EUROPEISKA KOMMISSIONEN Bryssel den 12.1.2023 COM(2022) 740 final/2 CORRIGENDUM



This document corrects document COM(2022) 740 final of 06.10.2022.



Concerns all language versions.



Correction of small errors on pages 7, 19 and 22; correction of footnotes 45, 71 and 81.



The text shall read as follows: MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET, RÅDET, EUROPEISKA EKONOMISKA OCH SOCIALA KOMMITTÉN SAMT REGIONKOMMITTÉN Rapport om migration och asyl







































1.INLEDNING Under det senaste året har EU ställts inför en rad händelser med stora återverkningar på migration, asyl och gränsförvaltning. Rysslands oprovocerade anfallskrig mot Ukraina orsakade den största tvångsförflyttningen av människor i Europa sedan andra världskriget, och den senaste tidens upptrappning av kriget förväntas leda till att fler ryska medborgare anländer till EU:s yttre gränser. Det fortsatta trycket på färdvägarna över Medelhavet och västra Balkan bidrog till de ökade migrationsströmmarna. Den belarusiska regimens instrumentalisering av migranter för politiska ändamål gav upphov till exempellösa rättsliga och operativa utmaningar. Samtidigt tvingades medlemsstaterna att utöka gränsförvaltningen och viseringshanteringen eftersom reserestriktionerna till följd av covid-19 hävdes och turismen och affärsverksamheten återupptogs. EU har visat sig kunna reagera snabbt, med konkret solidaritet och effektiv samordning. Direktivet om tillfälligt skydd aktiverades för första gången och många enskilda européer välkomnade människor som flytt från Ukraina, vilket har varit ett levande bevis på europeiska värden. Praktiska och direkta åtgärder på fältet visade hur EU hjälper både människor i behov av skydd och medlemsstater som är utsatta för påfrestningar. EU:s agerande för att hantera konsekvenserna av kriget har tydliggjort EU:s ökande kapacitet att genomföra kollektiva insatser. Nätverket för beredskap och krishantering på migrationsområdet utgjorde ett nytt sätt att stärka kommunikationen och den ömsesidiga medvetenheten som grund för en samstämmig EU-insats. Solidaritetsplattformen har fungerat som ett nav för samordning av mottagandet av personer som flyr från Ukraina. EU:s nya asylbyrå, Frontex och Europol ökade sitt stöd för att hjälpa de medlemsstater som står inför de nya utmaningarna. EU:s handlingskraft och skyndsamhet hjälper oss att hantera de utmaningar som finns. Under det år som gått sedan den förra migrationsrapporten har det dock blivit tydligt att det behövs strukturella reformer av EU:s asyl- och migrationssystem för att rusta EU för att kunna hantera både krissituationer och mer långsiktiga trender. Arbetet under det franska ordförandeskapet har skapat en positiv dynamik som möjliggjort betydande framsteg både när det gäller den inre och den yttre dimensionen av migrations- och asylpakten. Baserat på en ny solidaritetsförklaring återupptog medlemsstaterna samarbetet med stöd av kommissionen. Vårt partnerskap med viktiga ursprungs- och transitländer fördjupades inom alla aspekter av migration och tvångsförflyttning. Diplomatiska kontakter gav resultat, både inom ramen för ett bredare migrationssamarbete och i några betydelsefulla fall, t.ex. den belarusiska regimens instrumentalisering av migranter. Den faktiska bristen på arbetskraft inom många sektorer och i samtliga medlemsstater understryker behovet av att locka till sig en dynamisk arbetsstyrka och av att skapa säkra migrationsvägar för att minska incitamenten till irreguljär migration. De nya kompetens- och talangförslagen återspeglar paktens övergripande partnerskapsstrategi på internationell nivå. Kommissionen välkomnar den gemensamma färdplan som Europaparlamentet och rådets roterande ordförandeskap enats om, som bekräftar att det finns en fast beslutsamhet att göra allt för att anta de lagstiftningsförslag om asyl- och migrationshantering som anges i pakten före utgången av valperioden 2019–2024. I denna rapport görs en bedömning av de framsteg som gjorts och den viktigaste utvecklingen på migrations- och asylområdet under det senaste året. I rapporten fastställs de viktigaste utmaningar som väntar och de åtgärder som krävs för en mer stabil och rättvis migrations- och asylpolitik. 2.EU:S AGERANDE MED ANLEDNING AV RYSSLANDS INVASION AV UKRAINA Europa har i en aldrig tidigare skådad omfattning välkomnat miljontals människor som flyr undan Rysslands anfallskrig mot Ukraina. Kommissionen agerade snabbt för att hantera den enorma utmaningen genom att utnyttja alla verktyg som fanns att tillgå på EU-nivå för att stödja medlemsstaterna och enskilda européers oerhörda generositet. Detta arbete med att få fram hjälp inom EU fortskrider parallellt med arbetet med att försöka tillgodose humanitära behov och påbörja återuppbyggnaden i Ukraina (se avsnitt 7 nedan). Ett viktigt led i EU:s välkomnande var att direktivet om tillfälligt skydd aktiverades för första gången någonsin den 4 mars 2022. Det gav de människor som flyr kriget en tydlig rättslig status och ett exempellöst skydd inom hela EU, med rätt till bostad, utbildning och hälso- och sjukvård, samt tillträde till arbetsmarknaden. Det har gjorts över fyra miljoner registreringar om tillfälligt skydd eller tillräckligt skydd enligt medlemsstaternas nationella lagstiftning. Kommissionen, EU:s byråer och medlemsstaterna har samarbetat för att förverkliga dessa rättigheter. Kommissionen utfärdade snabbt operativa riktlinjer för kontroller vid EU:s gränser mot Ukraina i syfte att förtydliga den flexibilitet som finns i kodexen om Schengengränserna för att hantera situationen. Ytterligare riktlinjer om tillfälligt skydd har regelbundet uppdaterats för att se till att personer som erbjudits tillfälligt skydd har lika rättigheter i alla medlemsstater. Sedan den 24 februari 2022 har nätverket för beredskap och krishantering på migrationsområdet – ett av inslagen i pakten som redan är i drift – säkerställt att alla aktörer har situationsmedvetenhet för en effektiv och samordnad EU-insats, i nära samordning med andra forum, särskilt EU:s integrerade politiska krishantering och solidaritetsplattformen. Solidaritetsplattformen Kommissionen har inrättat en solidaritetsplattform som ska tillämpas vid aktiveringen av direktivet om tillfälligt skydd. Den har blivit en central del i de samordnade europeiska insatserna. Den leds av kommissionen och består av medlemsstater, Schengenassocierade länder, Europeiska utrikestjänsten, EU:s asylbyrå, Frontex och Europol, Internationella organisationen för migration och FN:s flyktingorgan UNHCR, samt Ukraina och Moldavien. Den utgör också ett forum för diskussion med internationella partner, särskilt Förenta staterna, Kanada och Förenade kungariket. Solidaritetsplattformen övervakar framväxande behov i EU och samordnar de operativa insatserna. Den har kartlagt mottagningskapaciteten i medlemsstaterna, bidragit till att se till att fördrivna personer känner till sina alternativ och bidragit till deras säkerhet genom EU:s gemensamma plan mot människohandel som utarbetats under ledning av EU-samordnaren för kampen mot människohandel. Plattformen har drivit insatser för att tillhandahålla utbildning, sysselsättning och varaktigt boende, hjälpa flyktingar att flytta vidare från Moldavien och stödja dem som väljer att återvända till Ukraina. Dess fokus har hela tiden varit att skydda de mest utsatta, särskilt barn. Genomförande av tiopunktsplanen EU:s insatser har formats av en tiopunktsplan som kommissionen lade fram i mars. En viktig del i planen är att medlemsstaterna via plattformen för registrering av tillfälligt skydd i realtid kan utbyta information om registreringar av tillfälligt skydd och tillräckligt skydd enligt nationell lagstiftning, och samtidigt förhindra eventuellt missbruk. 24 medlemsstater använder redan plattformen och avsikten är att utöka den så att den även omfattar Danmark och Schengenassocierade länder. En karta över knutpunkter för transport och information underlättar för personer som ska resa vidare inom EU. Syftet är att se till att människor kan nå den mottagningskapacitet som finns i medlemsstaterna. En viktig prioritering har varit att förbättra mottagningssystemen, säkerställa inkludering i lokalsamhällena och hitta säker och lämplig inkvartering. EU:s asylbyrå lade fram praktiska rekommendationer om nödplacering i privata bostäder. Initiativet Safe Homes bidrog med stöd till de många organisationer som gjorde det möjligt för privata bostadsägare att ta emot ukrainare, till exempel genom vägledning om hur privat inkvartering kan göras lämplig och säker. Beredskapen för framtida händelser innefattar nu en gemensam europeisk beredskaps- och åtgärdsplan. Arbetet med de nationella beredskapsplanerna pågår, med särskilt fokus på förberedelserna inför vintern.

