2015 låg EU:s utsläpp av växthusgaser 22 % under 1990 års nivå. Med undantag för en tillfällig, liten ökning 2015, följer utsläppen en sjunkande kurva. Utsläppen i de sektorer som omfattas av EU:s system för handel med utsläppsrätter fortsatte att minska under 2015.

Sedan den första rapporten om tillståndet i energiunionen offentliggjordes i november 2015 har ett antal trender i EU:s övergång till en koldioxidsnål ekonomi pågått och även intensifierats. De viktigaste slutsatserna man kan dra av utvecklingen på nationell nivå under 2016 redovisas i korthet i de politiska iakttagelserna i bilaga 2. De utgör grunden för en mer ingående analys av medlemsstaternas politik som kommissionen tänker genomföra under 2017.

Under 2016 har EU visat prov på att man också är ledande när det gäller att genomföra Parisavtalet på hemmaplan. Kommissionen har antagit alla de lagstiftningsförslag som behövs för att uppnå EU:s ambitiösa åtaganden enligt avtalet. Förslagen och de hjälpåtgärder som kompletterar dem bidrar på ett grundläggande sätt till kommissionens övergripande agenda för att skapa sysselsättning, tillväxt och därtill knutna investeringar.

Detta kräver vidare en stark extern dimension. I en geopolitisk omvärld under snabb förändring är en framgångsrik energiunion ett avgörande inslag för att skydda EU:s och dess medborgares välfärd och ekonomiska intressen på lång sikt. Arbetet på den interna agendan har därför kompletterats med intensifierad energidiplomati inriktad på att ge tryggare energiförsörjning, öka exporten av EU-teknik för koldioxidsnåla lösningar och stärka industrins konkurrenskraft. Mer allmänt sett bör energidiplomatin ge EU större svängrum tillsammans med sina internationella partner i en värld präglad av snabba kast. Detta är ett område där Europa besitter övertygande potential att visa globalt ledarskap.

En modern ekonomi bör inte bara använda energi effektivt, utan även använda resurser effektivt i hela livscykeln. Energiomställningen bör gå hand i hand med en övergång till en cirkulär ekonomi, eftersom stora energibesparingar kan göras genom att man förebygger och återvinner avfall. Såsom anges i det nyligen antagna meddelandet om omvandling av avfall till energi skulle till exempel, utan någon avvikelse från avfallshierarkiprincipen, mängden energi utvunnen ur avfall kunna öka med 29 % om beprövade tekniker och kompletterande åtgärder genomfördes korrekt så att de kunde bidra till att uppnå de mål som fastställs i ramstrategin för energiunionen och i Parisavtalet. Europa är ledande inom grön teknik. Produktionen av miljövänliga varor och tjänster per enhet av bruttonationalprodukten (BNP) har ökat med mer än 50 % under det senaste årtiondet och sysselsättning kopplad till den gröna ekonomin har ökat till mer än 4 miljoner heltidsekvivalenter. Även på detta område finns det övertygande argument för affärsverksamhet och ekonomisk potential.

En annan viktig trend är att EU fortsätter att framgångsrikt frikoppla sin ekonomiska tillväxt från utsläppen av växthusgaser. Under perioden 1990–2015 växte EU:s sammanlagda BNP med 50 %, medan utsläppen sjönk med 22 %. Denna frikoppling förväntas fortgå enligt nuvarande trender och prognoser.

Finansiering bör vara hållbar. Med detta för ögonen planerar högnivågruppen om hållbar finansiering att under 2017 lägga fram politiska rekommendationer till kommissionen inriktade på att underlätta flödet av offentligt och privat kapital till hållbara investeringar och inskränka eventuella risker för EU:s finansiella system till följd av exponering för koldioxidintensiva tillgångar.

Ytterligare finansieringsinstrument kommer att införas. I sitt förslag till översyn av EU:s system för handel med utsläppsrätter för perioden efter 2020 föreslog kommissionen en innovationsfond för att stödja innovation inom energisektorn och industrin. För att ge fonden lämpligt omfång tänker kommissionen under 2017 anordna ett antal sektorspecifika expertmöten med företrädare för energiintensiva industrier, ledare för projekt inom förnybar energi, uppfinnare och investerare. Förslaget omfattar också en moderniseringsfond som ska hjälpa medlemsstater i lägre inkomstskikt att modernisera sina energisystem.

