EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION 
Bryssel den 04.12.1997 
KOM(97) 620 slutlig 
RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN TILL RÅDET OCH EUROPAPARLAMENTET 
om tillämpningen av 
rådets förordning (EEG) nr. 2078/92 
om produktionsmetoder inom jordbruket som är förenliga med miljöskydds- och 
naturvårdskraven 

Inledning 
All jordbruksverksamhet påverkar landsbygdsmiljön. Det traditionella europeiska landskapet med sin 
biologiska mångfald är i stor utsträckning resultatet av många århundradens jordbruksproduktion. 
Jordbruket är också av stor betydelse för bevarandet av en levande landsbygd. Om landsbygden skall 
fortsätta att utvecklas som en levande och livskraftig miljö, kommer jordbrukssektorn att spela en viktig 
roll, både som en betydande ekonomisk verksamhet i landsbygdsområdena och som den viktigaste 
formen av markanvändning. 
Jordbruksverksamheten är ofta till fördel för den naturliga miljön, antingen genom naturvård eller, 
särskilt när det gäller extensiva betesmarker, genom bevarande av värdefulla och ofta hotade 
seminaturliga naturtyper. Allt jordbruk har dock inte positiva effekter på miljön och en del 
jordbruksverksamhet, särskilt vissa intensiva produktionsmetoder som införts under de senaste 
årtiondena, bär ansvaret för skador som nedbrytning av jorden, förorening och överanvändning av 
vattnet samt försämring av den biologiska mångfalden. 
I viss utsträckning kan miljövänliga jordbrukssystem främjas genom god jordbruksscd, om nödvändigt 
med stöd av rättsliga restriktioner. Jordbrukarna kan dock, inom ramen för godtagbar jordbruksscd, 
nödgas leva upp till det ekonomiska trycket att intensifiera bruket av god jord, undcrutnyttja 
marginaljord eller på annat sätt införa produktionsmetoder som minskar de miljömässiga fördelarna. 
Det är få jordbrukare som kan behålla eller övergå till miljövänliga metoder om dessa skulle innebära 
minskade inkomster. Av den anledningen har det länge förordats att jordbrukare som ådrar sig 
kostnader eller avstår från inkomster i avtal som gagnar miljön skall ersättas med offentliga medel. 
I jordbruksmiljöförordningen, rådets förordning (EEG) nr 2078/92, föreskrivs program som uppmuntrar 
jordbrukarna att bedriva miljövänlig verksamhet på sina marker. Genom att kostnaderna för sådan 
verksamhet erkänns är det också meningen att programmen skall bidra till inkomsten för jordbrukare 
som tillhandahåller miljötjänster. Jordbruksrmljöförordningen åtföljde reformeringen av den 
gemensamma jordbrukspolitiken som påbörjades i maj 1992 med de överenskomna ändringarna i flera 
av de viktigaste marknadsordningarna. 
Enligt artikel 10 i jordbruksmiljöförordningen skall kommissionen lämna en rapport om genomförandet 
av förordningen och lägga fram den för rådet och parlamentet inom tre år. De första programmen trädde 
i kraft 1993, men de flesta godkändes inte förrän 1994, och några av programmen i de tre nya 
medlemsstaterna godkändes först 1995. 
I rapportens första del beskrivs hur jordbruksmiljöförordningen fungerar. I den andra delen förklaras 
hur den passar in i den gemensamma jordbrukspolitiken och med andra instrument för gemenskapens 
politik. Den tredje delen innehåller en redogörelse för genomförandet fram till och med 1997. I 
rapportens sista del dras några slutsatser i ljuset av genomförandet hittills och framläggs ett antal 
rekommendationer som är förenliga med den allt större vikt som läggs vid miljöprogram för jordbruket i 
Agenda 2000. Denna rapport är dock inte någon utvärdering och syftar inte till att tillhandahålla någon 
närmare analys av effekten av de olika jordbruksmiljöprogrammen. 
Innehållsförteckning 
1. JORDBRUKSMILJÖFÖRORDNINGENS FUNKTION 4 
1.1 GJP-reformen och jordbruksmiljöförordningen 4 
1.2 Miljöåtgärder i jordbruket 4 
1.3 Bidragsnivåer och gemenskapens finansiella medverkan 5 
1.4 Anbudsgivning 5 
1.5 Fasta miljöanläggningar 5 
1.6 Statligt stöd 6 
1.7 Jordbrukarnas åtaganden 6 
1.8 Godkännandeförfarande 6 
1.9 Genomförandebestämmelser 7 
1.10 Miljöprogram för jordbruket 7 
2. RAMARNA FÖR EG-POLITIKEN 10 
2.1 Samverkan med organisationer på den inre marknaden 10 
2.2 Strukturpolitik, sammanhållning och sysselsättning 10 
2.3 Internationella avtal 11 
2.4 Miljöpolitik 12 
2.5 Genetiska resurser, forskning 13 
2.6 Djurskydd och jakt 13 
3. PROGRAMGENOMFÖRANDE FRAM TILL OCH MED 1997 15 
3.1 Den inledande fasen: godkännande av program 15 
3.2 Budgetberäkningar och medel från EUGFJ 15 
3.3 Den totala programbudgeten 16 
3.4 Uppgifter om genomförande 17 
3.5 Kommissionens övervakning, utvärdering och uppföljning 18 
3.6 Bedömning av åtgärder efter kategori 20 
3.7 Utveckling av programmens förvaltning och administration 23 
4. SLUTSATSER 27 
4.1 Viktiga frågor 27 
4.2 Funderingar kring möjliga ändringar 30 
4.3 Framtidsutvecklingen 33 
BILAGA: GODKÄNDA PROGRAM OCH ÄNDRINGSBESLUT 35 
1. JORDBRUKSMILJÖFÖRORDNINGENS FUNKTION 
1.1 GJP-reformen och jordbruksmiljöförordningen 
I maj 1992 nåddes en överenskommelse i ministerrådet om att reformera flera av de 
viktigaste marknadsordningarna inom den gemensamma jordbrukspolitiken (GJP), 
bland annat jordbruksgrödor, nötkött, fårkött, mjölk och mjölkprodukter samt tobak. 
Syftet med reformerna var att bringa produktionen i överensstämmelse med den 
verkliga marknadsutvecklingen, att använda budgetresurserna effektivare, att 
uppmuntra jordbrukarna att producera miljömedvetet och att säkerställa tillräcklig 
försörjning med livsmedel av hög kvalitet till lägre priser för konsumenterna1. 
Förutom ändringarna i marknadsordningarna infördes tre åtgärder som skulle åtfölja 
reformerna: jordbruksmiljö, skogsbruk Tabein.i: 
och förtidspensionering av jordbrukare. Särskilda mål för miljöåtgärderna 1 
jordbruket, artikel 1 a-g. 
Med jordbruksmiljöförordningen2 införs 
en stödordning med tre allmänna 
syften3: att åtfölja de ändringar som 
genomförs inom den gemensamma 
organisationen av marknaderna, att 
bidra till att gemenskapens mål för 
miljö- och jordbrukspolitiken 
förverkligas och att bidra till att ge en 
rimlig inkomst till de jordbrukare som 
tillhandahåller de miljömässiga 
vinsterna. 
1.2 Miljöåtgärder i jordbruket 
I förordningens artikel 1 anges sju 
särskilda mål som kan uppnås med 
miljöåtgärderna i jordbruket (tabell 
1.1). Dessa syften förverkligas genom 
åtgärder för markskötsel (tabell 1.2) 
och för utbildning och 
demonstrationsprojekt, enligt 
artiklarna 2 och 6. 
Utbildningsåtgärderna, som är 
frivilliga för medlemsstaterna, bör 
avse miljövänliga produktionsmetoder 
inom jordbruk eller skogsbruk4. 
Ytterligare åtgärder far införas Användning av produktionsmetoder som minskar 
föroreningen från jordbruket. 
Extensifiering av jordbruket och omställning av 
åkermark till extensivt vall och bete. 
Skydd och förbättring av miljön, naturen, landskapet, 
naturresurserna, jorden och den genetiska mångfalden. 
Underhåll av nedlagd jordbruks- och skogsmark. 
Långsiktigt uttag av jordbruksmark ur produktion av 
miljöskäl. 
Markskötsel för att ge allmänheten tillträde. 
Utbildning och praktik. 
Tabell 1.2: Markskötselåtgärder 
jordbruksmiljön, artikel 2.1 a-g. för 
a) Jordbruksproduktion med liten andel insatsmedel och 
ekologiskt lantbruk: att väsentligt minska användningen 
av gödningsmedel och växtskyddsmedel, eller att 
bibehålla de minskningar som redan gjorts, eller att 
införa eller fortsätta med ekologiskt lantbruk. 
b) Extensiv produktion av vegetabilier och foder, att 
övergå till mer extensiva former av 
vegetabilieproduktion, inbegripet foderproduktion (med 
andra metoder än de som avses i punkt a ovan), att 
bibehålla extensiva produktionsmetoder, eller att 
omställa åkermark till extensivt vall och bete. 
c) Extensifiering av animalieproduktion: att minska 
andelen får och nötkreatur per foderarealenhet. 
d) Andra miljövänliga produktionsmetoder: att använda 
andra produktionsmetoder som är förenliga med kraven 
på skydd av miljön och naturresurserna samt bevarande 
av landskapet och naturen, eller att föda upp 
utrotningshotade lokala djurraser. 
e) Underhållning av nedlagd mark: att underhålla nedlagd 
jordbruks- eller skogsmark. 
f) Långsiktigt uttag av jordbruksmark ur produktion: att ta 
jordbruksmark ur produktion under minst 20 år för att 
använda den i miljövårdssyfte, i synnerhet för att 
upprätta biotoper eller naturreservat eller som skydd för 
vattentäkter. 
g) Tillträde för allmänheten: att ge allmänheten tillträde till 
privat jordbruksmark. 
Kommissionens pressmeddelande 21.05.92. 
Förordning (EEG) nr 2078/92, EGT nr L 215, 30.7.1992, s. 85, senast ändrad genom förordning 
(EG) nr 2772/95. 
idem. Artikel 1. 
idem. Artikel 2.2. 
4 
särskilt för kurser, utbildningspraktik och demonstrationsprojekt5. 
1.3 Bidragsnivåer och gemenskapens finansiella medverkan 
Stödbeloppen beräknas i förhållande till jordbrukarens åtaganden6. Bidragen baseras 
på kostnader och inkomstbortfall, med 
avdrag för eventuella extra inkomster T»beU13: Hörnivå pä bidrag »om delfinansieras av 
eller besparingar som deltagandet i ett 
projekt medfört. Stimulansåtgärder får 
dessutom sättas in där det är 
nödvändigt. Stimulansåtgärder måste 
vara motiverade med utgångspunkt i 
objektiva kriterier och far normalt inte 
överstiga 20 % av 
nettoinkomstbortfallet och 
kostnaderna7. Stödet bör alltså 
betraktas som en ersättning för 
kostnaderna för att tillhandahålla de 
samhäll snyttiga miljövinsterna och kan 
inte ses som bidrag i ekonomisk 
mening. 
De övre gränserna för stöd som 
delfinansieras med gemenskapsmedel 
fastställs i förordningen8. Dessa belopp, 
som ändrades i november 1995 till följd 
av kursförändringar9, anges i tabell i.3. 
Gemenskapens finansiering 
tillhandahålls genom EUGFJ:s garanti sektion10 med 75 % i mål 1-områden och 50 % 
i övrigt. De andra 25 resp. 50 procenten betalas av medlemsstaten. Vtgiftskategori Ursprungliga Maximibelopp 
maximibelopp fr.o.m. 1996 
, (ECU/ha) (ECU/ha.) 
ettåriga grödor för vilka ett ISO 181,1 
bidrag per hektar beviljas enligt 
organisationen av marknaden för 
de berörda grodorna 
andra ettåriga grödor och ängs- 2S0 301,9 
och betesmark 
ettåriga grödor och ängs- och 350 422,6 
betesmark, om jordbrukaren har 
gjort ett eller fler av åtagandena i 
artikel 2.1 a och b, tillsammans 
med ett åtagande i artikel 2.1 d 
varje djurenhet av får eller 210/ 253,6/ 
nötkreatur som besättningen borttagen DE borttagen DE 
minskasmed 
varje djurenhet vid uppfödning 100/ 120,8/ 
av en utrotningshotad ras uppfödd DE uppfödd DE 
specialiserade olivlundar 400 483 
citrusfrukter 1000 1208 
andra fleråriga grödor och vin 700 845,3 
underhåll av nedlagd 250 301,9 
jordbruksmark 
odling och förökning av 250 301,9 
nyttoväxter som är anpassade till 
de lokala förhållandena och som 
är utrotningshotade 
mark sorh tas ur produktion 600 724,5 
utgifter för kurser 2500/pcnmi/kut» 3019/p«non/ku» 
1.4 Anbudsgivning 
Möjligheten att uppmana till ansökningar om jordbruksmiljöavtal genom 
anbudsinfordringar har diskuterats av olika berörda parter. Det finns inget förbud 
mot den sortens förfarande i jordbruksmiljöförordningen, förutsatt att villkoren för 
beviljandet iakttas. I synnerhet skulle det behövas ett tak för bidraget för att undvika 
att anbudsförfarandet resulterar i bidrag som överstiger det tillåtna maximibeloppet 
för miljöåtgärder i jordbruket. 
1.5 Fasta miljöanläggningar 
Fasta anläggningar eller investeringar ingår inte i den medfinansierade delen av ett 
jordbruksmiljöprogram. Dessa kan stödjas enligt villkoren för ifrågavarande 
5 
6 
7 
8 
9 
10 idem. Artikel 6. 
idem. Artikel 5. 
Förordning (EG) nr 746/96, artikel 9. 
Förordning 2078/92, artiklarna 4 och 6. 
Förordning (EG) nr 2772/95 EGT nr L 288, 1.12.1995, s. 35, korrigerad genom förordning (EG) nr 
1962/96 av den 11.10.1996, EGT nr L 259, 12.10.1996, s. 7. 
EUGFJ: Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket. 
5 
strukturfondsprogram. I synnerhet bidrag till större anläggningar som innebär 
miljöförbättringar av jordbruk kan godkännas enligt förordningen om 
investeringsstöd11 och medfinansieras av gemenskapen. 
1.6 Statligt stöd 
Förutom ovanstående åtgärder som berättigar till delfinansiering med 
gemenskapsmedel, får en medlemsstat vidta statsunderstödda miljöåtgärder i 
jordbruket på andra villkor är de som anges i förordningen, eller som överskrider 
taken för delfinansiering med gemenskapsmedel12. Det statliga stödet måste vara 
förenligt med förordningens mål och reglerna om statligt stöd i artiklarna 92-94 i 
Romfördraget, där det bland annat krävs att stöden anmäls till kommissionen och 
godkänns. Statligt stöd för kapitalvaror godkänns om inte annat följer av 
bestämmelserna i förordningen om investeringsstöd. 
1.7 Jordbrukarnas åtaganden 
Ingen av de åtgärder för vilka bidrag betalas är för närvarande obligatorisk för 
jordbrukarna, även om genomförandet av programmen är obligatoriskt i 
medlemsstaterna. Jordbrukarna kan välja att fortsätta att bedriva sitt normala 
jordbruk eller att godta de villkor och restriktioner som fastställs i en stödordning för 
jordbruksmiljön. De som åtar sig att följa programmen måste fullgöra sina åtaganden 
under den tid som fastställs i programmet, vilken måste vara minst fem år. I fråga om 
jordbruksmark som tas ur produktion långsiktigt gäller åtagandet i minst 20 år. 
Endast i undantagsfall, som force majeure eller när det i övrigt skulle vara orimligt 
att insistera på en fortsättning, far jordbrukarna avsluta sitt deltagande i förtid. 
I förordningen föreskrivs att obligatoriska åtgärder i genomförandet av 
gemenskapens miljöåtaganden far ingå13. Någon tillämpning av denna bestämmelse 
har dock inte godkänts och kommissionen har inte förelagts några omständigheter 
där stöd till obligatoriska åtgärder skulle vara berättigat. 
1.8 Godkännandeförfarande 
Varje medlemsstat utarbetar och tillställer kommissionen ett eller flera utkast till 
program för godkännande. Ett programförslag innehåller bland annat en beskrivning 
av det berörda områdets geografi och jordbruk, en beskrivning av de föreslagna 
målen, villkoren för beviljande av stöd och kostnadsberäkningar14. Kommissionen 
granskar programmet för att säkerställa att det överensstämmer med 
jordbruksmiljöförordningen och med befintliga jordbruksprogram, 
marknadsordningar och annan gemenskapspolitik. Medlemsstaterna informerar även 
om de berörda nationella bestämmelserna och lämnar uppgifter till kommissionen 
som visar att budgetberäkningen, den finansiella bevakningen och administrationen är 
tillfyllest. Kommissionen godkänner programmen efter 
"förvaltningskommittéförfarandet", som innefattar samråd med medlemsstaterna i 
11 Förordning (EG) nr 950/97 om förbättring av jordbruksstrukturens effektivitet 
av den 20.5.1997, EGT nr L 142, 2.6.1997, s.l. 
