Förkortningar

EU : Europeiska unionen

IPA : Instrument för stöd inför anslutningen

Racer : Relevanta, godkända, trovärdiga, enkla och stabila

Smart : Specifika, mätbara, uppnåbara, relevanta och tidsbundna

Sammanfattning

I. Sedan 2002 har föranslutningsstödet till Turkiet finansierat genomförandet av projekt som syftar till att stödja Turkiet i dess ansträngningar att uppfylla villkoren för anslutning till Europeiska unionen (se punkterna 1–7).

II. Vid revisionen ställdes följande tre frågor (se punkt 8):

a) Såg Europeiska kommissionen till att EU-stödet gick till de projekt som gav mest mervärde när det gällde att uppnå EU:s prioriteringar i partnerskapet för anslutning?

b) Såg Europeiska kommissionen till att systemet för decentraliserat genomförande användes på ett sådant sätt att projektoutput och projektmål uppnåddes framgångsrikt och inom tidsramarna?

c) Såg Europeiska kommissionen till att det fanns ett ändamålsenligt system för uppföljning och utvärdering av resultaten?

III. Vid revisionen undersökte revisionsrätten ett urval av avslutade projekt, systemet för planering av nya projekt och funktionen hos systemet för decentraliserat genomförande (se punkterna 9–10).

IV. Den första perioden med föranslutningsstöd (föranslutningsstödet till Turkiet 2002–2006) hade många brister gemensamt med de tidigare föranslutningsprogrammen; alltför stora förseningar, problem med genomförandet samt otillräcklig uppföljning och utvärdering (se punkterna 36–42 och 53–61).

V. Trots detta uppnådde de granskade projekten sin förväntade output och revisionsrätten bedömer att deras resultat troligtvis kommer att vara hållbara i framtiden (se punkterna 48–52).

VI. Kommissionen har vidtagit åtgärder som syftar till att avhjälpa många av bristerna i systemet för decentraliserat genomförande, särskilt sedan det nya instrumentet för stöd inför anslutningen (2007–2013) infördes. Detta har redan lett till förbättringar i urvalsprocessen men dessa förändringars fulla inverkan kan bedömas först under kommande år, när projekten inom instrumentet för stöd inför anslutningen har genomförts (se punkterna 19, 30–34 och 43–47).

VII. Revisionsrätten konstaterar dock att rådets och kommissionens strategidokument var otillräckliga när det gällde att rikta EU-stödet mot uppnåbara mål inom föranslutningsprocessen. Dessutom var de strategiska målen och projektmålen inte tillräckligt specifika för att man skulle kunna göra en bedömning av projektresultaten. Kommissionen hade inte tillgång till uppgifter som visade att föranslutningsstödet var ändamålsenligt (se punkterna 11–19 och 53–63).

VIII. Mot bakgrund av dessa iakttagelser rekommenderar revisionsrätten att kommissionen tar itu med de resterande bristerna i den övergripande planeringen och styrningen av verksamheten (se punkterna 65–71).

Bild 1: Ett av de granskade projekten bidrog till det övergripande målet att förbättra Turkiets sjösäkerhet och att förebygga förorening av haven i enlighet med EU-kraven.

+++++ TIFF +++++

Källa: Europeiska kommissionen.

Inledning

1. Turkiet är för närvarande ett av tre länder som ansöker om medlemskap i EU, tillsammans med Kroatien och f. d. jugoslaviska republiken Makedonien. För varje kandidatland har EU ett partnerskap för anslutning. Partnerskapet för anslutning med Turkiet antogs 2001 och uppdaterades 2003, 2006 och 2008. Det är ett beslut från rådet som fastställer vilka av EU:s prioriteringar i partnerskapet för anslutning som Turkiet behöver ta itu med för att nå framsteg med anslutningsförhandlingarna.

2. EU ger ekonomiskt stöd för att hjälpa kandidatländerna att möta de utmaningar som den europeiska integrationen innebär och att genomföra de reformer som krävs för att uppfylla kriterierna för EU-medlemskap. Varje år utarbetas ett nationellt program som listar alla projekt som ska genomföras.

3. Turkiets nationella program för 2002–2006 finansierades genom föranslutningsstödet för Turkiet (se tabell 1). Detta stöd ersattes från och med 2007 av instrumentet för stöd inför anslutningen [1].

Tabell 1

EU-finansierade projekt och årliga budgetar inom ramen för föranslutningsstödet för Turkiet

Nationellt program | Antal projekt | Budgetanslag (miljoner euro) |

2002 | 18 | 126 |

2003 | 26 | 145 |

2004 | 38 | 237 |

2005 | 38 | 278 |

2006 | 44 | 463 |

4. Instrumentet för stöd inför anslutningen för Turkiet fastställdes till 4873 miljoner euro för perioden 2007–2013. Det består av fem delar, av vilka den största är del 1: övergångsstöd och institutionsuppbyggnad, med en tilldelning på 1665 miljoner euro [2]. Detta är en viktig del i EU:s stöd för att de politiska och ekonomiska kriterierna ska uppnås (såsom de fastställdes vid rådets möte i Köpenhamn i juni 1993) [3] och gemenskapens regelverk genomföras [4]. Att uppnå dessa mål och genomföra regelverket är absoluta villkor för en EU-anslutning.

5. Kommissionen har ett övergripande ansvar för förvaltningen av föranslutningsstödet, medan föranslutningsstödet för Turkiet och instrumentet för stöd inför anslutningen förvaltas av de turkiska myndigheterna genom ett system för decentraliserat genomförande. Den största stödmottagaren inom varje projekt (vanligtvis ett ministerium eller annat offentligt organ) ansvarar för att föreslå projektidéer, specificera krav och sedan för att förvalta projektverksamheten. Följande nya turkiska institutioner inrättades: det turkiska generalsekretariatet för EU-frågor, som huvudsakligen ansvarar för identifiering och övervakning av projekten, och den centrala finansierings- och upphandlingsenheten, som ingår kontrakt för alla EU-finansierade projekt.

6. Kommissionen ansvarade för att godkänna (ackreditera) de institutioner som omfattades av systemet för decentraliserat genomförande och projektförvaltningssystemet innan de kunde bli operativa. Kommissionen godkänner också det årliga nationella programmet (som innehåller enskilda projekt som valts ut för EU-finansiering) och kommissionens anställda i Ankara förhandsgodkänner anbud och kontraktstilldelning.

7. Den gemensamma övervakningskommittén för Turkiet övervakar hur systemet för decentraliserat genomförande fungerar. Kommissionen och de turkiska myndigheterna delar på ordförandeskapet i kommittén, där viktiga företrädare för alla berörda organ ingår.

