Antalet covid-19-fall har ökat kraftigt sedan oktober. Detta har lett till veckovisa ökningar av allvarliga sjukdomar, sjukhusvistelser och dödsfall, särskilt i medlemsstater med låg vaccineringsgrad. Ibruktagandet av vacciner har dock också inneburit att andelen personer som blir allvarligt sjuka eller dör är betydligt lägre än under tidigare vågor.

EU står i dag inför två utmaningar. Medlemsstaterna befinner sig redan i en fas då antalet fall ökar så snabbt att hälso- och sjukvårdssystemen på nytt kan utsättas för mycket allvarliga påfrestningar. Till detta kommer hotet från omikronvarianten: även om effekterna av denna variant fortfarande inte är helt kända i detalj, gör den snabba spridningen och mutationens omfattning det tydligt att den är en variant av särskild betydelse. Att varianten dyker upp när vaccineringsgraden fortfarande är otillräcklig, när tilläggsvaccineringar först nu börjar sättas in och när vården har varit utsatt för nästan två års intensivt tryck, innebär att det krävs snabba åtgärder.

Under hösten har covid-19 ökat igen i många medlemsstater, med ett snabbt ökande antal fall och förnyat tryck på sjukhus och vårdpersonal. Regeringarna måste återigen väga behovet av restriktioner för att begränsa spridningen av viruset mot kostnaderna för det sociala och ekonomiska livet. Återgången till en kritisk situation efter en period av lugn har gett upphov till frustration och utmattning hos många människor. Det nya hotet från omikronvarianten förvärrar oron.

Reserestriktioner kan dessutom ytterligare fördröja att den här varianten kommer in från länder utanför EU. Den gemensamma ram som inrättats för att samordna åtgärder för restriktioner av resor till EU (se nedan) gjorde det möjligt att dra i en ”nödbroms” redan några timmar efter att WHO erkände omikronvarianten. Resultatet var en överenskommelse den 26 november om att tillämpa riktade reserestriktioner för de länder som påverkas mest av omikronvarianten. Det gör det också möjligt att kontinuerligt övervaka situationen för att antingen utöka förteckningen över berörda tredjeländer, införa åtgärder inom EU eller häva försiktighetsåtgärderna när ytterligare vetenskapliga rön blir tillgängliga.

I och med lanseringen av EU:s myndighet för beredskap och insatser vid hälsokriser (Hera) i september 2021 har kommissionen sammanfört både strategisk ledning och expertis på både nationell nivå och EU-nivå i Heras styrelse, vilket möjliggör samordnade åtgärder. Man håller redan på att utveckla och skapa nätverk för modellering och framtidsfrågor så att rätt svar snabbt kan identifieras och sättas in. Myndighetens starka industriella förankring bidrar till industripartnerskap och ökad industriell kapacitet för vacciner och behandlingar.

Här kan EU använda sig av initiativ som tagits under det gångna året. Med Herainkubatorn, som startade i februari 2021, beredde kommissionen väg för detektion av varianter, utveckling, rättsligt godkännande och produktion av anpassade vacciner. EU har gjort stora ansträngningar för att stärka sin kapacitet att snabbt detektera och karaktärisera virusvarianter av särskild betydelse. I februari 2021 gjordes 200 miljoner euro tillgängliga för att stärka medlemsstaternas sekvenseringskapacitet. Ett kontrakt för genomsekvensering har hjälpt elva medlemsstater och tre länder på västra Balkan att få mer än 100 000 prover analyserade. Ett nytt program på 77 miljoner euro håller på att bygga upp långsiktig infrastruktur för genomsekvensering och testning i 24 EU/EES-länder, och en förlängning föreslås för 2022. Detta innebär inte bara bättre hantering av dagens pandemi utan även en permanent kapacitetsökning. EU har också utvecklat sin kapacitet att testa avloppsvatten för att se var nya fall förekommer. Därför är EU nu bättre förberett på varianter: investeringen i ökad kapacitet för gensekvensering och effektiv datadelning gör det möjligt att i realtid identifiera eventuella nya mutantstammar, så att man kan reagera omedelbart. Att anpassa vacciner till nya stammar vid behov ingår nu i avtal med vaccinproducenter.

Förutom dessa globala insatser måste även EU och medlemsstaterna agera nu. Skyndsamma åtgärder vidtas för att samla in nyckeldata om omikronvarianten, men försiktighetsåtgärder är nödvändiga. Medlemsstaterna måste aktivera sina beredskapsplaner så snart det uppstår fall. Ökad vaccinering, bl.a. snabba kampanjer för tilläggsdoser och snabba försiktighetsåtgärder och restriktioner för begränsning av sociala kontakter, torde fördröja spridningen av omikron och alla andra varianter. Medlemsstaterna måste agera snabbt och beslutsamt så snart ett kluster av fall identifieras.