12 Förordning (EEG) nr 2078/92, artikel 10. 
13 idem. Artikel 4.5. 
14 idem. Artikel 3. 
6 
STAR-kommittén15, på grundval av kommissionens arbetsdokument som beskriver 
programmet och ett utkast till beslut. 
1.9 Genomförandebestämmelser 
Kommissionen har antagit två uppsättningar med genomförandebestämmelser. Den 
första omfattade förfaranden för finansiell bevakning16 och antogs 1994. Den andra 
genomförandeförordningen17, som antogs 1996, tar upp en lång rad olika 
genomförandefrågor och införlivar 1994 års förordning. I synnerhet klargörs 
medlemsstaternas skyldigheter i fråga om övervakning av effekter, utvärdering, 
kontroll, påföljdssystem, ändringar i avtal och undvikande av dubbla betalningar. 
Kommissionens godkännandeförfarande för extensivt lantbruk, linjära element, 
nedlagd mark, jordbruksmark som tagits ur produktion av miljöskäl, kurser och 
demonstrationsprojekt och beräkning av bidrag ingår också.18 
1.10 Miljöprogram för jordbruket 
1.10.1 Områdesvis och nationellt genomförande 
Programmen bör i princip genomföras genom områdesprogram över 
medlemsstaternas territorier19. Programmen far omfatta samtliga 
markanvändnirigsåtgarder i stödordningen, utom där det är motiverat att 
programmen begränsas till åtgärder som är anpassade till ett områdes särskilda 
egenskaper. Varje områdesprogram måste dessutom avspegla de olika 
förhållandena i fråga om miljö, natur och jordbruksstruktur samt de viktigaste 
inriktningarna inom jordbruksproduktionen. Gemenskapens miljöpolitik måste 
också följas. Områdesprogrammen far kompletteras med en nationell stödordning 
som är tillämplig överallt ("horisontellt") där en eller flera av åtgärderna omfattas. 
Skillnaden mellan områdesprogram och nationella program har tolkats på olika sätt 
i medlemsstaterna. 
Kommissionen hade godkänt 127 program fram till och med juni 1997. De flesta 
programmen har dessutom ändrats, en del flera gånger. Sammanlagt har 
kommissionen fattat beslut om 265 godkännanden eller ändringar. Programmen är 
förtecknade i fet stil i bilagan och ändringarna anges med "mod" (modifiering). De 
antagna programmen är av många olika slag, vilket begränsar möjligheterna att 
göra jämförelser mellan medlemsstaternas program. Det finns ännu inga verktyg 
för sådana jämförande analyser. 
1.10.2 Skillnader i genomförande 
Inom varje medlemsstat har programmen utarbetats på nationell och/eller regional 
och lokal nivå, beroende på graden av administrativ decentralisering och 
15 STAR: Kommitté om jordbruksstrukturcr och landsbygdsutveckling. 
16 Kommissionens förordning (EG) nr 1405/94, EGT L 154, 21.6.1994, s. 12. 
17 Kommissionens förordning (EG) nr 746/96, EGT L 102, 25.4.1996, s. 19, ändrad genom 
kommissionens förordning (EG) nr 435/97 av den 6.3.1997, EGT L 67, 7.3.1997, s. 2. 
18 Frågorna och skälen för antagande av förordningen angavs i STAR arbetsdokument VI/8670/95, som 
låg till grund för diskussionerna som föregick utkastet till förordningen. 
19 Förordning (EEG) nr 2078/92, artikel 3. 
7 
miljöskillnaderna i landet. Betoningen av de olika miljömålen i programmen 
varierar stort bland medlemsstaterna, både beroende på jordbrukarnas 
miljömedvetenhet och på medlemsstaternas miljömässiga särdrag och behov. 
Program som innehåller åtgärder som är allmänt tillämpliga över hela 
medlemsstaten finner man i Finland, Grekland, Irland, Luxemburg, Nederländerna, 
Portugal och Sverige. I de flesta medlemsstaterna innehåller programmen en 
blandning av åtgärder som är tillämpliga över hela landet och regionalt (Belgien, 
Danmark, Frankrike, Förenade kungariket, Spanien och Österrike). I Italien och 
Tyskland är nästan alla program regionaliserade. Inom många program, både 
nationella och regionala, är en del eller alla åtgärder inriktade på miljöområden och 
utformade för att uppfylla särskilda lokala mål. Kommissionen har inte mottagit 
något förslag till program som spänner över medlemsstaternas gränser och där det 
finns liknande jordbruksmiljöförhållanden på ömse sidor av gränsen. 
Medlemsstaterna har också valt olika sätt att kombinera de åtgärder som kan 
vidtas enligt jordbruksmiljöförordningen inom sina program. I några program 
motsvarar de enskilda åtgärderna exakt dem som anges i artikel 2.1 i 
jordbruksmiljöförordningen. I andra program har det dock utarbetats integrerade 
åtgärder som stödjer sig på ett antal olika rubriker i artikel 2.1 utan att behandla 
dem separat. Sammanlagt omfattar medlemsstaternas program över 2 200 olika 
åtgärder. 
1.10.3 Breda åtgärdskategorier inom 
medlemsstaternas program 
För att jämföra programmen över hela 
EU kan man dela in dem i liknande 
underkategorier. För åtgärderna i 
artiklarna 2 och 6 i 
jordbruksmiljöförordningen framträder 
tre breda kategorier: miljövänlig 
jordbruksproduktion, icke-produktiv 
markskötsel samt utbildning och 
demonstrationsprojekt. Se tabell 1.4. Tabell 1.4: Kategorier av miljöåtgärder i 
jordbruket 
I alla medlemsstaterna, utom 
Nederländerna, ligger betoningen på den 
första kategorin i miljöprogrammen 
programutgifterna över hela EU är 1. Miljövänlig jordbruksproduktion 
a) 
b) 
c) ekologiskt lantbruk 
med icke-ekologiskt lantbruk 
miljöförbättringar 
bevarande av befintlig lågintensiv 
j ordbruksproduktion 
Icke-produktiv markskötsel (jordbruksmark 
som tagits ur produktion under 20 år, 
underhåll av nedlagd mark, naturliga 
särdrag, tillträde för allmänheten m.m.) 
3. Utbildning och demonstrationsprojekt 
för jordbruket. Mer än 80 % av 
budgeterade för stöd av miljövänlig 
jordbruksproduktion. För en fullständigare jämförelse av programmen har den 
kategorin delats in i underavdelningar enligt miljöåtagandenas intensitet och art. 
Med tanke på de olika idéerna bakom varje program, bör det understrykas att 
fördelningen mellan kategorierna bör behandlas med försiktighet och måste ses 
som uppskattningar. I tabell 1.5 visas det ungefärliga genomsnittliga procenttalet 
för programutgifterna baserat på de program som godkänts fram till och med mars 
1996. Figur 1.5 illustrerar fördelningen inom varje medlemsstats budget och visar 
de olika sätten att genomföra programmen över Europeiska unionen. 
Nederländerna har till exempel valt att inrikta sitt genomförande på demonstration 
och att starta projekt. I flera medlemsstater, nämligen Finland, Frankrike, 
Luxemburg, Portugal, Sverige och vissa tyska delstater, märks omfattande 
åtgärder för att bevara befintliga extensiva metoder, medan detta slags åtgärder är 
8 
obefintliga i Greklands program. Genomförandet i varje medlemsstat fram till och 
med 1997 kommer att bli föremål för ett arbetsdokument som skall läggas fram för 
STAR-kommittén. 
Åtgärd / % finansiering 
1a) ekologiskt jordbruk 
1b) jordbruk med miljöförbättringar 
1c) bevarande av lagintensiva system 
2 icke-produktiv markskötsel 
3 utbildning och demonstrationsprojekt 
Totalt B 
20% 
58% 
5% 
14% 
3% 
100% Dk 
24% 
46% 
16% 
14% 
0% 
100% D 
1% 
56% 
21% 
21% 
1% 
100% El 
14% 
35% 
0% 
50% 
0% 
100% E 
4% 
35% 
15% 
42% 
4% 
100% F 
3% 
15% 
79% 
3% 
1% 
100% Irl 
2% 
49% 
21% 
24% 
4% 
100% I 
23% 
43% 
22% 
10% 
2% 
100% NI 
2% 
32% 
0% 
0% 
66% 
100% L 
1% 
39% 
56% 
3% 
0% 
100% ös 
17% 
59% 
21% 
3% 
0% 
100% P 
4% 
18% 
68% 
6% 
4% 
100% Fin 
5% 
42% 
42% 
7% 
5% 
100% S 
15% 
6% 
71% 
1% 
7% 
100% UK 
2% 
53% 
30% 
14% 
0% 
100% EU-15 
8% 
41% 
35% 
14% 
3% 
100% 
Tabell 1.S: Beräknad andel av budgeterade utgifter per medlemsstat (1996 ars program) och åtgärdskategori. 
Atgärdttyp 
11*) «kologltkt jordbruk 
• 1b) jordbruk rad 
mltjoYMrtlttringar 
• 1c)b(Mrwid**v 
liginttnilvt •yitam 
• 2ic Improduktiv 
markikttsti 
• 3 utbildning och 
dtmorutrrtioniprojokt 100% 
to% 
80% 
70% 
90% 
50% 
40% 
30% 
20% + 
10% 
0% Fl m HT 
i f i n 
Figur 1.5 
2. RAMARNA FÖR EG-POLiTiKEN 
I de följande avsnitten illustreras hur miljöprogrammen för jordbruket sammankopplas 
med andra åtgärder för den gemensamma jordbrukspolitiken, en vidare 
gemenskapspolitik och hur miljömålen utgör en del av den totala gemensamma 
jordbrukspolitiken. 
2.1 Samverkan med organisationer på den gemensamma marknaden 
Medan miljöåtgärder har ingått i strukturprogrammen i många år, är 
miljöprogrammen för jordbruket nära förbundna med marknadsordningarna för den 
gemensamma jordbrukspolitiken, i synnerhet med reformeringen av dessa 1992. 
Utbetalningar görs från garantisektionen vid EUGFJ och programmet är obligatoriskt 
för alla medlemsstater. Ett uttryckligt syfte med jordbruksmiljöförordningen är att 
den skall komplettera eller bidra till att åstadkomma reformerna i den gemensamma 
j ordbrukspolitiken. 
Inom ramen för marknadsordningarna har de positiva effekterna på miljön blivit mer 
påtagliga i flera sektorer som ett resultat av förändringar i stödsystemen och av att miljön 
främjats genom beviljande av vissa bidrag. Marknadsordningarna kan dock i den mån de 
gynnar produktion uppmuntra jordbrukarna att övergå till metoder som belastar miljön. 
Exempel på detta är stöd till ensilerad spannmål och andra bidrag som gör det mindre 
attraktivt att behålla extensivt bete. Dessa frågor har utforskats i kommissionens 
publikation Agriculture and Environment20, där det framhålls att i ett hållbart 
produktionssystem bör miljökostnader och -vinster ingå i varje bedömning av den 
ekonomiska effektiviteten. Den senaste utvecklingen har skett i frukt- och 
grönsaksordningen, där det krävs att producentgrupperna skall genomföra miljöåtgärder i 
jordbruket21 och där det särskilt hänvisas till syftena med jordbruksmiljöförordningen (se 
tabell 1.1 ovan). Effekten av dessa åtgärder på marknadssektorn skulle kunna bli att 
tillämpningen av miljöprogram för jordbruket enligt förordning 2078/92 minskas. 
Kommissionen försöker säkerställa överensstämmelse mellan den nationella tillämpningen 
av åtgärderna inom frukt- och grönsakssektorn och relevanta miljöåtgärder i jordbruket 
samt att allmänna principer för offentliga betalningar för miljöresultat iakttas. 
Miljöåtaganden inom jordbruket höjer miljöprofilen i de berörda 
produktionsverksamheterna och jordbrukaren kan också få marknadsstöd för detta. 
Mljöåtgärderna i jordbruket kan alltså bidra till en förbättring av miljöeffekterna av 
jordbruk som stöds enligt marknadsordningarna. Denna effekt är särskilt markant i fråga 
om avtal som omfattar ett jordbruksföretags hela produktion. 
2.2 Strukturpolitik, sammanhållning och sysselsättning 
Strukturprogrammens och strukturåtgärdernas (regionalprogrammen i mål 1, 5b och 6, 
åtgärderna i mål 5 a samt projekt och nätverk i Leader) bidrag till miljömålen beskrivs i 
20 Agriculture och Environment, A. Cammarata, i serien CAP Working Notes, Europeiska 
kommissionen, Luxemburg, 1997, ISBN 92-827-3942-2. 
21 Rådets förordning (EEG) nr 2200/96 av den 28.10.1996 om den gemensamma organisationen av 
marknaden för frukt och grönsaker, EGT L 297, 21.11.1996, s.l, artikel 15.4. 
10 
Agriculture and Environment11. Mål 5a omfattade ursprungligen vissa miljöåtgärder i 
jordbruket, som bidrag för extensifiering och för jordbruksmark som långsiktigt tas ur 
produktion i miljövårdssyfte. De ersattes av motsvarande åtgärder i 
jordbruksmiljöförordningen. Av de mål 5 a-åtgärder som fortsätter har dock i synnerhet 
två stycken en inverkan på förhållandet mellan jordbruk och miljö: stöd till jordbrukare i 
bergsområden och andra mindre gynnade områden för att kompensera för varaktiga 
naturbetingade nackdelar för jordbruk (kompensationsbidrag) och investeringsstöd för att 
förbättra den naturliga miljön. 
Syftet med kompensationsbidragen är att stödja jordbruk i mindre gynnade områden, där 
det är nödvändigt att bevara landskapet, genom att kompensera för naturbetingade 
nackdelar för jordbruket. De mindre gynnade jordbruksområdena motsvarar i stor 
utsträckning de områden där det bedrivs lågintensiv jordbruksproduktion som är värdefull 
för miljön. 
Investeringsprogram kan tillkomma för att fylla behoven av kapital i 
jordbruksmiljöprogrammen. I en del fall beror framgången i miljöåtgärderna för jordbruket 
på kapitalinvesteringar, i andra fall är det svårt att dra en skiljelinje mellan 
kapitalinvesteringar och verksamheter som berättigar till stöd enligt 
jordbruksmiljöförordningen. 
Investeringsstöd enligt åtgärder i mål 5 a och program i mål 1 och 6 omfattar mycket mer 
än miljöprogrammet för jordbruket och en samordning mellan programtyperna kan visa 
sig svår. Godkännandet och genomförandet av landsbygdsutvecklings- och miljöprogram 
för jordbruket sker på olika sätt, vid olika tidpunkter och enligt kriterier som ytterligare 
minskar möjligheterna att samordna kapitalstöd och miljöstöd för jordbruket. 
Regionalprogrammen (mål 5 b inbegripet), kan i allmänhet inkludera miljöåtgärder i 
jordbruket, i synnerhet åtgärder för att skydda natur- och kulturlandskapet. 
I linje med förfarandet i strukturfonderna är gemenskapens medverkan i miljöprogram för 
jordbruket större i mål 1-områden där utvecklingen ligger efter (75 % EUGFJ) än i andra 
regioner (50% EUGFJ). Beträffande programmens sammanhållande effekt finns det 
preliminära tecken som visar att de större programmen tenderar att vara tillgängliga för 
jordbrukare utanför mål 1-områden, vilket kan tyda på att myndigheterna i mål 1 har 
större svårigheter att driva programmen eller att finansiera det 25-procentiga nationella 
bidraget. 
Regionkommittén23 har uttryckt oro för att lägre sysselsättning kan bli resultatet av att 
miljöprogrammen för jordbruket stödjer en minskning av det intensiva jordbruket. Detta 
bekräftas dock inte av de fa undersökningar som har gjorts och som visar på en neutral 
eller positiv effekt på sysselsättningen, särskilt där jordbruksmiljöåtaganden kräver 
förbättrad skötsel av jordbruksmarken. 
2.3 Internationella avtal 
Genomförandet av jordbruksmiljöförordningen bidrar till att uppfylla Europeiska unionens 
förpliktelser enligt "Agenda 21", som man kom överens om vid toppmötet i Rio 1992.1 
22 Se fotnot 20. 
23 Regionkommitténs yttrande om "Regionala konsekvenser av reformen av GJP", CdR 17/96, 
19.2.1996, s. 7 
11 
Konventionen om biologisk mångfald krävs att de länder som undertecknat avtalet skall 
utarbeta nationella planer för bevarande och ett hållbart bruk av den biologiska 
mångfalden. 
Efter 1992 års reformer omfattade instrumenten för den gemensamma jordbrukspolitiken, 
inklusive kompletterande åtgärder, en del av gemenskapens åtaganden enligt det avtal som 
ingicks vid Uruguayrundan 1993. Enligt detta avtal förbinder sig EU att begränsa sin 
samlade stödnivå baserad på avkastning. Miljöbetalningar klassificeras i den "gröna 
boxen" och är undantagna från kvantitativa begränsningar. 
