Ändrat förslag till RÅDETS FÖRORDNING om ändring av rådets förordning (EG) nr 384/96 om skydd mot dumpad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen och av rådets förordning (EG) nr 2026/97 om skydd mot subventionerad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen

(framlagt av kommissionen)

MOTIVERING

Det finns ett uppenbart behov av att klargöra hur medlemsstaterna fattar beslut när det gäller införande av slutgiltiga antidumpnings- och utjämningsåtgärder på grundval av instrumenten för handelspolitiska skyddsåtgärder.

I nuläget kan kommissionens förslag avvisas i rådet utan att en tydlig ståndpunkt intas, dvs. en medlemsstat som beslutar att inte följa kommissionens förslag behöver inte rösta nej. Detta kan potentiellt undergräva verkan av instrumenten för handelspolitiska skyddsåtgärder och bör därför åtgärdas genom att metoden för beslutsfattande ändras.

För att detta problem skall kunna avhjälpas är det nödvändigt att ändra den grundläggande antidumpningsförordningen (rådets förordning (EG) nr 384/96) och den grundläggande antisubventionsförordningen (rådets förordning (EG) nr 2026/97) så, att det krävs en enkel majoritet av medlemsstaterna i rådet för att avvisa ett förslag från kommissionen om införande av slutgiltiga åtgärder. Förslaget till en sådan ändring av respektive rättsakt har ändrats mot bakgrund av diskussioner med medlemsstaterna (ursprungligt förslag: KOM(2003) 380).

Enligt detta förfarande skulle samråd med medlemsstaterna fortfarande ske i rådgivande kommittén rörande ett förslag om införande av slutgiltiga åtgärder. Förslaget skulle därefter överlämnas till rådet och antas såvida inte rådet med enkel majoritet inom en månad efter kommissionens framläggande av förslaget beslutar att avvisa det.

Genom detta nya tillvägagångssätt rubbas inte jämvikten i ansvarsfördelningen mellan olika aktörer i det nuvarande systemet. Problemet angrips i sin kärna samtidigt som principen om enkel majoritet iakttas. Förslaget innebär att medlemsstaterna måste inta en aktiv ståndpunkt för att avvisa ett förslag från kommissionen, varken mer eller mindre.

Eftersom denna beslutsprocess bör tillämpas konsekvent vid alla de olika steg som ingår i tillämpningen av antidumpnings- och antisubventionsförordningarna, bör denna ändring också gälla beslut som fattas enligt samma förfarande som det som tillämpas vid införandet av slutgiltiga åtgärder, dvs. beslut om att se över eller tillfälligt upphäva åtgärder samt beslut avseende absorbering eller kringgående av antidumpnings- och utjämningsåtgärder.

Vidare finns det ett uppenbart behov av att säkerställa och t.o.m. öka öppenheten och effektiviteten hos instrumenten för handelspolitiska skyddsåtgärder. De ändringar som beskrivs i det följande kompletterar ändringarna rörande beslutsfattandet på detta område.

1. Införande av obligatoriska tidsfrister för översyner

Enligt den gällande grundläggande antidumpningsförordningen skall en ny undersökning slutföras inom en obligatorisk tidsfrist på 15 månader (13 månader enligt den grundläggande antisubventionsförordningen). Den tidsfrist på 12 månader som för närvarande gäller för översyner är däremot inte obligatorisk, utan endast en rekommendation. De erfarenheter som har gjorts sedan grundförordningarna trädde i kraft visar att det på grund av personalbrist är mycket svårt att respektera den normala tidsfristen på 12 månader om det inte finns någon obligatorisk tidsfrist. Avsaknaden av obligatorisk tidsfrist gör det framför allt svårt att få berörda parter att uppfylla förfarandekraven. Vid översyner överskrids följaktligen ofta de normala tidsramarna.

Till dess att en översyn vid giltighetstidens utgång är slutförd fortsätter de åtgärder som omfattas av översynen att gälla. En osedvanligt långvarig översyn kan därför underminera rättssäkerheten och få negativa konsekvenser för berörda parter.

Den enda lösningen på problemet är att införa obligatoriska tidsfrister för slutförandet av de olika typerna av översyn. Det föreslås därför att en obligatorisk tidsfrist på 15 månader införs för slutförande av interimsöversyner och översyner vid giltighetstidens utgång, samtidigt som den rekommenderade tidsplanen på 12 månader bibehålls. För översyner avseende en ny exportör eller producent och nya undersökningar avseende absorbering av tullar föreslås en obligatorisk tidsfrist på 9 månader. Tidsfristerna anses motsvara den tid det tar att slutföra de olika typerna av översyn, varvid hänsyn tagits till graden av komplexitet hos varje typ.

Följderna av att inte respektera dessa obligatoriska tidsfrister bör också anges.

Den föreslagna ändringen är ett viktigt steg på vägen mot en bättre förvaltning. Den kommer också att ytterligare öka öppenheten i översynerna eftersom deras slutförande kommer att bli betydligt mera förutsebart. Den kommer emellertid också att förutsätta att personalresurser ställs till kommissionens förfogande för den ytterligare arbetsbörda som blir följden. Bestämmelserna om tidsfrister kommer därför att införas stegvis: först tidsfristen för översyn vid giltighetstidens utgång och två år senare tidsfristerna för andra översyner.

2. Minimiperiod för att sända relevanta uppgifter till rådgivande kommittén

Rådgivande kommittén är den viktigaste kontaktpunkten mellan kommissionen och medlemsstaterna när det gäller antidumpnings- och antisubventionsundersökningar. Det ligger i sakens natur att de relevanta uppgifter som lämnas till medlemsstaterna ofta är ytterst tekniska och inbegriper en detaljerad ekonomisk och juridisk analys. För att medlemsstaterna i tillräcklig grad skall kunna ta dessa uppgifter i betraktande anses det att uppgifterna bör överföras till medlemsstaterna senast 10 dagar före ett möte i rådgivande kommittén.

3. Återtagande av godtagandet av åtaganden

Mot bakgrund av erfarenheterna hittills är rådande praxis när det gäller återtagande av godtagandet av åtaganden onödigt tidskrävande. Det gällande systemet kräver antagande av ett kommissionsbeslut om återtagande av godtagandet av åtagandet och en rådsförordning om införande av tullar.

Eftersom bestämmelserna i artikel 8.9 i den grundläggande antidumpningsförordning och artikel 13.9 i den grundläggande antisubventionsförordningen inte ger rådet någon möjlighet att påverka nivån på den tull som skall införas till följd av att ett åtagande bryts eller återtas, är det inte nödvändigt att rådet återinför den ursprungliga tullen, eftersom samma resultat kan uppnås helt enkelt genom att befrielsen från tullen hävs genom ett kommissionsbeslut.

Ändringen leder därför till en rationalisering av det rättsliga förfarandet. Genom ändringen klargörs att kommissionen är den institution som ansvarar för godtagande av åtaganden och för återtagande av detta godtagande. Det klargörs vidare att de tullsatser som införs genom rådets förordning gäller alla företag som inte nämns i kommissionens beslut om godtagande av åtaganden.

För att det nya systemet skall kunna genomföras bör den normativa delen av kommande rådsförordningar om införande av åtgärder ändras så, att den i stället för en förteckning över företag som omfattas av ett åtagande innehåller en hänvisning till det parallella kommissionsbeslutet om godtagande av åtaganden, med eventuella ändringar.

4. Absorbering

Enligt artikel 12.1 i den grundläggande antidumpningsförordningen skall undersökningar avseende absorbering av tullar inledas på grundval av bevisning som lämnas av gemenskapsindustrin. Det kan emellertid finnas fall då gemenskapsindustrin inte har några tvingande skäl att begära att en sådan undersökning inleds eller helt enkelt inte har upptäckt problemets verkliga art eller omfattning, samtidigt som andra berörda parter kanske påverkas av att åtgärderna inte är effektiva. Det anses därför nödvändigt att ändra artikel 12.1 i den grundläggande antidumpningsförordningen så, att det uttryckligen anges att kommissionen, medlemsstaterna och alla andra berörda parter får begära att en undersökning avseende absorbering inleds.

Enligt den nuvarande lydelsen av artikel 12 i den grundläggande antidumpningsförordningen är det fråga om absorbering när "åtgärderna inte har lett till några rörelser eller inte har lett till tillräckliga rörelser i återförsäljningspriser och påföljande försäljningspriser i gemenskapen". Man skulle därför kunna hävda att om det inte är möjligt att lägga fram bevisning för denna avsaknad av rörelser, är det varken på inledningsstadiet eller fastställandestadiet möjligt att bevisa att det är fråga om absorbering. Det har emellertid framgått av flera fall på senare tid att uppgifter om återförsäljningspriser eller påföljande försäljningspriser inte alltid finns att tillgå. Så är uppenbarligen fallet när importörerna av den berörda produkten samtidigt är slutanvändare, och denna situation kan också uppstå till följd av otillräcklig samarbetsvilja från importörernas sida. Mot denna bakgrund föreslås att lydelsen av artikel 12 i den grundläggande antidumpningsförordningen ändras så, att begreppet prisrörelser i samband med fastställandet av huruvida det är fråga om absorbering även omfattar minskade exportpriser.

Övervägandena ovan gäller även de relevanta bestämmelserna i den grundläggande antisubventionsförordningen.

Det förefaller också önskvärt att klargöra att en eventuell höjning av antidumpningstullen enligt artikel 12.2 i den grundläggande antidumpningsförordningen inte får överskrida beloppet av den absorberade tullen.

5. Kringgående

Problemet med kringgående av antidumpningstullar togs upp i förhandlingarna inför antagandet av WTO:s antidumpningsavtal, men medlemmarna var splittrade i frågan, och till slut infördes inga bestämmelser om detta i avtalet. I stället fogades till WTO:s antidumpningsavtal ett ministerbeslut rörande kringgående. I ministerbeslutet slog WTO-medlemmarna fast att kringgående utgör ett problem och att det vore önskvärt att snarast möjligt få till stånd enhetliga regler på detta område, och ärendet hänsköts till WTO:s antidumpningskommitté för avgörande.