Ungefär hälften av dem som anländer från Ukraina är barn, antingen med eller utan medföljande vuxen. Den riktade informationen om hur barn ska skyddas under hela resan till ett säkert hem kompletterades med särskilt fokus på överföringen av ensamkommande barn från Moldavien och på lämplig omsorg av barn som tidigare varit bosatta på ukrainska institutioner. EU:s gemensamma plan mot människohandel ska minimera risken för att personer som flyttar eller söker arbete, särskilt kvinnor och barn, utsätts för organiserad brottslighet. Till de åtgärder som vidtas på EU-nivå och de rekommendationer som riktas till medlemsstaterna hör bland annat medvetandehöjande åtgärder, förebyggande åtgärder, stärkt brottsbekämpande och rättsligt samarbete, identifiering och skydd av brottsoffer samt samarbete med länder utanför EU, särskilt Ukraina och Moldavien. Antalet bekräftade fall av människohandel är för närvarande lågt, men riskerna är tydliga. Alla ärenden och utredningar bör fortsätta att rapporteras till Europol. Kommissionen kommer också att före årets slut föreslå ändringar i lagstiftningen om bekämpning av människohandel och skydd av offer. EU:s uppdrag på plats, inbegripet EU:s rådgivande uppdrag (EUAM Ukraina), bistår de ukrainska myndigheterna med gränsförvaltningen. EU utökade mandatet för EU:s gränsövervakningsuppdrag (EU BAM) till Moldavien och Ukraina för att göra det möjligt för dess personal att stödja den moldaviska gränspolisen. Moldavien behöver solidaritet från EU och har fått särskild hjälp. Medlemsstaterna har gjort omkring 20 000 utfästelser om att ta emot människor som sökt skydd i Moldavien, även om många ukrainare hittills föredrar att hålla sig nära sitt hemland. Tack vare det snabbt ingångna statusavtalet med Moldavien stöder Frontex nu gränsförvaltningen. EU:s nya stödcentrum för inre säkerhet och gränsförvaltning hjälper också Moldavien att hantera olika säkerhetshot, bland annat olaglig handel med skjutvapen, narkotikahandel och människohandel. Kommissionen samarbetar med sina internationella partner för att erbjuda säkra destinationer för dem som flyr kriget. Tredjelandsmedborgare har fått hjälp att säkert återvända hem, och hittills har nästan 250 000 personer välkomnats i Förenta staterna, Kanada och Förenade kungariket. Kommissionen och Europeiska utrikestjänsten har haft ett nära samarbete med medlemsstaterna och internationella partner för att stödja repatrieringen av ukrainska medborgare som varit strandsatta utomlands efter den ryska invasionen av Ukraina. Tiopunktsplanen återspeglade också konsekvenserna för den inre säkerheten. I den fjärde lägesrapporten om säkerhetsunionen beskrivs bland annat Europols verksamhet och samordningen av de nationella myndigheternas fullständiga genomförande av EU:s sanktioner mot Ryssland genom arbetsgruppen ”Freeze and Seize”. Garanterande av rättigheter enligt direktivet om tillfälligt skydd EU har också infört en rad riktade sektorsspecifika initiativ för att ge kraft åt de olika rättigheter som ges enligt direktivet om tillfälligt skydd. Arbetet med utbildning för dem som flyr från Ukraina har varit inriktat på förberedelser inför läsåret 2022–2023. Alla barn bör ha möjlighet att gå i en lokal skola i EU, men verksamheten bör även ge barnen möjlighet att upprätthålla en stark anknytning till Ukraina. Kommissionen har bistått med stöd och vägledning genom europeiska plattformar, bland annat School Education Gateway, eTwinning och New Ukrainian School Hub. EU:s grupp för utbildningssolidaritet i Ukraina hjälper till att samla expertis i hela EU . Genom Erasmus+-programmet ges också ett riktat stöd till studenter, nyutexaminerade, lärare och utbildare, och genom en särskild åtgärd inom Marie Skłodowska-Curie-åtgärderna erbjuds stipendier till fördrivna forskare från Ukraina. Dessa insatser görs parallellt med EU:s stöd för att hjälpa till att återuppta skolverksamheten i Ukraina (se avsnitt 7). Personer som beviljats tillfälligt skydd har också rätt att få tillträde till arbetsmarknaden. För att se till att människor kan arbeta på sin kvalifikationsnivå utfärdade kommissionen en rekommendation om erkännande av yrkesmässiga och akademiska kvalifikationer och lade fram riktlinjer om tillträde till arbetsmarknaden, yrkesutbildning och vuxenutbildning. Det ukrainska språket lades till i verktyget för kartläggning av kompetens hos personer från länder utanför EU, på Europass-portalen och i klassificeringen av färdigheter, kvalifikationer och yrken (Esco). Tillsammans med Europeiska arbetsmyndigheten lanserades ett pilotprojekt för talangreserven på Eures-plattformen för att göra det lättare för personer som beviljats tillfälligt skydd att komma in på EU:s arbetsmarknad. På så sätt kan arbetssökande registrera meritförteckningar, ta del av offentliggjorda platsannonser och hitta potentiella arbetsgivare. I samarbete med Europeiska yrkesutbildningsstiftelsen håller kommissionen på att slutföra ett projekt om jämförbarhet mellan Ukrainas och EU:s referensramar för kvalifikationer. EU:s kompetenspakt, Erasmus för unga företagare och ett initiativ för kvinnliga företagare stöder också människor som fördrivits från Ukraina. Den europeiska barngarantin bidrar till att integrera barn och främja deras föräldrars tillträde till arbetsmarknaden. Tillfälligt skydd ger också rätt till sjukvård som åtminstone ska omfatta akutvård och nödvändig behandling av sjukdomar. I praktiken har många medlemsstater gått längre än direktivets formella krav och erbjudit tillgång till fler tjänster. Ett särskilt nätverk för berörda parter stöder fördrivna patienter och hälso- och sjukvårdspersonal samt organisationer i det civila samhället. Kommissionen arbetar samtidigt med att hjälpa dem som vill återvända hem efter att ha genomgått en medicinsk behandling i EU genom Medevac-programmet. EU bidrar också till att hantera konsekvenserna för den psykiska hälsan genom psykosocialt stöd inom ramen för programmet EU för hälsa, som Ukraina nu omfattas av på samma villkor som EU och associerade länder. Framför allt kommer det stödprogram för psykisk hälsa som genomförs av Internationella rödakorsfederationen, som ursprungligen inrättades för att stödja dem som anländer till de medlemsstater som gränsar till Ukraina, nu att utvidgas till att omfatta alla medlemsstater, och finansieringen kommer därmed att fördubblas. Tydlig och aktuell information via EU:s webbplats Solidaritet med Ukraina och en hjälplinje på ukrainska och ryska ingår i en omfattande kommunikationsstrategi för att se till att de som beviljas tillfälligt skydd känner till sina rättigheter och förstår de alternativ som finns i fråga om boende, jobb, utbildning och hälso- och sjukvård. Detta har bidragit till att bygga upp förtroendet för att röra sig inom EU. Operativt och ekonomiskt stöd Utöver det stöd som erbjuds medlemsstaterna genom samordning och gemensamma riktlinjer har EU:s byråer och en snabb justering av EU-medel varit avgörande för möjligheterna att införa tillfälligt skydd i hela EU. EU:s byråer gav snabbt stöd på fältet till de medlemsstater som gränsar till Ukraina och till Moldavien. Europeiska gräns- och kustbevakningsbyrån (Frontex) placerar ut nästan 260 tjänstemän från den stående styrkan, samt teknisk utrustning, till Rumänien, Slovakien, Polen och Moldavien, och är beredd på nya utplaceringar i området, beroende på behov. Europeiska unionens asylbyrå har avsevärt utökat sina insatser genom att upprätta nya operativa planer med Bulgarien, Tjeckien och Rumänien och ändra andra för att ge ytterligare stöd till genomförandet av tillfälligt skydd. Över 60 experter och tolkar är för närvarande utstationerade i medlemsstaterna och Moldavien. Europol utplacerar operativa grupper i Ungern, Polen, Rumänien, Slovakien och Moldavien för att hjälpa de nationella myndigheterna att tidigt upptäcka brottslig verksamhet med anknytning till kriget, inbegripet smuggling av migranter och människohandel. Att tillgodose finansieringsbehoven Kommissionen har tillåtit en exempellös flexibilitet i användningen av EU-medel för att stödja medlemsstaternas, viktiga organisationers och det civila samhällets insatser för att stödja behövande. Kommissionen har vidtagit snabba åtgärder för att mobilisera tillgängliga medel ur sammanhållningsfonderna. Förslagen om sammanhållningsinsatser för flyktingar i Europa (Care), som lades fram omedelbart efter invasionen, gav medlemsstaterna flexibilitet att utnyttja de medel som fortfarande fanns tillgängliga inom sammanhållningsanslaget för 2014–2020, inbegripet React-EU, för åtgärder till stöd för människor som flyr från Ukraina. Dessa följdes upp av Fast-Care för perioden 2021–2027. Båda hjälper medlemsstaterna att snabbt få tillgång till så mycket finansiering som möjligt genom ökad förfinansiering, 100 % medfinansiering från EU och förenklade förfaranden. De program som antagits inom ramen för Europeiska socialfonden (ESF)/ESF+ är redan inriktade på att hantera konsekvenserna av kriget. Den nya flexibiliteten kommer att kunna främja utbildning, sysselsättning och social delaktighet samt möjliggöra livsmedelsbistånd och grundläggande materiellt bistånd till dem som flyr invasionen. Europeiska regionala utvecklingsfondens (Eruf) program ger också ett viktigt bidrag genom investeringar för att hantera de utmaningar som migrationsbehoven ger upphov till. Den flexibilitet som infördes för användningen av fonderna för inrikes frågor 2014–2020 har också hjälpt till att tillgodose de behov som finns i samband med det första mottagandet (nödinkvartering, livsmedel, hälso- och sjukvård osv.) och bidragit till genomförandet av tillfälligt skydd (inledande behandling och registrering, hänvisning av personer till specialiserade stödtjänster osv.). En del av stödet bör kanaliseras till organisationer i det civila samhället och till lokala och regionala myndigheter som spelar en viktig roll när det gäller att tillhandahålla katastrofbistånd. Medlemsstaterna kan också använda instrumentet för tekniskt stöd för att förbättra sin kapacitet att ta emot människor som flyr från Ukraina och underlätta deras integration. För mer långsiktiga behov finns betydande medel tillgängliga inom budgetramen för 2021–2027. Medlemsstaterna har också möjlighet att inkludera åtgärder för att stödja integrationen av personer med invandrarbakgrund, både inom sammanhållningspolitiken och inom nationella program inom fonderna för inrikes frågor. Kommissionens besök på teknisk nivå i alla berörda medlemsstater säkerställde stöd till de nationella myndigheterna och en gemensam kontaktpunkt inrättades för att underlätta en optimal och kompletterande användning av tillgängliga EU-medel. EU:s åtagande att skydda dem som flyr från Rysslands invasion av Ukraina är orubbligt. Kommissionen har för avsikt att fullt ut utnyttja de möjligheter som erbjuds enligt direktivet om tillfälligt skydd och göra det möjligt att förlänga det beviljade tillfälliga skyddet med ytterligare ett år fram till mars 2024. Detta skapar visshet och stabilitet för miljontals människor. Det är mycket viktigt att medlemsstaterna ser till att de som beviljats tillfälligt skydd fortsätter att åtnjuta sina rättigheter och hjälper människor att övergå till ett mer stadigvarande arbete och barn att finna sig till rätta i skolan. EU kommer att fortsätta att stödja medlemsstaternas insatser för att trygga en smidig integration och inkludering av nyanlända i EU:s samhällen som gagnar alla parter. Många människor kommer att behöva flytta mellan EU och Ukraina flera gånger, och de som väljer att återvända hem permanent kommer att behöva varaktigt stöd. Kommissionen kommer som ett led i ett bredare hjälp- och återuppbyggnadsåtagande gentemot Ukraina att stödja återanpassningen av ukrainare som återvänder hem. Den kommer genom solidaritetsplattformen att samarbeta med medlemsstaterna och de ukrainska myndigheterna för att ta fram praktiska riktlinjer och lösningar för att se till att de som återvänder hem avregistrerar sig eller underrättar de behöriga myndigheterna, i trygg vetskap om att de enkelt kan resa in i EU igen och på nytt få tillgång till de rättigheter som det tillfälliga skyddet ger. 3.RÖRELSER LÄNGS DE ETABLERADE RUTTERNA