I samband med diskussioner inom OECD var jordbrukets bidrag till miljön föremål för ett 
seminarium i Helsingfors24 1996. Flera av EU:s medlemsstater presenterade sina 
miljöprogram för jordbruket som fallstudier för de olika länderna och Europeiska 
kommissionen presenterade två dokument25 om gemenskapsperspektivet, ett om hur 
förordningen fungerar och ett av oberoende experter om att mycket av den europeiska 
biologiska mångfalden är beroende av ett fortsatt extensivt lantbrukssystem. I slutsatserna 
av seminariet var deltagarna överens om att jordbruksverksamhet innebär både för- och 
nackdelar för miljön och den politiska utmaningen består i att minska de skadliga 
effekterna och öka de goda och att det inte är troligt att miljömål för jordbruket, 
naturvården inbegripen, kan uppnås enbart genom reformer av jordbrukspolitiken. Det 
krävs särskilda miljöpolitiska åtgärder. Det finns ingen enskild politisk lösning som skulle 
vara tillfyllest. Det finns en lång rad av tillvägagångssätt, alltifrån frivilliga insatser, 
spridning av forskningsresultat och utbildning till reglerande åtgärder och finansiella 
stimulansåtgärder eller avskräckande sådana riktade till jordbrukarna. Vid seminariet 
erkändes dessutom att i den mån miljövinsterna är beroende av ett fortsatt jordbruk är 
möjligheterna att helt och hållet särskilja stöd från produktion begränsade. Jordbrukarna 
bör dock bara ersättas för tillhandahållande av miljötjänster som marknaden inte kan 
prestera när deras jordbruksverksamhet går utöver en referensnivå, exempelvis den som 
gäller för god jordbrukssed i den berörda regionen. Vid seminariet drogs också slutsatsen 
att de politiska instrumenten måste vara öppna, målinriktade, avpassade för särskilda 
miljöförhållanden, noggrant övervakade vad gäller efterlevnad och effektivt genomförande 
samt utvärderade i förhållande till de fastställda målen. 
2.4 Miljöpolitik 
Miljöprogram och miljöåtgärder för jordbruket återspeglar jordbruksmålen i 
gemenskapens femte åtgärdsprogram för miljön26, även när det gäller att främja hållbara 
produktionsmetoder. I kommissionens lägesrapport om genomförandet av det femte 
åtgärdsprogrammet för miljön27, betonas behovet av att integrera miljökrav i 
jordbrukspolitiken i allmänhet28. Beträffande miljöprogrammen för jordbruket dras 
24 OECD Seminar on the Environmental Benefits from Sustainable Agriculture, Helsingfors, Finland, 
10-13 september 1996. 
25 OECD:COM/AGR/ENV/EPOC/596/112. 
26 KOM (92)23, 27.3.1992. 
27 10/1/96, KOM(95)624 slutlig. I kommissionens förslag till Europaparlamentets och rådets beslut med 
anledning av lägesrapporten förbinds gemenskapen att föra en politik som innebär ytterligare 
integrering av miljökraven i jordbrukspolitiken. 
28 1 Romfördraget, artikel 130r, anges att miljöskyddskraven skall ingå som en del i utformningen och 
genomförandet av gemenskapens övriga politik. 
12 
slutsatsen att en utvärderingsmetod bör fastställas och, under förutsättning av ett effektivt 
genomförande i medlemsstaterna, att en utvidgning av åtgärderna bör övervägas. 
Med direktivet om skydd av vilda fåglar och deras habitat29 infördes åtgärder för att 
skydda vissa fågelarter, bland annat upprättandet av särskilda skyddsområden. I enlighet 
med livsmiljödirektivet upprättar medlemsstaterna områden av särskilt intresse för den 
biologiska mångfalden som tillsammans skall utgöra ett sammanhängande europeiskt 
ekologiskt nätverk "Natura 2000". För naturtyper som består av traditionella 
jordbruksmiljöer kan sådana miljöåtgärder i jordbruket som minskning av användningen 
av bekämpningsmedel och handelsgödsel, avgränsning av jordbruksmark som tagits ur 
produktion och planering av jordbruksverksamheter vara lämpliga. Dessutom kan 
åtgärden att ta jordbruksmark ur produktion av miljöskäl användas för att skapa vilda 
naturtyper, som exempelvis våtmarker. I enlighet med nitratdirektivet30 utser 
medlemsstaterna med ledning av vattenprovningsresultat känsliga områden och upprättar 
obligatoriska åtgärdsplaner, som i regel omfattar restriktioner för jordbruken,31. Dessutom 
främjas god jordbrukssed. I flera medlemsstater har ytterligare åtgärder genomförts inom 
miljöprogrammen för jordbruket för att minska effekterna av läckage, även översvämmad 
mark, omställa åkermark till bete samt minska eller upphöra med användning av 
nitratbaserade gödselmedel. 
Kommissionen har föreslagit ett ramdirektiv för vattenpolitiken32, där alla aspekter av 
vattenpolitiken samlas, i syfte att samordna åtgärder som skall vidtas i flodområden. 
Många miljöprogram för jordbruket tar upp vattenkvalitetsfrågor. 
2.5 Genetiska resurser, forskning 
Programmen omfattar åtgärder för uppfödning av lokalt framavlade djur som hotas av 
utrotning, att skydda genetiska växtresurser i jordbruket och att främja växt- och 
djurarternas biodiversitet. Jordbruks- och fiskeriforskningsprogrammet (FAIR) i 
gemenskapens fjärde ramprogram för forskning (1994-1998) omfattar samverkan i mellan 
jordbruk och miljö33. Genetiska resurser som stöds av miljöprogram för jordbruket och 
dithörande forskningsprojekt samt andra undersökningar som finansieras av gemenskapen 
kommer att behandlas i arbetsdokument som skall läggas fram för STAR-kommittén. 
2.6 Djurskydd och jakt 
Miljöprogram för jordbruket kan inte användas för att stödja verksamheter som står i strid 
med gemenskapens djurskyddsnormer. Även om det under de första åren av 
genomförande inte har uppstått några konflikter, tar kommissionen i alla beslut som 
godkänner miljöprogram för jordbruket med villkoret att godkännandet av programmen 
29 Direktiv 79/409 av den 2.4.1979, EGT L 103 2.5.1979, s.l. Denna ordning har inkluderats i det mer 
omfattande direktivet 92/43 av den 21.5.1992 om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och 
växter, EGT L 206 22.7.1992, s.7. 
30 Direktiv 91/676 om skydd mot all vatten förorenas av nitrater frän jordbruket av den 12.12.1991, 
EGT L 375 31.12.1991, s. 1. 
31 1 synnerhet användningen av gödselmedel begränsas till 170 KgN/ha. 
32 KOM(96)59 slutlig, 21.02.1996, Europeiska gemenskapens vattenpolitik. 
33 Avsnitt 4.1.2, 1996 Arbetsprogram, Jordbruks- och fiskeriforskning. 
13 
inte påverkar gemenskapens regler om djurskydd. Vad beträffar vilda djur är program som 
utformats särskilt för att utveckla områden för jakt och skytte inte stödberättigande. 
14 
3. PROGRAMGENOMFÖRANDE FRAM TILL OCH MED 1997 
3.1 Den inledande fasen: godkännande av program 
Enligt jordbruksmiljöförordningen skulle programmen ha varit avsända till kommissionen 
senast i juli 1993 för godkännande. De flesta programmen mottogs till eller strax efter 
detta datum och vid utgången av 1993 hade kommissionen avslutat sin genomgång av 
alla anmälda program. I de flesta fallen var det nödvändigt att justera programmens 
innehåll och budgetberäkningar för att få en bättre överensstämmelse med 
bestämmelserna i jordbruksmiljöförordningen. På grund av de inledande förseningarna 
godkändes bara 16 program 1993, men 83 nya program och ändringar godkändes 1994 
och 59 stycken 1995. Vid utgången av 1996 hade miljöprogram för jordbruket lanserats i 
alla medlemsstaterna, utom Luxemburg, där genomförandet har blivit betydligt försenat. 
3.2 Budgetberäkningar och medel från EUGFJ 
De ursprungliga beräkningarna av programbudgetar för programmets första 5 år (1993-
97) var synnerligen höga - 2,5 gånger högre än kommissionens beräkning 1991 vid tiden 
för antagandet av jordbruksmiljöförordningen. 
Efter inledande diskussioner med 
medlemsstaterna, och senare när programmen 
godkändes och genomfördes, justerades 
beloppen nedåt som framgår av tabell 3.1. Tabell 3.1: Utveckling 
budgetberäkning av EUGFJ: s 
För de nya medlemsstaterna angavs beloppen i 
en förklaring till Anslutningsfördraget till totalt 
1 529 miljoner ecu för perioden 1995-97. I 
tabell 3.2 a jämförs beräkningarna och de 
belopp som behållits i de godkända 
programmen med det troliga genomförandet. 
Den största nedgången har förekommit i de 
medlemsstater och regioner där miljöprogram 
för jordbryket var nya företeelser, bland annat i 
delar av Grekland, Italien och Spanien. I de 
medlemsstater som hade tidigare erfarenhet av programförvaltning, som Österrike, 
Finland, Tyskland och Frankrike genomfördes programmen snabbare. Utgifterna för Beräkning 1993-97 (EU-12) milj. ecu 
Kommissionens beräkning, 2256 
december 1991 
Ursprungliga programprognoser, 5830 
december 1993 
Ändrade prognoser, juli 1994 3670 
Budget i godkända program, 3915 
oktober 1995 
Troligt genomförande (1997 2455 
uppskattat) 
Madam 
Mitt 
B 
Ok 
D 
B 
E 
F 
Irl 
I 
L 
NL 
P 
UK 
sr 
EU ) (4)1 EUGFJ bidrag MECU 
budgat 
beräkning 1) godktnda 
program-
budgatar 2) 
25 
58 
1050 
120 
400 
660 
210 
650 
7 
71 
151 
182 
3622 
525 
405 
495 18 
30 
886 
22 
388 
626 
144 
511 
6 
55 
150 
111 
716 
403 
223 genom­
förande 
1893-87 
MECU (3) %bera 
k-nat %god-
kanda 
budgat ar 
3 
19 
818 
11 
125 
509 
183 
432 
4 
25 
148 
98 12% 
34% 
87% 
9% 
31% 
74% 
78% 
$6% 
60% 
35% 
98% 
51% 18% 
63% 
93% 
49% 
31% 
61% 
113% 
85% 
78% 
46% 
99% 
88% 
2455 68% 80% 
806 
399 
126 154% 
99% 
25% 113% 
99% 
57% 
93% 99% 
5047 4397 I 3787 75% 86% 
1) baaarat pi medemsatatena beräkningar 
i 2) dec. 1996 3) 1997 beräknat 4) 1995-97 MflUT 3.21 
Miljonär ecu 1993 1994 1995 1996 1997 
ett. 
EU15 budget 
EU15genomf. 990 1342 1193 
485 1391 1557 
EU12 budget 130 322 638 
EU12 genomf.l 123 224 485 
Tabell 3.2 b 
Figur 3.2 b -EU15 
budget 
-EU15 
genomf. 
•EU12 
budget 
-EU12 
genomf. 
15 
EU 12 har understigit budgeten varje år fram till och med 1996 (tabell 3.2 b). För EU 15 
användes 1995 avsevärt mindre pengar än beräknat på grund av det sena genomförandet 
av programmen i de nya medlemsstaterna. De första utbetalningarna i dessa länder 
gjordes inte förrän 1996, under vilken budgetperiod två års utgifter för Österrike och 
Finland noterades, och utgifterna för EU 15 överskred budgeten något. År 1997 
spenderades två års utgifter för italienska program och de senaste beräkningarna pekar på 
att budgeten för EU 15 överskridits med cirka 350 miljoner ecu. 
3.3 Den totala programbudgeten 
Miljöprogram för jordbruket delfinansieras av gemenskapen (garantisektionen vid 
EUGFJ) med 75 % i mål 1-områden eller 50% i andra områden. Resterande del av 
kostnaden för det medfinansierbara programmet betalas av medlemsstaten eller regionen 
ifråga. Av tabell 3.3 framgår det totala genomförandet för varje medlemsstat (1997 är 
uppskattat) och vilka delar som finansieras med gemenskapens och nationella medel 
under tiden fram till och med 1997. Fem medlemsstater står för 86 % av utgifterna, vilket 
motsvarar de program som har haft störst utbredning. 
Total medflnanalerbar koetnad 1993-97 
(miljonär ecu) 
Medlems­
stat 
B 
Dk 
0 
El 
E 
F 
Irl 
I 
NI 
L 
P 
UK 
ös 
Fin 
S 
EU15 Genomförande 
Medlems­
stat 
3 
19 
918 
11 
125 
509 
163 
432 
25 
4 
148 3 
19 
376 
4 
42 
509 
54 
282 
24 
4 
49 
94 
399 399 798 
126 126 252 
3787 2458 6244 JTaMI i.i : MMHMIMMOTIM och IUOFJ» bidrag limdfkiaralorbara kostnad*) gonomrörando 1 M3-I7 
I tabell 3.4 visas hur EUGFJ:s utgifter har utvecklats. Det framgår av tabellen att 
programmen i Frankrike, Förenade kungariket, Portugal och Tyskland trädde i funktion 
ganska snabbt. De flesta medlemsstaterna har haft förseningar på två eller fler år innan 
programmen kommit igång. Processen att utarbeta nya program har inte avslutats. I 
Danmark omarbetades programmen och lanserades på nytt 1997 och nya viktiga program 
håller på att utarbetas eller har lanserats i Förenade kungariket, Grekland och Sverige. 
Medlems­
stat 
B 
Dk 
D 
El 
E 
F 
Irl 
I 
L 
NL 
Ös 
P 
Fin 
S 
UK 
EU 15 Utveckling av EUGFJ:s utgifter 
Endast EUGFJ:s andel (miljoner ecu) 
1993 
37 
JJL 
123 1994 1995 1996 
2 
123 3 
223 
16 
106 
19 
54 
39 
20 2 
6 
232 
2 
33 
119 
43 
42 
8 
541 
40 
257 
43 
26 
231 485 1391 1997 
2 
9 
304 
10 
54 
144 
100 
336 
4 
12 
264 
58 
143 
83 
36 
1556 Totalt 
t.o.m. 
1997 
3 
19 
918 
11 
125 
509 
163 
432 
4 
25 
805 
148 
399 
126 
98 
3786 miljoner ecu 
Medlemsstat 
Tabell 3.4 Figur 3.4 
1996 och 1997 var de första åren av fullt genomförande för de flesta medlemsstater. De 
beräknade utgifterna för 1997 framgår av tabell 3.5, som visar på en hög 
16 
genomförandegrad i de flesta medlemsstater. I tabell 3.5 lämnas även uppgifter om 
EUGFJ:s (garanti) sammanlagda andel av utgifterna för miljöprogram för jordbruket. En 
jämförelse visar att i genomsnitt 3,6 % av garantiutgiftema redovisades i programmen. 
Figur 3.5 a Tabell 3.5 b och Figur 3.! 
Andelen är avsevärt högre i de nya medlemsstaterna, från 7 % i Sverige till 22 % i 
Österrike. Trots de höga siffrorna i en del medlemsstater utgör utgifterna för 
miljöprogram för jordbruket bara 1,6-1,8 % av EU:s totala budget, vilket framgår av 
tabell 3.6. 
Miljarder ecu 
Total EG-budget 
varav EUOFJ (garanti) 
varav 2078 
2078 som % av garantiAgHar 
Tabell 3.6 genomförande 
1993 1994 1995 1996 
67,760 65,929 73,555 85,094 
34,590 32,970 34,503 39,108 
123 231 485 1,391 
0.18% 0.35% 0.66% 1.63% beräknat 
1997 
87,651 
41,233 
1,557 
1.78% 1996 Budgetfördelning 
F.2078/92 
2% 
EUGFJ Jnfirailli 
(a*™") mËffîÈËÈ 
44% UOHOD^^ |||1 reatarande 
Hl budget 
iv 54% 
3.4 Uppgifter om genomförande 
Vid mitten av budgetåret 1997 hade 1,35 miljoner avtal slutits med jordbrukare, vilket 
omfattar 17 % av alla jordbruksföretag och personer sysselsatta i jordbruk inom EU. 