·rapportering av initiala fall och kluster av varianter av särskild betydelse till WHO och ECDC,

Uppgången i antalet fall av allvarliga sjukdomar, särskilt hos ovaccinerade, har lett till enorma påfrestningar på sjukhus och vårdpersonal som redan har drabbats hårt av händelserna under de senaste 18 månaderna. Denna överbelastning av vården påverkar också direkt hälsan hos patienter med andra sjukdomar än covid-19, eftersom tillgången till vård för andra sjukdomar än en gång pressas av behovet av att behandla covid-19-patienter. Resultatet blir en belastning för vården som är jämförbar med eller högre än belastningen i vintras. Detta gör införandet av nya åtgärder oundvikligt, och regeringarna står därför inför svåra beslut om när och vilka åtgärder som ska vidtas.

Vaccineringarnas effektivitet har gjort att en stor del av det sociala och ekonomiska livet kunnat återupptas under sommaren. Men det faktum att restriktionerna upphävts har bidragit till en förnyad spridning av viruset, så det räcker inte längre med enkla hygienåtgärder som munskydd. Detta har gjort det svårt för myndigheterna att identifiera de effektivaste riktade åtgärderna, som kan sättas in när antalet fall började öka.

·Kommissionen avser att stödja provtagning i länder med låga sekvenseringsdata samt ibruktagande av antigentester.

·Stöd bör ges på både EU-nivå och nationell nivå till länder i södra Afrika och andra berörda länder för att samla in och studera kliniska data om infektioner av den här nya varianten.

·Hera ska fortsätta att ta vara på sin potential för att hantera omikron.

·Heras expertgrupp för varianter bör fungera som kontaktpunkt för lägesbild.

·Hera kommer att samarbeta med vaccinproducenterna för att säkerställa en snabb anpassning av vacciner till den nya varianten om det behövs och garantera tillräcklig vaccinproduktionskapacitet.

·Heras styrelse slår, i samordning med WHO, fast den strategiska inriktningen för EU:s och medlemsstaternas åtgärder.

III. MED FAST KURS: SAMORDNADE ÅTGÄRDER MOT COVID-19

Viruset har visat sig vara både seglivat och anpassningsbart; deltavarianten är nu den dominerande stammen i EU och till det kommer det nya hotet från omikronvarianten. Endast uthålliga och beslutsamma åtgärder gör det möjligt att ta kontrollen över pandemin och behålla pandemin under kontroll. Det gör det särskilt viktigt att åtgärder vidtas inte bara som reaktion på infektionsökningar och nya varianter, utan också när antalet infektioner är litet. Detta har varit principen för EU:s åtgärder mot pandemin: att se till att vacciner finns tillgängliga, levereras och administreras, att behandlingen av de smittade förbättras, och att vi agerar tillsammans för att se till att restriktionerna är verkningsfulla men rimliga och rättvisa.

En av de viktigaste lärdomarna av de senaste 18 månaderna är vikten av att enas om en gemensam och samordnad EU-strategi och kommunicera strategin så tydligt som möjligt. Skillnader mellan nationella vaccinationsstrategier som inte förklaras tydligt har motverkat insatserna mot vaccinationsmotstånd. Stora skillnader i folkhälsoåtgärder som inte kunde förklaras av lika stora skillnader i det epidemiologiska läget, undergrävde allmänhetens förtroende.

Fortsätta med effektiv vaccinering

Satsningarna på vaccinering måste fortsätta. Leverans- och produktionskapacitet garanteras nu genom EU:s vaccinstrategi. Vid årsslutet kommer EU att ha en installerad produktionskapacitet på över 300 miljoner doser per månad. De avtal som ingåtts i EU:s vaccinstrategi ger medlemsstaterna tillgång till så många doser vaccin (inklusive anpassade vacciner om det visar sig vara nödvändigt) som de behöver under 2022 och 2023. EU kommer att behöva fortsätta att investera i utveckling och produktion av bättre och mer avancerade vacciner mot covid-19 och varianter av den. Hera gör det möjligt att utveckla en kraftfull strategisk kapacitet för just detta så att både dagens och morgondagens hot bekämpas genom att förbättra utveckling, produktion, upphandling och distribution av vacciner. Här ingår kartläggning och hantering av sårbarheter i kritiska förnödenheter och material för vaccinproduktion, med utgångspunkt i arbetet i kommissionens arbetsgrupp för industriell expansion. Den befintliga gemensamma upphandlingen av sprutor bör utnyttjas av medlemsstaterna för att åtgärda eventuella brister. Det är också viktigt att förbättra tillgången till vacciner, så att vården kan ge vacciner ute i lokalsamhällena, lätt tillgängligt för allmänheten.

