RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET OCH RÅDET Årsrapport för 2012 till Europaparlamentet och rådet om verksamheten vid Eurodacs centrala enhet /* COM/2013/0485 final */





RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET OCH RÅDET Årsrapport för 2012 till Europaparlamentet och rådet om verksamheten vid Eurodacs centrala enhet 1. Inledning 1.1. Omfattning Enligt rådets förordning (EG) nr 2725/2000 av den 11 december 2000 om inrättande av Eurodac för jämförelse av fingeravtryck för en effektiv tillämpning av Dublinkonventionen (nedan kallad Eurodacförordningen)[1] ska kommissionen årligen överlämna en rapport till Europaparlamentet och rådet om verksamheten vid Eurodacs centrala enhet[2]. Den här rapporten är den tionde i ordningen och innehåller information om förvaltningen av Eurodacsystemet under 2012 och dess resultat. I rapporten görs en bedömning av Eurodacs produktion och kostnadseffektivitet och av kvaliteten på den centrala enhetens tjänster. Detta är den sista årliga rapport som kommer att läggas fram av kommissionen. De årliga rapporterna kommer hädanefter att läggas fram av eu-LISA (IT-byrån). 1.2. Rättslig och politisk utveckling Den 30 maj 2012 lade kommissionen fram ett nytt förslag som medger brottsbekämpande myndigheters tillgång till Eurodac[3]. Kommissionen antog en första omarbetning av Eurodacförordningen 2008[4] som inte medgav tillgång i brottsbekämpande syfte. Ändrade förslag antogs 2009[5] för att ge till tillgång i brottsbekämpande syfte, men som löpte ut i och med ikraftträdandet av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget) och 2010[6], återigen utan möjlighet till tillgång i brottsbekämpande syfte. Det blev klart för rådet att tillgång i brottsbekämpande syfte skulle bli en väsentlig del av det gemensamma europeiska asylsystemet och därför antog kommissionen rådets förslag 2012. EURODACS CENTRALA ENHET[7] 1.3. Förvaltningen av systemet I artikel 38 i ”förordningen om it-byrån”[8] anges att den nya byrån skulle ta över förvaltningen av Eurodac från och med den 1 december 2012. För att säkerställa den kontinuitet i tjänsterna som föreskrivs i förordningen, är en övergångsperiod nödvändig för att slutföra överföringen av förvaltningen av Eurodac från de nuvarande orterna Bryssel (Belgien) och Luxemburg till Strasbourg (Frankrike) och Sankt Johann im Pongau (Österrike). Förvaltningen av Eurodac ska således enligt planerna överföras till byrån under 2013. Övertagandeprocessen under 2013 omfattar utbildning av byråns personal, upprättande av en länk så att byrån i Strasbourg kan förvalta Eurodacs nuvarande it-infrastruktur i Luxemburg till dess att en klon av den centrala enheten har installerats i Strasbourg och på reservdriftsstället i Sankt Johann im Pongau, och nedläggning av it-infrastrukturen för den gamla centralenheten och den centrala backupenheten i Luxemburg. 1.4. Kvaliteten på tjänsterna och kostnadseffektiviteten Kommissionen har lagt ner stor omsorg på att tillhandahålla högkvalitativa tjänster till medlemsstaterna, som ju är de slutliga användarna av Eurodacs centrala enhet. Eurodacs centrala enhet drabbades inte i sig av några driftsavbrott under 2012. Sammantaget var Eurodacs centrala enhet under 2012 tillgänglig 99,98 % av tiden. Kostnaderna för underhållet och driften av den centrala enheten uppgick år 2012 till 421 021,75 euro, vilket innebär en minskning jämfört med tidigare år (1 040 703,82 euro år 2011, 2 115 056,51 euro år 2010, 1 221 183,83 euro år 2009), främst till följd av uppgraderingen av Eurodacsystemet (Eurodac Plus). Vissa besparingar har gjorts genom effektiv användning av de befintliga resurserna och den infrastruktur som kommissionen ansvarar för, till exempel nätverket s-Testa[9]. Kommissionen tillhandahöll också (via ISA-programmet[10]) de kommunikations- och säkerhetstjänster som krävs för utbytet av uppgifter mellan den centrala enheten