[pic] | EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION |

Bryssel den 6.11.2007

KOM(2007) 663 slutlig

MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET OCH RÅDET

Utvidgningsstrategi och huvudfrågor 2007–2008

{SEK(2007) 1429}{SEK(2007) 1430}{SEK(2007) 1431}{SEK(2007) 1432}{SEK(2007) 1433}{SEK(2007) 1434}{SEK(2007) 1435}{SEK(2007) 1436}

MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONENTILL EUROPAPARLAMENTET OCH RÅDET

Utvidgningsstrategi och huvudfrågor 2007–2008

1. INLEDNING

Utvidgningen är ett av EU:s kraftfullaste politiska redskap. Den tjänar EU:s strategiska intressen när det gäller stabilitet, säkerhet och konfliktförebyggande. Den har bidragit till ökat välstånd och förbättrade tillväxtmöjligheter och hjälpt till att trygga vitala transportvägar och energiförsörjningsleder. Det nuvarande utvidgningsprogrammet omfattar länderna på västra Balkan och Turkiet för vilka medlemskap i EU har ställts i utsikt när de uppfyller de nödvändiga villkoren.

Det närmaste året blir avgörande för konsolideringen av övergångsprocessen på västra Balkan. Ansvaret för regionalt samarbete, som spelar en nyckelroll i försoning och upprättande av goda grannförbindelser, har hittills hanterats inom stabilitetspaktens ram men kommer nu att övergå till länderna själva. Anslutningsförhandlingarna med Kroatien fortskrider väl och går nu in i en avgörande fas. Hela regionen kan därmed se att utsikterna till EU-medlemskap är verkliga. Under det kommande året väntas nätet av stabiliserings- och associeringsavtal, som knyter partnerna i regionen närmare EU, med sikte på anslutning, bli nästan helt utbyggt.

Men regionen har också stora problem. Frågan om Kosovos status måste lösas. Andra frågor som kommer att ges hög prioritet är Serbiens väg mot EU, statsbyggnad i Bosnien och Hercegovina (med ett ökat egenansvar på lokal nivå) och bättre samhällsstyrning i f.d. jugoslaviska republiken Makedonien, Albanien och Montenegro. Flera av dessa länder står inför stora utmaningar beträffande samhällsstyrningen och när det gäller att uppfylla de villkor som fastställts i samband med stabiliserings- och associeringsprocessen. EU måste vara berett att ställa upp med stöd under det kommande året och att reagera alltefter hur situationen utvecklas genom att till fullo utnyttja de instrument som unionen förfogar över.

Efter de parlaments- och presidentval som hållits är det nu viktigt att Turkiet går vidare med de nyckelreformer som är nödvändiga för att befästa de grundläggande fri- och rättigheterna. Anslutningsförhandlingarna med Turkiet behöver fortsätta i en takt som avspeglar landets reformtakt och framsteg när det gäller att uppfylla de nödvändiga villkoren.

Mot denna bakgrund är det viktigare än någonsin att det förnyade samförstånd om utvidgningen som Europeiska rådet enades om i december 2006 genomförs konsekvent. Detta samförstånd bygger på principerna om konsolidering av åtaganden, rättvis och strikt villkorlighet och bättre kommunikation med allmänheten samt EU:s kapacitet att integrera nya medlemmar. Hur snabbt ett kandidatland eller potentiellt kandidatland närmar sig EU är beroende av hur snabbt det genomför politiska och ekonomiska reformer och av dess förmåga att helt och fullt påta sig de rättigheter och skyldigheter som följer av medlemskap i EU. Kommissionen håller på att förbättra utvidgningsprocessens kvalitet genom att i ett tidigt skede ta upp frågorna om reform av offentlig förvaltning och rättsväsende och om korruptionsbekämpning, genom att utnyttja riktmärken och genom att öka öppenheten i processen. De första konsekvensbedömningarna, som analyserar vilka effekter ett kandidatlands anslutning skulle få på specifika politikområden, håller på att utarbetas.

Den rättsliga grunden för unionens utvidgning är artikel 49 i fördraget om Europeiska unionen[1], som har följande lydelse: ” Varje europeisk stat som respekterar de principer som anges i artikel 6.1 får ansöka om att bli medlem av unionen” [2].

Vid sitt möte i december 2006 konstaterade Europeiska rådet följande: ”Utvidgningen har varit en framgångssaga för Europeiska unionen och Europa i sin helhet. Den har bidragit till att övervinna uppdelningen av Europa och till fred och stabilitet på hela kontinenten. Den har stimulerat reformer och har befäst gemensamma principer om frihet, demokrati, respekt för mänskliga rättigheter och grundläggande friheter samt rättsstatsprincipen och marknadsekonomi. Den utvidgade inre marknaden och ekonomiskt samarbete har ökat välståndet och konkurrenskraften och gett den utvidgade unionen möjlighet att bättre reagera på globaliseringens utmaningar. Utvidgningen har också ökat EU:s betydelse i världen och gjort unionen till en starkare internationell aktör.”

De tolv länder som blev medlemmar vid den femte utvidgningen uppvisar goda resultat när det gäller att följa gemenskapslagstiftningen. Detta visar att strikta reformansträngningar i kombination med impulser och stöd från EU:s sida ger resultat. Tack vare goda förberedelser har EU fortsatt att fungera väl efter utvidgningen.

Medlemsstater i alla delar av EU har fått en högre ekonomisk tillväxt. Slovenien införde euron i januari 2007, Cypern och Malta kommer att göra det 2008. Noggranna förberedelser från de berörda ländernas och kommissionens sida i kombination med ökad handel och stigande investeringar har bidragit till att de nya medlemsstater stegvis närmat sig den genomsnittliga levnadsstandarden i EU. Mellan 1998 och 2006 ökade BNP i de tolv nya medlemsländer som tillkom vid den femte utvidgningen med i genomsnitt 4,3% jämfört med 2,2% i de 15 gamla medlemsstaterna[3]. Handeln mellan gamla och nya EU-medlemsstater har ökat anmärkningsvärt under den senaste tioårsperioden. Export och import mellan de tio länder som anslöts 2004 och de 15 gamla medlemsstaterna fyrdubblades sålunda mellan 1995 och 2006 och den totala handeln mellan dem fördubblades under samma period. Att den inre marknaden tillförts tolv dynamiska ekonomier med mer än 100 miljoner konsumenter – med växande köpkraft – ökar EU:s konkurrenskraft och tyngd i världsekonomin. Tio månader efter anslutningen fortsätter Bulgarien och Rumänien att generera ekonomisk tillväxt och investeringar. Tillväxtprognosen för 2007 är för båda länderna väsentligt högre än EU:s förväntade genomsnittliga tillväxttakt. Kommissionen införde skyddsåtgärder i slutet av 2006 med anledning av vissa bristfälligheter som konstaterats beträffande de båda länderna. I juni lämnade kommissionen sina första rapporter om samarbets- och kontrollmekanismen på området rättsliga och inrikes frågor där också dessa skyddsåtgärder togs upp[4]. Kommissionen kommer att granska framstegen på detta område och avge en rapport i början av 2008.

Vad Cypernfrågan beträffar måste ledarna för de grekcypriotiska och turkcypriotiska befolkningsgrupperna intensifiera sina ansträngningar att återuppta förhandlingar om en samlad lösning under FN:s beskydd. Kommissionen håller på att genomföra det instrument för ekonomiskt stöd som har införts för att främja den turkcypriotiska befolkningsgruppens ekonomiska utveckling och därmed underlätta öns framtida återförening. En ökad tillämpning av förordningen om den ”gröna linjen”, som möjliggör fri rörlighet för personer och varor på hela Cypern, kommer att gagna bägge befolkningsgruppers intressen. Den förordning om direkt handel med Cyperns norra del som kommissionen har föreslagit för att ytterligare minska den turkiska befolkningsgruppens isolering har ännu inte antagits av rådet.

EU:s dragningskraft bidrar till stabilitet i de länder som omfattas av det nuvarande utvidgningsprogrammet, dvs. länderna på västra Balkan och Turkiet, och främjar politiska och ekonomiska reformer. Länderna står emellertid fortfarande inför flera stora utmaningar. Det är nödvändigt att deras utsikter till anslutning förblir synliga och trovärdiga. Samtidigt måste stöd för utvidgningen mobiliseras i medlemsstaterna.

Kommissionen kommer att fortsätta att ytterligare förbättra utvidgningsprocessens kvalitet. Grundläggande frågor som statsbyggnad, god samhällsstyrning, reform av offentlig förvaltning och rättsväsende, respekt för rättsstatsprincipen, försoning, uppfyllande av ICTY:s (Internationella tribunalen för f.d. Jugoslavien) krav och utveckling av det civila samhället kommer att tillmätas ökad betydelse i utvidgningsprocessen. Direkta kontakter mellan människor måste främjas – framför allt är det nu dags att inleda en dialog om liberalisering av viseringsbestämmelserna för medborgare i länderna på västra Balkan. Utvecklingen av regionalt samarbete på västra Balkan bör fortsätta. Ett ökat lokalt egenansvar för regionala samarbetsinitiativ bör särskilt främjas.

För att tackla de viktigaste problemen kommer EU att fortsätta att i full utsträckning och i alla länder som omfattas av utvidgningsprocessen utnyttja de instrument inför anslutningen som står till dess förfogande (föranslutningsinstrumenten). Ländernas resultat när det gäller att fullgöra sina åtaganden, särskilt de som fastställts inom ramen för associeringsavtalen, är av särskild betydelse för övergången från en fas till nästa på vägen mot integration i EU och kommer att noga följas. I det här dokumentet anger kommissionen en rad åtgärder som syftar till att öka kunskaperna om EU:s lagstiftning och politik på olika områden och att förbereda nästa steg i utvidgningsprocessen.

Kommissionen håller på att anpassa föranslutningsinstrumenten till dagens utmaningar i utvidgningspolitiken. Ett nytt finansieringsinstrument, instrumentet för stöd inför anslutningen (IPA), är i kraft sedan den 1 januari 2007. Vid programplaneringen av IPA-stöd kommer det att läggas ökad tonvikt vid reformprioriteringar som avspeglar varje lands fas i övergångsprocessen. Kommissionen lägger nu fram förslag till omarbetade partnerskap för anslutning och europeiska partnerskap, som kommer att tjäna som det huvudsakliga underlaget för fastställande av prioriteringar. Den föreslår också en reviderad flerårig vägledande budgetram för IPA för perioden 2009–2011. Kommissionen kommer vidare att införa en finansieringsfacilitet som ska få användas för att främja utveckling av det civila samhället, särskilt genom kapacitetsuppbyggnads- och utbytesprojekt. Ökad tonvikt kommer att läggas vid program som främjar statsbyggnad, god samhällsstyrning, institutionella reformer samt förvaltningskapacitet.

För att EU:s ekonomiska bidrag till utveckling av den privata sektorn och investeringar i infrastruktur ska få största möjliga hävstångseffekt kommer samarbetet med Europeiska investeringsbanken (EIB), Europeiska banken för återuppbyggnad och utveckling (EBRD) och andra internationella finansiella institut att intensifieras. Kommissionen kommer att se till att det sker ett närmare samarbete med de andra givarna inom deras verksamhetsområden och uppmuntra dem att vara aktiva på de områden som anges som prioriterade i detta meddelande. Det bör också nämnas att stödgenomförandet kommer att rationaliseras efter överföringen av uppgifter och ansvar från Europeiska byrån för återuppbyggnad till kommissionens delegationer och kontor.

Medlemsstaterna bör gå i täten när det gäller att nå ut till medborgarna och förklara att utvidgningen ligger i EU:s intresse. Kommissionen kommer att fortsätta att ta sin del av ansvaret genom att främja ett bättre fakta- och informationsflöde i utvidgningsfrågorna. Det här meddelandet, som tar sin utgångspunkt i EU:s befintliga utvidgningsstrategi, analyserar de främsta utmaningarna på vägen mot integration i EU. Det anger huvuddragen i hur vi kan anpassa instrumenten i utvidgningspolitiken och se till att de i första hand inriktas på de områden där behoven av framsteg är mest angelägna, och hur vi kan ta tillvara lärdomarna från tidigare utvidgningar.

2. NUVARANDE UTMANINGAR I DE LÄNDER SOM OMFATTAS AV UTVIDGNINGSPROCESSEN

Medlemskap i EU har ställts i utsikt för länderna på västra Balkan och Turkiet när de uppfyller de fastställda villkoren. Med tanke på det nuvarande förberedelseläget i länderna är det sannolikt att anslutningen sker på medellång till lång sikt. Tyngdpunkten ligger nu på noggranna förberedelser för att säkerställa att de länder som omfattas av utvidgningsprocessen tar itu med grundläggande frågor som rör samhällsstyrning och ekonomi och frågor som har samband med EU:s lagstiftning och politik.