Medlems- Antal Totalt antal sysselsatta i 
stat deltagare jordbruk 
antal ;000 % 
B 1 242 102 1% 
Dk 8193 114 7% 
D 554 838 1197 46% 
El* 1 839 780 0% 
E 29 599 1119 3% 
F 177 695 1080 16% 
Irl 23 855 140 17% 
I" 63 841 1489 4% 
L 1 922 6 32% 
NL 5 854 243 2% 
öt*" 180 000 267 67% 
P 125 479 507 25% 
Fin 91509 156 59% 
S 68 969 124 56% 
UK 21 482 533 4% 
EU15 I 1356 318 | 7857 17% Stödmottagare 
" f 995 ån uppgifter, " 1990 års uppglier, *" 
Tabell 3.7 Antal deltagare per den 15.4. bertknat 
1997 Figur 3.7 
1 tabell 3.7 visas en uppdelning per medlemsstat. I Österrike nådde programmet nästan 
70 % av alla sysselsatta inom jordbruket och runt 50 % i Finland, Sverige och Tyskland. 
17 
Avtalen omfattade 22,3 miljoner hektar, eller 17 % av UJA (utnyttjad jordbruksareal). De 
mest utbredda programmen i Österrike, Luxemburg och Finland och (över 70 % av 
UJA). Täckningen var över 30 % av UJA i Sverige och Tyskland (tabell 3.8). 
Bidragsnivån per hektar var i genomsnitt 117 ecu per år, och de flesta genomsnittliga 
bidragen låg mellan 60 och 150 ecu per hektar (figur 3.8 b). Uppgifter för Grekland och 
Italien är inte tillgängliga. 
Analutning (hektar) 
Figura 3.8(a) 70% 
*o% 
»0» 
40% 
aim 
30* 
10% 
Fin L öi 
Momfear tuta 
öe 
P 
Fin Totalt 
medfinaneie-
ringa utgifter 
1997 
beräknat 
(MECU) 
ECU million 
17 
428 
13 
72 
287 
134 
580 
9 
23 
509 
77 
285 
166 Total 
analutning 
15.4.1997 
(bara areal­
betalning) 
'000 ha Genom »nlttlig 
betalning per 
ha. 2078 
17 
94 
6353 
12 
532 
5725 
801 
977 
97 
31 
2500 
606 
2000 
1561 
1322 84 
186 
90 
260 
140 
137 
124 
156 
22621 UJA 
(Utnyttjad 
Jordbruks­
areal) (ASEU 
1966) 
•000 ha Beräknad % 
UJA I 2078 
1366 
2 715 
17344 
5 741 
25092 
30 277 
4 444 
17 294 
127 
1 981 
3 449 
3 981 
2 605 
3 438 
15 852 3% 
37% 
0% 
2% 
19% 
18% 
6% 
76% 
2% 
72% 
15% 
77% 
45% 
135 706 Genomanittlig premie 
•data 199S,• •* data 1996. Figura 3.8(b) 
Ytterligare uppgifter om genomförandet i medlemsstaterna kommer att behandlas i ett 
arbetsdokument som kommissionen avser lägga fram för STAR-kommittén. Av de 
översiktliga uppgifter som lämnats framgår tydligt att vissa medlemsstater i hög grad 
utnyttjar de möjligheter som förordningen ger, medan genomförandet är lågt eller 
begränsat till vissa områden i andra. Ett lågt genomförande kan återspegla svårigheter i 
medlemsstaterna eller regionerna att skaffa fram det nationella bidraget till finansieringen. 
Det ser också olika ut inom medlemsstaterna för de program som har förvaltats regionalt. 
3.5 Kommissionens övervakning, utvärdering och uppföljning 
De möjliga effekterna av markskötselåtgärdema kan indelas i tre kategorier som täcker 
de tre syftena med jordbruksmiljöförordningen: effekter på miljön och på 
jordbruksproduktionen samt socioekonomiska effekter. För de åtgärder som rör 
allmänhetens tillträde samt utbildning och demonstrationsprojekt behövs andra kriterier. 
Kommissionen utarbetade en handledning i övervakning och utvärdering 1995 och 
fastställde vilka områden som behövde undersökas. Denna presenterades för 
medlemsstaterna i STAR-kommittén som ett arbetsdokument34.1 detta dokument tas alla 
34 Arbetsdokument VI/3872/97, en sammanställning av tidigare arbetsdokument. 
18 
faktorer upp som behöver tas i beaktande när utvärderingar planeras och grundläggande 
principer läggs fram, som behovet av att fastställa referensdata. 
Efter antagandet av genomförandeförordningen, som innehåller en bestämmelse om 
medlemsstaternas skyldigheter att övervaka och utvärdera programmen35, mottog 
kommissionen närmare upplysningar om övervaknings- och utvärderingsstrategierna för 
alla medlemsstaterna utom Luxemburg och Portugal. Till oktober 1997 hade officiella 
utvärderingsrapporter mottagits beträffande vissa program i Finland, Frankrike, Förenade 
kungariket, Grekland, Italien, Nederländerna, Spanien, Sverige, Tyskland, och Österrike. 
De flesta utvärderingsrapporterna uppfyller i stort de kriterier som kommissionen fastlade 
1995. Närmare uppgifter om resultaten kommer att läggas fram, tillsammans med 
adresser där rapporterna kan erhållas, i ett annat STAR-arbetsdokument. En del av de 
viktigaste slutsatserna framförs dock nedan, men då skall man komma ihåg att 
utvärderingsprocessen för de flesta programmen är i ett tidigt skede. 
Vad gäller skillnaderna i programgenomförande beror dessa på en rad faktorer, bland 
annat om det tidigare funnits någon miljöpolitik för jordbruket, uppfattningen om 
åtgärdernas genomförbarhet, regionala eller lokala jordbruks- och miljöförhållanden 
samt budgetrestriktioner och de val som görs på nationell nivå som en följd av detta. 
Av rapporterna framgår att bidragsnivåerna beror på vilka målsättningar det finns för 
en åtgärd, vilken jordbruksverksamhet det gäller, vilka begränsningar som åläggs, 
vilken grad av aktiv medverkan som förväntas eller önskas, fysiska omständigheter, 
produktionskostnader, regionala prioriteringar och tillgången på motsvarande 
nationella medel. 
I fråga om effektiviteten i programgenomförandet anges tidigare administrativ 
erfarenhet och huruvida man fatt tillräcklig information som viktiga faktorer i 
framgångsrika program. Den ökade anslutningsgraden tyder på att accepterandet 
följer den klassiska gången för nyheter: först innovatörerna, därefter de som tidigt tar 
till sig nyheten och i vissa fall når man stadiet då majoriteten väntas ansluta sig. Detta 
är inte förvånande eftersom miljöprogram för jordbruket i de flesta fall kräver att 
jordbrukaren skall införa tekniska innovationer. Trots att det är viktigt med 
information och utbildning har detta i allmänhet fatt dålig uppmärksamhet i 
medlemsstaterna, med Nederländerna, och i mindre grad Sverige, som 
anmärkningsvärda undantag. 
Effekterna på jordbrukarens inkomst av projekt enligt ordningarna i de gemensamma 
marknadsorganisationerna eller andra projekt, som till exempel 
skogsbruksprogrammen, kan vara avgörande faktorer som begränsar tillämpningen 
om inte jordbrukarna övertygas om att ersättningen för det miljövänliga jordbruket 
täcker förlusterna tillräckligt. Detta gäller i synnerhet kompensationsbetalning för 
jordbruksgrödor och utbetalningar enligt ordningarna för nöt- och farkött som 
baseras på djurbidrag och alltså uppmuntrar till produktion inom de gränser som 
anges i de gemensamma marknadsorganisationerna. Miljöprogrammen för jordbruket 
påverkas även negativt av oron för att jordbrukaren i ovannämnda åkerodling skulle 
kunna förlora möjligheten till betalning om en ny basareal eller helt fristående 
betalningar skulle införas. För mjölkproduktion begränsas anslutningen till 
35 Kommissionens förordning (EG) nr 746/96, artikel 16. 
19 
miljöjordbruket av oro för framtiden för de oanvända kvoterna. När det gäller nya 
projekt har man kunnat konstatera en konkurrens med beskogningsprogrammen i 
vissa regioner. 
Utvärderingsrapporterna belyser även svårigheterna och kostnaderna för vetenskaplig 
övervakning, avsaknaden av referensuppgifter och svårigheterna att använda indikatorer. 
Beträffande utvecklingen av indikatorer medverkar kommissionen i arbetet inom EU och 
i internationella forum, särskilt i OECD. Arbetet med indikatorer täcker en lång rad 
områden, som i synnerhet omfattar följande sex aspekter: utsläpp av näringsämnen i 
ekosystem och vatten, utsläpp av växtskyddsmedel i ekosystem och vatten, effekter på 
kkmatförändringar och global uppvärmning, försämring av den biologiska mångfalden 
hos vilda djur och växter, förändringar i det odlade landskapet, utveckling av genetiska 
resurser (inhemska djur- och växtarter). 
För att följa genomförandet och utvärderingen av miljöprogrammen för jordbruket håller 
kommissionen regelbundna bilaterala möten med medlemsstaterna. På det sättet har 
kommissionen tidigt fått kännedom om hur programmen utvecklats, om problem med 
genomförandet och om det stora antalet ändringar i programmen som medlemsstaterna 
började lämna in strax efter antagandet. 
3.6 Bedömning av åtgärder efter kategori36 
3.6.1 Miljövänlig jordbruksproduktion 
1. Ekologiskt lantbruk 
I en del medlemsstater har konsumenternas efterfrågan på ekologiska produkter 
ökat enormt under senare år. Miljöfördelarna är mycket stora där normalt jordbruk 
ställs om till ekologisk produktion, bland annat i form av minskat bruk av 
bekämpningsmedel. Över hela EU finns det väletablerade organisationer som 
övervakar ekologiska jordbruk, upprätthåller normer och främjar ekologisk 
produktion i linje med bestämmelserna i rådets förordning om ekologiska normer37. 
Utvärderingsrapporterna framhäver de bevisade miljövinsterna för jord- och 
vattenkvaliteten och den biologiska mångfalden. Lönsamheten är beroende av 
möjligheterna på marknaden och storleken på bidragen. Med tanke på de 
ekologiska marknadernas flyktighet är det svårt att förutsäga effekterna på 
inkomsten. Kommissionen avser att lägga fram ett arbetsdokument för STAR-
kommittén om stöd till ekologiskt lantbruk. 
2. Icke-ekologiskt lantbruk med miljöförbättringar 
Anpassningen till produktionsmetoder som stöds i medlemsstaternas program består av 
att minska insatsmedlen, noggrant planera jordbruksverksamheterna, lämna kanterna 
runt fälten obesprutade, så gräs i grödorna, minska djurtätheten, framkalla periodisk 
översvämning av låglandsområden, m.m. Dessa och liknande metoder kan avsevärt 
minska miljöbelastningen och, om det sköts bra, resultera i en ökning av den biologiska 
mångfalden samt en minskning av bruket av bekämpningsmedel och förlusten av 
näringsämnen. Den här typen av åtgärder kan kräva extraarbete och resultera i 
36 Kategorierna beskrivs i avsnitt 1.10. 
37 Rådets förordning (EEG) nr 2092/91 om ekologisk produktion av jordbruksprodukter och uppgifter 
därom på jordbruksprodukter och livsmedel, EGT nrL 198, 22.7.1991, s. 1. 
20 
minskade produktionsnivåer. Integrerade jordbruksmetoder blir, under förutsättning att 
de innebär låg användning av kemikalier, allt mer utbredda och projekten stöds i 
miljöprogrammen för jordbruket. Liksom i ekologisk produktion inrättas organisationer 
för övervakning av produktion och kontroll av normer. Bristen på gemensamma 
normer och den mångfald av miljömärken som blir följden på vissa platser har dock lett 
till en osäkerhet för bland annat konsumenterna. 
I utvärderingsrapporterna framträder den stora mångfalden av åtgärder som vidtas 
i de olika programmen. Miljövinster påvisas i fråga om vattenkvalitet, minskad 
erosion, bevarande av jordbrukslandskapet, särskilt när det gäller fleråriga grödor, 
och bevarande av biotiska resurser. Kontroll av vattenkvaliteten visar sig vara 
problematisk eftersom det kan ta många år att uppnå positiva effekter. Detta tyder 
på att sådana program måste fortsätta i decennier för att vara effektiva. Många 
gånger är det är också omöjligt att tillskriva en enskild jordbrukares insatser 
miljömässiga vinster. I vissa regioner med bördiga jordar eller med många 
djurenheter per jordbruksföretag har det varit en låg anslutning till miljövänliga 
åtgärder som begränsar produktionskapaciteten. I dessa områden kan miljöhoten 
vara allvarliga och de nuvarande strategiernas effektivitet kan ifrågasättas. 
Förvaltningsavtal i känsliga områden för att främja biologisk mångfald verkar 
åstadkomma mycket värdefulla positiva effekter och anslutningen har varit hög där 
myndigheterna har kunnat fokusera på publicitets- och informationsverksamhet och 
där avtalen inte kräver stora förändringar av produktionsmetoderna. Där det 
behövs större förändringar av produktionsmetoderna och jordbrukarna engageras 
aktivt som "landskapsvårdare" kan nivån på bidraget vara en viktig faktor som är 
avgörande för anslutningsgraden. 
När det gäller bevarandet av genetiska resurser visar programmen en klar positiv 
effekt på de genetiska resurserna men ingen effekt på marknadsjämvikten. 
Åtgärden för bevarande av nyttiga växter som hotas av utrotning har inte tillämpats 
i tillräcklig omfattning för att man skall kunna dra några slutsatser. 
3. Bevarande av befintlig lågintensiv jordbruksproduktion 
Miljövårdsåtagandena behöver inte vara så betungande. De kan innebära bevarande av 
traditipnella produktionsmetoder, naturvård, liten andel insatsmedel, låg djurtäthetsnivå 
och ifråga om vall och bete förbud att plöja eller störa markens naturliga egenskaper. 
Bidraget per hektar är lågt i motsvarande grad och återspeglar jordbrukets extensiva 
art. I olönsamma områden där det krävs en betydande ansträngning av jordbrukarna för 
att vaja kvar och där traditionella lågintensiva produktionsmetoder är nödvändiga för 
ett fortsatt skydd av miljön och för att bevara platser med högt naturvärde, kan denna 
åtgärdstyp vara ett värdefullt hjälpmedel att bevara miljön och det traditionella 
jordbrukslandskapet. Det finns liknande program, bland annat i strukturfonderna, som 
är utformade för att bevara jordbruket i missgynnade jordbruksområden38. 
Utvärderingsrapporterna visar att åtgärder för främjande och bevarande av 
extensivt vall och bete har haft stor effekt i flera länder genom att förhindra 
intensifiering, underanvändning eller nedläggning. Det baseras i regel på en 
begränsning av boskapsbeståndet i förhållande till arealen och på restriktioner för 
38 T.cx. Kompensationsbidrag enligt strukturfondernas mål 5 a. Se avsnitt 2.2. 
21 
bruket av kvävehaltig handelsgödsel. Miljövinsterna innebär bland annat minskad 
erosion, bevarande av den pastorala naturen och skydd av biotiska resurser. 
Åtgärden har större effekt på marknadsjämvikten när den tar formen av 
omställning av åkermark till extensivt vall och bete. I en del medlemsstater har man 
räknat med en viss produktionsminskning. Åtgärden bör ge samhället miljömässiga 
fördelar, dvs. jordbrukaren bör ge landskapet positiva yttre egenskaper. 
3.6.2 Icke-produktiv markskötsel (underhåll av nedlagd mark, jordbruksmark 
som tagits ur produktion av miljöskäl, naturliga särdrag, allmänhetens 
tillträde) 
Åtgärder för bevarande eller återställande av naturtyper eller biotoper, till exempel 
genom permanent översvämning av mark, medför i regel en mycket betydande 
minskning av eller fullständigt upphörande med produktion. Det kan dock finnas en 
hel del arbete att göra på marken och som kan ingå jordbrukarens åtagande. Det är 
inte troligt att sådana naturtyper skapas utan offentligt markköp eller den sortens 
avtal som förekommer i miljöprogrammen för jordbruket. På samma sätt krävs en 
stor insats av jordbrukare som åtar sig att röja markvegetation på nedlagd mark för 
att skydda mot brandrisker eller som underhåller stenmurar, terrassanläggningar, 
häckar, dammar, brunnar och särdrag i jordbrukslandskapet som kan vara viktiga 
för att skydda mot erosion. I fråga om jordbruksmark som tas ur produktion under 
20 år är i regel all jordbruksverksamhet otillåten. Där oönskad undervegetation 
skall hållas efter kan dock det bästa sättet vara att använda betesdjur under en kort 
tid av några dagar och under sträng kontroll. Inte många program har utarbetats 
för att främja allmänhetens tillträde39. I ett fall framkom det att jordbrukarna 
förväntade sig att ersättningen skulle beräknas på grundval av störningar, särskilt i 
närheten av tätbebyggelse. Jordbrukarna ser inte alltid inkomstbortfall och 
kostnader som den lämpligaste grundvalen för beräkningar. 
