EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION 
Bryssel den 11.01.1999 
KOM(1998) 804 slutlig 
Förslag till 
RÅDETS FÖRORDNING (Euratom) 
om vilka investeringsprojekt som skall meddelas kommissionen i enlighet med 
artikel 41 Fördraget om upprättandet av Europeiska atomenergigemenskapen 
(framlagt av kommissionen) 

Motivering 
Kapitel 4 i Euratomfördraget rör investeringar på kärnenergiområdet. I artikel 41 i fördraget 
föreskrivs att kommissionen skall underrättas om investeringsprojekt. I bilaga II till fördraget 
förtecknas de industrigrenar för vilka denna typ av underrättelse är obligatorisk. I artikel 43 i 
fördraget anges att kommissionen skall underrätta investeraren och den berörda medlemsstaten om 
sin "uppfattning" beträffande varje projekt. 
I syfte att genomföra dessa bestämmelser som finns i kapitel 4 i fördraget har två förordningar 
antagits; en av rådet (förordning nr 4 av den 15.09.1958) och en av kommissionen för genomförande 
av rådets förordning (förordning nr 1 av den 05.11.1958). 
Rådets förordning nr 4 innehåller en tabell med en lista över industrisektorer, och för varje sektor 
anges två maxbelopp (tak) uttryckta i penningenheter. Ett tak avser nya anläggningar och det andra 
avser modifieringar. Varje investering som görs inom någon av de uppräknade industrisektorerna och 
som överstiger det tak som anges för sektorn i fråga måste anmälas. 
Den penningenhet som används i rådets förordning nr 4 är EPU (European Payment Unit). Denna 
enhet infördes 1958, och den har ingen eller liten relevans för någon av de europeiska nationella 
valutorna av idag, och inte heller för euron som man räknar med att ta i bruk den 1 januari 1999. 
För att lösa detta problem har kommissionen sökt ta fram en metod som gör det möjligt att justera 
taken och uttrycka dem i euro. Detta gav ett tillfälle att undersöka och fatta beslut om huruvida det 
också kunde vara nyttigt med någon form av klargörande avseende denna förordning. Förordningen 
ar nästan 40 år gammal. Även om den har fungerat väl fram till nu är det också ett faktum att 
situationen och behoven hos kärnindustrin idag skiljer sig från vad som gällde för 40 år sedan. Man 
tog vara på detta tillfälle i syfte att "modernisera" förordningen. 
Huvudområden där uppdateringar eller klargöranden föreslås: 
• Omräkning av taken till euro och till den aktuella situationen inom industrin. 
• Klargörande beträffande verksamhetsområdena för vissa industrisektorer som namns i 
förordningen. 
• Förslag som går ut på att kommissionen får offentliggöra information av allmän karaktär om de 
synpunkter som lämnats. 
1. Taken: 
a) Metod som använts vid omräkning av taken från EPU-enheter till euro 
Denna omräkning kräver två saker: 
• Prisindexsiffror för den europeiska kärnenergiindustrin. 
• Förhållandet mellan EPU och euro. 
Ingen av dessa två saker finns tillgängliga. För att ytterligare komplicera situationen har definitionen 
av EPU ändrats under årens lopp, och detta har gjort det omöjligt att följa utvecklingen konkret. 
Definitionen av EPU fastställdes år 1957 på grundval av en fastställd mängd guld som motsvarade en 
US-dollar ($), vilken också definierades på samma sätt. Det är rimligt att anta att det inte spelar 
någon egentlig roll om kostnaderna för investeringar inom kärnindustrin uttrycktes i US-dollar eller 
EPU-enheter år 1958, eftersom växelkursen mellan dem var fast (1:1). Dessutom kan samma 
antagande göras för US-dollar och ecu år 1997, även om växelkursen i detta senare fall är en annan. 
Följaktligen kan man uttrycka 1958 års EPU i 1997 års ecu via de båda enheternas 
dollarmotsvarigheter. Förhållandet till dollarn under åren dessemellan är ointressant, och man kan 
bortse från detta när det gäller justering av taken i förordningarna. Denna lösning har också den 
fördelen att prisindexsiffrorna för kärnenergiindustrin kan uttryckas i US-dollar, och därför kan den 
användas för den slutliga omräkningen av taken i förordningarna i dag. För denna andra del av 
problemet kan man använda en på lämpligt sätt viktad kombination av prisindexsiffror från 
marknaderna för elproduktion, kemiindustri och uranförsörjning. Man har dock inte kunnat få fram 
uppgifter som kan möjliggöra detta. Alternativt kan man, som en sista utväg, använda de välkända 
allmänna prisindexsiffrorna för dollarn. Naturligtvis kan man invända att prisindexutvecklingen i 
USA varil en annan än i Europa, men US-dollam har varit "världsvalutan" efter andra världskriget, 
och varje skillnad i utvecklingen avspeglas åtminstone delvis i växelkurserna. 