En allvarlig utmaning i dag är därför att övertyga dem som ännu inte vaccinerats att ta vaccinet. Medlemsstaterna börjar vidta en större mångfald av olika åtgärder eftersom de ovaccinerade utgör ett större hot mot samhället i stort och hälso- och sjukvårdssystemens hållbarhet än de vaccinerade. Vaccinmotstånd har en rad olika orsaker. Ofta krävs skräddarsydda, lokala lösningar där förtroendet för lokal vårdpersonal är avgörande. Det finns dock vissa gemensamma företeelser som EU och medlemsstaterna – liksom globala partner som Nato – kan fortsätta att samarbeta kring, inte minst den enorma mängd felaktig information och desinformation om vacciner som förekommer i offentligheten. Kommissionen har inrättat en särskild process för att underlätta snabba insatser mot desinformation. Ett system för snabb varning möjliggör ett effektivt samarbete med medlemsstaterna, och det finns ett särskilt samarbetsområde för covid-19 som sammanför pandemirelaterade desinformationsanalyser och motåtgärder. Kommissionen har också erbjudit direkt bilateralt stöd till de medlemsstater som har den lägsta vaccineringsgraden, och har också tagit kontakt med vårdpersonal i de länderna. Detta kan utvidgas till att involvera andra lokala ledare (t.ex. företagsledare, fackföreningsledare, religiösa ledare och idrottsledare). Kommissionen samarbetar också med nätplattformar för att motivera dem att erbjuda utrymme för kommunikationskampanjer och främjande av expertåsikter samt för att övervaka desinformation och dela data.

Det framkommer nu mer data om i vilken takt immuniteten avtar. Tilläggsdoser är det viktigaste svaret på avmattningen. De är också viktiga inslag i skyddet mot varianter. För närvarande erbjuder alla EU-medlemsstater tilläggsdoser eller ytterligare doser till de mest utsatta grupperna, t.ex. äldre, personer med nedsatt immunförsvar, personer med långvarigt vårdbehov samt vårdpersonal. Mot bakgrund av ECDC:s vägledning (se ovan) måste alla medlemsstater se till att de mest utsatta snarast får en tilläggsdos, och att man sätter in rätt utrustning och resurser för masskampanjer för tilläggsvaccinering. Den nya omikronvarianten gör det ännu mer angeläget med kampanjer för tilläggsvaccinering i alla medlemsstater.

Behandling av människor med covid-19

Bättre behandling av dem som insjuknar i covid-19 har också varit viktigt i kampen mot viruset. Detta är en följd av bättre diagnostik för att förstå virusets prevalens och hur det ska bekämpas. Medlemsstaterna kan i allt högre grad använda terapeutiska läkemedel mot covid. EU:s strategi för behandling av covid-19 är nu igång och har en portfölj av de tio mest lovande kandidatbehandlingarna, och flera gemensamma upphandlingar med medlemsstaterna har nu slutförts för att säkerställa rättvis tillgång till behandlingarna. Tre behandlingar har nu godkänts. Detta är särskilt viktigt för att begränsa riskerna med covid-19 för de mest utsatta, och kan också bidra till att lösa problemen med komplikationer efter covid för patienter som tillfrisknat. Kommunikation är avgörande för att förklara fördelarna med godkända behandlingar och riskerna med felaktig information. Dessa behandlingar hjälper människor att återhämta sig snabbare och minskar virusets effekter på både enskilda patienter och på hälso- och sjukvårdssystemen, men de är ett komplement till vaccinering, inte en ersättning. Det kommer också att vara en viktig del av Heras arbete på medellång och lång sikt.

Samtidigt riskerar ökningen i vissa medlemsstater att leda till att hälso- och sjukvårdssystem åter hamnar i krisläge. EU:s civilskyddsmekanism står fortfarande till förfogande för att få fram stöd från mindre drabbade medlemsstater till de medlemsstater som står under störst press. Sedan början av oktober har centrumet för samordning av katastrofberedskap underlättat tillhandahållandet av omedelbart livräddande bistånd från flera medlemsstater till Rumänien och Lettland.

Förebyggande åtgärder

Det dagliga beteendet är en viktig del av bekämpningen av viruset och bör förbli prioriterat. Här ingår särskilt användning av munskydd i slutna och riskutsatta miljöer, undvikande av högrisksammankomster, social distansering och lämplig ventilation av slutna miljöer.

Faktum är att med ökad virusspridning, och risken att detta kommer att öka ännu mer med omikronvarianten, kommer ytterligare förebyggande åtgärder att behövas för att begränsa riskerna för kontakt och smitta. Enbart vaccinering räcker inte för att hålla tillbaka viruset. Erfarenheterna sedan pandemins början visar att sådana åtgärder är en viktig del av insatserna för att bekämpa spridningen av viruset. Framgångsfaktorer är bl.a. snabba beslut, god kommunikation och samhällsengagemang. Som varit fallet hela tiden under pandemin kommer myndigheterna att behöva göra rätt avvägning så att restriktionerna är snabba och verkningsfulla men också rimliga. Enskilda bör inte få sina friheter inskränkta om det inte på ett betydande sätt bidrar till att minska virusets konsekvenser. Lärdomar måste också dras av tidigare erfarenheter av tillämpningen av restriktionerna, t.ex. de allvarliga konsekvenser som nedstängningen av skolor och högskolor fått för barns och ungdomars psykiska hälsa och utbildningsresultat. Men att vänta för länge innan viktiga åtgärder vidtas innebär också att det då behövs mer radikala åtgärder. Åtgärder som förbättrad hygien eller att man stannar hemma när man får symtom kan bli det normala i samhället på längre sikt.