Gemenskapen införde i 1994 års förordning bestämmelser om åtgärder mot kringgående, enligt vilka antidumpningstullar får utvidgas till att omfatta import av likadana produkter eller delar av sådana produkter från tredje land, om gällande åtgärder kringgås. Kringgående definieras som en förändring i handelsmönstret mellan tredjeland och gemenskapen som härrör från sådant bruk, sådana processer eller sådan bearbetning för vilka ingen annan tillräcklig grund eller ekonomisk motivering finns än införandet av antidumpningstullen. Kringgående kan även utgöras av hopsättningsverksamhet i gemenskapen eller i ett tredjeland.

Gemenskapen har hittills tillämpat dessa bestämmelser i ett ärende gällande produkter från Brasilien som omlastades i Argentina (i vilket åtgärderna mot kringgående samtidigt upphävdes tillfälligt, eftersom verksamma åtgärder redan hade vidtagits), i ett ärende som gällde produkter från Kina som omlastades i Malaysia samt i fyra ärenden som gällde produkter från Kina som omlastades i Hongkong, Taiwan och Vietnam. Dessutom pågår tre ärenden rörande produkter från Kina, Ukraina och Ryssland som omlastas i Moldavien.

WTO:s praxis på antidumpningsområdet har med tiden utvecklats, men frågan har ännu inte avgjorts av WTO:s antidumpningskommitté och har inte heller tagits upp inom ramen för tvistlösningsmekanismen.

Det föreslås nu att bestämmelserna i artikel 13 skall göras mera verkningsfulla och entydiga och att den rättsliga förutsägbarheten skall förbättras genom att det fastställs att sådant bruk som omlastning, obetydliga ändringar av en produkt eller omläggning av försäljningen via producenter eller exportörer som omfattas av lägre tullsatser utgör kringgående. Dessa frågor togs inte upp i den förhandlingstext som i december 1991 lades fram av den dåvarande generaldirektören för GATT (det s.k. Dunkelutkastet). Dessa bestämmelser har emellertid visat sig vara verksamma, och gemenskapen skulle vid en eventuell tvist försvara dem med samma kraft och övertygelse som den visat prov på tidigare.

I artikel 13.3 i den grundläggande antidumpningsförordningen anges visserligen inte uttryckligen vilka parter som har rätt att begära att en undersökning avseende kringgående skall inledas, men hittills är det bara gemenskapsindustrin som lämnat in en sådan begäran. Liksom i fråga om absorbering kan det dock finnas fall då gemenskapsindustrin inte har några tvingande skäl att begära att en sådan undersökning inleds eller helt enkelt inte har upptäckt problemets verkliga art eller omfattning, samtidigt som andra berörda parter kan ha ett intresse av att det tillses att åtgärderna faktiskt efterlevs. Det anses därför önskvärt att förtydliga artikel 13.3 i den grundläggande antidumpningsförordningen så att det uttryckligen anges att kommissionen, medlemsstaterna och alla andra berörda parter kan begära att en undersökning avseende kringgående inleds.

Frågan har nyligen väckts huruvida undersökningar avseende kringgående kan gälla situationer då en produkt som normalt omfattas av antidumpningstullar obetydligt ändras (vanligen genom att något ämne tillsätts) så att den "lagligen" kan deklareras enligt nomenklaturnummer som inte omfattas av antidumpningsåtgärder. Detta olagliga bruk omfattas redan underförstått av den gällande lydelsen av artikel 13 i den grundläggande antidumpningsförordningen. Av tydlighetsskäl anses det dock önskvärt att förtydliga artikel 13 i den grundläggande antidumpningsförordningen så, att det uttryckligen anges att bruket att obetydligt ändra en produkt utgör kringgående.

Det har förekommit fall då exportörer som omfattas av högre individuella tullsatser eller av den övriga tullen för landet i fråga exporterar sina varor via företag som omfattas av lägre individuella tullsatser. Sådant kringgående "på företagsnivå" tas inte uttryckligen upp i artikel 13 i den grundläggande antidumpningsförordningen. Det är emellertid uppenbart att detta bruk undergräver åtgärdernas verkan och det bör därför bli möjligt att vidta påföljder mot sådant beteende. Det föreslås därför att de individuella tullsatserna skall upphävas för de företag som konstateras idka sådant bruk och att dessa skall omfattas av den övriga tullsatsen för landet i fråga.

Enligt artikel 13.4 i den grundläggande antidumpningsförordningen skall sådan import av varor som inte utgör kringgående befrias från (de utvidgade) tullarna. Det föreskrivs också att begäran skall åtföljas av ett tullcertifikat, utfärdat till importörer, som intygar att importen av varorna inte utgör kringgående. I fall då kringgåendet sker utanför gemenskapen (t.ex. kringgående som utövas av exporterande producenter i tredjeland) skulle emellertid en tullbefrielse vara motiverad endast om den beviljas sådana exporterande producenter i de berörda länderna som inte kringgår åtgärderna. Enligt rådande praxis beviljas exporterande producenter i tredjeland befrielse från tull genom en rådsförordning. Det föreslås att artikel 13.4 i den grundläggande antidumpningsförordningen skall ändras så, att det i fråga om befrielse från tull görs en klar åtskillnad mellan kringgående som äger rum innanför respektive utanför gemenskapen och mellan ansökningar om befrielse som lämnas in under respektive efter undersökningen avseende kringgående.

Övervägandena gäller även de relevanta bestämmelserna i den grundläggande antisubventionsförordningen.

6. Andra tillämpningsrelaterade frågor

Artikel 19.6 i den grundläggande antidumpningsförordningen har följande lydelse: "Uppgifter som mottagits i enlighet med denna förordning får endast användas för de ändamål för vilka de begärdes." Det framgår inte klart om de uppgifter som inhämtas i samband med en undersökning kan användas exempelvis vid inledandet av en annan undersökning rörande samma likadana produkt. Det förefaller därför önskvärt att klargöra att detta är möjligt inom ramen för samma förfarande.

Enligt artikel 6.3 och 6.4 i den grundläggande antidumpningsförordningen kan kommissionen vid behov begära att medlemsstaterna lämnar uppgifter. Dessa bestämmelser gäller emellertid endast pågående antidumpningsundersökningar, och det vore ytterst ändamålsenligt om de kunde utvidgas till att även gälla perioden efter det att åtgärder införts, så att de kunde användas för att övervaka åtaganden och kontrollera åtgärdernas verkningsgrad. Alla uppgifter som lämnas skulle givetvis omfattas av sekretessbestämmelserna i förordningen. I detta syfte föreslås att en ny punkt införs i artikel 14 i den grundläggande antidumpningsförordningen.

Övervägandena gäller även de relevanta bestämmelserna i den grundläggande antisubventionsförordningen.

Rådet föreslås anta bifogade förslag till rådsförordning för offentliggörande i Europeiska unionens officiella tidning.

2003/0141 (ACC)

Ändrat förslag till RÅDETS FÖRORDNING om ändring av rådets förordning (EG) nr 384/96 om skydd mot dumpad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen och av rådets förordning (EG) nr 2026/97 om skydd mot subventionerad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 133 i detta,

med beaktande av kommissionens förslag [1], och

[1] EUT C [...], [...], s. [...].

av följande skäl:

(1) Genom förordning (EG) nr 384/96 [2] (nedan kallad "den grundläggande antidumpningsförordningen") och förordning (EG) nr 2026/97 [3] (nedan kallad "den grundläggande antisubventionsförordningen") har rådet antagit gemensamma regler för skydd mot dumpad respektive subventionerad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskaperna (den grundläggande antidumpningsförordningen och den grundläggande antisubventionsförordningen kallas nedan gemensamt "grundförordningarna").

[2] EGT L 56, 6.3.1996, s. 1. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 1972/2002 (EGT L 305, 7.11.2002, s. 1).

[3] EGT L 288, 21.10.1997, s. 1. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 1973/2002 (EGT L 305, 7.11.2002, s. 4).

(2) När det gäller införande av slutgiltiga antidumpnings- och utjämningsåtgärder föreskrivs i grundförordningarna ett förfarande genom vilket rådet med enkel majoritet på förslag av kommissionen inför slutgiltiga åtgärder.

(3) Mot bakgrund av de senaste erfarenheterna av tillämpningen av grundförordningarna och behovet av att bevara öppenheten hos och verkan av instrumenten för handelspolitiska skyddsåtgärder anses det nödvändigt att se över det sätt på vilket gemenskapens institutioner samverkar i processen för att införa slutgiltiga antidumpnings- och utjämningsåtgärder.

(4) I nuläget antas ett kommissionsförslag endast om åtminstone en enkel majoritet av medlemsstaterna röstar för detta förslag. Detta medför att frånvarande medlemsstaters röster räknas som ett nej till kommissionens förslag. Detta kan i sin tur leda till att ett förslag från kommissionen inte antas av rådet på grund av antalet nedlagda röster.

(5) För att detta problem skall kunna åtgärdas på ett effektivt sätt är det nödvändigt att ändra grundförordningarna så att det krävs en enkel majoritet av medlemsstaterna i rådet för att avvisa ett förslag från kommissionen om införande av slutgiltiga åtgärder. Enligt detta förfarande skall åtgärderna anses vara antagna såvida inte rådet med enkel majoritet inom en månad efter kommissionens framläggande av förslaget beslutar att avvisa det.

(6) Ett sådant förfarande bör tillämpas för att rationalisera gemenskapens beslutsprocess utan att kommissionens och rådets respektive roller vid tillämpningen av grundförordningarna ändras.