Under 2022 har antalet irreguljära inresor längs den östra Medelhavsrutten, den centrala Medelhavsrutten och den västra Medelhavsrutten/Atlantrutten hittills överstigit antalet inresor före pandemin, även om de fortfarande ligger en bra bit under 2015 års nivåer. Den centrala Medelhavsrutten är fortfarande den rutt som används mest. Nästan alla inresor skedde i Italien, medan antalet inresor i Malta minskade markant. För närvarande är tunisier, egyptier och bangladeshier de största nationaliteterna längs rutten. De flesta avresor fortsätter att komma från Libyen och Tunisien, även om Turkiet numera står för 16 % av det totala antalet irreguljära inresor. Under 2022 gick även migrationsströmmar från Libanon direkt till Italien. Antalet irreguljära inresor längs den östra Medelhavsrutten fördubblades jämfört med 2021, främst på grund av det ökade migrationstrycket på Cypern, som för närvarande står för omkring 60 % av inresorna längs rutten. Antalet inresor i Grekland är fortfarande lägre än före pandemin. Syrier, nigerianer och turkar är de största nationaliteterna på denna rutt. På den västra Medelhavs-/Atlantrutten är Algeriet och Marocko fortfarande de länder därifrån flest avreser till det spanska fastlandet och Kanarieöarna. De främsta ursprungsländerna är Marocko, Algeriet, Senegal, Elfenbenskusten och Guinea. Irreguljära gränspassager längs de tre Medelhavsrutterna fram till den 25 september (källa: medlemsstaterna). Längs den västra Balkanrutten upptäcktes över 86 000 irreguljära gränspassager under de första åtta månaderna 2022, vilket är nästan tre gånger fler än under 2021 och mer än tio gånger fler än under samma period 2019. De största nationaliteterna var syrier, afghaner och turkar. Några av de faktorer som påverkar det stora antalet migrationsströmmar är bland annat förflyttningar av migranter som redan befinner sig i regionen samt personer som anländer med flyg till Serbien på grund av viseringsfria system. En särskilt kraftig ökning sker på rutten genom Nordmakedonien och Serbien. Med tanke på det kraftigt ökade antalet inresor övervakar kommissionen situationen via nätverket för beredskap och krishantering på migrationsområdet med ökad vaksamhet, och ett första möte hålls om frågan den 4 oktober. Situationen vid den östra gränsen mot Belarus fortsätter att vara stabil, och antalet irreguljära gränspassager är betydligt lägre än när krisen i samband med instrumentaliseringen av migranter nådde sin kulmen 2021. Det finns dock tecken på att antalet försök till irreguljära gränspassager har ökat något under den senaste tiden – de är dock fortfarande betydligt lägre än vid toppnoteringen 2021 – vid gränsen till Litauen, Polen och Lettland. Det verkar dock röra sig om nya nationaliteter och rutter, och många kommer till Belarus efter att lagligt ha rest till Ryssland. Under årets första sju månader ökade antalet asylansökningar jämfört med samma period 2021 – ett år då siffrorna dämpades av pandemin, från omkring 290 000 ansökningar till nästan 480 000. Detta kan jämföras med 375 288 under samma period 2019. Afghaner, syrier och venezuelaner lämnade in flest ansökningar, och de flesta av dessa mottogs i likhet med 2021 av Tyskland, Frankrike och Spanien. 4.HANTERING AV MIGRATIONSSITUATIONEN Även om trycket kanske inte är jämnt fördelat finns det ingen medlemsstat som inte har känt av konsekvenserna av det senaste årets dramatiska yttre händelser, oavsett om vi talar om inresor från Ukraina eller de kraftigt ökade irreguljära inresorna via andra rutter, eller en kombination av dessa två. De absoluta talen återspeglar inte alltid den relativa inverkan på enskilda medlemsstater, som beror på deras storlek, upptagningskapacitet eller tidigare erfarenheter av stora inresetal. Stöd till medlemsstaterna på fältet Kommissionen och EU-byråerna har fortsatt att erbjuda riktat expertstöd till medlemsstaterna när det gäller hanteringen av de utmaningar som finns inom migration och mottagande. Kommissionens arbetsgrupp för migrationshantering, som inrättades i september 2020, har fortsatt sitt arbete med att förbättra mottagningsvillkoren på de grekiska öarna. Med tanke på det stora antalet inresor via den centrala och den västra Medelhavsrutten/Atlantrutten har arbetsgruppen också hjälpt Italien, Malta och Spanien att hantera migrationsströmmarna och erbjudit aktivt stöd till Cypern och de medlemsstater som gränsar till Belarus och Ukraina. Under de senaste åren har den europeiska solidariteten med Grekland varit starkare än någonsin. Den omfattar bland annat ekonomiskt stöd och närvaro av personal från kommissionen och EU-byråer för att ge Grekland stöd inom gränsförvaltning, asyl- och återvändandeförfaranden samt operativ planering och samordning. Arbetet med att bygga nya mottagningsanläggningar på de grekiska öarna går framåt, och nya anläggningar har nu inrättats på Samos, Kos och Leros. EU ger katastrofbistånd för att stödja uppförandet av kombinerade mottagnings- och identifieringscentrum på fem öar. Tack vare de överföringar som gjorts till fastlandet och de över 4 800 omplaceringar som gjorts till andra medlemsstater med stöd av EU-medel befinner sig nu totalt omkring 4 400 personer i flyktingläger på de grekiska öarna (en minskning från 42 000 under 2019). Mottagningsvillkoren på öarna och på fastlandet (boende, hygien, tillgång till hälso- och sjukvård och utbildning för alla barn osv.) har förbättrats avsevärt och uppfyller europeisk standard. Till följd av ett effektivare asylförfarande har eftersläpningen i handläggningen av asylansökningar halverats under de första fyra månaderna 2022 jämfört med samma period 2021. Det finns ett särskilt förfarande för mottagning och omsorg av ensamkommande barn. På mottagningscentrumen har det införts nya integrationsförberedande åtgärder för asylsökande, t.ex. språkkurser och kompetensutveckling, och nya projekt har inletts för integration av personer med flyktingstatus. Kommissionens stöd till Spanien för hanteringen av migrationsströmmar, bland annat genom att bidra med personal från kommissionen och EU-byråer (Frontex och Europeiska unionens asylbyrå), har varit inriktat på att reformera det nationella mottagningssystemet för att minska de påfrestningar som föreligger på grund av det ökade migrationstrycket. Mottagningskapaciteten för asylsökande ökade från cirka 10 000 platser i september 2021 till omkring 18 000 i september 2022. EU har också skjutit till EU-medel för att stödja reformen av asylmyndigheten och kraftigt utökat rekryteringen. Ytterligare medel kommer att anslås för att stödja mottagningssystemet i Ceuta och på Kanarieöarna. Det fortsatta stödet till Italien består bland annat av att tillsammans med de italienska myndigheterna samordna det långvariga arbetet inom Frontex, EU:s asylbyrå och Europol, bland annat genom EU:s regionala insatsstyrka i Catania, och av att tillhandahålla EU-personal på plats samt EU-medel. Detta går hand i hand med arbetet med att tillsammans med de italienska myndigheterna hantera migrationsströmmarna från Libyen och längs den centrala Medelhavsrutten. Eftersom flera medlemsstater under 2022 noterade ett ökande antal asylsökande från viseringsskyldiga tredjeländer som omfattas av viseringsfria system i västra Balkanregionen arbetar kommissionen med denna fråga bilateralt tillsammans med relevanta partner inom ramen för mekanismen för upphävande av undantag från viseringskravet och inom ramen för utvidgningsprocessen. Det är fortfarande mycket viktigt att partnerna på västra Balkan anpassar sin viseringspolitik till EU:s för att EU:s viseringsfria system ska fungera väl. Stöd till Cypern I Cypern har antalet irreguljära inresor ökat med 122 % jämfört med 2021, främst på grund av inresor från Turkiet till de icke-regeringskontrollerade områdena och vidare över gröna linjen. För närvarande har Cypern flest asylsökande per capita i EU. Kommissionen har tillsammans med EU:s byråer utökat sitt stöd. En övergripande handlingsplan ska underlätta genomförandet av ett gemensamt samförståndsavtal om migrationshantering som de cypriotiska myndigheterna, kommissionen och byråerna enades om i februari 2022. Detta stöd omfattar mer än 160 experter som kommissionen, Frontex, Europol och EU:s asylbyrå tillsammans utplacerat på plats. Sedan Cypern tillsammans med Frontex och kommissionen inrättat en trepartsgrupp för återvändande ökar antalet återvändanden stadigt, bland annat genom gemensamma återvändandeinsatser som organiseras av Frontex. Cypern är nu den medlemsstat som har tredje flest tredjelandsmedborgare som med stöd av Frontex återvänder med kommersiellt flyg, sedan återvändandeexperter i mars utplacerades för att bistå vid eskorteringen av påtvingade återvändanden. Till stöd för dessa insatser för EU en dialog med de ursprungs- och transitländer som är mest relevanta för Cypern, däribland Turkiet, Nigeria, Demokratiska republiken Kongo, Pakistan och Kamerun. En viktig fråga i dessa kontakter har varit inskrivningen vid falska ”universitet” i de icke-regeringskontrollerade områdena i Cypern, där personer med hänvisning till denna inskrivning anländer till ön från Turkiet och därefter försöker passera den gröna linjen. Kommissionen har fört en intensiv dialog, särskilt med Turkiet och den turkcypriotiska förvaltningen, för att sätta stopp för metoder som möjliggör sådana irreguljära inresor. Som ett komplement till detta arbete genomförs EU-finansierade informationskampanjer i ursprungsländerna. Det ekonomiska stödet till Cypern inom ramen för fonderna för inrikes frågor 2021–2027 omfattar stöd till uppförandet av ett nytt öppet mottagningscentrum och förvarsenheter inför avresan, med säkra zoner för utsatta personer, rekreationsområden och gemensamma utrymmen, samt sjukvårds- och karantänsutrymmen.