Revisionens inriktning och omfattning samt revisionsmetod

8. Syftet med revisionen var att bedöma hur väl kommissionen förvaltade föranslutningsstödet till Turkiet när det gäller följande frågor:

a) Såg Europeiska kommissionen till att EU-stödet gick till de projekt som gav mest mervärde när det gällde att uppnå EU:s prioriteringar i partnerskapet för anslutning?

b) Såg Europeiska kommissionen till att systemet för decentraliserat genomförande användes på ett sådant sätt att projektoutput och projektmål uppnåddes framgångsrikt och inom tidsramarna?

c) Såg Europeiska kommissionen till att det fanns ett ändamålsenligt system för uppföljning och utvärdering av resultaten?

9. Revisionsrätten granskade ett urval av elva av de 82 projekt som omfattades av föranslutningsstödet till Turkiet inom det nationella programmet för 2002–2004, eftersom de senare genomförda projekten ännu inte hade avslutats. Projekten granskades för att man skulle bedöma i vilken utsträckning de hade gett den output och uppnått de mål som fastställts. Genom denna granskning framkom också bevis på vilka typer av brister som fanns i systemen för programplanering, genomförande och övervakning. Urvalet omfattade en rad olika projekt i fråga om typ, storlek och plats. Det minsta projektet i urvalet bestod av ett enda kontrakt, medan det största omfattade 312 bidrag. Värdet av EU-bidragen till projekten i urvalet varierade mellan 1,5 och 45 miljoner euro (se bilaga I).

10. Vid revisionen undersöktes också den strategiska planeringen och de förfaranden som användes vid urvalet av nya projekt för det första programåret (2007) för del 1 av instrumentet för stöd inför anslutningen fram till december 2008. Denna del valdes ut eftersom den var den största av de fem delarna (52 % av 2007 års totala budget för Turkiet) och den som var mest jämförbar med föranslutningsstödet till Turkiet.

Karta över Turkiet — Revisioner på plats

+++++ TIFF +++++

Källa: Europeiska revisionsrätten.

Iakttagelser

Strategisk planering

11. Prioriteringarna i partnerskapet för anslutning ska inte enbart finansieras med EU-stöd utan också med nationella medel och stöd från andra givare samt genom nationell politik och lagstiftning.

12. Revisionsrätten granskade strategidokumenten och det programplaneringssystem som användes för 2007 års nationella program för att bedöma om kommissionen hade en systematisk metod för att rikta EU:s ekonomiska stöd dit där det kunde ge störst mervärde när det gällde att uppnå prioriteringarna.

Rådets och kommissionens strategidokument var otillräckliga när det gällde att rikta EU-stödet mot uppnåbara mål

13. Enligt budgetförordningen [5] krävs det att Smart-mål (dvs. mål som är specifika, mätbara, uppnåbara, relevanta och tidsbundna) fastställs för alla politiska åtgärder som omfattas av EU-budgeten. De ska fastställas i de årliga verksamhetsförklaringarna [6] som en del av de verksamhetsbaserade budgeterings- och förvaltingsprocesserna. Kommissionen inkluderade dock inte Smart-mål i verksamhetsförklaringarna när det gällde föranslutningsutgifterna för Turkiet.

14. 2006 års partnerskap för anslutning innehöll 236 prioriteringar för Turkiet när det gällde att uppfylla kraven i regelverket och Köpenhamnskriterierna. Det fanns ingen rangordning av prioriteringarna i fråga om betydelse. Det enda som skilde dem åt var deras tidsramar. 2006 års partnerskap för anslutning angav att kortfristiga prioriteringar skulle uppnås inom ett eller två år och prioriteringar på medellång sikt inom tre till fyra år.

15. Prioriteringarna i partnerskapet för anslutning angavs inte konsekvent i specifika och mätbara termer. Det visade sig vara orealistiskt att alla prioriteringarna skulle uppnås inom de tidsramar som specificeras i rådets beslut.

16. Kommissionen gjorde 2007 en bedömning av i vilken utsträckning Turkiet hade uppnått prioriteringarna i partnerskapet för anslutning. Bedömningen visade att Turkiet redan hade uppnått omkring 60 prioriteringar, dvs. 30 % av dem som skulle uppnås enligt tidsramarna i partnerskapet för anslutning. Revisionsrättens analys bekräftade detta. Av de kortfristiga prioriteringarna för 2006 återfanns 67 % i 2008 års partnerskap för anslutning, vilket visade att de inte hade uppnåtts inom den planerade tidsramen (tabell 2).

17. Till exempel hade 2001 års partnerskap för anslutning fastställt en prioritering avseende "kampen mot den organiserade brottsligheten, narkotika, människohandel, bedrägerier, korruption och penningtvätt" med en tidsfrist på två år. Denna prioritering har sedan upprepats i alla de följande partnerskapen för anslutning. Tidsfristen på två år var uppenbart omöjlig att hålla på grund av prioriteringens omfattning.

18. Utifrån varje partnerskap för anslutning förväntas Turkiet utarbeta en plan som omfattar de planerade åtgärderna [7]. I dessa planer specificeras inte den verksamhet som skulle kräva ekonomiska bidrag från EU.

Tabell 2

Jämförelse mellan kortfristiga prioriteringar i partnerskapen för anslutning åren 2006 och 2008

Partnerskapet för anslutning för 2006 listade 155 kortfristiga prioriteringar och partnerskapet för anslutning för 2008 listade 139. |

Av de kortfristiga prioriteringarna inom partnerskapet för anslutning för 2006 var 80 (52 %) desamma eller nästan desamma i partnerskapet för anslutning för 2008,24 (15 %) desamma i partnerskapet för anslutning för 2008, men hade formulerats tydligare eller i skarpare ordalag,51 (33 %) inte inkluderade i partnerskapet för anslutning för 2008. |

35 av de kortfristiga prioriteringarna i partnerskapet för anslutning för 2008 var nya eller hade tidigare varit prioriteringar på medellång sikt. |

19. Kommissionen införde 2007 ett flerårigt vägledande planeringsdokument. Detta är ett allmänt strategidokument som ska fastställa vilka de viktigaste prioriteringarna är som bör få ekonomiskt stöd genom instrumentet för stöd inför anslutningen under de kommande tre åren. Det fleråriga vägledande planeringsdokumentet är därför ett mycket viktigt instrument och innebär möjligheter att åstadkomma en bättre riktad EU-finansiering. Dokumentet var dock mycket komprimerat, vilket begränsade hur specifikt det kunde vara. När det gällde vissa områden innehöll dokumentet knappt mer än en upprepning av de relevanta prioriteringarna för partnerskapet för anslutning, och i ett fall sammanfattades sju prioriteringar i en enda punkt: "Stärkande av lagligt och rättsligt skydd av religiösa friheter" Följden blev att målen för EU-finansieringen inte definierades så att de blev mer specifika, mätbara eller uppnåbara i det fleråriga vägledande planeringsdokumentet än i partnerskapet för anslutning.