(7) För en enhetlig tillämpning av beslutsförfarandena enligt grundförordningarna bör även förfarandena för andra rådsbeslut inom ramen för grundförordningarna som fattas enligt i stort sett samma förfarande som det som tillämpas vid införandet av slutgiltiga åtgärder anpassas. Följaktligen bör ovan beskrivna tillvägagångssätt också införas när det gäller förfarandena för översyner, nya undersökningar, kringgående av åtgärder och tillfälligt upphävande av åtgärder.

(8) I den grundläggande antidumpningsförordningen fastställs obligatoriska tidsfrister för slutförandet av undersökningsförfaranden som inleds enligt artikel 5.9 i den grundläggande antidumpningsförordningen, medan endast en rekommenderad tidsfrist gäller för översyner som inleds enligt artikel 11.2, 11.3 och 11.4 och för nya undersökningar enligt artikel 12 i den grundläggande antidumpningsförordningen.

(9) Antidumpningsåtgärder fortsätter att gälla till dess att resultaten av en översyn enligt artikel 11.2 i den grundläggande antidumpningsförordningen föreligger. En osedvanligt långvarig översyn enligt denna artikel kan därför underminera rättssäkerheten och få negativa konsekvenser för berörda parter. Liknande oönskade effekter kan bli följden av en alltför långvarig översyn enligt artikel 11.3 och 11.4 eller ny undersökning enligt artikel 12 i den grundläggande antidumpningsförordningen.

(10) Det är därför lämpligt att införa obligatoriska tidsfrister även för översyner enligt artikel 11.2, 11.3 och 11.4 och nya undersökningar enligt artikel 12 i den grundläggande antidumpningsförordningen.

(11) De olika typerna av översyn varierar i fråga om potentiell omfattning och grad av komplexitet. Dessa skillnader bör beaktas vid fastställandet av lämpliga tidsfrister.

(12) För det första kan översyner enligt artikel 11.2 och 11.3 i den grundläggande antidumpningsförordningen under vissa omständigheter uppvisa samma grad av komplexitet som nya förfaranden enligt artikel 5.9, t.ex. när det gäller undersökningens omfattning eller antalet berörda parter. Trots att dessa typer av översyn normalt bör slutföras inom den rekommenderade tidsfristen på 12 månader, bör den obligatoriska tidsfristen för dem därför vara lika lång som - men inte längre än - den 15-månadersfrist som fastställts för slutförandet av nya förfaranden.

(13) För det andra är översyner enligt artikel 11.4 och nya undersökningar enligt artikel 12 i den grundläggande antidumpningsförordningen mindre komplexa än översyner enligt artikel 11.2 och 11.3 i den grundläggande antidumpningsförordningen. Tidsfristen för slutförandet av dessa översyner bör således vara kortare. För översyner enligt artikel 11.4 bör tidsfristen fastställas till 9 månader. Denna frist motsvarar den längsta tillåtna perioden för registrering av import enligt artikel 14.5 i den grundläggande antidumpningsförordningen. När import registreras i avvaktan på att en översyn enligt artikel 11.4 skall slutföras, bör tidsfristen för slutförandet av översynen inte vara längre än den tid inom vilken den import som översynen gäller får omfattas av registrering.

(14) För det tredje bör nya undersökningar enligt artikel 12 normalt slutföras inom den nu gällande rekommenderade tidsfristen på 6 månader, men det förefaller lämpligt att fastställa den obligatoriska tidsfristen till 9 månader, eftersom det kan ta längre tid att slutföra undersökningen om ändrade normalvärden måste beaktas. Dessutom får import som omfattas av en ny undersökning enligt artikel 12, i likhet med import som omfattas av en översyn enligt artikel 11.4, även omfattas av registrering enligt artikel 14.5. Samma tidsfrist på högst nio månader som den som gäller för registrering bör sålunda tillämpas på nya undersökningar enligt artikel 12.

(15) Skälen 8-14 bör i tillämpliga delar även gälla översyner enligt artiklarna 18, 19 och 20 i den grundläggande antisubventionsförordningen.

(16) Med tanke på de ökade krav som dessa tidsfrister kommer att ställa på personalen bör ett stegvis införande av tidsfristerna för översyner fastställas. Ett sådant stegvist införande kommer att underlätta tilldelningen med tiden av tillräckliga resurser.

(17) Information som lämnas till medlemsstaterna i rådgivande kommittén är ofta ytterst teknisk och inbegriper en detaljerad ekonomisk och juridisk analys. För att medlemsstaterna skall ha tillräckligt med tid för att granska denna information bör den överföras till medlemsstaterna senast 10 dagar före den dag för ett möte som fastställts av ordföranden i rådgivande kommittén.

(18) Om en part bryter mot eller återtar ett åtagande skall enligt artikel 8.9 i den grundläggande antidumpningsförordningen en slutgiltig tull införas i enlighet med artikel 9 på grundval av de faktiska omständigheter som konstaterats i samband med den undersökning som ledde till att åtagandet gjordes. Denna bestämmelse har lett till ett tidskrävande, dubbelt förfarande som inbegriper både ett kommissionsbeslut om återtagande av godtagandet av åtagandet och en rådsförordning om återinförande av tullen. Eftersom denna bestämmelse inte ger rådet någon beslutanderätt när det gäller att införa en tull till följd av att ett åtagande bryts eller återtas eller när det gäller tullens nivå, bör bestämmelserna i artikel 8.1, 8.5 och 8.9 ändras i syfte att klargöra kommissionens skyldigheter och göra det möjligt att återta godtagandet av ett åtagande och införa tullen genom en enda rättsakt. Det är också nödvändigt att se till att förfarandet för återtagande avslutas inom en tidsfrist på normalt sex månader och under alla omständigheter högst nio månader, så att det kan tillses att de gällande åtgärderna efterlevs.

(19) Skäl 18 bör i tillämpliga delar även gälla åtaganden enligt artikel 13 i den grundläggande antisubventionsförordningen.

(20) Enligt artikel 12.1 i den grundläggande antidumpningsförordningen skall nya undersökningar som avses i den artikeln inledas på grundval av bevisning som lämnas av gemenskapsindustrin. Även andra berörda parter kan ha ett intresse av en sådan ny undersökning, var syfte är att undanröja verkningarna av att tullen absorberas av exportören. Artikel 12 bör därför ändras så att möjligheten att begära att en undersökning avseende absorbering skall inledas utsträcks till att även gälla andra berörda parter. För att det skall gå att avgöra om det är fråga om absorbering är det också nödvändigt att i begreppet prisrörelser inbegripa minskade exportpriser, eftersom detta är en av de möjliga situationer då åtgärdernas verkan kan undergrävas på grund av att prisnivån på gemenskapsmarknaden sjunker.

(21) Skäl 20 bör i tillämpliga delar även gälla artikel 19.3 i den grundläggande antisubventionsförordningen.

(22) Det bör vidare klargöras att den höjning av antidumpningstullen som införs till följd av en ny undersökning enligt artikel 12.2 i den grundläggande antidumpningsförordningen skall vara begränsad till det högsta belopp som det skulle ha varit möjligt att absorbera, vilket utgör beloppet av den tull som var i kraft före den nya undersökningen.

(23) Eftersom det i artikel 13.3 i den grundläggande antidumpningsförordningen inte uttryckligen anges vilka parter som har rätt att begära att en undersökning avseende kringgående skall inledas, är det önskvärt att klargöra vilka parter som har denna rätt.

(24) Tidigare erfarenheter har visat att det också är önskvärt att klargöra vilka bruk som utgör kringgående av gällande åtgärder. Kringgående kan ske antingen inom eller utanför gemenskapen. Följaktligen bör det föreskrivas att den befrielse från de utvidgade tullarna som enligt den gällande grundläggande antidumpningsförordningen får beviljas importörer även skall kunna beviljas exportörer när tullar utvidgas i syfte att motverka sådant kringgående som sker utanför gemenskapen.

(25) I syfte att säkerställa att åtgärdernas efterlevs är det tillrådligt att ändra villkoren i artikel 19.6 i den grundläggande antidumpningsförordningen när det gäller användning av uppgifter som inhämtats i samband med en undersökning vid inledandet av en annan undersökning inom ramen för samma förfarande.

(26) Skälen 23-25 bör i tillämpliga delar även gälla artiklarna 23 och 29.6 i den grundläggande antisubventionsförordningen.

(27) För att kontrollen av att åtgärderna efterlevs skall kunna förbättras är det nödvändigt att genom en ny punkt i artikel 14 i den grundläggande antidumpningsförordningen införa möjligheten för kommissionen att begära att medlemsstaterna - med förbehåll för att sekretessbestämmelserna i grundförordningarna iakttas - lämnar uppgifter som kan användas för övervakning av prisåtaganden och kontroll av de gällande åtgärdernas verkningsgrad. Liknande bestämmelser bör också införas genom en ny punkt i artikel 24 i den grundläggande antisubventionsförordningen.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Förordning (EG) nr 384/96 ändras på följande sätt:

1. Artikel 8.1 skall ersättas med följande:

"1. Under förutsättning att det preliminärt har fastställts att dumpning och skada föreligger, får kommissionen godta ett tillfredsställande åtagande som en exportör frivilligt gör att ändra sina priser eller att upphöra med export till dumpade priser, om kommissionen efter samråd är övertygad om att dumpningens skadliga verkan därigenom undanröjs. I sådana fall skall, under den tid åtagandena är i kraft, de preliminära tullar som införts av kommissionen enligt artikel 7.1 eller, i förekommande fall, de slutgiltiga tullar som införts av rådet enligt artikel 9.4 inte tillämpas på import av den berörda produkten när den tillverkas av de företag som anges i kommissionens beslut om godtagande av åtaganden och i eventuella ändringar av detta. Prishöjningar enligt sådana åtaganden får inte vara större än vad som krävs för att undanröja dumpningsmarginalen, och de bör vara lägre än dumpningsmarginalen om sådana prishöjningar skulle vara tillräckliga för att undanröja skadan för gemenskapsindustrin."

