MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET, RÅDET OCH REVISIONSRÄTTEN

Europeiska unionens årsredovisning 2020

(2021/C 436/01)

INNEHÅLL

FÖRORD 2

VIKTIGA HÄNDELSER UNDER ÅRET 3

NOTER TILL DE KONSOLIDERADE ÅRSREDOVISNINGARNA 33

KONSOLIDERAD ÅRSREDOVISNING OCH FÖRKLARANDE NOTER 34

BALANSRÄKNING 35

RESULTATRÄKNING 36

KASSAFLÖDESANALYS 37

ÄNDRINGAR I NETTOTILLGÅNGAR 38

NOTER TILL ÅRSREDOVISNINGEN 39

RAPPORT OM BUDGETGENOMFÖRANDET OCH FÖRKLARANDE NOTER 130

ORDLISTA 200

FÖRTECKNING ÖVER FÖRKORTNINGAR 204

FÖRORD

År 2020 blev ett mycket ovanligt år på alla sätt och vis. De ekonomiska och politiska utmaningar som covid-19-pandemin förde med sig krävde ett mycket snabbt agerande och helt nya lösningar från Europeiska unionens sida. Europeiska kommissionen har arbetat på alla sätt för att rädda liv och försörjningsmöjligheter, stötta de nationella hälso- och sjukvårdssystemen och företagen samt verka för återhämtning och resiliens. Vi har mobiliserat alla tillgängliga medel för att hjälpa medlemsstaterna att organisera sina nationella åtgärder och bistå de som drabbats hårdast av kriserna, tack vare sådana instrument som investeringsinitiativet mot effekter av coronaviruset eller det europeiska Sure-instrumentet för tillfälligt stöd för att minska risken för arbetslöshet i en krissituation. Via Sure-instrumentet har 39,5 miljarder euro av totalt 100 miljarder euro redan betalats ut under år 2020 till drabbade medlemsstater för att hantera plötsliga ökningar av de offentliga utgifterna och skydda sysselsättningen. Ytterligare stora utbetalningar gjordes 2021.

Samtidigt som Europeiska unionen arbetade med att bekämpa pandemin lyckades unionen även realisera sina politiska målsättningar, med inriktning på ungdomar, sysselsättning och tillväxt samt åtgärder mot klimatförändring. Åtgärder för att stödja den ekonomiska tillväxten och minska de ekonomiska klyftorna mellan olika regioner stod för nära hälften av de medel för vilka åtaganden gjordes. EU-medel på 29,7 miljarder euro beviljades mindre utvecklade regioner och 16,4 miljarder euro anslogs till forskning och innovation via programmet Horisont 2020. EU:s budget bidrog under 2020 även till att hjälpa jordbrukare och landsbygdsområden via Europeiska garantifonden för jordbruket och Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling med åtaganden motsvarande totalt 59 miljarder euro. Budgeten 2020 var den sista som omfattades av den fleråriga budgetramen 2014–2020 och genomfördes till ett sammanlagt belopp på 181,7 miljarder euro i åtaganden som kom alla européer till godo.

År 2020 nåddes även en överenskommelse om EU:s långtidsbudget 2021–2027 som motsvarar 1,074 biljoner euro (i 2018 års priser). Ytterligare 750 miljarder euro sköts till via Europeiska unionens återhämtningsinstrument Next Generation EU, som är ett tillfälligt instrument avsett att snabbstarta återhämtningen och leda omställningen på väg mot mer hållbara och digitaliserade europeiska samhällen.

Jag har nöjet att lägga fram Europeiska unionens årsredovisning för 2020. Den ger en fullständig bild av EU:s ekonomiska ställning och genomförandet av EU:s budget under det gångna året, inklusive uppgifter om eventualförpliktelser, finansiella åtaganden och unionens övriga skyldigheter. Europeiska unionens konsoliderade årsredovisning ingår som en del i kommissionens integrerade finansiella rapportering och redovisningsrapportering och utgör en väsentlig del av ett högt utvecklat system för finansiell redovisningsskyldighet.

Johannes HAHN Kommissionsledamot med ansvar för budget och personal

VIKTIGA HÄNDELSER UNDER ÅRET

Analysen av årsredovisningen har utarbetats i linje med principerna i IPSASB:s riktlinje för rekommenderad praxis (RPG) nr 2"Diskussion om och analys av årsredovisningar". Syftet är att förse läsarna med underlag för att förstå hur EU:s operativa, finansiella och investeringsrelaterade verksamhet återspeglas i de olika delarna av EU:s konsoliderade årsredovisning. De uppgifter som lämnas i detta avsnitt har inte granskats vid revisionen. Vissa sifferuppgifter i tabellerna nedan kan förefalla inkonsekventa när de summeras på grund av avrundningen till miljoner euro.

INNEHÅLL

1. NYCKELTAL 2020 4

2. HANTERING AV CORONAKRISEN 5

2.1. Sammandrag av EU:s insatser mot coronaviruset 5

2.2. Insatser under den fleråriga budgetramen 2014–2020 och Sure-instrumentet 7

3. EU:s LÅNGTIDSBUDGET 2021-2027 OCH ÅTERHÄMTNINGSINSTRUMENTET NEXT GENERATION EU 11

4. FÖRENADE KUNGARIKETS UTTRÄDE UR EUROPEISKA UNIONEN 13

4.1. Bakgrund 13

4.2. Förenade kungarikets andel 14

4.3. EU:s årsredovisning: Belopp som ska betalas in av eller betalas ut till Förenade kungariket enligt utträdesavtalet 14

5. SAMMANFATTNING AV BUDGETGENOMFÖRANDET 17

6. FINANSIERINGSINSTRUMENT OCH BUDGETGARANTIER 18

6.1. Finansieringsinstrument som belastar EU-budgeten 18

6.2. Finansiella tillgångar som innehas i garantifonder för budgetgarantier 18

6.3. Utlåning och därmed sammanhängande upplåning för finansiella stödprogram 19

6.4. Budgetmässiga eventualförpliktelser för finansiella stödprogram 23

7. ANALYS AV ÅRSREDOVISNINGEN 24

7.1. INTÄKTER 24

7.2. KOSTNADER 25

7.3. TILLGÅNGAR 26

7.4. SKULDER 27

8. EUROPEISKA UNIONENS POLITISKA OCH FINANSIELLA REGELVERK, STYRELSEFORMER OCH ANSVARSSKYLDIGHET 28

8.1. POLITISKT OCH FINANSIELLT REGELVERK 29

8.2. STYRELSEFORMER OCH ANSVARSSKYLDIGHET 30

1. NYCKELTAL 2020

EU:s budget 2020 – Genomförande av åtagandebemyndiganden

181,7 miljarder euro användes för att nå EU:s politiska målsättningar, fördelat som följer: ⇨ Se rapporterna om budgetgenomförandet och förklarande noter, tabell 4.2





EU:s insatser mot coronaviruset Sure-instrumentet – beviljade belopp år 2020 Instrument Beslutat miljarder euro Medlemsstat Beviljat miljarder euro Europeiska unionens återhämtningsinstrument (Next generation EU): 750 Italien 27,4 Sure-instrumentet* 100 Spanien 21,3 Makroekonomiskt stöd 3,0 Polen 11,2 Instrumentet för krisstöd inom unionen (ESI) 2,7 Belgien 7,8 Europeiska unionens civilskyddsmekanism 0,3 Portugal 5,9 Totalt 856,0 Rumänien 4,1 Grekland 2,7 Övriga 9,9 *Varav 39,5 miljarder euro utbetalt år 2020. Totalt beviljat år 2020 90,3 ⇨ se punkterna 2.2 och 3 ⇨ se punkt 2.2.6

Konsoliderad årsredovisning

EU:s konsoliderade årsredovisning omfattar över 50 enheter (däribland Europaparlamentet, rådet, kommissionen samt EU:s organ och byråer). Europeiska kommissionen är den största enheten, med 98 % av de totala tillgångarna i den konsoliderade årsredovisningen.

EU:s redovisning följer de högsta tillgängliga standarderna, nämligen de internationella redovisningsstandarderna för den offentliga sektorn (IPSAS). Dessa standarder säkerställer att redovisningen ger en relevant, tillförlitlig, jämförbar och begriplig ekonomisk information för allmänheten. De ger upplysningar om EU:s ekonomiska ställning (balansräkning) samt uttömmande förklaringar av tillgångar, skulder, ekonomiska åtaganden och förpliktelser. De visar även hur EU:s budget genomförts under året.

miljarder euro 2020 2019 TILLGÅNGAR Finansiella tillgångar 113,1 71,2 Förfinansiering 62,7 51,4 Fordringar 74,5 24,0 Likvida medel 16,7 19,7 Materiella anläggningstillgångar och övriga tillgångar 13,0 12,6 Totalt 280,0 178,9 SKULDER Ersättningar efter avslutad tjänstgöring 116,0 97,7 Finansiella skulder 95,0 54,5 Skulder till leverantörer och stödmottagare 32,4 27,2 Upplupna kostnader/intäkter 64,6 67,2 Övriga skulder 5,4 4,8 Totalt 313,5 251,5 NETTOTILLGÅNGAR Reserver 5,1 5,0 Belopp som ska infordras från medlemsstaterna (38,5 ) (77,6 ) Totalt (33,4 ) (72,5 ) ⇨ Se punkt 7i analys av årsredovisningen.

2. HANTERING AV CORONAKRISEN

2.1. SAMMANDRAG AV EU:S INSATSER MOT CORONAVIRUSET

Efter utbrottet av covid-19-pandemin har Europeiska kommissionen vidtagit resoluta åtgärder för att stärka den offentliga hälso- och sjukvården och begränsa de sociala och ekonomiska följderna i Europeiska unionen. Med utgångspunkt i den fleråriga budgetramen för 2014–2020 mobiliserade Europeiska kommissionen alla medel som stod till dess förfogande för att hjälpa medlemsstaterna att organisera sina nationella åtgärder. Kommissionen tillhandahöll även objektiv information om spridningen av viruset och effektiva insatser för att begränsa spridningen.

Kronologisk beskrivning av åtgärderna (1)

— 2 april Insatser mot coronaviruset: Europeiska kommissionen mobiliserar alla resurser för att skydda liv och försörjning — 14 april Vårdsektorn i EU får 2,7 miljarder euro i stöd från EU-budgeten — 16 april Ordförande Ursula von der Leyen gör följande uttalande: ”EU:s budget kommer att vara återhämtningens moderskepp” — 22 april Ett stödpaket på 3 miljarder euro beviljas till tio utvidgnings- och grannskapsländer — 27 maj EU vid ett vägskäl: Europeiska unionens stora återhämtningsplan med en budget på 2,4 biljoner euro presenteras i syfte att åstadkomma återhämtning och göra förberedelser för nästa generation — 4 juni EU-kommissionen lovar att ge 300 miljoner euro till vaccinalliansen — 21 juli EU-ledarna enas om återhämtningsplanen och långtidsbudgeten för 2021–2027 — 25 augusti kommissionen föreslår ekonomiskt stöd på 87,3 miljarder euro till 16 medlemsländer inom ramen för Sure-instrumentet — 17 september Europeiska kommissionen presenterar nästa etapp i faciliteten för återhämtning och resiliens med en budget på 672,5 miljarder euro — 22 september Europeiska kommissionen välkomnar slutförandet av garantisystemet om 100 miljarder euro avseende Sure-instrumentet — 7 oktober EU-kommissionen emitterar sociala obligationer via Sure-instrumentet till ett värde av 100 miljarder euro — 27 oktober Europeiska kommissionen betalar ut 17 miljarder euro i en första delutbetalning från Sure-instrumentet till Italien, Spanien och Polen — 10 november Europeiska kommissionen välkomnar överenskommelsen om 1,8 biljoner till EU:s långtidsbudget och återhämtningsinstrumentet Next Generation EU för att hjälpa till att bygga en grönare, mer digital och resilient Europeisk union — 17 november Europeiska kommissionen betalar ut 14 miljarder euro till nio medlemsstater inom ramen för Sure-instrumentet — 1 december Europeiska kommissionen betalar ut 8,5 miljarder euro via Sure-instrumentet till fem medlemsstater för att stödja sysselsättningen — 17 december Europeiska kommissionen välkomnar antagandet av EU:s långtidsbudget 2021–2027

2.2. INSATSER UNDER DEN FLERÅRIGA BUDGETRAMEN 2014–2020 OCH SURE-INSTRUMENTET

Europeiska unionens åtgärder inom ramen för den fleråriga budgetramen 2014–2020 för att bekämpa covid-19-pandemin sträckte sig från sådana omedelbara insatser som finansiering av brådskande medicinska förnödenheter och ökad medicinsk lagerhållning till mer flexibel användning av stödet från EU:s struktur- och investeringsfonder samt förmånliga lån till medlemsstater, utvidgningsländer och grannskapsländer. Det totala direkta stödet från EU:s budget uppgick till cirka 70 miljarder euro år 2020. Stödet inkluderar åtaganden som kunde styras om till åtgärder mot covid-19, varav 66 miljarder euro kom från omfördelningar och omprioriteringar inom befintliga program medan 4 miljarder euro kom från budgettillskott. De viktigaste initiativen presenteras närmare nedan.

