[pic] | EUROPEISKA KOMMISSIONEN |

Bryssel den 26.1.2011

KOM(2011) 17 slutlig

MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET, RÅDET, EUROPEISKA EKONOMISKA OCH SOCIALA KOMMITTÉN SAMT REGIONKOMMITTÉN

REGIONALPOLITIKENS BIDRAG TILL EUROPA 2020-STRATEGINS MÅL FÖR HÅLLBAR TILLVÄXT

SEK(2011) 92 slutlig

INLEDNING

I detta meddelande beskrivs hur regionalpolitiken kan bidra till genomförandet av Europa 2020-strategin[1] och dess flaggskeppsinitiativ för ett resurseffektivt Europa. Vid Europeiska rådets möte den 17 juni 2010 betonades hur viktigt det är att sammanhållningspolitiken stöder Europa 2020-strategin, som ska lotsa in den europeiska ekonomin på hållbar tillväxt som skapar sysselsättning. Om vi uppnår målen i strategin eller inte kommer till stor del att bero på de beslut som fattas lokalt och regionalt[2]. Regionalpolitiken kan genom att stödja klimat-, energi- och miljöåtgärder bidra till övergången till investeringar i smart och hållbar tillväxt.

År 2006 antog EU strategiska riktlinjer för sammanhållningen[3]. I detta meddelande beaktas den politiska utveckling som skett under senare tid och de lagstiftningsändringar som gjorts för att stärka den hållbara utvecklingen i regionerna. Meddelandet kompletterar det nyligen antagna meddelandet[4] om regionalpolitik och smart tillväxt, och ger ytterligare tyngd åt regionalpolitikens bidrag till strukturella förändringar i ekonomin och till genomförandet av Europa 2020-strategin. Prioriteringarna för investeringarna inom regionalpolitiken[5] måste ändras mot bakgrund av att den allmänna ekonomiska politiken anpassas till de prioriteringar som fastställts i Europa 2020-strategin. Vid behov bör de regionalpolitiska medlen alltså användas för att stödja strukturreformer[6].

Mot bakgrund av de offentliga finanserna i unionen och mot att det under den nuvarande programperioden (2007–2013)[7] fortfarande finns betydande medel tillgängliga för sammanhållningspolitiken uppmanas de berörda regionalpolitiska parterna att utan dröjsmål satsa mer på investering i hållbar tillväxt och också att utnyttja medlen effektivare. I meddelandet ges konkreta rekommendationer för hur regionerna kan utnyttja denna politik för att utveckla en resurseffektiv, koldioxidsnål och klimattålig samt konkurrenskraftig ekonomi. I det arbetsdokument[8] som åtföljer meddelandet ges även exempel på god praxis. Kommissionen kommer att samarbeta nära med nationella och regionala myndigheter för att stödja genomförandet av dessa rekommendationer.

HÅLLBAR TILLVÄXT OCH REGIONALPOLITIK

Ungefär 30 % av de sammanlagt 344 miljarder euro som öronmärkts för regionalpolitiken 2007–2013 kan utnyttjas för verksamhet som särskilt stöder hållbar tillväxt. Vid utgången av 2009 hade 22 % av medlen för hållbar tillväxt anslagits till specifika projekt, medan man av de totala regionalpolitiska medlen hade anslagit 27 % .

Tabell 1: Sammanhållningspolitiska medel för hållbar tillväxt 2007–2013

[pic]

Källa: EU-ländernas strategiska rapporter, september 2009–januari 2010.

Investeringarna i program som gäller energi och miljö låg under genomsnittet.

I början av programperioden prioriterades energieffektivitet och förnybar energi inte lika högt som i dag. Finanskrisen, begränsade offentliga budgetar, administrativa flaskhalsar och bristande teknisk sakkunskap inom verksamhetsområden där förvaltningsmyndigheterna har förhållandevis liten erfarenhet har bidragit till eftersläpningen på dessa områden.

Diagram 1: Procentandel av de sammanhållningspolitiska medel för hållbar tillväxt 2007–2013 som EU-länderna utnyttjat

[pic]

Källa: EU-ländernas strategiska rapporter, september 2009–januari 2010.