2. Artikel 8.9 skall ersättas med följande:

"9. Om en part i ett åtagande bryter mot eller återtar åtagandet, eller om kommissionen återtar sitt godtagande av ett åtagande, skall godtagandet av åtagandet efter samråd återtas genom ett beslut av kommissionen eller, i förekommande fall, genom en förordning från kommissionen, och den preliminära tull som införts av kommissionen enligt artikel 7 eller den slutgiltiga tull som införts av rådet enligt artikel 9.4 skall automatiskt tillämpas, under förutsättning att den berörda exportören har givits tillfälle att lämna synpunkter, utom i de fall där exportören i fråga har återtagit sitt åtagande.

Alla berörda parter eller medlemsstater får lämna uppgifter som innehåller tillräcklig bevisning för att ett åtagande brutits. Den påföljande kontrollen av huruvida åtagandet brutits eller inte skall normalt slutföras inom sex månader och under inga omständigheter senare än nio månader efter det att en välgrundad begäran ingivits. Kommissionen får begära att medlemsstaternas behöriga myndigheter bistår vid övervakningen av åtaganden."

3. Artikel 9.4 skall ersättas med följande:

"4. Om det av de faktiska omständigheter som slutgiltigt konstateras framgår att dumpning och därav följande skada föreligger och att gemenskapens intresse kräver ett ingripande enligt artikel 21, skall rådet på förslag av kommissionen efter samråd med rådgivande kommittén införa en slutgiltig antidumpningstull. Förslaget skall antas av rådet såvida inte rådet med enkel majoritet inom en månad efter kommissionens framläggande av förslaget beslutar att avvisa det. Om preliminära tullar är i kraft skall ett förslag avseende slutgiltiga åtgärder läggas fram för rådet senast en månad innan dessa tullar upphör att gälla. Storleken på antidumpningstullen får inte överstiga den fastställda dumpningsmarginalen, och bör vara lägre än den marginalen om en sådan lägre tull är tillräcklig för att undanröja skadan för gemenskapsindustrin."

4. Artikel 12.1 skall ersättas med följande:

"1. Om gemenskapsindustrin eller någon annan berörd part inom två år från åtgärdernas ikraftträdande lämnar tillräckliga uppgifter av vilka det framgår att exportpriserna har minskat efter införandet av åtgärderna eller att åtgärderna inte har lett till några rörelser eller inte har lett till tillräckliga rörelser i återförsäljningspriser och påföljande försäljningspriser för den importerade produkten i gemenskapen, får undersökningen efter samråd återupptas för granskning av om åtgärden har haft någon verkan på dessa priser.

Undersökningen får också, på de villkor som anges ovan, återupptas på kommissionens initiativ eller på begäran av en medlemsstat."

5. Artikel 12.2 sista meningen skall ersättas med följande:

"Om det anses att villkoren i artikel 12.1 är uppfyllda till följd av att exportpriserna minskat och detta skedde innan eller efter det att åtgärder infördes, får dumpningsmarginalerna omräknas med hänsyn till dessa lägre exportpriser."

6. Artikel 12.3 skall ersättas med följande:

"3. Om en ny undersökning enligt denna artikel visar att graden av dumpning har ökat, får de gällande åtgärderna efter samråd ändras av rådet på förslag av kommissionen i överensstämmelse med de nya undersökningsresultaten avseende exportpriser. Förslaget skall antas av rådet såvida inte rådet med enkel majoritet inom en månad efter kommissionens framläggande av förslaget beslutar att avvisa det. Beloppet av den antidumpningstull som införs enligt denna artikel får inte vara mer än dubbelt så högt som beloppet av den tull som ursprungligen infördes av rådet."

7. Artikel 13.1 skall ersättas med följande:

"1. Om gällande åtgärder kringgås får de antidumpningstullar som införts enligt denna förordning utvidgas till att omfatta import av den likadana produkten från tredjeland, oavsett om den obetydligt ändrats, import av den obetydligt ändrade likadana produkten från det land som omfattas av åtgärder eller import av delar av denna produkt. Om gällande åtgärder kringgås får antidumpningstullar, som inte får överskrida den övriga antidumpningstull som införts enligt artikel 9.5, utvidgas till att omfatta import från företag som omfattas av individuella tullsatser i de länder som omfattas av åtgärder. Kringgående skall definieras som en förändring i handelsmönstret mellan tredjeland och gemenskapen, eller mellan enskilda företag i det land som omfattas av åtgärder och gemenskapen, som härrör från sådant bruk, sådana processer eller sådan bearbetning för vilka ingen annan tillräcklig grund eller ekonomisk motivering finns än införandet av antidumpningstullen, om det finns bevisning för skada eller för att verkningarna av denna tull undergrävs i fråga om priser på eller kvantiteter av den likadana produkten och om det finns bevisning för dumpning i förhållande till de normalvärden som tidigare, i förekommande fall enligt artikel 2, fastställts för den likadana produkten.

Till det bruk, de processer eller den bearbetning som avses i första stycket hör bland annat obetydliga ändringar av den berörda produkten för att den skall omfattas av nomenklaturnummer som normalt inte omfattas av åtgärder, under förutsättning att dessa ändringar inte påverkar produktens grundläggande egenskaper, samt sändning av den produkt som omfattas av åtgärder via tredjeland, exportörers omorganisation av sina försäljningsmönster eller försäljningskanaler i det land som omfattas av åtgärder i syfte att slutligen exportera sina produkter till gemenskapen via producenter som omfattas av en individuell tullsats som är lägre än den som är tillämplig på producenternas produkter, och, under de omständigheter som anges i artikel 13.2, hopsättning av delar genom en hopsättningsverksamhet i gemenskapen eller i ett tredjeland."

8. Artikel 13.3 skall ersättas med följande:

"3. Undersökningar enligt denna artikel skall, på kommissionens initiativ eller på begäran av en medlemsstat eller en berörd part, inledas på grundval av tillräcklig bevisning avseende de faktorer som anges i punkt 1. Undersökningarna skall efter samråd med rådgivande kommittén inledas genom en förordning från kommissionen genom vilken tullmyndigheterna även får instrueras att antingen registrera importen enligt artikel 14.5 eller kräva säkerheter. Undersökningarna skall utföras av kommissionen med eventuellt bistånd av tullmyndigheterna och skall slutföras inom nio månader. Om det av de slutgiltigt fastställda omständigheterna framgår att en utvidgning av åtgärderna är berättigad, skall rådet på förslag av kommissionen fatta beslut om detta efter samråd med rådgivande kommittén. Förslaget skall antas av rådet såvida inte rådet med enkel majoritet inom en månad efter kommissionens framläggande av förslaget beslutar att avvisa det. Utvidgningen av åtgärderna skall börja gälla från och med den dag då registrering infördes enligt artikel 14.5 eller från och med den dag då säkerheter krävdes. De relevanta bestämmelserna i denna förordning beträffande förfaranden vid inledande och utförande av undersökningar skall gälla enligt denna artikel."

9. Artikel 13.4 skall ersättas med följande:

"4. Import från företag som omfattas av befrielse från tull skall inte omfattas av registrering enligt artikel 14.5 eller av åtgärder. En väl underbyggd ansökan om befrielse från tull skall inges inom den tidsfrist som fastställs i kommissionens förordning om inledande av undersökningen. Om det bruk, den process eller den bearbetning som utgör kringgående äger rum utanför gemenskapen, får befrielse från tull beviljas sådana producenter av den berörda produkten vilka kan visa att de inte är någon producent som omfattas av åtgärder närstående och beträffande vilka det fastställs att de inte är involverade i kringgående enligt definitionen i artikel 13.1 och 13.2. Om det bruk, den process eller den bearbetning som utgör kringgående äger rum inom gemenskapen, får befrielse från tull beviljas importörer som kan visa att de inte är någon producent som omfattas av åtgärder närstående.

Denna befrielse från tull skall beviljas genom ett beslut av kommissionen efter samråd med rådgivande kommittén, och den skall vara giltig under den period och på de villkor som anges i beslutet.

Under förutsättning att villkoren i artikel 11.4 är uppfyllda får befrielse från tull även beviljas efter slutförandet av den undersökning som ledde till utvidgningen av åtgärderna.

Under förutsättning att det har gått minst ett år sedan åtgärderna utvidgades, och om antalet parter som ansöker eller kan tänkas ansöka om befrielse från tull är betydande, får kommissionen besluta att inleda en översyn av utvidgningen av åtgärderna. En sådan översyn skall utföras i enlighet med de bestämmelser i artikel 11.5 som är tillämpliga på översyner enligt artikel 11.3."

10. Artikel 14.4 skall ersättas med följande:

"4. Om det ligger i gemenskapens intresse får, efter samråd med rådgivande kommittén, de åtgärder som införs enligt denna förordning tillfälligt upphävas för en period om nio månader genom ett beslut av kommissionen. Detta tillfälliga upphävande får förlängas med en ytterligare period om högst ett år, om rådet på förslag av kommissionen fattar beslut om detta. Förslaget skall antas av rådet såvida inte rådet med enkel majoritet inom en månad efter kommissionens framläggande av förslaget beslutar att avvisa det. Åtgärder får endast upphävas tillfälligt om marknadsförhållandena tillfälligt har ändrats i en sådan omfattning att det finns anledning att anta att skada inte kommer att återuppstå om åtgärderna tillfälligt upphävs och under förutsättning att gemenskapsindustrin har givits tillfälle att yttra sig och att dessa yttranden har beaktats. Åtgärder får när som helst och efter samråd återinföras om skälet till att de tillfälligt upphävdes inte längre är tillämpligt."

