Yttrande från Regionkommittén om:

- "kommissionens meddelande om ett åtgärdsprogram inom gemenskapen för kontroll av folkhälsa inom ramen för åtgärderna på folkhälsoområdet", och - "förslag till Europaparlamentets och rådets beslut om antagande av ett program för gemenskapsåtgärder för kontroll av folkhälsa inom ramen för åtgärderna på folkhälsoområdet"

(96/C 129/11)

Den 18 juli 1995 beslutade Regionkommittén i enlighet med artikel 198c i Maastrichtfördraget att utarbeta ett yttrande om ovannämnda meddelande och förslag.

Utskott 8 "Ekonomisk och social sammanhållning, socialpolitik och folkhälsa" var ansvarigt för att bereda kommitténs arbete i frågan. Föredragande var Bengt Mollstedt.

Vid sin 11:e plenarsession den 17 och 18 januari 1996 (sammanträdet den 18 januari 1996) antog Regionkommittén följande yttrande.

1. Inledning

Regionkommittén har med största intresse studerat åtgärdsprogrammet för kontroll av folkhälsan, som syftar till att samla in hälsodata på gemenskapsnivå och utveckla gemensamma hälsoindikatorer, bygga en kapacitet för analys av insamlade data samt sprida information om hälsa och faktorer som påverkar hälsan för att göra det möjligt för gemenskapen och medlemsstaterna att fastställa prioriteringar, se över strategier och åtgärder samt bistå dem vid beslut om resursallokering.

Hälsoinformation fastställs i artikel 129 som ett speciellt område för gemenskapsåtgärder och är ett viktigt instrument i gemenskapens strategiskapande process. Hälsodata och indikatorer är en viktig del av ett kontrollsystem för folkhälsa med syfte att kontrollera hälsan och faktorer som påverkar den i hela gemenskapen och ge utrymme för jämförelser med tredje land. Detta för att underlätta planering, kontroll, tillämpning och utvärdering av gemenskapsprogrammen och åtgärderna och för att förse medlemsstaterna med jämförbara indikatorer av hög kvalitet och med information som stöder och ger ett mervärde till de nationella kontrollsystemen och bidrar till utvecklingen av nationella hälsostrategier.

Enligt kommissionen bör systemet bygga på lätt tillgängliga europeiska data och indikatorer. Dubbelarbete bör undvikas och man bör inte ytterligare belasta de medlemsländer som redan överför hälsodata till ett antal internationella organisationer. Vilka alternativ som finns för att utveckla de olika delarna av systemet bör granskas noga, och systemet bör utformas för att vara så flexibelt som möjligt.

Kommissionen räknar med tre olika åtgärdslinjer: fastställande av gemensamma hälsoindikatorer, utveckling av ett nätverk på gemenskapsnivå för insamling och spridning av data, samt kapacitet och regler för analyser. Man föreslår att detta genomförs som ett femårigt åtgärdsprogram.

2. Allmänna synpunkter

2.1. Kommissionen har visat intresse för folkhälsoområdet och betonat vikten av kontroll av folkhälsa med olika indikatorer. Eftersom folkhälsa är något som ligger nära varje medborgare, kommun och region är det en viktig fråga för Regionkommittén. Kommissionens meddelande och förslag understryker vikten av subsidiaritet men tar inte hänsyn till att denna princip innebär ett aktivt deltagande från de lokala och regionala myndigheternas sida. Regionkommittén ser subsidiaritetsprincipen som ett verktyg för att få de enskilda medborgarna delaktiga, i synnerhet när det gäller hälsa. Sålunda måste ansvaret för hälsofrämjande aktiviteter i första hand ligga hos regionala och lokala myndigheter. Den nationella nivån bör blandas in bara i mycket speciella fall. När data samlas in är det dock viktigt att arbeta med stora populationer som regioner eller större städer.

2.2. Regionkommittén kräver att tillsammans med lokala och regionala myndigheter få ta ordentlig del i genomförandet av rapporten och femårsplanen. Regionkommittén kommer att se programmet som en början till mer intensiva aktiviteter från gemenskapens sida på folkhälsoområdet, naturligtvis med hänsyn till lokala och regionala myndigheters nuvarande ansvar.

