ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
15.

ReK anser dock att det nya sättet att kategorisera regionerna inte får leda till en dramatisk minskning av det stöd som regionerna har fått under innevarande programperiod, och begär att man ska införa en säkerhetsventil som innebär att regionerna under perioden 2014–2020 inte ska få ett stöd som är mindre än två tredjedelar av det stöd som de fick under perioden 2007–2013.
31.

Kommittén konstaterar att n+2-regeln är särskilt problematisk under programperiodens första år på grund av sent inkomna godkännanden av de operativa programmen, projektansökningsförfarandet, utvärderingar etc., och anser att n+3-regeln bör tillämpas för samtliga 27 EU-medlemsstater under programperiodens första hälft.
18.

Regionkommittén välkomnar Europaparlamentets resolution, som antogs enhälligt den 3 februari 2009 (2008/2210(INI)), i vilken man erkänner behovet av ett europeiskt nätverk för naturområden, så kallade vildmarksområden som i mycket liten utsträckning påverkats av mänsklig verksamhet. Regionkommittén ser det som positivt att det tjeckiska ordförandeskapet anordnade en konferens med temat ”Conference on Wilderness and Large Natural Habitat Areas in Europe” den 27–28 maj 2009.
6.

Kommittén anser att dagens debatt om ”integrationsförmåga” kommer lite sent eftersom den snarare borde ha förts under förhandlingarna om Agenda 2000 och därefter omedelbart före varje ytterligare utvidgning samt under förhandlingarna om budgetplanen 2007-2013.
1.16

ReK vill uppmärksamma den märkliga situation som kan uppstå till följd av det nya förslaget att arbetstagare som i enlighet med kollektivavtal undantas från reglerna inte får arbeta fler än 65 timmar per vecka (vilket i sig är ett ovanligt högt antal timmar som inte får utgöra standardarbetstid). Förslaget innebär att arbetstagare som undantas från reglerna inte har rätt att arbeta fler än 65 timmar under någon vecka medan arbetstagare som inte undantas och som därmed omfattas av maximala genomsnittliga arbetstidsveckor på 48 timmar har rätt till detta. Dessutom är det också så att arbetstagare på arbetsplatser som saknar kollektivavtal eller personalrepresentation och som individuellt avtalar om undantag inte heller skall omfattas av regeln om maximalt 65 timmars arbete under en vecka.
2.12.3

Kommittén vill be kommissionen klarlägga regionalstödets framtid enligt artikel 87.3 c med avseende på distinktionerna mellan regioner som är stödberättigade under rubriken ”Stöd till regional konkurrenskraft och sysselsättning” och inte ingår i de mer välmående områden som ligger under konvergensrubriken.
Yttrande från Regionkommittén om "Förslag till Europaparlamentets och rådets beslut om avgifter på tunga godstransporter för användningen av vissa infrastrukturer"

(1999/C 293/04)

BAKGRUND

Sammanställningen över de förslag från kommissionen som var under behandling den 1 maj 1999, för vilka Amsterdamfördragets ikraftträdande leder till nya rättsliga grunder och eventuell ändring av lagstiftningsförfarandet (SEK(1999) 581 slutlig).

Förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om avgifter på tunga godstransporter för användningen av vissa infrastrukturer (KOM(96) 331 slutlig - 96/0182 COD, före detta 96/0182 SYN)(1).

Rådets beslut meddelat i dess skrivelse av den 3 maj 1999 att rådfråga Regionkommittén i detta ärende i enlighet med artiklarna 265 första stycket och 71 i EG-fördraget.

Presidiets beslut av den 7 maj 1999 att utse Wendelin Weingartner och Michel Lebrun till huvudföredragande för att utarbeta ett yttrande i detta ärende i enlighet med artikel 39 i Regionkommitténs arbetsordning.

Regionkommitténs tidigare yttrande om "Förslag till rådets direktiv om avgifter på tunga godstransporter för användningen av vissa infrastrukturer" (KOM(96) 331 slutlig - 96/0182 SYN) (CdR 364/96 fin) som antogs den 16 januari 1997 (föredragande: Michel Lebrun och Wendelin Weingartner)(2).

Regionkommittén antog vid sin 29:e plenarsession den 2-3 juni 1999 (sammanträdet den 3 juni) enhälligt följande yttrande.