Urvalet av projekt

20. Projekten väljs gemensamt ut av de turkiska myndigheterna och kommissionen, som införlivar dem i ett finansieringsavtal som undertecknas av båda parter efter det att motsvarande nationella program har antagits av kommissionen.

21. Revisionsrätten bedömde om projekturvalsprocessen garanterade att de finansierade projekten

a) var direkt kopplade till prioriteringarna i partnerskapet för anslutning,

b) hade specifika mål och innehöll planer för resultatuppföljning,

c) var välplanerade och genomförbara.

Urvalet av projekt inom ramen för föranslutningsstödet till turkiet gjordes inte tillräckligt noggrant

Vid urvalet av projekten inom ramen för föranslutningsstödet till Turkiet tog man inte tillräcklig hänsyn till prioriteringarna i partnerskapet för anslutning

22. Det krävs en ändamålsenlig process för att man ska kunna se till att projektidentifieringen sker nerifrån och upp enligt det tillvägagångssätt som infördes med systemet för decentraliserat genomförande och att den leder till utarbetande och godkännande av projekt som utformats för att uppnå prioriteringarna i partnerskapet för anslutning.

23. Vid revisionsrättens granskning av projekt inom de nationella programmen för 2002–2004 konstaterades det att det inte fanns någon sådan process vid tidpunkten för granskningen och att det för ett av de elva projekten inte fanns någon motsvarande prioritering i partnerskapet för anslutning [8]. Även om projektet uppenbart var väl värt att genomföra (se punkt 51 och ruta 5) nämndes behovet av det inte någonstans i partnerskapet för anslutning, och det fanns samtidigt över 100 andra prioriteringar för vilka det ännu inte hade valts ut några projekt. Målen för och omfattningen av ytterligare fyra granskade projekt [9] hade inte någon direkt koppling till prioriteringarna i partnerskapet för anslutning.

Mål och indikatorer för projekten inom föranslutningsstödet till Turkiet var inte tillräckliga för resultatuppföljning

24. För varje projekt inom ett nationellt program krävs en komplett beskrivning, ett så kallat projektunderlag. Dessa ska ange projektets mål, förväntade resultat och objektivt verifierbara indikatorer liksom milstolpar för genomförandet.

25. Revisionsrätten granskade projektunderlagen för att kontrollera om projektmålen och de förväntade resultaten var utformade i enlighet med Smart (specifika, mätbara, uppnåbara, relevanta och tidsbundna) och om indikatorerna för projektens resultatuppföljning var utformade i enlighet med Racer (relevanta, godkända, trovärdiga, enkla och stabila).

26. Projektunderlagen gav visserligen en grund för ett system för resultatuppföljning, men revisionsrätten konstaterade att bara två av de elva projekten (konsumentskydd och skyddstillsyn från 2004 års nationella program) hade utformat målen i enlighet med Smart och resultatindikatorerna i enlighet med Racer. Projektunderlaget för skyddstillsyn fastställde exempelvis sju indikatorer för att man skulle kunna mäta vilken inverkan skyddstillsyn fick jämfört med fängelsestraff.

27. Avsaknaden av referensuppgifter – mot vilka förbättringar kan mätas – gjorde att det nästan blev omöjligt att bedöma i vilken utsträckning projektens mål hade uppnåtts. Ruta 1 visar att målen i de olika delarna av utvecklingsprogrammet för östra Anatolien skulle ha kunnat vara mätbara. Projektunderlaget innehöll dock varken indikatorer eller referensuppgifter mot vilka framsteg kunde påvisas och i det fastställdes inte heller några mål.

Ruta 1

Utvecklingsprogrammet för östra Anatolien

Utvecklingsprogrammet för östra Anatolien med en budget på 45 miljoner euro hade fyra delar med följande mål:

Jordbruk: Förbättra jordbrukskapaciteten, inkomstnivåerna och livskvaliteten för människor och organisationer på landsbygden inom programområdet. (Inga indikatorer eller referensuppgifter avseende jordbrukskapacitet, inkomster osv. angavs.)

Små och medelstora företag: Stimulera verksamheten i små och medelstora företag genom kapacitetsuppbyggnad på både central och lokal nivå genom att tillämpa nya metoder på innovativ regional utveckling på lång sikt. (Inga indikatorer eller referensuppgifter avseende verksamheten inom små och medelstora företag angavs.)

Turism: Främja regionen som ett nationellt och internationellt turistmål och hjälpa till att bevara naturområden och historiska minnesmärken. (Inga indikatorer eller referensuppgifter avseende antalet nationella/internationella turister angavs.)

Social utveckling: Öka kvinnors tillgång till läs- och skrivkunnighet och inkomstbringande verksamheter för att komma till rätta med den obalans som finns. (Inga indikatorer eller referensuppgifter avseende kvinnors deltagande angavs.)

Genomförbarheten hos projekten inom föranslutningsstödet till Turkiet beaktades inte i tillräcklig grad

28. När projektmålen har fastställts måste det specificeras vilken utrustning och vilka lokaler, åtgärder och verksamheter som behövs för projektet. Av de elva granskade projekten var det bara två som till fullo fastställde de specifika behoven för projektet: sjösäkerhet från 2002 års nationella program och skatteförvaltning från 2004 års nationella program. Specifikationerna för de övriga nio projekten var otillräckliga i varierande grad.

29. När det gäller till exempel projektet för gemenskapens regelverk om fytosanitära frågor [10] hade man inte tillräckligt noggrant övervägt frågan om de lokaler som de turkiska myndigheterna skulle tillhandahålla. Det visade sig först efter projektets start att helt nya byggnader och betydande förändringar av arbetsrutinerna krävdes. Ett sådant omfattande arbete kunde inte företas med den budget och den tidsram som fastställts för projektet. Som en följd av detta uppnådde projektet inte den förväntade laboratorieackrediteringen, även om den EU-finansierade utrustningen och utbildningen levererades som planerat.

Projekturvalsprocessen förbättrades när instrumentet för stöd inför anslutningen infördes

30. Vid revisionsrättens granskning av projekturvalsprocessen för 2007 års nationella program konstaterades det att kommissionen hade infört systematiska och dokumenterade kontroller av varje projektförslag innan förslaget tagits under övervägande för att ingå i programmet.

31. Till exempel gjordes det på ett tidigt stadium kontroller av att projektet var kopplat till en prioritering i det fleråriga vägledande planeringsdokumentet och i partnerskapet för anslutning. Projektförslag som inte hade någon koppling till prioriteringarna förkastades.