2.1. Länderna på västra Balkan

EU:s engagemang gentemot länderna på västra Balkan inom ramen för stabiliserings- och associeringsprocessen – som på sikt kan leda till medlemskap – har på ett avgörande sätt bidragit till de senaste årens framsteg i länderna.

Stabiliteten har upprätthållits och återuppbyggnaden efter 1990-talets krig har så gott som slutförts. Demokratiskt valda regeringar finns på plats i hela regionen. Den ekonomiska tillväxten har tagit fart, ökad makroekonomisk stabilitet har uppnåtts och levnadsstandarden har stigit. Viktiga reformer har inletts för att befästa rättsstaten och modernisera ekonomiska och sociala strukturer. Det regionala samarbetet har byggts ut, bland annat inom handel, energi, transport och miljö. Länderna tar i ökande utsträckning ett egenansvar för regionala initiativ.

Alla länderna på västra Balkan har närmat sig EU, om än i olika takt. Kroatien förhandlar om medlemskap och f.d. jugoslaviska republiken Makedonien har fått ställning som kandidatland. Arbetet med att ingå stabiliserings- och associeringsavtal med länderna på västra Balkan håller på att slutföras. Deras ekonomiska integration i EU har kommit långt. De har undertecknat avtal om viseringslättnader och återtagandeavtal med EU.

Framstegen måste nu befästas och göras oåterkalleliga. Ytterligare stora utmaningar måste angripas. I flera länder har tempot i reformprocessen totalt sett mattats. Statsbyggnad och bättre samhällsstyrning är fortfarande frågor som måste ges hög prioritet i flertalet länder på västra Balkan. Läget i Kosovo[5] kräver fortsatt en betydande internationell närvaro. Kosovos nuvarande status är ohållbar. Statusfrågan måste lösas utan vidare dröjsmål för att möjliggöra politisk och ekonomisk utveckling i Kosovo och säkerställa regional stabilitet. Nationalistisk retorik från ledande politiker i Bosnien och Hercegovina utgör ett hot mot de arrangemang som införts genom fredsavtalet från Dayton/Paris och har lett till att reformarbetet har stannat av. Inga framsteg har gjorts med de angelägna reformerna av polisväsende och den konstitutionella ramen. Bosnien och Hercegovina har ännu inte tagit fullt egenansvar för samhällsstyrningen, vilket gör att en betydande internationell närvaro för närvarande är nödvändig. I några av de andra länderna måste den konstitutionella ramen kompletteras eller genomföras i sin helhet.

Det finns ett behov av ökad dialog och större tolerans, inte minst i frågor som har etnisk anknytning, i hela västra Balkanområdet. I Kosovo är relationerna mellan albaner och serber fortfarande ansträngda. Kosovoserber deltar dessutom i stort sett inte alls i institutioner och förvaltning. I Bosnien och Hercegovina försvåras liksom tidigare de statliga institutionernas verksamhet av etniska motsättningar. Trots seger för de demokratiska krafterna i parlamentsvalen och bildandet av en reforminriktad regering i Serbien har partierna på den politiska ytterkanten och den nationalistiska retoriken inte tappat mark och påverkar det politiska klimatet negativt. De demokratiska krafterna är svaga. I f.d. jugoslaviska republiken Makedonien har frekventa spänningar och otillräckligt samarbete mellan de politiska aktörerna påverkat institutionernas normala verksamhet och resulterat i ett långsammare reformtempo. En tvist mellan regeringen och ett oppositionsparti i en konstitutionell fråga har lett till att partiet bojkottar parlamentet. I Albanien präglas det politiska klimatet av kraftiga motsättningar, och i Montenegro har antagandet av en konstitution utvecklats till en utdragen process – båda ytterligare exempel på problem och svårigheter i byggandet av moderna demokratier. Kroatien måste öka bemödandena att främja tolerans gentemot minoriteter.

Vad gäller samarbete med Internationella tribunalen för f.d. Jugoslavien (ICTY), ett avgörande villkor i stabiliserings- och associeringsprocessen, har det gjorts betydande framsteg. Kroatien och f.d. jugoslaviska republiken Makedonien samarbetar till fullo med tribunalen. Montenegros samarbete med tribunalen är tillfredsställande. Serbiens framsteg i detta avseende ledde till att förhandlingar om ett stabiliserings- och associeringsavtal kunde återupptas och avslutas i sin tekniska del. Också Bosnien och Hercegovina har gjort framsteg när det gäller att samarbeta med ICTY. Serbien samt Bosnien och Hercegovina måste emellertid göra ytterligare ansträngningar för att uppnå ett fullständigt samarbete med tribunalen som leder till att de anklagade som fortfarande är på fri fot arresteras. Kosovo har gjort vissa framsteg när det gäller samarbete med tribunalen, men det faktum att vittnen i landet fortfarande hotas utgör liksom tidigare en källa till oro.

I fråga om flyktingars återvändande har framstegen varit begränsade. Många flyktingar och internflyktingar lever under mycket svåra förhållanden. Vissa framsteg kan noteras vad gäller ökad representation av minoritetsgrupper inom den offentliga tjänstesektorn. Romerna är liksom tidigare den mest sårbara minoritetsgruppen i regionen. Alla länderna måste främja en anda av tolerans gentemot minoriteter och vidta lämpliga åtgärder för att skydda personer som riskerar att diskrimineras eller utsättas för fiendskap eller våld. Detta är en förutsättning för försoning och varaktig stabilitet.

Upprätthållande av en fungerande rättsstat, särskilt genom reform av rättsväsendet, och bekämpning av korruption och organiserad brottslighet har högsta prioritet. De flesta av länderna har vidtagit åtgärder för att förbättra domstolarnas organisation och verksamhet. Insatser görs för att intensifiera bekämpningen av organiserad brottslighet och de har börjat ge resultat. Lagstiftning och institutioner förbättras och anpassas för att kunna bekämpa korruption. I flera länder pågår utredningar och en rad åtal har väckts. För hela regionen gäller emellertid att domstolsväsendet fortfarande behöver förbättras avsevärt. Breda reformer och uthålliga insatser är nödvändiga för att ett oberoende, effektivt och ansvarigt domstolsväsende ska garanteras. Korruptionen är fortfarande vitt utbredd och den är djupt rotad i samhället. I inget av länderna på Balkan står emellertid de åtgärder som vidtagits i proportion till problemets omfattning. Det krävs stark politisk vilja för att utrota korruptionen och lagföra dem som gjort sig skyldiga till korruption (även på hög nivå). Den organiserade brottsligheten är liksom tidigare ett allvarligt problem. De kriminella näten breder ut sig inom olika delar av samhälle och näringsliv och i den politiska världen. De gynnas ofta av otillräcklig öppenhet inom offentlig upphandling, investeringsplanering och privatisering. Regionen fungerar som ursprungs- och transiteringsområde för människohandel och narkotikasmuggling. Länderna måste göra avsevärda insatser och uthålligt bekämpa dessa företeelser.

Ett av medlemskapskriterierna från Köpenhamn gäller förmågan att påta sig de skyldigheter som följer av medlemskap i EU. Den offentliga förvaltningens kapacitet är avgörande när det gäller att uppfylla detta kriterium (se Europeiska rådets uttalande vid mötet i Madrid 1995). Reformer av den offentliga förvaltningen genomförs nu i hela regionen och en del positiva resultat har nåtts, i form t.ex. av ramstrategier och lagstiftning. Kroatien har visat att landet har en betydande kapacitet inom sin förvaltning när det gäller att genomföra stabiliserings- och associeringsavtalet. Även Serbien har betydande kapacitet för att genomföra ett sådant avtal. De måste nu utnyttja denna kapacitet och modernisera den för att anpassa sig till EU:s lagstiftning och politik. I regionen i övrigt är kapaciteten inom offentlig förvaltning fortfarande otillräckligt utvecklad, vilket påverkar reformgenomförande och EU-anpassning. Här måste ansträngningarna öka. Alla länderna måste verka för att det både centralt och lokalt upprättas en effektiv, stabil och ansvarsskyldig offentlig förvaltning. Rekrytering, befordran och avskedande av offentliganställda tjänstemän sker i flera länder inte utifrån objektiva och öppna kriterier. De etiska normerna inom offentlig förvaltning måste förbättras. Reformer av polisväsende och säkerhetstjänster har ännu inte genomförts i Bosnien och Hercegovina och andra länder.

Det civila samhället är en viktig del av det offentliga livet i Europa. Länderna på västra Balkan har bemödat sig om att införa lagstiftning och strategier som underlättar utveckling av civilsamhället. De första stegen har tagits för att få ett demokratiskt samhälle som i högre grad än dagens bygger på delaktighet. Det civila samhället är emellertid fortfarande svagt utvecklat i regionen. Krig och etniska konflikter har sargat det sociala nätet. Lokala icke-statliga organisationer behöver få utbildning så att de kan anpassa sig till de nya förutsättningarna. Fortsatta insatser är nödvändiga för att stärka föreningsfriheten och införa regler och offentliga incitament som befrämjar utveckling av civilsamhällets organisationer.

Totalt sett har den ekonomiska tillväxten i regionen fortsatt att ligga på en hög nivå och genomsnittslönerna har ökat. Inflationstalen är måttliga och stabila. I de flesta av länderna har det förts en försiktig finans- och penningpolitik. De finansiella systemen har vidareutvecklats och systemen för förvaltning av de offentliga finanserna har förbättrats. Åtgärder har vidtagits för att förbättra företagsklimatet. Alla länderna på västra Balkan fortsätter att omstrukturera och öppna upp sina ekonomier. Ekonomisk integration med EU har redan uppnåtts i hög grad och den fortsätter att öka. Stabiliserings- och associeringsavtalen och det nya centraleuropeiska frihandelsavtalet (Cefta) ger tillsammans ett ramverk som gynnar handel och investeringar i Balkanregionen, precis som var fallet i Central- och Östeuropa under 1990-talet. Flera av länderna har ambitiösa planer för att modernisera fysisk infrastruktur och sociala trygghetssystem.

Insatser för att förbättra konkurrenskraften, minska den höga arbetslösheten och främja utveckling av mänskliga resurser och infrastruktur utgör stora utmaningar i hela regionen. Betydande finanspolitiska risker kvarstår, och flera av regionens länder har stora externa obalanser. Framstegen i strävandena att skapa sysselsättning är ojämna. Några av länderna har en arbetslöshet på 35 %, och klyftan mellan tillgänglig och efterfrågad kompetens på arbetsmarknaden ökar. Det saknas fortfarande en lämplig kombination av flexibilitet och säkerhet för arbetstagare och arbetsgivare på arbetsmarknaderna och löneskatterna är relativt höga för de registrerade företagen. Landsbygdens näringsliv måste diversifieras ytterligare. Arbetet med att konsolidera de offentliga finanserna och att omstrukturera företag måste fortsätta. Ländernas privatiseringsplaner måste genomföras. Investeringar och småföretagstillväxt behöver främjas ytterligare, bl.a. genom förbättrad tillgång till finansiering. Regeringarna måste förbättra företagsklimatet och stimulera sysselsättningen. De måste minska på byråkratin, stärka respekten för rättsstatsprincipen och sörja för en tillförlitlig fastighetsregistrering och öppna förfaranden i samband med privatisering. I några länder måste man se till att den rättsliga ramen för att garantera väl fungerande marknader blir fullständig och sörja för att reglerna tillämpas. Skattesystemen behöver förenklas. Detta skulle främja ekonomisk verksamhet och minska den stora informella sektorn i ekonomin. Åtgärder behöver vidare vidtas för att underlätta tillgång till finansiering och användning av e-teknik.

Turkiet

Stora förändringar har kommit till stånd i Turkiet sedan Europeiska rådet i december 1999 gav landet ställning som kandidatland. Utsikterna till medlemskap i Europa har visat sig vara ett av de främsta incitamenten till reformering av landets politiska system, rättsliga system och ekonomi. Dödsstraffet har avskaffats, det nationella säkerhetsrådets arbetsuppgifter och sammansättning har ändrats för att öka den civila kontrollen över militären och ökade demokratiska friheter har uppnåtts genom en rad ändringar av konstitutionen. Vad gäller kvinnors och barns rättigheter har det gjorts framsteg. Detsamma gäller bekämpning av tortyr: antalet rapporterade fall av tortyr och misshandel har fortsatt att minska totalt sett.