Utvärderingsrapporterna visar att jordbruksmark som långsiktigt tas ur produktion 
vanligen är begränsad till särskilda områden i syfte att uppnå speciella 
naturvårdsmål. Tidslängden på 20 år kan begränsa anslutningspotentialen. Då 
åtgärden kan vara mycket viktig ur naturskyddssynpunkt är det viktigt att 
undersöka hur man kan öka deltagandet. En analys av tidigare erfarenheter i 
medlemsstaterna tyder på att stelheten i 20-årsavtalet är en avskräckande faktor 
som är av större betydelse för anslutningen än nivån på bidraget. I olika 
mekanismer som föreslagits ingår bidrag som är indexrelaterade eller som tillåter 
att jordbrukarna går ur avtalen efter kortare tid än 20 år. 
Utvärderingar av åtgärderna för underhåll av nedlagd jordbruks- och skogsmark 
visar att denna åtgärd kan ge ett positivt bidrag till naturvården (erosion, 
landskapsvård) samtidigt som jordbrukarnas roll som tillhandahållare av dessa 
tjänster säkerställs. Åtgärderna har ingen inverkan på marknadsjämvikten. 
Bidragsnivån måste täcka jordbrukarens kostnader. 
39 1 en del medlemsstater finns allmänhetens rätt tillträde till jordbruksmark inskriven i lagen. 
22 
3.6.3 Utbildning och demonstrationsprojekt 
Utbildning tillhandahålls på flera nivåer. För enskilda jordbrukare inriktas kurserna 
på åtgärder i nationella program och speciella frågor som har att göra med 
miljöskydd och naturbevarande åtgärder. Utbildning ges även i vissa fall till 
experter som utarbetar planer för jordbruksföretag, ger råd till jordbrukare eller 
utbildar andra. Demonstrationsprojekten har i allmänhet nära anknytning till 
ämnesområden i det nationella miljöprogrammet för jordbruket och är inriktade på 
att främja lämpliga produktionsmetoder, kunskaper och teknik. 
3.6.4 Integrerade planer för hela jordbruksföretag 
I några medlemsstaters program antas en integrerad syn på genomförandet av 
åtgärderna. I ett fall analyseras jordbruksföretaget ur alla aspekter och man 
kommer överens om en rad åtgärder som omfattar produktionsmetoder, skapande 
av naturtyper, bevarande av landskapets särdrag och utbildning av jordbrukaren. 
Framgången med sådana program beror på kvaliteten på planeringen och 
rådgivningen. Beträffande avtal som rör hela jordbruksföretag har man i en 
underhandsutvärderingsrapport dragit slutsatsen att alla miljöavtal för jordbruket 
bör baseras på åtaganden som gäller hela jordbruksföretaget. 
3.7 Utveckling av programmens förvaltning och administration 
3.7.1 Anslutningsgraden 
I många program, men långt ifrån alla, har anslutningsgraden legat långt under de 
första uppskattningarna. Kommissionen har funnit sex huvudorsaker, som 
sammanfattas i tabell 3.9. 
Tabell 3.9: Orsaker till låg anslutning 
a) Inledningssvårigheter och därmed förseningar i programmets inledningsfas kan ha avskräckt en del jordbrukare. 
De flesta program har godkänts och är nu i drift och jordbrukarna kan se att programmen är inarbetade och 
möjligheterna är värda att ta under allvarligt övervägande. 
b) De uppskattningar av anslutningen som en del medlemsstater har lämnat till kommissionen kan ha varit 
överoptimistiska. 
c) Nivåerna på ersättningen för kostnader och inkomstbortfall kan av en del jordbrukare anses vara otillräckliga 
och/eller stimulansbetalningarna kan anses för låga för vissa åtgärder. 
d) Ingen motsvarande finansiering från nationella eller regionala källor. 
e) Jordbrukarna kan vara ovilliga att binda sig för kontrakt på fem år eller mer. 
f) Brist på publicitet och otillräcklig lansering av programmen. 
Några medlemsstater har däremot upplevt en mycket stor anslutning, i vissa fall 
utöver vad som budgeterats för programmen. Skillnaderna mellan hög och låg 
anslutning har resulterat i en allmän obalans mellan medlemsstater och mellan 
regioner. Kommissionen har försökt stimulera genomförandet i de medlemsstater 
där det har varit otillräckligt och begränsa utgifter utöver de överenskomna 
finansiella taken. 
3.7.2 Besittningsrättsliga förhållanden 
Det har uppstått särskilda svårigheter i fråga om arrenderad mark och traditionella 
system för besittningsrätt, som allmänningar eller mark med förnybara arrenden, 
som formellt kan avslutas med ett års uppsägning. För arrenderad mark krävs att 
utarrenderaren skall garantera att avtalen kan fullgöras under avtalsperioden. Vissa 
23 
åtgärder och program har dock undanhållits jordbrukare som inte kunnat uppfylla 
villkoren för beviljande av stöd på grund av arrendevillkoren. 
3.7.3 Kontrollåtgärder och påföljder 
Miljöprogrammen för jordbruket har erbjudit avsevärda svårigheter att kontrollera 
att åtagandena utförs. Många miljörelaterade markskötselåtgärder kräver att 
verksamheten bedrivs vid olika tider på året. I motsats till kontrollsystemen för 
marknadsordningarna, där det behövs ett kontrollbesök på ett jordbruksföretag, 
kan det för miljöprogrammen krävas flera besök för att kontrollera samtliga 
åtaganden. Så långt det är möjligt har systemen för övervakning av program och 
påföljder för orättmätig utbetalning anpassats till det integrerade systemet för 
administration och kontroll40. 
3.7.4 Beräkning av bidrag och högsta medfinansierbara belopp 
Bidrag kan i princip betalas för åtaganden som görs utöver en minimistandard på 
grundval av nettoinkomstbortfall, kostnader och behovet att tillhandahålla ett 
incitament. Bidragen innehåller alltså inte någon inkomstdel och kan inte heller 
betraktas som subventioner. Kommissionen försöker se till att bidragen hålls inom 
kriterierna, både för att ligga i linje med bestämmelserna i 
jordbruksmiljöförordningen och för att programmen skall få sin "gröna box"-
status. I förordningen fastställs tak för de belopp som skall ersättas41 i förhållande 
till markanvändningen. För blandade jordbruksföretag, jordbruksföretag som 
bedriver växelbruk, eller jordbruksföretag med varierande miljöegenskaper kan 
tillämpningen av olika maximibelopp för olika fält bli förvirrande. 
3.7.5 Extensifiering 
I en del program har åtgärder avsedda att åstadkomma extensifiering genom att 
betala per djurenhet som besättningen minskas med varit mindre framgångsrika än 
motsvarande åtgärder för boskapsminskning där det betalas ett belopp per hektar 
för miljövänlig boskapsskötsel. En särskild svårighet med den åtgärd som ger 
betalning per djurenhet som besättningen minskas med är att separata 
markskötselåtgärder kan undantas eller det högsta bidraget halveras42. 
3.7.6 Naturliga och historiska särdrag 
Flera medlemsstater har tagit med förslag att stödja underhåll och skapande av 
sådana inslag som terrassanläggningar, häckar, stenmurar, dammar, enskilda träd 
osv. De motiveringar som har lämnats har bland annat varit skydd av 
skönhetsvärdet (särskilt utseendemässigt), främjande av den biologiska 
mångfalden, bevarande av gamla gränslinjer samt kulturarvet. Kommissionen har 
godkänt att sådana särdrag skall bevaras i medfinansierade program, i regel som 
biåtgärder till den huvudsakliga miljörelaterade skötseln av jordbruksmark eller i 
kombination med villkoret att jordbrukarna måste iaktta god jordbrukssed på 
angränsande åkrar. Fornlämningsområden har i regel undantagits på grund av att 
40 Förordning 746/96, artiklarna 19 och 20. 
41 Förordning (EEG) nr 2078/92, artikel 4. 
42 idem, artikel 4.3. 
24 
de inte är tillräckligt motiverade ur miljösynpunkt. Det kan dock hävdas att en del 
historiska lämningar, i synnerhet landskapselement, är en del av naturen och att det 
krävs förändringar eller begränsning av produktionsmetoderna för att bevara dessa. 
3.7.7 Utrotningshotade djur- och växtarter 
När program för att stödja uppfödning av utrotningshotade djurraser godkändes 
upprättade kommissionen en förteckning över bidragsberättigande raser43 av 
hästdjur, boskap, far och getter. Dessutom har det fastställts minimikriterier för 
bidragsberättigande. Det har begärts att kriterierna skall utvecklas och att åtgärden 
skall utökas till andra raser. En del medlemsstater har också föreslagit åtgärder för 
att stödja odling av hotade vegetabiliearter och kommissionen har godkänt 
åtgärder för enskilda lokala vegetabiliearter som är uppenbart utrotningshotade. 
3.7.8 20 års uttag av jordbruksmark ur produktion och förvaltning av nedlagd 
mark 
Det 20-åriga åtagandet har visat sig vara impopulärt bland jordbrukarna, trots att 
det behövs 20 år för att uppnå vissa miljömål. En del medlemsstater har infört 
möjlighet att ta jordbruksmark ur produktion under 5 år genom att åberopa andra 
åtgärder i förordningen eller kombinera åtgärder med att jordbruksmark frivilligt 
tas ur produktion enligt arealersättningsprogrammet. Jordbruksmark som tas ur 
produktion omfattar dock inte betesmark och villkoren för användning kanske inte 
är optimala ur miljösynpunkt. 
Under vissa omständigheter får andra än jordbrukare sköta underhåll av nedlagd 
mark44. Beträffande underhåll av nedlagd skogsmark har kommissionen försökt 
förhindra att åtgärden används där lokala myndigheter har ansvaret för underhållet 
eller där det finns en ägare som kan ta på sig ansvaret för skogsmarken. 
3.7.9 Utbildning och demonstrationsprojekt 
De flesta medlemsstater har tagit med åtgärder eller program för utbildning av 
jordbrukare och demonstrationsprojekt. Många miljöavtal för jordbruket kräver att 
jordbrukarna skall införa nya metoder eller förstå komplicerade miljöprocesser och 
balanserade produktionsmetoder. Utbildningsåtgärderna, som enligt förordningen 
är frivilliga för medlemsstaterna, kan därför betraktas som nödvändiga för att nå 
framgång med vissa program. Kommissionen avser att lägga fram arbetsdokument 
om utbildning och demonstrationsprojekt för STAR-kommittén. 
3.7.10 Åtgärder som inte berättigar till bidrag 
Man skulle kunna tänka sig många åtgärder för att främja metoder för 
jordbruksmiljön som inte innebär att bidrag utbetalas trots att det kan förekomma 
utgifter för att organisera dem. Exempel på detta är planering av jordbruk och 
lokalområden, rådgivning om jordbruksföretagens miljö eller naturhistoria, 
självhjälpsgrupper m.m. Det finns en stor mängd data om miljöprocesser och 
produktionssystem. Att ge jordbrukarna tillgång till informationen och ge dem 
43 STAR arbetsdokument VI/5104/92 och VI/3879/94. 
44 Förordning 2078/92, artikel 5.1 c och förordning 746/96, artikel 6. 
25 
möjlighet att skaffa sig kunskapen kräver dock större uppfinningsrikedom än det 
gör att publicera broschyrer om god jordbrukssed. Ny teknik ger möjligheter att 
sprida information och tillhandahålla den utbildning som behövs för att 
jordbrukarna skall kunna förvalta sin miljö effektivt och förstå processerna. 
26 
4. SLUTSATSER 
4.1 Viktiga frågor 
4.1.1 Motivering av stöd till befintliga extensiva system 
När det gäller miljöåtgärder i jordbruket som stödjer befintliga extensiva system 
måste effekterna på miljön fortlöpande granskas. Sådana åtgärder bör inriktas på 
områden där det finns verkliga svårigheter för jordbruket på grund av den sämre 
lönsamheten i traditionella produktionssystem som är värdefulla för miljön och där 
nedläggning av mark eller minskning av betesdriften (eller i vissa fall ökning) skulle 
vara det logiska ekonomiska valet. I olönsamma jordbruksregioner, där miljön 
hotas av en tendens att lägga ned eller minska betesdriften, måste denna 
ekonomiska verklighet tas med i kostnadsberäkningen. I sådana områden är 
motiveringarna för att fortsätta en viss typ av extensivt lantbruk övertygande ur 
miljösynpunkt och det är viktigt med lämpliga åtgärder för att säkra framtiden för 
sådant jordbruk. I andra områden måste det också synas att jordbrukare som far 
bidrag gör verkliga insatser som gynnar miljön och vid behov måste man efter en 
oberoende utvärdering överväga att förstärka åtgärderna. 
Den lägsta standard för godtagbar jordbrukssed som jordbrukarna bör följa utan 
att fa bidrag är inte enhetlig inom EU. Den skiljer sig mellan medlemsstater och 
mellan regioner beroende på hur långt framskridet jordbruket är och på lokala, 
socioekonomiska och miljörelaterade faktorer. Det är inte något statiskt begrepp 
ens inom en region utan det utvecklas med tiden. I en del medlemsstater är det 
obligatoriskt att iaktta "god jordbrukssed", i andra är det frivilligt. Allt eftersom 
jordbruksstandarden utvecklas bör även de åtgärder i miljöprogrammen för 
jordbruket utvecklas som är avsedda att gå utöver tillämpningen av lägsta 
standard. Nivån måste dock vara praktiskt genomförbar med tanke på rådande 
omständigheter i den berörda regionen. 
I samband med "inkomstbortfall" måste beräkningen baseras på den rimliga 
inkomst som jordbrukaren går miste om på grund av sitt åtagande. Detta bör 
utesluta beräkningar för en produktionsmetod eller markanvändning som det inte 
är troligt att jordbrukaren skulle ha tillämpat. 
4.1.2 Målområden 
En del av de miljöåtgärder inom jordbruket som är till stor fördel för miljön kräver 
att jordbrukarna går miste om en betydande del av inkomsten, genom att till 
exempel ge upp det produktiva jordbruket på vissa jordlotter helt och hållet. Det är 
därför bättre att inrikta sådana åtgärder på små arealer (som finansieras helt) än att 
de görs för brett tillgängliga med resultat att bidragen blir för låga eller att åtgärden 
helt enkelt inte genomförs på grund av att det saknas motsvarande nationella 
medel. 
Miljöåtgärder i jordbruket bör bara vara tillgängliga för en areal i den mån de 
miljöförhållanden som avses gäller för hela arealen. Mycket detaljerade 
förpliktelser, som är specifika för ett slags mark och jordbrukstradition, blir med 
nödvändighet ytterst begränsade i sin geografiska tillämpning. Åtgärder som passar 
27 
in på ett enhetligt sätt över en hel region eller medlemsstat eller, eventuellt, över 
flera medlemsstater bör bara omfatta miljöförhållanden eller -mål som är 
gemensamma för det större området. 
4.1.3 Regionalisering och ansvar 
Formulering, genomförande och utvärdering av miljöprogram för jordbruket bör i 
första hand vara de nationella eller regionala myndigheternas ansvar. De har 
nödvändiga kunskaper, fakta, resurser och skyldighet att få till stånd de program 
som är mest lämpade för de lokala förhållandena och som kommer att få lokalt 
stöd. Utarbetande, genomförande och utvärdering av program bör vara föremål för 
ett omfattande samråd på lokal och regional nivå, även med miljö- och 
jordbruksorganisationer. Med en sådant förfarande kan åtgärderna inriktas på 
regionala prioriteringar, som behovet att minska läckage av näringsämnen, bevara 
naturtyper som anges i Natura 2000 eller skydda mot brand- och erosionsrisker. 
Det bör dock erkännas att en regionaliserad strategi baserad på administrativa 
enheter inte alltid leder till lämpliga lösningar ur miljögeografisk synpunkt. När till 
exempel ett enskilt miljöbehov inom jordbruket spänner över en regional gräns, 
som behovet att minska kväveläckaget till ett enskilt flodsystem, kan det vara ett 
starkt argument att uppmuntra de regionala myndigheterna att samarbeta med 
varandra och lägga fram överensstämmande eller åtminstone förenliga åtgärder för 
att åtgärda det gemensamma problemet. Dessutom finns det vissa slag av åtgärder, 
till exempel grundläggande stöd till befintliga lågintensiva produktionsmetoder, 
eller bidrag till nästan identiska ekologiska produktionsmetoder, där det skulle vara 
svårt att motivera regionala skillnader och en regional strategi till och med kan 
resultera i missförhållanden. Sådana åtgärder passar bättre för en nationell eller 
transnationell strategi. 
4.1.4 Anbudsgivning 
Ännu har inga förslag väckts om att sluta avtal genom anbudsinfordran, men några 
medlemsstater har uttryckt intresse för ett sådant förfarande. Det är inte troligt att 
anbudsgivning skulle ge bättre resultat i vissa fall av miljöåtaganden för jordbruket, 
i synnerhet inte där det är nödvändigt att utarbeta enskilda avtal med jordbrukarna. 
För lämpliga åtgärder skulle dock anbudsförfarandet erbjuda sätt att godkänna 
miljöutgifter för jordbruket på ett rationellare sätt. 
