RESOLUTION

om Europeiska gemenskapernas räkenskaper för budgetåret 1996

EUROPAPARLAMENTET UTFÄRDAR DENNA RESOLUTION

- med beaktande av EKSG-fördraget, särskilt artikel 78 g,

- med beaktande av EG-fördraget, särskilt artikel 276,

- med beaktande av Euratomfördraget, särskilt artikel 180 b,

- med beaktande av budgeten för budgetåret 1996,

- med beaktande av inkomst- och utgiftsredovisningen, analysen av den ekonomiska förvaltningen och balansräkningen för Europeiska unionen för budgetåret 1996 (C4-0196/97),

- med beaktande av revisionsrättens årsrapport för budgetåret 1996 (C4-0599/97)(1), dess särskilda rapporter samt institutionernas svar,

- med beaktande av rådets rekommendation av den 9 mars 1998 (C4-0168/98),

- med beaktande av sin resolution av den 31 mars 1998 i vilken kommissionen underrättades om orsakerna till att man skjutit upp beviljandet av ansvarsfrihet för genomförandet av Europeiska unionens allmänna budget för budgetåret 1996(2),

- med beaktande av sitt beslut av den 17 december 1998 att inte bevilja kommissionen ansvarsfrihet för budgetåret 1999(3),

- med beaktande av sin resolution av den 14 januari 1999 om förbättring av Europeiska kommissionens ekonomiska förvaltning (4) till följd av nekandet till ansvarsfrihet för 1996,

- med beaktande av budgetkontrollutskottets betänkande (A4-0196/99).

1. Parlamentet påminner om sitt slutgiltiga beslut att inte bevilja kommissionen ansvarsfrihet för budgetåret 1996 och orsakerna till detta enligt parlamentets omröstning den 17 december 1998, vilka bifogas denna resolution,

2. anser att parlamentet nu bör beakta räkenskaperna avseende EG:s budget för 1996 så att man kan gå vidare med arbetet med räkenskaperna för senare år,

3. noterar följande uppgifter som upprättats av kommissionen i syfte att avsluta räkenskaperna för budgetåret 1996:

>Plats för tabell>

4. uppdrar åt sin ordförande att vidarebefordra denna resolution med bilaga till kommissionen, rådet, domstolen, revisionsrätten, Ekonomiska och sociala kommittén, Regionkommittén och Europeiska investeringsbanken samt se till att denna offentliggörs i EGT (L-serien).

(1) EGT C 348, 18.11.1997, s. 1.

(2) EGT C 138, 4.5.1998, s. 43.

(3) Protokollet av detta datum, del I.7.

(4) Protokollet av detta datum, del II.1.

BILAGA

Orsaker till parlamentets beslut att inte bevilja ansvarsfrihet i enlighet med parlamentets omröstning den 17 december 1998 (antaget av Europaparlamentet den 17 december 1998)(1)

EUROPAPARLAMENTET

1. påminner om att Europeiska revisionsrätten för tredje året i rad avstod från att avge en positiv övergripande revisionsförklaring om lagligheten och korrektheten hos de transaktioner som utgjorde betalningarna under budgetåret(2),

2. påminner om att Europaparlamentet den 31 mars 1998 uttryckte stark oro över de många problemen i nästan alla budgetkategorier, vilka tillsammans utgjorde ett oacceptabelt stort antal fall där genomförandet av budgeten har varit otillfredsställande, och beslutade att skjuta upp beslutet om ansvarsfrihet för budgetåret 1996, vilket framför allt berodde på:

a) det bristfälliga genomförandet av rekommendationerna från den tillfälliga undersökningskommittén för gemenskapens transiteringssystem, i synnerhet vad gäller det datoriserade kontrollsystemet,

b) avsaknaden av demokratisk ansvarighet i samband med bekämpning av bedrägerier inom EU-institutionerna,

c) avsaknaden av samstämmighet och sund ekonomisk förvaltning, vilken ledde till ett lågt anslagsutnyttjande för alla större program med anknytning till utrikespolitik, till exempel i Bosnien-Hercegovina, Phare, Tacis och Med,

d) förseningarna i samband med genomförandet av det integrerade kontrollsystemet inom jordbrukssektorn och det stora antal rekommendationer från BSE-kommittén som ännu inte genomförts,

e) avsaknaden av exakt information om resultatet av de föreslagna åtgärderna för att skapa arbetstillfällen i små och medelstora företag genom strukturfonderna;

understryker nödvändigheten för kommissionen att ompröva sin personalpolitik och se över sin förvaltning av de mänskliga resurserna med hänsyn till politiska prioriteringar, i synnerhet bruket att delegera offentliga befogenheter till tredje part,

3. betonar med eftertryck att det fåtal förbättringar som hittills genomförts för att bekämpa bedrägeri med medel från EU-budgeten och för att strama upp förvaltningsförfaranden har sin grund i Europaparlamentets rekommendationer,

