1.Rapportens syfte

I energimärkningsdirektivet (2010/30/EU) fastställs att kommissionen senast den 31 december 2014 ska se över direktivets ändamålsenlighet och lägga fram en rapport för Europaparlamentet och rådet. Det föreskrivs också att en rapport om delegerade befogenheter ska läggas fram senast den 19 juni 2015 och att en sammanfattning ska göras av de marknadsövervakningsrapporter som medlemsstaterna måste lägga fram vart fjärde år.

I 2012 års rapport om översynen av ekodesigndirektivet (2009/125/EG) fastställdes att ingen omedelbar ändring av direktivet behövdes, men att det fanns specifika aspekter där underlaget var otillräckligt vid tidpunkten för översyn och att dessa skulle kunna tas upp i samband med översynen av energimärkningsdirektivet 2014. Det rör sig om genomförandeåtgärdernas och de harmoniserade standardernas ändamålsenlighet och en ökad samordning av genomförandet av de två direktiven.

Denna rapport uppfyller dessa krav.

2.Bedömning av ändamålsenlighet, effektivitet, enhetlighet, EU-mervärde och relevans

Direktiven om energimärkning och ekodesign har följande syften:

Energieffektivare produkter och bättre miljöskydd.

Fri rörlighet för energirelaterade produkter inom Europeiska unionen.

Information som hjälper konsumenterna att välja effektivare produkter.

Utvärderingen visar följande:

1.De gällande bestämmelserna om ekodesign och energimärkning är ändamålsenliga i den meningen att de ger påtagliga och omfattande energi- och kostnadsbesparingar. Den efterhandsutvärdering som gjordes under översynen av de energimärkningsbestämmelser som funnits sedan 1990-talet visade att marknaden snabbt utvecklats mot ökad effektivitet inom de produktgrupper som omfattats av mest märkning. Man uppskattar att genomförandet av de två direktiven resulterar i att 175 miljoner ton primärenergi per år kommer att kunna sparas 2020 (omkring 15 % av dessa besparingar beror på energimärkningsåtgärder, medan omkring hälften av produktgrupperna endast omfattas av ekodesignbestämmelserna). Detta motsvarar energibesparingar på 19 % för dessa produkter jämfört med en oförändrad energianvändning. Dessa bestämmelser kommer att stå för nästan hälften av det tjugoprocentiga energieffektivitetsmålet 2020. Beroendet av energiimport skulle minska med 23 % för naturgas och med 37 % för kol. Totalt beräknas de nuvarande bestämmelserna om ekodesign och energimärkning år 2020 ge besparingar på 100 miljarder euro per år för slutanvändarna av produkterna, genom sänkta energikostnader (vilket innebär att varje hushåll kan spara 400–500 euro per år).

2.Det finns inga hinder för den fria rörligheten för energirelaterade produkter på Europeiska unionens inre marknad.

3.Fördelarna överstiger kostnaderna för både företagen och för samhället som helhet. Det är tillverkarna som först får bära kostnaderna för kraven och märkningen, men dessa förs sedan vidare till slutanvändarna (hushåll och andra företag) vars kostnadsbesparingar till följd av minskad energianvändning vida överstiger de initiala inköpskostnaderna. Det finns inga detaljerade uppgifter för EU som helhet. För Förenade kungariket har kostnads-nyttoförhållandet beräknats till 3,8 för de bestämmelser som gällde 2012.

4.Den stora majoriteten konsumenter (omkring 85 %) känner igen energimärkningen, förstår den och beaktar den vid inköpsbeslut.

5.Införandet av A+ och högre klasser enligt 2010 års direktiv om energimärkning innebar att energimärkningen blev mindre effektiv i fråga om att motivera konsumenterna att köpa effektivare produkter. Den ändrade utformingen, som innebär att man använder ytterligare plustecken för högre energieffektivitetsklasser än A, är mindre effektiv för att motivera inköp av energieffektivare produkter än den ursprungliga A–G-skalan. Konsumentforskning visar att den nya skalan är begriplig för konsumenterna, men att den samtidigt har minskat deras vilja att betala mer för effektivare produkter, eftersom skillnaden mellan A+ och A+++ upplevs som mindre motiverande än skillnaden mellan C och A. En del av de symboler som används för andra parametrar är också svåra att förstå, t.ex. ”Logotyp – brytare” på märkningen av tv-apparater och symbolen för torkeffektiviteten på diskmaskiner.

6.Det finns en trend som går mot inköp av större produkter, som visserligen är energieffektiva och därmed uppfyller kraven för en hög energiklass, men som samtidigt har en betydligt högre energiförbrukning i absoluta tal än mindre apparater av samma typ.

7.De nationella marknadsövervakningsmyndigheternas svaga tillsyn bidrar också till bristande efterlevnad, vilket uppskattas minska energibesparingarna med omkring 10 % jämfört med vad som är möjligt. Se även avsnitt 3.

8.När det gäller vissa produkter har åtgärderna visat på en ambitionsnivå som är alltför låg i förhållande till vad som är tekniskt och ekonomiskt genomförbart.

9.Även om vissa åtgärder har inriktats på andra miljökonsekvenser än energi i användningsfasen finns det potential för ytterligare minskningar på det området. Det gäller t.ex. aspekter som rör hållbarhet, reparerbarhet, återanvändning, materialåtervinning, återvinning, återvunnet innehåll, användning av prioriterade material samt farliga ämnen.