Efter den allvarliga ekonomiska krisen 2001 har ekonomin snabbt kommit igång igen och investeringsklimatet förbättrats tack vare sund makroekonomisk politik och strukturreformer med syfte att säkra en långsiktigt hållbar ekonomi. Resultatet har blivit en hög BNP-tillväxt (6,1% 2006). Inflationen har sjunkit sedan 2001 och den turkiska liran har förblivit stark. Turkiets utveckling påverkas emellertid fortfarande i hög grad av den finansiella utvecklingen internationellt. Värdet av handeln med EU har efter tullunionens upprättande 1995 tredubblats i löpande priser. Detta avspeglar en stark efterfrågan på produkter och tjänster från EU samt goda resultat inom turkisk exportindustri. Utländska direktinvesteringar nådde sin hittills högsta nivå 2006 (16 miljarder euro), motsvarande 4,9% av landets BNP. De härrörde framför allt från EU.

Dessa reformer och den strategiska betydelsen av EU:s förbindelser med Turkiet ledde till att anslutningsförhandlingar inleddes i oktober 2005. En bärande princip i processen är att förhandlingstakten avgörs av Turkiets reformtakt.

Sedan 2005 har reformarbetet varit ojämnt och saktat av. Förra året drabbades landet av en konstitutionell kris som gällde valet av republikens president och ledde till att valet till parlamentet tidigarelades. Militären gjorde offentliga uttalanden utanför sitt behörighetsområde. En öppen debatt i en rad traditionellt känsliga frågor ägde emellertid rum inför valet till nationalförsamlingen, och ett livaktigt civilsamhälle uttalade sitt stöd för demokrati och en sekulär stat. Valet till den turkiska nationalförsamlingen ägde rum med full respekt för demokratiska normer och rättsstatsprincipen. Det nya parlamentet avspeglar landets politiska mångfald. Republikens president valdes i enlighet med konstitutionella regler och relationerna mellan det civila och det militära har präglats av respekt för demokratiska principer. Regeringen har inlett arbetet med att utforma en ny konstitution.

Turkiet måste nu få upp farten igen i det politiska reformarbetet. Avsevärda ytterligare ansträngningar måste göras i synnerhet beträffande yttrandefrihet och icke-muslimska religiösa sammanslutningars rättigheter. Ytterligare framsteg måste göras särskilt på områdena korruptionsbekämpning, rättsväsende, fackliga rättigheter samt kvinnors och barns rättigheter. Den offentliga förvaltningens ansvarsskyldighet måste stärkas. I landets sydöstra del måste det skapas förutsättningar för att den kurdiska befolkningsgruppen ska åtnjuta fullständiga fri- och rättigheter. Kommissionen kommer att fortsätta att nära bevaka den politiska reformprocessen, bland annat avseende civil kontroll av säkerhetsstyrkorna.

Efter en rad väpnade angrepp från PKK som ledde till flera döda och sårade antog parlamentet i oktober 2007 en motion som ger regeringen rätt att intervenera militärt i norra delen av Irak. EU:s ordförandeskap upprepade den 22 oktober unionens totala fördömande av PKK:s terroristvåld i Turkiet. Vidare anfördes att det internationella samfundet, särskilt de viktigaste aktörerna i regionen, måste understödja Turkiets ansträngningar att, med respekt för rättsstatsprincipen, bevarande av internationell och regional fred och stabilitet och avstående från att vidta varje oproportionerlig militär aktion, skydda sin befolkning och bekämpa terrorism.

Ytterligare strukturella ekonomiska reformer och en fortsatt konsolidering av de offentliga finanserna krävs för att bemöta kvarstående hot mot den makroekonomiska stabiliteten. Till de viktigaste uppgifterna hör att åtgärda strukturella brister och stelheter på arbetsmarknaden, höja arbetskraftens kompetens, ta itu med den låga sysselsättningsgraden, särskilt för kvinnor, och den omfattande informella sektorn samt reformera det sociala trygghetssystemet och energisektorn. När det gäller att diversifiera näringslivet på landsbygden har man fortfarande inte nått särskilt långt. Turkiet måste också ta itu med romernas utsatta situation. Liksom tidigare gäller att det måste tas fram en samlad strategi för ekonomisk och social utveckling av landets sydöstra del.

Goda grannförbindelser är liksom tidigare av central betydelse. Turkiet förväntas vidare sörja för ett fullständigt och icke-diskriminerande genomförande av tilläggsprotokollet till associeringsavtalet.

3. UTVIDGNINGSSTRATEGIN: ÅTGÄRDER FÖR ATT GENOMFÖRA DET NUVARANDE PROGRAMMET

3.1. Det nya samförståndet om utvidgningen

EU:s utvidgningsprocess bidrar till fred, stabilitet och reformer och främjar europeiska värden. För att de villkor som ställts upp i det sammanhanget ska fungera som effektiv drivkraft för reformer måste utsikterna till slutlig integration i unionen förbli trovärdiga. Detta måste göras ännu tydligare för människor i de berörda länderna. Aldrig tidigare har utsikterna till medlemskap varit viktigare än i dag för att hjälpa länderna att bemästra kriser och med framgång ta sig an brister i staten och utmaningar för demokratin.

Stränga villkor i alla faser av utvidgningsprocessen bidrar till att konsolidera de reformer som genomförs i alla kandidatländer och potentiella kandidatländer och att förbereda de framtida medlemsstaterna så att de kan fullgöra sina skyldigheter vid anslutningen. Det enskilda landets framsteg på sin väg mot Europeiska unionen beror på dess egna ansträngningar att uppfylla Köpenhamnskriterierna och, för länderna på västra Balkan, villkoren i stabiliserings- och associeringsprocessen.

EU:s kapacitet att integrera nya medlemmar bevakas noga i alla faser av anslutningsprocessen. Förbättringar i utvidgningsprocessens kvalitet eftersträvas, i enlighet med Europeiska rådets uttalande vid mötet i december 2006. Det betyder att kandidatländernas och de potentiella kandidatländernas framsteg på vägen mot EU-medlemskap avgörs av hur väl de klarar av att uppfylla de viktigaste kraven. Riktmärken för att öppna och stänga förhandlingskapitel, konsekvensbedömningar på viktiga EU-politikområden i avgörande faser av utvidgningsprocessen och kopplingar till politiska reformer spelar ett allt större roll i processen.

3.2. Kärnfrågorna i fokus

De utmaningar som nämns i de föregående avsnitten motiverar en ökad koncentration på centrala reformprioriteringar på områdena statsbyggnad, samhällsstyrning och socioekonomiska reformer. Kommissionen lägger nu fram förslag om reviderade associerings- och partnerskapsavtal och Europeiska partnerskapsavtal som avspeglar dessa prioriteringar. Dessa partnerskapsavtal tjänar som vägledning för länderna på deras väg mot EU och slår fast prioriteringar för det ekonomiska stödet inför anslutningen. Efter revideringen kommer avtalen att ge högre prioritet redan i ett tidigt skede åt grundläggande styresfrågor som institutionell uppbyggnad, reform av rättsväsende och offentlig förvaltning samt förebyggande av organiserad brottslighet och korruption. Dessa svåra frågor kommer att tillmätas ökad betydelse, bland annat i den politiska och ekonomiska dialogen. Samarbetet mellan länderna på västra Balkan, EU:s institutioner och organ och medlemsstaterna behöver byggas ut det gäller att bekämpa gränsöverskridande brottslighet. Frågor som gäller genomförande av EU:s lagstiftning och politik måste tas upp i den ordning som länderna har kapacitet att tackla dem och alltefter deras framsteg med att genomföra grundläggande reformer.

Den finansiella övervakningsmekanismen, som sedan 2006 också är i kraft för potentiella kandidatländer, kommer att fortsätta att understödja ekonomiska reformer i alla kandidatländer och potentiella kandidatländer.

Regionalt samarbete och goda grannförbindelser är fortsatt av central betydelse för den europeiska integrationen. Framsteg på dessa områden stärker förtroendet och ger konkreta fördelar i form av regional stabilitet, bättre förbindelser över gränserna och förbättrad infrastruktur. De ger också ekonomiska fördelar i form av snabbare tillväxt och ökade utländska direktinvesteringar.

Ömsesidig kännedom och förståelse förutsätter en fortsatt utveckling av det civila samhället och av dialogen mellan medborgare i EU:s medlemsstater och de länder som omfattas av utvidgningsprocessen. Sedan 2005 har kommissionen beviljat ekonomiskt stöd till projekt som syftar till dialog med och mellan länderna på västra Balkan och med Turkiet. Stöd till civilsamhället är avgörande för att främja ömsesidig förståelse och stärka de demokratiska strukturerna i samhället. Kommissionen kommer nu att vidta ytterligare åtgärder för att genom instrumentet för stöd inför anslutningen (IPA) främja utveckling av civilsamhället och dialogen.

3.3. Anslutningsförhandlingarna

Anslutningsförhandlingar med Kroatien och Turkiet inleddes i oktober 2005. Beslutet att inleda förhandlingar hade fattats enhälligt av medlemsstaterna som en följd av en rad betydande politiska och rättsliga reformer i länderna. Förhandlingsprocessen för de båda länderna närmare EU och tjänar unionens strategiska intressen. Förhandlingarna förs utifrån de strikta riktlinjer som rådet har enats om. De avancerar i takt med ländernas framsteg i arbetet med att genomföra politiska och ekonomiska reformer och att införliva och tillämpa EU:s lagstiftning.

Europeiska rådet fattade vid sitt möte i december 2006 beslut om anslutningsprocessens hantering och kvalitet. Viktiga åtgärder har sedan vidtagits för att genomföra Europeiska rådets slutsatser. Kommissionen har i full utsträckning utnyttjat möjligheten att föreslå riktmärken i syfte att slå fast villkoren för att öppna och stänga förhandlingskapitel med hänsyn till ländernas framsteg. Den har börjat lägga fram konsekvensbedömningar, i takt med att centrala kapitel blir aktuella för förhandlingar. Under hösten kommer kommissionen att redovisa en konsekvensbedömning som gäller de effekter det skulle få om Kroatien i framtiden omfattas av EU:s vägcabotagesektor (dvs. transport på väg i en annan medlemsstat än den där transportföretaget är hemmahörande). Beroende på framstegen i förhandlingarna kommer ytterligare konsekvensbedömningar att läggas fram under det kommande året. De kommer bland annat att röra fri rörlighet för arbetstagare (Kroatien) och energiförsörjning (Turkiet). Unionen för en intensiv politisk och dialog på olika områden vars resultat förs in i förhandlingsprocessen. I detta sammanhang ägnas särskild uppmärksamhet åt att reglera utestående bilaterala frågor mellan kandidatländerna och medlemsstaterna och att utveckla goda grannförbindelser. Frågor som gäller rättsväsende och grundläggande rättigheter behandlas i detalj i ett särskilt förhandlingskapitel. Det bör erinras om att förhandlingarna kan avbrytas tills vidare om ett land allvarligt och ihållande åsidosätter principerna om frihet, demokrati och respekt för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna samt rättsstatsprincipen, dvs. de principer som unionen bygger på.

Kroatiens framsteg på vägen mot medlemskap ger tydliga signaler till de andra länderna på västra Balkan beträffande deras egna utsikter till medlemskap i EU när de uppfyller de nödvändiga villkoren. Kroatiens anslutningsprocess bidrar till att man tar itu med bilaterala och regionala frågor och den främjar försoning. Den tjänar vidare EU:s strategiska intressen vad gäller säkerhet och konfliktförebyggande i en region som gränsar till flera av dess medlemsstater.

Anslutningsförhandlingarna om specifika kapitel av gemenskapens regelverk har nu gått in i ett skede där man måste tackla tekniska anpassningsfrågor. Kommissionen har lämnat över alla rapporter från den analytiska genomgången av regelverket till rådet. Nu granskas om Kroatien har nått riktmärkena för att öppna de berörda kapitlen för förhandlingar. Förutsatt att dessa riktmärken nås är väsentliga framsteg i förhandlingarna med Kroatien möjliga under det kommande året. Kroatien måste dock fortfarande göra ytterligare framsteg när det gäller reform av rättsväsende och offentlig förvaltning, minoriteters rättigheter, flyktingars återvändande samt omstrukturering av den tunga industrin.