och de nationella enheterna. Kostnaderna för dessa tjänster skulle i enlighet med artikel 21.2 och 21.3 i Eurodacförordningen egentligen bäras av de enskilda medlemsstaterna, men täcktes till sist av kommissionen, som använde tillgängliga gemensamma infrastrukturer. Vad beträffar kostnadseffektivitet gör Eurodacsystemet det möjligt för medlemsstaterna att jämföra både de uppgifter som ursprungligen överförts av andra medlemsstater och de uppgifter de själva ursprungligen överfört för att fastställa huruvida en sökande tidigare har ansökt om asyl (antingen i den stat som handlägger ärendet eller i en annan stat). Följaktligen medger detta betydande besparingar i de nationella budgetarna eftersom medlemsstaterna inte behöver skaffa ett nationellt automatiskt system för identifiering av fingeravtryck (Afis) för att jämföra asylsökandes fingeravtryck inom den staten. År 2012 genomfördes 411 236 transaktioner med tillfredsställande resultat till den centrala enheten. Kostnaderna för underhållet och driften av den centrala enheten år 2012 uppgick till 421 021,75 euro. Kostnaden per transaktion är därmed endast 1,02 euro. 1.5. Uppgiftsskydd och datasäkerhet Genom artikel 18.2 i Eurodacförordningen infördes en typ av transaktion som gör det möjligt att göra en ”särskild sökning” (kategori 9) på begäran av en person om vilken uppgifter finns lagrade i den centrala databasen. Syftet är att garantera registrerade personers rättigheter att få tillgång till uppgifter som rör dem. Såsom framhållits i tidigare årsrapporter ledde det stora antalet särskilda sökningar under Eurodacsystemets första år till farhågor om huruvida de nationella förvaltningarna eventuellt missbrukade denna möjlighet. År 2012 gjordes sammanlagt 111 sådana sökningar, vilket innebär en minskning med 50,9 % jämfört med 2011 (226 sökningar) men antalet är fortfarande mycket högre än år 2010 (66 sökningar) och 2009 (42 sökningar). 51 av de särskilda sökningarna år 2012 (46 %) kom från Frankrike. År 2011 stod däremot Spanien för 79 % av alla särskilda sökningar. För att bättre kunna följa upp fenomenet har kommissionen i sitt förslag till ändring av Eurodacförordningen tagit med en bestämmelse om att medlemsstaterna ska tillställa den behöriga nationella myndigheten en kopia på den registrerades begäran om att få tillgång till uppgifter. 2. Siffror och resultat I bilagan till den här rapporten finns tabeller med uppgifter från den centrala enheten för perioden 1 januari 2012–31 december 2012. Eurodacstatistiken grundar sig på uppgifter om 1) fingeravtryck på alla personer över 14 års ålder som ansökt om asyl i någon av medlemsstaterna (kategori 1), fingeravtryck på personer som gripits i samband med att de olagligen passerat en medlemsstats yttre gräns (kategori 2) och personer som befunnits uppehålla sig olagligen i en medlemsstat (om de behöriga myndigheterna anser det nödvändigt att kontrollera om personen tidigare lämnat in en ansökan om asyl)(kategori 3). Eurodacuppgifterna om asylansökningar kan inte jämföras med Eurostatuppgifterna eftersom Eurostats upplysningar bygger på månadsstatistik från justitie- och inrikesministerierna. Det finns flera metodrelaterade förklaringar till skillnaderna mellan uppgifterna. Dels tas alla asylsökande oavsett ålder med i Eurostats uppgifter. Dels görs i Eurostats uppgifter en åtskillnad mellan personer som ansökt om asyl under referensmånaden (vilket kan omfatta upprepade ansökningar) och personer som ansöker om asyl för första gången. 