De europeiska struktur- och investeringsfonderna ger också ett betydande stöd genom en rad olika projekt. Mellan 2014 och 2020 uppgår stödet totalt till ca 98 miljarder euro inklusive samfinansiering från nationella offentliga och privata källor. Investeringar i forskning och innovation genom Horisont 2020, vari de finansiella instrumenten i InnovFin Energy Demo Projects ingår, är också avgörande för att utveckla lösningar som bygger på ren energi. Forsknings- och innovationsprojekt som stöder spetsteknologi har redan genererat betydelsefulla resultat under 2016 på områden såsom solenergi, vätgas och utsläppsfria bränslecellsbussar.

För att nå EU:s klimat- och energimål för 2030 krävs det ca 379 miljarder euro i investeringar varje år under perioden 2020–2030. Därför kommer investeringsinsatserna att intensifieras under 2017 med hjälp av alla tillgängliga instrument och på ett samordnat sätt.

Satsningarna på infrastrukturen bör intensifieras under 2017. Den tredje förteckningen över projekt av gemensamt intresse är inriktad på att urskilja de mest brådskande projekten för marknadsintegration, hållbarhet, försörjningstrygghet och konkurrens. Den nya förteckningen bör åtföljas av ett meddelande om energiinfrastruktur. I nästa rapport om tillståndet i energiunionen kommer de projekt av gemensamt intresse att lyftas fram som inte har lyckats tillräckligt bra, så att ingen medlemsstat kommer på efterkälken i energiomställningen. Parallellt bör de systemansvariga för överföringsnäten ge fullständig åtkomst till befintlig infrastruktur åt marknadsaktörerna, och marknadsregler bör främja en effektiv användning av infrastrukturen innan man bygger ny infrastruktur.

Enligt vad rapporten om energipriser och -kostnader visar har priserna på slutkundsmarknaden ökat under de senaste åren trots lägre grossistpriser. Förslagen om elmarknadens utformning och det nya direktivet om förnybara energikällor kommer att ge konsumenterna möjlighet att delta fullt ut på marknaden och innehåller extra åtgärder för att skydda sårbara konsumenter, undvika avstängning och angripa energifattigdom i EU. Sträng tillämpning av konkurrensreglerna kommer också att bidra till ökad välfärd för konsumenterna genom lägre priser, större valfrihet och mer innovation.

På samma sätt bör teknik och resurser som fasas ut eller eventuellt inte är hållbara på lång sikt inte stödjas med offentliga medel. I paketet om ren energi gjordes det klart att EU intensifierar sitt arbete på att fasa ut subventioner till fossila bränslen. Framtida rapporter om tillståndet i energiunionen kommer att följa upp detta åtagande som gjordes vid G7- och G20-mötena.

En stark extern dimension i energiunionen

Förändringarna i omvärlden innebär nya utmaningar, men också nya möjligheter. I egenskap av energiimportör har EU ett väsentligt intresse av att de internationella energimarknaderna fungerar väl och enligt angivna regler. Därför arbetar EU aktivt för att stärka styrningen i multilaterala fora, t.ex. G7, G20 och Internationella energiorganet. EU verkar också i regionala och bilaterala sammanhang för god funktion, integrering och reformer när det gäller energimarknaderna, t.ex. reformprocessen hos energigemenskapen eller förstärkt dialog med Algeriet, liksom även för diversifieringsprojekt av strategisk betydelse, t.ex. den södra gaskorridoren. Bland EU:s utvidgnings- och grannländer har kommissionen lanserat ett initiativ tillsammans med internationella finansinstitut för att främja reformer i energisektorn och öka investeringar i energieffektivitet för byggnader, såväl offentliga som privata.