11. I artikel 14 skall en ny punkt med följande lydelse läggas till som punkt 7:

"7. Utan att det påverkar tillämpningen av punkt 6 får kommissionen begära att medlemsstaterna lämnar uppgifter som är nödvändiga för en effektiv övervakning av åtgärdernas tillämpning. Härvid skall bestämmelserna i artikel 6.3 och 6.4 tillämpas. Alla uppgifter som medlemsstaterna lämnar i enlighet med denna artikel skall omfattas av bestämmelserna i artikel 19.6."

12. Artikel 15.2 skall ersättas med följande:

"2. Kommittén skall sammanträda på kallelse av ordföranden. Denne skall snarast möjligt, dock senast 10 arbetsdagar före sammanträdet, förse medlemsstaterna med all relevant information."

13. Artikel 19.6 skall ersättas med följande:

"6. Uppgifter som mottagits i enlighet med denna förordning får endast användas för de ändamål för vilka de begärdes. Denna bestämmelse skall inte hindra att uppgifter som mottagits i samband med en undersökning används vid inledandet av en annan undersökning inom ramen för samma förfarande rörande samma likadana produkt."

Artikel 2

Förordning (EG) nr 2026/97 ändras på följande sätt:

1. Artikel 13.1 skall ersättas med följande:

"1. Under förutsättning att det preliminärt har fastställts att subventioner och skada föreligger, får kommissionen godta ett tillfredsställande, frivilligt åtagande med innebörden att

a) ursprungs- eller exportlandet går med på att undanröja eller begränsa subventionen eller att vidta andra åtgärder med avseende på dess verkningar, eller

b) exportören åtar sig att revidera sina priser eller att upphöra med export till området i fråga av produkter som är föremål för utjämningsbara subventioner, så att kommissionen efter samråd är övertygad om att subventionernas skadliga verkan därigenom undanröjs.

I sådana fall skall, under den tid åtagandena är i kraft, de provisoriska tullar som införts av kommissionen enligt artikel 12.3 och de slutgiltiga tullar som införts av rådet enligt artikel 15.1 inte tillämpas på import av den berörda produkten när den tillverkas av de företag som anges i kommissionens beslut om godtagande av åtaganden och i eventuella ändringar av detta.

Prishöjningarna enligt sådana åtaganden får inte vara större än vad som krävs för att kompensera för den ifrågavarande utjämningsbara subventionen, och de bör vara lägre än den utjämningsbara subventionens belopp om sådana prishöjningar skulle vara tillräckliga för att undanröja skadan för gemenskapsindustrin."

2. Artikel 13.9 skall ersättas med följande:

"9. Om en part i ett åtagande bryter mot eller återtar åtagandet, eller om kommissionen återtar sitt godtagande av ett åtagande, skall godtagandet av åtagandet efter samråd återtas genom ett beslut av kommissionen eller, i förekommande fall, genom en förordning från kommissionen, och den provisoriska tull som införts av kommissionen enligt artikel 12 eller den slutgiltiga tull som införts av rådet enligt artikel 15.1 tillämpas, under förutsättning att den berörda exportören och/eller det berörda ursprungs- eller exportlandet har givits tillfälle att lämna synpunkter, utom i de fall där exportören eller landet i fråga har återtagit sitt åtagande.

Alla berörda parter eller medlemsstater får lämna uppgifter som innehåller tillräcklig bevisning för att ett åtagande brutits. Den påföljande kontrollen av huruvida åtagandet brutits eller inte skall normalt slutföras inom sex månader och under inga omständigheter senare än nio månader efter det att en välgrundad begäran ingivits. Kommissionen får begära att medlemsstaternas behöriga myndigheter bistår vid övervakningen av åtaganden."

3. Artikel 15.1 skall ersättas med följande:

"1. Om det av de faktiska omständigheter som slutgiltigt konstateras framgår att utjämningsbara subventioner och därav följande skada föreligger och att gemenskapens intresse kräver ett ingripande enligt artikel 31, skall rådet på förslag av kommissionen efter samråd med rådgivande kommittén införa en slutgiltig utjämningstull. Förslaget skall antas av rådet såvida inte rådet med enkel majoritet inom en månad efter kommissionens framläggande av förslaget beslutar att avvisa det. Om provisoriska tullar är i kraft skall ett förslag avseende slutgiltiga åtgärder föreläggas rådet senast en månad innan dessa tullar upphör att gälla. Några åtgärder skall inte införas om subventionen eller subventionerna dras tillbaka eller om det visas att subventionerna inte längre medför en förmån för de berörda exportörerna. Beloppet för utjämningstullen får inte överstiga det fastställda beloppet för utjämningsbara subventioner, och bör understiga det sammanlagda utjämningsbara subventionsbeloppet om en sådan lägre tull är tillräcklig för att undanröja skadan för gemenskapsindustrin."

4. Artikel 19.3 skall ersättas med följande:

"3. I fall då en utjämningstull som är lägre än de utjämningsbara subventionerna har införts, får en interimsöversyn inledas om gemenskapsproducenterna eller någon annan berörd part inom två år från åtgärdens ikraftträdande lämnar tillräcklig bevisning för att exportpriserna har minskat efter införandet av åtgärderna eller för att åtgärderna inte har lett till några rörelser eller inte har lett till tillräckliga rörelser i återförsäljningspriser för den importerade produkten i gemenskapen. Om det vid undersökningen framkommer att detta antagande är riktigt får utjämningstullen höjas så att den prishöjning som krävs för att undanröja skadan uppnås, men den höjda tullen får inte överstiga det utjämningsbara subventionsbeloppet.

Interimsöversynen får också, på de villkor som anges ovan, inledas på kommissionens initiativ eller på begäran av en medlemsstat."

5. Artikel 23.1 skall ersättas med följande:

"1. Om gällande åtgärder kringgås får de utjämningstullar som införts enligt denna förordning utvidgas till att omfatta import av den likadana produkten från tredjeland, oavsett om den obetydligt ändrats, import av den obetydligt ändrade likadana produkten från det land som omfattas av åtgärder eller import av delar av denna produkt. Om gällande åtgärder kringgås får utjämningstullar, som inte får överskrida den övriga utjämningstull som införts enligt artikel 15.2, utvidgas till att omfatta import från företag som omfattas av individuella tullsatser i de länder som omfattas av åtgärder. Kringgående skall definieras som en förändring i handelsmönstret mellan tredjeland och gemenskapen, eller mellan enskilda företag i det land som omfattas av åtgärder och gemenskapen, som härrör från sådant bruk, sådana processer eller sådan bearbetning för vilka ingen annan tillräcklig grund eller ekonomisk motivering finns än införandet av utjämningstullen, om det finns bevisning för skada eller för att verkningarna av denna tull undergrävs i fråga om priser på eller kvantiteter av den likadana produkten och för att den importerade likadana produkten eller delar av den fortsatt subventioneras.

Till det bruk, de processer eller den bearbetning som avses i första stycket hör bland annat obetydliga ändringar av den berörda produkten för att den skall omfattas av nomenklaturnummer som normalt inte omfattas av åtgärder, under förutsättning att dessa ändringar inte påverkar produktens grundläggande egenskaper, samt sändning av den produkt som omfattas av åtgärder via tredjeland, och exportörers eller producenters omorganisation av sina försäljningsmönster eller försäljningskanaler i det land som omfattas av åtgärder i syfte att slutligen exportera sina produkter till gemenskapen via producenter som omfattas av en individuell tullsats som är lägre än den som är tillämplig på producenternas produkter."

6. Artikel 23.2 skall ersättas med följande:

"2. Undersökningar enligt denna artikel skall, på kommissionens initiativ eller på begäran av en medlemsstat eller en berörd part, inledas på grundval av tillräcklig bevisning avseende de faktorer som anges i punkt 1. Undersökningarna skall efter samråd med rådgivande kommittén inledas genom en förordning från kommissionen genom vilken tullmyndigheterna även får instrueras att antingen registrera importen enligt artikel 24.5 eller kräva säkerheter. Undersökningarna skall utföras av kommissionen med eventuellt bistånd av tullmyndigheterna och skall slutföras inom nio månader. Om det av de slutgiltigt fastställda omständigheterna framgår att en utvidgning av åtgärderna är berättigad, skall rådet på förslag av kommissionen fatta beslut om detta efter samråd med rådgivande kommittén. Förslaget skall antas av rådet såvida inte rådet med enkel majoritet inom en månad efter kommissionens framläggande av förslaget beslutar att avvisa det. Utvidgningen av åtgärderna skall börja gälla från och med den dag då registrering infördes enligt artikel 24.5 eller från och med den dag då säkerheter krävdes. De relevanta bestämmelserna i denna förordning beträffande förfaranden vid inledande och utförande av undersökningar skall gälla enligt denna artikel.

Import från företag som omfattas av befrielse från tull skall inte omfattas av registrering enligt artikel 24.5 eller av åtgärder. En väl underbyggd ansökan om befrielse från tull skall inges inom den tidsfrist som fastställs i kommissionens förordning om inledande av undersökningen. Om det bruk, den process eller den bearbetning som utgör kringgående äger rum utanför gemenskapen, får befrielse från tull beviljas sådana producenter av den berörda produkten vilka kan visa att de inte är någon producent som omfattas av åtgärder närstående och beträffande vilka det fastställs att de inte är involverade i kringgående enligt definitionen i artikel 23.1. Om det bruk, den process eller den bearbetning som utgör kringgående äger rum inom gemenskapen, får befrielse från tull beviljas importörer som kan visa att de inte är någon producent som omfattas av åtgärder närstående.

Denna befrielse från tull skall beviljas genom ett beslut av kommissionen efter samråd med rådgivande kommittén, och den skall vara giltig under den period och på de villkor som anges i beslutet.

Under förutsättning att villkoren i artikel 20 är uppfyllda får befrielse från tull även beviljas efter slutförandet av den undersökning som ledde till utvidgandet av åtgärderna.