I flaggskeppsinitiativet Ett resurseffektivt Europa understryks vikten av att regionalpolitiska medel[9] används inom ramen för en konsekvent strategi som omfattar nationell, offentlig och privat finansiering. Tydliga nationella strategier är en förutsättning. I diagrammet nedan visas hur sammanhållningspolitiken hittills har stött den nationella finansieringen för investeringar i främst miljöinfrastruktur och miljösanering.

Diagram 2: Sammanlagda offentliga utgifter för miljöskydd i andel av BNP (2008)

[pic]

COH MS: Cohesion Member State - NON COH MS: Non Cohesion Member State

Källa: Eurostat, GD Regionalpolitik

Kartorna nedan visar att de nuvarande regionalpolitiska anslagen kommer att bidra till att överbrygga de brister som konstaterats i fråga om hållbar resursförvaltning[10] i flera regioner och EU-länder.

Karta 1: Hållbart utnyttjande av resurser i EU-länderna och planerade sammanhållningspolitiska investeringar för detta ändamål under 2007–2013

.[pic][pic]

Poäng för hållbar resursanvändning.

EU-ländernas relativa ställning: Ju högre poäng, desto bättre är situationen.

Källa: EU-kommissionen, GD Ekonomi och finans . Källa: Europeiska kommissionen, GD Regionalpolitik

Regionalpolitiken har konsekvent samfinansierat skapandet av miljöinfrastruktur för vattenförsörjning och avfallshantering för att hjälpa regionerna att uppfylla de stränga kraven i EU-direktiven. Därigenom har regionerna både kunnat öka sin konkurrenskraft och skydda miljön samt skapa arbetstillfällen.

Kommissionen anser att det finns goda möjligheter för förvaltningsmyndigheterna att effektivt fördela de tillgängliga resurserna under denna programperiod. Prioriteringarna för projekt inom de befintliga operativa programmen kan omvärderas, och nya projekt kan inledas. Rekommendationerna i detta meddelande är avsedda att fungera som en slags vägledning för valet av vilken typ av investeringar som ska prioriteras och för hur dessa investeringar bör förvaltas för att uppnå bästa möjliga resultat i fråga om hållbar tillväxt. Rekommendationerna bygger på de goda exempel som redan finns i regioner och städer i EU.

STÄRKT REGIONALPOLITISK INSATS FÖR HÅLLBAR TILLVÄXT UNDER NUVARANDE PROGRAMPERIOD

I detta meddelande föreslås att den ökade insatsen på regionalpolitiska insatser som stöder hållbar tillväxt under den nuvarande programperioden grundas på två principer:

1. Fler investeringar i hållbar tillväxt: Ett större strategiskt fokus på investeringar för hållbar tillväxt ska uppmuntras och tyngdpunkten ska ligga på en resurseffektiv och koldioxidsnål ekonomi.

2. Bättre riktade investeringar i hållbar tillväxt : Insatserna kan genomföras på ett bättre sätt genom att man i högre utsträckning tillämpar principerna för hållbar utveckling i de operativa programmen.

Fler investeringar i hållbar tillväxt

För att kunna bidra till de konkreta målen för hållbar tillväxt i Europa 2020 kommer investeringarna att koncentreras till tre prioriterade områden: en koldioxidsnål ekonomi, ekosystemtjänster och biologisk mångfald samt miljöinnovation.

Övergång till en koldioxidsnål ekonomi: Fokus på investeringar i energieffektivitet, byggnader, förnybar energi och rena transporter

Under de senaste åren har EU antagit flera större åtgärdspaket – bland annat energi- och klimatpaketet med dess strategiska plan för energiteknik 2008, samt omarbetningen av direktivet om byggnaders energiprestanda.

- Regionerna och städerna bör ta vara på de nya möjligheterna inom energiinvesteringar i byggnader.

Byggnader står för 41 % av all energiförbrukning, vilket gör att investeringar på detta område är avgörande[11] för att målen i Europa 2020 ska nås. Investeringarna kan öka resurseffektiviteten och skapa nya arbetstillfällen lokalt.

Förordningen om Europeiska regionala utvecklingsfonden[12] (Eruf) har ändrats så att den tillåter investeringar i energieffektivitet och förnybar energi i bostäder.

Inom ramen för regionalpolitiken har man tidigare endast finansierat investeringar i energieffektivitet i offentliga byggnader och företagslokaler, men det är nu möjligt att utnyttja dessa medel för bostäder i alla EU-länder. Högst 4 % av de nationella Eruf-anslagen får användas för sådana energiinvesteringar i bostäder som stöder social sammanhållning. Om EU-länderna beslutar att ändra sina program i enlighet med detta kunde upp till 8 miljarder euro omfördelas under de nuvarande programmen.

