•it** 
* -tr 
•it -Ù 
•ir a EUROPEISKA GEMENSKAPFRNAS KOMMISSION 
Bryssel den 20.11.1996 
KOM(96) 590 slutlig 
FÖR EN EUROPEISK NUMRERINGSMILJÖ 
GRÖNBOK 
OM EN NUMRERINGSPOLITIK 
FOR TELETJÄNSTER I EUROPA 
(framlagt av kommissionen) 

INLEDANDE SAMMANFATTNING 
VARFÖR ÄR NUMRERINGEN VIKTIG? 
Effektiva telekommunikationstjänster är av avgörande betydelse för att informationssamhället skall 
kunna uppstå. En adekvat numreringsstrategi spelar en stor roll när det gäller att underlätta de 
europeiska företagens och medborgarnas tillgång till telekommunikationstjänster. 
Teleoperatörer och tjänsteleverantörer, liksom även användare inom företagsvärlden, ser i allt högre grad 
Europa som en framtida marknadplats. Denna utveckling kommer dock i allt högre graven att påverka 
de enskilda medborgarna. Kundtjänster och call centres organiseras ofta på regional eller europeisk 
grundval. Nya tjänster, t.ex. teleshopping, tränger snabbt in på den europeiska marknaden med stora 
framtidsplaner. Personlig kommunikation står för dörren och kommer troligen att vara allmänt 
tillgänglig före sekelskiftet. Samtidigt förändras den rättsliga omgivningen, och den 1 januari 1998 är 
den dag då tjänster och infrastrukturer kommer att vara helt avreglerade i hela Europeiska unionen. 
Numrering är en central faktor för att möjliggöra denna utveckling och den håller snabbt på att bli en 
central kommersiell och konkurrensmässig faktor för telesektorn. Det är därför viktigt att utveckla en 
europeisk numreringspolitik. Denna måste baseras på fastställda åtgärdsprioriteringar, vilket omfattar 
de mål som är resultatet av avregleringsprocessen och de mål som följer av den ekonomiska och tekniska 
miljön, vilken undergår snabba förändringar. Med konkurrens inom hela unionen måste dessutom 
särskild uppmärksamhet ägnas åt igångsättandet av Europa-täckande nät och tjänster i syfte att avhjälpa 
marknadskrafternas effekter som, i avsaknad av en tydlig europeisk politik, kan komma att splittra upp 
den europeiska marknaden. 
VAD FÅR KUNDERNA UT AV DETTA? 
Diskussionerna om numrering måste utgå från användarnas behov, eftersom det är användarna som 
kommer att kunna dra nytta av numreringsreformens effekter och införandet av nya mekanismer för att 
förbättra kundernas valmöjligheter. 
Exempelvis kommer införandet av val av operatör troligen att medföra stora direkta och indirekta 
fördelar för det europeiska samhället och ekonomin. Denna avgörande faktor när det gäller att 
åstadkomma ökad konkurrens i fråga om fjärrtrafik och internationell trafik skulle i sin tur kunna 
bespara de europeiska användarna upp till 20-25 miljarder ecu per år. Nummerportabilitet är ett annat 
exempel, som möjliggör för användarna att ta med sitt telefonnummer när de vill byta operatör och att 
träffa bästa möjliga val i fråga om kvalitet, tjänster och kostnad. 
Öppnandet av serviceplattformar för särskilda Europa-täckande tjänster, t.ex. frisamtal, skulle kunna 
medföra inte bara betydande ytterligare intäkter för operatörerna utan också ge enkel och 
AiA, 
användarvänlig access till produktmarknadsföring och försäljningsorganisationer med därav följande 
fördelar för Europas ekonomi. I exempelvis USA såldes varor för 435 miljarder dollar via frisamtal år 
1993. 
Den nationella nummerplanerna måste reformeras på grund av tillväxten av och förändringarna på 
marknaden. Det är ett unikt tillfälle att bygga in ett konvergensmål, det vill säga att harmonisera de 
nationella nummerplanerna så att de europeiska användarna i framtiden möter en mer enhetlig struktur 
i hela Europa som är lättbegriplig och som därmed skulle stimulera telefonanvändningen. Dessutom 
skulle viktiga psykologiska hinder i samband med internationella samtal undanröjas i Europeiska 
unionen. 
CENTRALA FAKTORER FÖR EN NUMRERINGSPOLITIK INOM EUROPEISKA UNIONEN 
I denna grönbok betonas att diskussionerna om numrering måste vara ett led i de övergripande 
regleringssamtalen. Genom grönboken uppmanas därför till både allmänna och detaljerade 
synpunkter från alla berörda parter i en lång rad frågor, inbegripet synpunkter på de tidsplaner 
och mekanismer genom vilka åtgärderna kan genomföras och vilka tillvägagångssätt som krävs för att 
säkerställa samtliga konsumenters och användares intressen. 
CENTRALA FAKTORER FÖR NUMRERINGSPOLITIKEN I EUROPEISKA 
UNIONEN 
I Betydelsen av numrering för att säkerställa effektiv konkurrens, särskilt 
- val av operatör 
- nummerportabilitet 
- omstrukturering av de nationella nummerplanerna för ätt främja konkurrens liksom de 
nationella tillsynsmyndigheternas roll vid säkerställandet av att tillräckligt många nummer finns 
tillgängliga 
II Att skapa förutsättningar för den inre marknaden, särskilt 
- upprättandet av ett europeiskt telefonnummerutrymme 
och inom detta behovet av gemensamma accesskoder till Europa-täckande tjänster (t.ex. 
frisamtal, tjänster med kostnadsdelning, betalteletjänster eller mobilnätstjänster) 
- behovet av att europeisk numrering administreras av en lämplig administrativ struktur på 
europeisk nivå 
III Anpassning av Europas numreringsmiljö till informationssamhällets behov, särskilt 
- inrättandet av en långsiktig numreringsplan för Europa 
- namn- och adresstilldelning på Internet och andra kommande multimedia- och on-line-tjänster 
A\> 
Ill 
UPPRÄTTANDE AV EN TIDSPLAN FÖR EUROPA 
Sammanfattning av förslag till åtgärder 
I syfte att uppnå dessa mål föreslår kommissionen följande delmål: 
Från den 1 januari 1998 
1. Genomförande av val av operatör (dvs. användarna erbjuds en enkel, ickc-diskrimincrandc mekanism 
som gör det möjligt för dem att välja vilken operatör de vill för varje enskilt samtal). 
2. Genomförande snarast möjligt av nummerportabilitet inom lokalnätet senast den 1 januari 2000 
(dvs. möjlighet för användarna i alla större tätorter att behålla sitt telefonnummer på en viss plats när 
de byter till en annan operatör eller tjänsteleverantör). 
3. Främjande av åtgärder på nationell nivå för att öppna de nationella nummerplanerna och säkerställa 
deras konvergens, inbegripet harmonisering av särskilda accesskoder och antagandet av en gemensam 
standard för knappsatser som underlättar alfanumerisk telefonering (dvs. som gör det möjligt för 
användarna att "slå" namn i stället för nummer, t.ex. "BLOMMOR" till blomsterhandeln). 
4. Inrättande av ett europeiskt telefonnummerutrymme (dvs. inrättandet av en gemensam nummerplan 
och gemensamma accesskoder till vissa Europa-täckande tjänster: frisamtal, betalteletjänster och 
samtal med kostnadsdelning, och vid behov, personliga kommunikationstjänster). 
5. Upprättande av gemensamma ramar för reglering och administration av en gemensam europeisk 
nummerplan (inbegripet tilldelning av europeiska tjänstekoder och operatörsprefix liksom främjandet 
av gemenskapens intressen inom ramen för det internationella numreringsorganet). 
6. översyn av de frågor som är knutna till namn- och adresstilldelningen inom ramen för Internet 
i syfte att beakta det eventuella behovet av regleringsåtgärder. 
Från den 1 januari 2000 
7. Genomförande av förhandsval av operatör (dvs. att tillhandahålla användarna en enkel, icke­
diskriminerande mekanism som gör det möjligt för dem att på förhand välja den operatör de vill ha, 
permanent eller som kan väljas bort). 
8. Utvidgning av nummerportabiliteten för användare av mobil- och personliga 
kommunikationsnät samt för användare av särskilda tjänster (t.ex. att låta användarna behålla 
värdefulla nummer till frisamtal eller personliga kommunikationstjänster), med beaktande av hur 
utvecklat nätet är samt omfattningen av efterfrågan. 
Från och med år 2000 
9. Genomförande av en långsiktig nummerplan vilket omfattar inrättandet av ett Europaprefix ("3"-
XX) varvid administrationen och förvaltningen av prefixet överförs till europeisk nivå. 
Kommentarer om alla dessa olika föreslagna åtgärder samt om den föreslagna tidsplanen är 
välkomna. 
Kommissionen är medveten om att införandet av nya mekanismer, exempelvis för val av operatör, eller 
av åtgärder för harmonisering av numreringsplanerna kan innebära avsevärda kostnader fi&r industrin, 
och inte minst för användarna. Den ökade efterfrågan för telekommunikationstjänster och införandet av 
konkurrens kommer dock att innebära att numreringsplanerna måste anpassas i de flesta länderna. Denna 
grönbok syftar till att säkerställa att ändringarna genomförs med utgångspunkt från 
långtidsmålsättningar och den europeiska integrationen. 
En central faktor vid upprättandet av tidsplanen och fastställande av datum för genomförande i Europa 
är kostnader för och nytta av de genomförda åtgärderna. Kommissionen tror emellertid att dessa 
AL 
IV 
kostnader i längden mer än väl kommer att uppvägas av de ökade valmöjligheterna, den förbättrade 
kvaliteten på tjänster och de lägre taxor som nummcrplansförändringarna faktiskt kan bidra till. 
VEM SKALL ÅSTADKOMMA DETTA? 
Naturligtvis sträcker sig förslagen i denna grönbok längre än till Europeiska unionen. Exempelvis skulle 
det slutgiltiga målet att införa en enhetlig europeisk identitet (dvs. Europa-prefixet "3" i en tresiffrig 
landskod) inbegripa ländema i Central- och Östeuropa. Diskussionerna kan därför inte bara hållas inom 
ramen för Europeiska unionen utan bör vidgas till att innefatta CEPT ECTRA i syfte att finna svaren 
på viktiga frågor, t.ex. hur man ska gå vidare med en enhetlig numreringsmiljö för Europa men samtidigt 
lämna tillräckligt med utrymme för ett etappvis införande av konkurrens på olika marknader i enlighet 
med de olika tidsplanerna för avreglering i de berörda länderna. 
Ytterligare mekanismer måste sökas i syfte att säkerställa att alla berörda grupperingar på nationell och 
europeisk nivå förblir engagerade i utvecklingen av den europeiska numreringsmiljön. 
SYNPUNKTER ÖNSKAS 
Syftet med denna grönbok är att starta en aktiv diskussion inom Europeiska unionens råd, Europa­
parlamentet, Ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén, samt den tillfälliga arbets­
gruppen för de nationella tillsynsmyndigheterna, konsumenter och kommersiella användare liksom 
operatörer av fasta och mobila nät, tjänsteföretag och utrustningstillverkare tillsammans med de 
fackföreningar och andra organisationer som företräder arbetsmarknadens parter inom denna sektor. 
Kommentarer och synpunkter önskas i fråga om samtliga de ståndpunkter som redovisas i denna 
grönbok, särskilt om de mål som föreslås i tabellen ovan. 
På grundval av detta samråd kommer ställningstaganden att utarbetas. Kommissionen kommer att 
vidarebefordra dessa till rådet och Europaparlamentet. 
Kommentarer bör sändas till Europeiska kommissionen, GD XIII A/1, rue de la Loi 200, B-1049 
Bryssel, attention: M. de Cockborne (fax +32 2 2968391) senast fredagen den 21 februari 1997. 
Kommentarer kan även sändas med e-post till: numbering@bxl.dgl3.cec.be, med hänvisning till 
"Numbering Green Paper" (formaterat i Word for Windows eller Wordperfect). 
Aå 
INNEHÅLLSFÖRTECKNING 
I INLEDNING: VARFÖR EN NUMRERINGSREFORM 1 
II AKTUELL SITUATION 2 
II. 1 Organisationen av nummerplaner på internationell, 
europeisk och nationell nivå 2 
II. 2 Mycket har redan åstadkommits i fråga om numrering 3 
II. 3 Avgörande regleringsbeslut blir allt mer angelägna 6 
III HUVUDUPPGIFTERNA INOM RAMEN FÖR EN EUROPEISK NUMMERPLAN 9 
III. 1 Regleringsutveckling: "att effektivisera konkurrensen" 9 
111.2 Ekonomisk utvärdering: att skapa en inre marknad för särskilda tjänster 10 
111.3 Teknisk utveckling: att främja innovation 11 
111.4 Nummerutveckling ur kundens perspektiv: behov av harmonisering 11 
111.5 Europeisk numrering: ledet mellan nationell och internationell numrering 12 
IV FÖRSLAG TILL ÅTGÄRDER 13 
IV. 1 Att säkerställa effektiv konkurrens 14 
IV. 2 Att skapa förutsättningar för en inre marknad 17 
IV. 3 Anpassning till informationssamhället 19 
V SLUTSATSER 23 
BILAGA I: KOMMENTARER TILL ECTRA:s STRATEGISKA ALTERNATIV 
I FRÅGA OM NUMRERING SAMT KOSTNADS-/INTÄKTSANALYS 24 
BILAGA II: VAL AV OPERATÖR 27 
BILAGA III: NUMMERPORTABILITET 30 
BILAGA IV: PERSONLIG KOMMUNIKATION 34 
BILAGA V: ETT REFERENSSCENARIO FÖR ÖVERGÅNG 
TILL EN ÖPPEN OCH ENHETLIG EUROPEISK NUMRERINGS­
MILJÖ 35 
BILAGA VI: UNDERSÖKNINGAR OM NUMRERING INOM RAMEN 
FÖRETO/ECTRA 37 
FÖRTECKNING ÖVER FÖRKORTNINGAR 38 
ORDLISTA 39 
/[JL 
I INLEDNING: VARFÖR EN NUMRERINGSREFORM? 
I och med införandet av en fullständigt avreglerad telekommunikationsmarknad inom Europeiska 
unionen är tillräcklig tillgång på nummer, som tilldelas på rättvisa och icke-diskriminerande grunder 
som medger insyn, ett avgörande villkor för effektiv konkurrens och förnyelse samt valmöjligheter för 
kunderna. 
11995 års grönbok om avregleringen av infrastruktur för telekommunikation1 bekräftades att numrering 
är "en viktig möjliggörande faktor-en central punkt vid avregleringen av marknaden och införandet 
av konkurrens". Det ansågs nödvändigt att säkerställa att "utvecklingen av telenät och -tjänster inte 
hindras på grund av nummerplaneringen" och att "denna utmaning måste bemötas genom noggrant 
handhavande av de övergripande nummerplanerna på global, europeisk och nationell nivå". 
För att fullborda Europas inre marknad krävs också att det finns ett europeiskt numreringsklimat som 
främjar införandet av europaomfattande tjänster. Enkel tillgång till sådana tjänster genom 
harmoniserade telefoniprefix på europeisk nivå är avgörande för kunderna och industrin.2 
Vid övergången till fullständigt fri konkurrens i Europa blir numren en lika betydelsefull resurs som 
frekvenser eller ledningsrätt.3 Under de senaste åren har antalet telefonnummer som används inom 
Europeiska unionen ökat starkt och ökar snabbare än antalet abonnenter. Denna ökning avspeglar 
tillväxten både inom affärskommunikation och datorer. Men även i hemmen ökar efterfrågan på 
nummer, eftersom användarna ofta har en andra eller tredje telelinje inkopplad för fax eller modem4, 
och allt fler personer har mobiltelefon eller personsökare. 
Dessutom finns nykomlingarna på marknaden, t.ex. kabel-TV- och mobiltelefonoperatörer. Dessa 
kräver access på lika villkor, vilket i fråga om numrering betyder samma kvalitet eller samma möjlig­
heter till numrering. 
Denna avsevärt ökade efterfrågan utövar ett tryck på de befintliga nationella nummerplanerna och leder 
till viktiga reformer på nationell nivå som är avsedda att frigöra extra kapacitet för operatörerna och 
så småningom för användarna. 
Detta reformmönster uppvisar mycket olika nationella tillvägagångssätt. Det löser inte många av de 
grundläggande konkurrens- och konsumentfrågor som uppstår i ett klimat med många olika operatörer 
och löser inte heller genast efterfrågan på unika, Europa-täckande nummer för vissa 
operatörer eller vissa tjänster - nummer som bara kan tillhandahållas om de samordnas på lämpligt sätt 
på europeisk eller internationell nivå. 
Grönbok om avregleringen av infrastrukturer för telekommunikation och kabel-TV-nät - del II: Ett 
gemensamt förhållningssätt till tillhandahållandet av infrastruktur för telekommunikation i Europeiska 
unionen (KOM(94)682 slutlig, 25.1.1995). 
Enligt artikel 129b i fördraget "skall gemenskapens insatser inriktas på att främja de nationella nätens 
samtrafikfôrmâga och driftskompatibilitet samt tillträdet till sådana nät". 
Till skillnad från frekvenser och ledningsrätt, vilka är fysiskt begränsade, begränsas numreringen 
effektivt på grund av att ändringar är dyrbara och starkt ogillas av allmänheten. 
I minst sex av de femton medlemsstaterna är täcknings nivån per 100 hushåll på över 100 % i fråga 
om huvudlinjer i bostäder, med siffran 121 % för Sverige. Se meddelandet av den 13 mars 1996 om 
samhällsomfattande tjänster för telekommunikation på en avreglerad marknad, KOM(96) 73. 
A J 
2 
Lösningar krävs snarast i syfte att åstadkomma följande: 
- Valfrihet för kunderna; om kunderna inte lätt kan välja eller ens på förhand välja mellan 
konkurrerande operatörer och behålla sitt fasta eller mobila telefonnummer när de byter teleföretag eller 
tjänsteleverantörer kommer konkurrensen att begränsas. 
- Minimering av totalkostnaden för ändringar: täta förändringar i nationella nummerplaner innebär 
höga kostnader för omprogrammering av utrustning och uppdatering av mjukvara. För företag som 
tillhandahåller europaomfattancje tjänster till kunderna innebär mönstret med kontinuerliga och icke 
samordnade ändringar avsevärda kostnader för operatörerna och tillhandahållarna av tjänster, liksom 
förekomsten av olika nummer och olika telefoniprefix i olika länder. En stabil, långsiktig plan som 
meddelas marknaden i god tid kan innebära stora kostnadsbesparingar samtidigt som den gör det 
möjligt för företagen att trycka om brevpapper, måla om fordon och informera kunderna som ett led i 
de sedvanliga förfarandena. 
- Underlättande av enkel access med samtidig information: i en ständigt mer komplex miljö kan enkla 
och lättbegripliga nummerplaner hjälpa användarna att göra och ta emot samtal, att välja olika 
operatörer för olika nationella och europaomfattande tjänster både i och utanför hemlandet. Tjänsterna 
skulle också omfatta viktiga uppgifter om avgifter till kunderna så att dessa vet vad de kan förvänta sig 
att betala för ett samtal. 
Ytterligare harmonisering i Europa: möjligheten till nyskapande tillvägagångssätt i fråga om 
numrering, t.ex. att nummer ersätts med ord, kommer ytterligare att underlätta telefonanvändningen, 
men för att åstadkomma detta måste Europa ha en enhetlig knappsats på telefoner. Dessutom skulle ett 
European Telephony Numbering Space (ETNS) - ett europeiskt telefonnummerutrymme - kunna 
tillhandahålla gemensamma telefoniprefix i hela Europa (t.ex. för europaomfattande frisamtal, 
plustjänster och mobiltelefontjänster, eller för tjänster med kostnadsdelning).5 
Förslagen och förhållningssätten i denna grönbok om dessa olika frågor är förenliga med det över­
gripande förhållningssätt som gemenskapen sedan år 1987 iakttar på telekommunikationsområdet. 