2.2.1. Aktivering av instrumentet för krisstöd inom unionen (ESI)

Med hänsyn till den djupa kris som följde i fotspåren på covid-19-pandemin och omfattningen och karaktären på de behov som krävde stöd från EU-budgeten reaktiverade EU sitt instrument för krisstöd (ESI) under en tvåårsperiod för att finansiera kostnaderna för att hantera covid-19-pandemin mellan den 1 februari 2020 och den 31 januari 2022 (rådets förordning (EU) 2016/369) (2). För att främja detta mål ändrades 2020 års budget. (3) Genom DEC 13/2020 som antogs den 24 juli 2020 tilldelades instrumentet för krisstöd 2,7 miljarder euro i åtagandebemyndiganden och 2,6 miljarder euro i betalningsbemyndiganden för år 2020. Reaktiveringen gör det möjligt för unionen att inleda åtgärder som förhindrar och minskar allvarliga konsekvenser i en eller flera medlemsstater och att på ett samordnat sätt bemöta behoven i anknytning till covid-19-pandemin genom att komplettera eventuellt stöd från andra EU-instrument. Instrumentet förvaltas centralt av kommissionen och är inriktat på direkt upphandling och bidrag, vilket i vissa fall kompletteras av insatser som genomförs av sådana samarbetspartner som internationella organisationer.

År 2020 undertecknade kommissionen förhandsbeställningar med ett antal läkemedelsföretag. Förhandsbeställningar bidrar till att minska tillverkarnas investeringsrisker när de utvecklar möjliga vacciner och till att säkerställa leveranser, och maximerar därmed möjligheten till snabb utveckling, tillverkning och leverans av säkra och effektiva vacciner så att EU-invånarna får tillgång till dem. Kommissionen förhandlade med läkemedelsbolagen på medlemsländernas vägnar, vilket inledningsvis ledde till undertecknandet av sex avtal. Ytterligare sonderande samtal med fler vaccintillverkare inleddes 2020 och pågår fortfarande 2021. Det första vaccinet som den 21 december 2020 fick villkorligt godkännande för försäljning producerades av BioNTech/Pfizer. Distributionen startade inom några dagar, i tid för EU:s vaccinationsdagar den 27, 28 och 29 december 2020. Godkännandet baserades på en positiv vetenskaplig rekommendation från Europeiska läkemedelsmyndigheten (EMA) med stöd av EU-länderna, som byggde på en noggrann bedömning av vaccinets säkerhet, verkan och kvalitet.

Sedan den 31 december 2020 har kommissionen slutit avtal om 1 965 miljoner doser (varav 1 305 miljoner doser är fast avtalade och 660 miljoner doser frivilliga).

År 2021 har kommissionen upphandlat ytterligare 2 400 miljoner vaccindoser (fast avtalade eller frivilliga). Dessa doser kommer dock till fullo att betalas av de berörda medlemsstaterna och påverkar därför inte EU:s budget.

2.2.2. Stöd till forskning

Den 4 maj 2020 anordnade EU och unionens partners en internationell givarkonferens som uppbådade 9,8 miljarder euro i utfästelser från givare över hela världen för att snabbstarta det internationella forskningssamarbetet om coronavirus. I detta ingår en utfästelse från kommissionen på 1,4 miljarder euro, varav 1 miljard euro från programmet Horisont 2020.

EU har en central roll när det gäller stöd och samordning av forskning om smittsamma sjukdomar och investerade 4,1 miljarder euro mellan år 2007 och 2019 via det sjunde ramprogrammet och programmet Horisont 2020, samt gjorde ytterligare åtaganden under år 2020, utöver utfästelsen om 1 miljard euro till forskning om coronavirus. Aktuella siffror om utlovad respektive redan mobiliserad finansiering via Horisont 2020 för att bidra till den globala insamligen mot coronaviruset finns online (4).

Via det gemensamma teknikinitiativet för innovativa läkemedel, som stöds av Europeiska kommissionens ramprogram för forskning och innovation enligt Horisont 2020, lanserades vidare den 3 mars 2020 en snabb förslagsinfordran avseende utveckling av behandlings- och diagnosticeringsmetoder mot coronavirus, där EU bidrog med 45 miljoner euro. Anslaget höjdes senare till 72 miljoner euro.

Den 8 juni 2020 tilldelade kommissionen 36 företag nära 166 miljoner euro för att bekämpa covid-19-pandemin. Medlen delas ut via Europeiska innovationsrådets pilotprojekt ”Accelerator”.

2.2.3. Ytterligare förstärkning av unionens civilskyddsmekanism och rescEU

Som en kompletterande åtgärd till instrumentet för krisstöd (ESI) förstärktes unionens civilskyddsmekanism och rescEU för att möjliggöra mer omfattande lagerhållning och samordna fördelningen av viktiga resurser inom Europa (se kommissionens genomförandebeslut (EU) 2019/570 (5), ändrat genom kommissionens genomförandebeslut 2020/414 (6) och kommissionens genomförandebeslut (EU) 2020/452 (7)). Därför ändrades 2020 års budget med ytterligare 0,4 miljarder euro i åtagandebemyndiganden och 0,2 miljarder euro i betalningsbemyndiganden.

Förstärkningen av unionens civilskyddsmekanism och rescEU hjälper medlemsstaterna att köpa in en del av den nödvändiga utrustningen (inklusive läkemedel, medicinsk utrustning, personlig skyddsutrustning och laboratoriemateriel) och därigenom öka mängden, samtidigt som den kompletterar och utvidgar omfattningen av prioriterade föremål som köps in via avtalet om gemensam upphandling. Denna samordning ger EU-länderna en stark ställning i förhandlingarna med industrin om tillgången till och priset på medicinska produkter.

Det direkta bidraget från rescEU ger full finansiering från EU-budgeten, vilket även omfattar full finansiering av kapacitetsuppbyggnad och distribution av utrustning. Den utrustning som köps kommer att förvaras i en eller flera medlemsstater, medan beslutsfattandet organiseras på EU-nivå, så att förnödenheter för nödsituationer kan levereras utöver de nationella lagren. Utrustningen kommer att finnas tillgänglig för alla medlemsstater för att kunna användas när det inte finns tillräcklig nationell tillgång.

2.2.4. ·Investeringsinitiativet mot effekter av coronaviruset (CRII och CRII+):

En av de första åtgärder som EU vidtog för att ekonomiskt stödja medlemsstaternas krisåtgärder var Investeringsinitiativet CRII, som antogs genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2020/460 (8) av den 30 mars 2020. Genom att mobilisera medel som redan hade anslagits till EU-länderna men inte hade förbrukats förbättrade initiativet omedelbart medlemsländernas och regionernas likviditet. Medel från sammanhållningsfonderna kunde användas för att finansiera vårdutgifter, system för korttidsarbete och stöd med rörelsekapital till små och medelstora företag. EU:s solidaritetsfond utvidgades till att även täcka större hot mot folkhälsan, vilket gjorde att medlemsländerna kunde få stöd från fonden för att bättre kunna hantera covid-19-pandemin.

I april blev det tack vare investeringsinitiativet mot effekter av coronaviruset (CRII+), som antogs genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2020/558 (9), lättare att snabbt använda befintliga medel i EU:s struktur- och investeringsfonder för krisåtgärder. Samtidigt kunde EU:s bidrag till sammanhållningsprogram höjas med upp till 100 % för betalningsanspråk som lämnades in mellan den 1 juli 2020 och den 30 juni 2021.

I december presenterade kommissionen de resultat de två initiativen gett under 2020. Sedan krisens början har EU mobiliserat omfattande finansiering för att bekämpa pandemins effekter. Små och medelstora företag fick merparten av den tillgängliga finansieringen, över 10 miljarder euro, vilket hjälpte många av dem att hålla sig flytande. 3 miljarder euro anslogs till åtgärder inriktade på allmänheten, bland annat sociala tjänster för sårbar grupper och tillfälliga sysselsättningsprogram för arbetstagare. Slutligen anslogs 7 miljarder euro till hälso- och sjukvårdssektorn, utöver de 10,2 miljarder euro som redan hade anslagits till detta område i EU-budgeten för åren 2014–2020 (med viss överlappning bland stödmottagarna).

2.2.5. Bistånd till utvidgningsländer, grannskapsländer och övriga

Hittills har EU uppbådat över 38,5 miljarder euro för kampen mot coronavirus globalt. Team Europe-strategin kombinerar resurser från EU, medlemsländerna och finansieringsinstitutioner, däribland Europeiska investeringsbanken och Europeiska banken för återuppbyggnad och utveckling, för att stödja partnerländer. Hälften av de 38,5 miljarder euro som avsatts för globala insatser mot covid-19-pandemin har betalats ut.

Kommissionen har även ingått tio avtal om finansiella garantier till ett värde av 990 miljoner euro med partnerfinansieringsinstitutioner för att komplettera Europeiska fonden för hållbar utveckling, som är den externa investeringsplanens finansieringsdel. Avtalen bör generera 10 miljarder euro i investeringar som ska stimulera den ekonomiska återhämtningen och stärka resiliensen i EU:s grannskap och i afrikanska länder.

Ytterligare 500 miljoner euro anslogs till stöd för det globala vaccininitiativet Covax, som ska tillhandahålla en miljard vaccindoser mot coronavirus för låg- och medelinkomstländer i Afrika, Asien, Karibien och Stillahavsområdet samt i Europas södra och östra grannskap. Till Covax förhandsåtagande om inköp av vaccindoser för lång- och medelinkomstländer anslog kommissionen 100 miljoner euro och Europeiska investeringsbanken anslog 400 miljoner euro med hjälp av garantin för Europeiska fonden för hållbar utveckling. Den 19 februari 2021 tillkännagav Europeiska unionen att ytterligare 500 miljoner euro skulle anslås till upphandlingsmekanismen Covax och Europeiska kommissionen meddelade att 100 miljoner euro i humanitärt bistånd skulle ägnas åt att stödja vaccinationskampanjer i Afrika.

Den 25 maj 2020 antogs Europaparlamentets och rådets beslut (EU) 2020/701 (10) om makroekonomiskt stöd till tio utvidgnings- och grannskapsländer för att snabbt ge utrymme för åtgärder mot de ekonomiska återverkningarna av covid-19-pandemin, med ett högsta totalbelopp på 3 miljarder euro i form av lån. År 2020 betalades totalt 1,0 miljard euro ut i en första delutbetalning till sju länder (Ukraina, Jordanien, Nordmakedonien, Georgien, Kosovo (*1), Moldavien och Montenegro). Fram till juni 2021 betalades totalt 0,6 miljarder euro ut i en första delutbetalning till fem länder (Albanien och Tunisien) eller i en andra delutbetalning (Nordmakedonien, Kosovo och Montenegro). Vidare har ett samförståndsavtal undertecknats med Bosnien och Hercegovina.

2.2.6. Europeiskt instrument för tillfälligt stöd för att minska risken för arbetslöshet i en krissituation till följd av covid-19-pandemin (Sure-instrumentet)

Som del av ett krisstödspaket för att försöka hantera de ekonomiska konsekvenserna av covid-19-pandemin antog EU den 19 maj 2020 rådets förordning (EU) 2020/672 (11) om inrättande av ett europeiskt instrument för tillfälligt stöd för att minska risken för arbetslöshet i en krissituation till följd av covid-19-utbrottet (Sure-instrumentet). Sure-instrumentet är ett tillfälligt instrument som kan tillhandahålla upp till 100 miljarder euro i ekonomiskt stöd (lån på gynnsamma villkor) till medlemsstaterna. Instrumentet ska ge medlemsländerna möjlighet att begära ekonomiskt stöd från EU för att finansiera plötsliga och kraftiga ökningar av de nationella offentliga utgifterna från och med den 1 februari 2020. Utgiftsökningarna kan bero på nationella system för korttidsarbete och liknande åtgärder, även för egenföretagare, eller vissa hälsorelaterade krisåtgärder, i synnerhet på arbetsplatsen. För att EU ska kunna tillhandahålla ekonomiskt stöd via Sure-instrumentet har kommissionen befogenhet att på unionens vägnar ta upp lån på kapitalmarknaderna eller hos finansinstitut till ett belopp på högst 100 miljarder euro. Sure-lån backas upp genom EU-budgeten och garantier från medlemsstaterna i förhållande till deras andel av EU:s BNI. Det totala garantibeloppet uppgår till 25 miljarder euro. Instrumentet är tidsbegränsat till och med den 31 december 2022.

Sedan den 31 december 2020 har kommissionen erbjudit totalt 90,3 miljarder euro i ekonomiskt stöd till 18 medlemsstater och hela beloppet har redan godkänts av rådet. Den största delen av stödet, 87,3 miljarder euro inriktat på 16 medlemsstater, föreslogs redan i augusti 2020, medan det återstående beloppet på 3 miljarder euro inriktat på Ungern och Irland föreslogs i oktober respektive november 2020:

Efter de första tre emissionerna av Sure-obligationer i oktober och november 2020 har kommissionen betalat ut totalt 39,5 miljarder euro till 15 medlemsstater (Belgien, Kroatien, Cypern, Grekland, Ungern, Italien, Lettland, Litauen, Malta, Polen, Portugal, Rumänien, Slovakien, Slovenien och Spanien, se punkt 6.3).