Som en del av den stegvisa strategi som föreslagits av det franska ordförandeskapet i rådet ägnades särskild uppmärksamhet åt paktens solidaritetsdimension. I juni 2022 undertecknade ett stort antal medlemsstater en politisk solidaritetsförklaring. Genom den inrättades en frivillig solidaritetsmekanism, som också banade väg för fortsatta diskussioner om förordningen om asyl- och migrationshantering. Signatärstaterna bad kommissionen att samordna mekanismen, bland annat genom att bedöma behoven i de medlemsstater där den första inresan äger rum och övervaka efterlevnaden av de åtaganden som gjorts. Detta syftar till att säkerställa lämpligt stöd till de första inreseländerna på den centrala, den östra och den västra Medelhavsrutten/Atlantrutten, samtidigt som hänsyn tas till trycket på alla medlemsstater till följd av Rysslands invasion av Ukraina. Mekanismen är tillfällig – den sträcker sig över ett år – och frivillig. Omplacering är den föredragna typen av solidaritet, men medlemsstaterna kan också ge ekonomiska bidrag, som samordnas av kommissionen. Mekanismen ses över kontinuerligt och kan komma att förlängas. Medan föremålen för omplaceringarna är personer i behov av internationellt skydd, i första hand de mest utsatta, kan ekonomiska bidrag också riktas till projekt i partnerländer. För att samordna genomförandet av mekanismen har kommissionen inrättat en solidaritetsplattform för den frivilliga solidaritetsmekanismen (solidaritetsplattformen), som den leder i samarbete med ordförandeskapet i rådet. Hittills har 13 medlemsstater och associerade länder gått med på att erbjuda omplaceringar, och andra har gått med på att ge ekonomiska bidrag. De första resultaten av förklaringen börjar skönjas. Redan i augusti gjordes en överföring av asylsökande och fler är på gång. Kommissionen arbetar tillsammans med givarländerna, EU:s asylbyrå och Internationella organisationen för migration (IOM) för att påskynda överföringarna. Såsom understryks i själva förklaringen kommer denna tillfälliga mekanism att ge värdefulla lärdomar för solidaritetsaspekterna i lagstiftningsförslagen och kommer att beaktas i de pågående förhandlingarna om att inrätta en permanent, strukturerad och förutsägbar solidaritetsmekanism. Finansiering De nationella program för 2021–2027 som för närvarande håller på att antas kommer att ge medlemsstaterna tillgång till omfattande ytterligare ekonomiska medel. Ur fonderna för inrikes frågor ges direkt stöd för att stärka de nationella asyl- och migrationssystemen och för att bygga upp långsiktiga, avancerade lösningar för gränsförvaltning och övervakning i enlighet med EU:s värden och EU-rätten. I mitten av september hade 15 av medlemsstaternas 78 program antagits, och de återstående programmen kommer att antas före årets slut. Kommissionens arbete fortskrider enligt planerna för genomförandet av arbetsprogrammen för den tematiska delen för 2021–2022. EU-byråernas stöd till medlemsstaterna EU:s asylbyrå, som efterträdde Europeiska stödkontoret för asylfrågor, utökade sin verksamhet i januari 2022 när förordningen om inrättande av byrån trädde i kraft. Byrån hjälper för närvarande till att tillgodose tolv medlemsstaters behov av asyl, mottagande och tillfälligt skydd, och utplacerar över 1 000 experter. Europol spelar också en viktig roll i samarbetet med medlemsstaterna för att se till att migrationshanteringen uppfyller erforderliga säkerhetskrav. Europol stöder för närvarande nio medlemsstater samt Moldavien med utplaceringar av Europoltjänstemän och gästande tjänstemän. Frontex har placerat ut mer än 2 000 tjänstemän samt teknisk utrustning vid de yttre land-, sjö- och luftgränserna och till stöd för återvändanden. För att åtgärda kvarstående kapacitetsbrister, som leder till brister i planerade utplaceringar, är det avgörande att medlemsstaterna fullgör sina skyldigheter och bidrar med sin andel. Frontex Den senaste tidens händelser har bekräftat Frontex viktiga roll när det gäller att bistå medlemsstaterna med gränsförvaltning, övervakning och återvändande. Frontex har också utökat sitt arbete med partnerländer, bland annat genom formella statusavtal (se avsnitt 7). I takt med att Frontex roll har utvidgats har byrån genomgått en mödosam övergångsprocess. Samtidigt som byrån ska skydda EU:s yttre gränser är det av största vikt att alla åtgärder som vidtas är helt förenliga med stadgan om de grundläggande rättigheterna och EU:s värden. Kommissionen tar mycket allvarligt på anklagelser om olämpligt uppträdande inom europeiska gräns- och kustbevakningen och följer upp dessa tillsammans med berörda medlemsstater, samtidigt som den övervakar byråns framsteg i genomförandet av alla relevanta rekommendationer. Kommissionen välkomnar byråns förstärkta ram för övervakning av grundläggande rättigheter, där det nu finns ett ombud och ett vice ombud för grundläggande rättigheter. I november 2022 kommer det att finnas totalt 46 övervakare av de grundläggande rättigheterna. I juni 2022 offentliggjorde ombudet för grundläggande rättigheter en årsrapport för 2021 med en översikt över övervaknings- och rådgivningsverksamheten. Ombudet för grundläggande rättigheter rapporterar också regelbundet till styrelsen. I enlighet med förordningen om en europeisk gräns- och kustbevakning kommer kommissionen senast den 5 december 2023 att göra en utvärdering av ändamålsenligheten, effektiviteten, relevansen och samstämmigheten i de åtgärder som Frontex vidtar och deras EU-mervärde, inbegripet byråns styrningsstruktur och styrelsens tillsyn. Inför utvärderingen kommer kommissionen att inleda en dialog med parlamentet och rådet om byråns styrning. Sekundära förflyttningar Sekundära förflyttningar inom EU undergräver trovärdigheten och integriteten i det gemensamma europeiska asylsystemet (Ceas). Det är svårt att samla in tillförlitliga uppgifter om sådana förflyttningar, men Eurodac kan tillhandahålla uppgifter om avresor och destinationer som kan visa huruvida en person som är registrerad i en medlemsstat redan har registrerat minst en asylansökan i en annan medlemsstat. De kan även visa huruvida en person, efter registrering av en asylansökan i en medlemsstat, har gripits för olaglig vistelse i en annan medlemsstat. I juni 2022 enades medlemsstaterna, kommissionen och EU:s asylbyrå om att ta fram en färdplan för att säkerställa ett bättre genomförande av överföringar enligt Dublin III‑förordningen. Färdplanen kommer att innehålla de praktiska åtgärder som medlemsstaterna bör åta sig att vidta för att övervinna de främsta hinder som medlemsstaterna för närvarande möter i fråga om överföringar. Det första sammanträdet inom expertgruppen av frivilliga medlemsstater ägde rum den 8 september 2022. Färdplanen förväntas vara klar och godkänd i slutet av året. Pakten syftar till att ge strukturella lösningar och minska incitamenten till sekundära förflyttningar, genom mer tillförlitliga och fullständiga uppgifter. I solidaritetsdeklarationen framhöll medlemsstaterna sitt åtagande att ta itu med sekundära förflyttningar genom att öka takten i Dublinöverföringarna, samtidigt som de erkände vikten av att säkerställa att de som har beviljats internationellt skydd har tillgång till laglig rörlighet mellan medlemsstater. I förslaget om ändring av kodexen om Schengengränserna införs ett nytt överföringsförfarande för att åtgärda sekundära förflyttningar, och medlemsstaterna ges möjlighet att ändra befintliga bilaterala återtagandeavtal och ingå nya sådana. Samtidigt som återinförande av inre gränskontroller bör förbli en sista utväg, ger förslaget även en möjlighet till att motivera återinförandet av inre gränskontroller på grund av storskaliga sekundära förflyttningar. 5.FÖRVALTNING AV DE YTTRE GRÄNSERNA OCH ÅTERVÄNDANDE Förvaltning av de yttre gränserna är ett centralt inslag i den strategi som tillämpas i pakten. Det är även en av prioriteringarna i Schengenstrategin, som numera genomförs genom en årlig Schengencykel – en ny styrningsmodell för Schengenområdet – och vars framsteg noterades i den första rapporten om Schengenläget , som antogs i maj. Ett viktigt verktyg för en stark gränsförvaltning är den integrerade gränsförvaltningen. Kommissionen har rådfrågat parlamentet och rådet om den framtida ledningen och har efterlyst en stark och enhetlig operativ strategi för gränskontroll, sök och räddning, riskanalys, samarbete mellan organ och inom EU samt internationellt samarbete, återvändande, grundläggande rättigheter, forskning och innovation samt utbildning. Kommissionen, eu-Lisa och medlemsstaterna har intensifierat arbetet med att utforma och genomföra den nya it-strukturen och interoperabiliteten. Detta kommer att ge gränsbevakningstjänstemännen bättre verktyg för att kontrollera inresor till EU och att hantera risker rörande säkerhet, hälsa eller irreguljär migration. Schengens informationssystem (SIS) är det största och mest använda systemet för informationsutbyte för gränssäkerhet och gränsförvaltning i Europa. Från och med hösten 2022 kommer information om återvändandebeslut att delas i systemet, för att förbättra verkställigheten. Nya informationssystem, såsom in- och utresesystemet kommer att bidra till att förbättra kontrollernas kvalitet och effektivitet samt upptäckten av dokument- och identitetsbedrägerier. EU-systemet för reseuppgifter och resetillstånd (Etias) kommer att underlätta identifieringen av de eventuella säkerhetsrisker eller risker för irreguljär migration som besökare utan visering utgör innan de når EU:s gränser. Interoperabilitet kommer också att vara till hjälp för att korrekt identifiera personer vars uppgifter lagras i dessa it-system och därmed för att bekämpa identitetsbedrägerier. Såsom anges i kommissionens rapport om genomförandet av interoperabilitetsförordningarna är det viktigt att eu-Lisa och medlemsstaterna åtgärdar dröjsmålen och säkerställer att it-systemen för gräns- och migrationshantering är fullt operativa i slutet av 2023. Förvaltningen av de yttre gränserna kommer också att underlättas genom kommissionens förslag om digitalisering av viseringsförfaranden. Dess huvudmål är att modernisera ingivandet och behandlingen av viseringsansökningar, så att de effektiviseras och harmoniseras mellan medlemsstaterna och så att både säkerheten och EU:s attraktionskraft som resmål ökar.