2.1. Lyckade överföringar En lyckad överföring är en transaktion som den centrala enheten kunnat behandla, och som inte avvisats på grund av problem med valideringen av uppgifter eller fel i eller otillräcklig kvalitet på fingeravtrycken[11]. År 2012 registrerade den centrala enheten sammanlagt 411 236 lyckade överföringar, vilket är en minskning med 0,26 % jämfört med 2011 (412 303). Vid en första anblick visar detta på en anmärkningsvärd stabilitet jämfört med skillnaderna under tidigare år. För vissa medlemsstater varierade siffrorna dock mycket kraftigt jämfört med föregående år. Den mest anmärkningsvärda fallet var Italien, där transaktionerna minskade från 96,685 år 2011 till 30,616 (– 68,33 %) år 2012. Denna siffra är betydligt mer i linje med antalet transaktioner under tidigare år och illustrerar återigen effekten av den arabiska våren 2011 när det gäller både antalet ansökningar om internationellt skydd och antalet irreguljära invandrare som greps när de passerar en gräns. Stora minskningar noterades också i Lettland och Finland och en märkbar minskning i Malta. Däremot ökade antalet transaktioner i Tyskland, Sverige, Bulgarien, Polen och Grekland något. I Grekland var den procentuell ökningen högst: från 12 469 år 2011 till 34 294 (175 %). Den stora ökningen i Grekland gällde fall i kategori 2, där en betydande minskning skett föregående år. När det gäller antalet överföringar av uppgifter om asylsökande (kategori 1) syns en stigande trend, med 285 959 år 2012, vilket utgör en ökning från 275 857 (3,66 %) år 2011 och 215 463 år 2010. Trots ökningen i Grekland skedde dock en allmän minskning i fråga om antalet personer som gripits i samband med irreguljär passage av en medlemsstats yttre gräns (kategori 2), från 57 693 år 2011 till 39 300 år 2012 (–31,88 %). Såsom konstaterats ovan inträffade de mest betydande förändringarna i Grekland, där antalet ökade från bara 530 under 2011 till 21 951 under 2012 (4042 %), Bulgarien – från 509 under 2011 till 1 518 under 2012 (198 %), Ungern – från 906 under 2011 till 260 under 2012 (–71.3 %), och Italien – från 50 555 under 2011 till 11 272 under 2012 (–77 %). År 2011 registrerades inga kategori 2-överföringar från fyra medlemsstater (Tjeckien, Island, Lettland och Sverige), och i ytterligare nio medlemsstater var antalet överföringar färre än tio (Belgien, Schweiz, Danmark, Estland, Irland, Litauen, Luxemburg, Portugal, Rumänien). Såsom förklarades i rapporten för 2009, beror skillnaden mellan antalet överföringar av uppgifter i kategori 2 till Eurodac och andra källors statistik om otillåten gränspassage i medlemsstaterna, som blir särskilt tydlig i Eurodacs statistik, på definitionen i artikel 8.1 i Eurodacförordningen[12]. Frågan kommer att utredas i samband med den pågående översynen av Eurodacförordningen. Det totala antalet kategori 3-transaktioner (uppgifter om personer som grips i samband med att de olagligen vistas inom en medlemsstats territorium) ökade med 9,17 % till 85 976, vilket utgör en ökning från 78 753 år 2011 och 72 840 år 2010. Irland var, liksom tidigare år, den enda medlemsstat som inte gjorde några kategori 3-överföringar. Även om sökningar i kategori 3 inte är obligatoriska enligt Eurodacförordningen uppmanar kommissionen medlemsstaterna att utnyttja denna möjlighet innan de inleder förfaranden enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/115/EG av den 16 december 2008 om gemensamma normer och förfaranden för återvändande av tredjelandsmedborgare som vistas olagligt i medlemsstaterna[13]. I de fall som nämns i Eurodacförordningen[14] kan sådana sökningar göra det möjligt att fastställa om tredjelandsmedborgaren i fråga har ansökt om asyl i någon annan medlemsstat dit han eller hon ska återsändas i enlighet med Dublinförordningen. Det största antalet kategori 3-transaktioner år 2012 kom från Tyskland (24 621 eller 29 %), Nederländerna (11 172 eller 13 %) och Förenade kungariket (10 279 eller 12 %). Detta ligger i linje med utvecklingen 2010 och 2011. 