Att Turkiets fortsätter att beslutsamt genomföra reformer är av stor strategisk betydelse för EU:s egen säkerhet och stabilitet. Turkiet är en unik länk mellan väst och den muslimska världen. Detta har tydliggjorts genom initiativet Alliansen mellan civilisationer ( Alliance of Civilisations ), som syftar till att främja dialog under FN:s beskydd. Turkiets anslutning till EU, på grundval av en djupgående demokratisk omvandling, följs med intresse i Mellanöstern och den vidare muslimska världen. Turkiet stöder fredsprocessen i Mellanöstern och dialog med Iran i kärnenergifrågan. Landet förfogar över viktiga säkerhetsresurser och har ställt dem till förfogande i samband med en rad EU- och Natouppdrag på olika håll – från västra Balkanregionen till Demokratiska republiken Kongo och från Darfur till Afghanistan. Turkiet har förutsättningar att bli ett viktigt energiförsörjningsled mellan EU och världens största olje- och gastillgångar och därmed en nyckelaktör när det gäller att trygga Europas energiförsörjning. Turkiets anpassning till EU:s politik kommer särskilt att få positiva effekter på områden som migrationskontroll och miljö. Turkiet registrerar en konstant hög och stabil ekonomisk tillväxt och hör till EU:s främsta handels- och investeringspartner.

Strategiska överväganden av detta slag har funnits med i bilden alltsedan förbindelserna mellan EU och Turkiet inleddes 1959. Utsikter till medlemskap i EU för Turkiet fördes fram redan 1963, när landet undertecknade ett associeringsavtal med Europeiska ekonomiska gemenskapen. Anslutning förutses uttryckligen i avtalet (i ingressen och i artikel 28). Detta avspeglar Turkiets stora strategiska betydelse ända sedan EU:s början. Turkiet är nu det enda land med vilket EU har upprättat en tullunion (sedan 1995). Det fick ställning som kandidatland 1999. Det gemensamma målet för förhandlingarna är anslutning, såsom medlemsstaterna enades om i oktober 2005. Förhandlingarna med Turkiet är en icke tidsbegränsad process vars resultat inte kan garanteras i förväg. Framsteg i förhandlingarna är kopplat till Turkiets framsteg i reformarbetet och anpassningen till EU:s lagstiftning och politik.

Det är nödvändigt att EU står fast vid sina åtaganden och driver förhandlingsprocessen vidare och att kapitel öppnas så snart de tekniska villkoren är uppfyllda, i enlighet med förhandlingsramarna från oktober 2005 och rådets beslut av den 11 december 2006. Den analytiska genomgången av gemenskapens regelverk tillsammans med Turkiet har gått in i sin slutfas och de flesta rapporterna om resultatet kommer att ha överlämnats till rådet före årets utgång. Turkiet måste nu sätta in krafterna på att nå de riktmärken för att öppna förhandlingarna som rådet har fastställt för flertalet kapitel. Det faktum att Turkiet har fått upp farten i den politiska reformprocessen kommer att direkt påverka takten i anslutningsförhandlingarna. Förutsatt att riktmärkena nås är framsteg i anslutningsförhandlingarna med Turkiet möjliga under det kommande året.

Goda grannförbindelser är fortsatt av central betydelse. Turkiet måste fullgöra sin skyldighet vad gäller ett fullständigt och icke-diskriminerande genomförande av tilläggsprotokollet till associeringsavtalet (Ankaraavtalet), i enlighet med EU:s förklaring av den 21 september 2005 och rådets slutsatser av den 11 december 2006, och undanröja alla hinder för den fria rörligheten för varor, bland annat de restriktion som tillämpas gentemot Cypern i fråga om transportmedel. Turkiet förväntas också göra framsteg i riktning mot en normalisering av de bilaterala förbindelserna med Republiken Cypern.

3.4. Det europeiska perspektivet för länderna på västra Balkan och regionalt samarbete

Alla länderna på västra Balkan har utsikter att en dag bli medlemmar av EU. Deras framtid ligger inom Europeiska unionen. Stabiliserings- och associeringsprocessen och Thessalonikiagendan från 2003 utgör liksom tidigare ramen för EU:s politik gentemot regionen. Det regionala samarbetet leder till påtagliga fördelar för medborgarna på västra Balkan och främjar reformer och försoning.

EU kommer att fortsätta att tillämpa strikta villkor när det gäller de framsteg som länderna måste göra för att närma sig EU. Ett av de krav som måste uppfyllas på vägen mot medlemskap är att de visar tillfredsställande resultat när det gäller att iaktta sina skyldigheter enligt stabiliserings- och associeringsavtalen, däribland de handelsrelaterade bestämmelserna. Stabila institutioner är en förutsättning för att kunna genomföra avtalens bestämmelser och för att de olika gemensamma institutionerna ska fungera väl.

Kommissionen fortsätter att stödja alla länderna på västra Balkan på deras väg mot EU allt eftersom de går vidare enligt färdplanen från 2005. Stabilitet i Kosovo och Kosovos europeiska perspektiv kommer att ges hög prioritet.

Vid toppmötet i sydösteuropeiska samarbetsprocessen (SEECP) i Zagreb i maj 2007 inleddes en utveckling i riktning mot ökat regionalt egensvar för den regionala samarbetsprocessen. Stabilitetspakten har i stort sett fullgjort sitt uppdrag och kommer att ersättas av ett s.k. regionalt samarbetsråd knutet till SEECP. En generalsekreterare för samarbetsrådet utnämndes vid toppmötet och Sarajevo utsågs till säte för sekretariatet. Ett avtal med Bosnien och Hercegovina om att fungera som värdland för sekretariatet, som nu håller på att upprättas, undertecknades under det tjänstgörande bulgariska ordförandeskapet. Det sista mötet i det regionala rundabordsforumet inom stabilitetspakten för västra Balkan och det första i det regionala samarbetsrådet väntas äga rum i Sofia i början av 2008. Den särskilda samordnaren för stabilitetspakten kommer då att lämna över till samarbetsrådets generalsekreterare. De nya strukturerna måste snabbt bli operativa, särskilt sekretariatet och dess förbindelsekontor i Bryssel. SEECP och det regionala samarbetsrådet kommer att fungera som paraply för det regionala samarbetet. Kommissionen kommer att delta i samarbetsrådet och uppmuntrar alla berörda parter att spela en aktiv roll. Utifrån erfarenheterna från stabilitetspakten avser kommissionen att samarbeta med SEECP och det regionala samarbetsrådet om genomförande av gemenskapsinitiativet för katastrofriskreducering och det initiativ för katastrofskydd och förebyggande av katastrofer som inletts inom stabilitetspakten. Kommissionen kommer också att i ökad utsträckning knyta länderna på västra Balkan till gemenskapens räddningstjänstmekanism för katastrofsituationer, exempelvis översvämningar, skogsbränder eller jordbävningar.

I juli trädde det centraleuropeiska frihandelsavtalet (Cefta) i kraft. Ratificeringsprocessen har nyligen avslutats och alla länderna har ratificerat avtalet. Hela regionen fungerar därmed nu som ett regionalt frihandelsområde. Kommissionen kommer att understödja Cefta, både genom att ge tekniskt bistånd och genom att finansiera Cefta-sekretariatet under den första treårsperioden. Alla länderna samarbetar inom ramen för den europeiska stadgan för småföretagen. Framsteg har gjorts i genomförandet av fördraget om upprättande av en energigemenskap. Ratificering av avtalet om ett gemensamt europeiskt luftrum pågår. De signatärstater som ännu inte har ratificerat dessa instrument måste nu gå vidare med processen. Dessa avtal möjliggör integrering i ett tidigt skede i EU:s inre marknad för energi och luftfart. För el- och gasområdena har detaljerade färdplaner och handlingsplaner tagits fram.

För att öka kunskaperna om EU:s lagstiftning och politik kommer kommissionens byrå för tekniskt bistånd och informationsutbyte Taiex[6] att anordna informationsmöten i de potentiella kandidatländerna riktade till aktörer inom förvaltning, näringsliv och samhälle. Genom verksamheten i regionala skolan för offentlig förvaltning (Regional School of Public Administration) kommer kapaciteten inom offentlig förvaltning i länderna på västra Balkan att stärkas. EU-medel har ställts till förfogande för att denna institution, som för närvarande fungerar som ett nätverk, ska förvandlas till en skola med säte i västra Balkanområdet.

För medborgarna i länderna på västra Balkan måste den europeiska integrerationen leda till märkbara och konkreta förbättringar. Detta är en förutsättning för att de ska ta ett ökat egenansvar för försoningsprocessen och de nödvändiga reformerna. Direkta kontakter, både mellan medborgare i medlemsstaterna och medborgare i regionens länder och inom själva regionen, bör främjas i största möjliga utsträckning.

Att det ska bli lättare att resa till EU är en fråga av största vikt för både enskilda och myndigheter i länderna på västra Balkan. EU erkände detta i Thessaloniki och lovade att vidta åtgärder för att förverkliga detta mål. Åtgärder som vidtas för att underlätta resandet måste beakta EU:s interna säkerhetsintressen och intressen på migrationsområdet. För Kroatiens del gäller viseringsfrihet sedan flera år tillbaka. Kommissionen har nyligen förhandlat fram avtal om viseringslättnader och avtal om återtagande med de andra länderna i regionen. Avtalen undertecknades i september och väntas komma att godkännas av rådet inom kort för att sedan träda i kraft den 1 januari 2008. De kommer att avsevärt förbättra villkoren för att få inresevisum till EU. Det är viktigt att medlemsstaterna sörjer för att avtalen genomförs korrekt.

Avtalen on viseringslättnader är ett viktigt steg på vägen mot fullständig liberalisering av viseringsordningen. Enligt kommissionens mening är det nu dags att gradvis få till stånd en liberalisering av viseringsbestämmelserna gentemot länderna på västra Balkan genom ytterligare konkreta åtgärder. För det ändamålet avser kommissionen att inleda en dialog med vart och ett av de berörda länderna i syfte att upprätta en ”färdplan” med villkor som ska uppfyllas. Till dessa villkor hör ett effektivt genomförande av återtagandeavtalen samt framsteg på centrala områden som gränsförvaltning, dokumentsäkerhet och bekämpning av organiserad brottslighet. Med hjälp av färdplanen kan de berörda länderna målinrikta sina reformansträngningar på ett bättre sätt. Dessutom blir EU:s engagemang till förmån för regionens befolkning mera synligt.

Bland åtgärderna för att underlätta direkta kontakter mellan människor ingår också ett utbyggt samarbete på utbildningsområdet och en ökad utbytesverksamhet för studerande på både grundnivå och högre nivå inom ramen för EU-programmen Tempus och Erasmus-Mundus. Ytterligare 100 studenter från regionen får bedriva studier på doktorandnivå i EU 2007/2008. Med början 2008 kommer varje år upp till 500 studerande att omfattas av utbytesprogram mellan EU:s medlemsstater och regionen. Kommissionen kommer tillsammans med medlemsstaterna och andra bilaterala givare att undersöka möjligheterna att bygga ut stipendiemöjligheterna. Ekonomiskt stöd inför anslutningen kommer att beviljas för att ungdomar, ungdomsorganisationer, kulturarbetare, civilsamhällets organisationer och forskare ska kunna delta i EU-programmen. Kommissionen kommer att uppmuntra initiativ och projekt som gäller Europeiska året för interkulturell dialog 2008. Inom ramen för sin nya stödfacilitet för det civila samhället kommer kommissionen att satsa på att understödja uppbyggnad av nätverk och utbyten mellan olika grupper i civilsamhället och deras motsvarigheter i regionen och inom EU.

Ett aktivt engagemang från parlamenten sida är avgörande för att länderna ska närma sig EU. Det parlamentariska samarbetet har ökat ytterligare, både mellan länderna i västra Balkanregionen och mellan dessa och EU. Kommissionen kommer tillsammans med Europaparlamentet att främja verksamheter som har sin tyngdpunkt på europeisk integration.

3.5. Ökat stöd till reformer

Instrumentet för stöd inför anslutningen (IPA) trädde i kraft den 1 januari 2007. Dess syfte är att fungera som samlad ram för stödet till kandidatländer och potentiella kandidatländer. Gemenskapen kommer att fortsätta att understödja länderna i deras ansträngningar att stärka de demokratiska institutionerna och respekten för rättsstatsprincipen, reformera den offentliga förvaltningen och upprätta fungerande marknadsekonomier. Stödet kommer att inriktas på institutionell uppbyggnad och projekt på området gränsöverskridande samarbete och, beroende på hur långt länderna kommit i sina förberedelser, på åtgärder för regional utveckling, utveckling av mänskliga resurser och landsbygdsutveckling.

Förberedelserna för en smidig överföring av stödgenomförandet från Europeiska byrån för återuppbyggnad till kommissionens delegationer och kontor i Belgrad, Podgorica, Pristina och Skopje har gått framåt. Processen kommer att vara slutförd senast vid utgången av 2008. Byrån har spelat en viktig roll i arbetet med att leverera återuppbyggnadsstöd till länderna efter konflikterna. I och med IPA har de stödmottagande myndigheterna fått ett ökat egenansvar för att programplanera det stöd inför anslutningen som ställs till deras förfogande. De måste förbereda sig för att själva kunna ta över ansvaret för EU-medlens förvaltning.