Åtgärder för ett ökat antal återvändanden Det gemensamma EU-systemet för återvändande håller på att ta form, och viktiga åtgärder har vidtagits för att lägga grunden för mer effektiva, hållbara och humana återvändanden från EU. När man arbetar med den strukturella reformen av migrations- och asylpolitiken är det också viktigt att se till att befintlig EU-rätt respekteras fullt ut. Den 29 september 2022 inledde kommissionen en rad överträdelseförfaranden i fråga om den bristande överensstämmelsen mellan medlemsstaters lagstiftning och praxis å ena sidan och EU‑rättsliga standarder och förfaranden inom området för återvändande å andra sidan. Ett särskilt åtgärdsområde har varit att öka antalet återvändanden från EU, i synnerhet genom upphävande av de restriktioner som infördes på grund av pandemin. Återsändande av personer som inte har rätt att vistas i EU är en oundgänglig del av en rättvis och ändamålsenlig migrationspolitik. Efter att ha minskat under 2020 på grund av covid-19 ökade andelen återvändande till 21 % under 2021, som dock fortfarande var under 2019 års nivå på 29 %. Sammanlagt återvände över 70 000 tredjelandsmedborgare till följd av ett återvändandebeslut under 2021, vilket motsvarar omkring hälften av det antal som återvände under 2019. EU och medlemsstaterna måste fortsätta att arbeta både för att säkerställa att återvändandeförfarandena fungerar korrekt inom EU och för att öka samarbetet i fråga om återtagande med sina partner runt om i världen. Ett sådant samarbete har visat sig ge goda resultat när det gäller att öka antalet återvändanden till länder som Bangladesh och Pakistan och har varit till hjälp för de medlemsstater som närmast berörs av irreguljära migrationsströmmar, såsom Grekland, Malta och Cypern. Sedan juni har den återvändandesamordnare som tillkännagavs i pakten lett ett högnivånätverk bestående av företrädare för medlemsstaterna och av Frontex. Nätverkets första möte hölls den 8 september 2022. För att vägleda dem i deras arbete kommer samordnaren och nätverket att fastställa och tillämpa ett gemensamt och enhetligt synsätt samt en operativ strategi i fråga om återvändanden, vilken är under utarbetande. I denna operativa strategi kommer det att fastställas praktisk prioriterad verksamhet för att åtgärda brister och öka den ömsesidiga samstämmigheten. Det hela kommer att leda till en vidareutveckling av nationella policyer och rättsliga ramar – inbegripet bättre kopplingar mellan asyl- och återvändandeförfaranden i praktiken – som undanröjer hindren för återvändanden, stärker den nationella kapaciteten, överbryggar kunskapsluckor och förbättrar samarbetet mellan medlemsstater och med Frontex. Denna strategi backas upp med praktisk handling. För det första har Frontex etablerat sig som en viktig aktör på återvändandeområdet, som avsevärt har ökat sitt stöd till medlemsstaterna i alla skeden av processen – i synnerhet när det gäller frivilligt återvändande och återanpassning. Hittills under 2022 har Frontex samordnat 210 återvändandeinsatser för 7 210 tredjelandsmedborgare genom chartrade flyg som byrån hade ordnat och för 10 115 personer genom reguljära flyg. Under 2022 gjordes de två första Frontexledda insatserna för att återsända 40 irreguljära migranter till Albanien och 40 till Nigeria. Sedan april 2022 tillhandahåller Frontex även återanpassningsstöd i 24 ursprungsländer. De höga förväntningarna på denna byrå och dess allt viktigare roll när det gäller att stödja medlemsstaterna innebär att tydliga prioriteringar måste fastställas och resurser tilldelas på ett strategiskt sätt. EU:s strategi för frivilligt återvändande och återanpassning från april 2021 har drivits vidare. Ramen, strukturerna och verktygen är nu i stort sett på plats för att säkerställa att frivilligt återvändande och återanpassning effektiviseras i det gemensamma EU-systemet för återvändande. De siffror som har rapporterats för 2021 tyder vid en första anblick på att andelen frivilliga återvändanden ökar. Under 2021 förhöll det sig dessutom för första gången som så, att mer än hälften av de återvändanden med reguljärflyg som Frontex underlättade var frivilliga (57 % under 2021 och 58 % hittills under 2022, vilket är en ökning från 38,5 % under 2020). Viktiga verktyg som Frontex gemensamma återanpassningstjänster, som är en gemensam ram för leverantörer av återanpassningstjänster och utbildning av återvändanderådgivare, finns nu på plats för att förbättra kvaliteten på det stöd som ges till irreguljära migranter som vill återvända. Arbetet behöver fortsätta i denna riktning för att dessa nya verktyg ska utnyttjas till fullo, i fullständig samordning med Europeiska utrikestjänsten och med EU:s delegationer i tredjeländer, och för att säkerställa att frivilligt återvändande och återanpassning blir en central del av medlemsstaternas återvändandesystem. Avslutningsvis är återvändande och återtagande numera fast förankrade i den nya heltäckande strategi för fördjupade migrationspartnerskap med tredjeländer som anges i pakten. I avsnitt 7 nedan anges hur migration håller på att införlivas i moderniserade och omfattande partnerskap runt om i världen. Återtagande behandlas om en väsentlig del av förbindelserna, så att framsteg kan göras i en rad olika frågor av gemensamt intresse. Kommissionen har ökat den politiska uppmärksamheten på återtagande inom ramen för de yttre förbindelserna, genom att inleda nya diskussioner under bilaterala kontakter och uppdrag på hög nivå och samordna relevanta budskap med medlemsstaterna. Kommissionen använder alla de verktyg som står till dess förfogande för att framhålla vikten av återvändande som en integrerad del av migrationspolitiken. Kommissionen och medlemsstaterna har bedömt de befintliga mandaten för förhandlingar om EU:s återtagandeavtal och fört diskussioner om en pragmatisk, skräddarsydd och flexibel strategi för att göra konkreta framsteg i pågående förhandlingar. Kommissionen tillämpar denna strategi på ett aktivt sätt, och Europeiska utrikestjänsten och EU-delegationerna tar upp återtagandefrågor i sina kontakter med viktiga partnerländer på migrationsområdet. Genomförandet av den mekanism som har inrättats genom artikel 25a i viseringskodexen ger en strukturerad metod för att förbättra samarbetet kring återtagande med tredjeländer genom fastställande av en ram för hur detta ska behandlas inom ramen för de allmänna förbindelserna och för att koppla samarbetet kring återtagande till EU:s viseringspolitik (se avsnitt 7 nedan). Situationen i världen har också krävt åtgärder från EU:s sida för att upphäva det förenklade viseringsförfarande som tidigare har tillämpats. Den 9 november 2021 antog rådet kommissionens förslag om tillfälligt upphävande av delar av det förenklade viseringsförfarandet mellan EU och Belarus. Den 25 februari 2022 godkändes ett partiellt upphävande av avtalet mellan EU och Ryssland om förenklat utfärdande av viseringar, med avseende på innehavare av ryska diplomatpass, ryska regeringstjänstemän och affärsfolk. Avtalet med Ryssland om förenklat utfärdande av viseringar upphävdes den 9 september 2022, och kommissionen utfärdade riktlinjer för beviljande av viseringar och hantering av befintliga sådana samma dag. Kommissionen har utfärdat riktlinjer för ryska resenärer mot bakgrund av upptrappningen av kriget. 6.FRAMSTEG MED PAKTEN Den senaste tidens utveckling på migrationsområdet, tillsammans med det ständiga trycket av irreguljär migration på flera vägar, visar att ett hållbart och rättvist migrationssystem inom EU är oundgängligt. Migrations- och asylpakten är viktigare än någonsin. Den politiska överenskommelse som nåddes den 7 september 2022 om en gemensam färdplan mellan Europaparlamentet och de roterande ordförandeskapen i Europeiska unionens råd lägger grunden för en ökad dialog om pakten och utgör en drivkraft för att slutföra förhandlingarna om alla utestående rättsakter rörande asyl- och migrationshantering senast i februari 2024. Förhandlingarna från och med hösten 2022 bör säkerställa motsvarande och balanserade framsteg, och det uppföljningsarbete som medlemmarna i Europaparlamentets kontaktgrupp i asylfrågor (”Asylum Contact Group”) och de roterande ordförandeskapen i Europeiska unionens råd är involverade i kommer att vara avgörande i detta avseende. Vad rådet beträffar har det franska ordförandeskapets gradvisa strategi, som innebär ett lika stort åtagande från medlemsstaternas sida vad gäller såväl solidaritet som ansvarighet, lett till betydande framsteg mot antagandet av den fullständiga lagstiftningen. Rådet har antagit förhandlingsmandat när det gäller lagstiftningsförslagen om screening och Eurodac. Framsteg i dessa ärenden är avgörande för att stärka skyddet av EU:s yttre gränser i syfte att minska trycket på Schengenområdet. Nya Eurodac kommer att bidra till att spåra