17. Mänskliga rättigheter: Folkhälsoproblem i Uzbekistan
B5-0621, 0629, 0637, 0647, 0662/2001
Europaparlamentets resolution om folkhälsoproblem i Uzbekistan
Europaparlamentet utfärdar denna resolution
ädash med beaktande av sitt beslut av den 12 mars 1999 om förslaget till rådets och kommissionens beslut
om ingående av ett partnerskaps- och samarbetsavtal mellan Europeiska gemenskaperna och derasmedlemsstater å ena sidan, och Uzbekistan å andra sidan (7652/96 ädash KOM(96) 0254 ädash C4-0418/96ädash 96/0151(AVC)) (
1), vilket innebär ett samtycke till detta avtal,
ädash med beaktande av det stöd som Europeiska unionen har givit Uzbekistan inom ramen för Tacis och
Echo,
ädash med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1257/96 i vilken Echo ges mandat att tillhandahålla
katastrofbistånd till offer för naturkatastrofer,
ädash med beaktande av rapporten från delegationen för förbindelserna med Uzbekistan om dess besök i
Uzbekistan nyligen,
ädash med beaktande av den rådande politiska situationen efter terroristattackerna den 11 september 2001 i
Förenta staterna och Uzbekistans strategiska placering vid Afghanistans norra gräns, och av följandeskäl:
A. Hälsosituationen försämras snabbt i Uzbekistan, särskilt i Karakalpakstan och Khorzem, vilket till stor
del beror på den miljökatastrof som blivit följden av den successiva vattenavlänkningen av Aralsjön
och avsaknaden av avloppssystem i nästan alla lantliga områden och i hälften av städerna.
B. En av de allvarligaste konsekvenserna av denna katastrof är bristen på dricksvatten för lokalbefolk-
ningen vilket innebär att omkring 3,5 miljoner människor berörs direkt av krisen. Trots det storaantalet krisåtgärder som redan har vidtagits kan de uzbekiska myndigheterna inte hantera den storakatastrofen.
C. De åtgärder som vidtagits på nationell nivå är dock otillräckliga för att motverka konsekvenserna av
en miljökatastrof utan motstycke i hela Centralasien, vilken berör mer än 35 miljoner människor ochhar allmänt negativa effekter på ekosystemet.
D. Uzbekistans regering har framfört uppmaningar till Europeiska unionen, Världsbanken, FN och världs-
samfundet som helhet om att inrätta katastrofbiståndsprogram till förmån för offren för denna miljö-katastrof, vars antal säkert kommer att öka under de kommande månaderna.
E. I Centralasien kan inte kontroll över epidemier garanteras på grund av brist på resurser, medicinsk
utrustning och medicinsk personal som är specialutbildad för att rycka in vid katastrofer, och flera fallav böldpest, mjältbrand och andra sjukdomar har visat sig.
F. Parlamentet ser med mycket stor oro på att det bekräftats att digerdöden brutit ut i Centralasien.G. Det övergivna f.d. sovjetiska laboratoriet för forskning om kemiska och biologiska vapen ligger på ön
Vozrozhdenye i Aralsjön, och där finns stora övergivna lager innehållande bakterier som orsakarböldpest, brucellos, siberiska smittkoppor, samt andra sjukdomsframkallande ämnen.
H. Uzbekistan spelar en strategisk roll i Centralasien med tanke på att landet gränsar till norra Afghanis-
tan och många afghanska flyktingar väntas söka asyl i Uzbekistan.
(1) EGT C 175, 21.6.1999, s. 432.11.4.2002 SV C 87 E/257 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Torsdag 4 oktober 2001
1. Parlamentet uppmanar kommissionen inom ramen för Echo och medlemsstaterna att ge lämpligt
stöd till Uzbekistans befolkning, särskilt dricksvatten och livsmedel,
2. anser att en av de prioriterade programmen inom ramen för Tacis bör vara att begränsa de ekolo-
giska skadorna på Aralsjön, och uppmanar myndigheterna i Uzbekistan att se till att förbättring av detlokala ekosystemet blir en grundläggande del i deras politik,
3. efterlyser också stränga åtgärder mot oljebolagen som är verksamma kring Aralsjön för att i fram-
tiden förhindra mer förödande ekologiska skador,
4. anser att kommissionen måste ta stor aktiv del i upprättandet av en plan för att förhindra spridning
av infektionssjukdomar som drabbar lokalbefolkningen och vidta nödvändiga åtgärder för att ta sig an dedramatiska konsekvenserna av den sjunkande kvaliteten på den medicinska utrustningen i de berördaregionerna,
5. begär att åtgärder skall vidtas för att med hjälp av internationella experter ta itu med och lösa pro-
blemet med lagren av nedsmittat avfall vid f.d. sovjetiska laboratorier,
6. uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till rådet, kommissionen och Uzbekistans rege-
ring.
18. Mänskliga rättigheter: Östtimor
B5-0625, 0631, 0640, 0648 och 0652/2001
Europaparlamentets resolution om Östtimor
Europaparlamentet utfärdar denna resolution
ädash med beaktande av sina tidigare resolutioner om Östtimor,ädash med beaktande av uttalandet den 31 augusti 2001 om Östtimor från rådets ordförandeskap å Europe-
iska unionens vägnar,
ädash med beaktande av rapporten från den observatörsgrupp som bevakade valet i Östtimor, och av
följande skäl:
A. Den 5 maj 1999 undertecknade Portugal och Indonesien under FN:s överinseende New York-avtalet
om Östtimor.
B. Folkomröstningen den 30 augusti 1999 karakteriseras allmänt som fri, trots hot och skrämselpro-
paganda från den milis som motsätter sig oberoende. Valdeltagandet uppgick till 98,5 procent avden befolkning som fanns upptagen i folkräkningen. Valresultatet erkänns också allmänt vara giltigt
och anger att en majoritet på 78,5 procent av befolkningen ställer sig positiv till oberoende.
C. Europaparlamentet har mycket nära följt hur läget utvecklats på Timor, bland annat genom de tre
delegationer som sänts ut (i augusti 1999 till folkomröstningen, i april 2000 för att stödja återupp-byggnadsarbetet av territoriets administration och i augusti 2001 till det första valet i Östtimor).
D. Den 30 augusti 2001 genomfördes val till Östtimors konstituerande församling.E. Valet kunde genomföras under lugna förhållanden, och de problem som uppstod innebar inte att
resultatet ifrågasattes. Valet är uppmuntrande för övergångsprocessen mot demokrati.
F. FN:s övergångsmyndighet i Östtimor (UNTAET) har gjort ett gott arbete både när det gäller samråd
med Östtimors befolkning i enlighet med New York-avtalet och möjliggörande av valet till den kon-stituerande församlingen.C 87 E/258 SV 11.4.2002 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Torsdag 4 oktober 2001