EU har fortsatt att främja energireformer i Ukraina. Märkbara framsteg uppnåddes för gasmarknaden och viktiga beslut togs för att förbättra energieffektiviteten. Kommissionen genomförde en rad bilaterala och trilaterala möten med Ryssland och Ukraina för att säkerställa stabil inhemsk försörjning till Ukraina och transitering av gas från Ryssland via Ukraina till EU. Reformerna måste fortsätta, även i elsektorn.

Rådets och Europaparlamentets politiska överenskommelse om förslaget till energirelaterade mellanstatliga avtal, som ingick i paketet om försörjningstrygghet i februari 2016 var en viktig framgång. Detta kommer att leda till att mellanstatliga avtal blir genomsynligare och förenligare med EU-rätten. Det har också gått framåt med lagstiftningsförslaget för att trygga gasförsörjningen, där en ståndpunkt har spikats i Europaparlamentet och en politisk riktlinje fastställdes i rådet (energi) i början av december 2016.

EU måste utöva globalt ledarskap när det gäller omställningen till ren energi. I takt med att en global marknad för ren teknik öppnas upp i aldrig tidigare skådad omfattning använder EU sin externa politik för att dela med sig av sina erfarenheter på området och bredda omställningen till en koldioxidsnål global ekonomi till alla politikområden, främst genom att utveckla starka partnerskap med länder och regioner.

Detta gäller särskilt i Afrika och i grannländerna genom energigemenskapen. Frågans betydelse fick också ett erkännande i den globala strategin, där man särskilt efterfrågar bättre samverkan mellan energi- och klimatdiplomati. På klimatområdet fungerar t.ex. samarbetet med Kina om handel med utsläppsrätter bra, och båda sidor enades om att intensifiera det ytterligare genom ännu ett bilateralt projekt inriktat på att stödja genomförandet av ett nationellt system för handel med utsläppsrätter i Kina som skulle kunna tas i drift under 2017.

Ett resultat av det internationella klimatarbetet under 2016 var en överenskommelse i Internationella civila luftfartsorganisationen om att börja åtgärda problemet med snabbt växande utsläpp från internationell luftfart. Som uppföljning tänker kommissionen inom kort lägga fram ett lagstiftningsförslag om räckvidden för EU:s system för handel med utsläppsrätter när det gäller luftfart. Dessutom ledde internationell diplomati till antagandet av Kigaliändringen till Montrealprotokollet om global utfasning av fluorkolväten med hög global uppvärmningspotential och i Internationella sjöfartsorganisationen till ett avtal i riktning mot en strategi för utsläppsminskning för den internationella delen av sjöfartssektorn. Dessa resultat utgör välkomna steg framåt i kampen mot klimatförändringar i branscher med snabbt växande utsläpp.

Under 2016 förstärktes också Energirådet mellan EU och USA, vilket fortsatte att tjäna som utmärkt exempel på bilateralt samarbete på hög nivå i energi- och klimatfrågor, inklusive på områdena energitrygghet, energipolitik samt utveckling och spridning av energiteknik.

Afrika kommer att förbli en viktig partner för EU. Miljoner människor i Afrika har ännu inte tillgång till moderna energiformer. Allmän tillgång till energi är dock en avgörande stötta för nödvändig tillväxttakt i ekonomin och för att skapa en anständig arbetsmiljö, även för kvinnor och ungdomar. Det gemensamma strategiska partnerskapet mellan EU och Afrika skapar en ram för fortsatt samarbete mellan de båda kontinenterna. EU ger också ett starkt stöd till det afrikanska initiativet för förnybar energi, ett Afrika-lett initiativ som syftar till att öka Afrikas kapacitet på området förnybar energi sedan det inrättades vid 2015 års klimatkonferens i Paris (COP 21). Energi kommer också att stå i centrum för investeringar genom den kommande externa investeringsplanen och andra redan befintliga instrument.

EU:s aktiva energi- och klimatdiplomati får extra kraft av stödet för insatserna från städer och regioner i hela världen genom det globala borgmästaravtalet. Det samarbete som etablerats mellan EU:s borgmästaravtal och Compact of Mayors kör igång helt under 2017 och samlar mer än 7 100 städer på sex kontinenter. På samma sätt förblir ny global agenda för städer, som antogs under konferensen Habitat III, en prioritering för EU, även vad beträffar dess bredare hållbarhetsaspekter.