Under förutsättning att det har gått minst ett år sedan åtgärderna utvidgades, och om antalet parter som ansöker eller kan tänkas ansöka om befrielse från tull är betydande, får kommissionen besluta att inleda en översyn av utvidgningen av åtgärderna. En sådan översyn skall utföras i enlighet med de bestämmelser i artikel 22.1. som är tillämpliga på översyner enligt artikel 19."

7. Artikel 24.4 skall ersättas med följande:

"4. Om det ligger i gemenskapens intresse får, efter samråd med rådgivande kommittén, de åtgärder som införs enligt denna förordning tillfälligt upphävas för en period om nio månader genom ett beslut av kommissionen. Detta tillfälliga upphävande får förlängas med en ytterligare period om högst ett år, om rådet på förslag av kommissionen fattar beslut om detta. Förslaget skall antas av rådet såvida inte rådet med enkel majoritet inom en månad efter kommissionens framläggande av förslaget beslutar att avvisa det. Åtgärder får endast upphävas tillfälligt om marknadsförhållandena tillfälligt har ändrats i en sådan omfattning att det finns anledning att anta att skada inte kommer att återuppstå om åtgärderna tillfälligt upphävs och under förutsättning att gemenskapsindustrin har givits tillfälle att yttra sig och att dessa yttranden har beaktats. Åtgärder får när som helst och efter samråd återinföras om skälet till att de tillfälligt upphävdes inte längre är tillämpligt."

8. I artikel 24 skall en ny punkt med följande lydelse läggas till som punkt 7:

"7. Utan att det påverkar tillämpningen av punkt 6 får kommissionen begära att medlemsstaterna lämnar uppgifter som är nödvändiga för en effektiv övervakning av åtgärdernas tillämpning. Härvid skall bestämmelserna i artikel 11.3 och 11.4 tillämpas. Alla uppgifter som medlemsstaterna lämnar i enlighet med denna artikel skall omfattas av bestämmelserna i artikel 29.6."

9. Artikel 25.2 skall ersättas med följande:

"2. Kommittén skall sammanträda på kallelse av ordföranden. Denne skall snarast möjligt, dock senast 10 arbetsdagar före sammanträdet, förse medlemsstaterna med all relevant information."

10. Artikel 29.6 skall ersättas med följande:

"6. Uppgifter som mottas i enlighet med denna förordning får endast användas för de ändamål för vilka de begärdes. Denna bestämmelse skall inte hindra att uppgifter som mottagits i samband med en undersökning används vid inledandet av en annan undersökning inom ramen för samma förfarande rörande samma likadana produkt."

Artikel 3

Förordning (EG) nr 384/96 ändras på följande sätt:

1. Artikel 11.5 skall ersättas med följande:

"5. De relevanta bestämmelserna i denna förordning beträffande förfaranden för och utförandet av undersökningar skall med undantag för dem som avser tidsfrister gälla för varje översyn som utförs enligt punkterna 2, 3 och 4 i denna artikel. Översyner enligt punkterna 2 och 3 skall utföras snabbt och skall normalt slutföras inom 12 månader efter inledandet. Översyner enligt punkterna 2 och 3 skall under alla omständigheter slutföras inom 15 månader efter inledandet. Översyner enligt punkt 4 skall under alla omständigheter slutföras inom 9 månader efter inledandet. Om en översyn enligt punkt 2 inleds medan en översyn enligt punkt 3 pågår inom ramen för samma förfarande, skall översynen enligt punkt 3 slutföras vid samma tidpunkt som föreskrivs ovan för översynen enligt punkt 2.

Kommissionen skall förelägga rådet ett förslag till åtgärder minst en månad innan ovannämnda tidsfrister löper ut.

Om undersökningen inte slutförs inom ovannämnda tidsfrister, skall åtgärderna i fråga om undersökningar enligt punkt 2 upphöra att gälla och i fråga om undersökningar enligt punkterna 3 och 4 förbli oförändrade. Ett tillkännagivande om åtgärdernas upphörande eller fortsatta tillämpning enligt denna punkt skall därefter offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning."

2. Artikel 12.4 skall ersättas med följande:

"4. De relevanta bestämmelserna i artiklarna 5 och 6 skall gälla för varje ny undersökning som utförs i enlighet med denna artikel; dock skall en sådan ny undersökning utföras snabbt och normalt ha slutförts inom sex månader efter det att den inleddes. En sådan ny undersökning skall under alla omständigheter slutföras inom 9 månader efter det att den inleddes.

Kommissionen skall förelägga rådet ett förslag till åtgärder senast en månad innan ovannämnda tidsfrist löper ut.

Om den nya undersökningen inte slutförs inom ovannämnda tidsfrist skall åtgärderna förbli oförändrade. Ett tillkännagivande om åtgärdernas fortsatta tillämpning enligt denna punkt skall offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning."

Artikel 4

Förordning (EG) nr 2026/97 ändras på följande sätt:

Artikel 22.1 skall ersättas med följande:

"1. De relevanta bestämmelserna i denna förordning beträffande förfaranden för och utförandet av undersökningar skall med undantag för dem som avser tidsfrister gälla för varje översyn som utförs enligt artiklarna 18, 19 och 20. Översyner enligt artiklarna 18 och 19 skall utföras snabbt och skall normalt slutföras inom 12 månader efter inledandet. Översyner enligt artiklarna 18 och 19 skall under alla omständigheter slutföras inom 15 månader efter inledandet. Översyner enligt artikel 20 skall under alla omständigheter slutföras inom 9 månader efter inledandet. Om en översyn enligt artikel 18 inleds medan en översyn enligt artikel 19 pågår inom ramen för samma förfarande, skall översynen enligt artikel 19 slutföras vid samma tidpunkt som föreskrivs ovan för översynen enligt artikel 18.

Kommissionen skall förelägga rådet ett förslag till åtgärder senast en månad innan ovannämnda tidsfrister löper ut.

Om undersökningen inte slutförs inom ovannämnda tidsfrister skall åtgärder enligt artikel 18 upphöra att gälla och åtgärder enligt artiklarna 19 och 20 förbli oförändrade. Ett tillkännagivande om åtgärdernas faktiska upphörande eller fortsatta tillämpning enligt denna punkt skall offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning."

Artikel 5

Denna förordning skall tillämpas på alla undersökningar som inleds enligt förordning (EG) nr 384/96 och förordning (EG) nr 2026/97 efter den här förordningens ikraftträdande, med undantag för

- Artikel 1.3, 1.6, 1.8, 1.10 och 1.12 och artikel 2.3, 2.6, 2.7 och 2.9 i den här förordningen, vilka även skall tillämpas på pågående undersökningar,

- artiklarna 3 och 4 i den här förordningen, vilka skall börja tillämpas två år efter den här förordningens ikraftträdande på undersökningar som inleds enligt artiklarna 11.3, 11.4 och 12 i förordning (EG) nr 384/96 och artiklarna 19 och 20 i förordning (EG) nr 2026/97.

Artikel 6

Denna förordning träder i kraft den sjunde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den [...]

På rådets vägnar

Ordförande

FINANSIERINGSÖVERSIKT FÖR RÄTTSAKT

Politikområde(n): Yttre handelsförbindelser, inbegripet marknadstillträde i länder som inte är medlemmar av gemenskapen

Verksamhet(er): Undersökningar av dumpning och subventioner

Åtgärdens beteckning: Ändring av rådets förordning (EG) nr 384/96 om skydd mot dumpad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen och av rådets förordning (EG) nr 2026/97 om skydd mot subventionerad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen

1. BERÖRDA BUDGETRUBRIKER (nummer och beteckning)

20.01.01.01 Utgifter avseende personal i aktiv tjänst inom politikområdet handel

20.01.02.11 Andra administrativa utgifter vid GD Handel

2. ALLMÄNNA UPPGIFTER

2.1. Sammanlagda anslag för åtgärden (del B): miljoner euro i åtagandebemyndiganden

Ej tillämpligt.

2.2. Tillämpningsperiod

Den föreslagna utgiften avses gälla på obestämd tid.

2.3. Flerårig total utgiftsberäkning

a) Förfalloplan för åtagandebemyndiganden/betalningsbemyndiganden (finansiellt stöd) (se punkt 6.1.1)

Ej tillämpligt.

Miljoner euro (avrundat till tre decimaler)

>Plats för tabell>

b) Tekniskt och administrativt stöd och stödutgifter (se punkt 6.1.2)

Ej tillämpligt.

>Plats för tabell>

Ej tillämpligt.

>Plats för tabell>

c) Total budgetkonsekvens i form av personalutgifter och övriga administrativa utgifter

(se punkterna 7.2 och 7.3)

Miljoner euro (avrundat till tre decimaler)

>Plats för tabell>

>Plats för tabell>

2.4. Förenlighet med den ekonomiska planeringen och budgetplanen

[X] Förslaget är förenligt med gällande ekonomisk planering

Förslaget kräver omfördelningar under den berörda rubriken i budgetplanen

Förslaget kan kräva tillämpning av bestämmelserna i det interinstitutionella avtalet.

2.5. Påverkan på inkomsterna [4]:

[4] Ytterligare upplysningar finns i en separat förklarande anmärkning.

[X] Förslaget påverkar inte inkomsterna (gäller tekniska aspekter på genomförandet av en åtgärd).

Inkomsterna är beroende av antidumpnings- och antisubventionsåtgärdernas nivå, vilken i sin tur styrs av de materiella rättsregler som ingår i de två ovannämnda förordningarna. Förslaget inverkar inte på de materiella bestämmelserna utan endast på procedurbestämmelserna.

ELLER

Förslaget påverkar inkomsterna enligt följande:

Obs.: den metod som använts för att beräkna påverkan på inkomsterna skall redovisas närmare på ett separat blad som bifogas denna finansieringsöversikt.

Miljoner euro (avrundat till en decimal)

>Plats för tabell>

(Om flera budgetrubriker påverkas skall varje rubriks nummer anges i tabellen.)