Sure-instrumentet fortsatte genomföras år 2021. I februari och mars 2021 föreslog kommissionen 230 miljoner euro till Estland och ytterligare 3,7 miljarder euro till Belgien, Cypern, Grekland, Lettland, Litauen och Malta, vilket ökade den totala omfattningen av Sure-instrumentet till 94,3 miljarder euro. Dessa ytterligare belopp godkändes av rådet i mars och april 2021. Efter ytterligare fyra obligationsemissioner i januari, mars och maj 2021 betalade kommissionen ut ytterligare 50,1 miljarder euro, vilket gav en sammanlagd utbetalningsnivå på 89,6 miljarder euro.

Alla emissioner inom Sure-instrumentet har varit kraftigt övertecknade, de flesta med tvåsiffriga tal, och många olika typer av europeiska och internationella investerare har visat intresse. Detta har lett till mycket gynnsamma prissättningsvillkor. EU:s Sure-obligationer är så kallade sociala obligationer. Detta ger investerarna en garanti för att de mobiliserade medlen verkligen kommer att tjäna sociala syften. Medlen överförs nu till de mottagande EU-länderna i form av lån som ska hjälpa dem att täcka de kostnader som är direkt kopplade till finansieringen av nationella system för korttidsarbete och andra liknande åtgärder som svar på pandemin.

3. EU:s LÅNGTIDSBUDGET 2021-2027 OCH ÅTERHÄMTNINGSINSTRUMENTET NEXT GENERATION EU

År 2020 uppbådade EU åtgärder som saknar motstycke när covid-19-krisen drabbade Europa och den övriga världen. Av central vikt var ett stimulanspaket till ett värde av 2,018 biljoner euro i löpande priser (1,8 biljoner euro i 2018 års priser). Det består av EU:s långtidsbudget för perioden 2021-2027 som beviljats 1,211 biljoner euro (1,074 biljoner euro i 2018 års priser), och kompletteras av 807 miljarder euro (750 miljarder euro i 2018 års priser) via återhämtningsinstrumentet Next Generation EU, som är ett tillfälligt instrument för att sätta fart på återhämtningen. (12) Tillsammans ska medlen bidra till att reparera de ekonomiska och samhälleliga följderna av covid-19-pandemin och styra en övergång mot ett modernt och mer hållbart europeiskt samhälle.

Över 50 % av långtidsbudgeten och återhämtningsinstrumentet Next Generation EU kommer att ägnas åt nya prioriteringar. Medlen kommer att anslås till forskning och innovation via programmet Horisont Europa, till en rättvis klimatomställning och digitalisering via Fonden för en rättvis omställning och programmet för ett digitalt Europa, till beredskap, återhämtning och resiliens via Faciliteten för återhämtning och resiliens, unionens civilskyddsmekanism, rescEU och programmet EU för hälsa.

Av långtidsbudgeten och återhämtningsinstrumentet Next Generation EU kommer 30 % att ägnas åt att bekämpa klimatförändringar, vilket är den största andel som någonsin beviljats ur den allra största europeiska budgeten.

Av Next Generation EU:s medel kommer 20 % att investeras i EU:s digitala omställning. Medlen kommer att hjälpa EU att investera mer i användning av superdatorer, artificiell intelligens, it-säkerhet och avancerade digitala färdigheter samt i att säkerställa en bred användning av digital teknik i hela ekonomin och samhället.

Under 2026 och 2027 kommer 10 % av de årliga utgifterna enligt långtidsbudgeten att användas för att bidra till att stoppa och vända minskningen av den biologiska mångfalden.

EUROPEISKA UNIONENS ÅTERHÄMTNINGSINSTRUMENT (NEXT GENERATION EU)

Belopp som uppbådas och används inom ramen för Europeiska unionens återhämtningsinstrument Next Generation EU kommer att tas med i årsredovisningen för 2021. Den 15 juni 2021 gjordes den första obligationsemissionen, vilken uppbådade 20 miljarder euro med hjälp av en obligation med en löptid på tio år som förfaller 2031.

Next Generation EU har en budget på 806,9 miljarder euro och ska bidra till att reparera de omedelbara ekonomiska och samhälleliga följderna av covid-19-pandemin. Instrumentet kommer att hjälpa EU att gå ur covid-19-krisen som en grönare, mer digitaliserad, och resilient union som är bättre rustad för dagens och framtidens utmaningar.

Delar av medlen – 385,8 miljarder euro – kommer att användas för utlåning från unionen till enskilda medlemsstater. Dessa lån ska betalas tillbaka av de berörda medlemsstaterna. Återstoden – 338,0 miljarder euro – ska ställas till förfogande som bidrag eller budgetgarantier för investeringsstöd.

Kärnan i Next Generation EU är faciliteten för återhämtning och resiliens – ett instrument som erbjuder bidrag och lån för att stödja reformer och investeringar i EU:s medlemsstater till ett sammanlagt värde av 723,8 miljarder euro. Medlen från faciliteten för återhämtning och resiliens kommer att fördelas med hjälp av nationell återhämtnings- och resiliensplaner som utarbetas av varje medlemsstat, i samarbete med kommissionen och i enlighet med en överenskommen fördelningsnyckel.

Utöver detta kommer Next Generation EU att förstärka flera befintliga EU-program:

— Sammanhållning, via återhämtningsstöd för sammanhållning och till Europas regioner (React-EU), som ska bidra till hanteringen av de ekonomiska följderna av covid-19-pandemin under de första återhämtningsåren,

— Fonden för en rättvis omställning ska se till att omställningen till klimatneutralitet fungerar för alla.

— Landsbygdsutveckling för att ytterligare stödja lantbrukarna.

— InvestEU-programmet, som ska stödja investeringar till stöd för företag,

— RescEU som ska ge civilskyddsmekanismen kapacitet att hantera storskaliga nödsituationer.

— Horisont Europa för att säkerställa att EU har kapacitet att fortsätta finansiera spetsforskning.

För att finansiera Next Generation EU kommer EU att ta upp lån på kapitalmarknaderna med EU-budgeten som säkerhet. Återbetalning kommer att ske på lång sikt, fram till år 2058. Därmed undviks omedelbar press på medlemsstaternas statsfinanser, vilket ger EU-länderna möjlighet att koncentrera sina insatser på återhämtning.

4. FÖRENADE KUNGARIKETS UTTRÄDE UR EUROPEISKA UNIONEN

4.1. BAKGRUND

Den 31 januari 2020 trädde Förenade kungariket ut ur EU. Villkoren för utträdet fastställs i avtalet om Förenade kungarikets utträde ur EU och Europeiska atomenergigemenskapen (13), nedan kallat utträdesavtalet. Som ett led i överenskommelsen åtog sig Förenade kungariket att fullgöra alla ekonomiska förpliktelser som ingicks när landet var med i EU. Avtalet trädde i kraft den 31 januari 2020.

— Den 31 januari 2020 Förenade kungariket lämnar officiellt Europeiska unionen och utträdesavtalet träder i kraft — 1 februari – 31 december 2020 Övergångsperiod — Den 31 mars 2021 Europeiska unionen överlämnar ekonomisk rapportering till Förenade kungariket — Den 16 april 2021 Europeiska unionen underrättar Förenade kungariket om de belopp som ska betalas — Den 30 juni 2021 Förenade kungarikets första betalningar enligt utträdesavtalet ska göras — Den 16 september 2021 Europeiska unionen underrättar Förenade kungariket om de belopp som ska betalas — Den 31 oktober 2021 Andra omgången av Förenade kungarikets betalningar börjar

Under övergångsperioden fortsatte Förenade kungariket att bidra till och dra nytta av EU:s budget på samma sätt som om landet varit en medlemsstat. Efter övergångsperiodens slut ska Förenade kungariket fortsätta att bidra till EU:s budget på det sätt som anges i utträdesavtalet. Förenade kungariket kommer även att fortsätta dra nytta av och få ersättning inom ramen för EU-program som inrättades före 2021 på samma sätt som om landet varit en medlemsstat. Förenade kungariket ska också få tillbaka vissa belopp som landet betalat in till EU eller belopp som EU:s budget mottagit från Förenade kungriket under den tid landet var medlem i unionen.

Dessa förpliktelser skapar skulder och fordringar för EU som måste beräknas och tas upp i EU:s årsredovisning. Dessa belopp tas upp för första gången i årsredovisningen för 2020, som var det första året efter det att Förenade kungariket utträtt ut Europeiska unionen.

Årsredovisningen innehåller därför närmare upplysningar om Förenade kungarikets framtida bidrag till EU:s budget i enlighet med utträdesavtalet samt om belopp som ska återbetalas till Förenade kungariket. Dessa belopp kommer att återbetalas till Förenade kungariket under en längre tid.

Nettobeloppet följer till punkt och pricka de tre principer som ligger till grund för den ekonomiska överenskommelsen i utträdesavtalet, nämligen följande:

— Ingen medlemsstat ska behöva betala mer eller få mindre på grund av Förenade kungarikets utträde.

— Förenade kungariket ska betala sin andel av åtaganden som gjorts under den tid landet var medlem av unionen .

— Förenade kungariket ska inte behöva betala mer eller tidigare än landet skulle ha gjort om det fortfarande varit en medlemsstat. Detta innebär i synnerhet att de belopp som Förenade kungariket ska betala bygger på det faktiska budgetutfallet, efter justeringar med anledning av genomförandet.

Utträdesavtalet anger även enligt vilka metoder de olika beloppen ska beräknas, på det sätt som förklaras nedan.

4.2. FÖRENADE KUNGARIKETS ANDEL

Enligt artikel 139 i utträdesavtalet ska Förenade kungarikets ekonomiska förpliktelser med anledning av utträdesavtalet beräknas som kvoten av de egna medel som Förenade kungariket gjort tillgängliga 2014–2020 och de egna medel som alla medlemsstater och Förenade kungariket gjort tillgängliga under den perioden. Detta omfattar även justeringar som beror på nettning av moms- och BNI-saldona för åren 2014-2019. Slutliga justeringar av Förenade kungarikets beräknade andel ska göras 2022 på det sätt som anges i artikel 139 i utträdesavtalet. Förenade kungarikets andel för år 2021 används för de beräkningar som anges i artikel 136.3 a och c samt artiklarna 140-147.

Förenade kungarikets beräknade andel enligt artikel 139 i utträdesavtalet är 12,358072326018200 %.

4.3. EU:S ÅRSREDOVISNING: BELOPP SOM SKA BETALAS IN AV ELLER BETALAS UT TILL FÖRENADE KUNGARIKET ENLIGT UTTRÄDESAVTALET

I utträdesavtalet fastställs båda parters betalningsskyldigheter, i synnerhet på följande områden:

— Egna medel (artikel 136)

— Utestående åtaganden (artikel 140)

— Böter på konkurrensområdet (artikel 141)

— Unionens skulder (artikel 142)

— Finansiella eventualförpliktelser och finansieringsinstrument (artiklarna 143 & 144)

— Europeiska kol- och stålunionens nettotillgångar (artikel 145)

— EU:s andel i Europeiska investeringsfonden, EIF (artikel 146)

— Eventualförpliktelser rörande rättsfall (artikel 147)

I utträdesavtalet fastställs också den metod som ska användas för att hantera skyldigheterna varje år – sammanfattningsvis ska EU två gånger per år meddela Förenade kungariket om de belopp som ska betalas in, och Förenade kungariket ska betala in beloppen månatligen. Rapporteringen kommer att uppdateras varje år med faktiska belopp.

I nedanstående tabell sammanfattas de belopp som ska betalas in av Förenade kungariket till EU och de belopp som ska betalas ut till Förenade kungariket av EU, samt det sammanlagda nettoutfall som utgör EU:s fordran Alla beräkningar har gjorts i enlighet med utträdesavtalet. Dessa förpliktelser avser tidigare åtaganden som gjorts när Förenade kungariket fortfarande var med i Europeiska unionen eller under övergångsperioden fram till och med den 31 december 2020 och de kommer att löpa ut när beloppen har betalats in eller om den bakomliggande förutsättningen inte inträffar. Betalningarna kommer att göras i enlighet med det förfarande som fastställs i artikel 148 i utträdesavtalet.

miljarder euro Artikel 140 Artikel 142 Övriga 31.12.2020 Ska betalas in av Förenade kungariket 35,0 14,3 0,3 49,6 Ska betalas ut till Förenade kungariket — — (2,1 ) (2,1 ) Nettofordran på Förenade kungariket 35,0 14,3 (1,8 ) 47,5 Beräknas betalas in av Förenade kungariket efter 2021 28,2 14,3 (1,9 ) 40,6 Beräknas betalas in av Förenade kungariket under 2021 6,8 0,0 0,0 6,8

Det sammanlagda beloppet består av följande:

Artikel 136: Egna medel

Artikel 136 fastställer bestämmelser tillämpliga efter den 31 december 2020 med avseende på egna medel. Förenade kungariket har rätt att få ut sin andel av justeringarna i samband med överskottet för år 2020. Landet omfattas även av eventuella justeringar av momsbaserade och BNI-baserade egna medel som avser budgetåren fram till och med år 2020. Dessa justeringar kommer att beräknas årligen fram till och med den 31 december 2028. Även korrigeringen till förmån för Förenade kungariket aktualiseras.

Förenade kungariket ska betala in de traditionella egna medel de uppburit efter den 28 februari 2021 som avser år 2020 eller tidigare år. Från detta belopp görs sedan avdrag med landets andel av de sammanlagda traditionella egna medel som ställts till förfogande av EU 27 och av landet. De särskilda räkenskaperna för traditionella egna medel ska vara helt likviderade den 31 december 2025.

