EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION 
Bryssel den 16.05.1995 
KOM(95) 190 slutlig 
MEDDELANDE FRÄN KOMMISSIONEN 
TILL RÅDET OCH EUROPAPARLAMENTET 
FRAMTIDSUTSIKTER FÖR SAMARBETET INOM VETENSKAP OCH TEKNIK 
MED DE NYA OBEROENDE STATERNA (NOS) 

Framtidsutsikter for samarbetet inom vetenskap och teknik med de nya oberoende staterna 
(NOS) 
INNEHÅLLSFÖRTECKNING 
SAMMANFATTNING 
1. Inledning. 
2. Mål for gemenskapens samarbete med NOS. 
3. Stimulans av grundstommen till en ny kultur för forskning och vetenskaplig 
utveckling........................................ 
3.1. Minskat antal projekt med bättre stod............ 
3.2. Integrering av INTAS 
jinfiniiiniiiiuu.ini llli) 
3.3. Samarbete med TAOS och koordination med 
medlemsstaterna.................................. 
3.4. Flexibel struktur hos projekten vid upp­
byggnaden av infrastrukturerna.................. 
3.5. Regional differentiering........................ 
3.6. Tematiska prioriteter........................... 
4. Forbättring av projektens kvalitet och tillämpbarhet. 
4.1. Stöd för utvecklandet av projekt 
4.2. Tillämpbarhet som urvalskriterium.. 
43. Omvandling och internationellt tekniskt 
samarbete....................................... 
5. Uppmuntran till en vetenskaplig och teknisk miljö med 
bättre resurser.. 
5.1. Förbättrad information........ ,..............* 
5.2. Åtg&nter för att hitta kompanjoner.............. 
5.3. Ett stymätverk................................. 
5.4. Rättsliga villkor............................... 
5.5. Betalningsöverföringar. 
6. Villkor för utländska direkta investeringar., 
7. Slutsatsen steg orh verktyg. 
•iJflWPWÄWPRWPW^W^ 
BILAGA 1 NUVARANDE SAMARBETE OCH DEN AKTUELLA 
SITUATIONEN FÖR VETENSKAP OCH TEKNIK I NOS 
BILAGA 2 INTEGRERING AV INTAS. 
FÖRKORTNINGAR 
mmmmmmmmmim) 
FRAMTIDSUTSIKTER FÖR DET VETENSKAPLIGA OCH TEKNISKA 
SAMARBETET MED DE NYA OBEROENDE STATERNA (NOS) 
SAMMANFATTNING 
EU avser att intensifiera sina ansträngningar att få till stånd ett internationellt samarbete 
inom teknik och vetenskap med NOS till ömsesidig nytta och mot de mål som har 
utvecklats ur andemeningen i överenskommelsen om kompanjonskap och samarbete. 
Efter sex års ekonomisk nedgång behöver RTD-sektorn, som en långsiktig draghjälp mot 
en social och ekonomisk utveckling, stimuleras att återuppstå i en mer effektiv form och 
i snabbare takt än den allmänna omvandlingsprocessen hittills har tillåtit. Det 
vetenskapliga och tekniska samarbetet med NOS syftar därför till att: 
- omorientera vetenskapsmän mot forskning om verkliga 
och privata behov 
- ersätta föråldrade strukturer och verka för en rationalisering 
- bearbeta industrins framtidsmöjligheter och säkra en godtagbar utveckling 
- finna kompanjoner för ett samarbete inom Je nya marknaderna och 
m*mmmimm.i \mm 
- bistå vetenskapens omvandling till civila ändamål. 
De omedelbara åtgärderna under den första fasen syftade till att ge stöd åt en vid krets 
av forskare i relativt små projekt. De höll sig i allmänhet på en ganska teoretisk nivå. De 
tillgängliga anslagen för området enligt fjärde ramprogrammet har skurits ned till hälften 
sedan 1994. De återstående resurserna behöver koncentreras mer och på ett bättre sätt. De 
forskningsprojekt som anger att de kommer att leda till resultat inom industrin eller den 
offentliga sektorn inom den närmaste framtiden kommer att prioriteras. För att öka 
användbarheten och kvaliteten hos projekten, kommer ett mer aktivt stöd att ges till färre 
och mer tillampbara projekt med inriktning på att skapa en grundstomme till en förnyad 
RTD-kultur. Efter genomförandet av INTAS pilotfas kommer en ny inriktning att 
utvecklas. Trots de minskade resurserna kommer EU att avsätta en begränsad andel till 
avancerad grundforskning. 
För att förbättra projektkvaliteten, planeras ett antal olika stödåtgärder där en ökad andel 
anslås till dem i framtiden: 
* förbättring av den allmänna informationen och systemet för att finna 
kompanjoner, 
* förstärkning av projektens förberedelsefas, 
* mer exakta definitioner av projektens urvalskriterier och 
* åtgärder som bidrar till stabiliseringen av de rättsliga, ekonomiska Ö c h 
politiska villkoren för RTD. 
övriga verksamheter samt upprättandet av prioriteter skall basera sig på en dialog med 
NOS och ett nätverk för teknisk utvärdering och styrning. 
Vidare skall en samordning och ett aktivt samarbete med TACIS och medlemsstaterna 
eftersträvas. 
FRAMTIDSUTSIKTER FÖR DET VETENSKAPLIGA OCH TEKNISKA 
SAMARBETET MED DE NYA OBEROENDE STATERNA (NOS) 
1. Inledning 
Det internationella samarbetet inom vetenskap och teknik med NOS och f.d. 
Sovjetunionen sker i en krävande miljö i och med att omvandlingen av den vetenskapliga 
sektorn ingår i den generella politiska reformprocessen. Den ekonomiska reform- och 
demokratiseringsprocessen har visat sig vara ganska svår och den framtida utvecklingen 
fortsätter att vara oförutsägbar. Omfattande sociala problem har uppstått och militära 
konflikter har nyligen uppstått. 
öppnandet av den tidigare skyddade ekonomin mc': globala marknadskrafter har lett till 
att icke-konkurren*kraftiga industrier har kollapsat, med påföljd att BNP under sex år i 
BWyiiH»M»?f«P|Hi) 
följd konstant har minskat. På grund av osäkerhet angående den aktuella rättsliga 
situationen och den politiska framtiden, förblir de västliga industrierna tveksamma till 
fortsatta investeringar (se 6). För närvarande finns det bara ett fåtal sektorrelaterade 
tecken på återhämtning medan stora delar av samhället lider av ekonomisk och social 
nedgång. Under dessa förhållanden måste RTD-sektorn finna sin funktion som en 
draghjälp för ekonomisk och social utveckling. 
Efter de första erfarenheterna av forsknings- och utvecklingssamarbetet med NOS 
förefaller det vara lämpligt att ompröva målen och initiativen och sträva efter en bättre 
koordination av de befintliga resurserna. Målet för kommunikationen är att starta en 
debatt om dessa mål, i synnerhet med rådet och Europaparlamentet. 
2. Mål för gemenskapernas samarbete med NOS 
Det åligger de enskilda regeringarna i NOS att genomföra den komplexa 
omvandlingsprocessen. Genom ett internationellt samarbete kan EU emellertid i hög grad 
bidra till denna process. Till följd av överenskommelserna om kompanjonskap och 
samarbete (se bilaga 1,1), bör de samarbetsaktiviteter som genomförs i regionen bidra 
till stabilitet och främja den fredliga integrationsprocessen till den globala ekonomin efter 
den tidigare isoleringen. Alla verksamheter som gynnas skall främja EU:s och NOS:s 
ömsesidiga intressen. Det ekonomiska stöd som beviljas av gemenskapen för 
samarbetsprojekt inom vetenskap och teknik får inte fördelas på ett sätt som är oförenligt 
med gällande konkurrensbestämmelser. 
lihlÉÉiiiiMfliwnnTTnilF) 
RTD-sektorn stöter för närvarande alltjämt på allvarliga hinder på grund av de tidigare 
strukturerna och de större nedskärningarna av resurserna inom vetenskap och teknik (för 
en analys av den nuvarande situationen, se bilaga 1). De ovissa ekonomiska villkoren 
fordrar mycket snabbare reformer än den allmänna omvandlingsprocessen hittills har 
tillåtit. RTD måste återuppstå i en flexibel, mer effektiv form som kan hållas i gång med 
hjälp av NOS:s egna ekonomiska resurser. EU:s internationella samarbete inom vetenskap 
och teknik bör därför syfta till att: 
- omorientera vetenskapsmän mot forskning inom ämnen som 
överensstämmer med privata och offentliga behov 
- ersätta föråldrade strukturer och verka för en 
rationalisering 
- bearbeta industrins framtidsmöjligheter och trygga en bärkraftig utveckling 
- hitta kompanjoner för ett samarbete inom de nya marknaderna och 
- bistå vetenskapens omvandling till civila ändamål. 
EU: s viktigaste verktyg för att stödja och stimulera reformprocessen år det tekniska 
biståndsprogrammet för NOS (TACIS) med en årlig budget på cirka 500 miljöer ecu. 
Men även inom det vetenskapliga och tekniska området inrättades en bred uppsättning 
olika åtgärder och program för att stödja processen. I synnerhet det fjärde ramprogrammet 
för RTD omfattar i sitt internationella samarbetsprogram (INCO) bestämmelser som är 
inriktade på samarbetsaktiviteter. De områden som nämns i INCO:s arbetsprogram är: 
miljöskydd och bevarande av den naturliga balansen, hälsovård, avancerade 
kommunikationer och telematik, informationstekniker, material och produktionstekniker, 
biotekniker och transporter. Vidare ges möjlighet för projekt att medverka som projekt 
i andra särskilda program (för närmare uppgifter om olika EU-åtgärder, se bilaga 1.1 och 
2 och för en mer detaljerad överblick av vad som har uppnåtts, se COM (94) 420 slutl.). 