3. BUDGETTEKNISKA UPPGIFTER

>Plats för tabell>

4. RÄTTSLIG GRUND

Artikel 133 i fördraget

Rådets förordning (EG) nr 384/1996

Rådets förordning (EG) nr 2026/1997

Förslag till ändring av rådets förordning (EG) nr 384/96 om skydd mot dumpad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen och av rådets förordning (EG) nr 2026/97 om skydd mot subventionerad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen

5. BESKRIVNING AV ÅTGÄRDEN OCH SKÄL FÖR ÅTGÄRDEN

5.1. Behovet av gemenskapsåtgärder [5]

[5] Ytterligare upplysningar finns i en separat förklarande anmärkning.

5.1.1. Mål för åtgärden

Införande av obligatoriska tidsfrister för översyner

Införandet av obligatoriska tidsfrister för översyner utgör en viktig del av de ändringar i föreliggande förslag som kompletterar ändringarna i kommissionens ursprungliga förslag avseende det sätt på vilket medlemsstaterna fattar beslut på antidumpnings- och antisubventionsområdet. En rad medlemsstater har länge yrkat på att obligatoriska tidsfrister skall införas. Införandet av tidsfrister kan därför anses utgöra en integrerad del av ett övergripande "paket", som skapar jämvikt mellan de olika aspekter som ändringarna gäller.

Enligt den gällande grundläggande antidumpningsförordningen skall en ny undersökning slutföras inom en obligatorisk tidsfrist på 15 månader (13 månader enligt den grundläggande antisubventionsförordningen). Den tidsfrist på 12 månader som för närvarande gäller för översyner är däremot inte obligatorisk, utan endast en rekommendation. De erfarenheter som har gjorts sedan grundförordningarna trädde i kraft visar att det på grund av personalbrist är mycket svårt att respektera den normala tidsfristen på 12 månader om det inte finns någon obligatorisk tidsfrist. Avsaknaden av obligatorisk tidsfrist gör det framför allt svårt att få berörda parter att uppfylla förfarandekraven. Vid översyner överskrids följaktligen ofta de normala tidsramarna.

Till dess att en översyn vid giltighetstidens utgång är slutförd fortsätter de åtgärder som omfattas av översynen att gälla. En osedvanligt långvarig översyn kan därför underminera rättssäkerheten och få negativa konsekvenser för berörda parter.

Den enda lösningen på problemet är att införa obligatoriska tidsfrister för slutförandet av de olika typerna av översyn. Det föreslås därför att en obligatorisk tidsfrist på 15 månader införs för slutförande av interimsöversyner och översyner vid giltighetstidens utgång, samtidigt som den rekommenderade tidsplanen på 12 månader bibehålls. För översyn avseende en ny exportör eller producent och översyn avseende absorbering av tullar föreslås en obligatorisk tidsfrist på 9 månader. Tidsfristerna anses motsvara den tid det tar att slutföra de olika typerna av översyn, varvid hänsyn tagits till graden av komplexitet hos varje typ.

5.1.2. Åtgärder som vidtagits till följd av en förhandsutvärdering

(Här skall följande anges:

a) Hur och när en förhandsutvärdering har skett (vem som genomfört den, vid vilken tidpunkt, vilken eller vilka rapporter som finns tillgängliga från utvärderingen eller på vilket sätt uppgifterna som ligger till grund för den samlats in [6].

[6] I dokument SEK(2000) 1051 anges vilka uppgifter som minst måste redovisas vid nya lagstiftningsinitiativ.

b) En kortfattad beskrivning av resultaten och slutsatserna av förhandsutvärderingen).

Efter framläggandet av kommissionens nittonde årsrapport till Europaparlamentet om gemenskapens åtgärder mot dumpning och subventioner antog Europaparlamentet i oktober 2002 ett betänkande utarbetat av parlamentsledamot Michel Hansenne (ref. nr. A5-0323/2002, PE 316-244). I detta betänkande föreslog Europaparlamentet en rad förbättringar av nuvarande praxis, däribland införande av tidsfrister för översyner. Parlamentet anser i detta avseende att kommissionen behöver få de medel som krävs för att tillgodose de behov som uppstår till följd av detta (en förväntad ökning av arbetsbördan).

Dessutom har medlemsstaterna - i den rådgivande antidumpnings- och antisubventionskommittén och i rådets arbetsgrupp för handelsfrågor - vid flera tillfällen krävt att undersökningsperioderna i samband med översyner skall förkortas.

Kommissionen har prövat dessa synpunkter och lägger nu fram ett förslag till en rådsförordning genom vilken denna fråga åtgärdas. Samtidigt understryker kommissionen att det är nödvändigt att undersöka förslagets verkningar när det gäller dess resurser.

5.1.3. Åtgärder som vidtagits som följd av en efterhandsutvärdering

(Om det rör sig om förnyelse av ett program skall även slutsatserna av en halvtids- eller efterhandsutvärdering redovisas i korthet).

Ej tillämpligt.

5.2. Planerad verksamhet och villkor för finansiering via budgeten

(Under denna punkt skall det förklaras varför det är motiverat med ett ekonomiskt stöd från gemenskapens sida, och de viktigaste konkreta åtgärderna för att uppnå de övergripande målen skall anges, liksom de mera specifika målen med varje åtgärd. De specifika målen skall uttryckas i form av förväntade framsteg under den period som den övergripande åtgärden täcker. Beskrivningen bör täcka mera än de framsteg som ligger närmast i tiden, men ändå vara tillräckligt precis för att det skall kunna bedömas i konkreta termer om målen har uppfyllts. För var och en av de huvudsakliga åtgärderna bör följande preciseras:

- Målgrupper för åtgärden (ange såvitt möjligt i kvantitativa termer).

Gemenskapsproducenterna, importörer, användare och handlare i gemenskapen samt producenter och exportörer i tredjeland kommer att gagnas av att obligatoriska tidsfrister för översyner fastställs. Alla dessa parter har tidigare uttryckt sin oro över den tid det tar att slutföra undersökningar och framhållit att den osäkerhet som detta innebär inverkar menligt på deras verksamhet.

- Specifika mål för den period som planeringen täcker (i mätbara termer).

På grundval av de mål som anges i punkt 5.1.1 är de specifika målen med införandet av obligatoriska tidsfrister följande:

- Att förbättra öppenheten hos instrumenten för handelspolitiska skyddsåtgärder.

- Att höja effektiviteten hos dessa instrument.

- Att undvika negativa ekonomiska effekter för berörda parter.

- Konkreta insatser som krävs för att genomföra den övergripande åtgärden.

För att man skall klara av det merarbete som blir följden av att tidsfrister för översyner fastställs krävs det att ytterligare personalresurser ställs till förfogande. Antalet handläggare som ytterligare behövs för att handha det merarbete som orsakas av att en tidsfrist på 15 månader för interimsöversyner och översyner vid giltighetstidens utgång fastställs uppgår till 14 (7 A-tjänstemän och 7 B-tjänstemän), och därutöver krävs en C-tjänst för sekreterarstöd.

Detta antal har beräknats på grundval av antalet och typen av de nya ärenden och översyner som för tillfället pågår, det nuvarande antalet handläggare och den tid som översyner i genomsnitt har tagit under de senaste åren.

I mätbara termer: Interimsöversyner och översyner vid giltighetstidens utgång svarar för 69 % av det totala antalet undersökningsmånader, vilket innebär att 53 handläggare arbetar uteslutande med dessa översyner. För att man skall kunna hantera de kortare tidsfrister som föreslås (en minskning från i genomsnitt 19 månader till de 15 månader som föreslås) bör ytterligare 14 handläggare läggas till de nuvarande 53. Det bör noteras att denna beräkning bygger på situationen den 31 oktober 2003. Resultatet dubbelkontrollerades genom att samma beräkning utfördes avseende situationen den 31 december 1998, 1999, 2000, 2001 och 2002. Alla dessa beräkningar har lett till samma resultat beträffande det antal anställda som ytterligare krävs och även till en bekräftelse av att denna typ av undersökningar utgör en betydande andel av arbetsbördan för GD Handel.

Tillämpningen av tidsfrister för översyner kommer att införas i två steg. Samtidigt som ändringarna träder i kraft kommer alla nya översyner vid giltighetstidens utgång att börja omfattas av obligatoriska tidsfrister. Två år efter det att ändringarna trätt i kraft kommer även interimsöversyner att börja omfattas av tidsfrister. Med andra ord kommer det merarbete som orsakas av införandet av tidsfrister att uppkomma gradvis. Av denna anledning föreslås att personalökningen skall genomföras i tre "etapper" omfattande fem nya tjänster per år under tre års tid. Under 2004 kommer arbetet fortfarande att kunna utföras av den befintliga personalen. Skälet till detta är att det merarbete som förutses för 2004 är begränsat, eftersom en betydande del av de översyner som kommer att behandlas det året kommer att ha inletts redan innan ändringarna trätt i kraft. En översyn vid giltighetstidens utgång som inleddes t.ex. i oktober 2003 kommer normalt att slutföras i april 2005. Med tiden kommer självklart allt fler översyner vid giltighetstidens utgång och, från och med 2006, interimsöversyner att omfattas av de obligatoriska tidsfristerna, och behovet av ytterligare personal kommer därför att gradvis tillta under den ovannämnda treårsperioden.

>Plats för tabell>

Upplysningsvis kan nämnas att antalet fall för vilka en översyn vid giltighetstidens utgång enligt artikel 11.2 eller 18 skulle kunna begäras under 2004 uppgår till 23 och under 2005 till 64.

Dessutom kommer det att krävas en kompletterande budget för att täcka ytterligare tjänsteresor under en viss tid (hittills har tjänsteresor kunnat skjutas upp så att de omfattats av budgeten för följande år, eftersom det inte funnits några tidsfrister).