32. Kommissionen såg också ett behov av att förbättra indikatorerna för att man bättre skulle kunna mäta hur projektmålen uppnåddes och införde därför kontroller av kvaliteten på dem. Stödmottagarna fick vägledning om hur de skulle definiera tydliga mål och indikatorer för att mäta dem.

33. Dessutom ålade kommissionen de turkiska myndigheterna att utarbeta behovsbedömningar eller genomförbarhetsstudier för varje projekt och införde kontroller för att garantera att detta blev utfört. Kommissionen rekommenderade en ekonomisk bedömning (vanligtvis i form av en kostnads-nyttoanalys) av investeringsprojekt. Kommissionen krävde också marknadsundersökningar för leveransdelarna i de föreslagna projekten, för att bedöma de verkliga behoven, och en lämplig budget för utrustning. Kommissionen gav de turkiska myndigheterna vägledning i hur man utarbetar sådana undersökningar.

34. Revisionsrättens analys visade att de nya åtgärderna hade genomförts i 2007 års nationella program, men att det fortfarande fanns utrymme att förbätta deras tillämpning. Projektförslagen bedömdes inte utifrån hur ändamålsenliga och effektiva de troligen skulle bli i fråga om att uppnå en prioritering. Med en sådan bedömning skulle man kunna göra en meningsfull jämförelse mellan olika alternativ och fastställa vilket urval av projekt som troligtvis skulle få störst inverkan.

35. De nya åtgärderna bör göra det möjligt för kommissionen att välja ut projekt på ett sätt som skulle minska sådana problem som konstaterades vid revisionen av projekten inom de nationella programmen 2002–2004. En heltäckande bedömning av vilken inverkan förbättringarna har haft kan dock göras först när projekten inom 2007 års nationella program har genomförts till fullo (2012).

Systemet för decentraliserat genomförande

36. Systemet för decentraliserat genomförande utgör den rättsliga och administrativa ramen för de turkiska myndigheterna när de ska förvalta EU-finansierade projekt under kommissionens ledning. Detta fordrar att det finns lämpliga administrativa organ med tillräckliga resurser, dvs. det turkiska generalsekretariatet för EU-frågor och den centrala finansierings- och upphandlingsenheten (se punkt 5), och att stödmottagarna har tillräcklig kapacitet för att genomföra projekten.

37. Revisionsrätten bedömde om projekten förvaltades framgångsrikt via systemet för decentraliserat genomförande med hjälp av följande frågor:

a) Hade de granskade projekten från de nationella programmen för 2002–2004 genomförts inom tidsramarna?

b) Hade den förväntade outputen uppnåtts och fanns det potential för ett hållbart utfall?

De granskade projekten genomfördes inte inom tidsramarna genom systemet för decentraliserat genomförande, men korrigerande åtgärder har vidtagits sedan dess

38. Kommissionen gjorde 2003 bedömningen att kapaciteten var tillfredsställande när det gäller strukturen och bemanningen inom systemet för decentraliserat genomförande och godkände på denna grund att föranslutningsstödet till Turkiet skulle genomföras genom detta system. I praktiken hade man dock inte tillräckligt kvalificerad och utbildad personal till systemet för att behandla den stora budget och det stora antal projekt som antogs för de nationella programmen 2002–2004 (se ruta 2). Trots detta antog kommissionen nationella program med finansiella belopp och antal projekt som bara ökade år från år (se tabell 1).

Ruta 2

Exempel på förseningar på grund av att det funnits för lite personal och erfarenhet inom systemet för decentraliserat genomförande

Projektet för vägtransport från 2004 års nationella program

De tekniska specifikationerna utarbetades i slutet av 2004, men på grund av personalbrist tog det sju månader för den centrala finansierings- och upphandlingsenheten att lämna in sina anmärkningar. Sammanlagt tog det över ett och ett halvt år att färdigställa och godkänna upphandlingsdokumenten.

Projekt på området för gemenskapens regelverk om fytosanitära frågor från 2002 års nationella program

Utarbetandet av kontrakt om tekniskt stöd till projekten tog sammanlagt ett år, och tio utkast gjordes eftersom stödmottagaren inte var van att utarbeta sådana kontrakt. Detta försenade det tekniska stödet med ungefär elva månader.

39. För att komma tillrätta med eftersläpningen prioriterade den centrala finansierings- och upphandlingsenheten anbud och kontrakt för de äldre projekten för att hålla sig inom tidsgränserna för att ingå kontrakt och därigenom undvika att förlora det ekonomiska stödet från EU. Detta fick som följd att projekten för det innevarande året inte framskred enligt planerna, vilket i sin tur ledde till systematiska förseningar [11]. På grund av detta tvingades man förlänga genomförandeperioden för varje nationellt program inom föranslutningsstödet till Turkiet mellan 2002 och 2005 med ett år. En del av det nationella programmet för 2006 har också fått förlängas.

40. Revisionsrätten konstaterade att systemet för decentraliserat genomförande inte lyckades genomföra sju av de elva granskade projekten från det nationella programmet 2002–2004 i tid och endast delvis lyckades med detta när det gäller de övriga fyra projekten.

41. Det första steget i ett projekts genomförande är upphandlingen, som kan börja när kommissionen har godkänt det nationella programmet. Sju av de granskade projekten var inte färdiga för upphandling vid det stadiet. Det stödmottagande ministeriet hade inte utarbetat projektspecifikationer och annan dokumentation tillräckligt för att kunna offentliggöra de meddelanden om upphandling som behövdes för att hitta lämpliga kontraktsparter. Till exempel var det en fördröjning på 17 månader mellan godkännandet av projektet i det nationella programmet 2004 och upphandlingen, både vad gäller projektet för modernisering av tullväsendet och projektet för kulturella rättigheter.

Ruta 3

Projektet för modernisering av tullväsendet från 2004 års nationella program

Det nationella programmet för 2004 godkändes i januari 2005. Meddelandet om upphandling av fordon och utrustning (bl.a. röntgenskannrar) offentliggjordes inte förrän den 31 augusti 2006 och kontraktet ingicks den allra sista dagen innan tidsfristen gick ut, dvs. den 30 november 2006. Två delar i upphandlingen måste annulleras eftersom anbuden inte uppfyllde specifikationerna. Eftersom det inte fanns tillräckligt med tid att inleda ett nytt upphandlingsförfarande ledde förseningarna till att ungefär 3,7 miljoner euro (21 % av den sammanlagda budgeten för utrustning på 18 miljoner euro) förföll. Kommissionen var tvungen att bevilja en förlängning på ett år av genomförandeperioden (till den 30 november 2008) så att den resterande delen av projektet skulle kunna slutföras.