För att uppmuntra användandet av marknadsinstrument ändrades dessutom ytterligare en förordning[13] så att de finansieringstekniska instrumenten nu även kan utnyttjas till att främja energieffektivitet och användning av förnybar energi i byggnader, även befintliga bostäder. Förvaltningsmyndigheterna bör snabbt ta vara på dessa möjligheter, men samtidigt beakta de lokala myndigheternas roll när det gäller investeringar på detta område.

- Regionerna och städerna bör satsa mer på investeringar i förnybar energi och energieffektivitet i enlighet med lokalt tillgängliga energiresurser.

Om EU når sitt mål att förnybar energi ska stå för 20 % av den totala energiförbrukningen år 2020 kan många nya arbetstillfällen skapas, särskilt i närheten av de områden där investeringarna görs. Sysselsättningspotentialen inom området energieffektivitet är också betydande.

Förvaltningsmyndigheterna bör se förnybar energi och energieffektivitet som en möjlighet att främja utvecklingen, särskilt på landsbygden och i kustområden samt i randområden och på öar, och ta vara på deras potential när det gäller havsenergi. Regionalpolitiken kan också bidra till att främja hållbar energi inom fjärrvärmeverk och kraftvärmeanläggningar. Det är också viktigt att man investerar i transeuropeiska energinät och i lokala smarta distributionsnät.

- Förvaltningsmyndigheterna bör prioritera projekt som ökar resurseffektiviteten inom transportsektorn.

I transportsektorn måste man satsa mer på investeringar i ren kollektivtrafik och utfasning av fossila bränslen. I enlighet med de senaste EU-rekommendationerna[14] uppmuntras regionerna och städerna att dra full nytta av de tillgängliga EU-anslagen för att stödja övergången till effektivare transportmedel. Ren kollektivtrafik i städer, maximalt utnyttjande av rena och energieffektiva fordon samt transporter utan motordrivna fordon ska prioriteras, likaså järnvägstransport. På det sistnämnda området bör man se till att det stödbelopp på 19 miljarder euro som EU beviljat för prioriterade järnvägssträckor inom det transeuropeiska transportnätet fördelas effektivt.

När det gäller de transeuropeiska transportnäten bör de regionalpolitiska medlen styras till genomförandet av stomnätet där EU kan ge ett stort mervärde, så att man kan att avlägsna flaskhalsar, särskilt vid gränsöverskridande avsnitt, förena intermodala knutpunkter och främja driftskompatibilitet.

Hållbara europeiska städer

Upp till 75 % av koldioxidutsläppen alstras i städer[15], som alltså är särskilt viktiga när det gäller att utveckla en koldioxidsnål och resurseffektiv ekonomi. Det är oerhört viktigt att stadsplanerare överväger hur de tillgängliga verktygen ska användas för att främja en hållbar utveckling – det kan gälla sektorvisa projekt som ren kollektivtrafik och energieffektiva byggnader eller mer övergripande strategier som till exempel åtgärder för att hantera oplanerad stadsutbredning. Det finns flera exempel på goda lösningar:

– Mångsidiga investeringar i hållbar energi i provinsen Barcelona (Spanien) genom borgmästarförsamlingen och Elenainstrumentet ( European Local Energy Assistance Facility ).

– Stöd till energiinvesteringar i bostadshus i Litauen genom en nyinrättad Jessica-fond som omfattar 227 miljoner euro.

Ekosystemtjänster: Fokus på att bevara och bättre utnyttja miljöns möjligheter

EU nådde inte sitt mål att stoppa förlusten av den biologiska mångfalden till 2010. EU-länderna har därför enats om ett nytt mål för 2020[16], som kommer att ligga till grund för den kommande nya EU-strategin för biologisk mångfald. På det internationella planet har EU åtagit sig att följa slutsatserna från den konferens som nyligen hölls mellan parterna till konventionen om biologisk mångfald[17]. Bland annat kommer man att börja arbeta på att mobilisera resurser för att genomföra den strategiska planen för biologisk mångfald 2011–2020.