Ett belopp på 230 miljoner euro ska betalas in av Förenade kungariket under år 2021.

Artikel 140: Utestående åtaganden

Utestående åtaganden visar den sammanlagda omfattningen på EU:s rättsligt bindande åtaganden gentemot mottagare, för vilka betalning ska göras under kommande år. Utestående åtaganden är en normal företeelse i alla budgetar med fleråriga inslag i likhet med EU:s budget.

Åtagandena avser projekt, program, avtal eller kontrakt för vilka åtaganden redan gjorts före den 31 december 2020 men som ännu inte helt genomförts, och där betalningar ska göras i framtiden. Vissa av dessa betalningar är avsedda för mottagare i Förenade kungariket.

Enligt utträdesavtalet ska Förenade kungariket betala sin andel av EU:s utestående åtaganden per den 31 december 2020, då övergångsperioden löpte ut. Från totalbeloppet görs avdrag för alla åtaganden eller delar av åtaganden som väntas annulleras (dras tillbaka), för åtaganden finansierade via inkomster avsatta för särskilda ändamål samt för belopp som avser program där Förenade kungariket inte deltar (undantagsklausul).

Andra justeringar av det belopp som ska betalas in av Förenade kungariket enligt denna artikel avser nettojusteringar för 2014-2020 eller tidigare programperioder samt traditionella egna medel för 2020 som ställs till förfogande i januari-februari 2021.

Förenade kungarikets andel av de utestående åtagandena har beräknats med utgångspunkt i de officiella utestående åtagandena i budgeten per den 31 december 2020 (303,2 miljarder euro, se tabell 4.4 i tabellerna över budgetgenomförandet). I slutet av år 2020 uppgick Förenade kungarikets andel av de justerade utestående åtagandena till 36 miljarder euro – efter justering för beräknade tillbakadraganden uppgick EU:s fordran i slutet av år 2020 till 35 miljarder euro, varav 6,8 miljarder euro ska betalas mellan den 30 juni 2021 och den 31 december 2021.

Artikel 141: Böter på konkurrensområdet

Det är Europeiska kommissionen som direkt tillämpar EU:s konkurrensregler och ser till att alla företag konkurrerar på lika och rättvisa villkor Detta kan leda till åläggande av böter. Den som ålagts böter av EU kan invända mot beslutet (i domstol) och böterna blir i så fall inte slutgiltiga innan beslutet omprövats och det rättsliga förfarandet avslutats.

EU ska varje år betala ut till Förenade kungariket dess andel av eventuella böter på konkurrensområdet som unionen före den 31 december 2020 beslutade förelägga när böterna slutligen fastställts, dvs när det företag som ålagts böter antingen avstår från att överklaga ärendet till Europeiska unionens domstol eller överklagandet ogillas och böterna betalas.

I årsredovisningen görs avdrag på det övergripande belopp som ska betalas in av Förenade kungariket med de belopp som ska betalas ut till Förenade kungariket med anledning av böter. Den 31 december 2020 beräknades Förenade kungarikets andel av utestående böter uppgå till 1,8 miljarder euro. Detta belopp kommer att återbetalas till Förenade kungariket under en längre tid. Beloppet bygger på de ärenden som var pågående den 31 december 2020 och kan därför ändras när de faktiska beloppen för slutgiltiga böter redovisas i budgeten.

Artikel 142: Unionens skulder

Förenade kungariket har åtagit sig att betala sin andel av de skulder unionen hade i slutet av år 2020, med undantag för särskilda skulder som anges i utträdesavtalet. Förenade kungariket kommer därför att betala in sin andel av de förpliktelser EU i egenskap av arbetsgivare hade per den 31 december 2020 (d.v.s. pension och sjukförsäkring för personal som inte länge är i tjänst).

1. Pensioner för EU-tjänstemän: utbetalningar av pension till EU-anställda täcks av EU:s årliga budget. De EU-anställda betalar också in pensionsavgifter under hela sitt verksamma yrkesliv. Dessa avgifter förs in i budgeten som intäkter, vilket sätter ner de belopp som medlemsstaterna ska betala in för att finansiera den övergripande årliga budgeten. EU:s medlemsstater åtar sig att täcka kostnaderna för pensioner till EU-anställda som inte längre är i aktiv tjänst. I enlighet med detta åtagande kommer Förenade kungariket med början i juni 2022 att betala in sin årliga andel av de pensioner som erläggs EU-tjänstemän till dess att alla pensionsrättigheter som tjänats in av personalen fram till den 31 december 2020 uttömts, efter flera decennier. Förenade kungariket får när som helst välja att fullgöra denna skyldighet genom att betala in saldot på den aktuariella skuld som fastställts vid årets slut under en femårsperiod.

2. Pensioner till ledamöter i Europaparlamentet, Europeiska kommissionens ledamöter, EU-domstolens domare m.fl.: Förenade kungariket kommer att betala sin andel av den aktuariella skulden per den 31 december 2020 under tio år, med början i oktober 2021.

3. Gemensamma sjukförsäkringssystemet: detta system täcker ersättning till EU-anställda och pensionärer för deras hälso- och sjukvårdskostnader. EU-anställda och pensionärer gör inbetalningar till systemet under hela sitt verksamma yrkesliv och efter pensionen. Även EU gör inbetalningar i egenskap av arbetsgivare. I enlighet med den princip som tillämpas på EU-tjänstemännens pensionssystem kommer Förenade kungariket att betala in sin andel av EU:s budgetbidrag till hälso- och sjukvård för personal som inte längre är i tjänst. Dessa betalningar kommer med början i juni 2022 att fortgå i flera decennier, eller fram till dess att alla förpliktelser fullgjorts. På samma sätt som för EU-tjänstemännens pension får Förenade kungariket när som helst välja att fullgöra sina utestående skyldigheter genom att betala in saldot på den aktuariella skuld som fastställts vid årets slut under en femårsperiod.

EU:s skulder för de ovannämnda åtagandena i fråga om ersättningar efter avslutad tjänstgöring beräknas på grundval av granskade aktuariella värderingari enlighet med internationella standarder. Det belopp som kan hänföras till Förenade kungariket uppgick den 31 december 2020 till 14,3 miljarder euro.

Ett belopp på 11 miljoner euro ska betalas in av Förenade kungariket under år 2021 vilket enbart avser de särskilda separata pensionssystemen (d.v.s. för ledamöter i Europaparlamentet). De återstående beloppen för samtliga system kommer att betalas på det sätt som beskrivs ovan, från 2022 och framåt.

Artiklarna 143 och 144: Finansieringsinstrument och budgetgarantier

Enligt dessa artiklar ska Förenade kungariket finansiera EU:s eventualförpliktelser som härrör från EU:s verksamhet före utträdesdagen avseende upp- och utlåningstransaktioner samt garantier, om eventualförpliktelsen realiseras och inte täcks av Förenade kungarikets andel av de befintliga garantifonderna. EU ska återbetala belopp till Förenade kungariket som landet redan lämnat till garantifonderna och som slutligen inte behövs.

Dessa belopp består huvudsakligen av följande:

— Det belopp som ska betalas till Förenade kungariket för dess andel av garantifonden för Europeiska fonden för hållbar utveckling, där landet redan bidragit genom budgetinbetalningar men inga godkända transaktioner gjorts före utträdet (dvs. det finns inget som behöver täckas av Förenade kungariket), uppgår till 93 miljoner euro som ska betalas till Förenade kungariket år 2021.

— Belopp som ska betalas ut till Förenade kungariket avseende finansieringsinstrument: 46 miljoner euro.

— Förenade kungariket förblir förpliktat att bidra med sin andel av EU:s eventualförpliktelser om dessa realiseras (t.ex. budgetgarantier för Efsi, EIB:s externa utlåningsmandat, Europeiska finansiella stabiliseringsmekanismen (EFSM) och annan upplåning). Förenade kungarikets maximala åliggande vid årets slut uppgick till totalt 12,9 miljarder euro – se not 4.1 i EU:s konsoliderade årsredovisning för närmare upplysningar. Beloppen behöver bara betalas in av Förenade kungariket om förpliktelsen materialiseras i framtiden utan att täckas av en garantifond. Detta framstår inte som troligt.

Artikel 145: Europeiska kol- och stålgemenskapen under avveckling

Förenade kungariket har rätt till sin andel av nettotillgångarna i Europeiska kol- och stålgemenskapen under avveckling per den 31 december 2020 – som kommer att betalas ut till Förenade kungariket under en femårsperiod. Det totala belopp som ska betalas ut till Förenade kungariket uppgår till 183 miljoner euro (varav 37 miljoner euro ska återbetalas, dvs. avräknas från övriga belopp som ska betalas ut, under år 2021). Detta innebär att ett belopp på 37 miljoner euro ska räknas av årligen från de belopp som ska betalas in av Förenade kungariket varje år mellan 2021 och 2025.

Artikel 146: Europeiska investeringsfonden

Förenade kungariket har rätt till sin andel av EU:s investeringar i Europeiska investeringsfondens inbetalda aktiekapital, som kommer att betalas ut i lika stora delbetalningar under en femårsperiod. Det totala belopp som ska betalas ut till Förenade kungariket uppgår till 33 miljoner euro. Detta innebär att ett belopp på 7 miljoner euro ska räknas av årligen från de belopp som ska betalas in av Förenade kungariket varje år mellan 2021 och 2025.

Artikel 147: Eventualförpliktelser rörande rättsfall

Förenade kungariket ska årligen betala sin del av de belopp som EU:s budget betalar ut med anledning av rättsfall som rör händelser som inträffat före den 31 december 2020. Förenade kungarikets beräknade andel av belopp i rättsfall som troligen kommer att leda till framtida utbetalningar vid årets slut uppgår till 46 miljoner euro. Beloppet förfaller inte till betalning för Förenade kungariket förrän rättsfallet slutligt prövats och EU gjort en utbetalning.

5. SAMMANFATTNING AV BUDGETGENOMFÖRANDET

Den slutligt antagna budgeten år 2020 uppgick totalt till 173,9 miljarder euro i åtagandebemyndiganden och 164,1 miljarder euro i betalningsbemyndiganden. Genomförandet påverkades kraftigt av covid-19-pandemin och den därpå följande sektorsöverskridande krisen. Krisen skapade ett behov av resoluta åtgärder för att stärka den offentliga hälso- och sjukvården, begränsa de sociala och ekonomiska följderna i Europeiska unionen och bistå tredjeland. Budgeten för år 2020 var den sista budgeten som omfattades av den fleråriga budgetramen 2014-2020. Genomförandet övervakades noggrant och förvaltades aktivt, vilket gjorde att nästan alla program genomfördes så gott som fullständigt.

Under 2020 genomfördes åtagandebemyndiganden för totalt 181,7 miljarder euro:

— varav 172,9 miljarder euro från den slutligen antagna budgeten,

— 1,1 miljarder euro från anslag som överförts från år 2019, och

— 7,7 miljarder euro från inkomster avsatta för särskilda ändamål.

Under 2020 genomfördes betalningsbemyndiganden för totalt 173,3 miljarder euro:

— varav 161,8 miljarder euro från den slutligen antagna budgeten,

— 1,6 miljarder euro från anslag som överförts från år 2019, och

— 9,9 miljarder euro från inkomster avsatta för särskilda ändamål.

Samtliga rubriker nådde höga genomförandenivåer under 2020. Under år 2020 uppgick genomförandet av alla typer av anslag (budget, överföringar från tidigare år och inkomster avsatta för särskilda ändamål) till 97 % för åtaganden och till 94 % för betalningar. Genomförandegraden med undantag av inkomster avsatta för särskilda ändamål visar ett fullt genomförande under 2020 (99,5 % av åtagandebemyndigandena genomfördes och 98,5 % av betalningsbemyndigandena genomfördes).

Den största inkomstkällan var egna medel, som utgjorde 91,9 % av de sammanlagda intäkterna på 174,3 miljarder euro, följt av 4,7 % intäkter från bidrag och återbetalningar i samband med olika EU-avtal och program, främst intäkter från finansiella korrigeringar (ESI-fonder, EGFJ och Ejflu).

De utestående åtagandena (RAL, belopp för vilka åtaganden gjorts men som ännu inte utbetalats) uppgick till 303,2 miljarder euro i slutet av år 2020. En ökning från 2019 års nivå var väntad mot bakgrund av skillnaden mellan budgeterade åtagandebemyndiganden och betalningsbemyndiganden (9,8 miljarder euro) i den slutligt antagna budgeten och med beaktande av att en ökning i utestående åtaganden utgör en normal utveckling, eftersom åtagandebemyndigandena ökar varje år enligt planerna i den fleråriga budgetramen. De utestående åtagandena ökade med 5,5 miljarder euro jämfört med år 2019.