De årliga genomsnittliga disponibla medlem inom det fjärde ramprogrammet för RTD för 
"samarbete med länderna i centrala och östra Europa och f.d. Sovjetunionens nya 
oberoende stater" (totalt 248,5 miljoner ecu under perioden 1995-98) har emellertid 
minskats till hälften jämfört med 120,1 miljoner ecu som anslogs för ett år under 
1994. 
3. Stimulans av grundstommen till en ny kultur för forskning och teknisk utveckling 
De allmänt fastställda prioriteterna vid omvandlingen av vetenskapen och tekniken inom 
NOS har, trots många enskilda och spontana försök från många nationella och 
internationella organ, förblivit oförenliga1. Under den första fasen ansåg europeiska 
gemenskapen det viktigt att det internationella samarbetet bidrar till att upprätthålla 
entusiasmen inom vetenskapen och att uppmuntra forskare som till att vänja sig vid 
'OECD uppskattar att "minst 40.000 expertgrupper" kan antas bidra till fastställandet av 
vetenskapens och teknikens prioriteter och bedömningsprinciper. Se OEDC, principer för 
vetenskap, teknik och uppfinningar, ryska federationen, volym 1, Paris 1994, s. 36. 
10 
konkurrensförfarandet. Resultatet blev att de befintliga resurserna splittrades upp i många 
små projekt och att det internationella stödet ofta inte tog hänsyn till befintliga strukturer. 
Understödstagarna var enskilda vetenskapsmän inom icke-formaliserade 
samarbetsstrukturer. EU: s strategi var att inte kollidera med forskningsinstitutionerna och 
samtidigt ge goda möjligheter att knyta till sig vetenskapsmän som var angelägna och 
kompetenta. En första omfattande urvalsprocess av internationellt finansierade projekt 
inleddes. Under denna fas förblev emellertid samarbetet med vetenskapen och tekniken 
i huvudsak teoretiskt med liten anknytning till industrin. 
På grundval av tidigare erfarenheter och förutsatt att den ekonomiska situationen fortsätter 
att vara allvarlig, bör nästa fas bistå omvandlingsprocessen och innehålla mer relevanta 
strukturella uppbyggnadseffekter. NOS:s regeringar eftersträvar i princip dessa övergångar 
även om sociala problem ofta innebär politiska hinder mot genomförandet. Det 
internationella stödet bör därför anslå resurser för att stimulera till nya inriktningar och 
ta fram exempel på lovande vetenskapliga insatser. EU har i egenskap av den viktigaste 
handelspartnern ett gemensamt ansvar gentemot sina grannar i NOS. Kommissionen för 
nedan fram vissa idéer om hur en andra fas för det vetenskapliga och tekniska 
internationella samarbetet med NOS kan genomföras. 
3.1. Minskat antal oroiekt med bättre stöd 
Den nya strategin bör främja skapandet av en grundstomme till en återupplivad RTD-
kultur. Resurserna bör koncentreras på färre och ir.er relevanta projekt. Inte bara de 
utvalda projekten själva utan också deras omgivning bör ge uttryck för ett intresse för den 
11 
allmänna omvandlingsprocessen. För att förbättra projektens kvalitet med inriktning på 
en bättre tillämpning, kommer ett aktivt stöd att behövas. En mängd stödåtgärder 
planeras: 
* förbättring av den allmänna informationen och systemet för 
att finna kompanjoner, 
* förstärkning av projektens förberedelsefas, 
* mer exakta definitioner av projektens urvalskriterier 
* åtgärder som bidrar till stabiliseringen av de rättsliga, 
ekonomiska och politiska villkoren för RTD. 
3.2 Integrering av INTAS (sammanfattning av bilaga 2) 
INTAS skapades under en pilotfas för att snabbt tillhandahålla ett smidigt och effektivt 
verktyg som skulle kunna dra till sig medel utöver de som gemenskapen anslår och för 
att garantera ett formellt deltagande av medlemsstaterna i en åtgärd som skedde utanför 
ramprogrammet. Den utformades som en privat sammanslutning i enlighet med belgisk 
lag. Pilotfasen har förlängts fram till den 31.12.95. Nuvarande medlemmar är europeiska 
unionens medlemsstater, Norge, Schweiz och gemenskapen själv. 
12 
wmmÊmmÊÊmmmm 
INTAS har i sin nuvarande form inte genomfört alla de mål som fastställdes vid dess 
inrättande. Det framgår av oberoende granskningar att tidsfristerna för slutandet av avtal 
är särskilt långa och att kostnaderna för denna struktur är höga samt att utvärderingen av 
de projekt som föreslagits till INTAS inte alltid har ansetts vara öppen för insyn. 
Dessutom har de oförutsedda förändringarna i Östeuropa inte gjort det möjligt att 
integrera detta program inom det tredje ramprogrammet, i det fjärde ramprogrammet 
avhjälps dock detta. 
Med hänsyn till de föregående påpekandena anser kommissionen att samarbetet med 
NOS inom det vetenskapliga oçh tekniska området bör fortsätta men vara mer riktat till 
de verkligt viktiga sektorerna. De förberedande åtgärderna utanför ramprogrammet har 
visat att villkoren inte uppfylldes för bildandet av en separat struktur (art. 13 On i EG-
fördraget). För att göra dessa åtgärder mer effektiva skall de således fortsätta framledes 
inom den normala fastställda ramen för genomförande av forskningsprogram och 
samtidigt bibehålla det 
karakteristiska för INTAS, enligt vad som närmare anges i bilaga 2. 
3.3. gamarfrfte med TACIS Wh l9^$iifôitëfl mej M#te*^tft*TOft 
För att bäst kunna utnyttja de kraftigt minskade medlen bör vetenskapen och utvecklingen 
försöka samordna sig och aktivt samarbeta med TACIS. Allmänna stödåtgärder, t.ex. 
upprättandet av ett informationssystem, hjälp under förberedelsefasen 
av projekten, råd i r«tts- och förvaj^ingsfrågor enligt 
13 
^^^^ 
mer systematiska former kommer att ges i nära anslutning till 
verksamheter som genomförs av TACIS. Det vetenskapliga och tekniska 
samarbetet bör i sin tur rätta sig efter och stödja TACIS projekt. 
Det råder brist på information rörande de olika verksamheter som medlemsstaterna 
individuellt utför inom området för det vetenskapliga och tekniska samarbetet med NOS. 
För att förbättra de ömsesidiga kunskaperna och för ökad samverkan och samarbete, har 
kommissionen redan börjat att studera de åtgärder som individuellt har inletts av 
medlemsstaterna2. Dessa studier kommer att fortsätta och utökas och dra nytta av det 
omfattande material som finns även hos andra organisationer, t.ex. OECD, Världsbanken, 
UNCTAD och GATT/WHO. 
3.4. Flexibel struktur hos projekten vid uppbyggnaden av infrastrukturen 
Inget direkt stöd kommer att ges direkt till institutioner från fonderna för det 
vetenskapliga och tekniska samarbetet. Uppgiften att övervinna den bristfälliga 
infrastrukturen och nödvändigheten att bygga upp eller förnya de långsiktiga strukturerna 
är en uppgift som åligger NOS regeringar. Det internationella samarbetet inom det 
vetenskapliga och tekniska området skall stödja deras strävanden genom projektanslag. 
TACIS kan såsom tekniskt biståndsprogram också stödja dessa satsningar genom stöd till 
institutioner. I princip gynnar den nuvarande politiska och rättsliga situationen 
projektanslag. 
2Europeiska kommissionen, vetenskap, forskning, utveckling: Samarbete inom vetenskap 
och forskning med centrala och östra Europa, Bryssel 1994. 
14 
Arbete måste läggas ned på att finna bättre och mer hållbara rättsliga lösningar för 
investeringar i den vetenskapliga infrastrukturen. 
3,5, Regional flfferefflierjng 
Decentraliseringen och regioninriktningen genom RTD:s resurser måste förstärkas. I 
allmänhet har regioner med en hög koncentration inom det vetenskapliga-tekniska området 
bättre möjligheter att förnya sin vetenskapliga struktur av egen kraft. Perifera 
forskningscentra utan vidare anknytningar löper större risk att kollapsa men är också 
avgörande för den lokala utvecklingen. Med det övergripande urvalskriteriet "kvalitet" 
som ledstjärna, skall den regionala anknytningen ges särskild uppmärksamhet. 
Ett stort problem är de tidigare isolerade "vetenskapsstäderna", urbana ensidiga strukturer 
med stöd från den centrala administrationen, framförallt försvarsministeriet. Det gäller att 
komma ihåg att den militära forskningen kommer att fortsätta i många av dessa städer och 
att deras omvandling till normala stader inte är något uttryckligt önskemål hos de berörda 
regeringarna. ISTC är aktivt inom området omvandling genom stöd till civila projekt i 
före detta vetenskapsstäder. Den allmänna idén att omvandla dessa "hemliga städer" till 
öppna "Teknikcentra" ses med viss skepsis. Marknadsstrukturerna i NÖS är förmodligen 
för svaga för att kunna ge dessa centra en grund som gör dem självförsörjande. Ett 
lämpligare försök till omvandling till "normala" städer skulle kunna vara att genomföra 
en allmän differentiering av sysselsättningens struktur. Tillgodoseendet av den regionala 
marknadens behov kan skapa bättre möjligheter än on teknikstyrd omvandlingsprocess 
som styrs uppifrån. 
15 
3.6. Tematiska prioriteter 
Allmänna prioriteter för RTD-samarbetet har fastställts tidigare. I synnerhet 
forskningsprojekt inom miljöområdet är av intresse, t.ex. i Svarta Havet, Aralsjön, 
Bajkalsjön, etc. Samarbetet i Tjernobyl och andra områden angående följderna av 
radioaktivt nedfall och atomsäkerhet kommer att fortsätta. NOS kan även bidra till 
uppnåendet av viktiga forskningsresultat för globala förändringar genom tillgången till den 
arktiska klimatzonen, rymdtekniken samt den omfattande territoriella utbredningen. 