42. Kontraktsfasen omfattar en genomgång av de anbud som kommit in, val av kontraktspart och underskrift av kontraktet. Detta är huvudsakligen den centrala finansierings- och upphandlingsenhetens uppgift. Inget av leverantörskontrakten i det granskade urvalet hade undertecknats inom tidsramen. Förseningar i upphandlingen och kontraktstilldelningen orsakar en motsvarande minskning av den tid om återstår för att genomföra projektverksamheten, något som fick allvarliga konsekvenser för några av projekten (se ruta 3).

Bild 2: Projektet för modernisering av tullväsendet mottog EU-finansierade skannrar för hamnar och gränstullar som skulle användas för att söka igenom fordon i kampen mot olaga handel med människor, droger och vapen.

+++++ TIFF +++++

Källa: Turkiska tullmyndigheten.

Bild 3: Misstänkt innehåll som upptäckts med hjälp av de EU-finansierade skannrarna.

+++++ TIFF +++++

Källa: Turkiska tullmyndigheten.

43. På grund av de problem som uppstod genom personalbristen vid den centrala finansierings- och upphandlingsenheten godkände kommissionen de nationella programmen för 2005 och 2006 på villkor att enheten ökade sin personalstyrka till 80 anställda för det nationella programmet 2005 och till 100 anställda för det nationella programmet 2006.

44. För att minska riskerna i samband med kontraktstilldelning i sista minuten införde kommissionen tillfälliga tidsfrister. Detta började med 2005 års nationella program, men hade större effekt på 2006 års nationella program, även om detta program innehöll färre kontrakt att behandla (se tabell 3).

45. Nya kontroller infördes också i projekturvalsprocessen för 2007 års nationella program (se punkt 30) som syftade till att minska av förseningarna. En bedömning av stödmottagarnas kapacitet att utnyttja medlen gjordes och i projekturvalsprocessens sista fas kontrollerades det i vilket utvecklingsstadium projektet befann sig för att man skulle kunna garantera att det kunde genomföras omedelbart.

Tabell 3

Uppgifter om kontraktstilldelning

Program | Slutdatum för kontraktstilldelning | Totalt antal kontrakt | Föregående månads kontraktstilldelning |

NP 2002 | 30.11.2004 | 351 | 287 | 82 % |

NP 2003 | 30.11.2005 | 501 | 454 | 91 % |

NP 2004 | 30.11.2006 | 752 | 688 | 91 % |

NP 2005 | 30.11.2007 | 604 | 470 | 78 % |

NP 2006 | 30.11.2008 | 378 | 85 | 22 % |

46. Kommissionen införde också nya förfaranden som gav den centrala finansierings- och upphandlingsenhetens chef ansvaret för att se till att de ministerier som mottog stöd hade tillräckligt med kapacitet, exempelvis personal, för att genomföra sina projekt. Från och med 2007 års nationella program ska chefen för den centrala finansierings- och upphandlingsenheten, efter det att de ministerier som mottar bidrag har utfört självbedömningar, göra "miniackrediteringar".

47. Eftersom denna process fortfarande pågick vid tiden för revisionen kan åtgärdens inverkan ännu inte bedömas. Kommissionen har dock redan konstaterat att stödmottagarna inte fick några klara riktlinjer och att den centrala finansierings- och upphandlingsenhetens förfaranden för att kontrollera självbedömningarna inte var tillfredsställande.

De granskade projektens förväntade output uppnåddes till slut och det bedömdes som troligt att resultaten var hållbara

48. Inom projekten används resurserna (input) till att producera output och uppnå målen (förväntat resultat och utfall). Dessa termer definieras i ruta 4.

Ruta 4

Definition av projektoutput och projektmål

OUTPUT —

Det som direkt produceras eller uppnås med hjälp av de resurser som tilldelats ett projekt.

Exempel: Tillhandahållande av laboratorieutrustning (gemenskapens regelverk om fytosanitära frågor), förverkligande av fortbildningskurser (utvecklingsprogrammet för östra Anatolien).

RESULTAT —

Omedelbara förändringar som sker till följd av att ett projekt genomförs.

Exempel: Användning av laboratorieutrustning för att undersöka sjukdomar hos växter, eller nya färdigheter som kvinnor har tillägnat sig genom att delta i en fortbildningskurs.

INVERKAN —

Långsiktiga konsekvenser som kan observeras efter det att projektet slutförts.

Exempel: Minskad förekomst av växtsjukdomar och ökat tillträde för kvinnor till inkomstbringande verksamheter.

UTFALL — Resultat och inverkan.

MÅL — Angivelse av det utfall man avser att uppnå.

49. Såsom anges i punkterna 24–27 var projektmålen och indikatorerna inte utformade enligt Smart, med följden att kommissionen inte kunde visa i vilken utsträckning projektledningen hade varit framgångsrik när det gällde att uppnå målen. Revisionsrättens bedömning begränsades därför till en granskning av om det fanns bevis för att projekten hade uppnått sin förväntade output. Till grund för bedömningen låg en genomgång av övervakningsrapporterna, intervjuer med de elva största stödmottagande ministerierna och 19 besök på plats som revisionsrättens revisorer gjorde för att inhämta bevis på den output som uppnåtts.

50. Revisionsrätten fann inga betydande brister när det gällde hur projektens output hade uppnåtts; outputen uppnåddes helt i tre [12] av de elva projekt som fanns inom ramen för de granskade kontrakten och uppnåddes till stor del i de övriga åtta (se tabell 4). De få problem som konstaterades berodde på brister i projektens utformnings- och urvalsfaser (se punkterna 20–29) och på de förseningar som uppstod under upphandlingen och kontraktstilldelningen.

Tabell 4

Output och hållbarhet

Kriterier:

= Helt tillfredsställande; = Till största delen tillfredsställande; = Inte tillfredsställande.

| Projekt |

Sjösäkerhet | Gemenskapens regelverk om fytosanitära frågor | Polisiär kriminalteknik | Kulturella rättigheter | Konsumentskydd | Biocider och vatten | Modernisering av tullväsendet | Skatteförvaltning | Vägtransport | Skyddstillsyn | Utvecklingsprogram för östra Anatolien |

Den output som producerats och bidragit till målen | Ja | / | / | / | / | / | Ja | / | / | Ja | / |

Projekt som troligtvis kommer att bli hållbara | Ja | Nej | Ja | / | / | / | / | Ja | / | Ja | / |

51. Ett projekt är hållbart när det fortsätter att uppnå resultat och ha inverkan även efter det att EU-stödet har upphört. Med de begränsningar som det innebar att utföra en revision av relativt långt framskridna projekt, bedömde revisionsrätten att resultaten för tio av de elva granskade projekten troligtvis kommer att bli hållbara (se tabell 4). Det enda undantaget var projektet om gemenskapens regelverk om fytosanitära frågor från 2002 års nationella program. Projektet uppnådde visserligen större delen av den förväntade outputen, men det fanns risk för att det inte skulle vara hållbart, eftersom det inte hade ackrediterats (se punkt 29). Det rådde också brist på personal vid laboratorierna, och laboratorieutrustningsleverantören utförde inte det underhåll som fastställts i kontraktet.