Kortfattat uttryckt: för att få en koppling mellan EPU från 1958 och ecu från 1997 föreslås att 
man utgår frän 1958 års EPU, går till US-dollarn 1958 och använder prisindexsiffrorna för US-
dollar för att gä till US-dollarn 1997 och sedan omvandla till 1997 års ecu. Förhällandet mellan 
euro och ecu fastläggs till 1:1 genom artikel 2.1 i förordning 1103/97 (EGT L 162,16.9.97, s. 1). 
Beräkning av förhållandet mellan 1958 års EPU och 1997 års ecu 
Antaganden: 
I. Prisindexändringar avspeglas på samma sätt i allmänna konsumentprisindex (KPI) för USA 
som i det särskilda prisindexet för kärnenergiindustrin i Europa (vilket för övrigt inte 
existerar). Närmare bestämt antar man att KPI på ett godtagbart sätt avspeglar prisindex för 
USA:s kärnenergiindustri, vilket inte i någon högre grad bör skilja sig från det europeiska 
prisindexet för samma industri. 
II. Effekterna av växelkurser inom Europa kan inte beräknas med godtagbar noggrannhet 
eftersom korgdefinitionerna har ändrats många gånger, eftersom nya länder har anslutit sig 
till unionen under tiden och eftersom växelkurserna fortsatte att ändras under denna period. 
KPI-U (KPI för konsumenter i tätorter, vilket är det mest allmänna KPI som är tillgängligt) är: 
160,1 för 1997(1 maj) 
28,9 för 1958 (årsgenomsnitt) 
1 för 1913 (startår för uppgifter avseende US-dollar) 
Anmärkning: KPI för elförbrukning är 29,1 för 1958 och 130,6 för 1997, en skillnad på 18 % jämfört 
med det allmänna KPI-U. (Alla KPI-värden har erhållits från den amerikanska regeringens byrå 
för arbetsmarknadsstatistik.) 
1 EPUi958= 1 $1958 (båda baserade på en fastställd mängd guld: 0,88867088 gram) 
1 $1958= 160,1/28,9 $1997= 5,5397 $1997, och härav följer att 1 $1997= 0,180512 $1958 
1 $i997 = 1/1,2485 ecui997 = 0,80096 ecui997 
Härav följer 0,180512 $i958 = 0,80096 ecui997 och slutligen, om man antar att den årliga inflatione<i 
är 3%, får vi 
1 EPU1958 = 4,4371 ecui997= 4,71 ecu3i. 12.98= 4,71 euroi999 
En enkel multiplikation med 5 räcker lör en omvandling av EPU från 1958 till euro 1999. 
b) Andra frågor i anslutning till taken 
En viktig faktor att ta hänsyn till vid översynen av taken i förordningen är förändringarna i de 
kärntekniska anläggningarnas stot lek, struktur och teknik. Det är tydligt att avsikten med den 
befintliga förordningen är att få investeringsdeklarationer för projekt över en viss storlek. Utan ett 
sådant filter skulle man skapa en betungande byråkrati, både för industrin och för kommissionen, utan 
att det tillför någon uppenbar nytta. Exempelvis avsåg taken för kärnreaktorer reaktorer av alla typer 
(inbegripet forskningsreaktorer) vilka till storleken var avsevärt mindre än de kraftverksreaktorer som 
byggts under de senaste två decennierna. 
Efter ett informellt åsiktsutbyte med branschföreträdare och en snabb titt på nyligen gjorda 
investeringsdeklarationer drog man slutsatsen att taken måste höjas med en faktor som är större än 
den faktor 5 som dikteras av överväganden som enbart rör prisindex-växelkurs. Detta i syfte att 
upprätthålla en balans mellan kommissionens "behov att veta" och nyttan med den deklarerade 
informationen. Taken får emellertid inte höjas för mycket, eftersom det skulle resultera i att man 
3 
undantar viktiga anläggningar som är små till storleken men som är av stor betydelse (t.ex. 
prototypreaktorer). 
c) Förslag till nya tak finns i tabellen i artikel 1 i förslaget till rådsförordning (se 
bilaga). 