Kosovo måste ägnas särskild uppmärksamhet. Kosovo har stora finansieringsbehov som till stor del måste täckas genom insatser från givarsidan. EU och medlemsstaterna måste gå i täten för det internationella samfundet, i linje med den centrala roll som EU kommer att spela i Kosovo när statusfrågan har lösts.

IPA kommer att användas för att hjälpa stödmottagarna att stärka sin kapacitet genom institutionell uppbyggnad, god samhällsstyrning och utveckling och små och medelstora företag. Reform av offentlig förvaltning och rättsväsende och befästande av rättsstatsprincipen är områden som kommer att ägnas särskild uppmärksamhet. Insatser kommer också att göras för att förbättra ländernas förvaltning av de offentliga finanserna och öka deras kapacitet att i full utsträckning utnyttja stödet inför anslutning. Via Taiex kan ländernas myndigheter snabbt få hjälp av tjänstemän från den offentliga sektorn. Vid sidan av de traditionella projekt som brukar omfattas av s.k. partnersamverkan mellan myndigheter ( twinning ), dvs. projekt med anknytning till EU:s lagstiftning och politik, kommer partnersamverkan att utnyttjas för att hjälpa länderna att lösa olika frågor som gäller samhällsstyrning. Här handlar det om stöd med ett medellångt perspektiv och man kommer att bygga på resultaten från stödprogrammet för förbättring av förvaltningen och ledningen i central- och östeuropeiska länder (Sigma)[7] och Taiex.

Kommissionen kommer att införa en ny finansieringsfacilitet inom ramen för IPA för att främja utveckling av och dialog med det civila samhället. Programplaneringen av nationella projekt och projekt med flera stödmottagare kommer att ske samordnat i syfte att främja utvecklingen av det civila samhället i vart och ett av länderna. Målet är att stärka föreningar, organisationer och andra enheter inom civilsamhället och deras roll i den politiska processen. Ett annat mål är att öka deras kapacitet att utveckla gränsöverskridande projekt och bygga upp gränsöverskridande nätverk, ytterligare ett att göra det civila samhällets företrädare och opinionsbildare bekanta med EU-frågor. Den nya finansieringsfaciliteten kommer att utnyttjas för att stärka organisationernas kapacitet att aktivera medborgarna och försvara deras intressen och att ta fram och förvalta projekt som främjar sammanslutning i nätverk. Dialog med motsvarande organ i EU kommer också att understödjas. Till de sektorer som kommer att omfattas hör mänskliga rättigheter, jämställdhetsfrågor, social integrering, hälsa, miljö, bevakning av och företrädande av näringslivets intressen samt konsumentskydd. Samarbete och kunskapsöverföring mellan företag, fackföreningar och branschorganisationer i partnerländerna och motsvarande organisationer på EU-nivå kommer att främjas. Ett besöksprogram kommer att upprättas för tunga opinionsbildare inom politiken på central och lokal nivå, religion, journalistik, fackliga organisationer och näringslivsorganisationer. Syftet är att informera om EU-frågor och att sammanföra dessa personer med kollegor inom EU.

Närmare samordning mellan givarna är en viktig aspekt av den nya IPA-förordningen, särskilt med tanke på budgetrestriktionerna. När det gäller att tillgodose grundläggande behov i fråga om ekonomisk och social utveckling kommer kommissionen att se till att stöd från IPA nära samordnas med stöd från internationella finansiella institut och andra givare. Kommissionen håller på att upprätta en infrastrukturfacilitet som ska finansieras från IPA från och med 2008 och som ska få användas för att hjälpa till att förbereda infrastrukturprojekt. Transport-, energi- och miljöinfrastruktur kommer att omfattas, men också investeringar inom den sociala sektorn på områden som hälsa, utbildning, bostadsförsörjning och flyktingar. Bland övriga initiativ kan nämnas Europeiska fonden för sydöstra Europa, som är inriktad på utveckling av den privata sektorn, och instrumentet för finansiering av effektivare energiutnyttjande. Den mest kostnadseffektiva kombinationen av bidrag och lån kommer alltid att eftersträvas. Flera aktörer kommer att vara inblandade i den samlade insatsen, särskilt Europeiska investeringsbanken (EIB) och Europeiska banken för återuppbyggnad och utveckling (EBRD) samt andra internationella finansiella institut som Världsbanken och Europarådets utvecklingsbank.

3.6. Allmänhetens stöd för utvidgningen

Kommunikation är en bärande pelare i EU:s utvidgningsstrategi. Vi måste nå ut bättre till allmänheten med information om utvidgningens fördelar och utmaningar. Den allmänna opinionen i EU i frågan om en fortsatt utvidgning påverkas av hur man upplevt tidigare utvidgningar. Det är nödvändigt att lyssna på medborgarna, bemöta deras oro och informera mera. EU måste presentera mer fakta om utvidgningen så att allmänheten får en klar bild av dess fördelar och utmaningar.

EU måste informera om utvidgningen både i medlemsstaterna och i kandidatländerna och de potentiella kandidatländerna.

I medlemsstaterna gäller det framför allt att lämna faktauppgifter om den femte utvidgningen, särskilt om vilka effekter den fått i form av ekonomiska framgångar och en starkare roll för EU som global aktör, och att belysa den nuvarande utvidgningsprocessens fördelar och utmaningar. EU-institutionerna och medlemsstaterna måste förse allmänheten i EU med information om kandidatländerna och de potentiella kandidatländerna och förklara att utvidgningen fungerar som en stegvis, omsorgsfullt hanterad process. Vi måste främja en debatt i utvidgningsrelaterade frågor på alla nivåer av samhället.

I kandidatländer och potentiella kandidatländer gäller det framför allt att lyfta fram att EU stöder deras europeiska perspektiv och att för varje land förklara vilka villkor som gäller för att de ska kunna göra framsteg på vägen mot medlemskap i EU och att varje land bedöms utifrån sina egna meriter. Människor måste förstå att dessa framsteg beror på hur snabbt reformarbetet fortskrider i varje land. Ju snabbare och effektivare ländernas reformprocess är, desto snabbare närmar det sig medlemskap och alla de fördelar detta för med sig. EU måste understödja regeringarna i dessa länder i deras ansträngningar att förklara vad EU är och hur medborgarna gynnas av de närmare förbindelser med EU som byggs upp samtidigt som länderna förbereder sig för medlemskap. Medborgarna behöver få mera information om fördelar som ekonomiskt stöd och teknisk rådgivning inför anslutningen, viseringslättnader och stipendier.

För att hjälpa till att informera om utvidgningen uppmanar kommissionen medlemsstaternas, kandidatländernas och de potentiella kandidatländernas myndigheter att utarbeta kommunikationsplaner. Planerna bör ta sikte på politiska opinionsbildare, medier, universitetsvärlden, näringsliv, arbetsmarknadens parter och ungdomar. Den nya finansieringsfaciliteten för att främja utveckling av och dialog med det civila samhället kommer också att bidra i detta sammanhang.

Medlemsstaterna bör gå i täten när det gäller att förklara och försvara den politik de har kommit överens om, främja dialog och förklara utvidgningens fördelar. Europaparlamentets medlemmar, nationella parlamentsledamöter, regionala och lokala myndigheter och det civila samhället har också en viktig roll att spela. De befinner sig närmast allmänheten och har en nyckelroll när det gäller att skapa en upplyst debatt om utvidgningen.

Kommissionen kommer att komplettera dessa insatser genom att informera om EU:s utvidgningspolitik och om det stöd som EU beviljar inför anslutningen. Myter kommer att bemötas med fakta. Representationerna i medlemsstaterna och delegationerna i de länder som omfattas av utvidgningsprocessen kommer att behöva medverka i detta arbete i full omfattning. Kommissionen kommer också att försöka inleda en dialog med tunga opinionsbildare och ta tillvara erfarenheterna från en rad lyckade kommunikationsprojekt under 2007, särskilt projekt tillsammans med handelskammare och studentorganisationer.

4. SLUTSATSER OCH REKOMMENDATIONER

Analysen ovan leder kommissionen till följande slutsatser:

1. Utvidgningen har bidragit till fred, demokrati och stabilitet på hela kontinenten och medfört konkreta fördelar i form av ökad handel, högre investeringar och starkare tillväxt. EU:s konkurrenskraft har ökat och unionen står nu bättre rustad att bemöta globaliseringens utmaningar. Genom utvidgningen har EU fått en starkare ställning som global aktör.

2. Utvidgningsprocessen hanteras omsorgsfullt i enlighet med det förnyade samförstånd som Europeiska rådet enades om i december 2006. Samförståndet bygger på principerna om konsolidering av åtaganden, rättvis och strikt villkorlighet och bättre kommunikation med allmänheten samt EU:s kapacitet att integrera nya medlemmar. Det nuvarande utvidgningsprogrammet omfattar länderna på västra Balkan och Turkiet för vilka medlemskap i EU har ställts i utsikt när de uppfyller de nödvändiga villkoren.

3. Kommissionen har vidtagit åtgärder för att förbättra utvidgningsprocessens kvalitet. Svåra reformfrågor tas nu upp i ett tidigt skede. Det ska alltid ske en informationsåterföring mellan den politiska och ekonomiska dialogen och utvidgningsprocessen. Riktmärken för att öppna och stänga kapitel används numera regelmässigt i anslutningsförhandlingarna. Kommissionen strävar efter att göra processen mer öppen, t.ex. genom att göra rapporterna från den analytiska genomgången av gemenskapens regelverk allmänt tillgängliga, och håller på att utarbeta de första konsekvensbedömningarna. Varje land går över från en fas till nästa på vägen mot EU när det har uppfyllt de nödvändiga villkoren, i enlighet med färdplanen från 2005 för länderna på västra Balkan.

4. De länder som omfattas av utvidgningsprocessen står fortfarande inför stora utmaningar. Det är nödvändigt att deras utsikter till anslutning förblir synliga och trovärdiga. Varje land kommer att bedömas utifrån sina egna meriter. Mycket återstår att göra när det gäller att ta itu med grundläggande frågor som statsbyggnad, rättsstat, försoning, reform av offentlig förvaltning och rättsväsende samt bekämpning av korruption och organiserad brottslighet. Goda grannförbindelser är liksom tidigare av central betydelse.

5. Anslutningsförhandlingarna med Kroatien fortskrider väl och förhandlingarna går nu in i ett avgörande skede. Hela regionen kan därmed se att det europeiska perspektivet är verkligt. Liksom tidigare behöver Kroatien göra ytterligare framsteg, särskilt i fråga om reform av offentlig förvaltning och rättsväsende, minoriteters rättigheter, flyktingars återvändande och omstrukturering av stål- och varvsindustri.

6. Turkiet har infört viktiga reformer sedan det fick ställning som kandidatland 1999. En konstitutionell kris i landet under det gångna året ledde till att valet till parlamentet tidigarelades. Det blev ett fritt och rättvist parlamentsval, och det nya parlamentet avspeglar landets politiska mångfald. Republikens president valdes i enlighet med konstitutionella regler, och relationerna mellan det civila och det militära har präglats av respekt för demokratiska principer.Turkiet måste nu få upp farten igen i det politiska reformarbetet. Avsevärda ytterligare ansträngningar måste utan dröjsmål göras i synnerhet beträffande yttrandefriheten (artikel 301 i strafflagen och annan relevant lagstiftning) och icke-muslimska religiösa sammanslutningars rättigheter. Ytterligare framsteg är också nödvändiga när det gäller reform av rättsväsende, korruptionsbekämpning, stärkta rättigheter för kvinnor, barn och fackföreningar, kulturella rättigheter samt civil kontroll av säkerhetsstyrkorna.Turkiet har inte fullgjort sin skyldighet vad gäller ett fullständigt och icke-diskriminerande genomförande av tilläggsprotokollet till associeringsavtalet och inte heller gjort några framsteg i riktning mot en normalisering av de bilaterala förbindelserna med Republiken Cypern. Kommissionen kommer att fortsätta att rapportera om detta i sina kommande årliga rapporter i enlighet med de slutsatser som rådet enades om den 11 december 2006 och som godkänts av Europeiska rådet.

7. Klarhet beträffande Kosovos status måste nås så snart som möjligt. Enighet inom EU är nödvändig i detta avseende. Kommissionen stöder till fullo trojkans arbete. Det behövs en långsiktig lösning som kan garantera ett demokratiskt, multietniskt Kosovo och bidra till stabilitet i regionen.