52. Dessutom är det troligare att ett projekt blir hållbart när stödmottagarna har ett stort egenansvar, vilket illustreras i ruta 5. En känsla av delaktighet uppkommer när stödmottagarna känner sig direkt involverade i initiativet, till exempel när de själva har föreslagit det, bidragit med input till planeringen och utformningen av projektet, förvaltat genomförandet och tror att de kan dra nytta av att projektet fortsätter. Det är troligare att denna situation uppstår i och med systemet för decentraliserat genomförande för Turkiet och dess projektidentifiering nerifrån och upp och med förvaltning av projektgenomförandet av stödmottagarna själva. Även om egenansvar bara är en av flera olika faktorer som påverkar hållbarheten konstaterade revisionsrätten att det fanns goda förutsättningar för hållbarhet, såsom projektansvar kombinerat med förverkligande av den planerade outputen

Ruta 5

Projektet för skyddstillsyn från 2004 års nationella program

Det tekniska biståndet – den absolut viktigaste delen av projektet – genomfördes effektivt och i tid. Det förekom dock förseningar i leveransen av kontorsutrustning; meddelandet om upphandling offentliggjordes mer än sjutton månader senare än vad som planerats enligt projektunderlaget. Förseningens inverkan minimerades eftersom justitieministeriet tillhandahöll alternativ utrustning med hjälp av turkiska nationella medel så att skyddstillsynsenheten kunde börja sin verksamhet.

Uppföljning och utvärdering av resultaten

53. Uppföljning och utvärdering av resultaten är nödvändigt för att man ska kunna informera beslutsfattarna och uppvisa en sund ekonomisk förvaltning. Revisionsrätten undersökte om kommissionen hade en sund bas för att övervaka projektens genomförande och bedöma om projektmålen uppnåddes samt vilken inverkan de EU-finansierade projekten hade när det gällde att uppnå prioriteringarna inom partnerskapet för anslutning.

Problem med genomförandet rapporterades inte alltid

54. Via systemet för decentraliserat genomförande kontrollerade man genom regelbundna sammanträden och övervakningsrapporter om projekten fortlöpte enligt planerna.

55. Projektens stödmottagare var ordförande vid sammanträdena för att man skulle kunna övervaka utvecklingen och lösa de problem som uppstod under projektgenomförandet. Kommissionen, den centrala finansierings- och upphandlingsenheten och generalsekretariatet för Europeiska unionen var alla tvungna att närvara vid sammanträdena så att ett utbyte av uppdaterade uppgifter kunde ske. Protokollen från sammanträdena hade inte alltid skrivits, men revisionsrätten granskade ett litet urval av dem som fanns för de granskade projekten. Dessa bekräftade att de problem med genomförandet som uppstod i den dagliga verksamheten hade identifierats och att man hade fattat beslut om uppföljningsåtgärder, men några av de stora problemen dokumenterades inte. Även om generalsekretariatet för Europeiska unionen ansvarar för att överse hur genomförandet fortskrider och vid behov rekommendera den gemensamma övervakningskommittén korrigerande åtgärder konstaterade revisionsrätten att generalsekretariatet för Europeiska unionen inte deltog i något av de sammanträden som fanns dokumenterade i urvalet.

56. Två typer av projektövervakningsrapporter användes inom systemet för decentraliserat genomförande. Den ena var den centrala finansierings- och upphandlingsenhetens månadsrapport om anbud, kontraktstilldelning och betalning. Dessa skickades till kommissionens delegation för en kontroll av hur verksamheten fungerade och till kommissionens ekonomienhet för en finansiell kontroll. Den andra typen var stödmottagarnas halvårsrapport om utförandet av projektverksamheten som skickades till generalsekretariatet för Europeiska unionen. Revisionsrätten konstaterade dock att ett antal betydande förseningar och problem med projektgenomförandet inte nämndes i dessa rapporter (se tabell 5).

57. Rapporterna gav möjlighet att övervaka vilka framsteg som hade gjorts i förhållande till de milstolpar som fastställts i varje projektunderlag för de olika stadierna i projektgenomförandet. Detta gjordes dock endast när projekten påbörjades och avslutades. Inga datum angavs för när de olika delmilstolparna uppnåddes. Som en följd av detta fanns det vid projekens slut inget fullständigt underlag för att man skulle kunna bedöma i vilken utsträckning de hade genomförts enligt planerna.

Tabell 5

Brister som inte togs upp i stödmottagarnas projektövervakningsrapporter och vidtagna uppföljningsåtgärder

Biocider och vatten | Brister i de tillhandahållna laboratorielokalerna nämndes inte i stödmottagarens övervakningsrapport, men beskrevs i detalj i EU-entreprenörens kvartalsrapport. Stödmottagaren vidtog korrigerande åtgärder (som finansierades med turkiska medel) och projektet slutfördes med framgång. |

Gemenskapens regelverk om fytosanitära frågor | Revisorerna upptäckte att fel laboratorieutrustning hade tillhandahållits och att laboratorielokalerna var olämpliga (se punkterna 29 och 51, ruta 2 och tabell 4). Stödmottagaren vidtog korrigerande åtgärder för att installera ny utrustning i laboratorielokalerna på en av anläggningarna efter kommissionens besök på plats. |

Modernisering av tullväsendet | Förseningar vid installationen av en röntgenskanner nämndes inte i stödmottagarens rapport, eftersom stödmottagaren inte hade planerat att bygga en extra ställning som skannern kunde monteras på, vilket stödmottagaren sedan gjorde med hjälp av egna medel. |

58. Årliga "utvärderingsdelrapporter" utarbetades för den gemensamma övervakningskommittén av ett externt företag som hade anlitats av kommissionen. I dessa sammanfattades av alla aktiva projekt, dvs. projekt som var under genomförande under den period som täcktes av rapporten. Syftet var att ge en översikt av varje projekts genomförande med avseende på relevans, effektivitet och trolig ändamålsenlighet samt inverkan och hållbarhet. Detta gjordes främst på grundval av den övervakningsrapport som utarbetades genom systemet för decentraliserat genomförande och samtal. En övergripande rapport utarbetades också som innehöll rekommendationer om förbättringar av funktionen hos systemet för decentraliserat genomförande och dess planering. Dessa rekommendationer ledde till att den gemensamma övervakningskommittén fattade flera beslut.