Detta förhållningssätt, som har begränsats till de områden där åtgärder krävs och är lämpliga på 
europeisk nivå, balanserar det gradvisa öppnandet av marknaden genom kompletterande rättsliga ramar 
i syfte att säkerställa rättvis konkurrens och skydda allmänintresset liksom från fall till fall en 
tillämpning av konkurrensreglerna. 
II AKTUELL SITUATION 
II. 1 Organisationen av nummerplaner på internationell, europeisk och nationell nivå 
I dag finns en komplex rad regler för nummerplanerna som fastställs på nationell nivå, på vissa 
områden genom gemenskapsåtgärder eller genom ECTRA/ETO, samt övergripande ramar som 
fastställs av Internationella teleunionen (ITU) med hänsyn till en rad frågor av internationell 
betydelse, från tilldelning av landskoder till telefonnumrens maximala längd och införandet av 
internationella nummer för tjänster som t.ex. internationella frisamtal (baserade på 800-sericn). 
Att reglera landskoderna är en av ITUs viktigaste uppgifter när det gäller numrering. För närvarande 
håller man på att utarbeta ett förfarande för översyn av hur den internationella nummerplanen skall 
kunna utvecklas för att tillgodose efterfrågan. Både statsledningar och operatörer trycker på och vill 
att landskoder skall tilldelas inte bara nya stater utan också vissa tjänster (t.ex. satellitbaserade 
personliga kommunikationstjänster - där varje systemoperatör har begärt tilldelning av en landskod 
för internationell access), och till och med för vissa särskilda nät eller nätoperatörer. Eftersom bara 
Eftersom relevanta telefoniprefix för mobil- respektive plustjänster varierar mellan medlemsstaterna 
är en användare som ringer ett sådant nummer från en annan medlemsstat ofta inte medveten om att 
han eller hon ringer ett nummer som är en betalteletjänst eller på vilket en högre samtalsavgift 
tillämpas. 
85 landskoder återstår börjar begränsningarna i nuvarande internationella nummerplan bli 
uppenbara.6 
På nationell nivå har numren traditionellt innehafts och förvaltats av den befintliga teleorganisa­
tionen. Dessa företag tilldelade riktnumren för städer eller tjänster (t.ex. mobil- eller 
personsökningssystem), kundernas enskilda nummer samt, i förekommande fall, de nummer som 
konkurrenterna använder. Dessa nationella nummerplaner varierar mellan medlemsstaterna men följer 
de övergripande regler som på global nivå fastställts inom ramen för ITU. 
Den dagliga administrationen av de nationella nummerplanerna kommer i enlighet med subsidiaritets-
principen att förbli en nationell funktion som utförs av en myndighet som är fristående från 
operatörerna, men på europeisk nivå krävs ytterligare åtgärder både för att utveckla långsiktiga 
strategier och strukturer för numrering i Europa och för att samordna och presentera gemensamma 
europeiska ställningstaganden i fråga om den externa utvecklingen, exempelvis inom ITU. Med tanke 
på de stora resurser som krävs för att följa arbetet i ITU:s arbetsgrupper är en samordnad europeisk 
ståndpunkt det enda praktiskt genomförbara sättet för många europeiska länder att förvissa sig om 
att de kan göra sig hörda. 
Detta dubbla tillvägagångssätt kommer att innebära en fortsättning av samordningen mellan 
nationella, regionala och internationella åtgärder och fullborda utvecklingen av den inre marknaden 
för telekommunikation, samtidigt som användarnas grundläggande behov tas till vara. 
II.2 Mycket har redan åstadkommits i fråga om numrering 
Sedan början av 1990-talct har Europeiska kommissionen, rådet och Europaparlamentet aktivt 
utvecklat ett öppet och enhetligt numreringsklimat i Europa. Dessa initiativ uppfyller redan centrala 
mål när det gäller reglering: 
Gemensamma Europa-täckande nummer för alarmering eller internationella samtal i medlems­
staterna. 
- Ett Europa omfattande telefoniprefix för alarmering (112) som skall börja användas från och 
med år 1992 och bara i välgrundade fall från och med år 1996 jämsides med befintliga 
nationella larmnummer.7 
Ett Europa omfattande telefoniprefix för internationella samtal (00) som skall införas mellan 
år 1992 och 1998.8 
De nationella tillsynsmyndigheterna har en tydlig roll 
De grundläggande principerna för numrering och nummertilldelning granskades i 1994 års grönbok 
om mobiltelefoni9 och 1995 års grönbok om infrastruktur10. De rönte många synpunkter och fick stort 
10 Den internationella nummerplanens kapacitet kan inte utvidgas utan vidare eftersom den maximala 
nummerlängden har fastställts till 15 siffror. Dessutom blir det mot bakgrund av intresset från 
kommersiellt och politiskt håll allt svårare och tidsödande att få nödvändigt tillstånd av ITU för att 
gå vidare med förändringar av nuvarande internationella plan inom rimliga tidsramar. 
Rådets beslut av den 29 juli 1991 om införandet av ett gemensamt europeiskt larmnummer 
(91/396/EEG, EGTnr L217, 6.8.1991, s. 31). 
Rådets beslut av den 11 maj 1992 om införandet av ett standardiserat internationellt telefoniprefix i 
gemenskapen (92/264/EEG, EGT nr L 137, 20.5.1992, s. 21). 
Ett klimat för personlig kommunikation: Grönbok om ett gemensamt förhållningssätt på området för 
mobil- och personlig kommunikation i Europeiska unionen, KOM(94) 145 slutlig, 27.4.1994. 
Grönbok om avregleringen av infrastrukturen för telekommunikation och kabel-TV-nät, del II, Ett 
gemensamt förhållningssätt till tillhandahållandet av infrastruktur för telekommunikation i Europeiska 
unionen, KOM(94) 682 slutlig, 25.1.1995. 
stöd.11 Ståndpunkterna har nu införlivats med de rättsliga ramar som håller på att växa fram för ett 
klimat av avreglerad telekommunikation. 
- Medlemsstaterna skall skilja mellan själva driften och de reglerande åtgärderna på numrerings­
området. De nationella nummerplanerna skall kontrolleras av den nationella 
tillsynsmyndigheten, och lämpliga uppgifter om dem bör offentliggöras på nationell nivå. 
Dessutom har medlemsstaterna ålagts eller föreslagits skyldigheter som säkerställer att 
- lämpliga nummer finns tillgängliga för alla typer av teletjänster (före den 1 juli 1997),12 
- numren tilldelas på ett objektivt, icke-diskriminerande och proportionellt sätt som medger 
insyn och på grundval av enskilda ansökningar från operatörer eller tillhandahåll are av 
tjänster,13 
- det finns tillgång till lämpliga nummerserier för alla allmänt tillgängliga teletjänster, och 
att det införs "portabilitet" (dvs. att användarna far möjlighet att behålla sitt telefonnummer 
när han eller hon byter teleföretag på en viss ort) inom ramen för det fasta nätet snarast 
möjligt och åtminstone i alla större tätorter senast den 1 januari 2003.H 
Fastställande av ramar utanför Europeiska gemenskapen för samarbete i numrerings 
frågor 
- År 1992 fastställde rådet inrättandet av ett europeiskt utrymme för telefonnumrering som ett 
viktigt mål och uppmanade medlemsstaterna att inom ramen för CEPT (Europeiska konferensen 
för förvaltning av post och telekommunikation) samarbeta för att med bistånd av Europeiska 
kommissionen utveckla ramar för samordning av numrering.15 
År 1994 undertecknade kommissionen en samförståndsförklaring med Europeiska kommittén 
för reglering på telekommunikationsområdet (ECTRA) samtidigt med ett ramavtal med 
Europeiska telekommunikationskontoret (ETO) i syfte att delfinansiera undersökningar och 
arbetsgrupper med företrädare från 43 europeiska länder i en lång rad numreringsfrågor. De 
undersökningar i fråga om numrering som genomförs för kommissionen finns förtecknade i 
bilaga VI. 
År 1994 inrättades ett Europeiskt numreringsforum (ENF) i syfte att engagera alla berörda 
parter i utvecklingen av numreringsprinciperna i Europa. ENF, som är öppet för alla europeiska 
12 
13 
14 Se kommissionens meddelande om samrådet om grönboken om mobiltelefoni, KOM(94) 492, 
23.11.1994, och kommissionens meddelande om samrådet om grönboken om avregleringen av infra­
strukturen för telekommunikation och kabel-TV-nät, KOM(95) 158, 3.5.1995. 
Kommissionens direktiv 96/19 av den 13 mars 1996 om ändring av direktiv 90/388/EEG med 
avseende på genomförandet av full konkurrens på marknaderna för teletjänster, EGT 22.3.1996. 
Europaparlamentets och rådets direktiv 95/62/EG av den 13 december 1995 om tillhandahållande av 
öppna nät (ONP) för taltelefon!, EGT nr L 321, 31.12.1995. 
Gemensam ståndpunkt (EG) nr 34/96 som antogs av rådet den 18 juni 1996 i syfte att anta ett direktiv 
från Europaparlamentet och rådet om samtrafik på telekommunikationsområdet vad gäller 
säkerställandet av samhällsomfattande tjänster och driftskompatibilitet genom tillämpning av 
principerna för tillhandahållande av öppna nät (ONP), särskilt artiklarna 6, 9 och 12, EGT 96/C 
220/03,29.7.1996. 
Rådets resolution av den 19 november 1992 om främjandet av europaomfattande samarbete i fråga 
om numrering av teletjänster (92/C 318/02, EGT nr C 318/2, 4.12.1992). 
organisationer som har intresse av numrering eller adressering16, förbereder yttranden, 
rekommendationer och rapporter för både gemenskapen och ECTRA. 
- När det gäller numreringsverksamhet på regional och internationell nivå ägnar kommissionen 
avsevärd möda åt att främja gemensamma europeiska ståndpunkter (inom ramen för ECTRA) 
vilka sedan kan utgöra grunden för förhandlingar inom ramen för ITU och andra forum. 
Ett europeiskt telefoniprefixklimat 
Genom 1992 års resolution från rådet inbjöds medlemsstaterna att inom ramen för ECTRA påbörja 
arbetet med att inrätta ett europeiskt telefonnummerutrymme (ETNS), dvs. ett numrcringsutrymme 
avsett att genomföras jämsides med befintliga nationella nummerplaner. Genom en marknadsinriktad 
undersökning konstaterades ett behov av tjänster med Europa-täckande nummer.17 En senare 
undersökning som gjordes av ETO ledde till slutsatsen att ETNS skulle kunna ge Europa den 
flexibilitet som krävs för att genomföra Europa-täckande tjänster och för att säkerställa Europas 
framtida konkurrenskraft internationellt.18 
Inom ramen för ECTRA fastställdes en utvecklingsstrategi som hjälp för att gå från dagens 
numreringsklimat mot ett öppet och enhetligt numreringsklimat med tydlig europeisk identitet19, och 
ett brett samrådsförfarande med numreringsmyndigheter och det europeiska numreringsorganet (ENF) 
lanserades (se bilaga I). Fyra valmöjligheter föreslogs. 
- Alternativ 1 : Bibehållande av nuvarande situation 
- Alternativ 2: Genomförande av ETNS för särskilda tjänster (t.ex. frisamtal, betalteletjänster 
eller tjänster med kostnadsdelning) 
- Alternativ 3: Utöver nummer för särskilda tjänster inrättandet av en tydlig europeisk 
nummeridentitet (tresiffriga landskoder) genom användning av siffran "3" före nuvarande 
nationella landskoder (t.ex. "333" för Frankrike eller "344" för Förenade kungariket). Detta 
skulle frigöra upp till 50 nya landskoder inom Europa och möjliggöra att nuvarande landskoder, 
som börjar med siffran "4", återanvänds i den internationella nummerplanen. 
- Alternativ 4: Inrättandet av ett ensiffrigt Europa-prefix (motsvarande användningen av siffran 
"1" för samtal till Nordamerika från andra världsdelar eller "1" + riktnumret för fjärrsamtal 
inom Nordamerika) i en enhetlig europeisk nummerplan som med tiden skulle smälta samman 
med de nationella planerna. 
Av samrådet20 framgick att alternativ 1 överlag förkastades och att det fanns stöd för snabba 
framsteg i fråga om alternativ 2, samtidigt som det fanns en tydlig åsiktsskillnad mellan befintliga 
operatörer och nykomlingar på marknaden i fråga om behovet av snabba framsteg för alternativen 
3och421. 
16 
17 
18 
19 
20 
21 Följande organ är medlemmar i ENF: Europeiska sammanslutningen för publika telenätoperatörer 
(ETNO), Europeiska institutet för telekommunikationsstandarder (ETSI), den europeiska 
organisationen för informationsindustrin (EIIA), de europeiska teleutrustningstillverkarnas samman­
slutning (ECTEL), de europeiska datatillverkarnas organisation (ECMA), den europeiska 
intressegruppering för GSM Moll (EIG), ECTRA samt Europeiska kommissionen. Ytterligare 
ansökningar om medlemsskap väntas. 
Potential Opportunities Afforded by a New European Telephony Numbering Space, Final Report. 
Mary Ann O'Loughlin och Smart Sharrock, marknadskonsulter, 20.4.1994. 
Preparation of submission to ITU requesting a virtual country code för the implementation of a 
numbering space för special services of pan-European nature. ETO, 31.3.1995. 
Strategic options for numbering of telecommunications services in Europe. ECTRA PT N, 27.7.1994. 
Report on the consultation on strategic options för numbering of telecommunications services in 
Europe, ECTRA PT N, 10.7.1995. 
Denna meningsskiljaktighet bekräftades av bidragen till samrådet om grönboken om avregleringen av 
II.3 Avgörande regleringsbeslut blir alltmer angelägna 
Framsteg har visserligen gjorts, men del krävs ytterligare åtgärder på europeisk nivå för att reagera 
på de nya utvecklingar på marknaden som uppstår genom den pågående liberaliseringsprocessen, och 
samtidigt säkerställa fullgott skydd av kundernas intressen. 
Att tillgodose användarnas och marknadens behov 
Nummerplanema måste öppnas för konkurrens om användarna skall ha ett verkligt val när det gäller 
vem som skall tillhandahålla dem tjänster. Även fördelarna med strävan efter att säkerställa 
oberoende tilldelning och administration av numreringen kommer att bli begränsade om lagstiftarna 
arbetar med nummerplaner som är avsedda att användas i ett monopolklimat. Nykomlingar måste ha 
möjlighet att fa nummer av samma kvalitet, exempelvis genom nummerparitet.22 Val av operatör och 
möjlighet att ta med sig sitt telefonnummer anses vara avgörande när det gäller att göra det möjligt 
för kunderna att välja operatör vid rikssamtal, att behålla sitt telefonnummer om de vill byta operatör 
och att träffa det bästa valet i fråga om tjänster, tjänstekvalitet och pris. Utöver den direkta fördelen 
med kostnadsbesparingar förväntas detta medföra stora indirekta fördelar för samhället och 
samhällsekonomin. 
Numrering kommer att vara en central faktor när det gäller att underlätta fullbordandet av den inre 
marknaden för telenät och teletjänster, särskilt när det gäller att lansera nya Europa-täckande 
tjänster23 (t.ex. Europa omfattande frisamtal, lele-shopping, enkel tillgång till larmtelefoner utmed 
vägarna samt transport- eller turistinformation), som baseras på enkla Europa omfattande nummer. 
Detta skulle ge de europeiska företagen bättre möjligheter att dra fördel av informationssamhället och 
stärka Europas telekommunikationsindustri när denna konkurrerar på en öppnare världsmarknad. 
I en omgivning med många operatörer och i ett Europa där allt fler personer reser, arbetar och bor i 
olika delar av unionen väcks förväntningar på att det skall vara enkelt och anvandarvänligt att 
telefonera. Dessutom förväntar sig kunderna att numren de slår skall ge något slags information om 
priset (t.ex. framgår redan i dag av numret avgifterna för internationella samtal, rikssamtal, mobila 
eller betalteletjänster, även om det råder en förvirrande variation från land till land). Ett nytt 
förhållningssätt till numrering på europeisk nivå kan ge ett tillfälle att tillgodose dessa önskemål 
genom en harmonisering av knappsatsförfarandena i hela Europa, förutsatt att detta kan motiveras 
på grundval av efterfrågan, nätens utvecklingsnivå och de kostnader det innebär. 
Om man i Europa vill skörda alla fördelar av en avreglerad inre marknad krävs ett numreringsklimat 
som helt och fullt kan tillgodose nuvarande och framtida behov. Detta kan komma att innebära en 
större omstrukturering av nationella nummerplaner, men sådana förändringar pågår under alla 
omständigheter redan nu på nationell nivå och ingår inte alltid i en tydlig och långsiktig strategi som 
avspeglar verkligheten på en Europa omfattande marknad. 
Användarna och telekommunikationsindustrin kräver en tydlig bild av den framtida numrerings-
miljön. Denna omfattar inte bara numren och de tekniska möjligheter som är knutna till dessa utan 
också information om vem som kommer att fatta beslut om numreringen och, när det gäller att främja 
Europa-täckande tjänster baserade på Europa omfattande nummer, hur uppgiften att driva och 
förvalta ett europeiskt teleformummemtrymnie kan fördelas. 
22 
23 infrastruktur för telekommunikation och kabel-TV-nät, KOM(94) 682, 25.1.1995. 
Nummerparitet råder när samma antal siffror måste slås för att få tillgång till konkurrerande 
operatörers tjänster. 
Införandet i unionen av val av operatör för internationella samtal och rikssamtal skulle handla om 
cirka 40-50 miljarder ecu per år i teleintäkter; öppnandet av en marknad med frisamtal skulle leda till 
tillkommande intäkter på upp till 4-5 miljarder ecu per år; se 77»* harmonized European telephone 
services market: the economic stakes ai\d the need for numbering solutions, Sagatel, Paris, mars 1996. 
7 
De förändringar som föreslås i denna grönbok kan, om de inte genomförs på rätt sätt, bli dyrbara, 
störande och impopulära.24 Detta betyder att grönboken måste inriktas på inte bara vilka beslut som 
skall fattas utan på vilket sätt genomförandet av numreringsbesluten skall administreras och inom 
vilka tidsramar målen i denna grönbok kan uppnås. De långa tider som krävs för omstrukturering av 
nummerformatct (t.ex. i fråga om val av operatör) innebär att behovet av beslut ses som mycket 
angeläget av operatörerna, tjänsteleverantörerna och utrustningstillverkarna. 
Samtidigt har nurnreringsförändringar redan gjorts på nationell nivå, och dessa kan behöva anpassas 
till de beslut som fattas på europeisk eller internationell nivå. Bara ett samordnat förhållningssätt till 
en numreringsreform kan minimera störningarna. Detta innebär att medlemsstaterna bör undvika 
onödiga förändringar, i avvaktan på utarbetandet av en långsiktig europeisk numreringsstrategi. 
Dessutom måste användarna knytas nära till utarbetandet av en långsiktig numreringsstrategi för 
Europa, och om förändringar krävs måste en korrekt utvärdering göras av både vilka kostnader och 
vilka fördelar som dessa innebär för såväl företagen som konsumenterna. 
Att fullgöra det politiska uppdraget ifråga omförändring 
De frågor om användar- och marknadsbehov som beskrivits ovan motsvaras av de politiska ramarna 
för de förändringar som föreslås i denna grönbok. På tre särskilda områden återstår arbete för att 
uppnå de politiska mål som rådet och Europaparlamentet under de tre senaste åren fastställt på 
numreringsområdet. Dessa kan sammanfattas på följande sätt: 
- Fullbordande av de rättsliga ramarna på teleområdet inför en fullständig avreglering år 
199825 och samråd om de framtida rättsliga ramar som krävs för att säkerställa en effektiv 
nummeradministration (dvs. att säkerställa rättvis konkurrens och lika behandling av de 
olika marknadsaktörerna) }6 
Detta går utöver de ramar som infördes genom direktivet om öppna nät för taltelefoni27, 
förslaget till direktiv om samtrafik28, förslaget till licensieringsdirektfv' och konkurrens 
24 
25 
26 
27 
28 
29 Ett exempel är kostnaden för att byta växlar och annan kundutrustning i samband med en större 
nummerplansförändring i Tyskland som beräknats till cirka 3 000 manår i insats. Se Private Network 
Perspective on tlie cost om Number Changes, ECMA, 4.3.1996. 
