1.Inledning

Utöver freden är EU-medborgarskapet en av det europeiska projektets mest betydelsefulla bedrifter och är unikt i världen. EU-medborgarnas rättigheter, inbegripet fri rörlighet, politiska och demokratiska rättigheter och EU-medborgarnas rättighet att åtnjuta konsulärt skydd från andra medlemsstater om de inte är representerade utomlands, har haft en omvälvande inverkan på Europa. Över 13,3 miljoner européer utövar nu sin rättighet att uppehålla sig i ett annat EU-land.

Kommissionen publicerar en rapport om tillämpningen av bestämmelser om EU-medborgarskapet vart tredje år och föreslår nya prioriteringar för de kommande tre åren. Sedan den senaste rapporten om EU-medborgarskapet 2017 har det förekommit betydande utmaningar vad gäller utövandet av rättigheterna knutna till EU-medborgarskapet, inbegripet avseende covid-19-pandemin. Det har också skett mycket positiv utveckling. Till exempel är nu nio av tio EU-medborgare bekanta med termen ”medborgare i Europeiska unionen” – det är den största andelen någonsin. Dessutom var valdeltagandet i det senaste EU-valet det högsta på två decennier, mycket tack vare unga och förstagångsväljare. Klyftan mellan könen vad gäller valdeltagande och i Europaparlamentets sammansättning har minskat ytterligare. Stödet för den fria rörligheten är det största på tolv år.

Sedan den senaste medborgarskapsrapporten har Europa bevittnat framväxten av kraftfulla sociala rörelser i frågor såsom klimatförändringar, ekonomi och beskattning, rasism och jämlikhet. Dessa rörelser kombinerade ofta gatuprotester med onlineaktivism och överbryggade framgångsrikt geografiska och språkliga gränser för att skapa paneuropeiska, och till och med globala, synergier. Om det någonsin rådde en misstanke om att europeiska medborgare höll på att förlora sitt intresse för politiskt engagemang så har de senaste åren visat att medborgarna är ivrigare än någonsin att göra sina röster hörda och att forma de samhällen de lever i.

Den senaste tidens utmaningar har också varit både många och komplexa. Covid-19-krisen visar i vilken hög utsträckning européerna har kommit att förlita sig på fri rörlighet och att de förlitar sig på denna av ekonomiska och personliga skäl. Under den första halvan av 2020 befann sig tusentals européer strandsatta utomlands på grund av reserestriktioner införda som en följd av covid-19-utbrottet. Detta resulterade i en aldrig tidigare skådad samordnad insats från EU och medlemsstaterna som på ett säkert sätt förde mer än 600 000 medborgare hem igen. Medan EU antog utmaningen att rädda sina medborgare utomlands förekom det frågor om huruvida sammanslagningen av EU-resurser i tredjeländer borde vara enhetligare och om stödet till medborgarna borde göras mer flexibelt. Under pandemin, liksom under Europaparlamentsvalet och utöver dessa, riktades desinformation online till européerna, vilket äventyrade det grundläggande kriteriet för deras demokratiska deltagande i det offentliga livet och deras välgrundade beslut.

Många vardagliga praktiska administrativa och rättsliga bördor överskuggas av effekterna av ny teknologi och den globala hälsokrisen, men fortsätter att påverka EU-medborgarnas liv. Dessa sträcker sig från komplicerade registreringsförfaranden för att rösta som rörlig EU-medborgare till otillräckliga digitala alternativ för administrativa förfaranden och skattesystem för gränsarbetare. Dessutom har brexitomröstningen som ledde till att Förenade kungariket lämnade EU påverkat livet för de nästan 3,7 miljoner EU-medborgare bosatta i Förenade kungariket och miljontals medborgare i Förenade kungariket som förlorade sin status som EU-medborgare.

Medborgarskapsrapporten har en stark koppling till kommissionens sex övergripande ambitioner för Europa, i synnerhet den nya satsningen på demokrati i Europa och att föra medborgarna närmare EU. Den bör ses i kombination med och som komplement till andra initiativ, såsom den nya strategin för stärkandet av tillämpningen av EU:s stadga om de grundläggande rättigheterna och, i synnerhet, den europeiska handlingsplanen för demokrati. De åtgärder och prioriteringar som läggs fram i denna rapport är direkt fokuserade på att stärka EU-medborgaren och kompletterar därmed den europeiska handlingsplanen för demokrati som tar upp centrala utmaningar för våra demokratier och omfattar politiska områden med stor samhällelig påverkan.

Prioriteringarna som föreslås är baserade på särskilda samråd, inbegripet ett offentligt samråd om EU-medborgarnas rättigheter och en Flash Eurobarometerundersökning om EU-medborgarskap och demokrati, och forskning, inbegripet nätverket av akademiker som arbetar med EU-medborgarnas rättigheter. Kommissionen har när den definierat sina prioriteringar också utgått direkt från de många brev den mottagit från medborgare som regelbundet skriver för att berätta om de problem och frågeställningar de stöter på under utövandet av sina rättigheter i det vardagliga livet.

2020 års medborgarskapsrapport utgörs av två separata dokument: denna rapport och rapporten i enlighet med artikel 25 i EUF-fördraget som redogör för domstolens rättspraxis på området medborgerliga rättigheter.

I rapporten redogörs för de framsteg som gjorts vad gäller EU-medborgarskapet sedan 2017 års rapport och föreslås nya prioriteringar och åtgärder för att ge EU-medborgarna verkliga fördelar som säkerställer att de kan åtnjuta sina medborgerliga rättigheter i praktiken, i synnerhet i gränsöverskridande sammanhang. Den fastställer flera konkreta åtgärder och prioriteringar som kretsar kring följande fyra huvudsakliga teman:

·Att stärka det demokratiska deltagandet, ge medborgarna makt och främja inkluderandet av medborgarna i EU.

·Att underlätta utövandet av fri rörlighet och underlätta det dagliga livet.

·Att skydda och främja EU-medborgarskapet.

·Att skydda EU-medborgare: i Europa och utomlands, inbegripet vid kriser/nödsituationer.

2.Att stärka det demokratiska deltagandet, ge medborgarna makt och främja inkluderandet av medborgarna i EU.

2.1. Effektivt utövande av rösträttigheter