2.2. Träffar 2.2.1. Flera asylansökningar (träffar i kategori 1 jämfört med kategori 1) Av de sammanlagt 285 959 asylansökningar som registrerades i Eurodac under 2012 var 27,48 % parallella asylansökningar (dvs. två eller flera ansökningar hade lämnats in). I 78 591 fall hade fingeravtrycken av den berörda personen alltså redan registrerats som kategori 1-transaktion i en och samma eller någon annan medlemsstat. År 2011 var siffran 61 819 (22,4%). Vissa medlemsstater tar dock även fingeravtryck vid återsändande i enlighet med Dublinförordningen, vilket snedvrider statistiken om parallella asylansökningar. När man ännu en gång tar, och översänder, fingeravtryck på inresande som överlämnats i enlighet med Dublinförordningen ser det felaktigt ut som om personen gjort en ny asylansökan. För att lösa detta problem har kommissionen i förslaget till ändring av Eurodacförordningen infört en bestämmelse enligt vilken överföringar inte ska registreras som nya asylansökningar. Tabell 3 i bilagan visar fördelningen mellan medlemsstaterna av antalet asylansökningar som motsvarar tidigare registrerade asylansökningar i en annan medlemsstat (utländska träffar) eller i samma medlemsstat (inhemska träffar)[15]. År 2012 var sammanlagt 34,4 % av alla parallella ansökningar inhemska träffar (en minskning från 38,6 % år 2011). I flera medlemsstater (Belgien, Bulgarien, Cypern, Tjeckien, Spanien, Grekland, Irland, Italien, Nederländerna, Polen, Förenade kungariket) översteg andelen t.o.m. 50 %. I Belgien stod antalet inhemska träffar för 10 037 av 14 883 ansökningar (67,4 %) och i Cypern 139 av 148 ansökningar (93,9 %). Eftersom de inhemska träffarna visar när en person som ansökt om asyl i en medlemsstat gör en ny ansökan i samma medlemsstat illustrerar träffarna begreppet ”efterföljande ansökan” i artikel 32 i rådets direktiv 2005/85/EG av den 1 december 2005 om miniminormer för medlemsstaternas förfaranden för beviljande eller återkallande av flyktingstatus[16]. Utländska träffar visar sekundärförflyttningar av asylsökande inom EU. Liksom tidigare år bekräftar statistiken att de sekundära förflyttningar som konstaterats inte nödvändigtvis följer de ”logiska” rutterna mellan angränsande medlemsstater. T.ex. i Frankrike härrörde fortfarande det största antalet utländska träffar från asylsökande som tidigare lämnat in en ansökan i Polen (2 498). Tyskland och Schweiz tog emot ett stort antal asylsökande som tidigare hade lämnat in en ansökan i Sverige (2 567 respektive 1 050). Statistiken över utländska träffar visar, såsom tidigare år, att flödena inte entydigt går i en riktning från länder som har en yttre landgräns eller som gränsar till Medelhavet till nordligare medlemsstater. Däremot kan statistiken över sekundära flöden till länder som har en yttre landgräns eller som gränsar till Medelhavet i stor utsträckning förklaras med vissa medlemsstateras praxis att ta fingeravtryck vid återtagande enligt Dublinförordningen. 2.2.2. Träffar i kategori 1 jämfört med kategori 2 Dessa träffar ger en bild av vilken rutt personer som olagligen passerat en medlemsstats yttre gräns har följt innan de ansöker om asyl. År 2012 fastställdes de flesta träffarna mot uppgifter som överförts av Grekland (8 097), Italien (7 171), Spanien (1 385), Ungern (291) och Bulgarien (134) (se tabell 5). Det är dock anmärkningsvärt att de flesta träffarna för Bulgariens vidkommande var inhemska träffar (84,9 %). År 2011 var 85,9 % av träffarna i Italien inhemska träffar, men 2012 hade andelen minskat till 46 %. En jämförelse mellan 2012 och 2011 visar en ökning från 21 % till 65,3 % när det gäller personer som gripits i samband med att de olagligen passerat en gräns och därefter lämnat in en asylansökan. Detta innebär en ökning i absoluta tal från 7 384 år 2011 till 17 319 år 2012. De flesta personer som olagligt reste in till EU via Italien fortsatte sin resa till Schweiz (2 978), Tyskland (1 359) eller Sverige (881). De som olagligt reste in via Grekland fortsatte huvudsakligen sin resa till Tyskland (2 168), Sverige (1 612) eller Österrike (1 216). Av dem som reste in via Spanien reste de flesta vidare till Frankrike (410), Tyskland (284), Belgien (259) eller Schweiz (242), medan de som reste vidare efter att deras fingeravtryck tagits i Ungern främst begav sig till Österrike (61) eller Tyskland (59). 