Rådets resolution 93/C213/01 om en översyn av situationen inom telekommunikationssektorn och 
behovet av ytterligare utveckling på den marknaden, EGT nr C 213, 6.8.1993, s. 1. 
Rådets resolution om genomförandet av de framtida rättsliga ramarna för telekommunikationen, EGT 
95/C 258/01, 18.9.1995. 
Europaparlamentets och rådets direktiv 95/62/EG om tillhandahållande av öppna nät (ONP) för tal­
telefoni, EGT nr L 321, 31.12.1995 samt förslag till ett direktiv från Europaparlamentet och rådet om 
tillhandahållande av öppna nät (ONP) för taltelefoni och om samhällsomfattande tjänster i ett 
konkurrensutsatt klimat (ersätter 95/62/EG), KOM(96) 419, 11.9.1996, EGT... skall offentliggöras. 
Gemensam ståndpunkt (EG) nr 34/96 som antogs av rådet den 18 juni 1996 i syfte att anta 
Europaparlamentets och rådets direktiv om samtrafik inom telekommunikation för att säkerställa 
samhällsomfattande tjänster och driftskompatibilitet genom tillhandahållande av öppna nät (ONP), 
särskilt artiklarna 6, 9 och 12 i detta, EGT 96/C 220/13, 29.7.1996. 
Gemensam ståndpunkt antagen av rådet den 27 september 1996 i syfte att anta Europaparlamentets 
och rådets direktiv om gemensamma ramar för generella tillstånd och enskilda licenser på området 
teletjänster som snart offentliggörs, förslagshänvisning: KOM(95) 545 slutlig, Bryssel, 14.11.1995. 
Inom de nuvarande ramarna kan tilldelning av nummer ske genom generella tillstånd eller enskilda 
licenser; villkoren och förfarandena skall vara icke-diskriminerande och medge insyn, tidsfrister 
åläggs medlemsstaterna och avgifter kan tas ut. Skälen till att antalet individuella licenser begränsas 
(i kommissionens ursprungliga förslag var endast användningen av radio frekvenser begränsad) har 
utvidgats till att gälla numrering, men endast tillfälligt och under förutsättning att detta är förenligt 
med gemenskapens gällande lagstiftning, som bl.a. hänvisar till kommissionens direktiv 96/19/EG 
30 
31 
32 
33 
34 direktivet30, vars numrcringsbeslämmclscr beskrivits ovan, och kräver att man blickar längre 
än till är 1998 när det gäller numrcringskraven i en omgivning med mänga operatörer. 
Underlättande av ett snabbt införande av Europa-täckande tjänster som baseras på det 
europeiska telefonnummerutrymmet (ETNS)?1 
Detta förslag knöts till genomförandet av ytterligare undersökningar. Undersökningarna visar 
på att det finns behov av Europa-täckande tjänster. Tekniska undersökningar av genomför­
barheten pågår och kommer att avslutas i mitten av år 1997. Mot bakgrund av det arbetet 
framförs i denna grönbok förslag både om numren i sig och om den framtida administrationen 
och kontrollen av dessa. 
Fastställande av tydliga tidsplaner för numrering ifråga om mobil och personlig kommuni­
kation. 
Efter samrådet inför grönboken om mobiltelefoni32 resulterade de politiska samtalen inom 
rådet33 och i Europaparlamentet34 i en uppmaning till åtgärder på detta område. 
(EGT nr L 74, 22.3.1996, s. 13). 
Kommissionens direktiv 96/19/EG av den 13 mars 1996 om ändring av direktiv 90/388/EEG med 
avseende på genomförande av konkurrens på marknaden för teletjänster, EGT 22.3.1996. 
Rådets resolution av den 19 november 1992 om främjande av Europa omfattande 
numreringssamarbete i fråga om teletjänster (EGT 92/C 318/02). 
Ett klimat för personlig kommunikation: Grönbok om ett gemensamt förhållningssätt på området för 
mobil- och personlig kommunikation i Europeiska unionen, KOM(94) 145 slutlig, 27.4.1994. 
Rådets resolution av den 29 juni 1995 om ytterligare utveckling av mobil och personlig 
kommunikation i Europeiska unionen (EGT 95/C 188/02). 
Europaparlamentets resolution om ytterligare utveckling av mobil- och personlig kommunikation i 
Europeiska unionen, A4-0098/95, EGT nr C 151/473, 19.6.1995. 
9 
III HUVUDUPPGIFTERNA INOM RAMEN FÖR EN EUROPEISK NUMMERPLAN 
För att tillgodose marknadens och de europeiska kundernas framtida behov kan följande huvuduppgifter 
fastställas inom ramen för en europeisk nummerplan: 
CENTRALA FAKTORER FOR NUMRERINGSPOLITIKEN I EUROPEISKA UNIONEN 
I Betydelsen av numrering för att säkerställa effektiv konkurrens, särskilt 
- val av operatör 
- nummerportabilitet 
- omstrukturering av de nationella nummerplanerna för att främja konkurrens liksom de nationella 
tillsynsmyndigheternas roll vid säkerställandet av att tillräckligt många nummer finns tillgängliga 
II Att skapa förutsättningar for den inre marknaden, särskilt 
- upprättandet av ett europeiskt telefonnummerutrymme 
och inom detta behovet av gemensamma accesskoder till Europa-täckande tjänster (t.ex. frisamtal, tjänster med 
kostnadsdelning, betalteletjänster eller mobilnätstjänster) 
- behovet av att europeisk numrering administreras av en lämplig administrativ struktur på europeisk nivå 
IQ Anpassning av Europas numreringsmiljö till informationssamhällets behov, särskilt 
- inrättandet av en långsiktig numreringsplan för Europa 
- namn- och adresstilldelning på Internet och andra kommande multimedia- och on-line-tjänster 
III.l Regleringsutvcckling: "att effektivisera konkurrensen" 
För att konkurrensen skall bli effektiv måste användarna lätt kunna välja mellan konkurrerande 
operatörers tjänster. Denna princip om öppen access kommer troligen att påverka alla nuvarande 
numreringsförfaranden. I praktiken kommer det troligen att innebära exempelvis 
- användning av särskilda kortnummer för access till nummerupplysning eller till olika fjärr-
samtalsoperatörer, 
- att operatörer och tjänsteleverantörer har behov av "fullständigt öppen" access till nummerserier 
för tjänster som t.ex. frisamtal, eller 
- att abonnenterna kan ta med sitt telefonnummer när de byter operatör eller tj änsteleverantör (att 
numren är flyttbara mellan operatörer). 
Konkurrerande tjänsteleverantörer, både de som tillhandahåller teletjänster och de som tillhandahåller 
tjänster som kräver telekommunikation för att kunna utnyttjas, är angelägna om inte bara vilket antal 
nummer de tilldelas utan också "kvaliteten" på dessa. Det kan exempelvis röra sig om nummer som är 
lätta att lära, lätta att komma ihåg, som är subjektivt tilltalande eller att användaren känner igen vissa 
telefoniprefix, t.ex. för accessupplysning (identifiering). Dessa tjänsteleverantörer måste därför också ges 
lika tillgång till nummer, ett koncept som måste genomsyra utvecklingen av nummerplaner och nummer­
tilldelning. 
10 
I enlighet med ramavtalet mellan kommissionen och ETO har ETO genomfört två numreringsunder-
sökningar på detta område.351 enlighet med en ny beställning från kommissionen kommer ETO att 
omarbeta dessa undersökningar till numreringskonventioner som fastställer viktiga grundprinciper 
för numrermgsadministration och föreskriver gemensamma regler om exempelvis vilka rättigheter 
som är knutna till numren samt förfaranden för nummertilldelning. 
III.2 Ekonomisk utvärdering: att skapa en inre marknad for särskilda tjänster 
Av en aktuell undersökning för kommissionen36 samt ECTRA:s ovan redovisade arbete framgår att 
det råder stor efterfrågan på utveckling av en rad särskild Europa omfattande tjänster, t.ex. 
frisamtalstjänster, tjänster med delade intäkter eller betalteletjänster, telebetalkort/direktlands-
tjänster och tjänster som håller på alt utvecklas, t.ex. kostnadsdelade tjänster. Dessa skulle 
möjliggöra att varor och tjänster kan erbjudas i hela Europa med hjälp av ett enda nummer och 
därmed, med hjälp av det numret, innebära avsevärda kostnadsbesparingar för företagen vad gäller 
marknadsföring och annonsering, samtidigt som man stimulerar ytterligare tillväxt av det 
gränsöverskridande utbudet av varor och tjänster liksom sysselsättningen inom dessa sektorer, ofta 
i unionens mindre gynnade regioner.37 Att erbjuda teleindustrin potentiellt stora kostnads­
besparingar skulle medföra en avsevärd ökning av den europeiska telefontrafiken. 
Av denna undersökning för kommissionens räkning framgick också att gemensamma Europa 
omfattande telefoniprefix inom ett europeiskt teleformummemtrymme skulle ge Europa den 
flexibilitet som krävs för att framtida krav på tjänster skall kunna tillgodoses samtidigt som man 
tillmötesgår en klar efterfrågan på dagens marknad. Det skulle dessutom ge spirande marknads­
sektorer tillfälle att utveckla regionala tjänster med konkret europeisk identitet. 
På så sätt skulle inrättandet av ett europeiskt telefonnummerutrymme erbjuda lämplig flexibilitet 
för att den inre marknadens framtida behov av särskilda teletjänster skall kunna tillgodoses, genom 
att både företag och kunder erbjuds större urval och minskade kostnader.38 Europeiska tjänste-
35 
36 
37 
38 Inom ramen för en undersökning av icke-diskriminerande tillgång till numreringsresurser granskade 
ETO frågor som exempelvis tilldelning av nummer och rätten att använda dem, nummerinnehav, 
huruvida nummer kan bli en handelsvara, icke-diskriminerande tillgång till nummerupplysning och 
tilldelning av identifieringskoder för datanät (DNIC/PNIC). En annan numreringsundersökning avsåg 
användarvänlighet och inriktades på fastställande av strukturerade och logiska knappsatsförfaranden 
för framtida telefoniprefix till europaomfattande tjänster. Undersökningen omfattade också en 
harmoniserad alfanumerisk knappsats i Europa som skulle möjliggöra återinförande av alfanumeriskt 
telefonerande i framtiden. Slutrapporten kommer att överlämnas till kommissionen under år 1996 och 
kommer att innehålla resultat som godkänts av ECTRA samt förslag liksom de synpunkter som 
enskilda medlemmar i ECTRA kan ha om frågorna. 
Potential Opportunities Afforded by a New European Telephony Numbering Space, Final Report. 
Mary Ann O'Loughlin och Stuart Sharrock, marknadskonsulter, 20.4.1994. Synpunkter inhämtades 
från nätoperatörer, bemannade servicekontor och tillhandahållare av informationstjänster över hela 
Europa. 
Ett exempel är Call Centres, som är stationerade i en medlemsstat och hanterar telefonförsäljning över 
hela Europa eller som erbjuder kundtjänstservice inom data- och mjukvarusektorn. Mer än 6 000 
företag inom en lång rad sektorer har redan call centres som ger kunderna information (många är 
Europa-täckande). De sysselsätter cirka 130 000 européer och förväntas fram till år 2000 generera 
ytterligare 100 000 arbetstillfällen. Utvecklingen av denna typ av tjänster har varit starkast i Irland. 
Källa: KPMG 1996. 
I princip skulle Europa-täckande tjänster också kunna numreras inom ramen för de internationella 
numrerings resurserna där dessa finns (t.ex. internationella frisamtal eller 800). Tveksamheten 
härvidlag gäller hotet om amerikansk dominans vid ett internationellt tillvägagångssätt, hur snabbt 
olika lösningar kan införas liksom flexibilitet för att tillgodose än så länge okända framtida behov samt 
möjlighet att tillhandahålla särskilda nummer som är unika för Europa. Dessutom kan regionala och 
internationella numreringslösningar existera jämsides, med möjlighet till smidiga övergångar 
sinsemellan. 
leverantörer skulle gynnas av stordrifts fördelar, vilka i sin tur skulle föras vidare till kunderna i 
form av lägre priser och mer nyskapande. Dessutom skulle de europeiska tjänstetillhandahållarna 
fa ett bättre utgångsläge för att förbereda sig på internationell konkurrens om tjänsterna samtidigt 
som en mer utåtriktad koncentration skulle ägnas framväxande marknader. 
111.3 Teknisk utveckling: att främja innovation 
Numreringen måste underlätta möjligheterna att kombinera olika typer av teletjänster som bygger 
på en blandning av tekniker och standarder (t.ex. ett enhetligt abonnemang som ger användare både 
mobila och fasta nättjänster) i stället för att det krävs olika telefonnummer för att kopplas till 
respektive system. För närvarande tilldelas användarna nummer som är specifika för land, nät och 
operatör. I framtiden kommer emellertid användarna att vilja ha nummer som är oberoende av nät 
och tjänsteleverantörer, typ av tjänst, plats och terminalutrustning. Med andra ord bör användarna 
ha personliga nummer som tilldelas användaren i stället för nätet. 
Personliga nummer skulle möjliggöra att användaren kan bli kontaktad på sitt kontor, hemma, i 
bilen eller under resa i och utanför Europa. Kunden skulle knappast veta om kommunikationen går 
via mobilt nät, Satellit eller fast nät (dvs. PSTN/ISDN) men skulle ha fördelen av att kunna ta 
kontakt och samtidigt få tjänsten utförd och fakturerad från en och samma plats. 
Nya kombinerade tekniska koncept har redan införts, t.ex. "följ mig"-funktionen, eller är på väg, 
t.ex. konceptet personlig kommunikation, som bygger på den starka tillväxten av mobil och 
personlig kommunikation. Med tanke på de möjligheter som dessa nya koncept innebär när det 
gäller att kombinera nummergränser till enkla kombinationslösningar - både vad gäller olika 
nummer som är knutna till olika tekniker och vad gäller de geografiska gränser som fastställs i de 
nationella nummerplanerna - krävs en enhetlig numreringslösning på regional och internationell 
nivå. 
111.4 Nummerutvcckling ur kundens perspektiv: behov av harmonisering 
I den avreglerade miljö som håller på att växa fram har användarna rätt att vänta sig att fler 
valmöjligheter betyder mer än bara längre och svårare nummer. Här kan regleringsåtgärder vara 
motiverade i syfte att undanröja risken för att del kommersiella trycket leder till att användarna står 
inför olika uppsättningar av nya telefoniprefix och olika nummerstrukturer för likadana tjänster 
vilka delats upp på grundval av nationella gränser, grupper av länder eller till och med enskilda 
operatörer.39 
Utöver åtgärder för harmonisering av vissa accesskoder för särskilda tjänster liksom nummer­
strukturer bör både konsumenter och företag kunna dra fördel av s.k. alfanumerisk telefonering. 
Denna möjlighet, som en gång var vanlig i Europa och som har fått en stor roll på den amerikanska 
frisamtalsmarknaden, möjliggör för användarna att telefonera med utgångspunkt från namn eller 
ord som är lättare att komma ihåg än siffror. 
För att alfanumerisk telefonering återigen skall få fart i Europa måste knappsatserna på telefonerna 
harmoniseras så att samma bokstäver motsvarar samma siffror på alla telefoner. För närvarande 
39 I detta avseende har kommersiella operatörer nyligen vänt sig till ITU-T Studiegrupp 2 för att tilldelas 
särskilda landsnummer till nät/nätoperatörer i syfte att öppna accessmöjligheter och möjliggöra 
"Telco-vanunärkning" av sina tjänster på internationell nivå. Utöver det faktum att detta skulle strida 
mot målet med nummers portabilitet och skulle kunna resultera i ett ineffektivt utnyttjande av 
numreringsresurserna, eftersom nät/nätoperatörer skulle konkurrera med generella servicekoder, 
förefaller Telco-varumärkning strida mot kundernas grundläggande behov, t.ex. en begriplig 
nummerplan som gör det möjligt för dem att få bred information om tjänster och avgifter innan de 
ringer ett samtal. De kommersiella kraftemas ökande inflytande inom ramen för ITU-T väcker också 
grundläggande frågor om objektivitet, insyn och eventuellt kringgående av nationella bestämmelser. 
12 
används olika typer i Europa, och en överenskommelse om ett och samma format på den 
alfanumeriska knappsatsen skulle vara ett viktigt första steg.40 
III.5 Europeisk numrering: ledet mellan nationell och internationell numrering 
Internationella numreringslösningar i jämförelse med europeiska 
Inom ITU-T pågår förberedelser för att öppna internationella servicekoder för Universal 
International Freephone Service (UIFS eller global freephone, den allmänna internationella 
frisamtalstjänsten) och för Universal Personal Telecommunications (UPT). Det finns en tendens 
att anta att företag och användare kommer att föredra dessa internationella lösningar och 
följaktligen att efterfrågan på europaomfattande nummer skulle bli betydligt mindre. Kommissionen 
anser att den uppfattningen inte stämmer. 
För det första utgör rekommendationer från ITU-T en ganska svag verkställighetsmekanism som, 
när konkurrenseffekten av UIFS står helt klar, kan vara otillräcklig för att säkerställa att det faktiskt 
inrättas en konkret Europa-täckande marknad för frisamtal. UIFS i sig kommer att tillhandahålla 
enbart ramarna för kommersiella avtal, och det bästa vi kan hoppas på är ett uppsplittrat utbud av 
tjänster vilka förhandlas mellan enskilda operatörer på bilateral basis. 
För det andra bör man inte underskatta behovet av särskilda Europa omfattande nummer. Den inre 
marknaden erbjuder tjänsteleverantörerna möjligheter som inte finns på nationell nivå. De 
europeiska tjänsteleverantörerna har tenderat att identifiera särskilda europeiska marknadstillfällen 
snarare än internationella41 vad gäller allt från informations- och underhållningstjänster, 
marknadsföring och reklam till direktsvar och teleshoppingtjänster.42 Även om många produkter 
finns tillgängliga världen över organiseras försäljningen, marknadsföringen och 
kundsupportverksamheten vanligtvis på regional basis på grundval av kulturella, språkliga och 
logistikfaktorer, så några avsevärda kostnadsfördelar är inte nödvändigtvis knutna till ett 
internationellt frisamtalsnummer i stället för ett regionalt. I slutändan kan de multinationella 
företagen mycket väl fatta beslut baserade på en utvärdering av vilka nummer som regelbundet och 
konsekvent finns tillgängliga i den region där de är verksamma. 
För det tredje undanröjer inte den internationella utvecklingen det latenta behovet av Europa 
omfattande tjänster, t.ex. betalteletjänster och tjänster med kostnadsdelning. 
För det fjärde, vilket kanske är viktigast, går avregleringen inom Europeiska unionen snabbare än 
i många andra delar av världen. Det nuvarande arbetet inom ITU måste oundvikligen beakta både 
de snabbare framstegen mot avreglering i vissa länder och den långsammare takten i andra. Det är 
tveksamt om ITU kommer att kunna producera den typ av öppet numreringsklimat som Europa 
behöver för att behoven inom en avreglerad sektor skall kunna tillgodoses helt och fullt.43 Ett 
sådant klimat skulle i själva verket utgöra ett avsevärt konkurrenshot för många nationella 
40 
41 
42 
43 En harmonisering av knappsatser diskuteras f.n. inom ECTRA. Även ACTE ser över frågan. Det 
anses inte sannolikt att en harmoniserad knappsats skall kunna omfattas av terminaldirektivet 91/263 
(EGT nr L 128, 23.5.1991, s. 1). ACTE tror dock att en harmonisering är önskvärd och att frågan 
bör diskuteras ytterligare. 
Se Potential Opportunities Afforded by a New European Telephony Numbering Space, Final Report. 
Mary Ann O'Loughlin och Stuart Sharrock, marknadskonsulter, 20.4.1994. 