2.3. Meddelandet och förslaget berör två olika aspekter, den politiska och den tekniska. De politiska aspekterna avser folkhälsans inverkan på Europeiska unionens framtid och behovet av förbättringar när det gäller hela befolkningens hälsa. Rapporten beskriver vikten av möjligheter att jämföra folkhälsan i olika områden, regioner och medlemsstater, i huvudsak för att ge möjligheter att förbättra hälsan. Det finns också beskrivningar av hur data kan användas för att analysera orsak och verkan, allt för att lägga grunden till bättre hälsa för Europas befolkning.

2.4. Regionkommittén har inga invändningar mot de politiska målen i rapporten. Det är emellertid viktigt att ge regioner, stora städer osv möjlighet att använda materialet nedbrutet till en nivå som också passar mindre administrationer än medlemsstaternas.

2.5. Regionkommittén anser att detta program kan användas för att ange miniminormer för hälsa i alla medlemsländer i framtiden.

2.6. De tekniska aspekterna gäller insamling och spridning av data till och från medlemsstaterna. Hälsoindikatorer ges som exempel, och vilka indikatorer som skall användas bör beslutas så snart som möjligt tillsammans med WHO, utbildningsanstalter inom hälsosektorn och andra experter. Kommissionen bör överväga att använda sig av regional och lokal expertis i detta arbete, till exempel socialmedicinsk expertis på lokal eller regional nivå. Slutligen bör den språkliga aspekten beröras. Hälsoaspekter rör den enskilde medborgaren som inte har några sjukdomar, handikapp osv. Samlade data om de enskilda medborgarna ger en bild av folkhälsan. När en sjuk person får vård, behandling osv, bör termen sjukvård användas. Begreppen sjukvård och hälsovård är inte synonyma och måste hållas åtskilda i tankeprocessen.

3. Speciella synpunkter på meddelandet

3.1. Punkt 1-3

Regionkommittén instämmer i de allmänna principerna, men understryker (i punkt 2) att också lokala myndigheter och regioner med goda resultat kan användas som modell.

3.2. Punkt 5

Termen "subsidiaritet" måste tolkas i dess vidaste mening, det vill säga att till lokala och regionala myndigheter delegera det som är deras uppgifter i fråga om folkhälsan.

3.3. Punkt 9

Regionkommittén noterar med intresse att systemet skall "stödja gemenskapen och medlemsstaterna i hälsostrategier och utvärdering". Det är viktigt att kontrollsystemet är flexibelt, finns med i det dagliga arbetet och inte lever ett isolerat liv.

3.4. Punkt 15

Regionkommittén delar uppfattningen att kontrollsystemet bör samarbeta med WHO. Det skall emellertid noteras att en del WHO-program, till exempel "Hälsosamma städer", bygger på samarbete mellan lokala myndigheter och inte mellan nationer. Ett sådant system kan användas som exempel.

3.5. Punkt 26

Kommissionen nämner "medicinsk praxis". Detta stämmer inte överens med principen att sjukvård skall hanteras av medlemsstaterna. Det kan emellertid accepteras om "medicinsk praxis" definieras som "engagemang från sjukvårdssektorn och den medicinska vetenskapen på folkhälsoområdet".

3.6. Punkt 30

Denna punkt gäller faktorer som har inverkan på folkhälsan, till exempel utbildning, fysisk miljö, yrke och socialpolitik. Här finns en av nyckelorsakerna till att gemenskapen borde ha ett övergripande intresse för folkhälsofrågor. Emellertid ligger ansvaret för många praktiska funktioner inom dessa områden hos regionala eller lokala myndigheter, och subsidiaritetsprincipen måste återigen betonas.

3.7. Punkt 40

Regionkommittén noterar med tillfredsställelse att kommissionen inser behovet att skydda den enskilde medborgaren och hans/hennes integritet, och ESK understryker att detta är en viktig del av programmet.