4. noterar att kommissionen har uppfyllt följande krav som presenterades i resolutionen av den 31 mars 1998:

a) kommissionen har gjort framsteg i genomförandet av undersökningskommitténs rekommendationer om transitering,

b) kommissionen har vidtagit åtgärder som efter de två senaste årens misslyckande kommer att möjliggöra ett effektivt genomförande av återuppbyggnadsprogrammet i före detta Jugoslavien,

c) kommissionen har börjat genomföra den personalökning som parlamentet begärt för kommissionsenheten med ansvar för avslutning av EUGFJ:s räkenskaper och har därmed uppfyllt de villkor som ställts upp för avslutning av räkenskaperna för 1992,

d) kommissionen har lagt fram en förteckning över alla åtgärder som syftar till att ge hjälp åt små och medelstora företag inom strukturfonderna,

e) kommissionen har gett garantier för att ett integrerat system för administration och kontroll skall införas i medlemsstaterna, och har dessutom meddelat vilka ekonomiska justeringar som kommer att göras vid förseningar,

5. konstaterar emellertid att kommissionen på ett antal avgörande punkter inte alls eller på ett otillfredsställande sätt har tillmötesgått parlamentets krav samt att de tre viktigaste villkoren återstår att uppfylla, vilket de senaste händelserna visat,

Brist på demokratisk ansvarighet

6. påminner om sin resolution av den 31 mars 1998 om att beviljandet av ansvarsfrihet skulle uppskjutas, i vilken parlamentet begär

a) att förteckningar över alla pågående interna utredningar som gäller påståenden om bedrägeri och korruption där tjänstemän vid de europeiska institutionerna är inblandade regelbundet skall läggas fram och bedömas vara tillräckliga,

b) att åtgärder skall vidtas för att säkerställa att behöriga nationella rättsliga myndigheter utan dröjsmål och utan undantag får kännedom om varje fall av bedrägerier, korruption eller andra överträdelser där det finns misstanke om att EU-tjänstemän kan vara inblandade,

7. påpekar att parlamentet i sin resolution av den 31 mars 1998 och dessförinnan i sin resolution av den 17 februari 1998 om kommissionens agerande med avseende på påstådda bedrägerier och oegentligheter inom turismsektorn (3), uppgav att det inte skulle bevilja ansvarsfrihet förrän de villkor som ställdes upp i punkt 6 blivit uppfyllda,

8. konstaterar

a) att den statistik som kommissionen lagt fram om fall av bedrägerier och korruption bland EU-tjänstemän visserligen avslöjar att ingen tjänsteman ännu har blivit dömd för något sådant, men inte ger några uppgifter om karaktären hos och omfattningen av de undersökta fallen,

b) att det fortfarande inte har säkerställts att de behöriga nationella rättsliga myndigheterna utan dröjsmål, på ett fullständigt sätt och utan undantag får kännedom om varje misstänkt fall av bedrägeri, korruption eller andra överträdelser; detta har nyligen framgått i fallet med Europeiska gemenskapens kontor för humanitärt bistånd där kommissionen trots varningar från sin bedrägeribekämpningsenhet, UCLAF, väntade i över sex månader innan den huvudmisstänkte suspenderades och fallet hänvisades till de rättsliga myndigheterna,

c) att kommissionen inte har tillmötesgått parlamentets krav på ett förslag till ett gemensamt beslut av unionens institutioner om att inrätta en byrå för bedrägeribekämpning (Office de lutte anti-fraud - OLAF), utan istället har lagt fram ett förslag till förordning på grundval av artikel 235, vilket i sak är ett steg tillbaka eftersom detta förslag splittrar ansvarsområdena ifråga om bedrägeribekämpning och omintetgör rätten till oberoende undersökning av den interna kontrollen,

9. konstaterar att kommissionen inte har respekterat parlamentets upprepade uppmaningar om att i Med-affären hänskjuta hela ärendet till de rättsliga myndigheterna i Belgien, Frankrike och Italien, trots att det i revisionsrättens rapporter och kommissionens interna revision finns klara tecken på aktiviteter (sammanblandningar av intressen, illegala påtryckningar gentemot tjänstemän, manipulering av offentliga anbudsförfaranden) som borde genomgå en straffrättslig utredning,

10. noterar med oförståelse och bestörtning att några av de kontor för tekniskt stöd som var inblandade i Med-affären, eller ägarna till dessa kontor, tilldelats direkta eller indirekta kontrakt med kommissionen, även efter det att affären blivit känd,

11. konstaterar att det förfarande som kommissionen valt gör det omöjligt att snabbt uppnå effektiva förbättringar i bedrägeribekämpningen, och att kommissionen med detta förfarande allvarligt skadar, inte bara sin egen trovärdighet, utan även samtliga EU-institutioners trovärdighet,

Brist på samstämmighet och sund ekonomisk förvaltning vad gäller externa åtgärder

12. konstaterar att de allvarliga brister i förvaltningen och allvarliga oegentligheter som upptäckts under budgetåret 1996 och senare inte bara har medfört betydande ekonomiska förluster utan även allvarligt skadat Europeiska unionens anseende och trovärdighet,