I detta sammanhang innebär teleshopping alla nya former av teleshopping i ordets vidaste 
bemärkelse, inbegripet vad som avses i rådets gemensamma ståndpunkt av den 8 juli 1996, med 
syfte att anta ett direktiv om ändring av direktiv 89/552/EEG av den 3 oktober 1989 "gränslös 
television", liksom andra nya former av teleshopping med hjälp av interaktiva teletjänster. 
Det bör exempelvis noteras att ITU-T inte på långa vägar är berett att godkänna införandet av 
mekanismer för val av operatör. 
13 
operatörer i länder där avregleringen inte hunnit så långt. Europeiska unionen kan inte vänta på 
utvecklingen inom ITU utan måste ta egna initiativ på detta område. 
En europeisk dimension av nationell numrering 
Medan medlemsstaterna förbereder sig för en konkurrensutsatt miljö och samtidigt tillgodoser den 
oerhörda tillväxten av telelinjer och teletrafik förbereder de (eller har redan vidtagit) omfattande 
förändringar av sina nationella nummerplaner för att klara den framtida efterfrågan. Det är av 
avgörande betydelse i fråga om principerna för den europeiska nummerplaneringens mål och 
inriktning att man snarast enas om dessa, om man vid de nationella besluten skall kunna beakta den 
inre marknadens behov och de ramar som gemenskapens regleringsprinciper medger. Om reformer 
planeras isolerat är risken för företagen och användarna den att de nationella nummerplanerna kan 
komma att behöva ändras på nytt, vilket leder till merkostnader och missnöje. 
En viss kontroll över numrering på europeisk nivå är nödvändig 
Även om kommissionen stöder globala numreringssträvanden och erkänner att dessa kan ge 
numreringslösningar för globala företag, t.ex. Internet, anser den att i syfte att tillgodose både 
kraven på en avreglerad marknad och utvecklingen av Europa-täckande tjänster måste inte bara en 
gemensam strategi för numrering i Europa utarbetas utan administrationen och förvaltningen av 
vissa aspekter av den strategin måste samordnas på europeisk nivå. 
I detta avseende är diskussionerna inom ITU-T inte uppmuntrande. Diskussionerna om 
rekommendation E. 190 (reglering av kriterierna för tilldelning av landskoder) och rekommendation 
E.164 (förfaranden och kriterier för tilldelning av landskoder) har hittills inte lett till en "öppen" 
mekanism som skulle möjliggöra inrättandet av regionala (dvs. europeiska) numreringsorgan. 
Kommissionen anser att de europeiska myndigheterna och marknadsaktörerna bör inse värdet av 
en regional nummerplan och säkerställa att nya förslag inom ramen för ITU-T inte utesluter denna 
utvecklingsmöjlighet. 
Dessutom bör, med tanke på den snabbt växande betydelsen av datanättjänster - t.ex. Internet och 
andra multimedia- och online-tjänster -, varje långsiktigt europeiskt tillvägagångssätt i fråga om 
numrering och adressering utvidgas till att omfatta även det området. 
IV FÖRSLAG TILL ÅTGÄRDER 
En tydlig numreringspolitik på europeisk nivå måste kunna anpassas till medborgarnas och företagens 
framtida behov. Dessutom måste den skapa den rättssäkerhet som är nödvändig för investeringar och 
innovation samtidigt som man tryggar en omgivning med rättvis och öppen konkurrens, och den måste 
också säkerställa att en inre marknad för särskilda teletjänster, som exempelvis europatäckande 
frisamtal, kan växa fram och verkligen gör det med utgångspunkt i enkel, användarvänlig access i hela 
Europa. 
Kommissionen anser, i avsaknad av tydliga och förutsägbara rättsliga ramar, att marknadskrafterna i sig 
inte räcker för att säkerställa uppkomsten av ett öppet numreringsklimat. Samtidigt är frågan om huruvida 
de nuvarande ECTRA-mekanismema44 respektive ITU-T-mekanismer nar räcker för att inom nödvändiga 
44 ECTRA och ETO utgör visserligen ett viktigt forum för Europa-täckande samtal om numreringsfrågor 
och ett växande center för numreringsexpertis, men ECTRA har ingen mekanism som kan bidra till att 
verkställa genomförandet av de beslut som medlemmarna fattar och inte heller något juridiskt organ som 
kan tolka de åtaganden som följer av dessa, i händelse av tvister om räckvidden av deras 
tillämpningsområde. Dessutom befinner sig de flesta ECTRA-medlemmar i ett mycket tidigt skede av 
sina avregleringsprogram och har antytt att de ännu inte är redo att öppna sina marknader, och de 
kommer därför förmodligen varken att behöva eller välkomna den typ av reformer som den inre 
marknaden och målet med fullständig avreglering nu kräver. 
14 
tidsramar skapa ett öppet numreringsklimat som förmär tillgodose behoven på den avrcglcradc 
marknaden efter år 1998. Kommissionen välkomnar sektorns synpunkter pä detta. 
Kommissionen skulle välkomna sektorns synpunkter på detta. Anmärkningar både rörande det 
allmänna tillvägagångssättet och de olika specifika element som beskrivs nedan mottages 
tacksamt. 
IV.l Att säkerställa effektiv konkurrens 
Val av operatör 
Förverkligandet av helt konkurrensutsatta marknader kommer att innebära att nuvarande förfaranden för 
trafikadministration, som baseras på motsvarande förbindelser mellan de nationella nätoperatörerna, 
ersätts av nya förbindelser mellan specialiserade regionala och internationella fjärrsamtalsoperatörer, som 
har lägre kostnader tack vare större trafikvolym och strategiska partnerskap. Dessa operatörer kommer 
att ha tillräcklig tillgång till nummer i medlemsstaterna från och med den 1 januari 1998. Detta skulle 
kunna leda till kostnadsbesparingar som kan föras vidare till kunderna i form av lägre taxor. Enkla prefix 
för att nå dessa fjärrsamtalsoperatörer är nödvändiga om användarna skall kunna dra fördel av de lägre 
priserna. 
Genom att uppmuntra användarna att välja mellan olika fjärrsamtalsoperatörer kommer dessutom de 
regionala europeiska operatöremas utveckling att främjas och potentiellt leda till ytterligare förbättringar 
av tjänsternas pris och kvalitet och samtidigt främja tjänster med internationell räckvidd. 
Införandet av möjligheten att välja mellan fjärrsamtalsoperatörer ger potentiellt kunderna, företagen och 
telekornmunikationsindustrin direkta och indirekta fördelar. Kostnaden för införandet av möjligheten att 
välja operatör är relativt liten jämfört med de fördelar som kan uppnås. Val av operatör kan införas 
genom ett gradvis tillvägagångssätt i etapper. I bilaga II beskrivs tre huvudsakliga valmöjligheter enligt 
följande: 
Den reguljära fjärrsamtalsoperatören fastställs av lokalnätsoperatören (ofta samma företag), varvid 
användaren har möjlighet att välja bort denna vid varje enskilt samtal. 
- Användaren träffar förhandsval av operatör med möjlighet att välja bort detta vid varje enskilt 
samtal. 
Tilldelning av prefix för val av nätoperatör i fråga om alla samtal (inbegripet för access till lokal­
nätsoperatörens fjärrnät). Detta sistnämnda alternativ skulle göra telefoneringen mer kompli­
cerad för användarna och förefaller därför inte önskvärt. 
Beräkningar tyder på att ett införande av operatörsval avsevärt skulle hjälpa användarna att göra årliga 
besparingar på mellan 20 och 25 miljarder ecu av de fjärrsamtalsavgifter inom gemenskapen som 
åstadkoms genom konkurrens.45 Beräkningar av teleindustrins kostnader för dessa förändringar varierar, 
men kommissionen tror att en siffra på cirka 2 miljarder ecu under en tioårsperiod kan vara en rimlig 
uppskattning. 
At kunna välja operatör är nödvändigt för att rättvisa och icke-diskriminerande konkurrensvillkor skall 
inrättas i enlighet med gemenskapens rambestämmelser. Tekniska och organisatoriska åtgärder kommer 
att krävas för att säkerställa att lika tillträde genomförs på stationerna, samtidigt som tilldelningen och 
administrationen av identifikationsprefix för operatörerna måste ske på europeisk nivå, vilket bland annat 
kräver ett europeiskt förvaltningsorgan. 
Dessa beräkningar baseras på att taxorna sänks med 40-50 % samtidigt som den ökade trafiken - att 
döma av erfarenheterna på marknader som i USA eller Finland - avsevärt kan undanröja operatöremas 
potentiella intäktsförluster. 
15 
Medlemsstaterna bör införa val av operatör med början år 1998 genom en lösning 
som innebär att lokalnätsoperatören fastställer den reguljära fjärrsamtalsoperatören 
men kunden har rätt att välja bort denna; därefter skall medlemsstaterna till år 2000 
gå vidare med att användaren kan träffa förhandsval med bortvalsrätt. 
En rad regleringsfrågor uppstår, t.ex. hur man skall göra förhandsval och vem som skall ha rätt till eller 
vara kvalificerad för förhandsval, med tanke på att tillgången på korta prefix är begränsad. En annan 
fråga är huruvida en skyldighet att tillhandahålla förhandsval skulle gälla samtliga operatörer eller bara 
dem som är "marknadsledande", och om förhandsvalet skall avse enbart internationell trafik eller all 
fjärrtrafik. En lika viktig fråga är faktureringen, som har stora följder för kunderna Kommissionen 
önskar synpunkter och åsikter om dessa och andra frågor med anknytning till införandet av val 
av operatör inom unionen. 
Abonnenterna känner starkt för sina telefonnummer. Enkäter visar att cirka 80-90 % av företagskunderna 
inte skulle överväga att byta operatör om de inte kan ta med sitt telefonnummer. 
"Flyttbara" nummer ger abonnenterna möjlighet att behålla sitt telefonnummer när de beslutar att byta 
operatör. Att numren är flyttbara är därför en viktig förutsättning för att användarna skall kunna välja 
vem de vill ha teletjänster av och för att konkurrensen skall bli verkligt effektiv. Enligt vad som framgår 
av bilaga III nedan kan nummerportabilitet omfatta följande tre aspekter: 
- Geografisk portabilitet: användaren kan behålla sitt telefonnummer när han eller hon flyttar, 
antingen inom samma riktnummerområde eller var som helst inom en medlemsstat. 
- Portabilitet ifråga om tjänster, användaren kan behålla ett telefonnummer vid byte till ett annat 
system inom samma område (t.ex. användaren behåller sitt PSTN-nummer vid abonnemang hos 
ISDN-nät, trots att detta tillhandahålls via en annan station i samma område). 
- Portabilitet ifråga om operatör: användaren kan behålla sitt telefonnummer när han eller hon byter 
operatör på samma ort eller inom samma stationsområde. 
Inom Europeiska unionen måste den främsta prioriteringen vara att främja portabilitet i fråga om lokal­
nätsoperatör. Som anges i bilaga III uppvägs kostnaderna av de ekonomiska fördelarna och fördelama 
för kunderna genom införandet av lokal nummerportabilitet. 
Medlemsstaterna bör, om tekniska hinder fortfarande står i vägen för lokal nummer­
portabilitet i fråga om operatör, säkerställa att nödvändiga åtgärder vidtas för att 
dessa hinder skall undanröjas snarast möjligt, och att nummerportabilitet är möjlig i 
alla stora tätorter senast den 1 januari 2000.46 
Av analyser framgår också att nummerportabilitet i fråga om mobila tjänster och icke-geografiska 
tjänster, exempelvis frisamtal (t.ex. att kunderna far möjlighet att ta med sina guldnummer) bör övervägas 
snarast och är avgörande för att skapa lika villkor för access och inträde för nykomlingar. 
Medlemsstaterna bör säkerställa att eventuella tekniska hinder som fortfarande 
förhindrar nummerportabilitet i fråga om mobila och personliga kommunikations­
tjänster samt icke-geografiska tjänster undanröjs snarast möjligt, och att nummer­
portabilitet är möjlig från och med den 1 januari 2000. 
46 Det föreslagna direktivet om samtrafik (gemensam ståndpunkt EG nr 34/96, EGT 96/C 220/03, 
29.7.1996) kräver att denna åtgärd genomförs före den 1 januari 2003. Med tanke på den allt snabbare 
avregleringsprocessen och erkännandet av att nummeqx>rtabilitet är en central faktor när det gäller att 
öppna de lokala marknaderna för konkurrens, måste behovet av att tidigarelägga den dagen övervägas 
på allvar. Genom denna grönbok uppmanas till kommentarer från telesektorn. 
16 
* 
Kommissionen uppmanar till kommentarer om betydelsen av nummerportabilitet och önskad tid 
för dess införande i fråga om olika kategorier av tjänster liksom om den effekt som detta krav 
skulle kunna ha på inträdet på en konkurrensutsatt marknad. Kommissionen uppmanar också till 
synpunkter på fördelningen av därtill knutna kostnader (administrativa kostnader, kostnader för 
inrättande och ytterligare uppföljning). Dessutom önskas synpunkter på vilka långsiktiga 
lösningar och eventuella migrationsstrategier man skulle kunna inrikta sig på. 
Omstrukturering av nationella nummerplaner 
I dag begränsar ofta de nationella nummerplaner som inrättades i en monopolmiljö möjligheterna för 
nykomlingar att ta sig in på marknaden, både på lokal eller detaljhandelsnivå och på nivån för operatörer 
och tjänsteleverantörer. Konkurrens inom lokal verksamhet eller i tjänsteföretag kräver rättvis och lika 
tillgång till slutanvändamummer som kanske redan är mycket väl kända av konsumenterna. Tjänster med 
välkända varumärken, särskilt nationella frisamtal, tjänster med kostnadsoelning och betalteletjänster men 
också mobila tjänster skulle göras tillgängliga för alla konkurrerande operatörer och tjänsteleverantörer. 
Denna princip om öppen access tillkommer till den ovan beskrivna aspekten på lika tillträde. 
Med tanke på att den fullständiga avregleringen av teletjänster skall vara genomförd år 1998 och på den 
centrala roll som de nationella nummerplanerna spelar när det gäller att möjliggöra konkurrens är behovet 
av att öppna de nationella nummerplanerna för konkurrens mycket angeläget. Det beräknas att detta 
kommer att kräva att de flesta, för att inte säga alla, nationella nummerplaner anpassas. 
Kommissionens tillvägagångssätt i fråga om numrering innebär ett förfarande i etapper. 
Under den första etappen, före den 1 juli 1997, med undantag för de medlemsstater som 
erhöll extra genomförandeperioder enligt direktiv 96/19/EG, måste lämpliga nummer 
ställas till förfogande för att möjliggöra i synnerhet nytillträdande att tillhandahålla 
taltelefoni för allmänheten.471 ett andra steg skall de nationella systemen ses över i syfte 
att ytterligare integrera de nationella numreringsplanerna. 
Oberoende av antagandet av de nationella nummerplanerna för att säkerställa att tillräckligt många 
nummer finns tillgängliga till den 1 juli 1997 kommer kommissionen att, på grundval av ETO:s arbete, 
ta fram gemensamma riktlinjer som de nationella tillsynsmyndigheterna kan tillämpa för att främja 
ytterligare utveckling av de nationella nummerplanerna på ett balanserat sätt inom hela EU i syfte att 
införliva ett konvergensmål som syftar till en mer enhetlig numreringsmiljo.48 
Efter det att ETO:s tekniska arbeten avslutats bör medlemsstaterna börja anpassa 
sina nationella nummerplaner i enlighet med de överenskomna gemensamma rikt­
linjerna och avsluta processen till år 2000. Under tiden, och i syfte att inte äventyra 
ett framtida europeiskt förhållningssätt, bör medlemsstaterna inte tilldela nummer 
som är längre än 13 siffror.49 
Kommissionen uppmanar till synpunkter på vilka egenskaper som är önskvärda för de nationella 
nummerplanerna (t.ex. nummerparitet, flexibilitet för att tillgodose framtida efterfrågan, underlätta 
marknadsutveckling och innovation, användarvänlighet, möjligheter till varumärkning och till­
handahållande av "guldnummer", ett tydligt samband mellan nummer och geografiskt läge, 
nummerstruktur och behovet av konsekvens i fråga om nummerlängd, lokal information om telefonering 
och taxor), och om dessa egenskapers betydelse i förhållande till varandra. 
47 
48 
49 I kommissionens direktiv 96/19/EG (EGT nr L 74/13, 22.3.1996) fastställs att medlemsstaterna skall 
säkerställa tillgången till adekvata nummer för alla telekommunikationstjänster senast den 1 juli 1997. 
Konvergens krävs exempelvis i fråga om korta prefix, t.ex. prefix för val av operatör på europeisk nivå. 
Dessutom bör behovet av en harmonisering av accesskoderna till särskilda tjänster som frisamtal (t.ex. 
800), betalteletjänster (t.ex. 900) och personliga kommunikationstjänster och UPT (t.ex. 500 eller 700) 
beaktas. 
Nummerlängden omfattar landskoden men inte det internationella prefixet. 
17 
IV.2 Att skapa förutsättningar för en inre marknad 
Inrättande av ett europeiskt telefonnummerutrymme (ETNS) 
so /TT.-.-..ersal Inom ramen för ITU-T har man enats om en allmän internationell frisamtalstjänsr0 (Univ 
International Freephone Service) (UIFS) som kommer att införas år 1997.51 Kommissionen tror dock 
inte att UIFS kan anses utgöra den plattform som kommer att skapa ett fogfritt "täcke" för hela Europa 
när det gäller särskilda tjänster. För det första kommer tjänster som erbjuds inom ramen för UIFS enligt 
ITU:s regler att vara underkastade kommersiella förhandlingar mellan de enskilda operatörerna vilket 
troligen kommer att leda till ett fragmenterat utbud av tjänster. För det andra behandlar UIFS inte några 
andra behov på den inre marknaden än frisamtal. 
Inrättandet av ETNS, som nyligen beslutades av ECTRA, skulle möjliggöra förverkligandet av särskilda 
Europa-täckande tjänster som frisamtal och tjänster med kostnads- och intäktsdelning som tilldelas 
nummer från ett Europa omfattande nummerutrymme. Dessutom skulle framväxten av Personal 
Communications Services (PCS) kunna underlättas genom tillgången på en europeisk nummerlösning52 
som stöd för en kombination av olika tjänster och tekniker via en enhetlig serviceplattform (se bilaga IV). 
En väl utvecklad inre marknad för särskilda tjänster skulle kunna skapa nya kommersiella möjligheter 
inom telesektorn, utveckla den inre marknaden för varor och tjänster och stimulera sysselsättningen. Som 
anges i bilaga I kan stora nettofördelar uppnås genom införandet av ett Europa-täckande 
numreringsklimat. Beräkningar som gjorts för Europeiska kommissionen53 visar, med utgångspunkt i 
erfarenheter från USA, att marknaden för frisamtal och kostnadsdelade tjänster skulle kunna uppgå till 
hela 4,6 miljarder ecu år 2003 (jämfört med frisamtalsmarknaden i dag på cirka en halv miljard ecu) 
varvid introduktionskostnaden beräknas bli låg.54 Kommissionen tror också att en dynamisk 
hemmamarknad kommer att möjliggöra för de europeiska företagen att öka sin andel av den framväxande 
internationella marknaden för teletjänster. 
50 
51 
52 
53 
54 Frisamtal möjliggör för frisamtalsoperatören att upprätta direktkontakt med kunden. Inom ramen för 
ett internationellt system som UIFS kan kunden befinna sig var som helst i världen. Frisamtals­
operatören tar ut avgiften från den organisation som använder frisamtalsnumret. Denna kontroll över 
intäkterna ger frisamtalsoperatören en stark förhandlingsposition i förhållande till lokalnätsoperatörerna 
i de länder där telefoneringen görs. 
Frisamtalsmarknaden är betydligt mer utvecklad i Nordamerika än i Europa. I USA utgör frisamtalen en 
marknad på 10 miljarder dollar medan den europeiska marknaden bara utgör några få procent av det 
beloppet. Beräkningar visar att cirka 40 % av de normalt dyraste fjärrsamtalen i USA är "avgiftsfria" samtal, 
jämfört med 20 % i Kanada och mindre än 1 % i Europa. En anledning till framgången med frisamtal i USA 
har varit kravet på att frisamtalsnummer skall vara helt flyttbara efter 1993. Det anses allmänt att denna 
övergripande frisamtalsplattform erbjuder stora kommersiella möjligheter för operatörer på marknader med 
välutvecklad konkurrens och stordriftsfördelar som i USA. 