- Förvaltningsmyndigheterna bör investera i naturtillgångar, som är en källa till ekonomisk utveckling.

Luft, vatten, mark, växt- och djurarter, jord och hav är naturtillgångar som är absolut nödvändiga för välfärd och ekonomisk framgång i EU. Begreppet ekosystemtjänster myntades av FN vid den globala utvärdering av ekosystemen ( Millennium Ecosystem Assessment ) och avser de tillgångar som finns i miljön och de förluster som uppstår om de inte skyddas. Genom att skydda ekosystemen kan man skapa hållbara arbetstillfällen och en hållbar samhällsekonomisk utveckling. Cirka 16,8 % av arbetstillfällena i EU har indirekt anknytning till naturtillgångar[18]. För jordbruket i Europa till exempel beräknas värdet av insektspollinering uppgå till 22 miljarder euro per år[19].

- Förvaltningsmyndigheterna bör använda regionalpolitiska medel för att förebygga naturkatastrofer, som ett led i skyddet av naturtillgångar och anpassningen till klimatförändringen.

Riskförebyggande åtgärder kan vara en lönsam investering, eftersom kostnaderna för förebyggande åtgärder är flerfalt mindre än för de åtgärder som skulle behövas för återställande av miljön. Välplanerade riskförebyggande projekt kan skydda ekosystemtjänster, till exempel vattnets kvalitet och kvantitet, samt gynna den biologiska mångfalden, jordbruket och kustområdena. Genom att man låter naturen själv fungera som buffert kan man underlätta anpassningen till klimatförändringar som kommer att orsaka mer frekventa och allvarliga naturkatastrofer.

- Förvaltningsmyndigheterna bör prioritera ”grön infrastruktur”.

Med ”grön infrastruktur” avses skogar, floder, kustområden, parker, ekologiska korridorer samt andra naturliga eller delvis naturliga miljöer som är centrala för tillgången på ekosystemtjänster. För att kunna bevara en hållbar miljö där ekonomin och samhället kan blomstra måste man utveckla den gröna infrastrukturen. Den kan underlätta anpassningen till klimatförändringarna och bidra till inrättande och sund förvaltning av ekologiska nätverk. Förvaltningsmyndigheterna bör därför se till att konsekvenserna för naturliga områden och markanvändning utreds vid bedömningen av alla infrastrukturprojekt. Lämpliga instrument, till exempel integrerade förvaltningsplaner för kust- och avrinningsområden, bör utnyttjas i högre grad om ett Natura 2000-område sannolikt kommer att påverkas.

Mot en integrerad förvaltning av ekosystemtjänster

- Återställande av flodslätter som ett led i anpassningen till klimatförändringar samt bevarande av andra värdefulla ekosystemtjänster, till exempel tillgången till rent vatten (Ungern).

- Utveckling av grön infrastruktur, till exempel ekologiska korridorer, som behövs för att Natura 2000-nätverken ska fungera (Polen).

Miljöinnovation: Fokus på att utnyttja innovationspartnerskap och informationsteknik

Miljöinnovation är ett viktigt verktyg i strävan efter resurseffektivitet, konkurrenskraft och sysselsättning.

- Förvaltningsmyndigheterna bör i högre grad stödja miljöinnovation.

Med hjälp av miljöinnovation kan man öka resurseffektiviteten och skapa nya arbetstillfällen inom alla ekonomiska sektorer. Miljöindustrin, till exempel, är i dag en av de största industrisektorerna i Europa, med cirka 3,4 miljoner anställda. Under de senaste åren har miljöindustrin vuxit med cirka 8 % per år, och mellan 2004 och 2008 skapades 600 000 nya arbetstillfällen inom den[20].

- Förvaltningsmyndigheterna bör stödja kluster inom miljöteknikområdet genom att ingå partnerskap med företag.

Oberoende grupper av företag, forskningsinstitutioner och andra aktörer som arbetar med innovation i samma geografiska område benämns ofta kluster. De är en viktig regional tillgång. Förvaltningsmyndigheterna uppmanas stödja miljö- och energikluster baserade på partnerskap mellan offentliga och privata aktörer, och på detta sätt stimulera investeringar i miljöinnovation.

- Förvaltningsmyndigheterna bör utnyttja regionala medel till att främja användning av informations- och kommunikationsteknik inom den gröna ekonomin.