1. Regionkommittén står fast vid innehållet i sitt yttrande om "Förslag till rådets direktiv om avgifter på tunga godstransporter för användningen av vissa infrastrukturer" som antogs vid plenarsessionen den 16 januari 1997.

2. Regionkommittén beklagar livligt att rådet inte följt det förfarande som föreskrivs i artikel 265 i fördraget: I denna artikel anges att en tidsfrist inte får understiga en månad från den dag kommitténs ordförande fått meddelande om ärendet. I rådets skrivelse av den 3 maj fastställs tidsfristen för yttrandet till den 3 juni 1999, men denna skrivelse anlände inte till ReK förrän den 5 maj 1999.

3. Regionkommittén beklagar livligt att rådet i den gemensamma ståndpunkten i stor utsträckning antagit en hållning som ligger långt ifrån de viktigaste aspekterna och allmänna överväganden i ReK:s tidigare yttrande.

4. Regionkommittén välkomnar att Europaparlamentet under sina överläggningar understrukit att Regionkommittén skall rådfrågas. Kommittén beklagar dock att Europaparlamentet godkänt rådets gemensamma ståndpunkt enligt artikel 251.2 i fördraget trots att kommittén inte fått möjlighet att yttra sig.

Kommittén framhåller att väsentliga formkrav i enlighet med artikel 230 i fördraget möjligen kränkts och att talan om ogiltigförklaring enligt artikel 230.4 i fördraget kan väckas av samtliga fysiska och juridiska personer.

Bryssel den 3 juni 1999.

Regionkommitténs

ordförande

Manfred DAMMEYER

(1) EGT C 59, 29.2.1997, s. 9.

(2) EGT C 116, 14.4.1997, s. 58.
EESK beklagar i sin resolution om det organiserade civila samhällets deltagande i arbetet med de nationella planerna för återhämtning och resiliens att de nationella förvaltningarna endast i begränsad utsträckning har involverat det organiserade civila samhället i utarbetandet av sina nationella planer. Vikten och nyttan av civilsamhällesorganisationernas aktiva deltagande i utarbetandet och genomförandet av politiken framgår också tydligt av den studie som EESK offentliggjort om civilsamhällesorganisationernas insatser i samband med covid-19-pandemin och de restriktioner som antagits i Europa (”The response of civil society organisations to face the COVID-19 pandemic and the consequent restrictive measures adopted in Europe”), som vi lade fram under våren ( 1 ) , och av priset till det civila samhället ( 2 ) för sociala aktörers insatser under pandemin.
Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om "Förslag till rådets förordning (EG) om ändring av förordning (EG) nr 1577/96 om en särskild åtgärd för vissa trindsädesslag"

(2000/C 51/08)

Den 27 september 1999 beslutade rådet att i enlighet med artikel 37 i EG-fördraget rådfråga Ekonomiska och sociala kommittén om ovannämnda förslag.

Sektionen för jordbruk, landsbygdsutveckling och miljö, som fick uppdraget att förbereda ärendet, antog sitt yttrande den 16 november 1999. Föredragande var Pedro Barato Triguero.

Vid sin 368:e plenarsessionen den 8-9 december 1999 (sammanträdet den 8 december) antog Ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 107 röster för och 1 nedlagd röst.

1. ESK godkänner generellt sett principerna i förslaget till förordning.

2. ESK anser dock att den största garanterade arealen för dessa grödor är helt otillräcklig, något som framgår av uppgifterna i kommissionens rapport till rådet om tillämpningen av ordningen för vissa trindsädesslag(1). Eftersom dessa grödor används inom växelbruk och har uppenbara fördelar för att bevara jordmånens kvalitet bör den största garanterade arealen ökas till 500000 ha, uppdelade på 300000 ha för foder och 200000 ha för livsmedel.

3. ESK föreslår dessutom att man till de grödor som är stödberättigade enligt förordning nr 1577/96(2) fogar följande grödor, som skall ingå i arealandelen för vicker:

- Vicia monanthos

- Lathyrus sativa

- Latyrus cicera

3.1. I förordning (EG) nr 1577/96 fastställdes en särskild åtgärd för vissa trindsädesslag som utgör de viktigaste trindsädesslagen för livsmedel och foder och som inte ingick bland proteingrödorna i den allmänna ordningen för jordbruksgrödor. I förordningen utelämnades vissa grödor från samma familj som redan då odlades i liten utsträckning, vilket fått till följd att några av dessa grödor i dag inte längre odlas eftersom de tvingats konkurrera med snarlika grödor som får EU-stöd.