2. Klarlägganden om verksamheter som skall anmälas vad gäller behandling 
och/eller förvaring/deponering av radioaktivt avfall samt stängning av 
anläggningar 
1 punkt 12 i bilaga II till Euratomfördraget sägs följande: "Anläggningar för industriell behandling av 
radioaktivt avfall, upprättade i anslutning till en eller flera av de anläggningar som anges i denna 
förteckning." 
Tolkningen av denna formulering har tidigare lett till "meningsskiljaktigheter" i fall där 
anläggningen upprättats oberoende av varje annan anläggning för behandling eller lagring eller 
deponering av radioaktivt avfall eller utbränt bränsle. Den betydelse de båda ovannämnda 
investeringstyperna har för driftssäkerheten och miljön är uppenbar. Eftersom dessa anläggningar 
utgör en allt viktigare och oskiljaktig del av kärnbränslecykeln, sett både ur kommersiell/finansiell 
synpunkt och ur den allmänna opinionens synpunkt, anses det vara säkrare för en potentiell 
investerare om man gör klart att sådana investeringar måste anmälas till kommissionen enligt 
bestämmelserna i artikel 41^43 i fördraget. 
Hantering/förvaring/deponering av avfall samt stängning av anläggningar var inte i fokus för de 
politiska och kommersiella intressena år 1958, när kärnenergiindustrin fortfarande befann sig i sin 
linda. Idag står det emellertid klart att dessa verksamheter kommer att spela en allt större och 
möjligen även dominerande roll för kärnkraftens utveckling och framtid. 
a) Behandling, förvaring, mellanlagring och deponering av avfall och utbränt bränsle 
Långtidsdeponering av radioaktivt avfall är kanske den mänskliga verksamhet där det är allra 
viktigast att förutse följderna så långsiktigt och så bra som möjligt, och därmed är den av 
utomordentlig vikt. Dessutom är detta ett område som är föremål för alltmer omfattande forskning, 
som kan komma att ge tekniska lösningar på ett problem som av många anses vara både mycket svårt 
och allvarligt. Det är av största vikt att kommissionen ges möjlighet att hålla sig à jour med 
verksamheterna och utvecklingen pä detta område om man vill åstadkomma en samordnad 
utveckling. Det reviderade förslaget till förordning innehåller i artikel 1 en ny hänvisning till 
hantering av "utbränt bränsle eller radioaktivt avfall (t.cx. behandling, mellanlagring, slutförvaring 
och deponering)", och på så sätt klargörs att sådan verksamhet ligger inom förordningens allmänna 
tillämpningsområde. Vidare har man lagt till klargörandet att "anläggningar för behandling, 
förvaring eller deponering av radioaktivt avfall eller utbränt bränsle hänförs till sektor 12". 
b) Stängning av kärntekniska anläggningar 
Samma typ av argument gäller för investeringsprojekt som rör stängning av kärntekniska 
anläggningar, en fråga som förväntas dominera både "politiken" och ekonomin för 
kärnbränsleindustrin inom den närmaste framtiden och på lite längre sikt. Stängning nämns inte 
uttryckligen i förteckningen över industrisektorer, och även om en stängning rent logiskt, genom sin 
karaktär, räknas till kategorin "omställning", avses i bilaga II snarare "industriell verksamhet". Detta 
lämnar öppet för tolkning av huruvida stängningen av en reaktor är en "omställning" av en reaktor 
till t. ex. ett tomt fält. Fram till idag har inga stängningar inrapporterats. Det nya förslaget till 
förordning innehåller i artikel 1 en ny uttrycklig hänvisning till den allmänna verksamheten "montera 
ned anläggningar". 
Kommissionen följer för närvarande utvecklingen inom området hantering av radioaktivt avfall, inom 
ramen för sin fjärde "lägesrapport". Denna innehåller dock teknikorienterad snarare än ekonomisk 
information. De tvä källorna (den fjärde "lägesrapporten" och den information som skall lämnas 
enligt artikel 41 ) kan betraktas som komplement till varandra. 