De sektorindelade förbindelserna med NOS enligt arbetsordningen till det särskilda 
programmet "Samarbetet med tredjeländer och internationella organisationer" ger en 
överblick av de viktigaste områdena för RTD:s samarbete. Intresset för dessa områden 
beror på den särskilda uppmärksamhet som EU har visat för ett samarbete inom de 
områden där NOS behöver bygga upp infrastrukturer, modernisera sina industrier, 
förbättra den låga levnadsstandarden eller tackla andra större problem inom NOS:s 
samhällen. Områdena baserar sig på ömsesidiga intressen och har en lovande 
utvecklingspotential. Delvis hänvisar de till andra strategier, särskilt när det gäller 
utvecklingen av det globala informationssamhället, transporter, industriell teknik och inom 
energiframställning, tillverkning och transporter. 
Atom- och rymdtekniken var tidigare de mest avancerade och prestigefyllda 
teknikområdena. De hade båda anknyming till militära ändamål och hade potential att 
kunna tillämpas i fredliga syften. Deras ställning i framtidens samhälle, särskilt deras 
16 
ekonomiska grundval och de miljömässiga påfresmingama måste emellertid noggrant 
övervägas. De tidigare investeringarna var enorma men anläggningarna förfaller snabbt. 
Utan några långsiktiga visioner om deras framtida användande och någon ekonomisk 
uppbackning, kommer båda områdena att ställas inför en problematisk framtid. Detta kan 
resultera i förluster för rymdtekniken och för världens RTD-gemenskap i allmänhet. 
Beträffande atomsektorn, kan detta leda till en farlig utveckling. 
Ekonbmi, finansiella studier, sociala vetenskaper, marknadsinriktad rättsforskning, affärer 
och administration är ämnesområden som tidigare saknades eiler som var tämligen svaga, 
Samtidigt som ekonomiska och finansiella studier liksom utbildning erbjuds genom 
TACIS/ACE, Världsbanken och många privata universitet, råder det fortfarande brist inom 
de sociala vetenskaperna. Det är i synnerhet nödvändigt med resurser för att styra 
utvecklingen och att ge en realistisk feedback i den riktning som utvecklingen rör sig 
(teknisk utvärdering). Styrnätverket (5.3) skall hjälpa till att inrätta dessa funktioner. 
4. Förbättring av projektets kvalitet och tillämpbarhet 
Under nuvarande omständigheter är de projekt som leder till antingen en industriell 
tillämpning eller till skapandet av en realistisk kapacitet för problemlösning inom den 
närmaste framtiden relevanta. 
-v*-
17 
WÊimmmmmummtim 
Från EG-industriernas sida verkade det vara svårt att finna och fastställa högteknologiska 
produkter och ännu svårare att tillämpa de västliga produktionssystemen3. En bättre 
förberedelse av de industriella RTD-projekten kommer att betyda mer inför framtiden än 
att ge omfattande anslag till projekt som saknar målsättningar. Det är därför nödvändigt 
att på ett bättre sätt välja ut och förbereda forskningsprojekten för framtida tillämpning. 
Forskningsresultatens tillämpning bör också övervägas i samband med målsättningen för 
forskningsförslag inom den offentliga sektorn. De minskade resurserna kommer att 
inverka på valet bland förslagen till EU.s anslag med hänsyn till deras användbarhet när 
det gäller att förbättra situationen. 
4.1. Stöd för utvecklandet av projekt 
Uppmaningar om förslag enligt RTD.s särskilda program är kanske inte alltid det 
lämpligaste tillvägagångssättet för att få fram bra förslag. En närmare dialog med NOS:s 
myndigheter, experter från NOS och medlemsstaterna bör utvecklas som ett användbart 
redskap med samma funktion som det runda bordet för industriellt samarbete. Syftet med 
denna "dialog med NOS myndigheter" är att fastställa och förhandla om lämpliga val för 
industriella eller offentliga tillämpbara projekt. 
Projektens förberedelsefas måste förbättras i allmänhet. Gemensamma workshops inom 
utvalda områden bör användas för skapandet av nätverk i de fall nivån på de planerade 
3IRDAC:s yttrande om ett vetenskapligt och tekniskt samarbete med centrala Östeuropa. 
18 
mummÊÊÊÊÊmmmm) 
projekten fortfarande verkar vara alltför teoretisk. COST-projekten bör öppnas för NOS 
för ett bättre samarbete inom nätverken. Genom dessa nätverk kan framtida projekt 
uppstå En del av budgeten för framtida initiativ skall omfatta medel till workshops och 
nätverk som i synnerhet skall fungera som en förberedelse inför tillämpliga projekt. 
4,?, TOftmpfrftrfaet som uryilsjgritçripm 
För att kunna välja ut industriella forskningsprojekt som har en realistisk möjlighet att bli 
tiUämpbara, bor mer målinriktade urvalskriterier införas jämsides med de vanliga kraven 
på överlägsenhet 
I nuvarande situation bör sådana projekt som ligger nära den industriella produktionen 
gynnas. Projektkompanjonerna bör därför kunna bevisa att det föreslagna projektet är 
tillämpbart och att de har en industrikompanjon i konsortiet. 
Vidare behöver förslag till samverkande forskningsprojekt i allmänhet omfatta en sannolik 
uppskattning. Den bör genomföras av de kompanjoner som framställer förslaget som ett 
förkrav för en ansökan. Den skall beskriva den förväntade tillämpningen och skall 
innefatta en samarbetskompanjon som är inställd på att använda resultaten från projektet. 
Den kompanjon som åtar sig att tillämpa projektresultaten inom den offentliga sektorn 
kan förslagsvis vara en agentur, t.ex. en miljöorganisation eller en regional administration. 
Beträffande industriprojekt skulle det kunna vara nyetablerade små eller medelstora 
företag i NOS eller en intresserad firma inom EU. 
19 
mÊmmmmmmmmm0Ê+ 
4.3. Omvandling och internationellt tekniskt samarbete 
Avancerad teknik från de tidigare industriella-militära anläggningarna kommer att behöva 
omvandlas för nya civila produktionsanvändningar. NOS marknader verkar emellertid 
ännu inte vara förberedda för produkter av hög kvalitet som är tillverkade i NOS. 
Villkoret att hitta en industriell kompanjon som är inriktad på tillämpning av resultaten 
kan för närvarande visa sig bli svårt att uppfylla i NOS. Under dessa förhållanden blir 
omvandlingen ytterst svår att genomföra. 
ISTC ger vetenskapsmän möjlighet att arbeta med dessa projekt. ISTC:s projekt 
finansieras av USA, EU (via TACIS)4 och Japan. Vetenskapsmän och tekniker får bistånd 
för att arbeta med kärnreaktorsäkerhet, handhavande av radioaktivt avfall, luft- och 
rymdfart, utveckling av nya material, vaccin och andra medicinska tekniker och verktyg 
som inriktar sig på olika miljöproblem. De projekt som inleddes under ISTC:s första 
verksamhetsår ger sponsorhjälp till mer än 8200 vetenskapsmän och ingenjörer som 
tidigare har arbetat med massförstörelsevapen och missiltekniker. Frågan är hur resultaten 
av dessa projekt genom praktisk tillämpning inom industrin och den offentliga sektorn 
skall kunna ge större utdelning samtidigt som stödet till grundforskningen fortsätter. 
I fråga om omvandlingen av vissa militära högteknologiska forskningsresurser, kan det 
innebära större möjligheter att samarbeta med EU-firmor och utveckla teknisk utrustning 
för västlig produktion och EU-marknadérna än att starta en civil produktion för den ryska 
4Finland och Sverige bidrog individuellt. 
20 
mmammmÊÊÊmmmmm 
marknaden. Den generella idén att upprätta joint ventures för RTD och använda NOS 
forskningsresurser för att skapa produkter för EU:s marknader måste undersökas noggrant. 
Under nuvarande förhållanden kan denna typ av samarbete innebära mest fördelar för 
båda sidor. Det kan hjälpa kvalificerade laboratorier och institutioner att anpassa sig till 
vetenskapens och forskningens marknadsvillkor. Den försiktiga attityden hos militära 
forskningscentra att ge sig in i ett sådant samarbete med västliga firmor för icke-militära 
ändamål (t.ex. laserteknik för medicinsk utrustning) måste övervinnas. De rättsliga 
konsekvenserna måste undersökas och immateriella rättigheter behöver skyddas. 
Anpassningen till västliga normer och deras faktiska industriella tillämpning kan bli lång. 
Ett öppet samarbete med kompanjoner från EU kan i hög grad bidra till denna process. 
"Dialogen med NOS:s myndigheter", förberedande workshops och nätverk för utveckling 
av en gemensam strategi och genomförbara utvärderingar skall förbereda den svåra 
uppgiften. 
5. Uppmuntran till en vetenskaplig och teknisk miljö med bättre resurser 
Inte bara själva projekten behöver förberedas bättre. Ett konstruktivt stöd behövs för hela 
miljön så art användbara och stabila projekt kan skapas. Enstaka delar kan få hjälp genom 
TACIS eller vissa biståndsåtgärder inom INCO. Bristen på allmänna infrastrukturer måste 
tacklas av de nationella myndigheterna. 
5.1. Förbättring av informationen 
21 
Ett huvudproblem är att få tillgång till nödvändig information om vetenskapen och nivån 
hos den tekniska utvecklingen. Detta gäller information om det allmänna systemet för 
styrning av utvecklingen och skapandet av praktiska system för att finna kompanjoner. 
Frånsett ekonomiska statistiker och indikatorer finns det inget lämpligt system och den 
tillgängliga informationen befinner sig ännu inte på en användbar nivå. Den ojämna 
informationen om situationen skapar stora problem. Informationen om viktiga städer som 
Moskva och St. Petersburg har byggts upp under de tidigare åren av samarbete. Även 
informationer om regioner som Novosibirsk, Jekaterinburg, Rostov och 
modellutvecklingar som Nizjnij-Novgorod finns tillgängliga. I fråga om andra regioner 
i Ryssland och andra NOS, är informationen ganska tunn. 