59. Eftersom utvärderingsdelrapporterna gjordes en gång per år och inte innehöll någon bedömning av de avslutade projekten tillhandahölls uppgifterna inte i tid och de var inte heller tillräckligt kompletta för att möjliggöra en styrning av verksamheten. Utöver de brister som identifierades i de projektövervakningsrapporter som krävs enligt systemet för decentraliserat genomförande och avsaknaden av ackumulering av de uppgifter som fanns tillgängliga fanns det inga användbara övervakningsuppgifter om i vilka stadier förseningarna uppstod eller om hur omfattande de var. Som en följd av detta fanns det inga kompletta och tillförlitliga uppgifter som tillhandahölls i tid om förvaltningen som kunde användas för att planera den centrala finansierings- och upphandlingsenhetens årliga arbetsbörda, minimera flaskhalsar och eftersläpningar eller möjliggöra snabba ingripanden i de fall där milstolparna inte uppnåddes.

Uppgifterna för bedömning av projektresultaten var överlag otillräckliga

60. Förutom de brister i formuleringen av projektmålen och projektindikatorerna som konstateras i punkterna 24–27 användes inte de resultatindikatorer som fastställdes i projektunderlagen vid utarbetandet av övervakningsrapporterna för tio av de elva granskade projekten. I dessa tio ingick två projekt som hade en del väl utvecklade indikatorer (se punkt 26). Följaktligen saknade kommissionen information om hur framgångsrika projekten var när det gällde att uppnå sina mål.

61. I många fall kommer projektens resultat och inverkan inte att uppnås förrän någon tid efter det att den sista betalningen har gjorts, även om denna information är mycket viktig för att man ska kunna bedöma resultaten i förhållande till projektens utgifter. Eftersom det inte fanns någon slutlig projektrapport hade inte kommissionen något system för att samla in uppgifter till de indikatorer som fastställts i projektunderlaget när projekten avslutades. Det fanns inget förfarande som gjorde det möjligt att övervaka och rapportera om projektens hållbarhet eller uppnåendet av projektmål efter datumet för den sista betalningen.

62. Under de sex år som EU har gett föranslutningsstöd till Turkiet har det inte funnits något system för efterhandsutvärdering av enskilda projekt eller av ändamålsenligheten för programmen som helhet när det gäller att uppnå prioriteringarna i partnerskapet för anslutning och föra Turkiet närmare en anslutning till EU.

63. Dessutom var de mest strategiska målen för det ekonomiska föranslutningsstödet inte specifika, mätbara eller möjliga att uppnå inom de fastställda tidsramarna, vilket innebär att grunden för att övervaka om resultaten uppnåddes med hjälp av stödet, inbegripet om man fick valuta för pengarna, var otillräcklig.

Slutsater och rekommendationer

64. Revisionsrätten konstaterade brister i kommissionens förvaltning av föranslutningsstödet till Turkiet under den period som det betalades ut. Sedan dess har kommissionen vidtagit åtgärder för att förbättra rutinerna för instrumentet för stöd inför anslutningen, även om förändringarnas ändamålsenlighet kan bedömas först i framtiden. Förbättringar behövs fortfarande när det gäller att fastställa prioriteringar för stödet och bedöma hur ändamålsenligt stödet är.

Såg Europeiska Kommissionen till att eu-stödet gick till de projekt som gav mest mervärde när det gällde att uppnå EU:s prioriteringar i partnerskapet för anslutning?

65. Det fanns ingen mekanism för att se till att de projekt som föreslogs och valdes ut var de som bäst utnyttjade EU:s ekonomiska medel när det gällde att uppnå prioriteringarna i partnerskapet för anslutning.

66. Partnerskapet för anslutning fastställer en uppsjö av prioriteringar som ska uppnås för att förbereda Turkiet för EU-medlemskap. Meningen är att EU-stödet ska utgöra ett komplement till Turkiets egna ansträngingar för att uppnå dessa prioriteringar. Det fanns ingen inbördes rangordning av målen, vare sig i partnerskapet för anslutning, de årliga nationella programmen och de godkända projekten eller i enskilda projektdelar och verksamheter. Det saknades specifika kriterier och en stabil ram för att fastställa vilka prioriteringar som skulle få EU-stöd. Det fastställdes inga specifika, mätbara och uppnåbara mål för stödet och tidsramarna var inte realistiska.

67. Följaktligen fanns det ingen sund bas för uppföljning av resultaten.

68. Även om projekturvalsförfarandena förbättrades betydligt genom införandet av instrumentet för stöd inför anslutningen gjordes det fortfarande inga bedömningar av hur ändamålsenliga och effektiva projekten troligtvis skulle bli i fråga om att uppnå ett strategiskt mål och därigenom göra det möjligt att jämföra olika alternativ eller projekturval på ett meningsfullt sätt för att se vilka av dem som troligtvis skulle få störst inverkan.

Rekommendation om strategiska mål

Kommissionen bör förbättra programplaneringen genom att införa en lämplig metod för att fastställa vilka strategiska mål som har störst behov av EU:s ekonomiska stöd. Metoden bör garantera att logiken bakom det EU-stöd som används för att uppnå varje strategiskt mål är tydligt påvisbar.

Rekommendation om verksamhetsförklaringarna

Kommissionen bör fastställa specifika mål för programmet för ekonomiskt föranslutningsstöd och inkludera dem i den verksamhetsförklaring som åtföljer det preliminära budgetförslaget.

Rekommendation om projektförslag

Kommissionen bör uppmuntra de turkiska myndigheterna att utarbeta projektförslagen så att de strategiska målen för EU-finansieringen kan uppnås inom realistiska tidsramar.

Såg Europeiska Kommissionen till att systemet för decentraliserat genomförande användes på ett sådant sätt att projektoutput och projektmål uppnåddes framgångsrikt och inom tidsramen?

69. Trots att de institutioner som omfattades av systemet för decentraliserat genomförande hade godkänts av kommissionen hade de inte tillräckligt med personal för de nationella programmen för 2002–2004 och lyckades inte genomföra de granskade projekten eller programmet som helhet i tid. Trots de problem och förseningar som uppstod i samband med genomförandet lyckades man ändå genom systemet för decentraliserat genomförande se till att de granskade projekten till största delen uppnådde sin förväntade output och att resultaten troligtvis skulle bli hållbara.

70. Kommissionen har vidtagit åtgärder som syftar till att avhjälpa många av bristerna i systemet för decentraliserat genomförande. Dessa förbättringars fulla inverkan kan bedömas först under kommande år, när projekten inom instrumentet för stöd inför anslutningen har genomförts.