IV. EN NY ENERGIUNIONSTURNÉ FÖR ATT FRÄMJA SYSSELSÄTTNING, TILLVÄXT OCH INVESTERINGAR

För att driva på övergången till ren energi och modernisera EU:s ekonomi måste genomförandet starta nu. Med den målsättningen i bakhuvudet lanserar kommissionen en ny energiunionsturné. Det är ett bra tillfälle att träffa nationella och andra berörda parter och hjälpas åt att lösa problem tillsammans. Därför ska turnén inriktas på medlemsstaternas särskilda behov, t.ex. stödja omställningen i koldioxidintensiva regioner eller sprida energiomställningen till öar. Den är också tänkt att föra energiunionen närmare EU-medborgarna genom dialog med alla nivåer i samhället, särskilt med unga människor i EU. För att lyckas behöver EU full uppbackning från en generation unga människor med rätt kompetens och en självklar beredskap att delta i energiomställningen.

Eftersom den är en del av genomförandet kommer turnén särskilt att fokusera på de integrerade nationella energi- och klimatplanerna och på insatser på lokal nivå.

Styrning och planering för en framgångsrik energiunion på fältet

I paketet om ren energi föreslog kommissionen ett nytt styrningssystem för energiunionen, baserat på rationellare planering, rapportering och övervakning av genomförandet. När nu de flesta av förslagen kopplade till energiunionen har lagts fram har medlemsstaterna alla centrala bitar de behöver för att börja förbereda sina integrerade nationella energi- och klimatplaner. Planerna kommer att vara viktiga instrument för medlemsstaterna när det gäller att åstadkomma säkerhet och förutsägbarhet för företag, arbetstagare och investerare, och underlätta för välbehövliga investeringarna i den koldioxidsnåla ekonomin.

De flesta av EU:s medlemsstater måste fortfarande sätta igång med att utveckla den nationella planen. För att kunna fullfölja åtagandet att ha planer klara i god tid före 2021, vilket man enats om i rådet, bör arbetet påskyndas. Även om detta kommer att bli en utmaning uppmanar kommissionen medlemsstaterna att lägga fram ett utkast senast den 1 januari 2018. Den tekniska arbetsgruppen om nationella energi- och klimatplaner kommer fortsatt att ge medlemsstaterna stöd. För att vara övergripande bör utkasten grundas på samråd med investerare, arbetsmarknadsparter, lokala och regionala myndigheter, även dem som har särskilda behov, och andra relevanta berörda parter i medlemsstaterna. Regionalt samarbete i ett tidigt skede är också en nyckelfaktor när man utarbetar planen. De nationella energi- och klimatplanerna bör om möjligt alltid tas fram parallellt med program för att begränsa luftföroreningar för att skapa synergi och hålla nere kostnaderna, eftersom de i stora stycken bygger på liknande åtgärder och insatser.

Den lokala nivåns betydelse för att förverkliga energiunionen

Städer och landsbygdsområden är avgörande för den modernisering och utfasning av fossila bränslen som EU-ekonomin står inför. Stadsområdena är en stor källa till utsläpp av växthusgaser, och energiförbrukningen i stadsområdena är orsak till ca tre fjärdedelar av de globala koldioxidutsläppen. Städer och landsbygdsområden är särskilt sårbara för effekterna av klimatförändring. Samtidigt är landsbygdsområdena, i egenskap av producenter av förnybara resurser till bioekonomin, och städerna, i egenskap av nav för innovation och tillväxt och motorer för ekonomisk utveckling, också – och i allt större grad – en del av lösningen. Städer står för en fjärdedel av alla offentliga utgifter och nästan hälften av alla offentliga investeringar. De producerar 68 % av EU:s bruttonationalprodukt (BNP) och står för 62 % av jobben, de är nyckelaktörer i ansträngningarna att frikoppla utsläpp av växthusgaser och resursförbrukning från ekonomisk tillväxt och hjälpa nationella ekonomier att bli mer kunskapsbaserade och konkurrenskraftiga. Det är här som moderniseringen av EU:s ekonomi börjar.