Det nyligen inrättade organet UMTS kommer att behandla numreringen av PCS. Frågan behandlas 
också genom en ETO-undersökning på uppdrag enligt ramavtalet med kommissionen. Det föreslås att 
kommissionen, i enlighet med UMTS-organets nuvarande tidsplan och efter det att ETO avslutat 
undersökningen om PCS-numrering, mot slutet av år 1997 skall lägga förslag till rambestämmelser för 
UMTS vilka, utöver viktiga licensierings- och frekvensaspekter, måste omfatta förslag till numrering 
av PCS i Europa. 
Tfie harmonised European telephone services market: the economic stakes and the need for numbreing 
solutions, Sagatel, Paris, mars 1996, och Potential Opportunities Afforded by a New European 
Telephony Numbering Space, Mary Ann O'Loughlin och Stuart Sharrock, marknadskonsulter, 
20.4.1994. 
Se t.ex. ETNO:s gemensamma ståndpunkt om ECTRA:s samråd i fråga om europeisk numrering, 
ETNO, 18.3.1995. 
18 
Medlemsstaterna bör vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa genomförandet 
av ett europeiskt telefonnummerutrymme (ETNS) efter det att pågående arbeten 
inom ramen för ECTRA och ETSI avslutats och senast den 1 januari 1998. 
Om ETNS skall kunna upprättas snabbi krävs möjligtvis alt radct och Europaparlamentet antar en 
resolution i vilken de uppmanar medlemsstaterna att bland annat stödja ett förslag till ITU om tilldelning 
av regionala koder. 
Kommissionen välkomnar synpunkter rörande behovet av ett europeiskt telefonnummerutrymme, 
och dess önskade egenskaper, samt om tidsschemat för utrymmets införande. 
Privata och kooperativa nät 
Marknadsutvecklingen kommer alltmer att leda till scenarier med s.k. nät-till-nät, varvid privata nät (t.ex. 
företagsnät, virtuella privata nät (VPN), lokalnät, högskolenät, CitylnformationHighways) kopplas till 
det allmänna basnätet och nya tjänsteaspekter införs, t.ex. direktval. Dessa nät har också en viktig 
ekonomisk funktion. I en aktuell undersökning som utförts för kommissionen55 konstateras att 
utvecklingen av företagsnät som effektiva telekommunikationslösningar för de små och medelstora 
företagen är avgörande eftersom dessa är livsnerven i den europeiska ekonomin med totalt 12,9 miljoner 
företag och cirka 60 miljoner anställda.56 Det bör vara lätt för små och medelstora företag att upprätta 
företagsnät och slutna användargrupper med Europa-täckande eller till och med global räckvidd som 
tillgodoser deras ökande behov inom ramen för affärsverksamheten. 
Administrationen av telefonsamtal till och frän privata nät eller företagsnät kan underlättas genom 
särskilda servieckoder som upplyser det allmänna nätet om att samtalet kräver särskild behandling och 
styrning. Enligt ramavtalet med kommissionen kommer ETO, med tekniskt bistånd från ETSI och med 
beaktande av behovet av internationella företagsnät, att genomföra en undersökning av de privata nätens 
och företagsnätens numreringsbehov och - om ett behov konstateras - föreslå harmoniserade förfaranden 
för europaomfattande access till privata nät. 
Kommissionen önskar synpunkter på betydelsen av privata nät och företagsnät och behovet av 
att utveckla europeiska lösningar. 
The harmonised European telephone services market: the economic stakes and the need for numbering 
solutions, Sagatel, Paris, mars 1996. 
Jämför detta med de 13 000 stora europeiska företag (> 500 anställda) som sysselsätter totalt 15 
miljoner personer. Dessa företag har ofta effektiva företagsnät som tillhandahålls av de marknads­
ledande och internationella teleoperatörerna. 
19 
Behov av en ny struktur för reglering och administration av nummer 
Att ha kontroll över nummermiljön på europeisk nivå innebär utveckling av en lämplig administrativ 
struktur57 varvid åtminstone följande funktioner utförs på europeisk nivå: 
fastläggande av politiken 
tvistlösning 
underhåll av nummerdatabaser, och 
- behandling av ansökningar om Europa-täckande nummer. 
Med tanke på att nummer är en nationell och regional bristvara bör man inom ramen för varje 
tillvägagångssätt beakta möjligheten av att ett kommersiellt värde tillskrivs vissa nummerresurser som 
ett sätt att stimulera effektiv användning av dessa. 
Flera olika administrativa modeller kan beaktas, exempelvis en enhetlig tillsynsmyndighet som reglerar 
samtliga funktioner, eller en modell som byggs upp kring antingen en samordnande roll i en 
nummerkommitté, bestående av nationella tillsynsmyndigheter eller företrädare för näringslivet (som 
lägger fast politiken och löser tvister av Europa-täckande karaktär) medan ett separat administrativt organ 
underhåller de administrativa nummerdatabankerna och behandlar ansökningar om nummer. 
Eftersom betydelsen av europeiska nummerlösningar ökar måste Europa snarast ta itu med den 
administrativa modell som den önskar inrätta för att styra numreringspolitiken liksom grundläggande 
regleringsfrågor. Med tanke på numreringens viktiga roll måste Europa också säkerställa att de euro­
peiska intressena på lämpligt sätt tas till vara inom ramen för ITU-T. 
Europeiska unionen bör, i samråd med ECTRA, snarast utveckla och föreslå en ny 
struktur för nummerreglering och administration i Europa före den 1 januari 1998. 
Kommissionen välkomnar synpunkter på förslaget om inrättandet av en sådan ny struktur för 
nummerreglering och -administration, samt det föreslagna tidsschemat. 
IV.3 Anpassning till informationssamhället 
Långsiktiga europeiska nummerplaner 
Den långsiktiga utvecklingen av europeisk numreringspolitik har varit föremål för en undersökning som 
gjorts för kommissionens räkning.58 Genom undersökningen granskades olika metoder för att göra 
framsteg mot en mer enhetlig numreringsmiljö i Europa. På grundval av denna undersökning samt det 
arbete som bedrivs inom ramen för ECTRA/ETO59 har kommissionen förberett ett referensscenario för 
framsteg mot en öppen och enhetlig numreringsmiljö (se bilaga V). 
Denna nya numreringsmiljö bör när den genomförts ge nödvändig numreringskapacitet för nya tjänster 
och den förväntade framtida efterfrågan. Den skulle skapa harmoniserad access till Europa-täckande 
57 En undersökning som gjorts för kommissionen visar att tjänsteleverantörerna och nätoperatörerna i stort 
var ense om att ansvaret för nummeradministrationen i en europeisk nummermiljö borde åvila ett 
oberoende organ som måste finnas i Europa. Många av de tillfrågade aktörerna betonade att europeiska 
intressen och kommersiella behov skiljer sig från dem i USA och vissa uttryckte oförblommerat 
farhågor för att en olämplig administrativ struktur med för små resurser skulle kunna ge konkurrenterna 
i USA orättvisa fördelar. 
Securing a stable ami long term approach to European numbering, Coopers & Lybrand, april 1995. 
ETO har nyligen tilldelats ett kontrakt på undersökning i enlighet med ramavtalet med kommissionen 
för att bidra till fastställandet och utarbetandet av en långsiktig europeisk nummerplan (europeisk 
numreringsstrategi och övergångsplan, potential för liarmonisering av tjänstekoder samt i fråga om vilka 
tjänster). 
20 
tjänster, t.ex. frisamtal, betalteletjänster och tjänster med kostnadsdelning samt personliga -
kommunikationstjänster. Den skulle ge harmoniserade prefix och kortnummer till tjänster, t.ex. 
operatörsval, VPN-tjänster och nummerupplysning. Den skulle också ge en tydlig europeisk identitet 
vid samtal från andra delar av världen, exempel enligt följande: 
Europeiskt landskod nationellt riktnummer eller servicekod 
prefix och abonnentnummer (maximalt) 
3 49 XXX XXX XXX XXX 
De europeiska aktörerna bör genom samordning inom ramen för ENF för ITU-T vidta åtgärder för att 
bidra till den europeiska strategiska planen och arbeta för nödvändig grad av kontroll över 
numreringsmiljön på europeisk nivå. 
En långsiktig strategisk numreringsplan för Europa bör utvecklas senast den 1 januari 
1998. Detta bör innebära att ett Europa-prefix ("3"-XX) skapas, varvid ansvaret för 
administrationen och förvaltningen av de två sista siffrorna överförs till Europa samt 
en enhetlig numeringsmiljö till år 2000. 
Kommissionen välkomnar synpunkter på om en sådan strategisk plan behövs och hur den skall 
se ut, samt på det föreslagna tidsschemat för dess utveckling. 
Namngivning på Internet 
Den snabba ökningen av Internet har orsakat svårigheter med tilldelning av Intemetnamn och -adresser 
i systemet. Internet-IP-adressen (vanligen uttryckt som 158.169.50.11) har ett domännamn som 
hänvisar till denna och som är avsett att säga användarna mer (i formen "europe.eu.int"). 
Dessa namn och adresser tilldelades ursprungligen av ett universitet eller en akademisk institution, 
normalt en i varje land. I vissa länder har denna verksamhet nu överlåtits till privata företag som tar ut 
avgifter för tjänsten. Trots att många domännamn på "toppnivå" är nationella, t.ex. ".fr" för Frankrike, 
".de" för Tyskland eller ".uk" för Förenade kungariket60, har vissa domännamn, varav det viktigaste är 
".com"-domänen, i praktiken kommit att bli globala61 och administreras av USA-systemet. 
När nu den kommersiella användningen av Internet ökar har domännamnet kommit att fa värde på grund 
av att det går att komma ihåg, och tvister har uppstått mellan företag som hävdar rätt till samma namn. 
En rad frågor har därför väckts: 
- Administrativa frågor där viss oro har uttryckts för att vissa av de viktigaste internationella 
domänerna administreras av ett privat företag i USA. 
- Tilldelriingsprincipema anses bristfälliga eftersom insyn saknas och mekanismen för konfliktlösning 
är otillfredsställande.62 
60 
61 
62 Domännamnet avser antingen det land från vilket tjänsten härrör (enligt ISO-normen 3166) eller 
tjänstens art. 
".com" är en icke-geografisk internationell domän på toppnivå som kan användas av vem som helst i 
världen. Fr.o.m. juni 1996 utgjorde de icke-amerikanska enheterna cirka 75 000 av de 250 000 
internationella domänregistreringarna på toppnivå - och deras relativa andel ökar. Vad kommer att 
hända när flera icke-amerikanska företag vill komma in och börjar skylta även med sina nationella 
varumärken? 
Internet Domain Names: Wliose Domain Is Tliis? Robert Shaw, ITU, Genève, Schweiz, se 
htt p: //www. itu. ch/intreg/dns. html 
21 
- Om behovet av att införa ytterligare geografiska eller territoriella aspekter i domännamnen, t.ex. 
".eu". 
Användning av varumärken, som är geografiska och begränsade till en viss näringsscktor, inom 
namngivningssystemet, och faktumet att domännamn kan vara internationella och inte automatiskt är 
knutna till en viss kommersiell verksamhet, innebär alt en enkel tillämpning av varumärkesrättens 
principer inte kan lösa alla frågor.63 
Kommissionen uppmanar till synpunkter på räckvidden av regleringsingripanden i frågorna om 
namn- och adresstilldelning på Internet, och vad som därvidlag bör göras på Europeiska 
unionens nivå. 
Situationen i fråga om namn- och adresstilldelning på Internet bör beaktas i 
medlemsstaterna, och vid behov bör åtgärder föreslås för säkerställande av en rättvis 
och icke-diskriminerande tilldelning. 
Numreringsmiljön i Europa måste också kunna klara tillväxten av nya och irmovativa multimedia- och 
on-line-tjänster som håller på att bli en central faktor i informationssamhället. Generellt är det troligt 
att de ramar som beskrivs ovan kommer att vara tillräckliga för att säkerställa tillgången på nummer, 
men i vissa medlemsstater beaktas en möjlig tilldelning av särskilda accesskoder för att identifiera vissa 
särskilda grupper av tjänster. Detta kan vara ett viktigt sätt att tillhandahålla kund- och prisinformation. 
Utvecklingen på nationell nivå och berörda parters synpunkter kommer att beaktas vid översynen av 
behovet av ytterligare åtgärder. 
För den långsiktiga utvecklingen av numrering och adressering bör det ömsesidiga beroendet mellan 
telefonnummer baserade på E. 164 och namngivnings- och adresseringssystem baserade på X-400 eller 
Internet beaktas, och övergångsmekanismer mot ett bättre integrerat avancerat telefon-nät-adresserings­
scenario bör undersökas. Kommissionen uppmanar till synpunkter på hur numrerings- och 
adresseringspolitiken bör utvecklas som förberedelse för informationssamhället. 
GDXV sände nyligen ut ett frågeformulär om "industriell egendom i informationssamhället. Svaren 
väntas inkomma i slutet av november 1996. Lämpliga uppföljningsåtgärder kommer att utarbetas med 
utgångspåunkt från resultaten av undersökningen. 
22 
SAMMANFATTNING AV FÖRSLAG TILL ÅTGÄRDER 
1 syfte att uppnå dessa mål föreslår kommissionen följande delmål: 
Från den 1 januari 1998 
1. Genomförande av val av operatör (dvs. användarna erbjuds en enkel, icke-diskriminerande mekanism som gör 
det möjligt för dem att välja vilken operatör de vill för varje enskilt samtal). 
2. Genomförande snarast möjligt av nummerportabilitet inom lokalnätet senast den 1 januari 2000 (dvs. 
möjlighet för användarna i alla större tätorter att behålla sitt telefonnummer på en viss plats när de byter till en 
annan operatör eller tjänsteleverantör). 
3. Främjande av åtgärder på nationell nivå för att öppna de nationella nummerplanerna och säkerställa deras 
konvergens, inbegripet harmonisering av särskilda accesskoder och antagandet av en gemensam standard för 
knappsatser som underlättar alfanumerisk telefonering (dvs. som gör det möjligt för användarna att "slå" namn 
i stället för nummer, t.ex. "BLOMMOR" till blomsterhandeln). 
4. Inrättande av ett europeiskt telcfonnummcrutrymme (dvs. inrättandet av en gemensam nummerplan och 
gemensamma accesskoder till vissa Europa-täckande tjänster: frisamtal, betalteletjänster och samtal med 
kostnadsdelning, och vid behov, personliga kommunikationstjänster). 
5. Upprättande av gemensamma ramar för reglering och administration av en gemensam europeisk 
nummerplan (inbegripet tilldelning av europeiska tjänstekoder och operatörsprefix liksom främjandet av 
gemenskapens intressen inom ramen för det internationella numreringsorganet). 
6. Översyn av de frågor som är knutna till namn- och adrcsstilldelningen i Internet i syfte att beakta det 
eventuella behovet av regleringsåtgärder. 
Från den 1 januari 2000 
7. Genomförande av förhandsval av operatör (dvs. att tillhandahålla användarna en enkel, icke-diskriminerande 
mekanism som gör det möjligt för dem att på förhand välja den operatör de vill ha, permanent eller som kan 
väljas bort). 
8. Utvidgning av nummerportabiliteten för användare av mobil- och personliga kommunikationsnät samt 
för användare av särskilda tjänster (t.ex. att låta användama behålla värdefulla nummer till frisamtal eller 
personliga kommunikationstjänster), med beaktande av hur utvecklat nätet är samt omfattningen av efterfrågan. 
Från och med år 2000 
9. Genomförande av en långsiktig nummerplan vilket omfattar inrättandet av ett Europaprefix ("3"-XX) varvid 
administrationen och förvaltningen av prefixet överförs till europeisk nivå. 
Kommentarer önskas i fråga om var och en av de föreslagna åtgärderna liksom på den föreslagna tidsplanen. 
23 
V SLUTSATSER 
Målen konkurrens, utveckling av Europa-täckande tjänster och transeuropeiska nät påverkar 
direkt numreringspolitiken inom telekommunikation. 
De nuvarande nummerplanerna har huvudsakligen utvecklats isolerat och saknar till sin 
karaktär den flexibilitet som är nödvändig för en avreglering av marknaden till år 1998. 
Uppsplittringen efter nationella nummerplaner utgör också stora hinder för ytterligare utveck­
ling av personlig kommunikation och fortsätter att utgöra ett psykologiskt hinder för 
inrättandet av en inre marknad för teletjänster. 
Ett sammanhängande europeiskt tillvägagångssätt för en enhetlig nummerplan kommer att 
gagna användarna och göra det möjligt för dessa att konkret dra fördel av gemenskapens 
avregleringsprogram och kan bli en betydelsefull symbol för vår gemensamma europeiska 
identitet. 
Dessutom kommer enhetliga Europa omfattande telefonnummer att gynna de europeiska 
företagen genom att skapa nya Europa-täckande teletjänster, stimulera ökat gräns-
överskridande tillhandahållande av varor och tjänster liksom sysselsättningen inom dessa 
sektorer och ge de europeiska företagen bättre möjligheter att dra nytta av informations­
samhället. 
Beslutsfattarna har i dag en unik chans att förbereda Europas numreringsmiljö för 
framtiden, men de kan lyckas bara om de anlägger ett långsiktigt perspektiv i ett brett 
politiskt sammanhang. Detta kräver att de påbörjar processen mot en öppen och 
enhetlig numreringsmiljö som möjliggör konkurrens, främjar framväxandet av en 
enhetlig, dynamisk och innovativ telemarknad och tillgodoser behovet av harmonisering 
av framtida telefoneringsförfaranden i en alltmer komplex telekommunikationsmiljö. 
Syftet med denna grönbok är att starta en aktiv diskussion inom Europeiska unionens råd, 
Europaparlamentet, Ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén, samt den 
tillfälliga arbetsgruppen för de nationella tillsynsmyndigheterna, konsumenter och kommersiella 
användare liksom operatörer av fasta och mobila nät, tjänsteföretag och utrustningstillverkare 
tillsammans med de fackföreningar och andra organisationer som företräder arbetsmarknadens 
parter inom denna sektor. Kommentarer och synpunkter önskas i fråga om samtliga de 
ståndpunkter som redovisas i denna grönbok, särskilt om de mål som föreslås i tabellen 
ovan. 
På grundval av detta samråd kommer ställningstaganden att utarbetas. Kommissionen kommer 
att vidarebefordra dessa till rådet och Europaparlamentet. 
Kommentarer bör sändas till Europeiska kommissionen, GD XIII A/1, rue de la Loi 200, B-
1049 Bryssel, attention: M. de Cockborne (fax +32 2 2968391) senast fredagen den 21 
februari 1997. Kommentarer kan även sändas med e-post till: numbering@bxl.dgl3.cec.be, 
med hänvisning till "Numbering Green Paper" (formaterat i Word for Windows eller 
Wordperfect). 
24 
BILAGA I: KOMMENTARER TILL ECTRA» STRATEGISKA ALTERNATIV I FRÅGA OM 
NUMRERING SAMT KOSTNADS-/INTÄKTSANALYS 
Strategiska alternativ enligt ECTRA:s definition 
Som konstaterats ovan har ECTRA definierat fyra alternativ till en europeisk numreringsstrategi64 vilka skulle 
kunna utgöra etapper i ett gradvist tillvägagångssätt för en långsiktig numreringsstrategi i Europa. 
Alternativ 1 innebär en fortsättning av nuvarande situation som enbart reagerar på marknadskrafterna eller 
utvecklingen inom ITU. 
Enligt alternativ 2 införs ett europeiskt teleformurnmerutrymme (ETNS) för särskilda Europa-täckande 
tjänster, tex. frisamtal, betalteletjänster eller tjänster med kostnadsdelning, utan förändringar av landskoder. 
(Genomförandet förutsågs ursprungligen genom tilldelning av en virtuell landskod från ITU65). 