Budgetutfallet (överskott) minskade från 3,2 miljarder euro år 2019 till 1,8 miljarder euro år 2020.

miljoner euro 2020 2019 Intäkter under räkenskapsåret 174 306 163 918 Betalningar mot årets anslag (171 721 ) (157 428 ) Betalningsbemyndiganden överförda till år n+1 (2 086 ) (1 615 ) Annullering av outnyttjade anslag överförda från år n–1 78 75 Utveckling av inkomster avsatta för särskilda ändamål (B)-(A) 1 398 (1 736 ) Outnyttjade anslag i slutet av innevarande år (A) 7 694 9 092 Outnyttjade anslag i slutet av föregående år (B) 9 092 7 356 Valutakursskillnader under räkenskapsåret (207) 4 Budgetutfall 1 768 3 217

6. FINANSIERINGSINSTRUMENT OCH BUDGETGARANTIER

6.1. FINANSIERINGSINSTRUMENT SOM BELASTAR EU-BUDGETEN

I denna typ av budgetgenomförande har medlen antingen redan inbetalats till de förvaltningskonton som förvaltas av anförtrodda enheter och är tillgängliga (som likvida medel, skuldförbindelser, investeringar i penningmarknadsfonder eller samlade portföljer med tillgångar) för att täcka framtida anspråk på garantin eller så har de investerats i eget kapital. Antalet och omfattningen på finansieringsinstrument som belastar EU-budgeten genom direkt och indirekt förvaltning har ökat på senare år. Grundtanken bakom detta är att den slutliga mottagaren tack vare hävstångseffekten erhåller mer än en euro i finansiellt stöd för varje euro som spenderas ur budgeten via finansieringsinstrument, i motsats till ett traditionellt budgetgenomförande där man beviljar bidrag och subventioner. Finansieringsinstrument som belastar EU-budgeten utformas som garantier, egetkapitalinstrument och lån. Inom den fleråriga budgetramen 2021-2027 väntas budgetgarantier användas mer än finansieringsinstrument som helt eller delvis finansieras via EU-budgeten. Inom ramen för InvestEU-programmet kommer en EU-garanti motsvarande 26,2 miljarder euro att ställas till EIB-gruppen och andra finansinstitut för att stödja unionens olika politiska mål med hjälp av finansiering och investeringar.

6.2. FINANSIELLA TILLGÅNGAR SOM INNEHAS I GARANTIFONDER FÖR BUDGETGARANTIER

I denna typ av budgetgenomförande ger EU sina motparter garantier, som bara delvis finansieras genom avsättningar från garantifonder som inrättats av kommissionen. Detta skapar eventualförpliktelser för EU-budgeten, om avsättningarna inte skulle räcka för att täcka anspråken. EU har lämnat garantier för lån som beviljas utanför EU (det så kallade mandatet för utlåning till tredjeland), för skuldfinansierings- och egetkapitalinstrument som omfattas av Efsi-garantin till EIB-gruppen, samt för transaktioner som omfattas av EFHU-garantin till EIB-gruppen och andra finansinstitut.

För att minska den risk som EIB-gruppens eller andra finansinstituts anspråk på garantin skulle kunna innebära för EU:s budget, har EU inrättat särskilda garantifonder som finansieras via budgeten. Den 31 december 2020 förfogade kommissionen över finansiella tillgångar i:

— Garantifonden för åtgärder avseende tredjeland motsvarande 2,8 miljarder euro

— Garantifonden för Efsi, motsvarande 8,0 miljarder euro, och

— EFHU-garantifonden, motsvarande 0,8 miljarder euro

Garantifonden för åtgärder avseende tredjeland finansieras genom EU-budgeten för att täcka 9 % av de garanterade lånen för EIB:s mandat för utlåning till tredjeland som är utestående i slutet av året. Den 31 december 2020 omfattade det ovannämnda totala värdet på tillgångarna en exponering för utbetalade belopp på 20,3 miljarder euro.

Garantifonden för Efsi inledde sin verksamhet år 2016. Till följd av den ändrade Efsi-förordningen (Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/2396 (14)) höjdes taket för Efsis EU-garanti till 26 miljarder euro (från ursprungligen 16 miljarder euro) och gränsen för garantifonden sänktes till 35 % (från ursprungligen 50 %) av de totala EU-garantiförpliktelserna. Garantifonden för Efsi väntas därför nu nå ett totalt belopp på 9,1 miljarder euro. De totala tillgångarna i garantifonden för Efsi uppgick den 31 december 2020 till 8,0 miljarder euro och omfattade en exponering för utbetalade belopp på 18,9 miljarder euro.

Enligt EFHU-förordningen (Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/1601 (15)) ska EFHU-garantin på upp till 1,5 miljarder euro (som ökats ytterligare genom externa bidrag) göras tillgänglig för att stödja investeringar i partnerländer i Afrika och i det europeiska grannskapet. EU lämnar upplysningar om EFHU-garantin i noterna till sin konsoliderade årsredovisning (se not 4.1.1) som en eventualförpliktelse. Den 31 december 2020 var femton garantiavtal avseende EFHU-garantin i kraft, motsvarande en sammanlagd täckning på maximalt 1 370 miljoner euro. EFHU-garantifonden har inrättats för att täcka eventuella framtida anspråk på garantin. De totala bidrag till fonden som erhållits per den 31 december 2020 uppgår till 0,8 miljarder euro. Eftersom de flesta garantiavtalen ingicks med motparterna år 2020 har programmet tagit fart och garantitransaktioner motsvarande 438 miljoner euro hade undertecknats av motparterna i slutet av år 2020.

Efter ikraftträdandet av den fleråriga budgetramen 2021-2027 överfördes nettotillgångarna i garantifonden för Efsi den 1 januari 2021 till den gemensamma avsättningsfonden (16) som samlar de avsättningar som gjorts för finansiella skulder avseende budgetgarantier och ekonomiska stödprogram enligt budgetramen 2021-2027. Tillgångarna i EFHU-garantifonden och garantifonden för åtgärder avseende tredjeland väntas överföras till den gemensamma avsättningsfonden under år 2021.

6.3. UTLÅNING OCH DÄRMED SAMMANHÄNGANDE UPPLÅNING FÖR FINANSIELLA STÖDPROGRAM

Finansiellt stöd till medlemsstater och tredjeländer i form av bilaterala lån som tas upp på kapitalmarknaderna och garanteras genom EU-budgeten tillhandahålls av kommissionen efter beslut av Europaparlamentet och rådet.

År 2020 drev kommissionen för EU:s räkning fyra huvudsakliga program inom ramen för vilka lån kan beviljas:

— Betalningsbalansstöd

— Europeiska finansiella stabiliseringsmekanismen (EFSM)

— Makroekonomiskt stöd och

— Ekonomiskt stöd från Sure-instrumentet

Det kapital som behövs för att finansiera EU:s utlåning anskaffas på kapitalmarknaderna eller genom finansinstitut. EU:s utlåning och därmed sammanhängande upplåning för finansiella stödprogram utgör transaktioner utanför budgeten. Vanligtvis lånas de anskaffade medlen direkt ut (rygg-mot-rygg) till det stödmottagande landet, dvs. med samma kupong, löptid och belopp. Trots användningen av rygg-mot-rygg-metoden är det Europeiska unionen som är rättsligt förpliktad att stå för skuldbetalningen för finansieringsinstrumenten, vilket säkerställer att alla betalningar sker i tid och att summorna betalas i sin helhet. Kommissionen har infört förfaranden som säkerställer att upptagna lån betalas tillbaka även vid fallissemang.

Den 31 december 2020 hade lån för finansiellt stöd beviljats till följande nominella belopp:

miljarder euro Totalt beviljat Totalt utbetalt vid årets slut Totalt återbetalt vid årets slut Utestående vid räkenskapsårets slut Sure-instrumentet Belgien 7,8 2,0 — 2,0 Bulgarien 0,5 — — — Kroatien 1,0 0,5 — 0,5 Cypern 0,5 0,3 — 0,3 Tjeckien 2,0 — — — Grekland 2,7 2,0 — 2,0 Ungern 0,5 0,2 — 0,2 Irland 2,5 — — — Italien 27,4 16,5 — 16,5 Lettland 0,2 0,1 — 0,1 Litauen 0,6 0,3 — 0,3 Malta 0,2 0,1 — 0,1 Polen 11,2 1,0 — 1,0 Portugal 5,9 3,0 — 3,0 Rumänien 4,1 3,0 — 3,0 Slovakien 0,6 0,3 — 0,3 Slovenien 1,1 0,2 — 0,2 Spanien 21,3 10,0 — 10,0 90,3 39,5 — 39,5 Europeiska finansiella stabiliseringsmekanismen (EFSM) Irland 22,5 22,5 — 22,5 Portugal 26,0 24,3 — 24,3 48,5 46,8 — 46,8 Makroekonomiskt stöd Ukraina 5,0 4,4 (0,6 ) 3,8 Tunisien 1,4 0,8 — 0,8 Jordanien 1,1 0,6 — 0,6 Övriga 1,5 0,8 (0,2 ) 0,6 9,0 6,6 (0,8 ) 5,8 Betalningsbalansstöd Lettland 3,1 2,9 (2,7 ) 0,2 3,1 2,9 (2,7 ) 0,2 Totalt 150,9 95,8 (3,5 ) 92,3

Återbetalningsplanen för de vid årsslutet utestående beloppen är följande:

miljarder euro Sure-instrumentet Europeiska finansiella stabiliseringsmekanismen (EFSM) Makroekonomiskt stöd TOTALT 2021 — 9,8 — 9,8 2022 — 2,7 — 2,7 2023 — 3,5 0,1 3,6 2024 — 2,6 0,6 3,2 2025 8,0 2,4 — 10,4 2026 — 4,0 0,1 4,1 2027 — 3,0 0,2 3,2 2028 — 2,3 0,2 2,5 2029 — 1,4 0,9 2,3 2030 10,0 — 0,1 10,1 2031 — 2,2 0,9 3,1 2032 — 3,0 0,1 3,1 2033 — 2,1 0,5 2,6 2034 — 0,2 0,2 2035 8,5 2,0 1,9 12,4 2036 — 1,0 — 1,0 2038 — 1,8 — 1,8 2040 7,0 — — 7,0 2042 — 3,0 — 3,0 2050 6,0 — — 6,0 Totalt 39,5 46,8 5,8 92,1

SURE-INSTRUMENTET

Sure-instrumentet inrättades 2020 för att ge ekonomiskt stöd till medlemsstater som drabbas av, eller allvarligt hotas av, stora ekonomiska störningar till följd av covid-19-utbrottet på sitt territorium. Instrumentet kompletterar de nationella åtgärder som av de drabbade medlemsstaterna vidtar.

Det maximala beloppet för ekonomiskt stöd får inte överstiga 100 miljarder euro för samtliga medlemsstater. År 2020 undertecknade medlemsstaterna lånefacilitetsavtal till ett belopp på 85,9 miljarder euro varav 39,5 miljarder euro betalades ut. Lånens löptider varierar från 5, 10, 15 eller 20 år till 30 år.

EUROPEISKA FINANSIELLA STABILISERINGSMEKANISMEN (EFSM)

Europeiska finansiella stabiliseringsmekanismen inrättades för att ge finansiellt stöd till alla medlemsstater som genomgår eller allvarligt hotas av en allvarlig ekonomisk-finansiell störning till följd av osedvanliga händelser utanför deras kontroll. Europeiska finansiella stabiliseringsmekanismen har använts för att ge finansiellt stöd, som är villkorat till genomförandet av reformer, till Irland och Portugal mellan 2011 och 2014. Detta program löpte ut och inga ytterligare lån kan beviljas, även om det kvarstår för vissa uppgifter, såsom en förlängning av löptiderna för lån till Irland och Portugal och för beviljande av bryggfinansiering. I februari 2021 begärde Irland och Portugal förlängning av löptiden för belopp som förföll i juni 2021 (4,8 miljarder euro) respektive september 2021 (5 miljarder euro). I april 2021 lånade kommissionen upp 4,8 miljarder euro för att förlänga de lån som förfaller i juni 2021 med ytterligare 15 år.

Inga nya transaktioner eller låneåterbetalningar gjordes 2020.

MAKROEKONOMISKT STÖD

Makroekonomiskt stöd är en typ av finansiellt stöd som EU utvidgat till att omfatta partnerländer utanför EU som genomgår en betalningsbalanskris. Det omfattar medel- eller långfristiga lån eller bidrag, eller en kombination av dessa, och är bara tillgängligt för de länder som omfattas av ett IMF-utbetalningsprogram.

År 2020 antog kommissionen ett förslag till 3 miljarder euro i makroekonomiskt stöd till tio utvidgnings- och grannskapsländer för att hjälpa dem att begränsa de ekonomiska konsekvenserna av covid-19-pandemin. Beslutet antogs av Europaparlamentet och rådet den 25 maj 2020.

Sammanlagt utbetalades 1,7 miljarder euro år 2020 inom ramen för programmet för makroekonomiskt stöd.

BETALNINGSBALANSSTÖD

Betalningsbalansstödet är ett program för finansiellt stöd för länder utanför euroområdet som har drabbats av, eller hotas av, svårigheter med betalningsbalansen. Betalningsbalansstöd beviljas i form av medelfristiga lån som är villkorade till genomförandet av politik som utformats för att hantera de bakomliggande ekonomiska problemen. Vanligtvis erbjuds betalningsbalansstöd från EU i samarbete med Internationella valutafonden (IMF) och andra internationella institutioner eller länder.

Inga nya transaktioner eller låneåterbetalningar gjordes 2020.