sekundära förflyttningar och irreguljär migration, förbättra återvändandeutsikterna, registrera de anländande efter sök- och räddningsinsatser samt fullborda interoperabilitetsramen. Förslaget om screening kommer att säkerställa ett snabbt fastställande av det korrekta förfarandet – asyl- eller återvändandeförfarandet – vid gränsen eller inom territoriet. Kommissionen välkomnar det tjeckiska ordförandeskapets arbete med solidaritet och förordningen om asylförfaranden. Medlemsstaterna uppmuntras att enas om förordningen om asyl- och migrationshantering och förordningen om asylförfaranden samt om de förslag som behandlar olika slags kriser på migrationsområdet. Vad parlamentet beträffar har föredragandena lagt fram förslag till betänkande om alla de lagstiftningsförslag som åtföljde pakten under 2020 samt om den omarbetning av återvändandedirektivet som föreslogs 2018. Europaparlamentets kontaktgrupp i asylfrågor bidrar till arbetet med ett snabbt antagande av alla betänkanden, i linje med det åtagande som har gjorts i den gemensamma färdplanen. Det skulle innebära omedelbara fördelar i fråga om en stärkt migrationshantering och ge ett samstämmigt svar från EU:s sida på nya utmaningar om förhandlingar inleds om Eurodac, förordningen om asyl- och migrationshantering samt förordningen om asylförfaranden och om arbetet fullbordas i fråga om de långt framskridna rättsakter som lades fram 2016 som en del av den mer allmänna asylreformen. Framför allt måste den preliminära överenskommelse som nåddes 2018 om unionsramen för vidarebosättning drivas vidare, så att EU har en stabil och förutsägbar ram för vidarebosättning och inresa av humanitära skäl. Parlamentet och rådet nådde även en preliminär överenskommelse i juni 2018 om omarbetningen av direktivet om mottagningsvillkor och skyddsgrundsförordningen. Framsteg bör även göras med den nya återvändandelagstiftningen, i syfte att enas om förslaget till omarbetning av återvändandedirektivet, såsom anges i pakten. Förhandlingar bör återupptas för att behandla de återstående punkterna i dessa akter. I december 2021 lade kommissionen fram ett förslag till förordning om hantering av instrumentaliseringssituationer på migrations- och asylområdet. Detta skulle ge en stabil ram inom ramen för EU:s asyl- och återvändandebestämmelser som klargör hur medlemsstaterna kan hantera sådana situationer med full respekt för EU-rätten, grundläggande rättigheter och internationella skyldigheter. Det skulle undanröja behovet av att tillgripa tillfälliga åtgärder i framtida situationer där migranter instrumentaliseras, såsom anges i den ändrade kodexen om Schengengränserna. Kommissionen uppmanar parlamentet och rådet att intensifiera sitt arbete med detta förslag, som kompletterar den övergripande strategi för migration och asyl som presenteras i pakten, och att behandla detta tillsammans med förslaget till förordning om krissituationer och force majeure-situationer. Kommissionen ser även fram emot de förhandlingar som kommer att inledas mellan parlamentet och rådet om förslaget från december 2021 om ändring av kodexen om Schengengränserna, till följd av antagandet av rådets förhandlingsmandat i juni. Redan i dag kommer det mellan två och tre miljoner tredjelandsmedborgare till EU på laglig väg varje år. En ambitiös och hållbar politik för laglig migration är en viktig del i paktens övergripande strategi. Paketet om kompetens och talanger syftar till att hantera arbetsmarknadsbehov som är kopplade till den nuvarande demografiska utvecklingen och kompetensbristen i EU samt att rusta för framtida behov. Paketet innefattar rättsliga, operativa och politiska initiativ som syftar till att främja EU:s ekonomi, stärka samarbetet och partnerskapen med tredjeländer och förbättra den långsiktiga migrationshanteringen. Framtidsinriktade strategier för laglig migration till EU på medellång och lång sikt kommer att fokuseras på tre åtgärdsområden: vård och omsorg, unga och innovation. Dessa strategier syftar till att locka kompetens och talanger i sektorer där det finns en akut brist på och ett stort behov av arbetskraft. Omarbetningen av direktivet om varaktigt bosatta kommer att innebära en ytterligare förbättring av rättigheterna och rörligheten inom EU för de migranter som redan är välintegrerade i våra samhällen, medan direktivet om kombinerat tillstånd kommer att ytterligare effektivisera och förenkla inreseförfarandena till förmån för arbetsgivare och migrationsmyndigheter samt för migranterna själva och förbättra skyddet av arbetstagare från tredjeland. Inledandet av diskussioner i parlamentet och i rådet om dessa förslag kommer att bidra till upprättandet av en solid ram för att locka nya talanger till EU. Dessutom kommer 2023 att bli Europaåret för kompetens, såsom ordförande Ursula von der Leyen tillkännagav i sitt tal om tillståndet i unionen. Kommissionen kommer att arbeta med riktade åtgärder för erkännande av tredjelandsmedborgares kvalifikationer, för att ytterligare bidra till att locka talanger från tredjeländer till den europeiska arbetsmarknaden. En ambitiös och hållbar politik för laglig migration bygger även på ett korrekt införlivande samt en ändamålsenlig tillämpning och verkställighet av befintlig lagstiftning. Kommissionen kommer att fortsätta att öka sina ansträngningar i samarbete med medlemsstaterna för att se till att direktivet om säsongsarbetare och direktivet om sanktioner mot arbetsgivare genomförs, tillämpas och verkställs på ett korrekt och ändamålsenligt sätt. För att bättre skydda tredjelandsmedborgare – inbegripet ukrainska medborgare – från arbetskraftsutnyttjande samarbetar kommissionen med Europeiska arbetsmyndigheten, inbegripet inom det europeiska forumet för att förbättra samarbetet när det gäller att bekämpa odeklarerat arbete. Kommissionen har lagt fram ett förslag till förordning om förbud mot produkter tillverkade genom tvångsarbete på unionsmarknaden.

7.SAMARBETE MED INTERNATIONELLA PARTNER Samarbete med viktiga partner kring migration och tvångsförflyttning Den yttre dimensionen är en väsentlig del av den övergripande strategi som presenteras i pakten. EU har under det senaste året utökat sitt samarbete med partnerländerna och intensifierat sitt arbete för att föra ett samarbete av ömsesidig nytta på migrationsområdet, inbegripet i multilaterala sammanhang. För att skapa ett varaktigt samarbete är det avgörande att EU och medlemsstaterna talar med en enda röst med partnerländerna inom ramen för en Team Europe-strategi och att de tillhandahåller skräddarsytt stöd för att tillgodose deras behov. Partnerskapen omfattar alltifrån migration till tvångsförflyttning. Partnerskapsstrategin bygger även på att partnerländerna samverkar med EU och medlemsstaterna i en sann anda av samarbete och ömsesidig respekt. Som svar på Europeiska rådets slutsatser av den 24 och 25 juni 2021 finns nu omfattande handlingsplaner för att stärka samarbetet med tio viktiga partnerländer, vilka utgår från tidigare framsteg och fastställer ytterligare konkreta mål, tidsplaner och stödåtgärder för att förbättra det internationella samarbetet. Dessa handlingsplaner, som har upprättats på grundval av diskussioner med medlemsstaterna, syftar till att säkerställa samordning och samverkan i fråga om åtgärder, projekt och resurser, med fokus på operativt samarbete med enskilda partnerländer. Som en del av den gradvisa strategin och för att skapa en stor samstämmighet mellan EU:s och medlemsstaternas bilaterala arbete om paktens yttre dimension har det franska ordförandeskapet inrättat ett nytt samordningsorgan vid rådet, nämligen mekanismen för operativ samordning av migrationens yttre dimension (Mocadem). Tillsammans med de strategiska diskussioner som har förts inom arbetsgruppen för de externa aspekterna av asyl och migration har Mocadems operativa inriktning bidragit till befästandet av en gemensam skräddarsydd strategi gentemot specifika partner. Arbetet fortsätter med att säkerställa samordning och komplementaritet mellan de verksamheter som finansieras av medlemsstater och EU-fonder. Kommissionen och medlemsstaterna utbyter information om och samordnar sina förfaringssätt i fråga om de regionala och bilaterala åtgärder som de planerar att finansiera inom området för migration och tvångsförflyttning, i linje med de politiska mål som har fastställts inom arbetsgruppen för de externa aspekterna av asyl och migration samt inom Mocadem och i linje med de fleråriga vägledande program som har överenskommits inom samordningsgruppen för migration inom ramen för instrumentet för grannskapet, utvecklingssamarbete och internationellt samarbete – Europa i världen och medlemsstaternas instrument för bilateralt samarbete. Vad gäller besök och politisk dialog i år har den övergripande och balanserad strategin inneburit att migration och tvångsförflyttning