8. F.d. jugoslaviska republiken Makedonien har gjort framsteg men måste fortfarande öka takten i reformarbetet på centrala områden. Albanien och Montenegro har gjort framsteg på en rad områden men står fortfarande inför stora utmaningar. Bosnien och Hercegovina har ännu inte tagit det fulla egenansvaret för sin samhällsstyrning och måste gå vidare i reformarbetet. Särskilt gäller detta reform av polisväsendet. Serbien har visat att det förfogar över tillräcklig kapacitet inom sin offentliga förvaltning för att kunna göra avsevärda framsteg på vägen mot att förverkliga landets europeiska perspektiv. Detta visas av den effektivitet med vilken landet förde de tekniska förhandlingarna om ett stabiliserings- och associeringsavtal. För att avtalet ska kunna undertecknas måste Serbien emellertid till fullo samarbeta med Internationella tribunalen för f.d. Jugoslavien (ICTY), vilket ännu inte är fallet. Hela regionen måste göra framsteg i arbetet med att bygga upp moderna demokratier och utveckla en politisk kultur som präglas av dialog och tolerans.

Kommissionen konstaterar därför följande:

(a) Kommissionen räknar med att det kommer att göras väsentliga framsteg i anslutningsförhandlingarna med Kroatien under det kommande året och att ett betydande antal kapitel därför kommer att öppnas för förhandlingar och flera att provisoriskt stängas, förutsatt att landet upprätthåller den nödvändiga takten i reformarbetet och når riktmärkena.

(b) Kommissionen räknar med att det kommer att göras framsteg i anslutningsförhandlingarna med Turkiet under det kommande året. De kapitel för vilka de tekniska förberedelserna har avslutats bör öppnas för förhandlingar i enlighet med de fastställda förfarandena.

Takten i förhandlingarna är beroende av Turkiets reformresultat. Landet kan gå fortare framåt om det lyckas uppnå riktmärkena för att öppna kapitel.

Kommissionen har föreslagit rådet att en omarbetning av bestämmelserna om yttrandefrihet i den turkiska strafflagen (artikel 301 och andra relevanta artiklar) ska sättas som riktmärke för att det viktiga kapitlet om rättsväsende och grundläggande rättigheter ska kunna öppnas.

Turkiet bör fullgöra sina åtaganden vad gäller ett fullständigt, ickediskriminerande genomförande av tilläggsprotokollet till associeringsavtalet i enlighet med rådet slutsatser av den 11 december 2006. Till dess detta skett kommer åtta kapitel inte att kunna öppnas.

(c) EU är berett att tillhandahålla ytterligare stöd för att främja stabilitet i Kosovo och i regionen och att reagera alltefter hur situationen utvecklas genom att till fullo utnyttja de instrument som unionen förfogar över.

(d) Förutsatt att villkoren är uppfyllda kan nätet av stabiliserings- och associeringsavtal med länderna på västra Balkan vara fullt utbyggt 2008 och alla avtal vara antingen undertecknade eller i kraft.

(e) I och med övergången från stabilitetspakten till det nya regionala samarbetsrådet inom ramen för den sydösteuropeiska samarbetsprocessen kommer länderna på västra Balkan att överta ansvaret för regionalt samarbete. EU kommer att fortsätta att understödja ett lokalt egenansvar för initiativ som gäller regionalt samarbete.

(f) Främjande av direkta kontakter mellan människor i länderna på västra Balkan och i EU kommer att ägnas särskild uppmärksamhet. Som nästa steg efter avtalen om viseringslättnader och avtalen om återtagande kommer kommissionen att inleda en dialog om liberalisering av viseringsbestämmelserna för medborgare från dessa länder.

(g) I början av 2008 kommer kommissionen att anta ett meddelande som sammanfattar utvecklingen och anger hur man bör gå vidare för att följa upp Thessalonikiagendan och meddelandet från Salzburg om främjande av de västra Balkanländernas väg mot EU.

(h) Kommissionen lägger fram förslag om omarbetade anslutnings- och partnerskapsavtal med uppdaterade reformprioriteringar. Grundläggande frågor om statsbyggnad, samhällsstyrning och reform av rättsväsendet måste angripas i ett tidigt skede.

(i) Dessa prioriteringar kommer att avspeglas i programplaneringen av ekonomiskt stöd från instrumentet för stöd inför anslutningen (IPA). Kommissionen kommer dessutom att inrätta en finansieringsfacilitet inom ramen för IPA för att främja utveckling av och dialog med det civila samhället, särskilt genom kapacitetsuppbyggnads- och utbytesprojekt. Kommissionen kommer att se till att det sker en ökad samordning med andra givare, och den kommer att intensifiera samarbetet med Europeiska investeringsbanken (EIB), Europeiska banken för återuppbyggnad och utveckling (EBRD) och andra internationella finansiella institut.

(j) Det är nödvändigt att vi får allmänhetens stöd för utvidgningen. Vi måste lyssna på medborgarna och bemöta deras oro med klara och tydliga fakta. Att informera om utvidgningen är en gemensam uppgift. Den kräver ett aktivt deltagande från medlemsstaternas sida. Kommissionen kommer att fortsätta att ta sin del av ansvaret, tillsammans med Europaparlamentet, nationella, regionala och lokala myndigheter och det civila samhället.

BILAGA

Slutsatser om Albanien, Bosnien och Hercegovina, Kroatien, f.d. jugoslaviska republiken Makedonien, Montenegro, Serbien, Kosovo [8] och Turkiet

Albanien

När det gäller de politiska kriterierna har Albanien gjort vissa framsteg i fråga om demokrati och rättsstat. Albanien har fortsatt att spela en positiv roll när det gäller att bibehålla regional stabilitet. Det behöver emellertid utvecklas en demokratisk kultur och framför allt en konstruktiv dialog mellan parterna för att det politiska systemet ska kunna fungera effektivt och på ett öppet sätt. Parlamentet behöver göra betydande framsteg i reformarbetet. Kampen mot korruption och organiserad brottslighet är fortfarande en stor utmaning.

Vissa framsteg har gjorts vad gäller demokrati och rättsstat . Albaniens parlament fullgjorde sin konstitutionella roll vid valet av ny president. De politiska partiernas bristande samarbetsvilja har emellertid fortsatt att hämma reformerna, särskilt i fråga om valprocesser och rättsväsendet. Albanien har gjort vissa framsteg när det gäller att stärka de förvaltningsstrukturer som landet behöver för att genomföra sina åtaganden gentemot EU och för att ta itu med sina utvecklingsbehov. Samordningen och kapaciteten är dock fortsatt svaga och den strategiska planeringen behöver förbättras. Omsättning i Albaniens offentliga förvaltning har minskat. Stora ansträngningar krävs emellertid för att se till att den offentliga förvaltningen är effektiv och opartisk, vilket bör åstadkommas bland annat genom att lagstiftningen om offentlig förvaltning genomförs till fullo. Ministeriet för offentlig förvaltning bör få större befogenheter. Omfattande svagheter återstår i den offentliga förvaltningens personalförvaltning.

Begränsade framsteg har gjorts när det gäller reformen av rättsväsendet . Förfarandena för utvärdering av domare har förbättrats, domstolssystemet har rationaliserats och verkställandet av domar går något snabbare. På grund av korruption och brister i oberoende, öppenhet och effektivitet fungerar domstolsväsendet emellertid ännu dåligt. Den lagstiftning som är avsedd att åtgärda dessa frågor har försenats.

Förvaltningen håller på att utveckla en mer strategisk inställning till kampen mot korruption , som är en huvudprioritering i det europeiska partnerskapet. Lagstiftningen i fråga om offentlig upphandling har förbättrats. Undersökningarna inom ramen för kampen mot korruption har lett till att ett antal höga tjänstemän arresterats. Korruptionen är emellertid utbredd och utgör ett mycket allvarligt problem. Det krävs fortfarande mycket arbete med alla aspekter av denna fråga, bland annat när det gäller rättslig ansvarsskyldighet och öppenhet i fråga om finansiering av politiska partier.

Vissa framsteg har uppnåtts vad gäller mänskliga rättigheter och skydd av minoriteter . Albanien har nu avskaffat dödsstraffet under alla omständigheter. Det finns en ny lag med inriktning på anstiftande av blodsfejder. Åklagare och kriminalpolis har erhållit formella instruktioner där man understryker behovet av att de mänskliga rättigheterna respekteras vid rättsliga förfaranden. Häktningsstandarderna är fortfarande bristfälliga. Förhållandena i häktena har förbättrats något och de flesta häktade personer har överförts till nyinrättade avdelningar i fängelserna. Fängelserna är emellertid fortfarande överfulla. De mänskliga rättigheterna måste efterlevas betydligt bättre och missbruk bör systematiskt leda till åtal. Lagstiftningen om gratis rättshjälp är fortfarande otillfredsställande.

Albanien har gjort vissa framsteg i fråga om yttrandefrihet , som är en huvudprioritering i det europeiska partnerskapet. En handlingsplan för utarbetande av ny lagstiftning om radio och TV i allmänhetens tjänst har antagits. Styrkommittén för radio och TV i allmänhetens tjänst omfattar nu representanter för det civila samhället. Regelramen för konkurrens inom sektorn har stärkts. Regeringens beslut om medielicenser och skatteuppbörd ledde emellertid till anklagelser om jäv. Mer samstämmiga och samordnade reformer krävs, framför allt om radio och TV i allmänhetens tjänst och om öppenhet i fråga om ägandeförhållanden. Den befintliga lagstiftningen måste genomföras bättre.

Det finns en gynnsam rättslig ram för det civila samhällets organisationer. Grupperna inom det civila samhället är emellertid fortfarande svaga. De är inte tillräckligt delaktiga i beslutsfattandet och saknar resurser, organisationskapacitet, förmåga att driva frågor och regionala kontakter.

Vissa framsteg har gjorts när det gäller att stärka kvinnors rättigheter . Det har antagits ny lagstiftning mot våld i hemmet som möjliggör inrättande av en ministerieavdelning för jämlikhetsfrågor. Skyddet av kvinnor mot alla former av våld är emellertid fortfarande otillräckligt. Lagstiftningen måste stärkas och genomföras till fullo. Vissa framsteg har gjorts när det gäller barns rättigheter . Rättskipningen när det gäller minderåriga, övervakningen av barns rättigheter och primärskoleutbildningen har stärkts. Ytterligare framsteg hindras av förseningar i viktig lagstiftning, särskilt om födelseregistrering, och av bristfälliga resurser. De sociala tjänsterna har förbättrats något och det finns ökade resurser för människor. Åtgärderna för stöd till socialt utsatta människor och funktionshindrade är emellertid fortfarande begränsade. Genom bättre samordning av förvaltningsorganen skulle resultaten kunna förbättras.

Det har gjorts framsteg när det gäller att stärka äganderätten , vilket är en huvudprioritering i det europeiska partnerskapet. Regeringen har antagit en strategi som knyter samman förfarandena för förstagångsregistrering av fast egendom, återlämnande, kompensation samt legalisering av informellt uppförda byggnader. Det faktum att förvaltningen av återlämnande och kompensation har förbättrats har i viss mån påskyndat behandlingen av fordringar, men den är fortfarande för långsam. Registrering, återlämnande, kompensation och legalisering måste koordineras, och handläggningen av fordringar behöver påskyndas.

Albanien har vidtagit vissa åtgärder för att genomföra sina åtaganden när det gäller skydd av minoriteter , särskilt stöd för användning av minoritetsspråk och traditionella ortnamn. Ytterligare förbättringar hindras av att det inte finns säkra uppgifter om minoriteternas storlek och situation. Vissa åtgärder har vidtagits för att förbättra romernas situation, men åtgärderna har haft begränsad verkan. Den romska minoriteten lever fortfarande under mycket svåra förhållanden och utsätts för diskriminering, särskilt när det gäller utbildning, socialt skydd, hälso- och sjukvård, bostadsfrågor och sysselsättning.

När det gäller regionala frågor och internationella åtaganden har Albanien fortsatt att främja goda förbindelser med andra länder på västra Balkan och med sina EU-grannländer, såväl multilateralt som bilateralt. Landet fortsätter att delta aktivt i det regionala samarbetet, bland annat i den sydösteuropeiska samarbetsprocessen, det regionala samarbetsrådet och det ändrade centraleuropeiska frihandelsavtalet (Cefta). Albanien har bibehållit sin konstruktiva hållning när det gäller Kosovos status. Detta har bidragit till stabiliteten i regionen. När det gäller Internationella brottmålsdomstolen överensstämmer det bilaterala avtalet om immunitet med Förenta staterna inte med EU:s gemensamma ståndpunkt och riktlinjer.