6.4. BUDGETMÄSSIGA EVENTUALFÖRPLIKTELSER FÖR FINANSIELLA STÖDPROGRAM

EU:s upplåning utgör direkta och ovillkorliga skyldigheter för EU och garanteras av EU-medlemsstaterna (eventualförpliktelser i budgeten). Upplåning som görs för att finansiera lån till länder utanför EU täcks av garantifonden för åtgärder avseende tredjeland. Om en stödmottagande medlemsstat skulle drabbas av fallissemang fortsätter skuldbetalningen i mån av möjlighet med medel från kommissionens tillgängliga likviditetssaldo. Om detta inte är möjligt vid den tidpunkten, anskaffar kommissionen de medel som behövs från medlemsstaterna. EU-medlemsstaterna är enligt EU-lagstiftningen om egna medel (artikel 14 i rådets förordning (EU, Euratom) nr 609/2014 (17)) rättsligt skyldiga att se till att tillräckliga medel finns för att uppfylla EU:s åtaganden. Investerarna är således bara exponerade för kreditrisken gentemot EU och inte gentemot mottagarna av de finansierade lånen. Genom rygg-mot-rygg-utlåning undviker man att utsätta EU-budgeten för ränte- eller valutarisker.

Lån till medlemsstaterna via Sure-instrumentet backas upp av ett system med frivilliga garantier från medlemsstaterna motsvarande 25 % av det maximala beloppet för ekonomiskt stöd. medlemsstaternas bidrag till den övergripande garantin görs i förhållande till deras relativa andel av unionens bruttonationalinkomst, enligt beräkningarna för EU:s budget 2020.

För varje landsprogram fastställs i beslut från Europaparlamentet, rådet och kommissionen det sammanlagda beviljade beloppet, antalet delbetalningar som ska verkställas samt lånepaketets längsta (genomsnittliga) löptid. Kommissionen och det stödmottagande landet enas därefter om låne-/finansieringsparametrar, särskilt delbetalningarnas löptid. Dessutom är alla delbetalningar av lånet, utom den första, kopplade till efterlevnaden av villkoren, med överenskomna bestämmelser och villkor liknande dem för stöd från ett gemensamt finansiellt stöd från EU och Internationella valutafonden (IMF), vilket är en annan faktor som påverkar tidpunkterna för finansieringen. Detta innebär att tidpunkterna och löptiderna för emitteringar är beroende av EU:s relaterade utlåningsverksamhet. Finansieringsbeloppen anges enbart i euro och löptiden är mellan 3 och 30 år.

7. ANALYS AV ÅRSREDOVISNINGEN

7.1. INTÄKTER

De konsoliderade intäkterna för EU omfattar belopp avseende transaktioner med motprestation och transaktioner utan motprestation, varav de sistnämnda är de mest betydande. De huvudsakliga intäkterna utan motprestation (vilka omfattar BNI-baserade egna medel, traditionella egna medel, momsbaserade egna medel, böter och återkrav av kostnader) uppvisar, med undantag för engångseffekten på intäkterna med anledning av Förenade kungarikets utträde ur EU år 2020, följande utvecklingstendens under en femårsperiod:

Femårsutveckling av intäkter från de huvudsakliga transaktionerna utan motprestation

(i miljoner euro)

Eftersom budgetintäkterna ska vara lika med (eller överstiga) budgetkostnaderna är den viktigaste faktorn för intäktsutvecklingen de inbetalningar som görs varje år.

År 2020 uppgick de konsoliderade intäkterna till 224,0 miljarder euro, en väsentlig ökning med 63,7 miljarder euro, motsvarande 39,7 %, jämfört med det föregående årets 160,3 miljarder euro. Huvudorsaken till denna utveckling är de ekonomiska följderna av Förenade kungarikets utträde ur EU (47,5 miljarder euro). Efter justering för denna engångseffekt uppgick de konsoliderade intäkterna år 2020 till 176,5 miljarder euro, vilket fortfarande är en ökning med 16,2 miljarder euro, motsvarande 10,1 %, jämfört med föregående år. Den justerade ökningen beror huvudsakligen på följande:

— De BNI-baserade intäkterna, som är den huvudsakliga intäktskällan för EU:s verksamhet, ökade från 108,8 miljarder euro år 2019 till 125,4 miljarder euro år 2020. Ökningen med 16,6 miljarder euro, motsvarande 15,3 %, berodde huvudsakligen på ett ökat behov av betalningsbemyndiganden under 2020 för att stödja EU:s centrala politiska insatser, såsom EU:s strategi för vacciner mot covid-19 (som genomfördes med hjälp av instrumentet för krisstöd) och insatser för sammanhållning (antagandet av investeringsinitiativet mot effekter av coronaviruset, CRII+).

— Övriga intäkter från transaktioner utan motprestation ökade från 2,1 miljarder euro år 2019 till 7,1 miljarder euro år 2020. Ökningen med 5,0 miljarder euro berodde huvudsakligen på medlemsstaternas bidrag till innovationsfonden som startade sin verksamhet under 2020 (2,1 miljarder euro), ett större budgetöverskott från det föregående året (3,2 miljarder euro år 2020 jämfört med 1,8 miljarder euro år 2019) samt medlemsstaternas bidrag med 0,8 miljarder euro till instrumentet för krisstöd.

— Finansiella intäkter ökade från 1,8 miljarder euro år 2019 till 3,4 miljarder euro år 2020. Ökningen med 1,6 miljarder euro, motsvarande 88,9 %, berodde huvudsakligen på större inbetalningar av dröjsmålsränta, särskilt för Förenade kungarikets inbetalningar av traditionella egna medel (0,5 miljarder euro) och ärenden som inte avsåg Förenade kungariket (0,5 miljarder euro), liksom intäkter från överkurs vid obligationsemission för Sure-instrumentet (0,7 miljarder euro).

— Intäkter från böter minskade från 4,3 miljarder euro år 2019 till 0,5 miljarder euro år 2020. Minskningen med 3,8 miljarder euro, motsvarande 88,4 %, berodde på att de böter som utfärdades år 2020 dels var färre, dels gällde lägre belopp. De största bötesbeloppen år 2020 uppgick till totalt 0,26 miljarder euro (Orbia, Clariant och Celanese) medan de största ärendena år 2019 omfattade 3,1 miljarder euro (Google, två ärenden mot Forex samt MasterCard).

Dessa ändringar uppvägdes dels av minskade intäkter från traditionella egna medel, som sjönk från 21,2 miljarder euro år 2019 till 19,6 miljarder euro år 2020 (en minskning med 1,6 miljarder euro, motsvarande 7,5 %), dels av minskade finansiella återkrav, som sjönk från 2,6 miljarder euro år 2019 till 1,4 miljarder euro år 2020 (en minskning med 1,2 miljarder euro, motsvarande 46,2 %).

7.2. KOSTNADER

Den viktigaste komponenten i kostnader som redovisas i den konsoliderade årsredovisningen är transfereringar vid delad förvaltning av bland annat följande fonder: i) Europeiska garantifonden för jordbruket (EGFJ), ii) Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling (Ejflu) och andra landsbygdsutvecklingsinstrument, iii) Europeiska regionala utvecklingsfonden (Eruf) och Sammanhållningsfonden, samt iv) Europeiska socialfonden (ESF). Dessa medel uppgick till 109,7 miljarder euro, motsvarande 65,9 % av de sammanlagda kostnaderna på 166,6 miljarder euro år 2020 (år 2019 var beloppet 103,9 miljarder euro motsvarande 66,8 %). Kostnadsfördelningen framgår av nedanstående diagram:

Relativ vikt för de största utgiftsposter som medlemsstaterna genomförde (delad förvaltning) under budgetåret 2020:

Kostnader inom ramen för direkt förvaltning uppkommer när kommissionen, genomförandeorganen och förvaltningsfonderna genomför budgeten. Vid indirekt förvaltning genomförs budgeten med hjälp av EU:s byråer och organ, tredjeländer, internationella organisationer och andra enheter.

EU redovisar också vissa framtida betalningsåtaganden som kostnader även om de ännu inte tagits upp i räkenskaperna enligt kontantmetoden. Stora belopp finns i redovisningen av skulder och upplupna kostnader för jordbruk och landsbygdsutveckling, pensioner och ersättning till anställda för övriga pensionsåtaganden och framtida betalningar till kommissionärer, ledamöter och EU-institutionernas anställda.

Jämfört med år 2019 ökade de sammanlagda kostnaderna med 7,1 %, eller 11,1 miljarder euro, från 155,5 miljarder euro till 166,6 miljarder euro, vilket huvudsakligen berodde på följande:

— Kostnaderna för Eruf och Sammanhållningsfonden ökade från 35,2 miljarder euro år 2019 till 41,1 miljarder euro år 2020. Ökningen med 5,9 miljarder euro, motsvarande 16,8 %, berodde på bättre programgenomförande i takt med utvecklingen av den fleråriga budgetramen.

— Europeiska socialfondens kostnader ökade från 11,2 miljarder euro år 2019 till 13,7 miljarder euro år 2020. Ökningen med 2,5 miljarder euro, motsvarande 22,3 %, beror huvudsakligen på ökat genomförande.

— Kostnaderna inom ramen för kommissionens direkta förvaltning ökade från 18,9 miljarder euro år 2019 till 22,1 miljarder euro år 2020. Ökningen med 3,2 miljarder euro, motsvarande 16,9 %, berodde huvudsakligen på utlägg för vaccin mot covid-19 (1,6 miljarder euro) samt på utlägg från grannskaps- och föranslutningsinstrumenten (0,6 miljarder euro).

— EGFJ:s kostnader minskade från 44,0 miljarder euro år 2019 till 40,5 miljarder euro år 2020. Minskningen med 3,5 miljarder euro, motsvarande 8 %, berodde huvudsakligen på att ansökningarna om direktstöd för att komplettera lantbrukarnas inkomster minskade med 2,6 miljarder euro.

7.3. TILLGÅNGAR

De största posterna på balansräkningens tillgångssida avser finansiella tillgångar (som inte utgör likvida medel), motsvarande 40,4 % av EU:s totala tillgångar, följt av fordringar och förfinansiering vilka motsvarar 26,6 % respektive 22,4 % av tillgångarna:

Sammansättningen på EU:s konsoliderade tillgångar

Den 31 december 2020 uppgick de totala tillgångarna till 280,0 miljarder euro, vilket är en ökning med 101.1 miljarder euro eller 56,5 % jämfört med föregående år (2019: 178,9 miljarder euro) som huvudsakligen berodde på följande:

— Fordringarna ökade från 24,0 miljarder euro år 2019 till 74,5 miljarder euro år 2020. Den väsentliga ökningen med 50,5 miljarder euro beror huvudsakligen på Förenade kungarikets utträde ur Europeiska unionen och den fordran som därmed genererades (47,5 miljarder euro).

— Lånen ökade från 52,7 miljarder euro år 2019 till 93,3 miljarder euro år 2020. Den väsentliga ökningen med 40,6 miljarder euro, motsvarande 77,0 %, beror huvudsakligen på lån som upptagits för ekonomiskt stöd via Sure-instrumentet (39,5 miljarder euro).

— Förfinansieringen ökade från 51,4 miljarder euro år 2019 till 62,7 miljarder euro år 2020. Ökningen med 11,3 miljarder euro, motsvarande 22,0 %, beror huvudsakligen på att man under 2020 avstod från att göra avdrag för förfinansiering som betalats ut 2019, med hänvisning till investeringsinitiativet mot effekter av coronaviruset (6,6 miljarder euro), och på att förfinansiering beviljades för utveckling av vaccin för att hantera covid-19-pandemin (1 miljard euro).

Kassabehållningen på 16,7 miljarder euro vid årets slut består främst av följande:

— Ett belopp på 9,4 miljarder euro i betalningsbemyndiganden som ännu inte genomförts i slutet av året, varav 7,9 miljarder euro avser inkomster avsatta för särskilda ändamål. Inkomster avsatta för särskilda ändamål omfattar ett belopp på 1,3 miljarder euro i likvida medel från försäljning av utsläppsrätter som återkrävts från EIB efter det att medlemsstaterna hade avsatt dem till förmån för innovationsfonden.

— Ett belopp på 2,4 miljarder euro i finansieringsinstrument avser huvudsakligen likvida medel som anförtrotts förvaltare för kommissionens räkning i syfte att genomföra vissa program som avser finansieringsinstrument som finansieras via EU-budgeten och likvida medel som innehas i garantifonderna relaterade till budgetgarantierna. Likvida medel som hör till finansieringsinstrument och garantifonder kan bara användas inom ramen för de berörda programmen.

— Ett belopp på 1,6 miljarder euro tillhör EU:s organ och byråer eller gemensamma företag, men förvaltas av kommissionens finansförvaltare för deras räkning.

— Likvida medel för böter till ett belopp på 1,5 miljarder euro, huvudsakligen böter utfärdade av kommissionen i ärenden som fortfarande pågår, men även en mindre del definitivt mottagna böter som ska överföras till budgeten under det kommande året.

— Likvida medel för andra konsoliderade institutioner, organ och byråer till ett belopp på 1,4 miljarder euro.

Förfinansiering

Förfinansieringen påverkas väsentligt av den fleråriga budgetramens cykler. När budgetramen börjar genomföras kan man exempelvis vänta sig utbetalningar av stora förskott till medlemsstaterna inom ramen för sammanhållningspolitiken, och dessa belopp står kvar till medlemsstaternas förfogande till dess att programmen avslutats. Även en årlig förfinansiering betalas ut, som ska användas under året eller återkrävas det påföljande året som en del av det årliga avslutandet av räkenskaperna. Kommissionen strävar efter att säkerställa att förfinansieringen bibehålls på en lämplig nivå. Det måste finnas en balans mellan att säkerställa tillräcklig finansiering av projekten och redovisning av kostnader i tid.