har införlivats i våra bredare bilaterala och regionala förbindelser, i Marocko, Tunisien, Egypten, Libyen, Algeriet, Mauretanien, Senegal, Niger, Nigeria, Etiopien, Pakistan, Bangladesh, Irak, Jordanien, Libanon, Turkiet, västra Balkan och Afrikanska unionen (AU) samt i Rabat-, Prag- och Khartoumprocesserna. Framgångsrika kontakter – motverkande av Belarus instrumentalisering av migranter Tidsmässigt lämpliga, beslutsamma och gemensamma kontakter från EU:s sida med sina partner kan ge imponerande resultat, såsom svaret på den belarusiska regimens instrumentalisering av migranter har visat. Den höga representanten, vice ordförande Margaritis Schinas och flera kommissionsledamöter har haft kontakter på hög nivå med ursprungs- och transitländer, liksom med flygbolag och civila luftfartsmyndigheter, i syfte att skapa en koalition för att motverka denna hybridattack. I samordning med medlemsstaternas kontakter på hög nivå har vice ordförande Margaritis Schinas besökt Irak, Förenade Arabemiraten, Libanon, Turkiet och Uzbekistan. Gemensamma démarcher har gjorts av EU-delegationerna och medlemsstaterna samt av medlemsstater som agerat bilateralt i Kazakstan, Indien, Georgien, Ukraina, Turkiet och Uzbekistan. Resultatet var betydligt färre flygningar till Minsk, resebegränsningar för vissa nationaliteter vid de viktigaste flygplatserna och ett betydande antal återvändanden och återsändanden, framför allt på grund av Iraks imponerande ansträngningar. Kommissionen har anpassat pågående projekt för att sprida kunskap om farorna med instrumentalisering (exempelvis i Irak, Turkiet och Syrien) och har arbetat med IOM för att stödja frivilligt återvändande av migranter från Belarus till deras ursprungsländer samt återanpassning av dessa. EU har dessutom agerat snabbt för att skydda såväl instrumentaliserade personer som EU:s yttre gränser. Kommissionen och EU-byråer har fört ett nära samarbete med litauiska, polska och lettiska myndigheter för att stärka gränsskyddet, bekämpa migrantsmuggling, stärka asyl- och mottagningskapaciteten samt åstadkomma en förbättring i fråga om återvändanden. EU:s gräns till Belarus behöver fortsatt övervakning. De föreslagna normerna för sanktioner mot flygbolag är fortfarande relevanta och behöver antas utan dröjsmål. De stora strömmarna över Medelhavet har krävt fortsatt uppmärksamhet från EU:s sida under 2022. Överenskommelsen med Marocko i år bekräftade att det finns ett kraftfullt gemensamt åtagande om att fortsätta dialogen och samarbetet på alla områden som rör migration, inbegripet dess regionala dimension, återvändande, talangpartnerskap och kampen mot migrantsmuggling. Trots det utmanande politiska klimatet i Libyen arbetar EU med att ta itu med de grundläggande behoven av att skydda utsatta migranter och flyktingar och att bekämpa smugglingen av migranter, inbegripet genom GSFP-uppdrag. EU:s samarbete med Niger och Mauretanien har också visat på en tydlig vilja från båda dessa parter att hantera migrationsströmmarna och samarbeta med EU. Det trilaterala samarbetet mellan AU, EU och FN har varit särskilt effektivt när det gäller åtgärdandet av de skyddsrelaterade problemen i Libyen under de senaste fem åren, och arbete pågår för närvarande för att blåsa nytt liv i samarbetet. Vid toppmötet mellan EU och AU i februari 2022 enades ledarna om ett förstärkt partnerskap för migration och rörlighet, såsom anges i den gemensamma förklaringen från toppmötet (A Joint Vision for 2030). Under hela året har partnerna även fördjupat sitt samarbete inom ramen för dialogen mellan AU och EU om migration och rörlighet mellan kontinenterna. EU välkomnade antagandet av framstegsdeklarationen om genomförandet av den globala migrationspakten vid det internationella migrationsforumet (International Migration Review Forum, IMRF) i maj 2022. EU har för närvarande ett ovanligt starkt samarbete med Förenta staterna och Kanada, genom en rad högnivådialoger om migrationsrelaterade frågor som rör alltifrån Afghanistan till Latinamerika, utöver det nära samarbetet när det gäller att ge stöd till dem som flyr från Rysslands invasion av Ukraina (se avsnitt 2 ovan). Skydd av fördrivna personer och stöd till värdländer I slutet av 2021 hade över 89,3 miljoner människor fördrivits till följd av krig, våld, förföljelse och kränkningar av de mänskliga rättigheterna, vilket är en ökning med 8 % jämfört med ett år tidigare och bra mer än en fördubbling av siffran för tio år sedan. Sedan dess har siffran stigit till över 100 miljoner, på grund av Rysslands invasion av Ukraina och andra nödsituationer som i Afghanistan, Venezuela och Sydsudan. I linje med EU:s globala åtaganden har engagemanget på detta område successivt övergått från en kortsiktig humanitär strategi till en mer långsiktig utvecklingsstrategi, som främjar hållbara lösningar för fördrivna personer och deras värdsamhällen, i överensstämmelse med kopplingen mellan det humanitära området/utveckling/fred. EU är en ledande global aktör och givare när det gäller att förbättra skyddet och stödet för fördrivna personer och deras samhällen, rädda liv och lägga grunden för hållbara lösningar. -Stöd till internflyktingar i Ukraina Den humanitära situationen i Ukraina är fortfarande oroväckande och har krävt ett enormt antal civila dödsoffer, särskilt i södra och östra Ukraina. 17,7 miljoner människor är nödställda, vilket är mer än tredjedel av den totala befolkningen. Trots att det är svårt att ta sig fram i landet har de internationella humanitära insatserna hjälpt mer än 13,3 miljoner människor runt om i landet, genom ett bra samarbete mellan EU, Förenta nationerna, internationella icke-statliga organisationer och internationella organisationer. EU:s humanitära finansiering har även gått till dem som har flytt till Moldavien. EU utnyttjar alla tänkbara medel för att bidra till att lindra situationen i Ukraina. EU:s civilskyddsmekanism har genomfört sin största operation någonsin genom att fram till slutet av september ha tillhandahållit över 68 500 ton i bistånd, inbegripet enheter för tillfälligt boende. Det har levererats 300 generatorer och drivmedel, och det görs nu förberedelser inför behoven kommande vinter. Nästan 1 500 patienter med allvarliga hälsotillstånd har evakuerats till EU, EU stöder även Ukrainas plan för ett snabbt återställande skolor, senast genom ett åtagande att tillhandahålla 100 miljoner euro för brådskande reparationer av skolor och förskolor. -Stöd till fördrivna personer och värdsamhällen i Syrien, Libanon, Jordanien, Turkiet och Irak Krisen i Syrien fortsätter att påverka den regionala stabiliteten elva år senare och gör att många är i behov av humanitärt bistånd. EU och medlemsstaterna står fast vid sitt åtagande att stödja insatser för en politisk lösning i linje med FN:s säkerhetsråds resolution nr 2254, som innebär att fördrivna syrier ska få återvända hem när säkra, frivilliga och värdiga förhållanden råder. Kommissionens prioritering är fortfarande att främja en övergång i Syrien, och samtidigt lindra effekten av krisen, genom direkt stöd till befolkningen. Allt stöd ges enligt strikta operativa kriterier. EU fortsätter att visa solidaritet med Libanon genom att upprätthålla nivån på sitt stöd till såväl syriska flyktingar som utsatta libaneser. EU säkerställer tillgång till grundläggande tjänster och bistår dessutom värdsamhällen samt övervakar avresor. EU tillhandahåller även stöd för att hjälpa Jordanien att hantera de hälsorelaterade och socioekonomiska konsekvenserna av pandemin samt insatser kopplade till krisen i Syrien. Det planeras även stöd i Irak för integrering av syriska flyktingar i de nationella systemen. Uttalandet från EU och Turkiet i mars 2016 utgör fortfarande den viktigaste ramen för regleringen av samarbetet mellan EU och Turkiet på migrationsområdet, och EU betonar vikten av att fullgöra alla åtaganden i uttalandet. EU fortsätter framför allt att uppmana Turkiet att återuppta återvändandeinsatserna från Grekland, i linje med det åtagande som gjordes i uttalandet, samt arbetet med att förebygga irreguljär migration till EU:s medlemsstater. Turkiet är värd för en av världens största flyktingbefolkningar på omkring 4 miljoner människor, varav 3,7 miljoner är syrier. EU fortsätter att stödja Turkiets ansträngningar och tillhandahålla ytterligare finansiering till flyktingar och deras värdsamhällen. Faciliteten för flyktingar i Turkiet kommer övergå från humanitärt bistånd till utvecklingsbistånd för utbildning och grundläggande behov i början av 2023. EU har fördjupat sin migrationsdialog med Turkiet, inbegripet genom den första dialogen på hög nivå om migration och säkerhet mellan EU och Turkiet den 12 oktober 2021 i Ankara, där det i samtalen lyftes fram gemensamma utmaningar och det ömsesidiga behovet av att förebygga nya migrationsvägar och säkerhetshot.