3.2. Det finns således fler trindsädesslag som bör ha rätt till stöd än de som anges i förordning (EG) nr 1577/96. De odlas i liten utsträckning men är mycket viktiga för att bibehålla den biologiska mångfalden och bevara det genetiska arvet. Att föra in dessa grödor i den ändrade förordningen skulle praktiskt taget inte förändra den nuvarande situationen alls eftersom de odlas i liten omfattning och under alla omständigheter skulle ersätta vicker.

Bryssel den 8 december 1999.

Ekonomiska och sociala kommitténs

ordförande

Beatrice RANGONI MACHIAVELLI

(1) KOM(1999) 426 slutlig.

(2) EGT L 206, 16.8.1996.
Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om "Förslag till rådets direktiv om skyddsåtgärder mot att skadegörare på växter eller växtprodukter förs in till gemenskapen och mot att de sprids inom gemenskapen"

(98/C 129/08)

Den 24 februari 1998 beslutade rådet i enlighet med artiklarna 43 och 198 i EG-fördraget att rådfråga Ekonomiska och sociala kommittén om ovannämnda förslag.

Sektionen för jordbruk och fiskeri, som förberett ärendet, antog sitt yttrande den 5 februari 1998 (föredragande var Joseph Ballé).

Vid sin 352:e plenarsession den 25-26 februari 1998 (sammanträdet den 25 februari 1998) antog Ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 120 röster för, inga röster emot och 2 nedlagda röster.

1. Den 5 december 1997 lade kommissionen fram ett förslag om kodifiering av rådets direktiv 77/93/EEG av den 21 december 1976 om skyddsåtgärder mot att skadegörare på växter eller växtprodukter förs in till gemenskapen och mot att de sprids inom gemenskapen. Direktivet har ändrats vid upprepade tillfällen, ofta på ett avgörande sätt. Därför är det nu lämpligt att i en strävan efter klarhet och rationalisering kodifiera detta direktiv.

2. I den mån det verkligen rör sig om en officiell kodifiering, som inte medför några innehållsmässiga förändringar och som svarar mot behovet av klarhet och rationalisering, godkänner sektionen den påskyndade arbetsmetod som fastställs i den interinstitutionella överenskommelsen av den 20 december 1994, och godkänner därför kommissionens förslag.

Bryssel den 25 februari 1998.

Ekonomiska och sociala kommitténs ordförande

Tom JENKINS
Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om "Förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om ändring av rådets direktiv 95/69/EG om villkor och föreskrifter för godkännande och registrering av vissa anläggningar och mellanhänder inom fodersektorn" () (98/C 129/13)

Den 9 september 1997 beslutade rådet att i enlighet med artiklarna 43 och 198 i EG-fördraget höra Ekonomiska och sociala kommittén om ovannämnda förslag.

Sektionen för jordbruk och fiskeri, som har ansvarat för kommitténs beredning av ärendet, antog sitt yttrande den 5 februari 1998. Föredragande var Kenneth J. Gardner.

Vid sin 352:a plenarsession den 25-26 februari 1998 (sammanträdet den 25 februari 1998), antog Ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 83 röster för, 2 emot och 4 nedlagda röster.

1. Allmänna kommentarer

1.1. Detta förslag är en logisk utsträckning av direktivets tillämpningsområde till att omfatta näringstillskott för djur.

1.2. Kommittén gör samma iakttagelser som i punkterna 1 och 1.1 i R/CES 1497/97.

2. Särskilda kommentarer

2.1. Kapitel I.2 b, 6.2

Enligt förslaget skall varje jordbrukare och leverantör registrera mottagandet, leveransdatum och den exakta kvantiteten näringstillskott som används på anläggningen. Detta är alltför byråkratiskt. Kommissionen eller rådet borde se över hur dessa frågor handhas i medlemsländerna.

Bryssel den 25 februari 1998.