Den totala förfinansieringen (med undantag för andra förskott till medlemsstaterna och bidrag till EU:s förvaltningsfond Bêkou eller förvaltningsfonden för Afrika) uppgick på EU:s balansräkning till 55,5 miljarder euro (år 2019 var beloppet 44,4 miljarder euro). Nästan hela beloppet avser kommissionens verksamhet. Cirka 58 % av kommissionens förfinansiering genomförs via delad förvaltning, vilket innebär att budgetgenomförandet delegeras till medlemsstaterna (medan kommissionen behåller sin tillsynsroll).

Kommissionens förfinansiering enligt förvaltningsmetod

7.4. SKULDER

De största posterna på skuldsidan av balansräkningen består främst av fyra poster: i) Pensionsåtaganden och övriga skulder avseende ersättningar efter avslutad tjänstgöring, ii) upplåning, iii) Skulder till tredje parter samt iv) upplupna kostnader.

Sammansättning av skulder i EU:s konsoliderade balansräkning

Den 31 december 2020 uppgick de totala skulderna till 313,5 miljarder euro, vilket är en ökning med 62,0 miljarder euro eller 24,7 % jämfört med föregående år (251,5 miljarder euro).

De viktigaste ändringarna gällde följande effekter:

— Pensionsåtaganden och övriga ersättningar efter avslutad tjänstgöring ökade från 97,7 miljarder euro år 2019 till 116,0 miljarder euro år 2020. Ökningen med 18,3 miljarder euro, motsvarande 18,7 %, berodde huvudsakligen på aktuariella förluster på finansiella antaganden, orsakade av en väsentligt lägre diskonteringsränta.

— Upplåningen ökade från 52,6 miljarder euro år 2019 till 93,2 miljarder euro år 2020. Ökningen med 40,6 miljarder euro, motsvarande 77,2 %, återspeglar huvudsakligen obligationsemissionen via Sure-instrumentet motsvarande 39,5 miljarder euro i slutet av år 2020.

— Skulderna ökade från 27,2 miljarder euro år 2019 till 32,4 miljarder euro år 2020. Ökningen med 5,2 miljarder euro, motsvarande 19,1 %, beror huvudsakligen på obetalda ersättningsanspråk avseende den fleråriga budgetramen 2014-2020 som inkom i slutet av året och varken kunde behandlas eller betalas på grund av otillräckliga betalningsbemyndiganden.

Totala ersättningsanspråk och fakturor som mottagits och tagits upp i balansräkningen under rubriken skulder till leverantörer och stödmottagare.

Nettotillgångar

Att skulderna överstiger tillgångarna innebär inte att EU:s institutioner och organ är i ekonomisk svårighet, utan snarare att vissa skulder kommer att finansieras av framtida årsbudgetar. Många kostnader redovisas enligt den periodiserade redovisningen under innevarande år, även om de faktiskt kan ha betalats ut under påföljande år eller senare och därmed finansieras genom framtida budgetar. Därmed sammanhängande intäkter redovisas först under kommande perioder. De största beloppen som ska belysas är verksamheten i EGFJ (varav den största delen vanligtvis betalas under det påföljande årets första kvartal) och utbetalningar av ersättningar till anställda (som ska utbetalas under flera decennier). Den väsentliga minskningen av de belopp som ska infordras från medlemsstaterna, från 77,6 miljarder euro år 2019 till 38,5 miljarder euro år 2020, beror huvudsakligen på intäkter som avser de nettobelopp som Förenade kungariket ska betala enligt det utträdesavtal som undertecknades när Förenade kungariket trädde ut ur unionen år 2020 – se not 2.6.1.2 i EU:s konsoliderade årsredovisning.

8. EUROPEISKA UNIONENS POLITISKA OCH FINANSIELLA REGELVERK, STYRELSEFORMER OCH ANSVARSSKYLDIGHET

Europeiska unionen (EU) är en union i vilken medlemsstaterna tilldelas befogenheter för att deras gemensamma mål ska kunna uppnås. Unionen ska bygga på värdena respekt för människans värdighet, frihet, demokrati, jämlikhet, rättsstaten och respekt för de mänskliga rättigheterna, inklusive rättigheter för personer som tillhör minoriteter. Dessa värden ska vara gemensamma för medlemsstaterna i ett samhälle som kännetecknas av mångfald, icke-diskriminering, tolerans, rättvisa, solidaritet och principen om jämställdhet mellan kvinnor och män.

8.1. POLITISKT OCH FINANSIELLT REGELVERK

EU-fördragen

De övergripande målen och principerna som ska vägleda unionen och EU-institutionerna definieras i fördragen. Unionen och EU-institutionerna kan bara agera inom ramen för de befogenheter de tilldelats i fördragen för att nå de mål som fastställs där och detta måste ske i I enlighet med subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna (18). För att kunna uppnå sina mål och genomföra sin politik ser unionen till att ha nödvändiga finansiella medel. Kommissionen ansvarar för att främja unionens allmänna intresse, vilket inbegriper att genomföra budgeten och förvalta program i samarbete med medlemsstaterna och i enlighet med principen om sund ekonomisk förvaltning.

EU strävar efter att förverkliga de mål som fastställts i fördraget med ett antal verktyg, varav ett är EU-budgeten. Andra är till exempel ett gemensamt regelverk eller gemensamma politiska strategier.

Kommissionens politiska prioriteringar

Kommissionens politiska prioriteringar beskrivs i de politiska riktlinjer som fastställs av kommissionens ordförande. Kommissionen kommer att med Ursula von der Leyen som ordförande, som tillträdde den 1 december 2019, inrikta sig på följande sex övergripande ambitioner:

SEX ÖVERGRIPANDE AMBITIONER

Den europeiska gröna given

— Sträva efter att bli världens första klimatneutrala kontinent

Ett Europa rustat för den digitala tidsåldern

— Ge människor mer inflytande med en ny generation teknik

En ekonomi för människor

— Arbeta för social rättvisa och välstånd

Ett starkare Europa i världen

— Europa ska bli ambitiösare genom att stärka vårt eget unika och ansvarsfulla globala ledarskap

Främjande av vår europeiska livsstil

— Skapa ett jämlikt EU där alla har samma rättigheter och möjligheter

En ny satsning på demokrati i Europa

— Vårda, skydda och stärka vår demokrati

Flerårig budgetram och utgiftsprogram

De strategier som stöds av EU-budgeten genomförs i enlighet med den fleråriga budgetramen och motsvarande sektorslagstiftning som fastställer utgiftsprogram och instrument. Dessa omsätter EU:s politiska prioriteringar i ekonomiska termer under en period som är tillräckligt lång för att vara effektiv och tillhandahålla ett sammanhängande långsiktigt perspektiv för mottagare av EU-medel och nationella myndigheters samfinansiering. Årliga maximibelopp (så kallade tak) fastställs för alla EU:s utgifter och för de olika typerna av utgifter (rubriker). De högsta beloppen (taken) för varje rubrik utgör det totala taket för åtagandebemyndigandena. Den fleråriga budgetramen antas av rådet genom enhälligt beslut av medlemsstaterna och Europaparlamentets samtycke. Den nya fleråriga budgetramen 2021-2027 antogs den 17 december 2020.

Årlig budget

Den årliga budgeten utarbetas av kommissionen och antas vanligen i mitten av december av Europaparlamentet och rådet i enlighet med förfarandet i artikel 314 i EUF-fördraget. Enligt principen om budgetbalans måste de totala intäkterna motsvara de totala kostnaderna (betalningsbemyndiganden) anslag) för ett visst räkenskapsår.

De viktigaste finansieringskällorna är egna medel som kompletteras av andra intäkter. Det finns tre typer av egna medel: Traditionella egna medel (huvudsakligen tullar), momsbaserade egna medel och BNI-baserade egna medel. Övriga intäkter från EU:s verksamhet (exempelvis böter på konkurrensområdet) utgör vanligen mindre än 10 % av de totala intäkterna (bortsett från den engångseffekt som Förenade kungarikets utträde ur EU har på årsredovisningen 2020). Det totala beloppet av egna medel som behövs för att finansiera budgeten avgörs av totala kostnader minus övriga intäkter.

Förvaltningsmetod

EU-budgeten genomförs med hjälp av tre förvaltningsmetoder för hur pengarna betalas ut och förvaltas:

— Delad förvaltning: En stor del av budgeten (cirka tre fjärdedelar) genomförs med hjälp av delad förvaltning mellan kommissionen i samarbete medlemsstaterna, framför allt när det gäller strukturfonderna och jordbruket.

— Direkt förvaltning: Kommissionen förvaltar också själv genomförandet av program och kan delegera genomförandet av särskilda program till genomförandeorgan.

— Indirekt förvaltning: Beslut om utgifter kan också förvaltas indirekt via andra organ inom eller utanför EU. Budgetförordningen och/eller olika överenskommelser om medverkan innehåller bestämmelser om kontroll- och rapporteringsmekanismer och om kommissionens tillsyn när genomförandet anförtros åt nationella organ, Europeiska investeringsbanksgruppen, tredjeländer, internationella organisationer (t.ex. Världsbanken eller Förenta nationerna) och andra enheter (t.ex. decentraliserade EU-organ eller gemensamma företag).

Budgetförordning

Budgetförordningen som är tillämplig på den allmänna budgeten (19) är en rättsakt av central vikt för bestämmelserna om EU:s finanser. Den innehåller närmare bestämmelser om de finansiella regler som är tillämpliga på genomförandet av EU-budgeten och de olika aktörernas roller när det gäller att säkerställa att medlen används på ett sunt sätt och bidrar till att uppnå de fastställda målen.

8.2. STYRELSEFORMER OCH ANSVARSSKYLDIGHET

8.2.1. Institutionella struktur

EU har en institutionell ram som ska bidra till att främja EU:s värden, förverkliga unionens mål, verka i unionens, allmänhetens och medlemsstaternas intresse samt säkerställa konsekvens, ändamålsenlighet och kontinuitet i unionens politik och verksamhet. Den organisatoriska strukturen består av EU:s institutioner, organ och byråer, vilka omfattas av EU:s konsoliderade räkenskaper i den mån de uppfyller konsolideringskriterierna i budgetförordningen och i tillämpliga redovisningsregler (se not 9 i EU:s konsoliderade årsredovisning för en förteckning över enheter som omfattas av konsolideringen).

Europaparlamentet utövar lagstiftnings- och budgetfunktionen tillsammans med rådet. Kommissionen är politiskt ansvarig inför Europaparlamentet. Rådet ska fastställa politik och fungera samordnande inom ramen för unionens allmänna politiska riktlinjer och prioriteringar som fastställts av Europeiska rådet.

Europeiska kommissionen är EU:s verkställande organ. Kommissionen främjar unionens allmänna intressen och vidtar åtgärder lämpliga åtgärder i detta syfte. Kommissionen övervakar tillämpningen av fördragen och medlemsstaternas tillämpning av unionsrätten, under tillsyn av EU-domstolen. Kommissionen har samordnande, verkställande och förvaltande uppgifter, genomför budgeten och förvaltar program.

En stor del av kommissionens genomförande av budgeten sker i samarbete med medlemsstaterna. (20) Tillsammans ska de säkerställa att anslagen används i överensstämmelse med principen om sund ekonomisk förvaltning. Genom bestämmelser anges medlemsstaternas kontroll- och revisionsskyldigheter vid delad förvaltning av budgetgenomförandet samt deras ansvar i samband med detta. Bestämmelserna anger också vilket ansvar och vilka närmare regler som gäller för varje EU-institution vad gäller deras egna utgifter.

8.2.2. Kommissionens styrelseformer

Kommissionens styrelseformer och hur de ser till att kommissionen fungerar som en modern, ansvarstagande och resultatinriktad institution beskrivs i meddelande C(2020) 4240 dd av den 24 juni 2020 om Europeiska kommissionens styrelseformer [ej översatt till svenska].

Kommissionen utför dessa uppgifter under ledning av kommissionskollegiet, som fastställer prioriteringar och tar det övergripande politiska ansvaret för kommissionens beslut. Kommissionskollegiet arbetar under ledning av kommissionens ordförande, som i ordförandens politiska riktlinjer presenterar de mål han eller hon vill nå. Ordföranden fattar beslut om kommissionens interna organisation och säkerställer att den arbetar konsekvent, effektivt och kollegialt. Den interna ordningen skapar en struktur med robusta kontroll- och förvaltningsverktyg som gör det möjligt för kommissionskollegiet att ta politiskt ansvar för kommissionens arbete. (21)

Kollegiet delegerar det operativa budgetgenomförandet och den ekonomiska förvaltningen till generaldirektörerna och avdelningscheferna, som svarar för kommissionens administration. Denna decentraliserade strategi skapar en administrativ kultur som uppmuntrar tjänstemännen att ta ansvar för den verksamhet som de har kontroll över och kräver att de lämnar en försäkran vad gäller den verksamhet som de är ansvariga för.

8.2.3. Kommissionens ekonomiska förvaltning

Inom kommissionen är rollerna och ansvarsområdena i den ekonomiska förvaltningen tydligt definierade (t.ex. i budgetförordningen och interna bestämmelser (22)) och tillämpas i enlighet därmed. I egenskap av delegerade utanordnare är kommissionens generaldirektörer och avdelningschefer ansvariga för en sund ekonomisk förvaltning av EU:s resurser, efterlevnad av bestämmelserna i budgetförordningen, riskhantering och införande av en lämplig ram för intern kontroll.

