på den nordliga breddgraden, närheten till ett kallt hav och områdets regnskuggade sluttande vinodlingar, den dynamiska ljusperioden och den omständigheten att det inte är möjligt att få druvor som trivs i varmare klimat att mogna, ger Willamette Valley de nordamerikanska vinerna en unik ”ny” stil.

Trots att den främsta motiveringen för den geografiska beteckningen utgörs av naturliga faktorer som skapar en unik och exceptionell region, är de sekundära egenskaperna hos Willamette Valley, förutom dessa fysiska egenskaper, de mänskliga faktorerna – perfekt fokus, samarbete, teknisk noggrannhet och forskning samt organisationsmetoder som har väckt intresse världen runt och skapat varaktiga relationer, bland annat i form av industrisamarbeten, till exempel det inledande mötet för International Cool Climate Symposium 1984 och det lyckade firandet av 34-årsdagen för pinot noir som samlade pinot noir-makare från hela världen. Starkt samarbete och produkter som ständigt håller hög kvalitet utvecklar och bidrar till regionens allmänna anseende.

Andra sorter har lyckats här av liknande skäl som pinot noir, men pinot noir är den största orsaken till att området är berömt. Pressen, den akademiska världen, kolleger och konsumenter känner alla till pinot noir-vinerna från Willamette Valley, såväl icke-mousserande som mousserande. Erkännandet är brett och internationellt: viner från Willamette Valley belönades t.ex. med utmärkelsen Decanter World Wine Awards Platinum Best of Show för två år sedan. Robert Parker Jr. konstaterade att ”Oregon äntligen uppfyller sin enorma potential”. Isaac Asimov från New York Times skrev att ”Willamette Valley är en plats där pinot noirs ideal av finess och elegans ständigt infrias”.

9. Ytterligare villkor

Praktiskt taget alla viner från Willamette Valley är sortmässigt bestämda och måste innehålla minst 90 % druvor från den sorten enligt staten Oregons lagar och andra författningar (OAR 845 OLCC-förordningarna).

Vinets ursprung måste anges exakt. För att få använda märkningen för American Viticultural Areas (AVA) måste minst 95 % av vinet i flaskan härröra från detta vinodlingsområde.

Alla viner som omfattas av den skyddade geografiska beteckningen ”Willamette Valley” måste beredas för buteljering i Oregon. Syftet med detta krav är att skydda kvaliteten och druvornas ursprung i enlighet med förutsättningen att en försiktig behandling av dessa ömtåliga viner och underlättande av samarbete för att vinet ska framställas där druvorna odlas är viktiga aspekter. Om ”Willamette Valley AVA” anges som ursprungsmärkning på vinernas etiketter ska hela framställningsprocessen enligt de federala märkningsreglerna [Code Federal Regulation, Title 27 CFR 4.25(e)(3)(iv)] äga rum i Oregon. U.S Alcohol and Tobacco Tax and Trade Bureau (TTB) har i sitt regelverk definierat ett ”fullständigt berett” vin som vin som är ”färdigt att buteljeras, förutom lagring och blandning som inte leder till ändringar av klass och typ”.

Länk till produktspecifikationen

https://willamettewines.com/wp-content/uploads/2020/03/2020-02-GUIDELINES-FOR-PROTECTED-GEOGRAPHICAL-INDICATION-Willamette-Valley.091718.add-092519.100819.030520.pdf

(1) EUT L 347, 20.12.2013, s. 671.