2.2.3. Träffar i kategori 3 jämfört med kategori 1 Dessa träffar ger en bild av i vilken medlemsstat irreguljära migranter första gången lämnat in sin ansökan innan de reste vidare. Det bör emellertid framhållas att det inte är obligatoriskt att överföra uppgifter i kategori 3 och att inte alla medlemsstater utnyttjar denna möjlighet till kontroll på ett systematiskt sätt. De tillgängliga uppgifterna visar att flödena av personer som gripits i samband med att de olagligen uppehållit sig i en annan medlemsstat än den där de sökt om asyl för det mesta går till några få medlemsstater, särskilt Tyskland (10 798 – en ökning från 7 749 år 2011), Nederländerna (3 742), Schweiz (3 682), Norge (2 382), Frankrike (2 165) och Österrike (2 111) (se tabell 7). 2.3. Fördröjningar i överföringarna Det faktum att Eurodacförordningen bara innehåller en vag tidsangivelse för när uppgifterna ska sändas över leder i praktiken ofta till fördröjningar. Detta är en mycket viktig fråga, eftersom fördröjningar i överföringarna kan leda till resultat som står i strid med de ansvarsprinciper som fastläggs i Dublinförordningen. Problemet med stora förseningar från det att fingeravtryck tagits och till dess att de skickas till Eurodacs centrala enhet har påpekats i tidigare årsrapporter och sågs i utvärderingsrapporten som ett tillämpningsproblem. Liksom under 2011 var de genomsnittliga förseningarna av överföringarna, dvs. den tid som förflutit mellan det att fingeravtrycken tagits till dess att de översändes till Eurodacs centrala enhet, relativt små under 2012. De flesta medlemsstater och associerade länders fördröjningar med att överföra fingeravtryck till Eurodacs centrala enhet uppgick till mellan noll och fyra dagar. Undantag från detta genomsnitt har noterats för följande medlemsstater: Cypern kategori 2 (15,00), Finland kategori 1 (10,16), Grekland kategori 1 (5,00) och kategori 2 (10,43), Förenade kungariket kategori 2 (6,01), Tyskland kategori 1 (5,19), Spanien kategori 1 (4,41). Kommissionen vill betona att sena överföringar kan göra att en medlemsstat felaktigt tilldelas ansvaret för att pröva en asylansökan, av två olika skäl som beskrivits i tidigare årsrapporter, nämligen på grund av ”felaktiga träffar”[17] eller ”missade träffar”[18]. Det sammanlagda antalet missade träffar på grund av en försening i överföringen av fingeravtryck fördubblades från 9 år 2011 till 18 år 2012, men det bör påpekas att detta är fortfarande en enorm förbättring jämfört med 362 år 2010. Av de 18 missade träffarna år 2012, härrörde 12 från Grekland, 4 från Spanien och 2 från Slovakien. Antalet felaktiga träffar minskade från 89 år 2011 till 65 år 2012. Av dessa härrörde 13 från Finland och 10 från Belgien. Siffran för Danmark minskade från 28 år 2011 till 7 år 2012. Kommissionen fortsätter att uppmana medlemsstaterna att göra allt som krävs för att uppgifterna ska överföras skyndsamt i enlighet med artiklarna 4 och 8 i Eurodacförordningen. För att lösa problemet med förseningar i överföringen har nya tidsfrister för överföring fastställts i kommissionens förslag till omarbetning av Eurodacförordningen. 2.4. Kvaliteten på de överförda uppgifterna Under 2012 noterades en svag ökning av den genomsnittliga andelen avvisade transaktioner[19] för alla medlemsstater och associerade länder, till 6,63 % från 5,87 % år 2011. Följande medlemsstater hade en andel avvisade transaktioner på minst 10 %: Estland (22,4 %), Frankrike (10,51 %), Irland (18,28 %), Liechtenstein (13,7 %), Malta (30,47 %), Portugal (19,37 %) och Förenade kungariket (11,28 %). Sammanlagt nio medlemsstater hade en andel avvisade transaktioner över genomsnittet. Den höga andelen avvisningar beror inte på brister i tekniken eller systemet. Orsakerna har främst att göra med låg kvalitet på medlemsstaternas