4.1.5 Olika finansieringskällor 
Gemenskapen stödjer nu miljöaktiviteter som skall utföras av jordbrukare, inte bara 
genom miljöprogrammen för jordbruket, utan också genom programmen för 
skogsbruk och förtidspensionering av jordbrukare, mål 1, 6 och 5 b, Leader, 
investeringar enligt mål 5 a, och i vissa fall genom marknadsordningarna. 
Dessutom kan medlemsstater som har disponibla nationella resurser driva 
omfattande system av statsstödda åtgärder och extrapåslag till medfinansierade 
åtgärder. Dessa olika finansieringskällor måste vara ordentligt samordnade om man 
skall undvika oegentligheter i framtiden. Agenda 2000 innehåller förslag att 
omorganisera alla åtgärder i integrerade regionala program, där det blir nödvändigt 
att säkerställa att miljömålen är tydligt identifierade och att de fullföljs och inte 
försvagas på grund av programplaneringsprocessen. 
28 
I Agenda 2000 finns också förslag till utveckling av systemet med 
kompensationsbidrag så att det blir ett grundläggande instrument för att behålla 
och främja jordbruksproduktion med liten andel insatsmedel. 
Kompensationsbidragen utgör en grund för stöd till missgynnade jordbrukare. 
4.1.6 Horisontell tillämpning 
I Agenda 2000 förslås att tillämpningen av miljöprogrammen för jordbruket skall 
fortsätta i alla medlemsstaterna. Inom mål 1 och 2-områdena kommer programmen 
att behållas tillsammans med andra inslag i regionala program. Utanför dessa 
områden kommer miljöprogram för jordbruket att ingå i samma regelverk som 
annan landsbygdspolitik. När ett miljöområde överskrider en regional gräns måste 
programplaneringen i de olika områdena respekteras. 
4.1.7 Finansiering 
I Agenda 2000 anges en indikativ utgiftsnivå för de tre kompletterande åtgärderna 
på 2,8 miljarder ecu år 2000. En ökad förbrukning väntas i de medlemsstater där 
genomförandet hittills har varit lågt och för programutveckling över hela EU. 
Eftersom utgifterna ligger och enligt Agenda 2000 kommer att förbli hos 
garantisektionen vid EUGFJ, är det nödvändigt med noggranna prognoser. 
Kommissionen har tidigare mottagit en del mycket optimistiska utgiftsprognoser 
som har försvårat budgetarbetet. Kommissionen kommer att fortsätta att med alla 
till buds stående medel försöka förbättra prognosticeringen. 
4.1.8 Växelverkan med marknadsordningarna 
Även om det i många marknadsordningar ingår miljöåtgärder i jordbruket, eller 
villkor som är relaterade till miljöverksamhet, finns det fortfarande ett starkt 
ekonomiskt tryck att intensifiera och maximera vinsterna. Förändringar i 
marknadsordningarna som lättar på trycket på miljön har sannolikt en mer generell 
miljöpåverkan än miljöåtgärderna i jordbruket, som i regel vidtas på ett begränsat 
område. Där sådana förändringar inverkar på pågående miljöprogram för 
jordbruket måste de senare anpassas till de förändrade ekonomiska 
omständigheterna. 
4.1.9 Utvärdering och övervakning 
EU saknar tillräckliga referensdata om miljösituationen på sin jordbruksmark. Där 
miljöprogram för jordbruket tillämpas krävs särskilda ansträngningar för att 
genomföra den nödvändiga övervakningen. Kostnaderna för det arbetet kan vara 
avsevärda och det finns starka argument för att en del av gemenskapens utgifter 
skall göras tillgängliga för utvärdering och övervakning. 
4.1.10 Tydliga mål 
Jordbruksmiljöförordningen bör även i fortsättningen vara ett medel att förbättra 
och upprätthålla kvaliteten på landsbygdsmiljön. Direkta inkomststöd bör vara 
tydligt åtskilda från stöd till miljöaktiviteter i jordbruket, som i första hand måste 
ge miljömässiga fördelar genom ersättning till avtalsinnehavare som använder sina 
produktionsfaktorer för detta ändamål. Förutom de övergripande målen krävs det 
noggrant specificerade mål inom programmen för att förbättra insynen och få en 
29 
grund för goda utvärderingsstrategier. "Skydd av vattenkvaliteten" måste bli 
specificerade mål för minskning av kväve- och fosfornivåerna, "underhåll av en 
agrar naturtyp" bör uttryckas i de bestämda växter och insekter och andra djur som 
skall gagnas. 
4.1.11 Femårigförpliktelse 
Åtagandet för en miljöåtgärd i jordbruket är på minst 5 år eller, när jordbruksmark 
tas ur produktion under lång tid, 20 år. Kommissionen har antagit en flexibel 
hållning och godkänt att ett åtagande avslutas i förtid på grund av force majeure 
och under andra skäliga omständigheter vid överlåtelse av jordbruksföretaget. 
Principen bör kvarstå att 5 år är den kortaste tidsperioden för en seriös tillämpning 
av miljöåtgärder i jordbruket. 
När avtalsperioden löper ut finns det risk för att jordbrukaren skall välja att inte 
förnya avtalet och gå över till lönsammare jordbruksmetoder. I en del fall kan detta 
resultera i en svår förlust av det miljövärde som byggts upp eller bevarats under 
avtalsperioden. I undantagsfall kan det finnas skäl att ta till tvingande nationella 
åtgärder för att bevara miljön. En frivillig ordning som miljöprogrammen för 
jordbruket är dock inte något lämpligt instrument för att genomföra obligatoriska 
åtgärder. Denna viktiga begränsning i fråga om åtgärdernas effektivitet måste 
erkännas. 
4.1.12 Avtal som omfattar hela jordbruksföretaget 
I många program krävs det att jordbrukarna skall åta sig ett avtal som omfattar 
hela jordbruket, ett bruk som har många fördelar. Avtalsinnehavaren bör 
åtminstone inte kunna uppväga miljövinster på en del av gården genom att 
intensifiera driften på en annan del. 
4.2 Funderingar kring möjliga ändringar 
Med tanke på de viktiga frågor och den utveckling i programhanteringen som 
diskuterats ovan finns det ett antal aspekter av jordbruksmiljöförordningen som 
skulle kunna ändras. Funderingarna kring förslag som härrör från Agenda 2000 är 
ännu inte avslutade, men dessa punkter läggs ändå fram för Europaparlamentet och 
rådet för behandling. 
4.2.1 A tt skilja mellan olika slag av miljöåtgärder 
I Agenda 2000 beskrivs möjligheten att utveckla systemet med 
kompensationsbidrag till ett mer miljöinriktat styrmedel, som skulle komplettera de 
åtgärder som vidtagits inom ramen för miljöprogrammen för jordbruket. 
Jordbruksmiljöförordningen skulle, enligt förslag i Agenda 2000, betona 
miljötjänster som kräver en extra insats av jordbrukaren, till exempel ekologiskt 
jordbruk, underhåll av seminaturliga naturtyper, traditionella fruktträdgårdar och 
häckar, fortsatt alpin boskapsskötsel, vård av våtmarker och andra vittgående 
åtgärder i olika regioner inom EU. Det konstateras dessutom i Agenda 2000 att det 
krävs ett stort engagemang när en åtgärd medför en betydande förlust av 
avkastning, bland annat i skyddszoner. 
30 
Det behövs ett tydligare regelverk för åtgärder som inte avser markskötsel. För 
projekt för allmänhetens tillträde, demonstrationsgårdar och utbildning behövs 
särskilda finansiella arrangemang och kriterier för stödberättigande. 
4.2.2 Investeringar i fasta anläggningar och andra typer av investeringar 
Av samordningsskäl bör varje jordbruksmiljöprogram som en jordbrukare kan 
ansluta sig till omfatta alla relevanta miljöåtgärder i jordbruket, som investeringar i 
fasta anläggningar och investeringar i bearbetning. Den aktuella situationen, där 
dessa ofta inte är samordnade med miljöprogrammen för jordbruket, måste 
förbättras. I många program är miljörelaterade kapitalutgifter statsunderstödda och 
godkända separat från miljöprogrammen för jordbruket enligt villkoren i 
förordningen om investeringsstöd. 
4.2.3 DeIfinansierbara bidrag 
Beräkningen av bidrag måste vara strikt begränsad till den inkomst som 
jordbrukaren avstår ifrån jämfört med en referensnivå för jordbruksdrift, åsamkade 
kostnader och behovet av stimulansåtgärder. I synnerhet de grundläggande 
bidrageri måste vara motiverade ur den synpunkten inom ramen för programmålen 
och de miljönormer och förutsättningar som jordbrukarna i de berörda regionerna 
möts av. Bidragsnivåerna måste stå i rimlig proportion till inkomsten från ett 
konkurrerande sätt att använda marken, marknadsbidrag eller andra relevanta 
inkomstkällor inbegripna. En översyn av systemet med delfinansierbara bidrag kan 
vara på sin plats. 
4.2.4 Justering av delfinansieringsbeloppen från EUGFJ 
Kommissionen har fått rekommendationer att öka nivåerna på delfinansieringen 
eller anpassa nivån efter programmens eller åtgärdernas miljöpåverkan. 
Möjligheten att öka delfinansieringsgraden tas upp i Agenda 2000 i samband med 
förstärkningen av programmen. Eventuella ökningar av delfinansieringen bör 
kombineras med en förbättrad målinriktning och målsättning samt en effektiv 
övervakning och utvärdering. 
4.2.5 Minskning av boskapsbeståndet 
Åtgärden för extensifiering av animalieproduktionen enligt artikel 2.1 c bör ses 
över och eventuellt omarbetas till en särskild åtgärd för extensiv 
animalieproduktion, i synnerhet drift med lågintensivt bete. 
4.2.6 Naturliga och historiska särdrag 
Det är svårt att motivera stöd till icke-produktiva naturliga särdrag isolerat från 
åtaganden för den produktiva delen av marken. Kulturella och historiska särdrag, 
särskilt sådana som har att göra med biologisk mångfald, som är förenade med 
jordbruksverksamhet bör dock omfattas av jordbruksmiljöförordningen. 
4.2.7 Jordbruksmark som tas ur produktion på lång sikt 
Det 20-åriga åtagandet bör ses över för att fastställa om en kortare period kan vara 
motiverad. En begränsad användning av betesdjur för att hålla efter ogräs och 
31 
undervegetation bör underkastas tydliga kontrollkriterier. Alternativ användning av 
mark för miljöåtgärder, till exempel att skapa sjöar och ge allmänheten tillträde, 
bör undersökas. Offentliga markköp, som kan vara nödvändiga för att skydda 
värdefull miljö, bör dock inte omfattas av miljöprogrammen för jordbruket. 
4.2.8 Främjande av utbildningsåtgärder 
Medlemsstaterna bör uppmuntras att tillhandahålla kurser inom miljöprogrammen 
för jordbruket. Utbildningen, som för närvarande är frivillig för medlemsstaterna, 
skulle kunna ingå bland de åtgärder som är obligatoriska för medlemsstaterna. 
4.2.9 Åtgärder som inte berättigar till bidrag 
I den integrerade programplaneringen bör miljöåtgärder i jordbruket hänga ihop 
med sådana åtgärder som inte ger bidrag men som är avsedda att nå samma mål, 
till exempel medvetandehöjande åtgärder, tekniska miljöbedömningar, planering på 
medellång och lång sikt och att främja jordbrukarnas förståelse för sin marks 
potential ur miljösynpunkt. 
4.2.10 Finansiering av övervakning och utvärdering 
Kommissionen är mottaglig för argumentet att ett gemenskapsbidrag till 
kostnaderna för vetenskaplig övervakning och utvärdering kan vara berättigat. 
Kostnaderna torde variera beroende på programmets art och storlek, men ett 
tillräckligt belopp bör anslås för att åstadkomma användbar och grundlig 
information. 
4.2.11 Centrum för miljövänligt jordbruk 
Växelspelet mellan jordbruket och miljön i allmänhet och effekten av 
miljöprogrammen för jordbruket i synnerhet är redan föremål för en hel del 
forskning. Samtidigt kvarstår det frågor när det gäller effekterna av vissa program 
och vissa strategier på miljön, jordbruket och samhällsekonomin och dessa kommer 
att bli föremål för framtida undersökningar. För att följa upp, vid behov samordna 
och framför allt på ett tidigt stadium göra kommissionen, medlemsstaterna och 
lämpliga enskilda organisationer uppmärksamma på resultat och analyser, kan det 
vara motiverat att inrätta ett observationscentrum. Ett sådant organ skulle behövas 
för att underlätta överföringen av rön till hela EU, identifiera särskilt framgångsrika 
åtgärder och program, bidra till att utveckla indikatorer för mätning av 
miljöprocesser i jordbruket, fa reda på områden där det finns luckor i 
forskningshänseende och hjälpa till att göra de uppgifter om jordbruksmiljön som 
lämnas till kommissionen jämförbara. På bara fem år har inställningen till miljön i 
jordbruket utvecklats från att ha varit en innovation i reformen av den 
gemensamma jordbrukspolitiken till att bli en central del av gemenskapens framtida 
jordbruks- och landsbygdspolitik. Bara av det skälet är det nödvändigt att 
tillhandahålla effektiv och relevant forskningsinformation på europeisk nivå. 
4.2.12 Sammanställning av kommissionens initiativ 
Kommissionen avser att för STAR-kommittén lägga fram arbetsdokument som 
behandlar följande närmare aspekter av genomförandet av miljöprogram för 
jordbruket: 
32 
- Genomförandet i medlemsstaterna. 
- Stöd till ekologiskt lantbruk. 
- Stöd till bevarande av genetiska resurser. 
- Utvärderingsanalyser och gemenskapsfinansierad forskning och analys. 
- Utbildning och demonstrationsprojekt. 
Kommissionen kommer att fortsätta att uppmuntra medlemsstaterna 
- att ta vara på de möjligheter som finns att integrera miljöprogram för 
jordbruket med strukturfondsprogram, 
- att utveckla icke bidragsberättigande program för spridning av information till 
jordbrukarna, 
- att slutföra program som är försenade, 
- att övervaka och utvärdera program och utveckla dem med ledning av 
resultaten av utvärderingarna. 
Kommissionen kommer att överväga att lägga fram flera förslag till anpassning av 
bestämmelserna i förordning 2078/92, bl.a. 
- ett förbättrat regelverk för åtgärder som inte avser markskötsel, 
- översyn av systemet för högsta delfinansierbara bidrag, 
-. översyn av åtgärden att minska antalet djur för att fokusera på lågintensivt 
bete, 
- översyn av kriterierna för att införliva kapitalinvesteringar och 
jordbrukslandskapets naturliga och historiska särdrag i programmen, 
- översyn av åtgärden att ta jordbruksmark ur produktion av miljöhänsyn, 
- möjligheter att tillhandahålla delfinansiering med gemenskapsmedel av 
kostnader för övervakning och utvärdering, 
- översyn av gemenskapens delfinansieringsnivåer, 
- ändringar som kan bli resultatet av diskussioner efter framläggande av 
ovannämnda arbetsdokument. 
Inom ramen för Agenda 2000 kommer kommissionen dessutom att lägga fram ett 
förslag att förstärka miljöåtgärderna i jordbruket inom regionala program och 
områdesprogram. Slutligen kommer kommissionen att undersöka möjligheterna 
och behörighetsreglerna för att upprätta ett centrum för miljövänligt jordbruk. 
4.3 Framtidsutvecklingen 
Att erkänna jordbrukarens roll som beskyddare och förvaltare av landsbygdsmiljön är 
nu etablerad gemenskapspolitik. Framtidsutsikten är en aktiv landsbygdsnäring där 
jordbrukarna, förutom sin uppgift att producera livsmedel, tar på sig rollen som 
"landsbygdsentreprenörer" och tillhandahåller tjänster i det lokala samhället som 
inbegriper tillgodoseendet av den miljömässiga samhällsnyttan. Ett framgångsrikt 
33 
genomförande av sådana handlingsplaner som miljöprogrammet för jordbruket utgör 
en viktig del av EU: s förpliktelser enligt Agenda 21. 
Inom en överskådlig framtid kommer det sannolikt att finnas ett fortsatt tryck på den 
prisstödspolitik som är resultatet av den internationella handelsmiljön och 
nödvändigheten att upprätthålla den europeiska konkurrenskraften på 
världsmarknaderna. Utan särskilda miljöåtgärder i jordbruket skulle Europas unika 
jordbruksarv, som är ett resultat av århundraden av hållbart jordbruk, vara allvarligt 
hotat av en fortsatt intensifiering eller nedläggning. Samma hänsynstaganden äger 
giltighet utanför EU och jordbruksmiljöförordningen har väckt stort intresse i de 
central- och östeuropeiska länderna, där liknande program utvecklas i åtminstone två 
länder. I båda delarna av Europa visar sambandet mellan vissa lågintensiva 
jordbruksproduktionssystem och en hög grad av biologisk mångfald att det bara till 
en viss gräns går att skilja miljövinsterna från produktionen. 