Många försök till utvärdering och bedömning av de befintliga resurserna har genomförts 
av olika organisationer och konsulter. En praktisk överblick av situationen, ett register 
eller en databank över de befintliga institutionerna och deras nuvarande kapacitet och 
potential finns emellertid för närvarande inte tillgänglig och bör utvecklas. Även 
vetenskapliga kommunikationsnätverk engageras att verka för ett förbättrat 
informationssystemen. 
5.2. Åtgärder för att hitta kompanjoner 
Förbättrade informationstjänster är väsentliga för de forskningscentra vars tidigare 
kontakter har blivit lidande av f.d. Sovjetunionens sammanbrott. Att hitta kompanjoner 
för gemensamma forskningsförslag är svårt redan under mer överblickbara förhållanden. 
Sökandet efter en kompanjon med hjälp av ett outvecklat informationssystem minskar 
22 
dock ytterligare de allmänna möjligheterna att skapa ett samarbete. Ytterligare stöd måste 
ges för att hjälpa potentiella kompanjoner i NOS, EU:s medlemsstater, associerade stater 
och länderna i centrala Östeuropa att finna lämpliga medarbetare. Det viktiga är inte 
storleken på det forskningsnätverk som skapas, utan kvaliteten. Modellverktyg för 
förbättring av RTD-samarbetet finns hos EU: Reläcentra (tidigare Value). Liknande 
verktyg som har byggs upp tillsammans med ett nätverk för teknisk bedömning och 
styrning för NOS, kommer att öka projektets kvalitet och bidra till en långsiktig 
infrastruktur. 
Dessutom kan temaorienterade "förmedlingssammankomster" gällande berörda industrier 
och andra organisationer organiseras i samverkan med TACIS och medlemsstaternas 
verksamheter. 
5.3. Ett stvrnätverk 
Den fortsatta utvecklingen av prioriteterna i fråga om typen av åtgärder och inriktning, 
kommer att åtföljas av en dialog med NOS:s myndigheter. Lokalt befintlig information 
skall göras mer tillgänglig, koordinerad och exploaterad. Informationen skall anknytas till 
en utvärdering och kontrollgranskningar. Ett styrnätverk av regional natur bör på lång sikt 
upprättas med utsträckning genom de olika NOS. Nätverkets centrala enheter skall hela 
tiden jobba för förbättrad information (databaser) med utvärderingen av ändringar och 
styrningen av RTD:s samarbetsprojekt och deras lokala effekter. Samtidigt skall de verka 
för en bättre informationsspridning och koordination mellan regionerna och NOS. 
23 
5.4. Rättsliga villkor 
Den rättsliga situationen i NOS är ett allvarligt hinder. Industriella äganderätter, 
materiella och immateriella äganderätter (patent) orsakar problem i samarbetet. Den ryska 
federationen inrättade en ny patentlag enligt den Europeiska patentorganisationens (APE) 
modell. Utan en aktiv tillämpning och lämpliga kontrollmekanismer, kommer emellertid 
engagemanget från den privata sektorn att fortsätta att vara begränsat. Kompanjoner i 
internationellt samarbete behöver säkerhet i fråga om åtaganden, förpliktelser och risker. 
Ett engagemang kräver en stabil rättslig grund att stå på i samband med tvister. Den 
rättsliga behandlingen i NOS är i många avseenden oförutsägbar. En gemensam 
specialistgrupp eller arbetsgrupp 
skulle kunna bistå utvecklingen av de rättsliga villkoren. 
5.5. Betalningsöverföringar 
Det råder också osäkerhet om beskattningen av betalningsöverföringar. ISTC har fått 
skattebefrielse. Försök att erhålla detta även för INTAS pågår. Beskattningen verkar vara 
högre om institutioner är inblandade. Detta leder till försök att kringgå officiella 
institutioner och att i större omfattning bevilja medel till enstaka vetenskapsmän. 
Banksystemets möjligheter skall tas med i beräkningarna. Gemensamma samtal bör äga 
rum, och en arbetsgrupp bestående av representanter från organisationer med eller utan 
anknyming till sina regeringar bör inrättas för att behandla dessa ekonomiska problem. 
24 
6. Villkor for utländska direkta investeringar 
Den allmänna rättsliga osäkerheten är fortfarande det huvudsakliga hindret mot ökade 
investeringar från väst. Forskningen och den industriella utvecklingen är nära kopplade 
till varandra. Den behövliga strukturella förändringen av den vetenskapliga sektorn hör 
ihop med intresset hos privata investerare att samarbeta med NOS:s industrier och deras 
forskningscentra och designkontor. NOS:s industrier måste fortfarande närma sig 
marknadens behov. Samarbetsprogrammen inom vetenskapen och tekniken kan förbereda 
grunden. Vetenskapen och tekniken kan ge stimulans, men utan efterföljande utländska 
investeringar kommer ingen ihållande nyskapandeprocess att påbörjas i ett långsiktigt 
perspektiv och med en acceptabel ekonomisk betydelse. 
De verkliga ekonomiska förändringarna förväntas när fler utländska investeringar görs i 
länderna. I princip är EU-baserade företag intresserade och fler investeringar kan bli 
möjliga. På grund av en oklar rättslig situation och med frågetecken rörande den allmänna 
politiska framtiden är nivån på investeringarna fortfarande jämförelsevis låg trots de 
attraktiva villkoren med ett högt tekniskt kunnande, en enorm marknad och låga löner. 
7. Slutsatsen steg och verktyg 
Den nya inriktaingen för det internationella RTD-samarbetet med NOS bör inriktas på 
följande punkter: 
1. Färre och mer relevanta projekt som ligger närmare tillämpning 
25 
mmååmååEEEmmmm 
2. Integrering av INTAS 
3. Förberedelser inför åtgärder, projekt och för att hitta möjliga kompanjoner genom en 
dialog med NOS myndigheter och förberedelse av projekten genom anslag till nätverk 
4. Nya krav för ingivande av förslag: att inge en genomförbarhetsstudie och ansöka 
tillsammans med en kompanjon som är inriktad på tillämpning av resultaten 
5. Samarbete och samordning med TACIS och andra EU-program, koordination med 
medlemsstaternas åtgärder, med EBRD och Världsbanken. 
6. I allmänhet: en större andel av anslagen till stödåtgärder för förbättrad kvalitet och 
tillämpning av projekten: 
* Databanker över relevanta forskningsinstitutioner, deras vetenskapliga 
profil, utvärderingsresultat, pågående projekt, etc. 
* Stimulansåtgärder för utvecklandet av ett decentraliserat nätverk inom 
NOS 
* Arrangemang för att hitta kompanjoner, informationsdagar, etc. med 
intresserade industrier 
26 
* Åtgärder som bidrar till förbättrade rättsliga och ekonomiska villkor för 
RTD 
BILAGA 1 
NUVARANDE SAMARBETE OCH AKTUELL SITUATION FÖR VETENSKAPEN 
OCH TEKNIKEN I NOS 
INNEHÅLL 
1. Struktur för EU:s samarbete med NOS 2 
2. Utveckling av vetenskapens och teknikens samarbete med NOS.......2 
3. Vetenskapens och teknikens aktuella situation i efter­
dyningarna av Sovjetunionen.....................................^ 
3.1. Arvet från det förflutna. 3 
3.2. Den vetenskapliga sektoms storiek och omfattning.....5 
3.3. Förståelse av forskarflykten 5 
3.4. Den nya territoriella situationens betydelse för 
vetenskap och forskning i NOS.........................6 
27 
mtmÈÈÈiÊiâÊÊÊÊÊammm* 
3.5. Ett mångsidigare regionalt samarbete.........6 
1. Struktur för EU:s samarbete med NOS 
Med tanke på behovet av stabilitet och de betydande ekonomiska möjligheterna i 
framtiden, ligger det i EU:s intresse att utveckla relationerna beträffande handeln och 
investeringarna i hela regionen inom ramen för ett rättsligt system. Kommissionen 
undertecknade nyligen överenskommelser om samarbete och kompanjonskap med Ryska 
Federationen, Ukraina, Kazachstan och Kirgistan. Med alla övriga länder utom 
Tadzjikistan, pågår förhandlingar om ovanstående överenskommelse eller förberedande 
diskussioner. 
Det generellt formulerade avtalet om kompanjonskap och samarbete innehåller en särskild 
artikel om RTD:s samarbete. De tre angivna huvudområdena för samarbetet - som visar 
att syftet är att få tillträde till respektive FTV-program - är: utbyte av vetenskaplig och 
teknisk information, gemensamma RTD-initiativ, utbildningsverksamheter och rörlighet. 
En målsättning av ömsesidigt intresse är att särskilt uppmärksamma omplaceringen av de 
vetenskapsmän och forskare som har varit engagerade i massförstörelsevapen. 
Förhandlingar väntas för fastställande av bestämmelser för immateriella rättigheter. 
Det fjärde ramprogrammet för RTD inbjuder NOS till ett samarbete inom vetenskap och 
teknik enligt åtgärd 2: "Samarbete med tredjeländer och internationella organisationer", 
del A2: "Samarbete med länderna i centrala och östra Europa och de nya oberoende 
28 
m 
staterna i f.d. Sovjetunionen". Dessutom möjliggör både det fjärde ramprogrammet för 
RTD och EURATOM:s ramprogram medverkan av NOS:s kompanjoner i projekt som 
baserar sig på projekt ur andra särskilda program. I detta avseende skall kompanjoner ur 
två grupper från NOS särskiljas: 
* Europeiska NOS som är berättigade att medverka i alla särskilda program ur 
ramprogrammet enligt artikel 130J i EG-fördraget, och 
* utomeuropeiska NOS som får delta i de särskilda program som efter beslut från fall till 
fall står öppna för dem. 
TACIS, det tekniska stödprogrammet för NOS som startades under 1991 med en årlig 
budget på 500 miljoner ecu, tillhandahåller know-how och teknisk utrustning till en vid 
krets offentliga och privata organisationer. TACIS anslog 20 miljoner ecu till Moskvas 
internationella vetenskapliga och tekniska centrum, som upprättades som en internationell 
organisation tillsammans med Ryssland, USA och Japan. Dess mål är att anställa forskare 
från den militära sektorn för civila projekt. TACIS:s ger även anslag till ACE, Åtgärder 
för ekonomiskt samarbete, och bistår åtgärder rörande tillämpningen av vetenskap och 
teknik på marknadsekonomin och omskolning av vetenskapsmän, undervisning, utbildning 
och yrkesmässig anknytning. 