GD Handel har valt både tvåstegsmetoden (d.v.s. att införa obligatoriska tidsfrister gradvis) och att begära ytterligare personal i syfte att försäkra sig om att de obligatoriska tidsfristerna verkligen kan iakttas från och med införandet. Om kommissionen inte iakttar dessa tidsfrister skulle detta få allvarliga konsekvenser både för de ekonomiska aktörerna och för kommissionen. När det gäller översyner vid giltighetstidens utgång skulle de gällande antidumpnings- eller utjämningsåtgärderna automatiskt upphöra att gälla. Gemenskapsindustrin skulle alltså inte längre vara skyddad av antidumpnings- eller utjämningstullar trots att den har rätt till ett sådant skydd. Detta skulle i sin tur göra kommissionen rättsligt ansvarig (för skadestånd och påståenden om administrativa missförhållanden). När det gäller interimsöversyner skulle åtgärderna kvarstå oförändrade om tidsfristerna inte iakttas. Detta skulle kunna få till följd t.ex. att exportörer och importörer fortfarande omfattas av antidumpnings- eller utjämningstullar trots att dessa tullar borde ha sänkts eller upphävts på grundval av de uppgifter som lämnades i samband med interimsöversynen. Även i detta fall är de negativa ekonomiska följderna för exportörer och importörer av att tidsfristerna inte iakttagits uppenbara, liksom även kommissionens ansvar till följd av detta.

- Omedelbara effekter.

Översyner enligt artikel 11.2 i den grundläggande antidumpningsförordningen och artikel 18 i den grundläggande antisubventionsförordningen kommer omedelbart att omfattas av bestämmelserna i förslaget, inbegripet pågående undersökningar. I mätbara termer innebär detta att 23 antidumpnings- och antisubventionsfall skulle kunna bli föremål för sådana översyner under 2004.

- Förväntade effekter i förhållande till det övergripande målet.

Genom den effekt som anges ovan tillgodoses målet med ändringen av grundförordningarna.

Det bör också anges på vilket sätt budgetmedlen bör ställas till förfogande (bidragssats och form av bidrag eller stöd).

5.3. Genomförandebestämmelser

(Ange närmare hur de planerade åtgärderna skall genomföras: om förvaltningen skall skötas direkt av kommissionen - av anställda som omfattas av tjänsteföreskrifterna eller av extern personal - eller genom utläggning. Om förvaltningen av åtgärden skall läggas ut bör den närmare formen för detta fastställas (byråer för tekniskt stöd, andra byråer, kontor och motsvarande, decentraliserade genomförandeenheter eller gemensam förvaltning med medlemsstaterna genom organ på nationell, regional eller lokal nivå).

Ange också vad den aktuella formen av utläggning får för konsekvenser för de berörda anslagen, för förvaltningen av åtgärden samt för behovet av personal [utsända tjänstemän, etc.]).

Enligt artikel 133 i fördraget är gemenskapen ensam behörig när det gäller handelspolitiken, i synnerhet instrumenten för handelspolitiska skyddsåtgärder. Gemenskapens institutioner kommer att vara ansvariga för genomförandet och förvaltningen av den föreslagna förordningen.

Eftersom de undersökningar som utförs av kommissionen är "konfidentiella" och att likna vid rättsliga förfaranden måste arbetet utföras av ordinarie anställda (t.ex. tjänstemän eller utsända nationella experter).

När det gäller undersökningarnas konfidentiella natur bör två aspekter framhållas. För det första är beslut rörande antidumpnings- och utjämningsåtgärder marknadskänsliga såtillvida att om uppgifter om deras exakta antagandedatum läcker ut skulle detta ge i synnerhet exportörer i tredjeland och importörer i gemenskapen tillfälle att vidta motåtgärder som på kort sikt skulle undergräva verkningarna av dessa åtgärder. För det andra, vilket kanske är ännu viktigare, inhämtas rutinmässigt vid alla antidumpnings- och antisubventionsundersökningar ytterst känsliga uppgifter. Dessa uppgifter avser de berörda ekonomiska aktörernas mest centrala företagsinformation (fullständiga listor över försäljningen transaktion för transaktion, produktionskostnader fördelade på olika produkttyper, försäljningskanaler, leveranskällor m.m.). Om sådana uppgifter otillåtet kommer ut skulle detta medföra ett direkt ekonomiskt ansvar för kommissionen.

När det gäller jämförbarheten med rättsliga förfaranden bör det noteras att dessa undersökningar normalt berör ett relativt stort antal parter med motstridiga intressen. Alla dessa parter åtnjuter en rad processuella rättigheter som institutionerna måste respektera inte bara i kraft av fördraget utan också genom skyldigheterna inom ramen för WTO. Många av dessa processuella rättigheter styr i detalj det komplicerade förfarandet för inhämtande av uppgifter. En rad rättsliga regler ligger alltså till grund inte bara för de slutliga undersökningsresultaten utan också för de många steg som föregår dessa.

6. BUDGETKONSEKVENSER

6.1. Totala budgetkonsekvenser för del B (för hela programperioden)

(Den beräkning som ligger till grund för nedanstående tabell skall redovisas genom uppdelningen i tabell 6.2 ) )

6.1.1. Finansiellt stöd

Ej tillämpligt.

Åtagandebemyndiganden, miljoner euro (avrundat till tre decimaler)

>Plats för tabell>

6.1.2. Tekniskt och administrativt stöd, stödutgifter och IT-utgifter (åtagandebemyndiganden)

Ej tillämpligt.

>Plats för tabell>

6.2. Kostnadsberäkning per åtgärd för del B (för hela programtiden) [7]

[7] Ytterligare upplysningar finns i en separat förklarande anmärkning.

Ej tillämpligt.

(Om det i en övergripande åtgärd ingår flera konkreta insatser skall det för var och en av dessa redovisas detaljer som gör det möjligt att bedöma omfattning och kostnad för genomförandet).

Åtagandebemyndiganden, miljoner euro (avrundat till tre decimaler)

>Plats för tabell>

Redogör vid behov för beräkningsmetoderna.

7. EFFEKTER PÅ PERSONALRESURSER OCH ADMINISTRATIVA UTGIFTER

7.1. Personalbehov för åtgärden

>Plats för tabell>

Behovet av personalresurser och administrativa resurser skall täckas inom ramen för de anslag som i samband med den årliga anslagstilldelningen beviljats det generaldirektorat som ansvarar för åtgärden.

7.2. Total budgetkonsekvens av ytterligare personalbehov

>Plats för tabell>

Beloppen avser totala utgifter för 12 månader.

7.3. Övriga administrativa utgifter till följd av åtgärden

>Plats för tabell>

Beloppen avser totala utgifter för 12 månader.

1Ange vilken typ av kommitté samt vilken av de två kategorierna den tillhör.

I. Totalbelopp/år (tabell 7.2 + 7.3) // EUR 1 725 000 fr.o.m 2007 (575 000 och 1 150 000 år 2005 respektive 2006)

II. Varaktighet // Obegränsad

III. Totalkostnad för åtgärden (I x II) // Ej tillämpligt

(När de personalresurser och övriga administrativa resurser som behövs för åtgärden skall bedömas skall generaldirektoratet/tjänsten ta hänsyn till kommissionens beslut under debatten om riktlinjerna/den årliga politiska strategin samt till det preliminära budgetförslaget. De bör med andra ord precisera att de personalresurser som behövs för den planerade åtgärden kan finansieras med anslagen i det preliminära budgetförslag som antagits.

I undantagsfall (dvs. när den berörda åtgärden inte har kunnat förutses när det preliminära budgetförslaget utarbetades) måste förslaget läggas fram för kommissionen för beslut om och på vilka villkor åtgärden kan godtas (genom en ändring av anslagstilldelningen i det preliminära budgetförslaget, ett ad hoc-förfarande för omfördelning av anslag, en tilläggs- och ändringsbudget eller en ändringsskrivelse till budgetförslaget).

Kravet på ytterligare personal hade inte kunnat förutses. Bakom förslaget till ändring av de ovannämnda förordningarna låg behovet - vilket framhävdes av en rad händelser i mars 2003 - att förbättra beslutsprocessen i rådet och därigenom säkerställa effektiviteten, trovärdigheten och öppenheten på detta viktiga område av gemenskapens verksamhet. Medlemsstaterna tog emellertid tillfället i akt att även kräva en rad andra ändringar för att ytterligare förbättra effektiviteten, trovärdigheten och öppenheten. Härigenom åtgärdas problem som redan tidigare påtalats av ekonomiska aktörer och av Europaparlamentet.

8. UPPFÖLJNING OCH UTVÄRDERING

8.1. Metod för uppföljning

(Från och med att en åtgärd inleds skall alla uppgifter som är nödvändiga för uppföljningen samlas in och bevaras: detta gäller uppgifter om anslag och andra resurser som tagits i anspråk, insatser som genomförts och resultat som uppnåtts. Detta innebär (i) att indikatorer måste anges för att mäta användningen av anslag och resurser, samt vad som genomförts och vilka resultat åtgärden gett, och (ii) att rutiner för att samla in nödvändiga data måste införas.)

Ej tillämpligt.

8.2. Former och tidsplan för den planerade utvärderingen

(Ange när interims- och efterhandsutvärderingar planeras samt i vilka former de skall genomföras; syftet med utvärderingarna skall vara att bedöma om målet med åtgärden har uppfyllts. Fleråriga program skall utvärderas grundligt minst en gång under det att de pågår. Övriga åtgärder bör minst utvärderas en gång efter halva tiden eller en gång efteråt, och det får aldrig gå mera än 6 år mellan utvärderingarna).

Ej tillämpligt.

9. BESTÄMMELSER OM BEDRÄGERIBEKÄMPNING

(Jfr. artikel 28.3 i budgetförordningen: "I syfte att förebygga risken för bedrägerier och oegentligheter, skall kommissionen i finansieringsöversikten informera om befintliga eller planerade förebyggande åtgärder och skyddsåtgärder").

Ej tillämpligt.