3.8. Punkt 43

Regionkommittén anser att det är viktigt att lägga följande till den viktiga listan av syften:

"- att analysera sambandet mellan orsak och verkan på folkhälsoområdet, i synnerhet när samlade data från många medlemsstater behövs för att dra slutsatser."3.9. Punkt 46

Listan på indikatorer i bilaga A är ett viktigt exempel som måste analyseras mer i detalj. Regionkommittén föreslår att hjälpkommittén, som omnämns i artikel 5 i förslaget, skall granska listan i samarbete med experter på folkhälsoområdet. Regionkommittén anser ändå att distinktionen mellan orsaks- och bakgrundsfaktorer är väsentlig.

3.10. Punkt 62-63

Regionkommittén anser att systemet måste kunna förändras över tiden, men det måste också vara konsekvent så att långsiktiga förändringar kan mätas. På så sätt kan diskussionen om harmonisering begränsas.

3.11. Punkt 74

Regionkommittén instämmer i att mätningar av folkhälsans tillstånd bara är en bakgrund för förbättringar av folkhälsopolitiken. Gemenskapen och dess medlemmar, inklusive berörda lokala och regionala myndigheter, måste använda sig av dem för fortsatta diskussioner och förbättringar.

3.12. Punkt 77

Regionkommittén noterar att detta är första gången i texten som regioner och undergrupper i befolkningen nämns. Regionkommittén skulle föredra att de omnämns tidigare i meddelandet.

3.13. Punkt 90

Regionkommittén accepterar att en rapport publiceras årligen, men noterar att bra exempel också kan finnas i olika lokala, regionala och nationella rapporter och att dessa kan användas som källa för kommissionens årsrapport.

3.14. Punkt 97

Utvärderingsprogrammet är godtagbart, men Regionkommittén kräver att bli rådfrågad eller att få ingå i en utvärderingsgrupp.

3.15. Bilaga A

Regionkommittén vill peka ut följande områden som bör inkluderas bland hälsoindikatorerna i bilaga A:

- astma/allergi,

- livsmedelshygien (kontroll av restaurang- och storkök),

- överdrivet bruk av antibiotika, både som medicin och i köttproduktion.

4. Specifika synpunkter på förslaget

4.1. Artikel 2.1

Regionkommittén betonar att man bör samarbeta, inte bara med medlemsstater utan också med representanter för lokala och regionala myndigheter.

4.2. Artikel 2.2

Regionkommittén föreslår att organisationer som WHO, OECD och Eurostat nämns i texten.

4.3. Artikel 3

Regionkommittén befarar att den anslagna budgeten, 13,8 miljoner ecu, inte kommer att vara tillräcklig med tanke på det nödvändiga samarbetet med andra organisationer, lokala och regionala myndigheter osv.

4.4. Artikel 5.1

Den föreslagna kommittén kommer att ha många medlemmar. Regionkommittén föreslår att kommittén skall bestå av bara en medlem från varje medlemsstat (nationell nivå), och ytterligare kommittémedlemmar bör komma från regionala organ som Regionkommittén, Nomesko (Nordiska kommittén för medicinsk statistik) och andra.

4.5. Artikel 6.2

Regionkommittén understryker vikten av att länder med associationsavtal deltar i programmet.

5. Slutsatser

Regionkommittén stöder det föreslagna systemet för kontroll av folkhälsa och betonar att:

- systemet bör använda befintliga nationella data,

- systemet bör sprida information och analyser till berörda myndigheter så fort som möjligt,

- lokala och regionala myndigheter bör ha möjlighet att delta i systemet,

- mätning av hälsotillståndet bara är ett stöd och en bakgrund för förbättringar av folkhälsopolitiken,

- det föreslagna kontrollsystemet är en början på mer intensiva aktiviteter från Europeiska unionens sida på folkhälsoområdet, om än inom ramarna för den nuvarande artikel 129 i Maastrichtfördraget.

Bryssel den 18 januari 1996.

Regionkommitténs ordförande

Jacques BLANC