2. Utveckling av det vetenskapliga och tekniska samarbetet med NOS 
29 
Under den första fasen, efter Sovjetunionens sammanbrott, hade EU anordnat ett brett 
utbud av åtgärder för vetenskap och teknik för att stödja omvandlingsprocessen3. 
Samarbetet inom området fissionsäkerhet (Tjernobyl) och ITER, det kontrollerade 
fusionsprojektet, hade redan tidigare upprättats. COPERNICUS-åtgärderna upprättades för 
Centraleuropa, forskare från NOS blev anslutna under 1994. Stöd gavs för medverkan i 
gemensamma projekt enligt fem särskilda program i det tredje ramprogrammet. Genom 
att INTAS grundades som en privat sammanslutning, var den särskilt upprättad för att 
stödja den allmänna RTD-potentialen i NOS via gemensamma projekt. THERMIE 
upprättade ett samarbete inom energisektorn, TEMPUS inom den högre utbildningen, 
NOS medverkan i vissa COST-åtgärder utvidgade de gemensamma europeiska 
vetenskapliga nätverken. EUREKA accepterade Ryska Federationen som medlem för 
industriellt samarbete. Europeiska forskningsorganisationer, t. ex. CERN, ESO och ES A, 
förstärkte de redan befintliga relationerna inom sina specifika vetenskapliga områden. 
Dessutom har enskilda medlemsstater, andra nationer, internationella organisationer och 
icke-statliga organisationer bidragit inom olika områden för att öka det vetenskapliga 
samarbetet. Detta har dock skett utan någon tydlig koordination. 
3. Vetenskapens och teknikens aktuella situation i efter­
dyningarna av Sovjetunionen 
5Se särskilt COM(94) 420 i slutet: "Samarbetet inom vetenskap och teknik mellan å ena 
sidan Europeiska Unionen och länder i centrala och östra Europa och å andra sidan de 
nya oberoende staterna i f.d. Sovjetunionen" och Europakommissionens broschyr: Det 
vetenskapliga och tekniska samarbetet med Östeuropa. Bryssel-Luxemburg 1994. 
30 
Vetenskapen hade högt anseende i f.d. Sovjetunionen och tron på de "vetenskapliga­
tekniska framstegens" makt var en del av den kommunistiska retoriken. Trots 
omfattningen och den otvetydiga kvaliteten hos RTD:s verksamheter, fanns det samtidigt 
mycket tydliga brister. De vetenskapliga organisationerna hade andra inriktningar än de 
vetenskapliga idéer som normalt gäller inom marknadsekonomier och demokratier. 
Vetenskapen i f.d. Sovjetunionen var engagerad i att utveckla utvalda tekniker som i de 
flesta fall syftade till att uppnå militär överlägsenhet och visa kommunismens 
överlägsenhet. I och för sig var de inledningsvis mycket framgångsrika i sin verksamhet. 
Denna framgång nådde sin höjdpunkt genom uppskjutandet av sputniken. 
Under åttiotalet missade f.d. Sovjetunionen den dynamiska utvecklingen av informations-
och kommunikationsteknikerna och deras omfattande användning i samhället. I väst 
utvecklades "informationen" till att bli en av nyckelfaktorerna för teknisk utveckling 
(informationssamhället). De odemokratiska staterna kunde emellertid inte tillåta 
okontrollerade enskilda kommunikationer. På så sätt blev samhällsstrukturen en av de 
huvudsakliga hindren mot exploateringen av dessa nya tekniska framsteg. Utvecklingen 
i det moderna samhället beror inte enbart på de vetenskapliga framstegen, utan dessa 
måste även införas och användas på ett lämpligt sätt i samhället. Förbiseendet av denna 
faktor var utan tvekan en bidragande orsak till det ekonomiska systemets slutliga 
sammanbrott. 
3.1. Arvet från det förflutna 
31 
Villkoren för vetenskaplig utveckling i f.d. Sovjetunionen kunde leda till vissa annorlunda 
och kreativa vetenskapliga lösningar som inte meddelades till det internationella 
vetenskapliga samfundet. Bristerna från det gamla sovjetiska systemet är dock omfattande. 
De kan sammanfattas enligt följande: 
* en dominerande militär inriktning hos vetenskapen och tekniken och den 
tillämpliga industriproduktionen med tyngdpunkt på särskilda områden, t.ex. 
kärnfysik, rymd- och lasertekniker samt matematik, 
* isoleringen från samhället av de flesta vetenskapsmännen, hemlighållandet av 
mycket av deras arbete, som ofta utfördes i hemliga städer, har lett till begränsade 
kunskaper i de språk som används i det internationella vetenskapliga samfundet 
och till ett begränsat deltagande i internationella debatter och nätverk, 
* inget privat ägande, inga industriella egendomsrättigheter och inga individuella 
patent, 
* ett centralistiskt system med negativa följder för regionerna: regional obalans, 
inget samband med lokala problem, långa avstånd i nyskapandeprocesserna mellan 
de platser där industriproduktionen sker och dithörande forskningscentra, 
* bristande effektivt samband mellan undervisning (universitet) och forskning 
(vetenskapsakademier eller forskningscentra), 
32 
* en stark byråkrati med en hierarkisk vertikal organisationstyp som bidrog till 
den smygande nedgången hos forsknings- och utvecklingssystemet under åttiotalet 
samt ingen kostnadseffektivitet eller medvetenhet inom området, 
* ingen marknad och svag konsumentinriktning och ingen kapacitet för 
problemlösning, en extrem sidoordnad varutillförsel av en central planekonomi, 
* bristfällig utveckling av informations- och kommunikationstekniker för 
användning beträffande varor för industrin och konsumenterna, 
* inget erkännande av miljöproblemen och avsaknad av energisparande tekniker, 
* ingen självständig och kritisk styrning av ekonomin, finansiella transaktioner, 
affärsstudier, ledning, etc, 
* ingen empirisk social vetenskaplig forskning som följer och styr de pågående 
skeendena i samhället, förutom "den vetenskapliga marxism-leninismen" som 
ideologiskt stöd. 
Trots att den vetenskapliga sektorn är stark, välutvecklad och dominerande i samhället, 
står den inför viktiga förändringar. Samarbetet med EU kan innebära sådana viktiga 
strukturella förändringar som efterfrågas för att den skall kunna anpassa sig till den nya 
situationen. 
33 
3.2. Den vetenskapliga sektorns storlek och omfattning 
På personalsidan var den vetenskapliga sektorn kraftigt överbemannad i jämförelse med 
andra industrialiserade länder: efter en kraftig sänkning var förhållandet mellan antalet 
forskare, vetenskapsmän och ingenjörer och den övriga arbetskraften per tusental 
(12,9.1989, 11,4. 1990) fortfarande 10,1 under 1991, jämfört med t.ex. EU:s genomsnitt 
på 4,2. 
Regeringarna skar drastiskt ned på utgifterna för vetenskapen på grund av att den ärvda 
vetenskapliga sektorn inte kunde bidra till en förbättring av den ekonomiska och sociala 
situationen på kort sikt. Från cirka 3,5 % av BNP anslogs till forskning och utveckling 
i slutet av åttiotalet och anslagen6 motsvarade fortfarande under 1990 2,1 % av BNP. I 
dag beräknas mindre än 0,5 % av BNP i NOS anslås dit, med hänsyn till att BNP i sig 
gick ned med cirka 50 %. Som en jämförelse anslår EU i genomsnitt 2 % av BNP till 
vetenskap och teknik. 
Den dramatiska minskningen av de finansiella resurserna gjordes utan någon lämplig 
planering. Samtidigt föreslog det ryska ministeriet för vetenskaplig och teknisk politik en 
prioritetsplan. Mot bakgrund av de omfattande sociala konsekvenserna, återstår det att se 
om planen kommer att leda till minskade och mer effektiva RTD-strukturer. Institutioner 
6korrigerad med hänsyn till OECD:s beräkning, se OECD, politik för vetenskap, teknik 
och nyskapande, ryska federationen, volym 1, Paris 1994. 
34 
och organisationer med en personalstyrka på 5000 man eller fler, är mindre kreativa 
eftersom arbetsvillkoren, som fallet med stora strukturer i allmänhet är, tenderar att 
motsätta sig reformförsök. 
Under nuvarande förhållanden är produktionen i den vetenskapliga sektorn otillräcklig. 
Driftsbudgeten spenderas i stor omfattning på grundläggande funktioner som uppvärmning 
och elektricitet. Personallönerna är dessutom mycket låga vilket inverkar på motivationen 
och institutioner är ofta stängda under dagar och veckor för att spara energi eller lokalerna 
hyrs ut för att tjäna extra pengar. 
3.3. Att förstå forskarflykten 
Minskningen av personal i de överdimensionerade strukturerna måste fortsätta. Frågan är 
hur det å ena sidan skall gå att behålla de bästa vetenskapsmännen och att å andra sidan 
öka möjligheterna för de forskare som slutar att kunna dra nytta av sin vetenskapliga 
bakgrund till fördel för industriemas modernisering. I det här sammanhanget är 
forskarflykten nödvändig. Rädslan för forskarflykten var huvudskälet för 
stipendiatprogrammen. Stipendierna kan dock också fungera som språngbrädor för att 
förbereda en emigration. 
Inga stipendier ges inom ramen för EU RTD:s samarbetsplan med NOS. Istället överväger 
EU om samverkande forskningsprojekt - exempelvis för små och medelstora företag för 
att kunna klara av att utveckla tekniska produkter - på ett bättre sätt kan omdirigera den 
interna forskarflykten från underkvaliferadejobb till områden med teknisk kompetens och 
35 
industriellt nyskapande. Förkastandet av den så kallade "interna forskarflykten" avtar 
emellertid långsamt. Argumenten har sitt ursprung i vetenskapsmännens gamla 
prestigetänkande: ett "sämre kommersiellt jobb" till "bättre lön" var oacceptabelt. Inför 
pressen att minska det totala antalet forskare måste förflyttningarna till privata 
verksamheter ses som en självreglerande process som omdirigerar talangfulla människor 
till nya och behövande yrken. 