3. Övriga klarlägganden 
Man gör också följande klarlägganden för att undvika möjliga tolkningsproblem: 
1. Varje behandling av råmaterial eller speciella klyvbara material med fysikaliska eller kemiska 
metoder hänförs till sektor 4 i förordningen. 
2. Avlägsnande av fluor ur utsläpp eller avfall efter anrikning hänförs till en av sektorerna 4, 6, 8 
eller 12. 
3. Investeringsprojekt på mindre än 5 miljoner euro behöver inte anmälas formellt enligt förfarandet 
i artikel 43 i fördraget. Anmälan kan istället ske genom ett förenklat meddelande som innehåller 
endast de grundläggande väsentliga uppgifterna. 
4. Kommissionens rätt att offentliggöra information i begränsad omfattning 
De meddelanden som avses i bestämmelserna i artikel 41-43 i fördraget bildar vad som mycket väl 
kan vara en unik databas, som inte enbart är av historiskt värde utan som också kan vara användbar 
för undersökningar av betydelse för energiplanering. Rätten till offentliggörande kommer att ge 
kommissionen möjlighet att delge allmänheten sina synpunkter på varje investering. Detta kan 
mycket väl visa sig bli till nytta för investerarna, som verkar inom ett område som är av stort intresse 
för allmänheten. Sådana offentliggöranden får inte innehålla några "känsliga" uppgifter eller 
uppgifter som kan hämma konkurrensen. Artikel fyra har lagts till i det nya förslaget till förordning i 
syfte alt ge kommissionen möjlighet att offentliggöra sin uppfattning. 
5. Kommissionen föreslår att rådet, beträffande de förslag till uppdateringar och 
klarlägganden som nämns ovan, 
- antar det bilagda förslaget till rådets (Euratom) förordning,, 
- samtidigt upphäver rådets (Euratom) förordning nr 4 av den 15 september 1958, 
- skickar föreliggande förslag till Europaparlamentet. 
FORSLAG TILL 
RÅDETS FÖRORDNING (Euratom) 
av den 
om vilka investeringsprojekt som skall meddelas kommissionen i enlighet med 
artikel 41 Fördraget om upprättandet av Europeiska atomenergigemenskapen 
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING 
med beaktande av bestämmelserna i Fördraget om upprättandet av Europeiska 
atomenergigemenskapen (Euratom), särskilt artikel 41 i detta, 
med beaktande av kommissionens förslag, och 
av följande skäl: 
För att uppnå målen i fördraget om upprättandet av Euratom måste kommissionen 
underrättas om investeringsprojekt avseende nya anläggningar samt om 
återanskaffningar eller omställningar inom de industrigrenar som anges i bilaga II till 
fördraget, i de fall projekten är tillräckligt omfattande och direkt kan påverka 
produktionen, produktiviteten eller kärnsäkerheten. 
Det är kommissionens ansvar att underlätta en samordnad utveckling av dessa 
investeringar och att lämna synpunkter på dem. 
Ett genomförande fullt ut av den inre marknaden kräver att tekniska hinder undanröjs 
och att konstruktions- och säkerhetsstandarder harmoniseras. 
Investeringar i hela bränslecykeln, inbegripet avfallshantering och stängning, är en 
grundläggande förutsättning för utvecklingen inom kärnenergiområdet och för en 
korrekt och ansvarsfullt bedriven verksamhet inom kärnindustrin. 
HÄRIGENOM FORESKRIVS FÖLJANDE. 
Artikel 1 
Personer och företag inom de industrigrenar som anges i bilaga II till fördraget om 
upprättandet av Euratom, skall inom den tid som fastställs i artikel 42 i fördraget 
underrätta kommissionen om investeringsprojekt som syftar till att 
skapa produktionskapacitet, 
bibehålla kvantitativ och kvalitativ produktionskapacitet, 
direkt öka produktionskapaciteten, 
direkt öka produktiviteten, 
förbättra produktionskvaliteten, 
montera ned anläggningar, 
<f 
hantera utbränt bränsle eller radioaktivt avfall (t.ex. behandling, mellanlagring, 
slutförvaring och deponering), 
när kostnaderna för industrigrenarna i kolumn I överstiger de respektive belopp som 
anges i kolumn 11 för nya anläggningar och i kolumn III för återanskaffningar och 
omställningar. 