Agenda 2000 bekräftar att miljöprogrammen i jordbruket hör hemma i den nya 
landsbygdsutvecklingspolitiken. Detta styrmedel måste förstärkas, både i fråga om 
programkvalitet och finansiella villkor. Dessutom kommer insatser som omfattas av 
vissa aktuella miljöprogram för jordbruket att kompletteras av 
kompensationsbidragssystemet som ett grundläggande styrmedel till stöd för 
jordbruksproduktion med liten andel insatsmedel. 
Förslagen i Agenda 2000, i linje med inriktningen av reformeringen av den 
gemensamma jordbrukspolitiken som påbörjades 1992, och kommissionens 
strategidokument om östutvidgningen som lades fram för Europeiska rådets möte i 
Madrid 1995, skulle resultera i att stödet till jordbruket skildes ytterligare från 
produktionen och inriktades på direkta kostnader, inklusive utbetalningar för 
landsbygdstjänster. Den sortens utgifter är mycket mer synliga för allmänheten än 
prisstödsmekanismer och, i den mån de betalas för tillhandahållande av miljötjänster i 
miljöprogram för jordbruket, kommer allmänheten att vilja veta att utgifterna är 
berättigade. Om miljöåtgärder i jordbruket fortsätter att vidtas med allmänhetens 
stöd, i synnerhet som avsikten är att de ska bli finansiellt mer betydande i hela EU, 
kommer det att bli nödvändigt att visa att programmen verkligen har effekt på miljön. 
Därför är utvärderingen av åtgärderna fortsatt prioriterad för att fa fram pålitliga data 
som gör det möjligt att bedöma programmens effektivitet och effekt. 
34 
Godkända program och ändringsbeslut Annex 
MS 
B 
D 
D 
D 
D 
D 
D 
D 
D 
D 
D 
D 
D 
D 
D 
D 
D 
D 
D 
D 
D 
D 
D 
D 
D 
D 
D 
D 
D 
D 
D 
D 
D 
D 
D 
D 
D 
D" 
D 
D 
D 
D 
D 
'" D ~ 
D 
D 
_D' 
D 
D 
D 
D 
D 
D 
Dk 
Dk 
Dk 
Dk 
Dk 
Dk 
Dk ' 
"Dk 
Dk 
Dk 
Dk 
E 
E 
- E -
E 
E 
E 
' E'"~ 
E 
'~E 
... ^... 
E 
El" 
El 
El" 
El Program (mo* - nn*ma b«M) 
Jordbrukamiljöprogram 
Baden-Wurttemberg 1 
Baden-Wurttemberg 1 mod 1 
Baden-WOrttemberg I mod 2 
Baden-WOrttemberg I mod 3 
Baden-Wurttemberg 1 
Bayarn 1 Kulap 
Bayem 1 Kulap mod 1 
Bayern I Kulap mod 2 
Bayarn 1 contracta 
Bayem mod. 
Barlin 
Berlin mod 1 
Brandenburg 1 
Brandenburg 1 mod 1 
Brandenburg 1 
Brandenburg II mod 1 
Bremen 
Bremen mod 1 
Freiataat Sachaen 
Frelstaat Sachsen mod 1 
Freistaat Sachsen mod 2 
Hamburg 
Hamburg mod 1 
Haaaen 
Hessen mod 1 
Mecklenburg Vorpommern 
Mecklenburg Vorpommern mod 1 
Mecktenburg-Vorpommem mod 2 
MecWenburg-Vorpommem mod 3 
Nationellt ramprogram 
Nationellt ramprogram mod 1 
Nationelt ramprogram mod 2 
Nationen ramprogram mod 3 
Nationen ramprogram mod 4 
Nloderaachaen I 
Nlederaachaen II 
Nledersachsen II mod 1 
Nordrheln-Weatfalen 
NordthelrvWestfalen mod 1 
NordrhelrvWesttalen mod 2 
Nordrheln-Westfalen mod 3 
Rheinland-Pfalz 1 
Rheinland-Pfalz H 
Rheinland-Pfalz mod 1 
Rheinland-Pfalz mod 2 
Saarland 
Saarland mod 1 
Sacheen-Anhalt 
Sachsen-Anhalt mod 1 
Sachsen Anhalt mod 2 
Schlatwlg-Holataln 
Schleswig-Holsteln mod 1 
ThUringen 
ThOrlngen mod 1 
Amternea 
Amtemes mod 1 (rättelse) 
Amtemes mod 2 (746) (.. M*O i ew moo 2) 
Amtemes mod 3 (se EBF) 
EBF(6,nvlrwin»«»»/H»n»ftc]»IFimitno.)(»vin EkotogiiM. 
Miljö och ekologiskt 
Miljö och ekologiskt mod 1 
Miljö och ekologiskt mod 2 (även: Amtern 
Miljö och ekologiskt mod 3 (se EBF) 
Kuraer/Damonatratlonaprojekter 
Ekologiskt"(se EBF ) 
Program» agroamblental «tiu Mtd HO>U mod 
Programa agroamblental mod 1 
Medldaa Horizontal»» 
Modida» Horizontales mod 1 i.iftsg «gri»m 
Castllle-Leon 
Castllle-Leon mod 1 (nCaiMtliMincMmod 1) 
CsStHe-LeOn mod 2|ia Ptoatama AnroamWatiul) 
Castille-La Mancha 
Castile-La Mancha mod 1 (Mncuoineonm 
Castite-La Mancha mod 2 (<• pn* agnamMni 
Paia Vaaco 
Agriculture biologique 
Long term set aside 
Races menacées 
Thssealle STAR 
ArtM.nr 
94.4841 
93.6830 
96.3774 
96.8692 
97.3825 
95.6965 
93.6805 
95.6261 
96.6147 
95.6279 
96.8284 
94.7680 
96.8286 
93.7436 
96.8272 
94.8086 
96.3886 
94.8088 
96.8700 
93.6825 
95.8679 
96.9161 
94.7684 
96.8715 
93.6883 
97.3763 
94.7695 
96.3885 
96.9163 
97.5213 
94.3815 
none 
95.6178 
96.6194 
96.8696 
93.9926 
95.3777 
97.5197 
94.4840 
96.3758 
96.6227 
96.8694 
93.9928 
96.3827 
96.8698 
96.8999 
94.7682 
96.8274 
94.7207 
96.6182 
96.9165 
94.7205 
97.3760 
93.6872 
95.8980 
96.3783 
none 
-
-
97.3758 
94.3787 
96.6179 
96.8985 
. 
96.7484 
94.8064 
96.9178 
94 4879 
"9376874" 
-
92.6734 
none 
-
95.8831 
95.6114 
96.3785 
91.3823 
95.6116 STAR 
25.07.94 
29.09.93 
26.03.96 
27.11.96 
21.03.97 
27.02.96 
22.07.93 
26.10.95 
24.07.96 
23.11.96 
29.10.96 
23.11.94 
29.10.96 
29.09.93 
29.10.96 
23.11.94 
24.07.96 
23.11.94 
27.11.96 
22.07.93 
13.12.95 
17.12.96 
23.11.94 
27.11.96 
29.09.93 
25.02.97 
23.11.94 
26.01.96 
17.12.96 
27.05.97 
27.09.94 
23.11.94 
27.09.95 
24.07.96 
27.11.96 
27.09.94 
22.02.95 
27.05.97 
27.09.94 
26.01.96 
29.10.1996 
27.11.96 
27.04.94 
29.06.96 
27.11.96 
17.12.96 
22.02.95 
29.10.96 
27.09.94 
24.07.96 
17.12.96 
27.08.94 
28.01.97 
29.09.93 
26.01.96 
27.02.96 
none 
-
-
27.03.97 
08.03.94 
24.07.96 
17.12.96 
. 
27.11.96 
17.12.96 
27.09 94 
22Ï7.93 
-
27.02.93 
24.03.94 
-
22.02.95 
29.06.95 
29.05.96 
21.03.97 
29.06.95 Beslut nr 
94.2937 
93.2841 
96.0731 
96.3865 
97,0702 
96.0506 
93.2539 
95.3101 
96.2126 
96.0003 
96.2885 
95.3805 
96,3858 
93.2840 
96,3869 
95.0023 
96.2130 
95.3806 
96,3861 
93.2538 
96.0223 
96,4216 
95.0021 
96,3862 
93.2984 
97,0701 
95.0022 
96.2120 
96,4217 
97,1254 
94.2599 
94.3034 
95.2062 
96.2132 
96,4212 
94.2597 
95.0132 
97,1243 
94.2598 
96.0224 
96.2882 
96,3966 
93.1309 
96.1140 
96,2886 
97.0138 
96.0131 
96,2891 
94.2596 
96.2131 
96,4218 
94.2595 
97.0136 
93.2985 
96.0006 
96.0730 
96.1569 
-
-
97.0700 
94.0967 
96.2122 
97.0122 
. 
96.3970 
"95.ÔOÎ8 
97.0136 
94.2589 
93.2463" 
-
93.0686 
94.0548 
-
95.0123 
95.1391 
96.1144 
97.0551 
95.1392 Beslutsdatum 
17.11.1994 
19.10.1993 
16,4,1996 
30.12.1996 
15.4.1997 
26,3,1996 
22.9.1993 
15.12.1995 
16.8.1996 
12.1.1996 
19.12.1996 
11.1.1995 
30.12.1996 
19.10.1993 
30.12.1996 
20.2.1995 
14.8.1996 
11.1.1995 
30.12.1996 
22.9.1993 
27.2.1996 
30.12.1996 
20.2.1995 
30.12.1996 
4.11.1993 
2.4.1997 
20.2.1995 
7.8.1996 
30.12.1996 
18.6.1997 
10.10.1994 
22.12.1994 
9.11.1995 
14.8.1996 
30.12.1996 
10.10.1994 
313.1995 
5.6.1997 
11.10.1994 
28.3.1996 
6.12.1996 
30.12.1996 
17.6.1996 
12.7.1996 
19.12.1996 
19.2.1997 
31.3.1996 
20.12.1996 
11.10.1994 
14.8.1996 
30.12.1996 
11.10.1994 
18.2.1997 
5.11.1993 
5.2.1996 
16.4.1996 
8.7.1996 
28.1.1997 
24.3.1997 
24.3.1997 
26.4.1994 
14.8.1996 
28.1.1997 
24.3.1997 
30.12.1996 
24.3.1997 
19.1.1995 
18.2.1997 
11 101994 
19.1.1995 
16 9 Î993 
253 1994 
19.1.1995 
29.3.1993 
25.5.1994 
19.1.1995 
2.3.1995 
26.7.1995 
19.7.1996 
28.4.1997 
26.7.1995 MS 
F 
F 
F 
F 
F 
F 
F 
F 
F 
F 
F 
F 
F 
F 
F 
F 
F 
F 
F 
F 
F 
F 
F 
F 
F 
F 
F 
F 
F 
F 
F 
F 
F 
F 
F 
F 
F 
F 
F 
F 
F 
F 
F 
F 
F 
F 
F 
F 
F 
F 
F 
F 
F 
F 
F 
F 
F 
F 
F 
F 
F 
F 
F 
F 
F 
F 
F 
F 
F 
F 
F" 
F 
F 
F 
F 
F 
F 
F 
F Program (imxf • ändring buk») 
Cadre général 
Cadre général mod 2 «no PH mon « 
Cadre général mod 3 
Cadre général mod 4 
Cadre général mod 5 
Cadre général mod 6 
Cadre général mod 7 
PH-Primeà l'herbe 
PHmodl 
PH mod 2 (see Cadre Gen. mod 2) 
Alsace 
Alsace mod 1 
Aquitaine 
Aquitaine mod 1 
Aquitaine mod 2 
Aquitaine mod 3 
Auvergne 
Auvergne mod 1 
Auvergne mod 2 
Baaee Normandie 
Basse Normandie mod 1 
Basse Normandie mod 2 
Bourgogne 
Bourgogne mod 1 
Bourgogne mod 2 
Bretagne 
Bretagne mod 1 
Centre 
Centre mod 1 
Centre mod 2 
Champagne Ardenno 
Champagne Ardenne mod 1 
Corse 
Corse mod 1 
Franche Comté 
Franche Comté mod 1 
Franche Comté mod 2 
Franche Comté mod 3 (»m. HN.J. um.j) 
Franche Comté mod 4 
Guadeloupe 
Guadeloupe mod 1 
Haute Normandie 
Haute Normandie mod 1 
Haute Normandie mod 2 (•• FC mod ri 
Ile de France 
Ile de France mod 1 
Ile de France mod 2 
Languedoc Rouaslilon 
Languedoc RoussiDon mod 1 
Limousin 
Limousin mod 1 
Limousin mod 2 (» FC mod ai 
Lorraine 
Lorraine modi 
Midi Pyrénées 
Midi Pyrénées mod 1 
Midi Pyrénées mod 2 
Nord Pas de Calais 
Nord Pas de Calais mod 1 
Nord Pas de Calais mod 2 
Nord Pas de Calais mod 3 
Pays de la Loire 
Pays de la Loire mod 1 
Pays de la Loire mod 2 
Pays de la Loire mod 3 
Picardie 
Picardie mod 1 
Picardie mod 2 
Picardie mod 3 
Poitou Charentes 
Poitou Charentes mod 1 
Provence Alpes Côte d'Azur 
Provence Alpes Cote d'Azur mod 1 
Provence Alpes Côte d'Azur mod 2 
Réunion 
Rhône Alpes 
Rhône Alpes mod 1 
Rhône Alpes mod 2 
Rhône Alpes mod 3 
Rhône Alpes mod 4 TW-
94.3799 
94.7651 
94.8082 
96.6206 
96.6151 
96.8977 
divors 
93.6844 
94.3829 
-
94.3839 
95.6232 
94.4882 
94.8340 
96.6181 
97.3850 
94.7201 
96.3849 
97.3818 
94.3900 
95.6111 
96.8993 
94.4752 
95.3851 
96.8705 
94.4880 
95.3853 
94.7655 
95.8992 
96.8300 
94.7203 
95.3855 
94.8076 
96.3823 
94.3841 
94.8095 
95.6109 
95.6243 
96.8266 
94.8078 
95.8994 
94.3898 
95.6236 
-
94.4884 
95.6185 
96.8991 
94.4899 
95.6294 
94.7659 
95.6155 
-
94.3843 
95.3857 
94.4754 
94.8342 
95.6106 
94.3896 
94.8091 
95.3859 
96.8268 
94.4825 
95.6104 
95.8996 
96.8672 
94.3846 
95.3861 
95.8998 
96.8270 
94.7657 
95.6187 " 
9478074 
95.6189 
96.8995 
94.8081 
94.3847 
-
94.8093 
95.6191 
96.8995 STAR 
23.02.94 
27.08.94 
23.11.94 
24.07.96 
24.07.96 
17.12.96 
28.01.97 
22.07.93 
25.04.94 
-
24.03.94 
20.07.95 
27.09.94 
13.12.94 
27.09.95 
21.03.97 
27.09.94 
31.05.95 
21.03.97 
27.04.94 
20.07.95 
17.12.96 
27.04.94 
31.05.95 
27.11.96 
27.09.94 
31.05.95 
26.10.94 
13.12.95 
27.11.96 
27.09.94 
31.05.95 
23.11.94 
26.03.96 
24.03.94 
23.11.94 
20.07.95 
27.09.95 
29.10.96 
23.11.94 
13.12.95 
27.04.94 
20.07.95 
-
25.06.94 
27.09.95 
17.12.96 
27.09.94 
23.11.95 
26.10.94 
20.07.95 
-
24.03.94 
31.05.95 
23.06.94 
13.12.94 
20.07.95 
27.04.94 
23.11.94 
31.05.95 
29.10.96 
23.06.94 
20.07.95 
13.12.95 
27.11.96 
24.03.94 
""*31.05.90"" 
1371795T" 
" 29^10.96 
26.10.94 
27.09.95 
23711.94 
23.11.95 
17.12.96 
23.11.94 
27.04.94 
23.06.94 
23.11.94 
23.11.95 
17.12.96 Beslut nr 
94.0545 
94.2593 
94.2943 
96.2603 
96.3863 
97.0129 
97.1240 
93.2464 
94.0544 
-
94.1274 
95.1398 
94.2496 
95.0016 
95.2058 
97.0707 
94.2591 
95.1315 
97.0722 
94.1277 
95.1671 
97.0081 
94.1278 
96.1316 
97.0126 
94.2495 
95.1317 
94.2605 
95.3445 
97.0124 
94.2592 
95.1318 
94.2940 
96.0729 
94.0819 
94 2946 
95.1672 
95.2061 
96.3853 
94.2941 
96.3446 
94 1276 
95 1673 
94.2497 
95.2059 
97.0128 
94.2590 
953107 
94.2607 
95.1674 
-
94.0820 
95.1319 
94.1878 
95.0017 
95.1675 
94.1275 
94.2944 
95.1320 
96.3854 
94.1879 
95.1397 
95.3447 
97.0125 
~94"Ô821 
' 951321 
95.3448 
96 3856" 
94.2606 
95 2060 
94 2939 
95.3108 
"96.3857 " 
94.2942 
94 0822 
94.1880 
94.2945 
95.3109 
97.0080 Beslutsdatum 
29.4.1994 
13.10.1994 
6.12.1994 
3.10.1996 
30.12.1996 
10.2.1997 
28.5.1997 
16.9.1993 
29.4.1994 
13.10.1994 
21.6.1994 
17.8.1995 
6.10.1994 
16.1.1995 
24.101995 
167.1997" 
13.10.1994 
7.7.1995 
16.4.1997 
21.6.1994 
17.8.1995 
20.1.1997 
21.6.1994 
7.7.1995 
10.2.1997 
7.10.1994 
7.7.1996 
8.11.1994 
20.12.1995 
10.2.1997 
13.10.1994 
7.7.1995 
6.12.1994 
10,4,1996 
27.5.1994 
6.12.1994 
17.8.1995 
6.11.1995 
13.1.1997 
6.12/1994 
20.121996 
21.6.1994 
17.8.1996 
6.11.1995 
6.10.1994 
24.10.1995 
10.2.1997 
13.10.1994 
19.12.1995 
8.11.1994 
17.8.1995 
6.11.1995 
27.5.1994 
7.7.1995 
3.8.1994 
16.1.1995 
17.8.1995 
21.6.1994 
6.12.1994 
7.7.1995 
13.1.1997 
3.8.1994 
17.8.1996 
20.12.1996 
10.2.1997 
27.5 Ï994" 
'7.7.1995" 
'20.12.1995 
13 1.1997 
81l"l994 
24.10.1995 
6.12.1994 
1972.1995 
13.1.1997 
6.12.1994 
27.51994 
~3"8.1994 
612.1994 
19.12.1995 
20.1.1197 
3£ 
Godkända program och ändringsbeslut Annex 
MS 
Irl 
Irt 
Irl 
Irl 
1 
1 
1 
1 
1 
1 
1 
1 
1 
1 
1 
1 
1 
1 
1 
1 
1 
7 
i 
i 
i 
7 
... 