Den "yttre forskarflykten" förblir måttlig i motsats till vad som ursprungligen befarades. 
Efter den första vågen av den akademiska utflyttningen under 1990-91 (judisk och tysk 
utvandring) har åderlåtningen av vetenskapsmän varit måttlig. Fler tillfälliga kontrakt för 
vetenskapsmän med utländska institutioner eller industrier ingås. Detta ger en 
övergångslösning för personer som önskar utöka sina kunskaper och uppbåda sina 
förvärvade kvalifikationer i nya miljöer. Efter den första panikartade reaktionen beaktas 
idag även den positiva sidan av forskarflykten. Utflyttningarna från ett öppet politiskt 
system med nya utbyteskanaler som är annorlunda än förr, ger vetenskapsmännen 
möjligheten att behålla kontakten med sina gamla institutioner, i de flesta fall till fördel 
för båda sidor. En informell samverkan mellan institutioner kan bli ett resultat av dessa 
förbindelser. 
Det finns inga offentligt tillgängliga uppgifter om forskarflykten från de militära­
industriella komplexen särskilt till länder som är intresserade av hemliga vapentekniker. 
Ständiga förflyttningar av ryska vetenskapsmän skedde, särskilt från de baltiska staterna, 
men också från Kazachstan eller andra icke-ryska republiker. Den grupp av människor 
som har arbetat i militära forskningscentra utanför Ryssland och som nu är arbetslös utan 
36 
någon anknytning till Ryssland eller ryska forskningsinstitutioner eller till 
bosättningslandet kan känna sig frestad att anta anbud från tredjeländer. Speciellt ISTC 
syftar till att använda kunskaper från den militära forskningen för civila projekt. 
Resultaten av denna åtgärd borde bidra till att begränsa den vetenskapliga militära 
forskarflykten. 
3.4. Den nva territoriella situationens betydelse för vetenskap och forskning i NOS 
Som en följd av Sovjetunionens sammanbrott, har den vetenskapliga och tekniska sektorn 
luckrats upp. Viktiga institutioner och produktionsenheter som tidigare bildade en kedja, 
befinner sig nu i olika länder. Upplösta, ofullbordade kretslopp och kedjor för nyskapande 
och tillämpning är ett vanligt förekommande problem. 
Cirka 70 % av forskningskapaciteten stannade kvar inom Ryska Federationens territorium, 
om igen med en mycket ojämn regional distribution. Ukraina är efter Ryssland det näst 
viktigaste området i fråga om placeringen av militär och civil vetenskap och teknik. Vissa 
NOS bibehåller en hög koncentration av (militära) forskningscentra inom sina territorier 
där det är svårt att koppla dessa centra till deras nationella behov medan andra länder inte 
fick några avancerade forskningsinstitutioner för framtida utveckling. I båda fallen finns 
allvarliga problem i fråga om de nya nationella stödstrukturerna. 
Försök att återförena tidigare länkar i dessa kedjor ger inte nödvändigtvis de bästa 
lösningarna på grund av att produktionsvillkoren och marknadsutsikterna har ändrats. 
37 
Samarbetsförslag från tidigare kompanjoner är välkomna om de kan påvisa att deras 
industriella nyskapande är genomförbart genom det nya samarbetet. 
3.5. Ett mångsidigare regionalt samarbete 
Strategierna för NOS regionala samarbete är hittills av preliminär art, på grund av att 
utvecklingen av de politiska förbindelserna mellan de individuella staterna ännu inte är 
stabil. Förbindelser som ligger under förhandling mellan NATO, OSCE och individuella 
NOS, inverkar på sammanhållningen i regionen. Ryska Federationen med sin omfattande 
ekonomiska, sociala och militära potential är den största utmaningen för EU. Rörande 
andra NOS, är de västligaste länderna (Ukraina, 
Vitryssland, Moldavien) i behov av billiga energitillgångar. De centrala republikerna i 
Asien har en viktig ekonomisk potential, särskilt inom energisektorn, men behöver 
omfattande investeringar för en tillräcklig exploatering. Republikerna bortom Kaukasus 
behöver ännu mer stöd speciellt med hänsyn till den instabilitet som råder i regionen. 
Tillgång till den europeisk handel, investeringar och teknik är därför en prioritet för alla 
parter. Den ryska federationen kommer att fortsätta att vara den viktigaste faktorn i denna 
uppbyggnad. Dess inriktning kommer att ha den största betydelsen vid utvecklandet av 
möjligheter för alla övriga NOS. 
Den ursprungliga skillnaden mellan CEEC och NOS skulle kunna utplånas genom den 
fortsatta utvecklingen. Fördrag om regionalt samarbete mellan grannländer bidrar till 
skapandet av nya regionala samarbetsformer. På så sätt tar CEEC/NOSs zoner med olika 
behov för det vetenskapliga och tekniska samarbetet form: Den västgående zonen som är 
38 
mm 
associerad till EU, den västra NOS-zonen mellan Ryssland och EU, en transkaukatisk zon, 
de centralasiatiska republikerna och den ryska federationen i sig. Studier och en ständig 
dialog skall undersöka deras möjligheter till förändring och krav. 
BILAGA 2 
INTEGRERING AV INTAS 
1. Bakgrund 
Efter f.d. Sovjetunionens sammanbrott skedde i snabb takt en upplösning av det 
ekonomiska systemet, vilket allvarligt försämrade möjligheterna inom den 
vetenskapliga och tekniska sektorn i de nya oberoende staterna (NOS) som bildades 
efter detta sönderfall. 
Enligt flera resolutioner av Europaparlamentet och med hänsyn till den kritiska 
situationen för vetenskapen i Östeuropa, något som inte var förutsett vid den tidpunkt 
när det tredje ramprogrammet godkändes, har medel utanför ramprogrammet anslagits 
för åtgärder till ett samarbete med öststaterna inom det vetenskapliga och tekniska 
området. 
39 
Vid ministerrådet för forskning i april 1992 fattades beslut om att stödja 
kommissionens initiativ angående stöd till den vetenskapliga och tekniska sektorn i 
NOS, och kommissionen erhöll även en förfrågan att undersöka möjligheten att inrätta 
en internationell stiftelse. 
Sammanslutningen för främjandet av det vetenskapliga samarbetet inom NOS (INTAS) 
har bildats för den förberedande fasen under en begränsad tid som en privaträttslig 
belgisk sammanslutning. Sammanslutningens stadgar har godkänts av kommissionen 
den 17 december 1992 under en prövotid som utgår den 31 december 1994. 
Målen för INTAS är att: 
— snabbt tillhandahålla ett effektivt bistånd tack vare en smidig och effektiv åtgärd i 
syfte att bibehålla NOS vetenskapspotential, 
— dra till sig resurser och kompanjoner som komplement till dem från Europeiska 
unionen, 
— garantera medlemsstaternas formella medverkan i åtgärder utanför ramprogrammet. 
Skapandet av en permanent och bestämd struktur hos den allmänna gemensamma 
programorganisationen för RTD skulle ha kunnat planeras i enlighet med artikel 130 O 
i förbindelse med artikel 130 Q, paragraf 1 av Enhetsfördraget. Denna disposition av 
Fördraget kräver rådets enhällighet. Först kommer alltså rådet överens om 
40 
mu 
säkerställandet av målen genom en prövofas som skall försäkra att de nämnda målen 
på ett tillfredsställande sätt har uppnåtts av INTAS. 
Rådet har genom sitt antagande den 23 november 1994 av ett vetenskapligt program 
för forskning och teknisk utveckling, vari ingår demonstrationen inom ramen för 
samarbetet med tredje länder och de internationella organisationerna (1994-1998), 
bekräftat gemenskapens medverkan i pilotfasen av INTAS, som har förlängts till den 
31 december 1995. 
Den ansvarige ledamoten för forskningssektorn har den 27 december 1994 överlämnat 
ett brev till unionens medlemsstater i vilket tillkännages att kommissionen kommer att 
framlägga ett betänkande till rådet angående INTAS framtid. 
Vid rådssammanträdet den 10 mars 1995 informerade kommissionen rådet om sitt 
beslut att finansiera INTAS med 5 miljoner ecu under 1995. Rådet frågade 
kommissionen, om det var möjligt att höja beloppet. Kommissionen tillkännagav 
vidare att ett betänkande om gemenskapens medverkan i INTAS kommer att läggas 
fram till rådet den 9 juni 1995. 
2. Erfarenheter av verksamheten inom INTAS. 
Ett begränsat anbudsförfarande inleddes före det officiella grundandet av INTAS. Efter 
denna preliminära åtgärd beslöt INTAS att fortsättningsvis använda öppna 
41 
anbudsförfaranden inom alla områden avseende naturvetenskap och humanistiska 
vetenskaper för att försöka involvera största antal vetenskapsmän inom NOS länderna. 
En utvärdering av INTAS har genomförts av Coopers & Lybrant och kommissionen 
har begärt att Ernst & Young skall genomföra en revision. 
Cooper & Lybrants studie (september 1994) har påpekat att de projektutvärderingar 
som har underställts INTAS inte alltid har ansetts vara tydliga och att 
anbudsförfarandena har lett till långa, omotiverade väntetider, och att en viss 
osäkerhet råder om INTAS rykte. 
Enligt Ernst & Youngs revision förfogar föreningen inte över ett bokföringssystem 
som tillåter en systematisk utvärdering av organisationens tillgångar. 
3. Överensstämmelse mellan INTAS resultat och de fastställda målen 
3.1 Snabbhet och effektivitet 
Samarbetet med NOS är förvisso inte lätt. Likväl inledde det 
internationella centret för vetenskap och teknik (ISTC), inrättat i Moskva genom ett 
avtal mellan regeringar (Japan, USA, Ryska federationen och Europeiska unionen) i 
syfte att hjälpa vetenskapsmän att omvandla verksamheter inom den militära sektorn 
till fredliga ändamål, sin verksamhet i april 1994 och mer än 3 000 vetenskapsmän har 
redan utnyttjat bidrag från denna organisation under de tio 
42 
följande månaderna. 