fingeravtrycksbilder, på den mänskliga faktorn eller på felaktig konfigurering i den sändande medlemsstatens utrustning. Siffrorna kan också avse flera sändningsförsök av samma fingeravtryck, om de avvisats av systemet av kvalitetsskäl. Kommissionen medger att vissa förseningar kan orsakas av att det under en övergående period är omöjligt att ta fingeravtryck (skadade fingertoppar eller andra hälsotillstånd som hindrar att fingeravtryck tas utan dröjsmål), men vill ändå återigen påpeka problemet med det höga antalet avvisade transaktioner som har tagits upp i tidigare årsrapporter. I syfte att få ned antalet avvisade transaktioner uppmanar kommissionen medlemsstaterna att ge de nationella Eurodacoperatörerna särskild utbildning och att konfigurera sin utrustning på rätt sätt. 3. Slutsatser Eurodacs centrala enhet uppnådde goda resultat under hela 2012 i fråga om hastighet, produktion, säkerhet och kostnadseffektivitet. Under 2012 minskade det sammanlagda antalet transaktioner med 0,26 % till 411 236. Kategori 1-transaktionerna ökade med 3,66 % till 285 959, kategori-2 transaktionerna minskade med 31,88 % till 39 300 (trots den kraftig ökningen (4042 %) i Grekland till 21 951) och kategori 3-transaktionerna ökade med 9,17 % till 85 976. Den genomsnittliga andelen avvisade transaktioner för alla medlemsstater ökade till 6,63 % år 2012 från 5,87 % år 2011. En fortsatt allmän förbättring har skett när det gäller förseningarna i överföringarna av uppgifter till Eurodacs centrala enhet, men ytterligare förbättringar skulle kunna göras. BILAGA Tabell 1: Eurodacs centrala enhet, innehållet i databasen per den 31 december 2012 || Kategori 1 || Kategori 2 || Blockerad Kategori 1 || || AT || 125 192 || 235 || 8 475 || || BE || 155 203 || 8 || 3 584 || || BG || 4 720 || 1 796 || 12 || || CH || 66 087 || 2 || 4 207 || || CY || 29 445 || 18 || 0 || || CZ || 14 455 || 0 || 371 || || DE || 297 966 || 61 || 19 533 || || DK || 17 629 || 0 || 0 || || EE || 204 || 1 || 31 || || ES || 34 672 || 7 363 || 545 || || FI || 24 455 || 29 || 758 || || FR || 358 241 || 738 || 0 || || GR || 114 615 || 21 329 || 0 || || HU || 16 998 || 954 || 302 || || IE || 26 880 || 5 || 1 671 || || IS || 381 || 2 || 0 || || IT || 177 342 || 61 776 || 2 502 || || LI || 50 || 0 || 0 || || LT || 1 864 || 5 || 47 || || LU || 8 134 || 2 || 17 || || LV || 620 || 0 || 0 || || MT || 5 924 || 6 || 1 || || NL || 87 154 || 25 || 5 012 || || NO || 80 713 || 17 || 8 || || PL || 44 056 || 23 || 441 || || PT || 1 373 || 1 || 37 || || RO || 7 317 || 46 || 410 || || SE || 201 864 || 0 || 5 821 || || SI || 3 599 || 57 || 31 || || SK || 15 878 || 43 || 1 || || UK || 277 619 || 478 || 32 747 || || || || || || || Totalt || 2 200 650 || 95 020 || 86 564 || || 2 295 670 Tabell 2: Lyckade överföringar till Eurodacs centrala enhet under 2012 Tabell 3: Fördelningen av träffar i kategori 1 mot kategori 1 under 2012 Tabell 4: Fördelningen av träffar i kategori 1 mot kategori 2 under 2012 Tabell 5: Träffar i kategori 1 jämfört med uppgifter i kategori 2 || Totalt || Inhemska || Utländska träffar (totalt –inhemska) || % inhemska AT || 74 || 46 || 28 || 62,16 BE || 3 || 2 || 1 || 66,67 BG || 888 || 754 || 134 || 84,91 CH || 2 || 1 || 1 || 50,00 CY || 1 || 1 || 0 || 100,00 CZ || 0 || 0 || 0 || DE || 39 || 38 || 1 || 97,44 DK || 0 || 0 || 0 || EE || 1 || 1 || 0 || 100,00 ES || 1797 || 412 || 1385 || 22,93 FI || 30 || 28 || 2 || 93,33 FR || 335 || 212 || 123 || 63,28 GR || 9479 || 1382 || 8097 || 14,58 HU || 380 || 89 || 291 || 23,42 IE || 1 || 1 || 0 || 100,00 IS || 0 || 0 || 0 || IT || 13282 || 6111 || 7171 || 46,01 LI || 0 || 0 || 0 || LT || 7 || 2 || 5 || 28,57 LU || 2 || 2 || 0 || 100,00 LV || 0 || 0 || 0 || MT || 1 || 0 || 1 || 0,00 NL || 20 || 11 || 9 || 55,00 NO || 3 || 3 || 0 || 100,00 PL || 5 || 2 || 3 || 40,00 PT || 0 || 0 || 0 || RO || 18 || 3 || 15 || 16,67 SE || 1 || 0 || 1 || 0,00 SI || 29 || 6 || 23 || 20,69 SK || 