För att grön teknik och miljöinnovation ska få spridning måste det finnas såväl ett nätverk av IKT-infrastruktur[21] som innovativa tjänster och tillämpningar. Investeringarna på dessa områden bör därför samordnas så att de gynnar varandra. Till exempel när det gäller smarta elnät, förnybar energi och intelligenta transportsystem kan IKT ge ett stort mervärde och stödja minskade koldioxidutsläpp, och dessutom erbjuda nya marknadsmöjligheter för miljöinnovation.

Exempel på regioner där man tagit vara på potentialen hos grön teknik och miljöinnovationer

- Utveckling av en genomgående strategi för främjande av miljöinnovation i regionala kluster (Österrike).

- Investeringar i ett omfattande stödprogram som ska hjälpa små och medelstora företag att bli mer resurseffektiva (Storbritannien).

Ett resurseffektivt samhälle byggs genom att man investerar i humankapital och ser till att människor har den kompetens som efterfrågas. Europeiska socialfonden kan stödja insatser som syftar till att frigöra arbetstagarnas kompetens, kreativitet, företagaranda och innovationsförmåga, i linje med Europa 2020-strategins flaggskeppsinitiativ En agenda för ny kompetens och arbetstillfällen .

Det är av största vikt att de regionalpolitiska åtgärderna utformas i samklang med övriga EU-åtgärder på de områden som berörts ovan. Förvaltningsmyndigheterna uppmanas starkt att utnyttja det kompletterande stöd som politiken för landsbygdens utveckling, Life+-programmet, sjunde ramprogrammet för forskning och teknisk utveckling samt programmet för konkurrenskraft och innovation kan ge.

Bättre riktade investeringar

Om principer för hållbar utveckling[22] beaktas vid genomförandet av regionalfondens program förstärks möjligheterna att påverka hållbarheten i regionerna, utan att man behöver ta till andra åtgärder eller instrument.

Hållbarhet under projektens hela livscykel

- Hänsyn till hållbar utveckling måste tas i alla projektplaner – från utformningen till genomförandet och uppföljningen.

Hållbar utveckling är visserligen ett välkänt begrepp för de flesta beslutsfattare och projektledare, men dess principer tillämpas inte alltid vid utformningen, genomförandet och utvärderingen av insatser. För att de regionalpolitiska medlen ska få större slagkraft måste man ta hänsyn till hållbar utveckling under ett projekts hela livscykel[23]. Förvaltningsmyndigheterna bör också jämföra kostnaderna mellan olika investeringsformer på längre sikt och till exempel ta hänsyn till bevarandet av ekosystem och biologisk mångfald i sina beräkningar.

- Regionerna och städerna bör i många fler fall välja miljöanpassad offentlig upphandling.

Miljöanpassad offentlig upphandling kan ge europeiska företag som tillhandhåller varor och tjänster större konkurrenskraft. EU:s direktiv om offentlig upphandling innebär att myndigheter får ställa krav på klimat- och miljöhänsyn samt sociala hänsyn när de tilldelar offentliga kontrakt. Det finns redan ett antal olika metoder och möjligheter[24] att uppmuntra miljöanpassad offentlig upphandling. Regionalpolitiken kan bidra genom att stödja utbildning av och information till de tjänstemän som ansvarar för offentlig upphandling vid lokala eller regionala myndigheter.

- Ändamålsenliga indikatorer bör tas fram för uppföljning och utvärdering.

Eurostat har tagit fram en serie indikatorer för hållbar utveckling i hopp om att dessa ska hjälpa nationella och regionala myndigheter att mäta hållbar utveckling. Inom regionalpolitiken kan tekniskt stöd beviljas för utveckling av uppföljnings- och utvärderingsverktyg[25] som kan hjälpa beslutsfattarna att besluta vilka typer av investeringar som bidrar mest till att minska programmens koldioxidutsläpp.

Exempel på livscykelbaserad projektplanering Utarbetande av en miljöhandledning som ska hjälpa projektfinansiärer att planera och välja ut projekt (Sverige). Främjande av miljöanpassad offentlig upphandling i regionen Hradec Králové (Tjeckien) med hjälp av en tävling om lyckade lösningar för städer och olika institutioner. Fastställande av konkreta indikatorer för klimatförändring, biologisk mångfald och markförstöring (Bulgarien) |

- Bedömning av investeringarnas klimattålighet och resurseffektivitet

- Förvaltningsmyndigheterna bör bedöma de operativa programmens och projektens klimattålighet.