Rekommendation om projektutformning

Kommissionen bör fortsätta med initiativen för att förbättra projektens utformning och genomförande genom de institutioner som omfattas av systemet för decentraliserat genomförande. Åtgärder som obligatoriska behovsbedömningar och bättre planering av kontraktstilldelning bör tillämpas på lämpligt sätt.

Såg Europeiska Kommissionen till att det fanns ett ändamålsenligt system för uppföljning och utvärdering av resultaten?

71. Kommissionen hade inte tillgång till de uppgifter som behövdes för att visa att föranslutningsstödet var ändamålsenligt. Revisionsrätten konstaterade att projektunderlagen utgjorde grunden för ett system för resultatuppföljning genom att det där fastställdes mål och förväntade resultat med objektivt verifierbara indikatorer för projekten. Ofta var dock de fastställda målen inte specifika, mätbara, uppnåbara, relevanta och tidsbundna och indikatorerna inte tillräckliga för att övervaka måluppfyllelsen.

Rekommendationer om projektresultaten

Kommissionen bör se till att de enskilda projektförslagen har specifika, mätbara, uppnåbara, relevanta och tidsbundna mål så att deras bidrag till att uppnå de strategiska målen kan uppvisas.

Kommissionen bör förbättra mekanismen för rapportering om projektgenomförandet och om förverkligandet av projektens verksamheter och output, och bör se till att projektresultaten följs upp med hjälp av indikatorer som fastställs i projektunderlaget för att visa att projektmålen har uppnåtts.

Kommissionen bör se till att projektens utfall (resultat och inverkan) rapporteras när varje projekt har avslutats och därefter vid lämpliga tidsintervaller så att informationen om resultaten kan användas vid framtida planering.

Rekommendation om programutvärdering

Kommissionen bör inleda en utvärdering av hela programmet för föranslutningsstöd till Turkiet.

Denna rapport har antagits av revisionsrätten vid dess sammanträde i Luxemburg den 22 oktober 2009.

För revisionsrätten

+++++ TIFF +++++

Vítor Manuel da Silva Caldeira

Ordförande

[1] Rättslig grund för instrumentet för stöd inför anslutningen: Rådets förordning (EG) nr 1085/2006 av den 17 juli 2006 om upprättande av ett instrument för stöd inför anslutningen, (EUT L 210, 31.7.2006, s. 82).

[2] De andra delarna är gränsöverskridande samarbete, som omfattar gränsregioner mellan stödmottagande kandidatländer och potentiella kandidatländer samt mellan dem och EU:s medlemsstater (instrumentet för stöd inför anslutningen II) och de delar som gäller regional utveckling, utveckling av mänskliga resurser och utveckling av landsbygden (instrumentet för stöd inför anslutningen III, IV och V).

[3] Enligt de politiska Köpenhamnskriterierna ska länderna ha stabila institutioner som garanterar demokrati, rättssäkerhet, mänskliga rättigheter samt respekt för och skydd av minoriteter. Enligt de ekonomiska kriterierna krävs det en fungerande marknadsekonomi och förmåga att hantera konkurrenstrycket och marknadskrafterna inom Europeiska unionen. För mer information om anslutningsförhandlingar se http://europa.eu/scadplus/glossary/accession_criteria_copenhague_sv.htm

[4] Gemenskapens regelverk, nedan kallat regelverket, är EU:s samlade lagar och utgörs av ungefär 100000 sidor primärrätt och sekundärrätt. Turkiets administrativa och juridiska myndigheter måste utbildas för att genomföra och upprätthålla den nya EU-lagstiftningen.

[5] Enligt artikel 33 i budgetförordningen (och artikel 24 i genomförandebestämmelserna) krävs det att verksamhetsförklaringarna innehåller uppgifter om förverkligandet av alla tidigare fastställda, specifika, mätbara, uppnåbara, relevanta och tidsbundna mål.

[6] Den senaste verksamhetsförklaringen för GD Utvidgning finns på sidan 667 i referensdokumentet SEK(2008) 514: Europeiska kommissionens preliminära förslag till allmän budget för budgetåret 2009 – arbetsdokument, del I.

[7] Nationellt program för antagande av regelverket.

[8] Genom projektet skulle en skyddstillsynsenhet skapas som en del av den turkiska fängelsereformen som skulle tillhandahålla en rad tjänster åt domstolsväsendet och kriminalvården. I det nya systemet infördes ett alternativ till fängelse som gav möjlighet för gärningsmännen att avtjäna sina straff ute i samhället.

[9] Polisiär kriminalteknik, kulturella rättigheter, vägtransport och utvecklingsprogrammet för östra Anatolien.

[10] Syftet med projektet för gemenskapens regelverk om fytosanitära frågor var anpassning till EU:s lagstiftning och rutiner på området för växtskydd.

[11] I tidigare rapporter från revisionsrätten konstaterades liknande problem med föranslutningsstödet:

- Särskild rapport nr 12/2008 om det strukturpolitiska föranslutningsinstrumentet (Ispa), 2000–2006,

- särskild rapport nr 4/2006 om investeringsprojekt inom Phareprogrammet i Bulgarien och Rumänien,

- särskild rapport nr 5/2004 om Phare-stöd för att förbereda kandidatländerna för förvaltningen av strukturfonderna och

- särskild rapport nr 6/2003 om partnersamverkan (twinning) som huvudinstrument till stöd för institutionell uppbyggnad i kandidatländerna.

[12] Sjösäkerhet (nationellt program 2002), modernisering av tullväsendet (nationellt program 2004) och skyddstillsyn (nationellt program 2004).

--------------------------------------------------

BILAGA I

FÖRTECKNING ÖVER GRANSKADE PROJEKT

Projektets namn | Budgeterade belopp från EU (miljoner euro) | Belopp som det ingåtts kontrakt för (miljoner euro) | Belopp som betalats av EU (miljoner euro) |

Sjösäkerhet | 2 | 2 | 2 |

Gemenskapens regelverk om fytosanitära frågor | 4 | 3 | 3 |

Polisiär kriminalteknik | 5 | 4 | 4 |

Kulturella rättigheter | 3 | 2 | 1 |

Konsumentskydd | 3 | 1 | 1 |

Biocider och vatten | 5 | 4 | 4 |

Modernisering av tullväsendet | 17 | 12 | 11 |

Skatteförvaltning | 5 | 5 | 5 |

Vägtransport | 5 | 4 | 3 |

Skyddstillsyn | 2 | 1 | 1 |

Utvecklingsprogram för östra Anatolien | 45 | 43 | 43 |

Totala kostnader för EU | 95 | 82 | 78 |

| | | |

Totala kostnader för Turkiet | 11 | 8 | 7 |

EU-bidrag + nationella bidrag | 106 | 90 | 85 |

--------------------------------------------------