53 || 36 || 17 || 67,92 UK || 50 || 39 || 11 || 78,00 Tabell 6: Fördelningen av träffar i kategori 3 mot kategori 1 under 2012 Tabell 7: Kategori 3 mot kategori 1 (flöden av personer som gripits när de olagligen uppehållit sig i en annan medlemsstat än den i vilken de ansökt om asyl || Inhemska || Totalt || Totalt – inhemska AT || 1544 || 3655 || 2111 BE || 2367 || 4343 || 1976 BG || 96 || 202 || 106 CH || 3685 || 7367 || 3682 CY || 30 || 30 || 0 CZ || 131 || 416 || 285 DE || 1709 || 12507 || 10798 DK || 163 || 1112 || 949 EE || 0 || 64 || 64 ES || 24 || 115 || 91 FI || 24 || 118 || 94 FR || 293 || 2458 || 2165 GR || 18 || 19 || 1 HU || 309 || 906 || 597 IE || 0 || 0 || 0 IS || 2 || 37 || 35 IT || 166 || 297 || 131 LI || 0 || 0 || 0 LT || 6 || 82 || 76 LU || 36 || 213 || 177 LV || 3 || 26 || 23 MT || 0 || 10 || 10 NL || 2891 || 6633 || 3742 NO || 1410 || 3792 || 2382 PL || 532 || 1838 || 1306 PT || 2 || 44 || 42 RO || 152 || 197 || 45 SE || 73 || 192 || 119 SI || 36 || 195 || 159 SK || 47 || 183 || 136 UK || 770 || 1514 || 744 || || || Total || 16519 || 48565 || 32046 Tabell 8: Avvisade transaktioner i procent under 2012 Tabell 9: Genomsnittlig tid från det att fingeravtryck tagits till dess de översänts till Eurodacs centrala enhet under 2012 Tabell 10: Träffar i fel riktning kategori 1 mot kategori 1 under 2012 Tabell 11: Fördelningen av träffar i kategori 1 mot kategori 2 där träffarna i kategori 2 översänts sent under 2012 Tabell 12: Fördelningen av träffar mot blockerade uppgifter (artikel 12 i förordning (EG) nr 2725/2012) Tabell 13: Kategori 9-sökningar (”särskilda sökningar”) per medlemsstat under 2012 [1] EGT L 316, 15.12.2000, s. 1. [2] Se artikel 24.1 i Eurodacförordningen. [3] KOM(2012) 254 slutlig. [4] KOM(2008) 825 slutlig. [5] KOM(2009) 342 slutlig and KOM(2009) 344 slutlig. [6] KOM(2010) 555 slutlig. [7] Enligt Eurodacförordningen ska det inrättas en central enhet som förvaltas av Europeiska kommissionen. Den ska innehålla ett automatiskt fingeravtrycksidentifieringssystem (Afis) för mottagning och överföring av svar om träff eller icke-träff till de nationella åtkomstpunkterna i varje medlemsstat. I Eurodacförordningen och dess tillämpningsföreskrifter fastställs ansvaret för insamlingen, överföringen och jämförelsen av fingeravtryck, de medel med hjälp av vilka överföringen kan ske, den centrala enhetens uppdrag när det gäller statistik och de standarder som används för överföringen av uppgifter. [8] Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1077/2011 av den 25 oktober 2011 om inrättande av en Europeisk byrå för den operativa förvaltningen av stora it-system inom området med frihet, säkerhet och rättvisa (EUT L 286, 1.11.2011, s. 1). [9] Nätverket s-Testa (säkra transeuropeiska telematiktjänster för myndigheter) erbjuder en allmän infrastruktur som tillgodoser näringslivets behov och kraven för utbyte av upplysningar mellan EU-myndigheter och nationella myndigheter. [10] ISA (lösningar för att uppnå interoperabilitet mellan offentliga förvaltningar i EU) är ett nytt program för att förbättra det elektroniska samarbetet mellan myndigheter i EU:s medlemsstater. Det utgör en uppföljning av de tidigare programmen IDA II (informationsutbyte mellan förvaltningar) och IDABC (interoperatibelt tillhandahållande av alleuropeiska e-förvaltningstjänster för offentliga förvaltningar, företag och medborgare). [11] Tabell 2 i bilagan visar antalet lyckade överföringar per medlemsstat och kategori under perioden 1 januari 2012–31 december 2012. [12] ”Varje medlemsstat skall, i enlighet med de bestämmelser om skydd som anges i Europakonventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna och i Förenta nationernas konvention om barnets rättigheter, skyndsamt ta fingeravtryck av alla fingrar av varje utlänning som är 14 år eller äldre och som grips av de behöriga kontrollmyndigheterna i samband med att utlänningen olagligen