För att öka en viss regions anpassningsförmåga är det viktigt att man inte bara bedömer vilken miljöpåverkan programmen och projekten har, utan också hur sårbara de är vid klimatförändringar. I vitboken om anpassning till klimatförändring uppmanas regionerna att senast 2012 utarbeta regionala strategier för anpassning. EU-länderna och regionerna bör använda befintliga regionalpolitiska medel för att finansiera de nya strategierna och genomförandet av dem.

- Förvaltningsmyndigheterna bör koncentrera sin investeringar till de mest resurseffektiva alternativen.

Vid investeringar i omfattande miljöinfrastruktur bör man överväga alternativen enligt den prioriteringsordning som fastställs i EU-lagstiftningen om avfall och vatten[26]. Man bör alltså i första hand prioritera förebyggande av avfall, sedan återanvändning, följt av materialåtervinning och energiåtervinning. Bortskaffande bör ses som en sista utväg. I avfallsplanerna bör förebyggande och återvinning av avfall ges företräde över andra alternativ.

När det gäller vatten bör förvaltningsmyndigheterna prioritera projekt som handlar om vattenbesparing, effektivare vattenanvändning, vattenprissättning eller kostnadseffektivitet vid hantering av efterfrågan. Konkreta exempel på detta är att man försöker undvika rörläckage, installerar regnvattenbehållare eller återanvänder återvunnet vatten.

Dessa tillvägagångssätt kan även tillämpas på andra områden, dvs. att man ser till resurseffektivitet när man utvärderar investeringsalternativen.

Exempel på bedömning av investeringarnas klimattålighet och resurseffektivitet Klimatbedömning av ett projekt för förnyelse av ett kustområde kan leda till att man beslutade att dra om en kustnära vägsträcka (Frankrike). Placering av återvinnings- och komposteringsanläggningar och en biogasanläggning vid den kommunala avfallsanläggningen i Sant'Antnin (Malta). |

- .

Bättre styrelseformer

Regionalpolitiken ger unika möjligheter att bidra till EU:s mål för hållbar tillväxt, eftersom den är en lokalt förankrad politik som främjar förvaltning på flera nivåer samt offentlig-privata partnerskap inom integrerade strategier.

- Myndigheterna och beslutsfattarna i EU-länderna bör integrera målen för hållbar tillväxt i de allmänna ramarna för beslutsfattande.

Målen i Europa 2020 kommer att nås lättare om användningen av de regionalpolitiska medlen ingår i en bredare politisk ram som ger rättslig säkerhet och erbjuder lämpliga incitament. I praktiken innebär detta att man parallellt med programmen och projekten bör ändra regelverket och de administrativa förfarandena.

- Förvaltningsmyndigheterna måste utvidga partnerskapen och se till att programmens övervakningskommittéer arbetar med mer strategiska frågor.

En utvärdering av sammanhållningspolitiken under 2000–2006 nyligen visade att hållbarhet bara kan uppnås med hjälp av bättre styrelseformer. Goda styrelseformer främjar ansvarstagande och samförstånd om en gemensam vision bland de parter som förverkligar strategin och programmen. Socioekonomiska parter och det civila samhället bör involveras redan på ett tidigt stadium och de bör delta under hela programmets livscykel. Övervakningskommittéerna måste regelbundet kontrollera att strategin och programmålen nås samt ta ställning till om det finns behov av en omfattande översyn. Programmens hållbarhet kan också främjas genom att man inrättar nationella tematiska nätverk med relevanta myndigheter.

Exempel på styrelseformer som stärker hållbarheten Nätverk med nationella och regionala miljömyndigheter som deltar i förvaltningen av strukturfonderna och Sammanhållningsfonden (Spanien, Italien, Polen, Storbritannien, Tyskland och Grekland). Utveckling av icke-statliga organisationers förmåga att fungera som partner inom regionalpolitiken (Slovenien). |

- Uppmuntra ett större genomslag för de EU-medel som används och undersöka innovativa finansieringslösningar.