Albaniens ekonomi har fortsatt att expandera starkt. Övergripande makroekonomisk stabilitet har bibehållits, men underskottet i bytesbalansen har ökat ytterligare, framför allt på grund av krisen i energisektorn. Det otillräckliga genomförandet av rättsstatsprincipen fortsätter att hindra marknadsekonomin från att fungera smidigt och påverkar företagsklimatet. Bristfällig infrastruktur och otillförlitlig energiförsörjning står fortsatt i vägen för den ekonomiska utvecklingen.

När det gäller de ekonomiska kriterierna har Albanien gjort framsteg mot en fungerande marknadsekonomi. Stora reformer behövs för att landet på lång sikt ska kunna hantera konkurrenstrycket och marknadskrafterna inom unionen.

Det politiska samförståndet om huvudinriktningen i den ekonomiska politiken har generellt bevarats. Den makroekonomiska stabiliteten har i stor utsträckning bibehållits. Den ekonomiska tillväxten har fortsatt varit stark trots energibristen. Den monetära politiken har förblivit trovärdig och man har lyckats hålla inflationen mycket låg. Den registrerade arbetslösheten är fortfarande hög, men har fortsatt att sjunka. Skatteintäkterna överensstämmer i stora drag med målen och genomförandet av budgeten har förbättrats. Reformerna av de offentliga finanserna har framskridit ytterligare, men vissa risker kvarstår. Den makroekonomiska politiska sammansättningen har överlag varit ändamålsenlig. Efter betydande förseningar 2006 har privatiseringarna fått ett nytt uppsving under 2007. Den privatägda banksektorn växer och är överlag solid. Kreditexpansionen har fortsatt varit stark. Regelramen för banktillsynen är väl utvecklad. Handelsintegrationen med EU har förblivit relativt stor.

Underskottet i bytesbalansen har emellertid ökat ytterligare, framför allt på grund av svårigheter i energisektorn. Vissa framsteg har gjorts när det gäller efterlevnaden av domstolsavgöranden och fastställandet av äganderätt, men bristerna i rättsväsendet och i lagstiftningens tillämpning påverkar företagsklimatet. Förfarandena för företagsregistrering har börjat förbättras, men den administrativa ineffektiviteten hämmar marknadsinträde och marknadsutträde. Vissa framsteg har åstadkommits i fråga om övervakning av andra ekonomiska aktörer än banker, men det finns utrymme för ytterligare förbättringar, särskilt när det gäller pensionsfonder. Den strukturella arbetslösheten kvarstår. Bristen på kvalificerad personal samt bristfällig infrastruktur hämmar utvecklingen av en privat sektor som på ett hållbart sätt kan bidra till landets utveckling. Den stora informella sektorn, som underblåses av ihållande svagheter i fråga om efterlevnad av lagstiftningen och brister i regelramen, hämmar förvaltningens förmåga att genomföra den ekonomiska politiken och inverkar negativt på företagsklimatet.

Albanien har gjort framsteg när det gäller att anpassa sin lagstiftning, sin politik och sin kapacitet till europeiska standarder och genomför nu sina handelsåtaganden enligt interimsavtalet. På vissa områden, såsom tullfrågor, konkurrens och bekämpning av organiserad brottslighet, har de framsteg som gjorts under tidigare år befästs. På andra områden, såsom energi, transport och immateriella rättigheter, har framstegen varit begränsade. Fortlöpande reform på områden såsom veterinär och fytosanitär kontroll är av stor vikt för att stabiliserings- och associeringsavtalet skall utnyttjas till fullo. För varaktiga resultat i fråga om genomförandet av stabiliserings- och associeringsavtalet krävs det administrativ kapacitet till de icke handelsrelaterade bestämmelserna, och lagarna måste genomföras i praktiken.

Framsteg har gjorts på vissa områden av den inre marknaden , men ytterligare ansträngningar behövs för att fullgöra Albaniens skyldigheter enligt stabiliserings- och associeringsavtalet. Goda framsteg har gjorts när det gäller att anta normer och i fråga om ackreditering. Kapaciteten för metrologi och marknadsövervakning stärks fortlöpande, men lagstiftningen måste förbättras. I fråga om konsumentskydd måste förbättringar göras när det gäller handläggning av klagomål och tvistlösning. Osäkerhet i fråga om äganderätt har en hämmande effekt på etableringen . Vissa begränsningar av kapitalrörelser finns kvar.

Framsteg har gjorts i fråga om datorisering på tullområdet . Detta medförde att Albanien kunnat genomföra de handelsrelaterade bestämmelserna i stabiliserings- och associeringsavtalet mer effektivt. Tullintäkterna har fortsatt att öka. Albanien har genomfört de tullsänkningar som föreskrivs i interimsavtalet. Det krävs emellertid förbättringar i fråga om infrastruktur och anpassning till EU:s praxis. Skatteförvaltningen har rationaliserats och framsteg har gjorts när det gäller datorisering och handläggning av skattebetalarnas överklaganden. Skatteuppbörden är emellertid fortsatt låg. En övergripande strategi för skatteuppbörd och skattekontroll och ytterligare anpassning till EU:s lagstiftning och praxis behövs.

Det har gjorts framsteg på konkurrensområdet . Konkurrensmyndigheten har stärkts. Den har bedömt ett flertal anmälningar om koncentration och ålagt böter för överträdelse av konkurrensreglerna. Det krävs dock ytterligare ansträngningar för att utbilda personalen. Albanien har gjort framsteg när det gäller att fullgöra de skyldigheter i stabiliserings- och associeringsavtalet som rör statligt stöd. Avdelningen för statligt stöd är nu oberoende från ekonomiministeriet i fråga om rapportering. Avdelningen för statligt stöd har fortsatt att bedöma och uppdatera inventeringen av statliga stödordningar.

Ny lagstiftning för offentlig upphandling som bättre överensstämmer med EU:s standarder har godkänts. Byrån för offentlig upphandling har stärkts, men dess administrativa kapacitet behöver förbättras ytterligare så att byrån kan genomföra den nya lagstiftningen. Opartiskhet vid granskningsförfarandena måste garanteras. När det gäller immateriella rättigheter har byrån för copyrightfrågor inlett sin verksamhet, och Albanien har ratificerat internationella instrument om registrering av industriell formgivning. Efterlevnaden av lagstiftningen om immateriella rättigheter är emellertid fortsatt bristfällig. Såväl generaldirektoratet för patent och varumärken som byrån för copyrightfrågor saknar lämpliga resurser och expertkunskap. Ny lagstiftning om industriella rättigheter som överensstämmer med europeiska standarder krävs. Betydande ytterligare ansträngningar krävs för att fullgöra skyldigheterna enligt interimsavtalet när det gäller immateriella rättigheter.

Vissa framsteg har gjorts när det gäller europeiska standarder för sysselsättning och socialpolitik . Det har inrättats program för att främja sysselsättning av utsatta grupper, och den institutionella ramen och regelramen har förbättrats genom att det antagits en lag om yrkesinspektion. Yrkesinspektionens kapacitet är emellertid ännu begränsad, och det finns fortfarande brister i fråga om hälsa och säkerhet på arbetsplatsen. Bristfällig information och bristfälliga administrativa system gör det svårt att bedöma den sociala utvecklingen och situationen i fråga om sysselsättning, vilket innebär att det inte kan utarbetas lämpliga strategier för sysselsättning och social integration. Vissa framsteg har gjorts vad gäller europeiska standarder för utbildning . Budgetanslagen för utbildning har ökat betydligt. Man har börjat genomföra de nationella strategierna för universitetsförberedande utbildning och yrkesutbildning, och en ny lag för högre utbildning har godkänts.

Inom viss sektorspolitik har utvecklingen gått framåt. När det gäller industri och små och medelstora företag har det inrättats ett nationellt registreringscentrum för att underlätta företagsregistrering. En strategi för att främja små och medelstora företags konkurrenskraft har godkänts. Man har också upprättat en uppdaterad handlingsplan för att ta itu med den informella ekonomin och undanröja administrativa hinder för investeringar. Exportgarantifonder har upprättats. Det finns en uppdaterad handlingsplan för undanröjande av administrativa hinder för investeringar. Ytterligare framsteg krävs emellertid när det gäller att åtgärda den informella ekonomin och förbättra företagsklimatet. På jordbruksområdet har utvecklingen varit begränsad. Vissa incitament för att öka produktionen har införts, men jordbrukssektorns konkurrenskraft är fortfarande låg. Förenligheten med EU:s veterinära och fytosanitära standarder, som är av största vikt för att handelsmedgivandena i stabiliserings- och associeringsavtalet ska kunna utnyttjas, är dålig. Vissa framsteg har gjorts när det gäller kontroll och inspektion på fiskeriområdet , trots fortsatt överexploatering och olagligt fiske.

När det gäller miljön har vissa framsteg gjorts inom den övergripande lagstiftningen, men genomförandet är ännu bristfälligt. Ytterligare ansträngningar krävs på områdena avfallshantering och vattenkvalitet. Den administrativa kapaciteten måste stärkas för att redan införlivad lagstiftning ska kunna genomföras. Begränsade framsteg har gjorts på transportområdet . Albanien har ratificerat avtalet om ett gemensamt europeiskt luftrum och strävar efter att genomföra den första övergångsfasen. Albanien deltar aktivt i utvecklingen av sydöstra Europas huvudnätverk för regional transport och transportobservationsorganet för sydöstra Europa, särskilt genom godkännande av den andra rullande femårsplanen för 2007–2011. Betydande förbättringar krävs när det gäller säkerheten vid sjötransporter.

När det gäller energisektorn har Albanien inte kunnat trygga energiförsörjningen. Betydande ansträngningar krävs för att uppfylla kraven i fördraget om energigemenskapen. Som part i energigemenskapen måste Albanien genomföra relevant EU-lagstiftning, särskilt om energi, från och med juli 2007. Trots vissa framsteg, bland annat ny lagstiftning om medgivanden när det gäller alstrande av vattenkraft och en begränsad ökning av betalningskvoten, befinner energisektorn sig fortfarande i en kritisk fas. Detta hämmar den sociala och ekonomiska utvecklingen i landet.

Albanien ligger efter i sitt arbete med att genomföra åtagandena i stabiliserings- och associeringsavtalet om informationssamhället och medierna . Liberaliseringen av marknaderna på områdena elektronisk kommunikation och informationsteknik befinner sig ännu på ett tidigt stadium. Regelramen har ännu inte anpassats till gemenskapens regelverk, och regleringsmyndigheten för telekommunikation måste utveckla sin kapacitet. När det gäller finansiell kontroll har det antagits en ny lag om internrevision. En lämplig inspektionstjänst behöver upprättas. Rimliga framsteg har gjorts när det gäller statistik . Huvudparten av den statistiska klassificeringen har gjorts och överensstämmer med EU:s standarder.

På området rättvisa, frihet och säkerhet har framsteg gjorts i vissa avseenden. Ytterligare förbättringar krävs överlag. Tekniken för utfärdande av viseringar och för diplomat- och tjänstepassens säkerhet har förbättrats. Avtalet mellan EU och Albanien om viseringslättnader har undertecknats. Biometriska pass som följer EU:s standarder bör utfärdas. Utlänningslagen måste genomgå ytterligare ändringar för att nå EU:s standarder.

Ny infrastruktur, utvidgning av IT-nätverket och bättre polissamarbete mellan olika organ och över gränserna har förbättrat gränskontrollen . Regeringen har antagit en integrerad gränsförvaltningsstrategi. Infrastrukturen för gränsövergångar når emellertid ännu inte upp till EU:s standarder. Asyllagarna överensstämmer med internationella standarder, men det har ännu inte inrättats någon konsekvent asylstrategi och genomförandet är fortsatt bristfälligt. Det har upprättats en enhet för att övervaka genomförandet av den nationella migrationsstrategin . Migrationskontrollerna vid gränserna är nu något mer effektiva, men det finns fortfarande betydande utrymme för förbättring. Albanien har undertecknat ett protokoll om återtagande med Österrike inom ramen för 2006 års återtagandeavtal mellan EG och Albanien. Effektivare dataförvaltning och bättre samarbete med grannländerna behövs emellertid. Gränspolisen behöver vara mer stabilt bemannad, särskilt för att genomföra återtagandeavtalet mellan EG och Albanien.

Banksystemet utnyttjas bättre till bekämpning av penningtvätt ; de flesta lönerna inom den offentliga förvaltningen betalas nu genom banker. Hantering av stöldgods har nu blivit en straffbar handling. En gemensam undersökningsenhet förbinder inrikesministeriet, finansministeriet, allmänna åklagarkontoret och statliga underrättelsetjänsten. Få konkreta resultat kan emellertid uppvisas i bekämpningen av penningtvätt. Lagstiftningen, resurserna för undersökning, sakkunskapen, det tekniska stödet och det interinstitutionella samarbetet behöver förbättras.