Ekonomiska och sociala kommitténs ordförande

Tom JENKINS

() EGT C 300, 1.10.1997, s. 10.
Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om "Förslag till rådets förordning (EG) om upprättande av ett kompensationssystem för de merkostnader i samband med avsättningen av vissa fiskeriprodukter från Azorerna, Madeira, Kanarieöarna och det franska departementet Guyana som är en följd av dessa områdens läge i gemenskapens yttersta periferi"

(98/C 73/11)

Den 9 september 1997 beslutade rådet i enlighet med artiklarna 43 och 198 i EG-fördraget att rådfråga Ekonomiska och sociala kommittén om ovannämnda förslag.

Sektionen för jordbruk och fiskeri, som förberett ärendet, antog sitt yttrande den 7 november 1997. Föredragande var José Bento Gonçalves.

Vid sin 350:e plenarsession den 10-11 december 1997 (sammanträdet den 10 december 1997) antog Ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 34 röster för och 2 nedlagda röster.

1. Kommissionens förslag syftar till att behålla den särskilda åtgärdsram som infördes genom rådets beslut 89/687/EEG, 91/314/EEG och 91/315/EEG, varigenom det skapades särskilda program (Poseima, Poseican och Poseidom) för regionerna i gemenskapens yttersta periferi, dvs. Azorerna, Madeira, Kanarieöarna och de franska utomeuropeiska departementen, på grund av dessa regioners avlägsna läge och ökaraktär. Förslaget stöder sig också på den förklaring om dessa regioner som fogats till EU-fördraget.

2. Kommittén anser att innehållet i sitt tidigare yttrande () är tillämpligt i den nu aktuella frågan och kan tjäna som underlag för slutsatserna i detta yttrande.

3. Kommittén vill framhålla att den rapport () som efterlystes i punkt 3.1 i sitt tidigare yttrande skyndsamt översändes och därmed möjliggjorde en analys av hur kompensationssystemet för de aktuella regionerna tillämpas. I rapporten kunde man också utläsa vilka positiva effekter systemet medfört för de olika regionernas allmänna ekonomiska situation och vilka förbättringar som skett av invånarnas sociala situation.

4. De olika tabellerna och kommentarerna i rapporten är mycket upplysande och visar tydligt att de olika förbättringar som åstadkommits, framför allt ökningen av exporten, har medfört en klar ökning av sysselsättningen och förbättrade inkomster för dessa regioners invånare.

5. Kommissionens förslag uppdaterar stödbeloppen, framför allt med hänsyn till ecuns växelkurs, och till ytterligare kostnader som har samband med det geografiska läget i gemenskapens randområden. I de följande styckena i kommissionens förslag föreskrivs vidare en utvidgning till andra fiskarter:

- artikel 2.1 b,

- artikel 2.2 b och c,

- artikel 2.3 c, d, e och f.

6. Kommittén vill betona nödvändigheten av att bevara fiskeriresurserna och framför allt att undvika varje form av stöd till fångst av icke-fullvuxna exemplar. I linje med detta är det också viktigt att prioritera små och medelstora företag och icke-industriellt lokalt fiske när stödmedel fördelas.

7. Kommittén anser att kompensationssystemet bör finnas kvar i enlighet med kommissionens förslag.

Bryssel den 10 december 1997.

Ekonomiska och sociala kommitténs ordförande

Tom JENKINS

() 95/C 102/06, 10.1.1995; EGT C 102, 24.4.1995, s. 13.

() KOM(97) 388 slutlig, 22.7.1997.
Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om "Förslag till rådets förordning (EG) om ändring av rådets förordning (EEG) nr 1765/92 om upprättande av ett stödsystem för producenter av vissa jordbruksgrödor" () (97/C 206/11)

Den 2 april 1997 beslutade rådet, enligt artiklarna 43 och 198 i EG-fördraget, att rådfråga Ekonomiska och sociala kommittén om ovannämnda förslag.

Ekonomiska och sociala kommittén gav José Bento Gonçalves i uppdrag att som huvudföredragande ansvara för utarbetandet av detta yttrande.

Ekonomiska och sociala kommittén antog vid sin 345:e plenarsession den 23-24 april 1997 (sammanträdet den 23 april 1997) följande yttrande, med 77 röster för, 1 motröst och 4 nedlagda röster.

1. Kommissionens förslag

1.1. Förslaget syftar till att flytta fram tidsfristen för utbetalning av kompensationsbidrag för arealuttag för annan produktion än livsmedel och djurfoder, från 31 december till 31 mars.