Enligt altemativ 3 inrättas en konsekvent uppsättning med tresiffriga landskoder för de europeiska länderna 
(t.ex. 332 för Belgien), vilket kan genomföras 1997 när de nya internationella standarderna för 
telefonnumrens maximala längd träder i kraft. Alternativ 3 skulle kunna innebära följande: 
— På medellång sikt kapacitet till förvaltning av landskodresurserna på europeisk nivå (oberoende av ITU), 
— En tydlig nummeridentitet för Europa ("3"), jämförbar med "1" i den nordamerikanska nummerplanen. 
— Ett viktigt ledigt utrymme för Europa genom alt det frigörs 50 landskoder som kan användas som 
tillkommande geografiska koder i länder med stor efterfrågan samt som ytterligare icke-geografiska 
servicekoder. 
Enligt alternativ 3 skulle landskoder som börjar med "4" utgå. Detta skulle frigöra "4XX", som då kan 
tillgodose efterfrågan på andra håll i världen. 
Genom altemativ 4 skulle ett ensifirigt Europa-prefix inrättas och knytas till en öppen och enhetlig europeisk 
nummerplan som de nationella planerna gradvis skulle införlivas med. Alternativ 4 skulle utgöra en symbol 
för Europas enhetliga identitet samtidigt som det skulle underlätta konkurrensen genom kortnummer till 
operatörstjänster samt igångsättandet av personliga kommunikationstjänster. 
Analys av de strategiska alternativen 
Som redovisats ovan framgår av samrådet om dessa fyra alternativ66 att alternativ 1 generellt avvisas medan 
det finns stöd för snabba framsteg i fråga om alternativ 2 genom flera parallella åtgärder (dvs. genom att hos 
ITU ansöka om en virtuell landskod och vidare undersöka möjligheterna att använda nationella nummerserier 
och/eller nummerresurser som gjorts tillgängliga för internationell tillämpning, t.ex. internationella 800). 
Denna synpunkt framfördes särskilt av ETNO och fick stöd av ETSI. De befintliga operatörerna betonade 
att ett ytterligare öppnande av Europa-täckande tjänster borde behandlas i form av kommersiella avtal mellan 
de berörda operatörerna. 
Samtidigt gick åsikterna klart isär mellan de befintliga operatörerna och de nya marknadsaktörerna när det 
gäller behovet av snabba framsteg för alternativen 3 och 4. De befintliga operatörerna tenderade att ha en mer 
konservativ inställning och stödde enbart alternativ 2, medan nykomlingar, tjänsteföretag, användare och 
tillverkare överlag betonade att det är mycket önskvärt att öppna numreringsmiljön i Europa snarast och även 
betonade det trängande behovet av klara besked i denna fråga. 
64 
65 
66 Stratégie options for numbering on telecommunications services in Europe, ECTRA PT N, 27.7.1994 
Landsod 388 har reserverats och markerats icke-användbar fram till mitten av år 1997 i avvaktan på 
ytterligare undersökningar i fråga om införande av ETNS. 
Rapport om samrådet kring strategiska alternativ för numrering av teletjänster i Europa, ECTRA PT 
N, utkast 10.7.1995 
25 
Denna åsiktsskillnad bekräftades i stort av de synpunkter som lämnades vid samrådet om grönboken om 
infrastruktur, där numreringspolitikens konkurrens- och konsumenteffekter också framhölls. 
På denna grundval antog ECTRA vid sitt möte i oktober 1995 ett beslut som innebär en uppmaning till 
medlemsstaterna att stödja ansökan till ITU om reservation av landskoden 388, ytterligare undersökningar 
av användningen av nationella resurser för Europa-täckande behov liksom bibehållande av CEPT-intrcssena 
inom ITU. Det beslutades vidare att beslutet skulle ses över senast i juni 1996, ett datum som nu flyttats fram 
ytterligare. 
Kostnader/fördelar med särskilda Europa-täckande tjänster enligt alternativ 2 
Innan beslut fattas om dessa alternativ måste naturligtvis en utvärdering göras av de därtill knutna 
kostnaderna liksom av de finansiella fördelar som förändringen skulle kunna underlätta. Både ECTRA och 
kommissionen har gjort sådana undersökningar. De potentiella kosmadcr som identifieras är dock enbart 
hänförliga till telesektorn och omfattar inte de ofta avsevärda kostnader som måste bäras av företagen och 
användarna. Uppgifter om dessa kostnader finns för närvarande inte tillgängliga men kommentarer om dessa 
aspekter välkomnas särskilt. 
Undersökningar tyder på att det finns en stor latent efterfrågan på särskilda Europa-täckande tjänster, t.ex. 
frisamtal, betalteletjänster eller tjänster med kostnadsdelning, även om utvecklingen av dessa fram till i dag 
har hämmats av bristen på ett gemensamt förhållningssätt i fråga om numrering liksom av kulturella och 
språkliga faktorer. Detta står i kontrast till den fantastiska framgången med frisamtal i USA67, där det blev 
nödvändigt med nummerportabilitet både mellan olika lokalsamtalsområden och mellan olika operatörer. 
40 % av fjärrtrafiken i USA avser frisamtalsnummer, jämfört med 20 % i Canada och bara 1 % i Europa. 
Intäkterna från frisamtal utgör i USA 10 miljarder dollar årligen jämfört med 500 miljoner dollar i 
Europa. År 1993 såldes varor för 435 miljarder dollar via frisamtal. Den genomsnittliga telekostnaden för 
säljaren var 2-9 % av försäljningsbeloppet. Samtidigt visar en undersökning68 att det i Europa finns potential 
för ytterligare intäkter på upp till 4,6 miljarder ecu fram till år 2003 av Europa omfattande frisamtalstjänster 
(inbegripet telebetaltjänster) och tjänster med kostnadsdelning. 
Kostnaden för införandet av avancerade serviceplatlformar för frisamtal och tjänster med kostnads-
respektive intäktsdclning, vilka kräver sammankoppling och driftskompatibilitet mellan nationella intelligenta 
nät, (dvs. sammankoppling av signalsystem 7-nät över hela Europa, upprättandet av en databas för Europa­
täckande nummer samt ett kundtjänstsystem som stöd för portabilitet) har beräknats bli ytterst liten.69 
Övergripande kostnads-Zintäktsanalys ifråga om framsteg mot en öppen och enhetlig nummerplan enligt 
alternativen 3 och 4 
Utöver de tillkommande intäkter som genereras av särskilda Europa-täckande tjänster bör en öppen och 
enhetlig europeisk nummerplan kunna förbättra de europeiska operatöremas och tjänsteleverantörernas 
effektivitet och ge vissa stordriftsfördelar. Kostnaderna för en anpassning av de nationella nummerplanerna 
skulle visserligen bli betydande för telesektorn, men de skulle bli relativt små i förhållande till de potentiella 
fördelama för kunderna. 
ECTRA70 har beräknat de direkta kostnaderna per abonnent för nummerändringarna inom följande ramar: 
kostnaden för ändring av ett abonnentnummer beräknas till 10-50 ecu, kostnaden för ändring av ett 
67 
68 
69 
70 Tlie )\armonised European telephone services market: the economic stakes and the need for numbering 
solutions, Sagatel, Paris, mars 1996. 
Potential Opportunities Afforded by a New European Telephony Numbering Space, Final Report, 
Mary Ann O'Loughlin och Stuart Sharrock, marknadskonsulter, 20.4.1994. 
Rapport om kostnader för nummerändringar, ECTRA Project Team on Numbering, 10.7.1995. 
Rapport om kostnader för nummerändringar, ECTRA Project Team on Numbering, 10.7.1995. 
26 
nationellt riktnummer till 1-10 ecu och kostnaden för ändring av landskod (altemativ 3) till mindre än 
0,5 ecu. På grundval av delta beräknas den totala kostnaden för alternativ 3 bli mindre än 1 miljard ecu. 
Totalkostnaden för alternativ 4, som skulle omfatta viss ommöblering i de nationella nummerplanerna, 
är svår att beräkna, eftersom den inbegriper planering på medellång och lång sikt med väldigt olika 
utgångspunkter i de olika medlemsstaterna. En rimlig uppskattning av de direkta kosnadema skulle ligga 
på ungefar 2 miljarder ecu.71 Ytterligare indirekta kostnader kan uppstå, men det finns ytterst fa uppgifter 
som skulle kunna ge pålitliga indikationer om hur stora de skulle kunna bli. Ytterligare undersökningar kan 
krävas för att komma fram till en pålitlig allmän kostnad/nytta-relation. 
71 
Med cirka 200 miljoner abonnentlinjer och en kostnad på 10 ecu per linje skulle direktkostnaden 
uppgå till bara 2 miljarder ecu. Rådets beslut om införandet av det gemensamma nödnumret " 112" 
och den därpå följande översynen av flera nationella nummerplaner har avsevärt underlättat införandet 
av andra kortkoder som börjar på " 1 ". 
27 
BILAGA II: VAL AV OPERATÖR 
Alternativ ifråga om val av operatör 
En möjlighet när det gäller val av operatör är användningen av prefix (kortnummcr) som slås före 
abonnentnumret i en enda följd. Identifieringen av den uppringande görs genom Calling Line Identification 
(CLI). En annan möjlighet är att man slår en särskild accesskod till operatörstjänstén, varefter det nummer 
som slås registreras tillsammans med abonnentens särskilda behörighetskod. Den senare möjligheten innebär 
telefonering i två steg, vilket är bedrägerikänsligare och påminner om de telebetaltjänster som används i dag. 
Under resten av den här analysen kommer vi att ägna oss åt det första alternativet. 
Huvudalternativen för val av operatör genom att numret slås i en enda följd är följande: 
A: den reguljära operatören har fastställts av accessnätoperatören (lokaloperatören) med möjlighet till 
bortval av denna vid varje samtal. Detta alternativ kallas ibland lätt tillträde. 
B: kunden har gjort ett förhandsval av operatör och har möjlighet att välja bort denna vid varje samtal. Det 
finns vissa varianter på denna metod, t.ex. att den reguljära operatören byts genom omedelbar DTMF-
uppringning (byte av förhandsvald operatör on-line) eller att tillsynsmyndigheten beslutar om 
förhandsvald operatör på grundval av marknadsandelar. Detta alternativ kallas lika tillträde. 
C: användning av operatörsprefix vid alla samtal. Detta alternativ strider uppenbarligen mot rådets beslut 
om införande av ett standardiserat telefoniprefix i gemenskapen.72 
Kommissionen anser att kravet på ett harmoniserat telefoniprefix bör kvarstå eftersom detta, vid 
genomförandet av alternativ B, inte skulle förhindra att effektiv konkurrens utvecklas. Alternativ C beaktas 
därför inte fortsättningsvis. 
Vid genomförande av lätt tillträde (alternativ A) skulle operatörerna inte förlora marknadsandelar i fråga om 
fjärrtrafik och internationell trafik lika snabbt och i samma omfattning som vid genomförandet av lika 
tillträde (alternativ B), eftersom de normalt kommer att välja att styra sin fjärrtrafik och internationella trafik 
via egna kanaler. Alternativ A skulle därför kunna utgöra ett mellanled i ett etappvis tillvägagångssätt, med 
alternativ B som mål på medellång till lång sikt, och innebära en mer gradvis övergång mot en öppen, 
konkurrensutsatt marknad än om alternativ B genomförs från början. 
Kostnader/fördelar vid val av operatör 
I undersökningar som gjorts för kommissionen73 och ETO74 konstateras att mekanismer för val av operatör 
är nödvändiga för att främja konkurrensen på de stora telekommunikationsmarknaderna. Användarna måste 
lätt kunna välja operatör för sina nationella och internationella fjärrsamtalstjänster när de befinner sig i 
Europa. Erfarenheterna av operatörsval är starkast i USA där fj ärrtrafikavgifterna har minskat med cirka 
40 % efter AT&T:s avhändande och införandet av konkurrens mellan operatörerna i fråga om fjärrtrafik. Ett 
annat exempel är Finland. Efter det att konkurrens i fråga om fjärrtrafik infördes mellan Telecom Finland och 
de oberoende lokaloperatörernas fjärrnät år 1993 har fjärrtaxorna sjunkit med över 50 %. Intäkterna 
minskade visserligen, men inte särskilt mycket tack vare ökat telefonerande. 
De totala intäkterna på Europeiska unionens telemarknad år 2000 beräknas till 110-120 miljarder ecu. Cirka 
50 % av trafiken är kommersiell trafik, med en andel internationell trafik på ungefär 20 %. Om val av 
72 
73 
74 Rådets beslut av den 11 maj 1992 om införandet av ett standardiserat internationellt telefoniprefix i 
gemenskapen, 92/264/EEG (EGT nr L 137, 20.5.1992, s. 21). 
Vie harmonised European telephone services market: the economic stakes ami the need for numbering 
solutions, Sagatel, Paris, mars 1996. 
Undersökning av val av operatör för ETO, OVUM, juni 1996. 
28 
operatör införs i hela EU handlar det alltså om att 40-50 miljarder ecu i intäkter står på spel. En 
extrapolering av effekterna på fj ärrtrafikavgifterna i USA och Finland på Europeiska unionen skulle innebära 
att införandet av operatörsval skulle kunna bespara de europeiska kunderna upp till 20-25 miljarder ecu per 
år. De sänkta taxorna skulle uppenbarligen förändra telefoneringsmönstren och därmed väga upp en del av 
operatörernas intäktsförluster. 
De sänkta priserna på teletrafik skulle göra informationsspridning billigare och därmed direkt stimulera den 
europeiska ekonomin. Dessa direkta effekter är svåra att kvantifiera i ekonomiska termer men anses bli 
mycket stora.75 Dessutom skulle införandet av operatörsval bidra till att användarna flyttar mellan operatörer. 
Detta skulle göra kunderna mer medvetna om konkurrensalternativen, de skulle inte behöva lägga ner så 
mycket tid och pengar (inbegripet eventuellt nödvändiga ändringar av terminalutrustning) vid byte till en 
annan operatör, de skulle pröva nya operatörer från samtal till samtal utan långsiktiga åtaganden och de 
skulle slippa behöva slå ytterligare siffror för att fa tillträde till en annan operatörs nät. 
Kostnaden för införandet av val av operatör omfattar kostnader för genomförandet i lokalnätet för den 
befintliga operatören och eventuellt för andra lokalopcratörcr som skall tillhandahålla lika tillträde, kostnader 
för fjärropcratörer, eventuellt tillkommande kostnader för nätkapacitet eller verksamhet som följer av ökad 
kundefterfrågan samt utrustningskostnader för användarna. 
En analys av kostnaden för genomförandet av lika tillträde till fj ärroperatörer har gjorts i Förenade 
kungariket.76 Den direkta totalkostnaden för BT under perioden 1995 - 2004 beräknades till mellan 136,6 
och 261,2 miljoner pund.77 Detta inbegriper kostnader för nätändringar, kostnader förändringar i 
informationssystem och kostnader för underhåll av databaser och personal, yrkesutbildning och organisation. 
Kostnaden för övriga operatörer under samma period beräknades till 68,6 miljoner pund. 
Om man extrapolerar dessa siffror på Europeiska unionens marknad och utgår från motsvarande grad av 
nätdigitalisering och effektivitet skulle införandet av operatörsval på europeisk nivå kosta cirka 2 miljarder 
ecu under den angivna tioårsperioden. Av denna mycket översiktliga analys framgår att fördelarna med 
införande av operatörsval gott och väl uppväger kostnaderna, Även om sänkningen av fjärrtaxorna skulle bli 
betydligt mindre än väntat skulle fördelarna med lika tillträde till operatörer överskrida kostnaderna. 
Lika tillträde med förhandsval har införts i USA och Australien genom något olika metoder. 
Övergång till lika tillträde i USA 
Förhandsval infördes i USA från och med september 1984, då lokalstationerna fick lika tillträdesmöjligheter 
genom löpande omställningsprogram. När en station hade ställts om till lika tillträde uppstod till att börja 
med inget omedelbart krav på att kunderna skulle välja en fjärroperatör som de själva föredrog. I början av 
år 1985 stod det dock klart att bara cirka 30 % av de kunder som var anslutna till en station med lika tillträde 
hade förhandsvalt en fjärroperatör (antingen AT&T eller någon av de övriga fj ärroperatörerna) medan 
återstående 70 % stannade kvar hos AT&T av slentrian. 
I maj 1985 utfärdade FCC en order om att en val- och tilldelningsplan skulle tillämpas av lokaloperatörerna 
vid införandet av lika tillträde i deras stationer, liksom en retroaktiv tilldclningsprocess i de fall där lika 
tillträde redan hade införts. Denna process innebar en valomgång bland de kunder som inte svarat i den första 
valomgången, varpå de kunder som inte svarat i någondera omgången skulle tilldelas en fjärroperatör i 
förhållande till andelen kunder som svarat i första omgången. Enligt detta system konstaterade 
75 
76 
77 Se t.ex. Bangemann-rapporten on; Europa och det internationella informationssamhället. Rekommen­
dationer till Europeiska rådet, 26.5.1994. 
Cost Benefit Analysis of Equal Access, en konsultrapport från OFTEL, juli 1995. 
I stark kontrast till detta står kostnaden för operatörsval i Sverige. Kostnaden för införandet av en ny 
operatörskod i Telias nät är bara 60 keen. Siffrorna i OFTEL-rapporten är omdiskuterade och påstås 
vara överdrivet höga. 
29 
lokalopcratörcrna att mellan 60 och 75 % av deras kunder nu förhandsvaldc en fjärroperatör medan 
återstående 24-40 % tilldelades en operatör. Det ökade antalet förhandsval påstås vara en avgörande orsak 
till att AT&T förlorade marknadsandelar i slutet av 1980-talet. Särskilt sjönk företagets andel av trafiken 
mellan delstater frän 82 % år 1985 (när förelaget redan haft åtta års konkurrens från MCI utan lika tillträde) 
till 63 % år 1991 då lika tillträde hade införts i fråga om över 90 % av acccsslinjcrna i USA.78 
Övergång till lika tillträde i Australien 
I Australien fick en andra operatör, Optus, licens i december 1991. Den nya operatörens nät togs i drift i de 
större städerna i november 1992 och var tillgängligt för 65 % av befolkningen i slutet av år 1993. Inom arton 
månader efter lanseringen hade det fångat upp cirka 15 % av den nationella och internationella trafiken. 
Ursprungligen skedde tillträde till Optus nät via ett ensiffrigt prefix - "1". Om ettan utelämnades gick 
trafiken via (det befintliga) Telstras nät. Detta var avsett som en övergång till ett system med lika tillträde 
med förhandsval som kan väljas bort från samtal till samtal. 
Förhandsval genom valomgångar påbörjades i Australien i juli 1993 och kommer att fortsätta stad för stad 
fram till år 1997. Detta sker i form av en första valomgång, varvid Optus har möjlighet att yrka på en andra 
valomgång i städer där färre än 60 % av abonnenterna deltar. Abonnenter som inte gör något val blir kvar 
hos den befintliga operatören (till skillnad från i USA där de tilldelades en operatör). Det är troligt att den 
trafikandel som Optus tagit överskrider företagets andel av linjerna, eftersom företaget förmodligen fångat 
upp de kunder som telefonerar mer än genomsnittet. 
På grundval av erfarenheterna i USA och Australien förefaller det som om effektivt förhandsval skulle kräva 
att alla kunder väljer aktivt samt dessutom möjlighet till en andra valomgång om valdeltagandet är lågt. Det 
finns dock andra möjligheter än ett aktivt valförfarande för att ge användarna möjlighet att göra förhandsval, 
exempelvis genom marknadsföringskampanjer. Till skillnad från direktval möjliggör den senare metoden att 
nykomlingen på marknaden bättre reglera sin kontrollkvalitet och kundmängd och gör det möjligt för 
nykomlingar med mindre marknadsföringsresurser konkurrera rättvist. 
78 
Cost Benefit Analysis of Equal Access, en konsultrapport frail OFTEL, juli 1995. 