13. konstaterar att kommissionen, trots att det gjorts framsteg på vissa punkter, på det hela taget fortfarande inte är i stånd att på ett verkningsfullt sätt genomföra gemenskapens externa politik, vilket framgår av revisionsrättens nyligen framlagda rapport om förvaltningen av kärnsäkerhetsprogrammen inom ramen för Phare och Tacis,

14. påminner om att parlamentet redan i sin resolution av den 10 april 1997 om ansvarsfrihet för 1995(4) krävde att kommissionen skulle vidta kraftfulla åtgärder för att lösa de allvarliga administrativa problem som hade framkommit angående genomförandet av programmet för kärnsäkerhet i Central- och Östeuropa; konstaterar att kommissionen inte har tillgodosett parlamentets krav om att man omedelbart skall inrätta en arbetsgrupp för att lösa dessa problem,

Brist på effektiva åtgärder för förbättrad förvaltning av administration och budget

15. konstaterar att kommissionen ännu inte på ett övergripande sätt har tillgodosett parlamentets krav på att kommissionen skulle omarbeta sin personalpolitik, i synnerhet genom att förelägga den budgetansvariga myndigheten realistiska prognoser om sina behov, och se över sin personalförvaltning med hänsyn till politiska prioriteringar och i synnerhet utvidgningen och de krav på decentralisering som den medför; påminner om att parlamentet begärde en regelbunden undersökningsrapport redan i sin resolution av den 5 april 1995 om riktlinjerna för 1996 års budget(5),

16. konstaterar att denna brist har lett till att missbruk av förfarandet vid utnämning av tjänstemän har kunnat fortgå oavbrutet, vilket lett till att kommissionen varit oförmögen att garantera de sökande lika behandling vid tillsättningsförfarandet; konstaterar för övrigt att detta problem förefaller vara gemensamt för samtliga institutioner,

17. noterar också att händelser på allra högsta nivå och fall som inträffat nyligen medfört att vissa ledamöter av kommissionen, i frågor som rör tillsättning av tjänstemän, kommit att framstå i en tvivelaktig dager, vilket allvarligt skadar kommissionens trovärdighet,

18. påminner om att bruket att delegera offentliga befogenheter till tredje part, enligt revisionsrätten, har fått en farlig och förkastlig omfattning och leder till ett antal oegentligheter och i synnerhet situationer med sammanblandningar av intressen samt en försämring av kommissionens kontroll av att utbetalningar sker lagenligt och effektivt,

19. anser att följande slutsatser kan dras från dessa iakttagelser, med utgångspunkt från den centrala föreställningen att brister i förvaltningen oundvikligen har lett till missförhållanden vid genomförandet av politiken (till exempel "minibudgetarna"),

Parlamentets tillgång till information

20. anser att den rätt till information som parlamentet har enligt artikel 206.2 i fördraget beträffande beviljande av ansvarsfrihet ålägger kommissionen att för parlamentet lägga fram alla dokument i sin helhet som det anser är nödvändiga för utövandet av detta ansvar,

21. anser att kommissionen har tagit ett steg bakåt i förhållande till tidigare praxis genom att vägra att göra vissa dokument av avgörande betydelse tillgängliga för parlamentet; beklagar djupt att man överlämnat en rapport om Europeiska gemenskapens kontor för humanitärt bistånd som är så kraftigt censurerad att den blivit oläslig, ett tillvägagångssätt som enligt många tyder på ringaktning av parlamentet,

22. konstaterar att parlamentet fortfarande varken kan kontrollera den faktiska vidden av oegentligheterna i samband med Europeiska gemenskapens kontor för humanitärt bistånd eller kan bedöma ansvarsförhållandena eller vilka åtgärder som vidtagits för att förbättra förvaltningen, eftersom kommissionen fortsätter att vägra att översända vissa dokument till parlamentet,

23. konstaterar att kommissionen inte har informerat parlamentets tillfälliga undersökningskommitté för gemenskapens transiteringssystem om hur omfattande kommissionens problem med datoriseringen av transiteringssystemet har varit, vilket har lett till en felaktig analys av orsakerna till att genomförandet av systemet har försenats,

Kommissionsledamöternas personliga ansvar

24. anser att de exempel som uppdagats under förfarandet för beviljande av ansvarsfrihet har avslöjat att det finns anledning att befara att oegentligheter begåtts utan att enskilda kommissionsledamöter inser att de måste ta personligt ansvar för det som skett,

Brister i kommissionens struktur

25. anser att förfarandet för beviljande av ansvarsfrihet i många fall har visat på en brist på flexibilitet i personaladministrationen och att detta medfört oacceptabla missförhållanden; anser att brådskande åtgärder är nödvändiga för att modernisera strukturerna inför den nya kommissionens tillträde den 1 januari 2000.

(1) Protokollet av detta datum, del I.7.

(2) Årsrapporten, volym II, s. 8.

(3) EGT C 80, 16.3.1998, s. 36.

(4) EGT C 132, 28.4.1997, s. 140.

(5) EGT C 109, 1.5.1995, s. 46.