i 
i 
i 
i 
i 
i 
i 
i 
i 
i 
~i 
i 
i 
" 7 
i 
i 
i 
i 
i " 
i 
i 
i 
"7 
Ï 
i 
L 
L 
Nl7~ 
NL 
NL 
NL 
NL 
~NL „„..._ 
NL 
7a. " 
" NL"" 
NL 
NL 
OS 
OS 
os 
ÖS 
" ÖS Program (mocf • IncMng baakt) 
REPS 
Reps mod 1 
Reps mod 2 
Reps mod 3 
FltoMniUri 
Formazione 
Fomnazione mod 1 
Abruzzo 
Abruzzo mod 1 
Basllicata 
Basilcata mod 1 
Bolzano 
Bolzano 
Calabria 
Campania 
Emilia-Romagna 
Emlla-Romagna mod 1 
Emila-Romagna mod 2 
Friuli-Venezia Giulia 
Frlui-Venezia Giiia mod 1 
Lazlo 
Lazlomodl 
Llguria 
Llgurla mod 1 
Lombardla 
LombarrJa mod 1 
March* 
Marche mod 1 
Moll»» 
Motse mod 1 
Piemonte 
Plemonte mod 1 
Pugll. 
Sardegna 
Sardegna mod 1 
Sardegna mod 2 
Slcllla 
Slcllamodl 
Siclla mod 2 
Toscane 
Toscane mod 1 
Toscane mod 2 
Trento 
Trento mod 1 
Umbrl» 
Umbrlamodl 
Umbriamod2 
Valle d'Aosta 
Vale d'Aosta mod 1 
Vale d'Aosta mod 2 
Veneto 
Veneto mod 1 
Agrl-environnement 
L'entretde l'eep. natural 
MA : Mgemt. agremta. (förv.avt.) 
MA modi 
MA mod 2 
MAmOd2(alio pi md3.pl mdl.pamdl) 
Part 1 (EkokiaiM Jordbruk, oénotog». Kbèiwig) 
Part I mod 1 
Part I mod 2 
Parti mod 3d. MA mod j) 
Part 1 (demonstration) 
PartIImodi iummod3) 
Part II (EttanUamg. nurupprodrangl 
Part III mod 1 iui»m>iii 
Nlederösterrelch 
Nlederösterrelch mod 1 
ÔPUL 
ÔPUL mod 1 
Stelermark STAR' 
Arto.dok.nr 
93.9906 
95.6174 
96.6156 
97.3861 
96.8690 
95.3781 
96.8279 
94.7669 
97.3814 
94.4776 
97.3788 
93.6895 
94.3830 
95.3844 
96.8686 
94.4834 
96.8961 
97.5182 
93.1.475 
97.3810 
94.7661 
96.8965 
94.3869 
96.8959 
94.3854 
97.3768 
94.4848 
96.6204 
94.7673 
97.3816 
94.8069 
97.3770 
95.6209 
94.7671 
95.3820 
96.8963 
94.7228 
95.6253 
96.8969 
94.4892 
94.7693 
96.8971 
94.7226 
96.8955 
93.9850 
96.3762 
97.8967 
93.1471 
96.8688 
97.3767 
93.1473 
96.8957 
95.3807 
96.6234 
93.6825 
none 
94.8337 
96.8713 
94.3830 
96.6149 
96.7492 
-
94.4843 
96.3852 
-
95.6176 
96.8707 
95.3840 
96.6236 
95.8677 STAR 
27.01.94 
27.09.9S 
26.06.96 
27.05.97 
27.11.96 
22.02.95 
29.10.97 
26.10.94 
25.02.97 
23.06.97 
28.01.97 
29.9.1993 
26.05.94 
31.05.95 
28.01.97 
27.09.94 
17.12.96 
23.04.97 
27.04.94 
25.02.97 
26.10.94 
17.12.96 
25.07.94 
17.12.96 
26.05.94 
28.01.97 
27.09.94 
24.07.96 
26.10.94 
25.02.97 
23.11.94 
28.01.97 
27.09.95 
23.11.94 
30.03.95 
17.12.96 
27.09,94 
13.12.95 
17.12.96 
27.09.94 
26.10.94 
17.12.96 
27.09.94 
17.12.96 
27.01.94 
26.01.96 
17.12.96 
25.07.94 
27.11.96 
28.01.97 
23.02.94 
17.12.96 
27.04.95 
25.09.96 
26.05.93 
08.03.94 
22.02.95 
27.11.96 
24.03.94 
25.07.94 
29.10.96 
-
25.07.94 
24.04.96 
23.11.95 
27.11.96 
27.04.95 
25.09.96 
13.12.95 Beslut nr 
94.0549 
95.2057 
96.1146 
97.1244 
96.3864 
95.0125 
96.2878 
95.3039 
97.0564 
94.2491 
97.0133 
93.3014 
94.0830 
95.1314 
97.0141 
94.2492 
97.0093 
97.1783 
94.0825 
97.0729 
94.2949 
97.0095 
942488 
97.0092 
94.0826 
97.0131 
94.2604 
96.2133 
95.3040 
97.0553 
94.2950 
97.0132 
95.2216 
95.0024 
95.0619 
97.0094 
94.2494 
96.0008 
97.0097 
94.2600 
95.0020 
97.0098 
94.2594 
97.0090 
94.1272 
96.0605 
97.0096 
94.2493 
97.0130 
97.0552 
94.0818 
97.0091 
95.0616 
96.2615 
93.2826 
94.0547 
95.0124 
96.3857 
94.0543 
96.2127 
96.2875 
-
94.1882 
-
96.0740 
96.3102 
96.3860 
95.0620 
96.2604 
96.0011 BeskJtsdatum 
29.4.1994 
19.10.1995 
19.7.1996 
4.6.1997 
30.12.1996 
15.3.1995 
25,11,1996 
10.1.1995 
17.3.1997 
6.10.1994 
11.2.1997 
4.11.1993 
15.6.1994 
19.7.1995 
5.3.1997 
6.10.1994 
29.1.1997 
7.7.1997 
3.6.1994 
20.5.1997 
9.12.1994 
29.1.1997 
5.10.1994 
29.1.1997 
8.6.1994 
11.2.1997 
13.10.1994 
26.8.1996 
10.1.1995 
17.3.1997 
13.12.1994' 
12.2.1997 
14.11.1995 
15.2.1995 
6.7.1995 
29.1.1997 
10.10.1994 
30.1.1996 
29.1.1997 
10.10.1994 
25.1.1995 
29.1.1997 
11.10.1994 
29.1.1997 
24.6.1994 
22.3.1996 
29.1.1007 
10.10.1994 
11.2.1997 
17.3.1997 
19.5.1994 
29.1.1997 
15.5.1995 
11,10,1996 
15.10.1993 
29.4.1994 
8.3.1995 
20.12.1996 
29.4.1994 
14.8.1996 
22.11.1996 
20.12.1996 
17.81994 
20.12.1996 
8.51996 
20.127996 
11.12.1995 
30.12.1996 
7.6.1995 
7.10.1996 
5.2:1996 MS 
P 
P 
P 
P 
P 
Fin 
Fin 
S 
S 
S 
UK 
UK 
UK 
UK 
UK 
UK 
UK 
UK 
UK 
UK 
UK 
UK 
UK 
UK 
UK 
UK 
UK 
UK 
UK 
UK 
UK 
UK 
UK 
UK 
UK 
UK 
UK 
UK 
UK 
UK 
UK 
UK 
UK 
UK 
UK 
UK 
UK 
UK 
UK 
UK 
UK 
UK 
UK 
UK 
UK 
UK 
UK 
UK 
UK 
UK 
UK 
UK 
UK 
UK 
UK 
UK 
UK 
UK 
UK 
UK 
UK Program (moo- - ineung mom) 
Acores 
Continent 
Continent modi 
Continent mod2 
Madeira 
Aland 
Finland 
Miljöprogrammet 
Miföprogrammetmod 1 
Flerårig vallodling 
England-Cty. Steward 
England-Cty. Steward mod 1 
England-Cty. Steward mod 2 
England-Cty. Steward mod 3 
England-ESA Access 
England-ESA Access mod 1 («ES*, conic*) 
England-ESA 1 
England-ESA 1 mod 1 (avwii.scodandi.imod) 
England-ESA I mod 2 
England-ESA I mod 3 
England-ESA 1 mod 4 (kan • mod 3. • mod3) 
England-ESA 1 mod 5 oaE-ESMcomu) 
England-ESA 1 
England-ESA II mod 1 (uimod u 
England-ESA II mod 2 (MO ». moo 1 > 
England-ESA II mod 31» i. mod <) 
England-ESA II mod 4 <•. E ESAI coniotd I 
England-ESA M 
England-ESA III mod 1 «a i mod j> 
England-ESA III mod 2 (u i mod 4) 
England-ESA III mod 3 (taE-ESAtconton) 
England-ESA IV 
England-ESA IV modi 
England-ESA IV mod 2 (sa E-ESA> canto* ) 
England-ESA» consolidated (avwESAEn 
England-Habitat 
England-Habitat modi 
England-Habitat mod 2 
England-NSAI 
Engtartd-NSA 1 mod 1 (*» • mod) 
England-NSAK 
England-NSA II mod 1 i».inxa i> 
N.lreland-Accaes 
N.lreland-ESA 
N.lreland-Habitat 
Scotland-CPS lavwi Sc Hab mod I Moorland mod 3, 
Scotland-ESA Accese 
Scotland-ESAI 
Scotland-ESA 1 mod 1 (it Eng. ESA I mod 1) 
Scotland-ESA I mod 2 
Scotland-ESA 1 
Scotland-ESA II mod 1 (Mni.mod i) 
Scotland-ESA II mod 2 (taE«Aimod n 
Scotland-ESA HI 
Scotland-ESA 111 mod 1 (...mod n 
Scotland-Habitat 
Scotland-Habitat mod 1 (« SCM-CPSI 
UK-Aceese, E,S,W 
UK-Access, E.S.W mod 1 œ SC«,CPS) 
UK-Moorland 
UK-Moorland mod 1 
UK-Moorland mod 2 tu sconand-cpsi 
UK-Organic Farming 
Walea-ESAI 
Wales-ESA I mod 1 («w-ts*. connu > 
Wales-ESAI 
Wales-ESA II mod 1 (.. W-ESA. comd i 
Wales-ESAs consol. (M»«i.imodi) 
Wales-Habitat 
Wales-Tir Cymen 
Wales-Tir Cymen mod 1 • sW 
Arb.dok.nr 
94.3683 
94.3801 
95.6159 
96.8257 
94.4819 
96.8967 
95.6139 
95.3894 
96.8711 
97.5243 
94.4864 
96.3808 
96.8981 
97.3784 
93.9948 
-
93.6879 
none 
94.8102 
96.3806 
96.8979 
-
93.7440 
-
95.6205 
-
-
93.6819 
-
-
-
94.3804 
96.6145 
-
97.3828 
94.4766 
96.3806 
96.8983 
94.3885 
96.3825 
95.3867 
-
95.6145 
94.3810 
94.0000 
96.7486 
94.4859 
93.6861 
-
95.6208 
93.7438 
96.6145 
-
94.3806 
-
94.4652 
-
94.4862 
-
94.8062 
96.6180 
-
94.4764 
94.3808 
-
94.7675 
-
97.3780 
94.4854 
94.4860 
97.3829 STAR 
27.04.94 
23.02.94 
20.07.95 
17.12.96 
23.06.94 
13.12.95 
27.09.95 
20.07.95 
27.11.96 
24.06.97 
25.07.94 
03.05.96 
17.12.96 
28.01.97 
26.01.94 
-
29.03.93 
24.03.94 
23.11.94 
26.03.96 
17.12.96 
-
29.09.93 
-
27.09.95 
-
-
29.09.93 
-
-
-
23.02.94 
26.06.96 
-
21.03.97 
27.04.94 
26.03.96 
17.12.96 
23.06.94 
26.03.96 
31.05 95 
-
20.07.95 
24.03.94 
17.04.13 
29.10.96 
26.07.94 
29.09.93 
-
27.09.95 
29.09.93 
26.06.96 
-
23.02.94 
-
26.07.94 
-
26.07.94 
-
23.11.94 
25.09.96 
-
26.05.94 
26.05.94 
27.10.94 
-
28.01.97 
26.07.94 
27.09.94 
21.03.97 Beslut nr 
94.0824 
94.0546 
95.1676 
97.0137 
94.1881 
96.0005 
95.2056 
95.1393 
96.4210 
97.1258 
94.1883 
96.0738 
97.0084 
97.0699 
94 0551 
-
93.2836 
94.0552 
94.2952 
96.0737 
97.0083 
-
93.2634 
-
95.2054 
-
-
93.2827 
-
-
-
94.0553 
96.1145 
-
97.0704 
94.1874 
96.0736 
97.0085 
94.1877 
96.0735 
95.0623 
-
95.1678 
94.1271 
942486 
97.0089 
94.2484 
93.2835 
95.2055 
93.2842 
96.1149 
-
94.0554 
-
94.2485 
-
94.2483 
-
94.2951 
96 2601 
-
94.1875 
94 1876 
94 2608 
"~97li57o" ~ 
94.2487 
947489 
97.0723 Beslutsdatum 
3.6.1994 
29.4.1994 
17.8.1995 
18.2.1997 
11.8.1994 
5.2.1996 
10.10.1995 
17.8.1996 
30.12.1996 
17.7.1997 
28.9.1994 
3.5.1996 
23.1.1997 
2.4.1997 
6.5.1994 
16.04.1997 
18.10.1993 
18.5.1994 
9.12.1994 
3.5.1996 
23.1.1997 
16.04.1997 
18.10.1993 
18.5.1994 
4.12.1996 
23.1.1997 
16.4.1997 
15.10.1993 
4.12.1995 
23.1.1997 
L 16.4.1997 
6.5.1994 
19.7.1996 
16.4.1997 
16.4.1997 
15.7.1994 
3.5.1996 
23.1.1997 
20.7.1994 
3.5.1996 
22.6.1995 
3.5.1996 
17.8.1995 
9.6.1994 
28.9 1994 
23.1.1997 
28.9.1994 
18.10.1993 
18.05.1994 
4.12.1995 
19.10.1993 
31.7.1996 
23.1.1997 
6.5.1994 
31.7.1996 
28.9.1994 
23.1.1997 
28.9.1994 
23.1.1997 
912.1994 
27.9.1996 
23.1.1997 
19.7.1994 
197.1994 
02 04 1997 
8~ 11.1994 
"0704.1997" 
02.04.1997 
28.9.1994 ~ 
7.10.1994 
16.4.1997 
2>Ç 
ISSN 1024-4506 
KOM(97) 620 slutlig 
DOKUMENT 
SV 03 14 15 17 
Katalognummer : CB-CO-97-640-SV-C 
ISBN 92-78-28032-1 
Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer 
L-2985 Luxemburg 
20-