1.2. Perioden för utbetalning av kompensationen utsträcks alltså till 16 oktober-31 mars påföljande år.

1.3. Kommissionens motivering bygger på att producenten ersätts först när det belagts att råvaran levererats till förädlaren.

2. Slutsats

2.1. ESK ställer sig positiv till kommissionens förslag.

Bryssel den 23 april 1997.

Ekonomiska och sociala kommitténs ordförande

Tom JENKINS

() EGT nr C 106, 4.4.1997, s. 13.
Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om "Förslag till rådets förordning om införande av en särskild åtgärd till förmån för bläckfiskproducenter med stadigvarande verksamhet på Kanarieöarna"

(97/C 75/05)

Den 17 december 1996 beslutade rådet i enlighet med artiklarna 43 och 198 EG-fördraget att rådfråga Ekonomiska och sociala kommittén om ovannämnda förslag.

Kommittén gav Jesús Muñiz Guardado i uppdrag att bereda ärendet såsom föredragande utan studiegrupp.

Kommittén antog vid sin 341:a plenarsession den 18-19 december 1996 (sammanträdet den 19 december 1996) följande yttrande med 72 röster för och 1 emot.

Kommittén instämmer i kommissionens förslag att förlänga den särskilda åtgärden till förmån för bläckfiskproducenter med stadigvarande verksamhet på Kanarieöarna, med beaktande av det faktum att de allmänna ekonomiska förhållandena som motiverade införandet av denna åtgärd inte har förändrats nämnvärt.

Bryssel den 19 december 1996.

Ekonomiska och sociala kommitténs ordförande

Tom JENKINS
Endast ett fåtal nationella statistikbyråer har inlett och genomfört undersökningar om volontärarbete med utgångspunkt i ILO:s metod, och Polen är det enda land där statistikbyrån redan genomfört sådana undersökningar två gånger, 2011 och 2016. Dessutom planeras ytterligare en undersökning i början av 2022. I undersökningen från 2011 beräknades värdet av volontärarbete till cirka 2,8 % av BNP ( 5 ) , och i undersökningen från 2016 till cirka 1,2 % av BNP ( 6 ) . Den stora diskrepansen berodde på vissa ändringar i metodiken. En av ändringarna var det faktum att frågorna 2011 inkluderade volontärarbete som utförts av den svarande för att hjälpa en anhörig utanför det egna hushållet. I undersökningen 2016 fanns ingen sådan verksamhet med. Ytterligare en förändring var att frågorna 2011 handlade om verksamhet under hela 2010, medan man 2016 endast räknade volontärarbete som hade utförts under en period på fyra veckor under det första kvartalet före enkäten. Exemplet visar tydligt att det inte går att ta fram jämförbara uppgifter utan att utveckla en gemensam metod på EU-nivå på initiativ av Eurostat.
3.3

Medlemsstaternas offentliga pensionssystem bygger på principen om solidaritet mellan generationerna. Pensionsbeloppet för den karriärbaserade pensionen beräknas dock i allmänhet utifrån värdet av de inbetalningar som arbetstagaren och arbetsgivaren har gjort under hela förvärvsarbetsperioden. Detta innebär att personer i atypiska verksamheter som inte grundar sig på ett vanligt anställningsavtal i många fall kämpar för att ackumulera tillräckliga pensionsrättigheter för de berörda perioderna. Om det handlar om längre perioder under vilka personen i fråga inte omfattats av ett anställningsavtal kommer pensionsbeloppet med säkerhet att bli mycket lågt, och det finns risk för att personen hamnar under fattigdomströskeln. EESK anser att medlemsstaterna i den lagstiftning som reglerar pensionssystemen bör införa ett krav på inbetalningar för alla personer som uppbär inkomst av förvärvsarbete.
5.8

Initiativ såsom ”Global Fuel Economy Initiative” (GFEI), som sammanför länder som åtagit sig att utveckla politik och lagstiftning om fordonens energieffektivitet, eller ”Paris Declaration on Electro-Mobility and Climate Change & Call to Action”, som bygger på åtaganden från hundratals partner om att vidta avgörande åtgärder för en hållbar elektrifiering av transporter, MobiliseYourCity, som syftar till att stödja städer samt utvecklings- och tillväxtländer i arbetet med att upprätta och genomföra planer för hållbar rörlighet i städerna och en nationell transportpolitik för städer, eller ”Global Green Freight Action Plan” bör främjas och utvidgas.
3.2