Arbetsgrupperna för narkotikabekämpning inom olika organ utnyttjas bättre. Samarbetet med utländska partner förbättras. Ordentlig lagerinfrastruktur för beslagtagen narkotika håller på att byggas upp. Narkotikahandeln är dock fortfarande ett allvarligt problem. Betydande mängder narkotika har beslagtagits – som likväl är små jämfört med de mängder som enligt bedömningar smugglas genom Albanien. Större beslutsamhet och bättre samarbete mellan polisen och domstolarna behövs för att vidta rättsliga lämpliga åtgärder mot misstänkta narkotikahandlare och korrupta tjänstemän. Metoderna och utrustningen för att upptäcka narkotika vid gränserna behöver förbättras.

En nya statlig polis lagstiftning har antagits och bör kunna bidra till att avpolitisera polisväsendet. Konventionen om det sydösteuropeiska polissamarbetet, som nu har ratificerats, och ett strategiskt avtal med Europol sörjer för större internationellt samarbete. Polisens personalstyrka har emellertid minskats utan att hänsyn tagits till att bevara viktiga enheters kapacitet och kontinuitet. Undersökningar och åtal hämmas fortfarande av den dåliga kommunikationen mellan polisväsendet och åklagarna. Förvaltningen och de interna kontrollstrukturerna inom polisväsendet måste stärkas.

Den organiserade brottsligheten är fortfarande ett mycket allvarligt problem. Ett antal uppmärksammade arresteringar med anknytning till organiserad brottslighet har gjorts. Polisens svar på allvarliga brott har förbättrats. Ny taktisk utrustning och undersökningsutrustning har införts. Samarbetet med Interpol har förbättrats och lett till att ett antal internationella häktningsorder kunnat utfärdas. Många internationella häktningskrav har emellertid ännu inte beaktats. Bekämpningen av organiserad brottslighet hämmas fortfarande av korruption och dåligt vittnesskydd. Informationstekniska problem hindrar användningen av kriminalunderrättelse. Även om samarbetet med grannländerna i fråga om stöld av fordon har förbättrats är samarbetet mellan de egna organen dåligt, vilket leder till minskad effektivitet.

Albanien har fortsatt att kraftfullt undersöka och åtala människohandel . Gränskontrollerna har blivit något mer effektiva och det internationella samarbetet har förbättrats. Albanien är emellertid fortfarande ett viktigt transitland, och sexhandeln inom landet har ökat. Få offer är villiga att vittna mot människohandlare, eftersom vittnesskyddet är dåligt. Genomförandet av den nationella strategin mot olaglig handel hämmas av dålig samordning.

Polisens strukturer för bekämpning av terrorism och underrättelsetjänsten samarbetar nu bättre. Samarbetet med internationella aktörer har varit bra. Albanien antog en lag om kontroll av export av militär utrustning som överensstämmer med gemenskapens regelverk. Utrustningen och utbildningen för analytiker och undersökningspersonal är emellertid ännu otillräckliga.

Lagen om skydd av personuppgifter håller på att ses över i syfte att bringa den i överensstämmelse med europeiska standarder. Det har emellertid ännu inte inrättats någon oberoende tillsynsmyndighet på dataskyddsområdet med tillräckliga befogenheter och resurser.

Bosnien och Hercegovina

När det gäller de politiska kriterierna har takten i Bosnien och Hercegovinas framsteg mattats av. De komplexa institutionella strukturerna, underlåtenheten att beakta fredsavtalet från Dayton/Paris och den nationalistiska retoriken har underminerat landets reformagenda. Frågor som är huvudprioriteringar i det europeiska partnerskapet har ännu inte behandlats. Bosnien och Hercegovinas politiska ledare har inte lyckats åstadkomma någon reform av polisväsendet. Frånvaron av resultat i denna och andra viktiga frågor har lett till allvarliga förseningar när det gäller att ingå stabiliserings- och associeringsavtalet.

Framstegen i fråga om demokrati och rättsstat har varit begränsade. Bosnien och Hercegovinas styre kännetecknas fortfarande av en betydande internationell närvaro. Den höge representantens kansli/EU:s särskilda representant har haft ett nära samarbete med Europeiska kommissionen för att föra Bosnien och Hercegovina närmare EU. Bosnien och Hercegovinas myndigheter har emellertid inte visat någon förmåga att ta på sig ytterligare politiskt egenansvar och ansvar i gemen. Brådskande åtgärder krävs för att sörja för att institutionerna på statlig nivå fungerar väl. Det fredsgenomförande rådet beslutade att skjuta fram stängningen av den höge representantens kansli till den 30 juni 2008 och att ompröva situationen i februari 2008.

Valen i oktober 2006 hölls överlag i enlighet med internationella normer. Republika Srpskas regering bildades i november, men den statliga regeringen och federationen Bosnien och Hercegovinas regering behövde mer än fyra månader för att inrättas. Vissa framsteg har gjorts när det gäller att förbättra den statliga parlamentariska församlingens tekniska resurser och personalresurser, men viktiga kommittéer såsom kommittén för europeisk integration behöver stärkas ytterligare. Samordningen mellan staten och entiteterna har inte förbättrats. De verkställande och lagstiftande institutionerna uppvisar överlag bristfälliga resultat. Diskussionerna om en konstitutionell reform har gått i stå.

Vissa förbättringar har gjorts när det gäller den offentliga förvaltningen , men det krävs betydande ytterligare insatser. Samordningskontoret för den offentliga förvaltningen har stärkts och de första stegen har tagits mot att genomföra reformstrategin för den offentliga förvaltningen, vilket är en huvudprioritering inom det europeiska partnerskapet. En reformfond för den offentliga förvaltningen har upprättats med stöd från EU. De offentliga myndigheterna har blivit mer effektiva och ytterligare steg har tagits mot att utrusta ministerierna och institutionerna på statlig nivå, framför allt förse dem med personal och kontorsutrymme. Ihållande ansträngningar krävs för att sörja för att den nationella strategin för den offentliga förvaltningen genomförs väl och för att verka för en effektiv, professionell, stabil, öppen och ansvarig offentlig förvaltning.

Bosnien och Hercegovina har gjort framsteg när det gäller att minska rättsväsendets beroende av världssamfundet: internationella domare och åklagare har ersatts av lokala. Splittringen av rättsväsendet och olikheterna mellan de rättsliga ramarna fortsätter emellertid att hämma rättsväsendet. Domstolarnas oberoende och effektivitet måste öka ytterligare. Krigsförbrytarkammaren på statlig nivå fortsatte att fungera effektivt. På entitetsnivå måste emellertid mer kraftfulla rättsliga åtgärder vidtas mot krigsförbrytare.

Bosnien och Hercegovina har gjort föga framsteg i kampen mot korruption ; korruptionen är ännu omfattande och utgör ett allvarligt problem. Den nationella strategin mot korruption har inte genomförts ordentligt. Det behövs mer beslutsamma åtgärder mot korruption.

Få resultat uppvisas i fråga om mänskliga rättigheter och skydd av minoriteter . Genomförandet av internationella människorättskonventioner måste överlag förbättras, och Bosnien och Hercegovinas lagstiftning måste bli fullständigt förenlig med Europeiska konventionen om de mänskliga rättigheterna. Det finns också utrymme för förbättringar när det gäller förebyggande av misshandel som utövas av brottsbekämpande organ och när det gäller kampen mot straffrihet, samt i fråga om rättvisa och likhet inför lagen. Ytterligare ansträngningar krävs för att förbättra fängelsesystemen i allmänhet, bl.a. fångarnas dåliga levnadsförhållanden. Religiös intolerans är ett fortsatt problem. På området yttrandefrihet och medier har federationens lagstiftning om radio och tv i allmänhetens tjänst inte antagits, något som är nödvändigt för att genomföra en huvudprioritering i det europeiska partnerskapet. Bosnien och Hercegovina har framgångsrikt tagit itu med icke avgjorda människorättsärenden, men domstolsavgörandena har inte alltid verkställts på ett korrekt sätt.

Bosnien och Hercegovinas rättsliga ram omfattar bestämmelser för skydd av kvinnors, barns och socialt utsatta människors rättigheter , men bestämmelserna följs överlag dåligt. Det finns ingen övergripande lagstiftning mot diskriminering . Inga framsteg har gjorts i fråga om registrering av fackförbund . Landets komplicerade förvaltningssystem och splittrade lagstiftning fortsätter att hämma den sociala dialogen. Vissa framsteg har gjorts när det gäller myndigheternas stöd till utveckling av det civila samhället , även om sektorn överlag är fortsatt svag.

I fråga om skydd av minoriteter krävs ytterligare ansträngningar för att bekämpa intolerans och etnisk diskriminering och för att förbättra lagstiftningen rörande minoriteter. Det statliga rådet för nationella minoriteter och motsvarande organ på entitetsnivå har inte inlett sin verksamhet. Många flyktingar och internt fördrivna personer har ingen grundläggande pension och hälsovård. Social och ekonomisk integration av återvändande personer är ett fortsatt problem. Den romska minoriteten lever fortfarande under mycket svåra förhållanden och utsätts för diskriminering, särskilt på områdena utbildning, socialt skydd, hälso- och sjukvård, bostadsfrågor och sysselsättning. Konkreta insatser krävs för att genomföra den nationella strategin för romer.

Vissa framsteg har gjorts på området regionala frågor och internationella förpliktelser . Bosnien och Hercegovina deltar aktivt i det regionala samarbetet och har gett sitt stöd till den sydösteuropeiska samarbetsprocessen och det regionala samarbetsrådet. Landet har slutit ett antal regionala avtal, bl.a. det ändrade centraleuropeiska frihandelsavtalet (Cefta), som nu måste genomföras. Bosnien och Hercegovinas samarbete med Internationella krigsförbrytartribunalen för f.d. Jugoslavien har förbättrats och är nu överlag tillfredsställande. Fullständigt samarbete med tribunalen är emellertid nödvändigt för att stabiliserings- och associeringsavtalet ska kunna undertecknas och för att genomföra en huvudprioritering i det europeiska partnerskapet. Bosnien och Hercegovina har uppfyllt de flesta av Europarådets krav efter anslutningen, men genomför dem ännu inte i tillräcklig utsträckning. När det gäller Internationella brottmålsdomstolen överensstämmer det bilaterala avtalet om immunitet med Förenta staterna inte med EU:s gemensamma ståndpunkt och riktlinjer.

Bosnien och Hercegovinas förbindelser med grannländerna har överlag varit goda. Viss spänning uppstod dock i samband med Internationella domstolens avgörande i Bosnien och Hercegovinas folkmordsrättegång mot Serbien och Montenegro. Föga framsteg har gjorts när det gäller att lösa återstående problem i fråga om handel och gränsrelaterade frågor.

Bosnien och Hercegovinas ekonomi har fortsatt att expandera i snabb takt. Övergripande makroekonomisk stabilitet har upprätthållits, men hoten mot hållbarheten i de offentliga finanserna kvarstår. Den ihållande mycket höga arbetslösheten är fortsatt ett stort bekymmer. Den allmänna försämringen av det politiska klimatet i landet avspeglades i en långsammare strukturreform och ett försämrat företagsklimat. Fullständig ekonomisk integration i hela landet, över entitetsgränserna, måste uppnås.

När det gäller de ekonomiska kriterierna har Bosnien och Hercegovina gjort föga framsteg när det gäller att upprätta en fungerande marknadsekonomi. Stora reformer behövs för att landet på lång sikt ska kunna hantera konkurrenstrycket och marknadskrafterna inom unionen.

Den ekonomiska tillväxten har förblivit hög och tilltar ytterligare, och bytesbalansen förbättrades markant under 2006. Sedelfondsystemet har fortsatt att främja den makroekonomiska stabiliteten, och inflationen har gått tillbaka till den låga nivå som registrerades innan mervärdesskatten infördes i januari 2006. Tack vare införandet av mervärdesskatten ökade skatteintäkterna 2006. Federationen har vidtagit åtgärder för reproducera den reform av direkt beskattning som genomfördes i Republika Srpska i januari 2007 och som förenklade skattesystemet och minskade skattebördan. Privatiseringen har gått framåt i Republika Srpska, framför allt genom stora utförsäljningar inom telekommunikations- och oljesektorn. De utländska direktinvesteringarna har ökat betydligt under 2007 och bidragit till finansieringen av underskottet i bytesbalansen. Den finansiella sektorn har utvecklats snabbt och konkurrenskraften i fråga om priser har i stor utsträckning bevarats.

Det övergripande politiska klimatet och det svaga inhemska samförståndet beträffande grunden för den ekonomiska politiken har emellertid medfört att reformerna saktat ner såväl på entitetsnivå som på andra