-Stöd till fördrivna personer i andra delar av världen Trots den massiva uppmaningen om medel till förmån för Ukrainakrisen och för att bistå syriska flyktingar i Turkiet och regionen fortsätter EU att hjälpa fördrivna personer och deras värdsamhällen runt om i världen – venezuelaner som befinner sig i Colombia, Ecuador och Peru, fördrivna personer i och från Myanmar, internflyktingar och flyktingar som befinner sig i Irak, Etiopien och Sudan och afghaner som befinner sig i Iran och Pakistan. EU är en aktiv medlem i de regionala stödplattformar som startades vid det globala flyktingforumet 2019 och tillhandahåller politiskt och ekonomiskt stöd, genom humanitärt bistånd och utvecklingssamarbete. I Afrika har EU:s och IOM:s gemensamma initiativ för skydd och återanpassning av migranter fortsatt att tillgodose behoven bland strandsatta och utsatta migranter i 26 afrikanska länder, genom att bistå dem som är på väg, erbjuda stöd för frivilligt återvändande för dem som bestämmer sig för att återvända och stödja återvändande och deras samhälle i återanpassningsprocessen. Nödflyttningsmekanismen fortsätter att erbjuda en säker plats och långsiktiga lösningar för de mest utsatta asylsökandena och flyktingarna i Libyen, genom att möjliggöra evakuering av dessa till Niger och Rwanda för framtida vidarebosättning i medlemsstater och andra partnerländer. I Asien har EU intagit en politisk och ekonomisk ledarroll i fråga om regional förflyttning från Afghanistan, inbegripet i egenskap som ordförande i kärngruppen för stödplattformen för lösningsstrategin för afghanska flyktingar genom stöd till de mer än 5,9 miljoner afghaner som uppskattas vara internflyktingar i Afghanistan, samt till fördrivna afghaner och deras värdsamhällen i Iran och Pakistan. EU tillhandahöll humanitärt bistånd i Myanmar under 2022 för att tillgodose de omedelbara behoven hos de mest utsatta, i konfliktdrabbade samhällen, och såväl internflyktingar som de omkring en miljon Rohingya-flyktingar som bor i läger och förläggningar i Bangladesh. EU och Irak samarbetar i fråga om återanpassning av återvändande och fördrivna befolkningar, med utgångspunkt i den stärkta dialogen efter den belarusiska regimens instrumentalisering av irakiska migranter. Att skapa ekonomiska möjligheter och ta itu med de bakomliggande orsakerna till irreguljär migration EU:s utvecklingssamarbete påverkar arbetet med att ta itu med de strukturella grundorsakerna till irreguljär migration och tvångsförflyttning på såväl medellång som lång sikt. Insatser på områden som god förvaltning, konfliktförebyggande och begränsning av klimatförändringar samt socioekonomisk utveckling kan få direkta konsekvenser för migrationen. EU bidrar till att minska den globala investeringsklyftan, stöder den globala ekonomiska återhämtningen och främjar den gröna och den digitala omställningen utanför Europas gränser genom Global Gateway. Särskilda initiativ som har tagits inom ramen för Global Gateway avser specifika regioner, såsom Södra grannskapet, Afrika och Latinamerika, och uppmuntrar till långsiktig ekonomisk återhämtning och till hållbar utveckling i allmänhet. Det finns även åtgärder som specifikt avser migranters möjligheter och anställbarhet samt värdsamhällen. Partnerskap för att stärka migrationsstyrning och migrationshantering Partnerskap med centrala tredjeländer måste återspegla en balans mellan deras behov och EU:s intressen. Det senaste året har framsteg gjorts i frågor rörande återvändanden, återtagande, gränsförvaltning och nätverk för människosmuggling. Det operativa samarbetet kring gränsförvaltning fortsätter med ett växande antal centrala partner. Den europeiska gräns- och kustbevakningens statusavtal med Albanien, Montenegro och Serbien innebär att Frontex kan utplacera enheter i den europeiska gräns- och kustbevakningens stående styrka samt teknisk utrustning på dessa partnerländers territorium. Detta har en direkt inverkan på arbetet med att motverka irreguljär migration och organiserad brottslighet. Ett statusavtal med Nordmakedonien håller på att tas fram, och kommissionen vidtar förberedelser för att rekommendera ett mandat för att förhandla om ett statusavtal med Bosnien och Hercegovina. Ett statusavtal med Moldavien har framförhandlats och trätt i kraft på rekordtid. Mandaten för att förhandla om statusavtal med Senegal och Mauretanien är de första som avser partnerländer i Afrika och syftar till att främja gränsförvaltning, bekämpa smuggling av migranter och minska den irreguljära migrationen längs Atlantrutten. Ett samarbetsavtal mellan Frontex och EU:s GSFP-uppdrag i Niger finns redan på plats. Frontex och Niger kommer också att sluta ett samarbetsavtal inom kort, och samarbetsavtal håller på att framförhandlas med EU BAM Libyen och EU:s rådgivande uppdrag för reform av den civila säkerhetssektorn i Ukraina (EUAM Ukraina). GSFP-uppdrag och GSFP-insatser fortsätter att utgöra ett viktigt bidrag i situationer där det ingår i deras mandat att bekämpa irreguljär migration eller migrantsmuggling. De civila uppdragen i Libyen, Niger, Mali, Irak, Kosovo* och Palestina stöder värdstatsmyndigheterna i deras ansträngningar för att stärka sin kapacitet inom området för gränsförvaltning, i syfte ta itu med irreguljär migration och migrantsmuggling samt säkerhetsrelaterade frågor som människohandel. Såsom anges ovan är återvändande och återtagande en väsentlig aspekt av förbindelser rörande migrationshantering. Den årliga bedömning som ska göras enligt artikel 25a i viseringskodexen bidrar till att identifiera specifika problem i samarbetet kring återtagande med tredjeländer och säkerställa att dessa tas upp på regelbunden basis, genom ett riktat samarbete kring återtagande eller inom ramen för en bredare dialog om migration. Detta stärkta samarbete bidrar till att se till att fortsatta framsteg samtidigt görs i fråga om återtagande och på andra av de områden som partnerskapen med tredjeländer omfattar. Efter antagandet av den första utvärderingsrapporten avseende samarbetet kring återtagande för 2019 föreslog kommissionen för rådet att tillfälliga restriktiva åtgärder skulle vidtas i fråga om viseringar för kortare vistelse med avseende på Bangladesh, Irak och Gambia, med tanke på deras bristande samarbete kring återtagande och med beaktande av EU:s allmänna förbindelser med dessa tredjeländer. Rådet antog tillfälliga restriktiva åtgärder med avseende på Gambia i oktober 2021. Dessa är fortfarande i kraft, men betydande framsteg har gjorts i och med upphävandet av moratoriet för påtvingat återvändande (mars 2022). Till följd av ett stärkt samarbete med Bangladesh och Irak beslutade rådet att inte vidta åtgärder med avseende på Bangladesh, med tanke på de framsteg som gjorts. Samarbetet med Irak står under fortsatt granskning. Kommissionen antog sin andra bedömning av samarbetet kring återtagande för 2020 i december 2021, och tillsammans med den höga representanten stärkte kommissionen samarbetet med flera partnerländer i de fall där bristande samarbete kring återtagande krävde ytterligare åtgärder. Resultaten av detta samarbete kommer att ligga till grund för kommissionens beslut om eventuella viseringsåtgärder, med beaktande av EU:s allmänna förbindelser med de berörda tredjeländerna. Antagandet av den tredje utvärderingsrapporten planeras ske i slutet av året. Den 6 april 2022 föreslog kommissionen att qatariska och kuwaitiska medborgare ska undantas från viseringskravet för korta vistelser i EU. Kommissionen står fast vid sin bedömning från juli 2018 att Kosovo har uppfyllt samtliga krav för viseringsliberalisering och att Kosovos invånare bör beviljas visumfria resor. Kommissionen fortsätter dessutom att granska alla de avtal som den har med tredjeländer för att tillåta visumfria resor på grundval av migrations- eller säkerhetsriskerna i dessa. Som ett resultat därav har tillämpningen av delar av EU:s avtal med Vanuatu om undantag från viseringskravet avbrutits sedan den 4 maj 2022 för att minska de säkerhetsrisker som uppstår genom Vanuatus system för medborgarskap för investerare. Eftersom EU:s frågor inte har tagits upp kan detta avbrytande komma att förlängas i ytterligare 18 månader. I juli inrättade kommissionen, i samarbete med Europeiska utrikestjänsten, de första operativa partnerskapen mot smuggling med Marocko och Niger, till följd av EU:s förnyade åtgärdsplan mot smuggling av migranter 2021–2025. Syftet med partnerskapen är att stärka rättsliga, politiska, operativa och strategiska ramar i partnerländerna och öka egenansvaret, effekten och den långsiktiga hållbarheten i deras insatser. Partnerskapen kommer att innefatta stöd för gränsförvaltning, ett stärkt polissamarbete (inbegripet gemensamma utredningar), en ökad medvetenhet om farorna med irreguljär migration och ett stärkt samarbete med EU-byråer. Skapa lagliga vägar till Europa Det krävs en ambitiös och hållbar EU-politik för laglig migration för att skapa säkra vägar till Europa och bidra till att locka den kompetens och talang som våra ekonomier behöver, med tanke på den åldrande befolkningen och den akuta bristen på kompetens. Det är också en viktig del i framgångsrika partnerskap. EU:s talangreserv som föreslogs i paketet om kompetens och talanger skulle utgöra EU:s första plattform och matchningsverktyg för att hjälpa arbetsgivare att finna den personal som de behöver och göra EU mer attraktivt för tredjelandsmedborgare som söker efter möjligheter. Såsom anges ovan kommer en pilotversion av EU:s talangreserv i ett inledande skede att hjälpa ukrainska medborgare att stärka sin kompetens och erfarenhet. -Talangpartnerskap Talangpartnerskap med centrala partner kommer att försöka främja den internationella rörligheten för arbetskraft och utveckla talanger till förmån för medlemsstater, partnerländer och näringsliv på båda sidor samt för de berörda individerna. Kommissionen kommer att vidta konkreta åtgärder för att upprätta de första talangpartnerskapen med Marocko, Tunisien och Egypten i slutet av 2022, på grundval av ett starkt och kontinuerligt samarbete kring alla aspekter av migrationshantering. Detta kommer att baseras på ett pilotprojekt som nu håller på att genomföras och på samråd med alla berörda parter. De specifika intressena och engagemanget hos partnerländerna, liksom hos medlemsstaterna, som har fortsatt befogenhet i fråga om arbetskraftsmigration, kommer att vara avgörande för att talangpartnerskapen ska bli lyckade. Kommissionen uppmanar medlemsstaterna att aktivt föra diskussioner med partnerländerna om talangpartnerskap och lägga fram konkreta förslag om hur dessa skulle kunna bidra till att tillgodose deras arbetsmarknadsbehov, särskilt genom att identifiera utbudet inom nyckelsektorer och involvera privata företag. Talangpartnerskap med fler länder kan komma att övervägas i ett senare skede.