30 
BILAGA III: NUMMERPORTABILITET 
Nummerportabilitet är ett samlingsbegrepp för tre olika typer av portabilitet: portabilitet i fråga om 
tjänsteleverantörer, portabilitet i fråga om tjänster och lokal portabilitet (geografisk portabilitet). 
1) lokal portabilitet 
Lokal portabilitet innebär att användarna kan behålla sitt telefonnummer när de flyttar från en plats till en 
annan, antingen inom det område som betjänas av samma telefonstation eller mellan områden som betjänas 
av olika stationer. 
I dag är lokal portabilitet normalt möjlig om man byter kontor eller bostad inom lokalnätsområdet, men om 
kunden flyttar utanför detta måste han eller hon byta telefonnummer. Med fullständigt lokal portabilitet i 
fråga om nummer skulle naturligtvis den information som tillhandahålls genom numret, t.ex. upplysning om 
samtalsavgift, gå förlorad. 
Företag, och i allt större utsträckning privatkunder, kan få fullständig lokal portabilitet med hjälp av 
användningen av icke-geografiska accesskoder nationellt och - i framtiden - inom Europa eller till och med 
internationellt. Personligt numrerade tjänster, även de på det fasta nätet, kan på samma sätt ge fullständig 
portabilitet. 
Det bör dock hållas i åtanke att huvudskälet till denna utveckling i dag inte beror på en efterfrågan på 
rörelsefrihet i fråga om nummer utan på krav på att kunderna skall ha enkelt tillträde till tjänster, även utanför 
de nationella gränserna. Kommissionen önskar synpunkter på den lokala portabilitetens relativa betydelse. 
2) portabilitet ifråga om tjänster 
Ett behov av portabilitet i fråga om tjänster uppstår när en viss tjänst finns tillgänglig bara via en viss station. 
Om operatörerna t.ex. utvecklar ISDN genom att installera nya ISDN-stationer inom befintliga 
tjänsteområden med stationer som tillhandahåller POTS måste de kunder som vill ha ISDN-tjänster byta 
telefonnummer. 
Portabilitet i fråga om tjänster kan uppenbarligen bara tillämpas på ett urval av tjänster, medan den i fråga 
om vissa tjänster med nummerportabilitet skulle innebära att den unika betydelsen av vissa acecsskoder, t.ex. 
800 (för frisamtalstjänster) och 900 (i fråga om betalteletjänsler) skulle gå helt förlorad. Kommissionen 
önskar synpunkter på den relativa betydelsen av portabilitet i fråga om tjänster. 
3) portabilitet ifråga om tjänsteföretag (möjlig överföring mellan operatörer) 
Frågan om portabilitet i fråga om tjänsteleverantörer omfattar ett brett spektrum, från portabilitet på nationell 
nivå mellan lokaloperatörer hela vägen till portabilitet på internationell nivå i fråga om internationella tjänster 
samt att varje ny begäran om tjänster kan innebära att dessa fås från vilket företag som helst på lokal, 
nationell, europeisk eller till och med internationell nivå. Kunderna får då bästa möjliga utbyte i fråga om 
egenskaper, tjänster, tillförlitlighet, kvalitet och kostnad. Därför anses portabilitet i fråga om 
tjänstelcvcrantörcr vara ett av de viktigaste instrumenten för att stimulera konkurrensen på marknaden. 
Nummerportabilitctens konkurrcnsbetydelse för tjänstelcvcrantörcrna beror främst på vilket värde kunderna 
tillskriver sitt nuvarande telefonnummer. Om användarna fäster ett särskilt avseende vid sitt telefonnummer 
vid byte av tjänsteleverantör skulle en avsaknad av nummerportabilitet troligen hämma konkurrerande 
tjänsteleverantörers inträde lokalt. En undersökning i USA tyder på att 40-50 % av de privatkunder och 
70-80 % av de företagskunder som annars vore beredda att överväga ett byte av operatör troligen inte skulle 
göra det om de var tvungna att byta telefonnummer.79 Särskilt företagskunder kan vara ovilliga att dra på sig 
administrativa kostnader samt marknadsförings- och goodvvillkostnadcr för att byta telefonnummer. 
79 
Notice of proposed rulemaking in the matter of telephone number portability. US FCC, 13.7.1995. 
31 
På kort till medellång sikt anses fyra områden viktiga för Europa: nummerportabilitet på lokalnätet, nummer­
portabilitet i fråga om icke-geografiska tjänster, t.ex. 800-ljänslcr, nummerportabilitet i fråga om 
mobillclctjänstcr och nummerportabilitet i fråga om Europa-läckande tjänster. 
Nummerportabilitet på lokalnätet 
I och med den fullständiga avregleringen av telesektorn införs alternativa metoder för lokal access snabbt 
(t.ex genom kabel-TV-nät och genom nya radioinfrastrukturer, t.ex. baserade på DECT- och GSM/ DCS-
standarder), ofta av nykomlingar på marknaden. Dessa anser att lokal nummerportabilitet är avgörande för 
att de skall ha en rättvis chans att konkurrera med den befintliga operatören och etablera sig på marknaden. 
I avsaknad av nummerportabilitet mellan lokaloperatörer står nykomlingar på marknaden inför avsevärda 
hinder. En avsaknad av portabilitet kan till och med avskräcka från investeringar i alternativa lokalnät, vilket 
skulle ha skadliga effekter på utvecklingen av effektiv konkurrens i Europa. 
Nummerportabilitet i fråga om icke-geografiska tjänster 
Nummerportabilitet i fråga om icke-geografiska tjänster, exempelvis nationella frisamtal och betalteletjänster 
utreds för närvarande i flera medlemsstater. Samma argument som i fråga om lokal nummerportabilitet är 
tillämpliga på de icke-geografiska tjänsterna. 
Vid ett seminarium nyligen inom ramen för ENF drogs slutsatsen att nummerportabilitet i fråga om frisamtal 
är avgörande för att kunderna skall kunna behålla sina uppskattade frisamtalnummer om de vill byta 
tjänsteleverantör och att detta faktiskt blir nödvändigt vid tillämpning av principen om lika tillträde när det 
gäller nummerutrymmet för frisamtal. 
Nummerportabilitetet i fråga om mobilteletjänslcr 
Marknaden för mobil och personlig kommunikation är den som växer snabbast inom telesektorn i dag. 
Europa har nu mer än 20 miljoner mobilteleabonnenter med en genomsnittlig täckning på cirka 5 %. 
Förväntningarna inför framtiden är oerhörda när personlig kommunikation tränger in i de breda 
konsumentlagren med mycket irmovativa produkter och tjänster och når en täckning på över 50 % av 
befolkningen. 
I de flesta länder är dock konkurrensen på denna marknad inte fullt utvecklad eftersom mobiloperatören i 
vissa länder fortfarande håller på att bygga ut sitt nät och en tredje operatör inte ens har utnämnts. För att 
stimulera konkurrensen på denna rörliga och innovativa marknad bör nummerportabilitet mellan 
tjänsteleverantörer beaktas i syfte att stimulera tillväxt och innovation. 
En undersökning nyligen för den nederländska regeringen visar att de nettofördelar som står att vinna genom 
införandet av nummerportabilitet i fråga om mobiltjänster uppgår till så mycket som 500 miljoner ecu per 
år enbart på den nederländska marknaden.80 Det verkar faktiskt som om leverantörer av mobila teletjänster 
och mobiloperatörer starkt stöder nummerportabilitet. 
80 
Number portability in the Netherlands. Final report for HDTP, OVUM, 14.3.1996. 
32 
Nummerportabilitet i fråga om Europa-täckande tjänster 
Marknaden för Europa-täckande tjänster utvecklas snabbt, och scrvicckodcr för tillträde till Europa-täckande 
tjänster kommer troligen att bli tillgängliga inom en snar framlid. 
För att den konkurrensutsatta marknaden skall kunna utvecklas obehindrat är det viktigt att kunderna inte 
låses till den tjänsteleverantör som finns från början utan fritt kan ta med sitt nummer om de vill byta 
leverantör av Europa-täckande tjänster. Detta kräver nummerportabilitet inom det europeiska 
telefonnummerutrymmet.81 
Utöver rörelsefrihet för kunden skulle införandet av nummerportabilitet i ett europeiskt telefon-
nummemtrymme också skapa marknadsvillkor som är bättre balanserade mot USA där nummerportabilitet 
i fråga om landsomfattande frisamtaltjänster infördes i början av 1990-talet, vilket resulterade i en mycket 
konkurrenskraftig frisamtalsmarknad. 
Kostnads-Antäktsanalys av nummerportabilitet 
Av en undersökning som nyligen gjordes av UK Office of Telecommunications (OFTEL) framgår att 
nummerportabilitet på lokalnätet ger avsevärda fördelar som beräknas uppgå till cirka 1,8 miljarder pund 
under en tioårsperiod.82 Fördelarna uppväger kostnaderna med bred marginal. BT, som kommer att drabbas 
av den stora andelen kostnader, beräknar dessa till 220 miljoner pund under de närmaste fem åren, varefter 
de kommer att sjunka drastiskt. Övriga operatörers kostnader beräknas till mindre än 3 miljoner pund 
vardera.83 Detta står i skarp kontrast till slutsatserna i en nederländsk undersökning där de initiala 
införandekostnaderna beräknas till 12 miljoner pund med ytterligare 7 pund per bärande linje.84 
Förenade kungarikets konkurrensmyndighet, Monopolies and Mergers Commission, har utarbetat en 
överenskommelse om fördelning av kostnaderna för portabiliteten, genom vilken BT och övriga operatörer 
bär 70 % av sina egna administrativa kostnader och tar in återstoden från de operatörer som tillhandahålls 
portabilitet. Kostnaderna för de tekniska förändringania av det egna nätet står varje operatör för själv. 
Förutom nummerportabilitet på lokalnätet bör även andra former övervägas, t.ex. portabilitet i fråga om 
mobiltelefoni och frisamtalsnummer. En undersökning nyligen för ministeriet för post- och 
telekommunikationer i Nederländerna85 tyder på att de ekonomiska fördelama överväger kostnaderna för de 
senare tjänsterna. Frågorna måste utredas i detalj och behandlas lämpligast på europeisk nivå. 
Portabilitet i USA 
I syfte att ytterligare främja konkurrensen om frisamtaltjänster föreskrev det amerikanska FCC genom en lag 
år 1991 nummerportabilitet i fråga om frisamtaltjänster från och med år 1993. Lokal- och fjärrteleföretag 
har lagt ner hundratals miljoner dollar på nödvändiga förändringar och förbättringar av näten. Den nya 
81 
82 
85 Införandet av nummerportabilitet i det europeiska telefonnumnierutrymrnet är inte en helt fristående 
fråga. I framtiden kommer det att krävas ett intelligent nät som stöd för styrning av samtal inom ett 
europeiskt telefonnurnrnerutrymme. Ett intelligent nät skulle avsevärt underlätta vissa Europa-täckande 
nummers portabilitet. 
I denna siffra ingår 550 miljoner pund genom direkta fördelar tack vare kostnadsbesparingar och 1,2 
miljarder genom indirekta fördelar som kommer alla kunder till godo till följd av ökad konkret 
konkurrens i fråga om alla kundkategorier. 
Number portability: a paper by the Office of telecommunications of the United Kingdom, mars 1996. 
En undersökning av nummerportabilitet genomförd av OVUM för det nederländska ministeriet för 
post- och telekommunikationer, 1996. 
En undersökning av nummerportabilitet genomförd av OVUM för det nederländska ministeriet för 
post-
och telekommunikationer, 1996. 
33 
portabilitetsmiljön i USA kräver en centraliserad dalabas och operativa ledningssystem. Delta kommer att 
möjliggöra för alla fjärrförctag att reservera, aktivera och desaktivera frisamtalsnummcr. Mot bakgrund av 
att över 40 % av alla fjärrsamtal i USA (jämfört med samtal inom Europa) är frisamtal framgår klart och 
tydligt hur viktig denna åtgärd är för konkurrensen. Dessutom har den förberett de amerikanska aktörerna 
bättre än de europeiska på konkurrens om globala tjänster. 
Dessutom föreskrivs i den nya telekommunikationslagen86 att de regionala teleföretagen skall ha frihet att 
konkurrera på fjärrsamtalsmarknaden, men bara om de öppnat egna nät som uppfyller en check-lista på 
fjorton punkter, däribland skyldigheten att tillhandahålla fullständig nummerportabilitet. Försök med lokal 
nummerportabilitet har nu påbörjats över hela USA. Det är uppenbart att lagen ytterligare stimulerar ett 
snabbt införande av nummerportabilitet. 
US Telecommunications- Act of 1996, antagen 8.2.1996. 
34 
BILAGA IV: PERSONLIG KOMMUNIKATION 
Åsikterna om personliga kommunikationstjänster (PCS) och den därtill knutna frågan om universell personlig 
telekommunikation (UPT) är myckel delade.87 Idémässigt omfattar UPT mycket av samma tänkande som 
PCS men definierades, till skillnad från PCS som drevs av den konkurrensutsatta mobillelesektom, inom 
ramen för ITU och drevs av den icke-trådlösa sektorn. 
UPT kräver en intelligent logisk nivå ovanför de befintliga näten. Genomförandet av UPT är en kommersiellt 
känslig fråga, speciellt på europeisk eller global nivå, särskilt om den berör behovet av anläggningar i 
anslutning till intelligenta nät där uppgifter om abonnenterna lagras (t.ex. abonnentprofiler och uppgifter som 
kopplar ihop personliga nummer med nätanslutningspunkter eller fysiska nätnummer). De mobila operatörer 
och kabeloperatörer som saknar sådana IN-anläggningar skulle hamna i en ofördelaktig position i förhållande 
till övriga (befintliga) operatörer, eftersom de senare skulle behandla UPT-samtalen, inbegripet de samtal 
som kommer från och är avsedda för mobila nät och kabelnät. 
I och med att mobilnätet utvecklas snabbt växer i Europa PCS-konceptet med utgångspunkt i GSM/ DCS-
miljön. På lokal nivå är det troligt att PCS-konceptet ytterligare förstärks med mikrocellnät och individuella 
mikroceller som samverkar med GSM/DCS-miljön. Genom tjänsteroaming skulle detta PCS-koncept lätt 
kunna omvandlas till ett globalt PCS-koncept, inbegripet GSM/DCS-miljön och andra miljöer, t.ex. D-
AMPS, PDC och satellit-PCS.88 
PCS-konceptet har vissa naturliga fördelar framför UPT-konceplet. Det innefattar nämligen konkret rörlighet. 
Det har en bred och snabbt växande användarbas. Eftersom kundprofilen finns hos de enskilda operatörerna 
tycks det inte finnas samma kommersiella hinder som för genomförandet av UPT. Dessutom är det den starkt 
konkurrensutsatta mobilsektorn som driver PCS-konceptet, vilket förefaller ge bättre garantier för samtliga 
aktörers lika villkor. 
Om vi därtill skulle lägga möjligheten till nummerportabilitet mellan mobiloperatörer och kanske till och med 
möjligheten att ta med nummer mellan mobila operatörer och fasta operatörer skapas en miljö där dagens 
telefonnummer (nätanslutningspunkterna) i framtiden skulle kunna bli personliga nummer. 
Kommissionen önskar synpunkter på ytterligare utveckling av personliga kommunikationer och personlig 
numrering och om mekanismer för att främja effektiv konkurrens på de framväxande marknaderna. 
Europa-täckande roamers utgör en betydande marknad med stor ökningspotential som, förutom portabilitet 
mellan operatörer, efterfrågar geografisk portabilitet. Nykomlingarna, särskilt tjänsteföretagen, hävdar att 
de behöver europeiska nummerserier. Kommissionen önskar synpunkter på behovet av en europeisk 
numreringslösning i fråga om PCS.89 
87 
89 En allmänt accepterad definition på PCS är följande: "PCS används som ett samlingsbegrepp för 
tjänster som tillhandahåller samtal mellan personer, oberoende av plats, vilken terminal som används, 
medel för överföring (per tråd eller trådlös) liksom val av teknik." Se t.ex. "ETO discussion paper 
for a workshop on numbering of Personal Communications Services (PCS) in Europe", 19.4.1996. 
Intersystemroaming mellan olika mobiltelenät, inklusive möjligheten med SIM-kortssökning, är 
föremål för diskussioner. 
En av huvuduppgifterna för det nyligen inrättade UMTS Forum är att utarbeta en mobilkommunika­
tionspolitik för Europa. I denna ingår bland annat numreringsfrågan. 
35 
BILAGA V: ETT REFERENSSCENARIO FÖR ÖVERGÅNG TILL EN ÖPPEN OCH ENHETLIG 
EUROPEISK NUMRERINGSMILJÖ 
På europeisk nivå 
STEG1 
(införande av ETNS enligt altemativ 2) 
Ar 1998 införs Europa-täckande tjänster via det 
virtuella landsnumret 388 (t.ex. 3-888-) och via ett 
tomrum efter nationella prefix (t.ex. 3-900-, 3-500-). På nationell nivå 
I böljan av år 1997 definieras gemensamma riktlinjer 
som man enas om och som är obligatoriska för 
myndigheterna när dessa gör om sina nationella 
nummeiplaner i syfte att säkerställa att dessa öppnas 
(för konkurrens) på ett balanserat och konvergerat 
sätt (harmonisering). 
1 
STEG 2 
(genomförande av alternativ 3) 
Mot slutet av år 1998 övergång till en tresiffrig 
landskod för europeiska länder. STEG 2 
Ar 1997 påbörjas omskrivningen av de nationella 
nummerplanerna för att säkerställa att dessa helt och 
fullt kan tillgodose behoven på den avreglerade 
marknaden efter år 1998. 
I 
STEG 3 
(genomförande av alternativ 3+) 
Ar 1999 överföring av ansvaret för administrationen 
av de två sista siffrorna i de tresiffriga landskoderna 
till ett europeiskt organ. Europa identifieras med "3", 
vilket skapar oerhörda utrymmen för konkurrens, nya 
tjänster och nykomlingar på marknaden. STEG 3 
1998-1999 påbörjas öppnandet av nationella 
nummerplaner på ett harmoniserat och balanserat 
sätt, t.ex. i fråga om val av operatör. 
STEG 4 
(genomförande av alternativ 4) 
Ar 2000 sammanläggs de nationella nummerplanerna med ETNS. 