På grund av den ekonomiska krisen kan EU-länderna inte alltid räkna med endast offentlig finansiering längre. Privata företag kan och bör involveras mer till exempel i planering, byggande och drift av infrastruktur. Principen att förorenaren betalar måste tillämpas striktare, eftersom den är en avgörande faktor för projektens hållbarhet.Dessutom bör man undersöka möjligheterna att utnyttja olika finansieringstekniska instrument, så att de begränsade resurser som finns får ett större genomslag. Initiativen Jeremie och Jessica bör utnyttjas i betydligt högre grad inom regionalpolitiken och lärdomar bör dras av andra instrument, till exempel det finansieringsinstrument för riskdelning som används i EU:s ramprogram för forskning.

- Dra största möjliga nytta av insatser som omfattar flera länder.

Regionerna bör investera i hållbar tillväxt genom att koppla samman alla sådana åtgärder som rör land- och havsområden med stor biologisk mångfald i EU, särskilt kustområden, skogar och avrinningsområden. Om EU-länderna och regionerna samarbetade kring ett konsekvent åtgärdspaket inom ett visst land- eller havsområde, till exempel ett avrinningsområde, skulle mervärdet vara stort.Förvaltningsmyndigheterna bör utnyttja alla de möjligheter som det gränsöverskridande, interregionala och transnationella samarbetet ger, i linje med det nya målet för territoriell sammanhållning som infördes i och med Lissabonfördraget. Östersjöstrategin och Donaustrategin är exempel på vad man kan uppnå genom insatser på makroregional nivå.

SLUTSATSER

Inga större förändringar av regionalpolitiken är möjliga innan nästa fleråriga budgetram antas. I detta meddelande diskuteras dock hur förvaltningsmyndigheterna kan anpassa de nuvarande regionalpolitiska programmen till de mål som fastställts för hållbar tillväxt i Europa 2020. Nationella, regionala och lokala myndigheter uppmanas att omedelbart vidta åtgärder och att effektivare utnyttja tillgängliga medel för att främja hållbar tillväxt i alla regioner inom EU. Åtgärderna bör ses mot bakgrund av flaggskeppsinitiativet Ett resurseffektivt Europa och energimålen i Europa 2020[27], och är komplement till dessa.

Bilaga 1 – Åtgärder för att uppnå EU 2020-målen för hållbar tillväxt med hjälp av regionalpolitiken och dess medel

EU-länderna och regionerna uppmanas till följande:

- Se över utgifterna inom de nuvarande programprioriteringarna för att påskynda övergången till en resurseffektiv och koldioxidsnål ekonomi samt undersöka behovet av programändringar, med beaktande av det kompletterande stöd som politiken för landsbygdens utveckling, Life+-programmet, sjunde ramprogrammet för forskning och teknisk utveckling samt programmet för konkurrenskraft och innovation kan ge på följande områden:

- Energieffektivitet, förnybar energi och utfasning av fossila bränslen i transporter.

- Ekosystemtjänster, särskilt skydd av den biologiska mångfalden, anpassning till klimatförändringar och förebyggande av naturkatastrofer.

- Stöd till miljöinnovation genom kluster och IKT-tjänster samt IKT-tillämpningar.

- Se till att hållbarhetsprinciperna systematiskt beaktas i alla skeden av projektens livscykel, särskilt med hänsyn till ökad resurseffektivitet.

- Beakta klimatförändringarna i den fysiska planeringen, även i lokala, regionala och makroregionala strategier för områden som sträcker sig över flera länder och som är kopplade till havs- eller flodområden.

- Göra särskilda utvärderingar för att bedöma om regionalpolitikens stöd till programmen är i linje med rekommendationerna i detta meddelande och redovisa detta i ett särskilt avsnitt i de årliga rapporterna om genomförandet av de operativa programmen.

- Beakta (i samband med de nationella reformprogrammen) de möjligheter som finns inom de operativa programmen att omfördela de regionalpolitiska medlen efter prioriteringarna i Europa 2020.

- Börja förbereda nästa generation av program, med beaktande av följande:

- En kraftigare satsning på miljöinvesteringar och på en övergång till en koldioxidsnål och klimattålig ekonomi, med beaktande av en samordnad strategi för hållbar utveckling av städer och landsbygd, och större hänsyn till det territoriella sammanhanget och de möjligheter som finns inom det.

- Kapacitetsuppbyggnad med hjälp av de medel som reserverats för tekniskt stöd, i syfte att engagera lokala, regionala och icke-statliga aktörer i regionala strategier som stöder anpassningen till och lindrar konsekvenserna av klimatförändringar.