Programmet COPERNICUS (avseende PECO- och NOS-länderna), administrerat av 
DG Hl, XII och Xm, har likaså inlett ett anbudsförfarande under 1994. Det avslutades 
den 2 maj 1994 och i fråga om vart och ett av de 220 utvalda anbuden (45 deltagare 
från f.d. Sovjetunionen) undertecknades kontrakten inom den angivna tidsfristen på 
åtta månader, medan inget kontrakt har undertecknats enligt anbudsförfarandet från 
INTAS avseende 1994 mer än ett år efter anbudstidens utgång. 
Det kan konstateras att samma sak gäller anbudsförfarandet avseende 1993, där ett 
stort antal kontrakt kvarstår utan undertecknande. 
Skapandet av ett organ utanför kommissionen verkar således inte ha påskyndat 
utvecklingen, tvärt om. 
Dessutom är kostnaderna för INTAS, per miljoner använda ecu, cirka fem gånger 
högre än kommissionens kostnader för ett likvärdigt program, t. ex. COPERNICUS. 
Detta kan huvudsakligen förklaras bero på det antal personer som arbetar inom varje 
program. För åtaganden på 21 miljoner ecu under 1994 hade INTAS 30 anställda 
medan 
COPERNICUS endast behövde 15 personer för motsvarande 67 miljoner ecu. I 
revisionen av Ernst & Young uppskattas de administrativa kostaadema till 13,5 % av 
1994 års budget på cirka 22,7 miljoner ecu. Denna procentsats skulle öka ännu mer 
43 
om man skulle minska INTAS-programmets finansiella medel under nuvarande nivå. 
INTAS söker att nå största möjliga antal vetenskapsmän i NOS-länderna inom alla 
naturvetenskapliga och humanistiska områden. 
Denna politik var berättigad med tanke på det kritiska läge som uppstod vid 
Sovjetunionens sammanbrott och har i själva verket varit föremål för en rad av 
åtgärdsprogram av denna typ genom Internationella fonden för vetenskap upprättad av 
M. Soros. För närvarande utvecklas det kritiska läget till en strukturell situation 
som måste bemötas på ett annorlunda sätt. Omfattningen av denna strukturella 
företeelse övergår med bred marginal möjligheterna till bistånd inom ramprogrammet, 
och, såsom har fastställts vid OECD: s uppskattning av det ryska vetenskapliga 
systemet, är antalet vetenskapsmän i landet för högt. Gemenskapens åtgärder, som 
vidtas i överensstämmelse med riktlinjerna i åtgärd 2 inom ramprogrammet, kan endast 
inriktas på områden av gemensamt intresse hos medlemsländerna och biståndsländerna 
och genom ett selektivt stöd till de mest konkurrenskraftiga grupperna. Den politik 
som INTAS följer går inte i linje med målen för det fjärde ramprogrammet, varken i 
fråga om internationellt samarbete eller NOS-ländernas intressen, emedan man 
anstränger sig att med begränsade medel bibehålla en 
forskningspotential inom alla vetenskapliga och tekniska områden, vilket inte är 
försvarbart med tanke på det ekonomiska läget. 
44 
En granskning av förteckningen över utvalda projekt visar en stor spridning och ibland 
berör projekten områden som inte har någon anknytning till de problem som dessa 
länder för närvarande står inför och som avviker från de fastställda villkoren i 
stadgarna för INTAS, nämligen att "främja den vetenskapliga forskningen liksom 
viktiga områden för social och ekonomisk utveckling samt förstärka 
demokratin". 
32 Kompletterande finansiering till Europeiska unionen? bidrftg 
Bland INTAS medlemmar har den Europeiska unionens medlemsstater lämnat ett 
budgetbidrag utöver det bidrag som kommer från gemenskapen på 0,33 miljoner ecu 
(dvs 0,6 %). Gemenskapens budget har finansierat 95 % och bidragen, som kommer 
från Österrike, Finland, Norge, Sverige och Schweiz uppgick till 2,41 miljoner ecu. 
Dessutom har INTAS:s medlemsländer lämnat ett bidrag in natura avseende åtta 
oberoende nationella experter medan kommissionen har avdelat två ämbetsmän till 
INTAS. Inom det fjärde ramprogrammet uppgår gemenskapens andel av budgeten till 
nära 100 % som en följd av anslutningen av nya medlemsländer till Europeiska 
unionen och genom Norges och Schweiz deltagande i det 4:e ramprogrammet på basis 
av EES-avtalet respektive ett bilateralt associationsavtal. 
Under dessa förhållanden finns det inga samlade skäl till en separat struktur: i själva 
verket visar förberedelsearbetet att det inte finns skäl att skapa en självständig struktur 
(artikel 130 N, jämför artikel 130 O, paragraf 1 i Fördraget. 
45 
Dessutom är de årliga genomsnittliga bidrag som beräknas för det 4:e ramprogrammet 
lägre med faktor 2 än de som var tillgängliga under 1994. Detta innebär att för att 
uppnå målen i åtgärd 2 inom ramprogrammet och för att inte omåttligt minska 
bidraget till PECO-länderna skall det belopp som kommissionen i framtiden kan anslå 
till INTAS verksamhet begränsas till 10 miljoner ecu. Förutom detta belopp kommer 
finansieringen av verksamheten att få tillskott från de länder som har fördel därav, 
liksom i resten av det internationella samarbetet. Av detta följer att en struktur vars 
kostnader för verksamheten (inbegripet de avdelade nationella experterna) är så höga 
som INTAS (över 2,5 miljoner ecu/år) inte kan finansieras med detta belopp. 
3.3 Forum för diskussioner och samordning 
INTAS tillät medlemsstaterna att medverka i genomförandet av detta stödprogram för 
vetenskapsmän i NOS under en period då en programkommitté inte existerade. Genom 
inrättandet av en programkommitté för intemationellt samarbete inom det fjärde 
ramprogrammet upphör detta skäl till att bibehålla INTAS. I verkligheten uppstår en 
sammanblandning av ansvarsområden genom de liknande funktioner som 
programkommittén för internationellt samarbete av typ II A respektive INTAS 
generalförsamling har. 
4. Slutsats 
Programmet för samarbete med NOS är integrerat med det 4:e ramprogrammet och 
programkommittén för internationellt samarbete stöder kommissionen i genomförandet 
46 
wÊMMmmmmmm1 
av detta program. Den kritiska situationen i biståndsländerna har utvecklats till en 
strukturell fas och det är därför lämpligt att ersätta pilotprogrammet med ett fastställt # 
program som är integrerat med gemenskapens ramprogram. Dessutom har de årliga 
medel som för närvarande kan användas för det 
vetenskapliga samarbetet med Östeuropa sänkts med faktor 2 mot dem som tilldelades 
1994, och denna sänkning talar också för en samlad åtgärdsstrategi inom 
ramprogrammet. 
INTAS har inte erhållit betydande finansiella bidrag utöver anslagen från Europeiska 
unionen. Erfarenheten av INTAS operativa verksamhet visar att den inte har genomfört 
några åtaganden snabbare eller effektivare än kommissionens organ, utan tvärtom. 
Nödvändigheten och intresset för Europa att stödja den vetenskapliga och tekniska 
sektorn i NOS består. Erfarenheterna av INTAS borde tas tillvara och utvärderas och 
de fortsatta frivilliga insatserna utvecklas till ett gott resultat. Under dessa förhållanden 
har kommissionen dragit följande slutsatser: 
1. Kommissionen inger inget beslutsförslag till rådet angående gemenskapens fortsatta 
deltagande i INTAS senare än den 31.12.95. Å andra sidan kommer kommissionen, i 
egenskap av gemenskapens representant inom INTAS generalförsamling, inte att ge 
sitt samtycke till en fortsättning på sammanslutningen (enligt artikel 1, paragraf 4 i 
INTAS stadgar) senare än detta datum. 
2. Programmen för samarbete med stöd till vetenskap och teknik i NOS-1 änderna bör 
fortsätta. De bör dock bli smidigare för att resurserna skall kunna inriktas på de 
47 
verkligt viktiga sektorerna. De oändliga behoven i jämförelse med de disponibla 
medlen tillåter sannerligen inte utan ytterligare tillskott att samtliga vetenskapliga 
områden omfattas. Detta bistånd bör framförallt inriktas 
på områden 
— där kompetensen i före detta Sovjetunionen är speciellt viktig (rymd, 
matematik, teoretisk fysik...), 
— där utrustning och samlingar av väsentliga värden kan bedömas, 
— där forskningen är viktig för att lösa vissa stora 
problem som är speciella för dessa länder. 
3. Det åtgärdsområde som motsvarar programmet för internationellt 
vetenskapligt samarbete skall genomföras inom den regelrätta fastställda ram som är 
avsedd för forskningsprogram. Av nödvändiga skäl kan nationella experter från 
medlemsländerna integreras i de gemensamma åtgärderna. Efter behov skall nationella 
experter ingå i gemenskapsprogrammet. 
4. Programkommittén för internationellt samarbete skall bistå kommissionen i enlighet 
med komitologiska regler. INTAS generalförsaming skall ersättas med 
programkommittén. 
48 
5. Uppgifterna inom INTAS vetenskapliga råd kommer att fortsätta att utföras av en 
kommitté skapad för detta ändamål. 
6. För att få en bedömning av erfarenheterna och för att bibehålla den 
politiska signalen om samarbete med NOS skall benämningen INTAS kunna 
bibehållas och de upprättade kontakterna i NOS behållas. 
7. Inom ramen för de finansiella medlen som förutses i det vetenskapliga programmet 
för samarbetet med NOS, kommer ett belopp i storleksordningen 10 miljoner ecu per 
år att bli reserverat för denna verksamhet under perioden 1996-1998. Förutom detta 
belopp 
kommer finansieringen av verksamheten att få tillskott från de länder 
som har fördel därav, liksom i resten av det internationella 
samarbetet. 