De internationella prefixen för samtal inom Europa ersätts med regionala prefix, 
t.ex. "003XX" (accesskod) ersätts med "IXX" (prefix), varvid den första siffran "1+" innebär ett samtal inom 
Europa. Detta underlättar telefonerandet och undanröjer psykologiska hinder, skapar serier av gemensamma 
kortnummer för olika användning, t.ex. operatörsval etc. 
geografiska nummer 
lokalsamtal: 2345678 
rikssamtal: 02-2345678 
samtal inom Europa: 132-2-2345678 
internationella samtal: 00-3-32-2-2345678 
icke-geografiska nummer (Europa-täckande servicenummer) 
val av operatör: 10XYZ eller 10ABCDEF 
nödnummer, räddningstjänst, nummerupplysning: 1IX 
personliga nummer: 1-500-
frisamtalstjänster: 1-888-
betalteletjänster och tjänster med kostnadsdelning: 1 -900-
36 
REFERENSSCENARIO FÖR EN ÖPPEN OCHENHETUG EUROPEISK NUMRERINGSMIUÖ 
landskod STEG 1 STEG 2 STEG 3 STEG 4 
nu alternativ 2 alternativ 3 altemativ 3+ altemativ 4 - 2000 
1998 1998 1999 "003"->"l" 
" 1 " är det europeiska prefixet 
3 00 
3 09 10XYZ prefix, dvs. operatörsval 
112 vanligt nödnummer 
11X prefix till Europa-tj änster 
118 nummerupplysning 
3 20 
3 29 12X tomrum (nationella kortkoder) 
31 
32 
39 331 
332 
339 331 
3 32 
3 39 131 landskod Nederländerna 
132 landskod Belgien 
139 landskod Italien 
49 349 3 49 149 landskod Tyskland 
350 
352 3500 350 
352 3 50 
3 52 1 50 landskod Gibraltar 
152 landskod Luxemburg 
3 XX 
3YY IXX ytterligare geografiska riktnummer 
1Y Y ytterligare koder till Europa-tjänster 
388 3500 
388 
3900 3 500 
3 888 
3 900 1500 personliga kommunikationstjänster 
1888 europeiska frisamtal 
1900 europeiska betalteletjänster 
Från övriga världen till Europa: +3 49 228 123456 
+3 500 <person!igt nummer> 
37 
BILAGA VI: UNDERSÖKNINGAR OM NUMRERING INOM RAMEN FÖR ETO/ECTRA 
Titel 
1 Icke-diskriminerande tillträde Ull nummerresurser 
2 Numrering vad gäller användarvänlighet 
3 Förberedelse av ansökan till ITU om virtuell landskod 
4 Numrering i samband med PCS i Europa 
5 Operatörsval* 
6 Administration av ett europeiskt telfonnummerutrymme 
(ETNS)* 
7 Nummerportabilitet i fråga om Europa-täckande tjänster* 
8 Styrningsaspekter på samtal som avser Europa-täckande 
tjänster* 
9 Numreringskrav i företagens telenät* 
10 översyn av de nationella nummerplanerna i fråga om 
deras öppenhet för konkurrens 
11 Europeiska numreringskonventioner 
12 Harmonisering av prefix 
13 Långsiktig strategisk plan för numrering och 
adressering av teletjänster Riktlinjer Slutdag 
Undersökning av frågan om personliga nummer och överlåtelse av nummer, lika maj 1996 
tillträde till konkurrerande tjänster, t.ex. nummerupplysning, liksom tilldelnings-
förfaranden enligt DNIC/DCC 
Undersökning av olika aspekter av användarvänlighet, inbegripet frågan om september 1996 
alfanumreriska knappsatser och förslag till hur man främjar användarvänlig 
telefonering 
Förberedelse av ansökan till ITU om virtuell landskod för införandet av ett september 1996 
europeiskt telefonnummerutrymme för särskilda, Europa-täckande tjänster 
Analys av utvecklingen av teletjänster och nät i samband med UPT/PCS- december 1996 
numreringsfrågor liksom effekterna av och kraven på personlig numrering 
Undersökning av vilka mekanismer för val av operatör som finns tillgängliga augusti 1996 
eller som planeras på nationell nivå samt altemativ för att införa 
operatörsval på europeisk nivå 
Upprättande av en förvaltningsplan för ett europeiskt teleformummerutrymme, juni 1997 
förslag till nummerstruktur, principer för tilldelning, rättigheter/skyldigheter 
samt administration 
Undersökning av tekniska altemativ till införande av nummerportabilitet i ETNS juni 1997 
mellan europeiska tjänsteleverantörer, inklusive införande av intelligenta nät 
Definition av alternativa strategier för hantering och styrning av samtal efter juni 1997 
Europa-täckande tjänster som numreras genom ett europeiskt telefonnummer-
utrymme 
översyn av nuvarande mekanismer för virtuella privata nät, definition av företagsnäts juni 1997 
krav på numrering av publika nät och förslag till harmoniseringsåtgärder 
Undersökning av vilka kriterier som är viktiga för att öppna de nationella februari 1997 
nummerplanerna och utveckla gemensamma riktlinjer för omstrukturering av dem 
Undersökning av nuvarande regler och principer för tilldelning av telefonnummer februari 1997 
och deras användning i europeiska länder och förberedande av förslag till detaljerade 
europeiska numreringskonventioner 
Översyn av nuvarande och planerade prefix i Europa, undersökning av det december 1997 
förväntade behovet av Europa-täckande prefix och förslag till en harmoniserad 
plan för Europa 
Identifiering av potentiella framtida krav i fråga om numrering och adressering december 1997 
och utveckling av en långsiktig övergångsstrategi mot en integrerad numreringsplan 
för Europa 
* I samråd med ETSI 
Undersökningar inom ramen för ETO resulterar i rekommendationer till av ECTRA godkända ståndpunkter. 
ETSI kommer att ta fram tekniska rapporter för ETO-arbetet. ETSI-rapportema kan också utgöra grunden för europeiska tekniska normer (ETS) som referens i en framtida lagstiftning inom 
Europeiska unionen, men i dag finns ingen enighet om behovet av ETS. 
38 
FÖRTECKNING ÖVER FÖRKORTNINGAR 
ACTE Approvals Committee Terminal Equipment 
AMT Asian Mobile Telecommunications 
AT&T American Telephone & Telegraph 
BT British Telecom 
CEPT Conférence Européenne de Post et Télécommunications 
CLI Customer Line Identification 
DDI Direct Dial-In (direktval) 
DNS Internet Domain Name System (domännamnssystem på Internet) 
DECT Digital European Cordless Telecommunications (digital europeisk trådlös telekommuni­
kation) 
DNIC Data Network Identification Codes 
DTMF Dual Tone Multiple Frequency 
ECMA European Computer Manufacturers Association 
ECTEL European Telecommunications Manufacturers Association 
ECTRA European Committee of Telecommunications Regulatory 
EIG Europeisk intressegruppering 
EIIA European Information Industry Association 
ENF European Numbering Forum 
ETNO European Public Telecommunications Network Operators 
ETNS European Telephony Numbering Space (europeiskt telefonnummerutrymme) 
ETO European Telecommunications Office 
ETSI European Telecommunications Standards Institute 
FCC Federal Communications Commission of USA 
GSM Global System for Mobile 
GSM sammanslutning av GSM-operatörer 
IN Intelligenta nät 
ISDN Integrated Services Digital Network 
ITU International Telecommunications Union 
LAN lokalnät 
LECs lokaloperatörer 
NAFTA North American Free Trade Association 
NANC North American Numbering Council 
NANP North American Numbering Plan 
NRA nationell tillsynsmyndighet 
OECD Organisationen för ekonomisk uppbyggnad och utveckling 
OFTEL UK Office of Telecommunications 
ONP tillhandahållande av öppna nät 
PCS Personliga kommunikationstjänster 
POTS vanliga telefonitjänster 
PSTN allmänt tillgängligt kopplat telefonnät 
PTN privata telenät 
VPN virtuella privata nät 
UIFS Universal Internationel Freephone Service 
UMTS Universal Mobile Telecommunications System 
UPT Universal Personal Telecommunications 
39 
ORDLISTA 
ACTE (Kommittén för godkännande av terminalutrustning) 
Alfanumerisk telefonering/knappsats 
Bortval av operatör 
Call centres 
E.164/E.190 
ECTRA 
ENF - European Numbering Forum 
Enhetlig numreringsmiljö 
ETNO 
ETNS - europeiskt telefonnummerutrymme 
ETO - Europeiska telekommunikationskontoret 
ETS 
Europa omfattande tjänstenummer Inrättad genom direktiv 91/263/EEG och bl.a. ansvarig för 
antagandet av gemensamma tekniska förordningar på vilka 
EU:s harmoniserade typgodkännanden baseras. 
Ett telefonnummer slås med hjälp av de alfanumeriska 
symboler på knappsatserna som motsvarar namnet på 
tjänsten eller den uppringda parten, t.ex. 0-800-
"BLOMMOR". 
Möjligheten att välja bort förhandsvalet av en operatör för 
fjärrsamtal eller internationella samtal genom att ett särskilt 
prefix läggs till numret. 
En plats där inkommande och utgående telefontrafik 
behandlas strukturerat. Call centres används för 
verksamheter som exempelvis telemarketing och 
försäljning, kundtjänst och klagomål. 
ITU-T-rekommendationer som reglerar förfarandena och 
kriterierna för tilldelning av landskoder. 
Regleringsorgan, inrättat som en av tre kommittéer inom 
ramen för CEPT. ECTRA omfattar ett antal projektlag 
som behandlar bl.a. licensiering, numrering, samtrafik, 
mobilkommunikation, provning och typgodkännande. 
I rådets resolution 92/C318/EEG av den 19 november 
1992 om främjande av samarbete i fråga om Europa -
omfattande numrering fastställdes en rad uppgifter för 
ECTRA vad gäller numreringssamordning, inbegripet 
inrättandet av ett europeiskt telefonnummerutrymme och 
förberedelsen av europeiska ståndpunkter inför 
diskussioner inom ramen för ITU. ECTRA har inrättat 
Europeiska telekommunikationskontoret (ETO). 
Ett industriellt forum för samråd om numrering och därtill 
knutna frågor. ENF är öppet för alla organisationer som 
har intresse av numrering eller adressering och som finns 
representerade på europeisk nivå. ENF inrattades år 1994 
till följd av rådets resolution 92/C 318/EEG av den 19 
november 1992 i vilken rådet uppmanade till industriellt 
samarbete på numreringsområdet. 
En numreringsmiljö som inrättas genom att nationella 
nummerplaner smälts samman i en enhetlig struktur samt 
t.ex. enhetliga tjänstekoder till samhällsomfattande 
tjänster. 
Sammanslutning av europeiska telenätoperatörer som för 
närvarande omfattar befintliga operatörer i Europa, men 
samråd pågår om öppnande för oberoende mobil­
operatörer. 
Ett numreringsutrymme parallellt med de nationella 
numreringsutrymmena. Nummer från ETNS kommer att 
vara tillgängliga överallt inom Europeiska unionen (och 
senare i hela Europa). När det införts kommer tjänster som 
numrerats genom ETNS att kunna nås genom ett enhetligt 
Europa-täckande nummer från alla platser inom unionen 
(och senare i hela Europa). 
Europeiska telekommunikationskontoret (ETO) är ett 
organ som inrättats under ECTRA:s beskydd. I fråga om 
numrering är ETO:s funktion att genomföra undersök­
ningar, inbegripet undersökningar för kommissionen, och 
att bistå ECTRA med rådgivning i frågor om europeisk 
numrering. 
Europeisk telekommunikationsstandard. Standarder som 
fastställs enligt förfaranden inom den europeiska 
organisationen för standardisering på telekommunika­
tionsområdet (ETSI). 
En tjänst som kan nås genom ett enhetligt nummer från 
alla platser i Europa och som tillhandahålls av en tjänste­
leverantör som kan befinna sig på annat håll i Europa 
40 
Europeiskt prefix 
Europeiska organistionen för standardisering 
på telekommunikationsområdet (ETSI) 
Frisamtalstjänst 
Förhandsval av operatör 
Guldnummer 
Grönbok 
Icke-geografiska tjänster 
Informationssamhället 
Internet 
Intäktsdelning vid betalteletjänster 
ISDN 
ITU - Internationella tclckommunikationsorganct En enhetlig ensiffrig kod som tilldelas Europa enligt ITU:s 
globala landskodsplan, i likhet med "1" för Nordamerika. 
Europeiska stundardiscringsorganct på telekommunika­
tionsområdet med uppgift att ta fram europeiska tcle-
kommunikationsstandarder (ETS) som tillämpas och är 
godkända i hela Europa på området telekommunikation. 
En tjänst som kan nås avgiftsfritt för kunden. Prefixet 
"800" förknippas vanligtvis med frisamtal. I medlems­
staterna pågår diskussioner om huruvida den kund som 
ringer ett frisamtalsnummer skall få en tjänst gratis eller 
om alternativt endast samtalet till tjänsteleverantörcn skall 
vara avgiftsfritt. 
Mekanism genom vilken lokaloperatören/tjänste­
leverantören automatiskt styr en kunds fj ärrsamtal och 
internationella samtal till den operatör som kunden väljer 
(förhandsvald av kunden). Kunden behöver därmed inte 
slå vissa koder vid varje samtal. 
Guldnummer är telefonnummer som skiljer sig från alla 
andra nummer i en given nummerserie eftersom de är 
attraktiva, lätta att komma ihåg eller att lära, subjektivt 
tilltalande eller används och är kända av allmänheten eller 
kundkretsen. Guldnummer kan ha stort kommersiellt 
värde. Exempelvis kan de knappar som motsvarar 
"BLOMMOR" på den standardiserade alfanumeriska 
knappsatsen ha ett särskilt värde för en blomsterhandel. 
Inom ramen för Europeiska unionen är en grönbok 
Europeiska kommissionen samrådsdokument i vilket de 
grundläggande principiella målen för ett allmänt samråd 
fastställs. 
Centrala grönböcker inom telesektorn är 1987 års grönbok 
om utvecklingen av en gemensamm marknad för 
teletjänster och teleutrustning (KOM(87)290) och 1994 
års grönbok om ytterligare utveckling av mobil och 
personlig kommunikation i Europeiska unionen 
(KOM(94)145). 
Teletjänster som numreras ur (nationella) nummerserier 
som inte förknippas med ett visst geografiskt område, stad 
eller samhälle. En landsomfattande frisamtalstjänst eller 
en tjänst som numreras ur ETNS är exempel på icke­
geografiska tjänster. 
Samhällen som blir alltmer beroende av information och 
kommunikation. I rapporten med titeln "Europa och det 
globala informationssamhället" (Bangemann-rapporten) 
presenteras detta som en omvälvande utmaning som 
kommer att förändra sätten att leva och arbeta 
tillsammans. 
Datakommunikationsnät baserat på Intemct-protokollet 
TCP/IP. TCP/IP utvecklades som en militär databas i USA 
baserad på en kommunikationsstandard som under de 
senaste åren gjort stor framgång i akademisk och senare 
kommersiell tillämpning - särskilt vad gäller 
intcmetsamarbete mellan olika lokaloperatörmiljöer och 
servers. 
Tjänster som tillhandahålls inom ramen för en infra­
struktur med intäktsdelning möjliggör att samtals-
avgifterna knyts till vissa betalteleprefix. Samtalen 
debiteras abonnenten av operatören och en "andel" av 
intäkten betalas till tjänsteleverantören, i allmänhet ett 
fristående företag. 
Digitalt flertjänstnät. Standard som fastställts av ITU för 
det moderna bärande telenätet. Det är digitalt end-to-end 
och integrerar olika typer av tjänster, t.ex. allmänt 
tillgängliga förbindelse- eller paketkopplade tjänster. 
Internationella telekommunikationsorganet (ITU) är FN:s 
särskilda organ för telekommunikation. 
41 
Lika tillträde 
Lätt tillträde 
Nationell tillsynsmyndighet (NRA) 
Nummerparitet 
Nummerportabilitet 
Numreringskonventioner 
Nummerplan/system 
Numreringsutrymme/numreringsmiljö 
ONP 
Operatörsval 
PCS - personliga kommunikationstjänster 
Personliga och portabla nummer 
PSTN 
Samförståndsförklaring 
Särskilda Europa-täckande tjänster 
Telebetalkorttjänster Samlingsbegrepp för lika (icke-diskriminerande) tillträde 
till numrcringsresurscr av konkurrerande operatörer och 
tjänstcleverantörer, t.ex. lika kvalitet, lika tillfällen, lika 
varaktighet. 
I fråga om operatörsval avser lika tillträde, om kunden 
förhandsväljer fjärrsamtalsoperatör, införandet av 
möjligheten till bortval vid varje samtal. Detta alternativ 
är i allmänhet ett andra led efter införandet av "lätt 
tillträde". 
Ett alternativ vid införandet av operatörsval där den 
reguljära operatören väljs av den befintliga operatören 
med möjlighet till bortval för användaren från samtal till 
samtal. 
Nationell tillsynsmyndighet. I direktiv 88/301 och 90/388 
krävs att medlemsstaterna skall säkerställa att reglerande 
verksamhet skiljs från teleorganisationemas drift och 
tillhandahållande. 
råder när samma antal siffror måste slås för tillträde till en 
tjänst som tillhandahålls av flera konkurrerande 
tjänsteleverantörer. 
Kan ha olika innebörder (se bilaga ÏÏT). Används ofta som 
möjligheten att ta med ett telefonnummer från en operatör 
till en annan. Nummerportabilitet ger därmed kunderna 
möjlighet att behålla sitt telefonnummer när de byter 
operatör och undanröjer därigenom ett viktigt 
konkurrenshinder. 
Konventioner i vilka det föreskrivs regler för t.ex. de 
rättigheter och skyldigheter som är knutna till nummer, 
ändring av nummerplaner, prissättning av nummer och 
handel med nummer. 
Enligt ramavtalet med kommissionen har ETO fått i 
uppgift att fastställa vilka europeiska numrerings-
konventioner som bör utgöra ramar för de europeiska 
myndigheterna. 
En plan/ett system som strukturerar det tillgängliga 
nummerutrymmet för ett land, en operatör eller annan 
organisation. 
Samlingsbegrepp för de totala antal nummer som finns 
tillgängliga inom ramen för en landskod eller tjänstekod 
eller dessa sammantagna. 
Konceptet tillhandahållande av öppna nät enligt 
definitionen i rådets direktiv 90/387/EEG. 
Kundens möjlighet att välja önskad operatör för fjärr-
samtal eller internationella samtal genom ett telefoniprefix 
eller på annat sätt, t.ex. förhandsval. 
PCS är ett samlingsbegrepp för tjänster som innebär 
samtal mellan personer oberoende av plats, använd 
tenninal, överföringsmetod (trådbunden eller trådlös) eller 
val av teknik. 
Enhetliga nummer som tilldelas en enskild person 
oberoende av nät eller station. 
Allmänt tillgängligt kopplat telefonnät. Dagens grund­
läggande telenät. 
Memorandum of Understanding. På telekommunika­
tionsområdet har sådana träffats mellan operatörer, 
utrustningstillverkare eller andra marknadsaktörer vid 
lansering av nya produkter och tjänster. 
Samförståndsförklaringar har bl.a. träffats i fråga om 
GSM, ERMES och TETRA. 
Samlingsbegrepp för scrviceplattformar, t.ex. frisamtal, 
kostnads- respektive intäktsdelning (betalteletjänster) i 
fråga om tjänster som är Europa omfattande. 
En teletjänst där kunden ringer en operatörstjänst (ofta 
avgiftsfri), identifierar sig med ett unikt kortnummer och 
en ID-kod och därefter kopplas till önskad destination. 
42 
TEN - transeuropeiska nät 
Tjänstekod 
Tjänstclcvcrantör 
Tjänster med kostnadsdelning 
Transeuropeiska operatörer 
UIFS - Universal International Freephone Service 
UPT - universell personlig telekommunikation 
öppen numreringsmiljö Kunden faktureras ofta efteråt direkt av telebetalkorUeverantörea 
Samlingsbegrepp för samtrafiknät och tjänster som är 
Europa-täckande. 
Första ledet av det scrvicenummcr genom vilket tjänsten 
nås. Ofta ar tjänstckodcrna enhetligt identifierade koder, 
t.ex. "800" för frisamtal eller "900" för betalteletjänster. 
Tjänsteleverantörcr erbjuder tjänster till slutanvändare, 
inbegripet användning av mobila och fasta nät och 
tjänster. En tjänsteleverantörs roll kan mycket väl variera 
från återförsäljare av samtalstid till avancerade tjänster 
med mervärde. Tjänsteleverantörer kan vara oberoende 
eller vara en funktion hos en nätoperatör. 
Dessa tjänster erbjuder nätaccess till särskilda taxor varvid 
kostnaden delas mellan den som ringer upp och 
tjänsteleverantörcn. Den uppringande betalar en 
samtalsavgift som i allmänhet motsvarar ett lokalsamtal. 
Nättillhandahållaren debiterar tjänsteleverantören 
eventuell ytterligare transport till dennes anslutnings­
punkt. 
Fjärroperatörer och internationella operatörer som 
bedriver trunkledningstrafik mellan olika platser i Europa 
(eller Points of Presence). 
rrU-T-rekommendation om fastställande av en global 
frisamtalstjänst inom ramen för landskoden 800. 
Genomförandet är en fråga för kommersiella förhandlingar 
mellan enskilda operatörer. 
ITU-T-rekommendation om fatställande av en miljö för 
personliga kommunikationer i vilken den enskilde kan nås 
genom ett enda (personligt) nummer, oberoende av nät 
eller var han/hon befinner sig. 
En numreringsmiljö som är öppen för konkurrens, t.ex. 
erbjuder lika kvalitet och lika möjligheter. 
ISSN 1024-4506 
KOM(96) 590 slutlig 
DOKUMENT 
SV 15 
Katalognummer : CB-CO-96-607-SV-C 
ISBN 92-78-11832-X 
Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer 
L-2985 Luxemburg