Bilaga 2 – Åtgärder för att uppnå EU 2020-målen för hållbar tillväxt med hjälp av regionalpolitiken och dess medel

Kommissionen förbinder sig att snabbt behandla och stödja ansökningar om omfördelning av medel till de områden som prioriteras i Europa 2020. Dessutom kommer kommissionen att göra följande:

- Samarbeta med internationella och nationella finansinstitut för att mobilisera resurser och maximera utnyttjandet av finansiella instrument, till exempel initiativen Jeremie och Jessica som bör utnyttjas i högre grad. Man kommer särskilt att satsa på hållbar energi i bostadshus mot bakgrund av de ändringar som nyligen gjorts i strukturfondsförordningarna.

- Utveckla målinriktade initiativ och seminarier tillsammans med behöriga nationella och regionala myndigheter i EU-länderna i syfte att förverkliga de förslag som läggs fram i detta meddelande.

- Erbjuda nationella och regionala myndigheter experthjälp på olika områden vid genomförande och uppföljning av programmen.

- Utnyttja tillgängliga medel i de befintliga operativa programmen för att bygga upp den institutionella kapacitet som behövs för att se till att principerna för hållbar utveckling tillämpas och för att avlägsna flaskhalsar, särskilt med Jaspers.

- Hjälpa EU-länderna att utnyttja det tekniska stöd som är tillgängligt inom deras program för åtgärder som främjar regional hållbar tillväxt och underlätta förberedelserna av projektens livscykel på alla administrativa nivåer.

- Kartlägga och uppmuntra EU-ländernas utbyte av goda lösningar på områden med anknytning till hållbar tillväxt genom initiativ som Regioner för ekonomisk förändring och Espon.

-

[1] KOM(2010) 2020.

[2] Europaparlamentet, 2009/2235(INI), 30.4.2010.

[3] EUT L 291, 21.10.2006, s. 11.

[4] KOM(2010) 553.

[5] Slutsatserna i den femte rapporten om ekonomisk, social och territoriell sammanhållning: sammanhållningspolitikens framtid. KOM(2010) 642 slutlig.

[6] Översyn av EU:s budget . KOM(2010) 700 slutlig.

[7] KOM(2010) 110.

[8] Se SEK(2011) 92

[9] Se även CdR 223/2010

[10] Se SEK(2011) 92

[11] SEK(2008) 2865.

[12] Förordning (EG) nr 397/2009.

[13] Förordning (EU) nr 832/2010.

[14] KOM(2009) 279 slutlig.

[15] http://www.worldenergyoutlook.org/index.asp

[16] ”Att sätta stopp för förlusten av biologisk mångfald och förstörelsen av ekosystemtjänster i EU senast 2020, i möjligaste mån återställa dem och samtidigt förstärka EU:s bidrag till avvärjandet av den globala förlusten av biologisk mångfald.”

[17] Det tionde partsmötet under FN:s konvention om biologisk mångfald, Nagoya, oktober 2010.

[18] ” The Economics of Ecosystems and Biodiversity (TEEB) : TEEB for Local and Regional Policy Makers” (Studie om ekosystemens och den biologiska mångfaldens ekonomi).

[19] Gallai et al. (2009).

[20] I en studie finansierad av EU-kommissionen (projekt ENV.G.1/ETU/2007/0041) drogs slutsatsen att de mest konkurrenskraftiga industrierna också är resurseffektivast, och tvärtom.

[21] I meddelandet En digital agenda för Europa beskrivs flera åtgärder på detta område. KOM(2010) 245 slutlig/2.

[22] Hållbar utveckling definieras enligt Brundtlandkommissionen (1987) som en samhällsutveckling som tillgodoser dagens behov utan att äventyra kommande generationers möjligheter att tillgodose sina behov.

[23] Europeiska revisionsrättens särskilda rapport nr 3/2009.

[24] http://ec.europa.eu/environment/gpp/index_en.htm

[25] Ett exempel på god praxis är det verktyg för beräkning av koldioxidbudget (Necater) som utvecklats i Frankrike, se SEK(2011) 92

[26] Direktiv 2000/60/EG (vattendirektivet) och direktiv 2008/98/EG (avfallsdirektivet).

[27] Europeiska rådets slutsatser, 17.6.2010.