UPPSTÄLLNING ÖVER FINANSIERINGEN 
1. INLEDANDE ÀTGÀRDER 
Återupptagande av det internationella samfundets verksamheter inom ramen för 
kommissionens agerande för främjande av samarbetet med NOS:s vetenskapsmän från 
f.d. Sovjetunionen samt samarbetsåtgärder med vetenskapsmän i dessa stater. 
49 
«MMMMM 
2. BUDGETINRIKTNING OCH GRUND 
B6-7211 
Internationellt vetenskapligt samarbete 
3. RÄTTSLIG GRUND 
Rådets beslut av den 23 november 1994 (94/807/EG) 
4. ÀTGÀRDSBESKRIVNING 
4.1 Allmänna målsättningar för åtgärderna 
Återupptagande av verksamheterna inom INTAS beträffande kommissionens 
verksamheter för främjandet av det vetenskapliga och tekniska samarbetet med NOS 
från f.d. Sovjetunionen, i synnerhet inom ramen för stabiliseringen av RTD:s 
möjligheter genom stöd till vetenskapsmän från dessa länder. 
4.2 Områden som omfattas av åtgärderna 
Nödvändiga åtgärder för personal och lokaler för att genomföra vetenskapliga och 
tekniska forskningsåtgärder, särskilt för stabiliseringen av RTD:s möjligheter enligt 
arbetsprogrammet för det internationella samarbetet. 
50 
4.3 Tidsperioder för åtgärderna 
Från 1996 och framåt. 
5. KLASSIFICERING AV INKOMSTER/UTGIFTER 
Rörliga kostnader. 
6. TYP AV UTOlFTgR - INKOMSTER 
Här avses en utgift för kommissionen som ersätter en subvention för finansieringen av 
INTAS. Målet är att överföra medel för att genomföra de vetenskapliga och tekniska 
samarbetsprojekten mellan medlemsländerna och NOS från f.d. Sovjetunionen. 
7 TILLFÄLLIG FINANSIERING 
7.1 Beräknade kreditbehov (1995-1998Ï 
Inkomster enligt programmet 
Disponibla krediter avseende 1995 
APBRS 578,000 miljoner ecu7 
56,450 miljoner ecu 
3,467 miljoner ecu 
7Kommissionen kommer att till parlamentet och rådet inge en proposition om en ökning 
av medlen inom ramen för det fjärde ramprogrammet (1994-1198) på 7 %, på grund av 
utvidgningar 
51 
Bidrag AELE/EEE 0,940 miljoner ecu 
Krediter, totalt 1995: 60,857 miljoner 
ecu 
Disponibla krediter, för uppkomna utgifter 1995 42,621 miljoner ecu APBRS 3,467 
miljoner ecu 
Bidrag AELE/EEE 0,723 miljoner ecu 
Krediter totalt for uppkomna utgifter 1995 46,811 miljoner ecu 
Kostnad för framlagda åtgärder som omfattas av 
artikel 53 5,000 miljoner ecu 
SALDO 41311 miljoner 
ecu 
PROGRAMMETS FÖRFALLODAGAR 
Ii 1 1 1 i i 
MILJONER ECU I 1995 I 1996 I 1997 I 1998 I 1999+ I TOTALT 
Utfästelser | 59,917 | 145,000 | 176,000 | 197,083 | — | 578,000 
Betalningar | 38,637 | 106,000 | 86,000 | 146,000 | 201,364 | 578,000 
52 
7.2 Beräkninpssätt för åtgärdens totala kostaader 
1992: 4 miljoner ecu 
1993: 22 miljoner ecu 
1994: 20 miljoner ecu Subvention till INTAS 
1995: 5 miljoner ecu 
1996: 10,6 miljoner ecu (enligt krav) 
73 Fördelning av åtgärdernas grundkostnader 
Åtgärder beträffande utgifterna för driften beträffande de nya anbudsförfarandena. 
Återupprättande av 8 END = 300,000 ecu 
Intern personal 5 personer = 250,000 ecu 
Hyra och hyrt material = 50,000 ecu 
Nytt anbudsförfarande = 10,000,000 ecu 
74 Krediternas angivna förfallodagar (i miljoner ecu) 
53 
Krediter 1996 1997 1998 
I Utfästelser 10,6 I 10,6 10.6 
I Betalningar 0,6 10,6 I 10,6 
.-L. 
8. BESTÅNDSDELARNA I ANALYSEN AV KOSTNADER - EFFEKTIVITET 
8.1 Särskilda mål 
Målet för den återupprättade verksamheten i kommissionen är att bidra till främjandet 
av samarbetet med NOS från f.d. Sovjetunionen inom forskningsområdet och särskilt 
inom den tekniska utvecklingen genom att stabilisera RDT:s möjligheter i de berörda 
länderna. 
8.2 Stöd för åtgärderna 
54 
Pilotfasen är begränsad till år 1995 och åtgärderna ryms inom ramen för det 
internationella samarbetet i forskningsområdet (artikel 130 I i Fördraget) för att 
tillvarata RDT:s möjligheter enligt det berörda arbetsprogrammet. 
8.3 Åtgärdernas sammanhang och utvärdering 
Projekten skall vara sammanhängande och utvärderas inom den globala ramen för det 
fjärde ramprogrammets projekt. 
9. ARRANGEMANG MOT BEDRÄGERI 
På alla stadier av utfärdandet och genomförandet av forskningsavtalen förekommer 
åtskilliga administrativa och finansiella kontroller. Bland dessa kontroller kan följande 
nämnas: 
Under det stadium som föregår avslutandet: 
- Det första urvalet bland anbuden görs på grundval av projektets vetenskapliga värde 
och hur realistiska forskningskostnaderna är 
i jämförelse med dess ursprung, längd och potentiella effekt. 
- En analys av den finansiella information som ges genom anbudsgivarna i 
anbudsformulären. 
55 
Efter undertecknandet av avtalen: 
- En undersökning på flera nivåer av kostaadsuppställningama innan utbetalning 
(förvaltare, finansiärer, de vetenskapligt ansvariga). 
- En kontroll som tillåts på plats genom undersökning av bilagda dokument för att 
upptäcka fel eller andra oegentligheter. För att förstärka effektiviteten i dessa 
kontroller har kommissionen skapat en revisionsenhet som centraliserar enhetligheten 
mellan de genomförda kontrollerna. Dessa kontroller genomförs antingen av 
revisionsenhetens ledamöter eller är anförtrodda till revisionsfirmor med vilka 
kommissionen har slutit ramavtal under överinseende av personal från 
revisionsenheten. 
FÖRKORTNINGAR 
ACE Action for Cooperation in the Field of Economics - Åtgärder för 
samarbete inom det ekonomiska området 
ACP Agreement of Partnership and cooperation - överenskommelse om 
kompanjonskap och samarbete 
APE European Patent Organisation - Europeiska patentorganisationen 
56 
CEC Central and Eastern Europe - Centrala och östra Europa 
CIS Commonwealth of Independent States - De oberoende staternas samfund 
COPERNICUS Action in support of the countries of Central and Eastern Europe 
and since 1994 for the NIS in the field of research, outside the five 
specific programmes open to third countries - Åtgärder till stöd för 
länderna i centrala och östra Europa, och sedan 1994 inom 
forskningsområdet utanför de fem särskilda program som är öppna 
för tredjeländer 
COST European Cooperation in the Field of Science and Technology -
Europeiska samarbetet inom vetenskaplig och teknisk forskning 
CERN European Centre for Nuclear Research - Det europeiska 
atomforskningscentrumet 
CRAFT Cooperative Research Action for Technology - program i syfte att 
uppmuntra små och medelstora företag att ta del i Brite/Euram-programmet 
ESA European Space Agency - Europeiska rymdorganisationen 
ESO European Southern Observatory - Europeiska södra observatoriet 
57 
EUREKA European Network for Industrial Research Co-operation - europeisk 
forskningssamverkan mellan företag och forskande institutioner inom 
högteknologins område 
FDI Foreign Direct Investment - Utländska direkta investeringar 
IMF International Monetary Fund - Internationella valutafonden 
INCO International Cooperation in S&T (Programmet of DG XII) -
Internationellt samarbete inom vetenskap och teknik (Generaldirektoratets 
program XII) 
INTAS International Association for the Promotion of Cooperation with 
Scientists from the Independent States of the Former Sovjet Union -
Internationell sammanslutning för främjandet att samarbete med 
vetenskapsmän från f.d. Sovjetunionens oberoende stater 
ISTC International Science och Technology Centre - Internationellt centrum för 
vetenskap och teknik 
IRDAC Industrial R&D Advisory Committee of the European 
Commission - Europakommissionens rådgivande kommitté för 
industriell forskning och utveckling 
58 
OECD Organisation for Economie Co-operation and Development 
Organisation för ekonomiskt samarbete och utveckling 
OSCE Organisation for Security and Cooperation in Europe (former CSCE) -
Organisation för säkerhet och samarbete i Europa (f.d. CSCE) 
RTD Research and Technology Development - Utveckling av forskning och 
teknik 
TACIS Technical Assistance for the Commonwealth of the Independent States -
Tekniskt bistånd till de oberoende staternas samfund 
TEMPUS Trans-European Co-operation Scheme for Higher Education -
program för samarbete mellan högskolor inom EG och Central- och 
östeuropeiska universitet 
THERMIE European Technology for the Mastering of Energy - program för 
främjandet av försök med olika energikällor 
UNCTAD United Nations Conference on Trade and Development - FN: s konferens 
om handel och utveckling 
WTO World Trade Organisation - Världshandelsorganisationen 
59 

ISSN 1024-4506 
KOM(95) 190 slutlig 
DOKUMENT 
SV 15 11 
Katalognummer : CB-CO-95-223-SV-C 
ISBN 92-77-89083-5 
Byrån för Europeiska gemenskapemas officiella publikationer 
L-2985 Luxemburg