I Europa tar sig energifattigdomen uttryck i att allt fler människor (mer än 50 miljoner enligt det europeiska projektet "European Fuel Poverty and Energy Efficiency" – 2009) har svårt att betala sina elräkningar eller har begränsad tillgång till energi på grund av låga inkomster, bostäder som "läcker värme som ett såll", ineffektiv utrustning (för uppvärmning, matlagning, varmvatten etc.) eller höga energikostnader. Transportutgifterna är också ekonomiskt betungande för många hushåll. Bostäderna ligger ofta långt från stadskärnorna och pendling blir då en förutsättning för arbete. De som drabbas är äldre, hushåll med ensamstående föräldrar, arbetslösa, socialbidragstagare m.fl. Problemet får många olika konsekvenser, bl.a. minskad rörlighet, vilket påverkar sysselsättningen, bristande uppvärmningssystem, vilket påverkar hygienen och hälsan (dilemmat "heat or eat", andningsbesvär etc.) och ofta leder till överdödlighet, överskuldsättning samt social och geografisk isolering.
4.1.1

I den kinesiska traditionen och framför allt i konfucianismens anda tillmäts individen ett annat värde än i den europeiska traditionen. Att individen underkastas större kollektiva enheter (förr i tiden primärfamiljen och klanen, nu för tiden partiet och staten) har präglat det kinesiska samhället i över två årtusenden. I Europa, med konkurrerande stater som har vuxit fram under hundratals år, måste idén om staten vara en annan än i Kina, där föreställningen om tian xia (”allt under himlen”) låg till grund för statens yttre gränser, innan kolonialmakterna gjorde den kinesiska (dvs. den dåvarande manchuriska) statsmakten medveten om principen om nationella gränser. Den historiska utvecklingen av Kinas politiska struktur återspeglar visserligen 1900- och 2000-talets globala internationella utveckling, men den interna övergången befinner sig ännu i sin linda. Det kinesiska kommunistpartiets makt över individen är förhärskande, eftersom partiet anser att den enskilde ännu inte är tillräckligt ”upplyst” för att anförtros ansvaret över sig själv, vilket förhindrar demokratiska framsteg. Under Kinas snabba väg in i den internationella gemenskapen (efter 1960-talets självpåtagna isolering) med kopplingar av olika slag (på internationell och bilateral nivå) uppstår allt fler kontaktmöjligheter människor emellan som utmanar denna uppfattning.
4.5

I augusti 2011 offentliggjorde kommissionen dokumentet "Guidelines on the preparation of food waste prevention programmes", genom vilket man vill hjälpa medlemsstaterna att utarbeta nationella program för att förhindra avfall orsakat av livsmedelsförluster. Kommissionen har dessutom lagt upp en webbplats om livsmedelssvinn med information om hur man förebygger detta (t.ex. tio tips om hur man minskar livsmedelssvinnet, ett informationsblad om skillnaden mellan "bäst före-datum" och "sista förbrukningsdag", en sammanställning av god praxis m.m.).
2.4

I Basel III-avtalet, som offentliggjordes i november 2010, krävs att bankerna ska ha större och bättre kapitalreserver för att kunna stå emot framtida kriser. Framför följande krävs: — Ett kärnprimärkapital på 4,5 % och ett T1-kapital på 6 % av bankens riskviktade tillgångar. — En obligatorisk kapitalbevarande buffert på 2,5 %. — En icke-obligatorisk kontracyklisk kapitalbuffert som gör att de nationella tillsynsmyndigheterna kan kräva ett kapitaltillägg på 2,5 % under perioder med hög kredittillväxt. Dessutom införs genom Basel III en minimiskuldsättningskvot på 3 % och två obligatoriska likviditetstäckningskvoter: den kortsiktiga likviditetstäckningskvoten som innebär krav på att banken ska ha tillräckligt högkvalitativa likvida tillgångar för att kunna täcka det totala likviditetsbehovet under 30 dagar, och den långsiktiga likviditetstäckningskvoten som innebär krav på att banken ska ha tillgång till stabil finansiering som är större än likviditetsbehoven under ett år.