passerar medlemsstatens gräns landvägen, sjövägen eller luftvägen från ett tredje land och som inte avvisas.” [13] EUT L 348, 24.12.2008. [14] Artikel 11: ”(…) Det finns i allmänhet anledning att kontrollera om utlänningen tidigare har lämnat in en ansökan om asyl i en annan medlemsstat om a) han eller hon förklarar sig ha lämnat in en ansökan om asyl men inte anger i vilken medlemsstat han eller hon har lämnat in ansökan, b) han eller hon inte söker asyl men protesterar mot att skickas tillbaka till sitt ursprungsland genom att åberopa att han eller hon skulle råka i fara, eller c) han eller hon på annat sätt försöker förhindra att han eller hon avlägsnas genom att vägra att samarbeta för att fastställa sin identitet, särskilt genom att underlåta att visa identitetshandlingar eller genom att visa falska identitetshandlingar.” [15] De i tabellen angivna statistikuppgifterna om antalet inhemska träffar motsvarar inte nödvändigtvis det antal träffsvar som överförts från den centrala enheten till medlemsstaterna. Anledningen till detta är att en medlemsstat inte alltid utnyttjar möjligheten enligt artikel 4.4 i Eurodacförordningen att begära att den centrala enheten även ska jämföra de uppgifter som den överfört med de tidigare lagrade uppgifterna i databasen från den medlemsstaten. Även då en medlemsstat inte utnyttjar möjligheten enligt artikel 4.4 måste den centrala enheten av tekniska skäl alltid göra en jämförese mot alla uppgifter som finns lagrade i den centrala databasen (dvs. både mot uppgifterna från den berörda medlemsstaten och från de andra medlemsstaterna). I sådana fall kommer den centrala enheten att uppge att det inte finns någon träff (”no hit”), även om det i praktiken finns en träff, eftersom medlemsstaten inte begärt att de uppgifter som skickats in för jämförelse skulle jämföras med tidigare lagrade uppgifter från medlemsstaten. [16] EUT L 326, 13.12.2005. [17] Med felaktig träff avses att en tredjelandsmedborgare inger en asylansökan i medlemsstaten A och får sina fingeravtryck tagna av myndigheterna i den medlemsstaten. Tredjelandsmedborgaren beger sig till en annan medlemsstat (B) och inger där en ny asylansökan. Medlemsstaten B överför fingeravtrycken till den centrala enheten (kategori 1-transaktion), där de registreras. Senare överför medlemsstaten A sina uppgifter till den centrala enheten (kategori 1-transaktion), där de registreras. De uppgifter som sänts av medlemsstaten A registreras alltså senare i den centrala databasen än de uppgifter som sänts av medlemsstaten B. De uppgifter som sänts av medlemsstaten A ger därför en träff mot de uppgifter som sänts av medlemsstaten B. Medlemsstaten B tilldelas i enlighet med bestämmelserna i Dublinförordningen ansvaret för prövningen av tredjelandsmedborgarens asylansökan, trots att den första ansökan ingavs i medlemsstat A. [18] Med missad träff avses att en tredjelandsmedborgare grips i samband med att han eller hon olagligen passerar medlemsstaten A:s yttre gräns och får sina fingeravtryck tagna av myndigheterna i den medlemsstaten. Medlemsstaten A överför inte fingeravtrycken till den centrala enheten omedelbart (kategori 2-transaktion). Tredjelandsmedborgaren skulle då kunna bege sig till en annan medlemsstat (B) och där inge en asylansökan. Tredjelandsmedborgaren får vid det tillfället sina fingeravtryck tagna av myndigheterna i medlemsstaten B. Om medlemsstat B överför fingeravtrycken till den centrala enheten (kategori 1-transaktion) först, skulle den centrala enheten registrera en kategori 1-transaktion först, och medlemsstaten B skulle behandla ansökan i stället för medlemsstaten A. När en kategori 2-transaktion senare inkommer, kommer en träff att missas eftersom kategori 2-uppgifterna inte är sökbara. [19] En transaktion kan avvisas på grund av problem med valideringen av uppgifter eller fel i eller otillräcklig kvalitet på fingeravtryck (se även avsnitt 2.1.)