Miljoner euro 
1 LI nn 
Sektorer Nya anlaggningar Ateranskaffningar 
och omstailningar 
1. Brytning av uran-och toriummalm 30 15 
2. Koncentrering av dessa maimer 30 15 
3. Kemisk behandling och raffinering av uran- och 30 15 
toriumkoncentrat 
4. Franistallmng av kiirnbranslcn i alia former 10 5 
5. Tillverkning av karnbransleelement 10 5. 
6. Framstallning av uranhexafluorid 10 5 
7. Produktion av anrikat uran 80 40 
8. Behandling av bestralat bransle i syfte art helt eller 80 40 
delvis avskilja element som ingar i detta 
9. Framstallning av reaktormoderatorer 30 15 
10. Produktion av hafniumfritt zirkonium eller fbreningar 15 7,5 
av detta 
11. Karnreaktorer av alia typer och for alia andamal 50 25 
12. Anlaggningar for industriell behandling av radioaktivt 20 10 
avfall upprattade i anslutning till en eller fiera av de 
anlaggningar som anges i denna forteckning 
n.Halvindustriclla anliiggningar, avscdda som 10 5 
forberedelse for uppforande av anlaggningar som kan 
hanfbras till n&gon av sektorerna i punkt 3-10 ovan. 
Framställning av kärnbränslen i alla former (sektor 4) inbegriper kemisk behandling 
och omvandling av råmaterial eller speciella klyvbara material. 
Processer för avlägsnande av fluor ur utsläpp eller avfall efter anrikning hänförs till 
sektorerna 4, 6, 8 och 12. 
Anläggningar för behandling, förvaring eller deponering av radioaktivt avfall eller 
utbränt bränsle hänförs till sektor 12, även om dessa anläggningar inte är belägna på 
samma ställe som någon annan kärnteknisk industriell anläggning som nämns i bilaga II 
till Euratomfördraget. 
En stängning av en anläggning, oavsett anläggningens typ, betraktas som en 
omställning. 
? 
För projekt som avser nya anläggningar för kärnreaktorer av alla typer och för alla 
ändamål - samt för projekt som rör återanskaffning, omställning, modernisering eller 
kapacitetshöjning vid sådana anläggningar - där kostnaderna inte överstiger fem 
miljoner euro, kan anmälan bestå av en enkel deklaration med endast de viktigaste 
uppgifterna, och förfarandet i artikel 43 i Fördraget om upprättandet av Europeiska 
atomenergigemenskapen behöver inte tillämpas. 
Artikel 2 
För att beräkna de kostnader som avses i artikel 1 skall alla utgifter som har ett direkt 
samband med genomförandet av investeringsprojekten beaktas, oavsett när sådana 
utgifter uppstår. 
Artikel 3 
Projekt som anmäls med anledning av denna förordning skall innehålla alla uppgifter 
som är nödvändiga för den överläggning som avses i artikel 43 i Fördraget om 
upprättandet av Europeiska atomenergigemenskapen, bland annat om följande. 
1. Produkttyp eller verksamhetstyp samt produktions- eller lagringskapacitet. 
2. Det totala utgiftsbelopp som direkt är knutet till det aktuella projektet, liksom 
storleken på de viktigaste delarna av beloppet. 
3. Den tid som bedöms vara nödvändig för genomförande av projektet. 
4. Framtidsutsikterna för anläggningens försörjning och drift. 
Artikel 4 
Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 44 i Fördraget om upprättandet av 
europeiska atomenergigemenskapen, far kommissionen offentliggöra grundläggande 
uppgifter av allmän karaktär avseende kommissionens ståndpunkt samt de centrala 
uppgifter som gör att projektet kan identifieras, med undantag för uppgifter som är av 
kommersiell karaktär, som har att göra med immateriell äganderätt eller som kan 
påverka konkurrensen. 
Artikel 5 
Denna förordning träder i kraft den 1 januari 1999. 
Den kommer att offentliggöras i Europeiska gemenskapernas officiella tidning. 
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater. 
Artikel 6 
Europeiska atomenergigemenskapens råds förordning nr 4 av den 15 september 1958 
upphävs härmed. 
? 
Utfärdad i Bryssel den 
På rådets vägnar 
Ordförande 
.3 

ISSN 1024-4506 
KOM(98) 804 slutlig 
DOKUMENT 
SV 12 09 01 10 
Katalognummer : CB-CO-98-807-SV-C 
Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer 
L-2985 Luxemburg 
h