Utanordnarna ansvarar för hela förvaltningsprocessen, från att besluta om vad som ska göras till att ansvara för att institutionens politiska mål uppfylls, samt att styra verksamheten både operativt och med hänsyn till en sund ekonomisk förvaltning. Dessa uppgifter kan dessutom vidaredelegeras till direktörer, enhetschefer och andra, som därigenom blir vidaredelegerade utanordnare. Varje delegerad utanordnare kan stödja sig på en eller två direktörer som ansvarar för riskhantering och internkontroll för att utöva tillsyn och övervaka genomförandet av interna kontrollsystem.

Kommissionens centrala avdelningar ger vägledning och råd och främjar bästa praxis, bland annat genom förvaltningens styrelsearbete.

Enligt budgetförordningen ska varje utanordnare utarbeta en årlig verksamhetsrapport med uppgifter om uppnådda resultat, interna kontroller och om den ekonomiska förvaltningen under året. I den årliga verksamhetsrapporten ingår en förklaring om att resurserna har använts med hänsyn till principen om sund ekonomisk förvaltning och att det finns kontrollförfaranden som ger den nödvändiga garantin för de underliggande transaktionernas laglighet och korrekthet. Den årliga förvaltnings- och resultatrapporten för EU-budgeten det viktigaste instrumentet genom vilket kommissionskollegiet tar det politiska ansvaret för den ekonomiska förvaltningen av EU-budgeten.

Kommissionens räkenskapsförare är centralt ansvarig för att förvalta likvida medel, genomföra återkrav, fastställa redovisningsregler och metoder på grundval av de internationella redovisningsstandarderna för den offentliga sektorn (IPSAS), validera redovisningssystem och utarbeta kommissionens och EU:s konsoliderade årsredovisning. Räkenskapsföraren ska också intyga att det finns rimliga garantier för att årsredovisningen i allt väsentligt ger en rättvisande bild av unionens ekonomiska ställning, resultat och kassaflöde. Årsredovisningarna antas av kommissionskollegiet. Räkenskapsföraren har en fristående funktion och ett stort ansvar när det gäller finansiell rapportering inom kommissionen.

Kommissionens internrevisor är också en central och fristående funktion som ska tillhandahålla opartisk rådgivning, yttranden och rekommendationer om hur kommissionens, EU:s byråer och organs samt andra självständiga organs interna kontrollsystem fungerar och kvaliteten på dessa.

Kommittén för revisionsuppföljning säkerställer internrevisorns oberoende och övervakar kvaliteten på det interna revisionsarbetet och kommissionens uppföljning av internrevisionens rekommendationer, samt Europeiska revisionsrättens granskningsresultat och rekommendationer om tillförlitligheten i EU:s konsoliderade årsredovisning. Kommitténs rådgivande funktion bidrar till att ytterligare förbättra kommissionens effektivitet och ändamålsenlighet när det gäller att uppnå målen och underlättar kollegiets översikt över kommissionens styrning, riskhantering och rutiner för intern kontroll.

8.2.4. Extern revision och beviljande av ansvarsfrihet

I enlighet med principerna om sund ekonomisk förvaltning måste medlen förvaltas på ett effektivt, ändamålsenligt och ekonomiskt sätt. Det finns en ram för ansvarsskyldighet som baseras på heltäckande rapportering, extern revision och politisk kontroll för att ge rimliga garantier för att EU:s medel används på rätt sätt.

Europeiska revisionsrätten ska varje år granska räkenskapernas tillförlitlighet, om alla inkomster och utgifter varit lagliga och korrekta och om den ekonomiska förvaltningen och de kvalitativa aspekterna av budgeteringen, inbegripet genomförandet, har varit sunda. Offentliggörandet av Europeiska revisionsrättens årsrapport utgör startpunkten för förfarandet för att bevilja ansvarsfrihet. Revisorerna utarbetar också särskilda rapporter om specifika utgifter och politikområden eller om budget- och förvaltningsproblem.

Europaparlamentet beslutar, efter en rekommendation från rådet, om huruvida det ska ge sitt slutliga godkännande, det så kallade beviljandet av ansvarsfrihet, för hur kommissionen har genomfört EU-budgeten ett visst år. Det årliga ansvarsfrihetsförfarandet säkerställer att kommissionen hålls politiskt ansvarig för genomförandet av EU-budgeten.

Beslutet om ansvarsfrihet grundas också på kommissionens integrerade finansiella rapportering och redovisningsrapportering, på Europaparlamentets utfrågningar av kommissionsledamöter och på svaren på de skriftliga frågor som riktas till kommissionen.

NOTER TILL DE KONSOLIDERADE ÅRSREDOVISNINGARNA

Europeiska unionens konsoliderade årsredovisning för 2020 har utarbetats på grundval av upplysningar från EU:s institutioner och organ i enlighet med artikel 246.2 i budgetförordningen för Europeiska unionens allmänna budget. Härmed intygas att den har utarbetats i enlighet med avdelning XIII i budgetförordningen och de redovisningsprinciper, regler och metoder som anges i noterna till årsredovisningen.

Räkenskapsförarna i dessa institutioner och organ har intygat räkenskapernas tillförlitlighet och lämnat alla uppgifter som är nödvändiga för att utarbeta de räkenskaper som visar Europeiska unionens tillgångar och skulder samt genomförandet av budgeten.

Härmed intygas att undertecknad, med utgångspunkt i dessa uppgifter och de kontroller som ansetts befogade för att kunna godkänna Europeiska kommissionens räkenskaper, har fått rimliga garantier för att de i allt väsentligt ger en rättvisande bild av Europeiska unionens ekonomiska ställning, resultat och kassaflöden.

Rosa ALDEA BUSQUETS Kommissionens räkenskapsförare Den 18 juni 2021

KONSOLIDERAD ÅRSREDOVISNING OCH FÖRKLARANDE NOTER (1)

INNEHÅLL

BALANSRÄKNING 35

RESULTATRÄKNING 36

KASSAFLÖDESANALYS 37

ÄNDRINGAR I NETTOTILLGÅNGAR 38

NOTER TILL ÅRSREDOVISNINGEN 39

1. VIKTIGA REDOVISNINGSPRINCIPER 39

2. NOTER TILL BALANSRÄKNINGEN 53

3. NOTER TILL RESULTATRÄKNINGEN 91

4. EVENTUALFÖRPLIKTELSER OCH EVENTUALTILLGÅNGAR 100

5. BUDGETÅTAGANDEN OCH RÄTTSLIGA ÅTAGANDEN 105

6. HANTERING AV FINANSIELLA RISKER 110

7. REDOVISNING AV TRANSAKTIONER MED NÄRSTÅENDE PARTER 124

8. HÄNDELSER EFTER BALANSDAGEN 126

9. KONSOLIDERINGENS OMFATTNING 126

BALANSRÄKNING

miljoner euro Not 31.12.2020 31.12.2019 ANLÄGGNINGSTILLGÅNGAR Immateriella tillgångar 2.1 620 515 Materiella anläggningstillgångar 2.2 11 682 11 380 Investeringar redovisade enligt kapitalandelsmetoden 2.3 588 591 Finansiella tillgångar 2.4 99 214 66 714 Förfinansiering 2.5 34 519 26 240 Fordringar med motprestation och krav utan motprestation 2.6 45 813 3 607 192 434 109 047 OMSÄTTNINGSTILLGÅNGAR Finansiella tillgångar 2.4 13 881 4 514 Förfinansiering 2.5 28 229 25 206 Fordringar med motprestation och krav utan motprestation 2.6 28 681 20 367 Lagerstockar 2.7 80 68 Likvida medel 2.8 16 742 19 745 87 613 69 900 TOTALA TILLGÅNGAR 280 047 178 947 LÅNGFRISTIGA SKULDER Pensioner och övriga ersättningar till anställda 2.9 (116 020 ) (97 659 ) Avsättningar 2.10 (3 878 ) (3 707 ) Finansiella skulder 2.11 (84 399 ) (53 071 ) (204 297 ) (154 437 ) KORTFRISTIGA SKULDER Avsättningar 2.10 (1 527 ) (1 116 ) Finansiella skulder 2.11 (10 649 ) (1 446 ) Skulder till leverantörer och stödmottagare 2.12 (32 408 ) (27 241 ) Upplupna kostnader och förutbetalda intäkter 2.13 (64 584 ) (67 230 ) (109 167 ) (97 033 ) TOTALA SKULDER (313 464 ) (251 470 ) NETTOTILLGÅNGAR (33 418 ) (72 523 ) Reserver 2.14 5 062 5 037 Belopp som ska infordras från medlemsstaterna (2) 2.15 (38 480 ) (77 560 ) NETTOTILLGÅNGAR (33 418 ) (72 523 )

RESULTATRÄKNING

miljoner euro Not 2020 2019 INTÄKTER Intäkter från transaktioner utan motprestation Egna medel från BNI 3.1 125 393 108 820 Traditionella egna medel 3.2 19 559 21 235 Momsbaserade egna medel 3.3 17 858 18 128 Böter 3.4 452 4 291 Återkrav av kostnader 3.5 1 355 2 627 Förenade kungarikets utträdesavtal 3.6 47 456 — Övriga 3.7 7 116 2 072 219 190 157 174 Intäkter från transaktioner med motprestation Finansiella intäkter 3.8 3 434 1 817 Övriga 3.9 1 404 1 298 4 838 3 116 Totala intäkter 224 028 160 289 KOSTNADER Genomförda av medlemsstaterna 3.10 Europeiska garantifonden för jordbruket (40 461 ) (43 951 ) Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling och andra landsbygdsutvecklingsinstrument (14 467 ) (13 541 ) Europeiska regionala utvecklingsfonden och Sammanhållningsfonden (41 118 ) (35 178 ) Europeiska socialfonden (13 677 ) (11 218 ) Övriga (2 701 ) (2 608 ) Genomförda av kommissionen, genomförandeorgan och förvaltningsfonder 3.11 (22 094 ) (18 942 ) Genomförda av andra EU-byråer och EU-organ 3.12 (3 530 ) (3 131 ) Genomförda av tredjeländer och internationella organisationer 3.12 (4 178 ) (4 085 ) Genomförda av andra enheter 3.12 (3 257 ) (2 875 ) Personal- och pensionskostnader 3.13 (11 995 ) (11 613 ) Finansieringskostnader 3.14 (2 188 ) (1 491 ) Övriga kostnader 3.15 (6 946 ) (6 862 ) Totala kostnader (166 612 ) (155 493 ) EKONOMISKT RESULTAT FÖR ÅRET 57 416 4 796

KASSAFLÖDESANALYS

miljoner euro 2020 2019 Ekonomiskt resultat för året 57 416 4 796 Operativ verksamhet Avskrivning 113 107 Avskrivningar 1 047 1 022 (Ökning)/minskning av lån (40 624 ) 1 255 (Ökning)/minskning av förfinansiering (11 301 ) (1 472 ) (Ökning)/minskning av fordringar med motprestation och krav utan motprestation (50 519 ) 691 (Ökning)/minskning av lagerstockar (12) 5 Ökning/(minskning) av skulder för pensioner och övriga ersättningar till anställda 18 360 17 203 Ökning/(minskning) av avsättningar 581 693 Ökning/(minskning) av finansiella skulder 40 531 (1 389 ) Ökning/(minskning) av skulder till leverantörer och stödmottagare 5 166 (4 985 ) Ökning/(minskning) av upplupna kostnader och förutbetalda intäkter (2 645 ) 4 041 Överskott från föregående års budget som inte påverkar likvida medel (3 218 ) (1 803 ) Omvärdering av skulder i form av ersättningar till anställda (som inte påverkar likvida medel och inte ingår i resultaträkningen) (15 155 ) (14 164 ) Övriga intäktsposter som inte påverkar likvida medel 63 111 Investeringsverksamhet (Ökning)/minskning av immateriella tillgångar och materiella anläggningstillgångar (1 566 ) (1 392 ) (Ökning)/minskning av investeringar redovisade enligt kapitalandelsmetoden 3 (1) (Ökning)/minskning av finansiella tillgångar som kan säljas (1 180 ) (2 964 ) (Ökning)/minskning av finansiella tillgångar värderade till verkligt värde genom resultatavräkning (62) (121) NETTOKASSAFLÖDE (3 004 ) 1 633 Nettoökning/(nettominskning) av likvida medel (3 004 ) 1 633 Likvida medel vid årets början 19 745 18 113 Likvida medel vid årets slut 16 742 19 745

ÄNDRINGAR I NETTOTILLGÅNGAR

miljoner euro Belopp som ska infordras från medlemsstaterna ackumulerade överskott/(underskott) Övriga reserver Reserv för verkligt värde Nettotillgångar UTGÅENDE BALANS PER DEN 31.12.2018 (66 424 ) 4 730 231 (61 464 ) Rörelser i reserven för garantifonden (21) 21 — — Rörelser i verkligt värde — — 160 160 Omvärdering av skulder i form av ersättningar till anställda (14 164 ) — — (14 164 ) Övriga 56 (105) — (49) Budgetutfall 2018 som krediterats medlemsstaterna (1 803 ) — — (1 803 ) Ekonomiskt resultat för året 4 796 — — 4 796 UTGÅENDE BALANS PER DEN 31.12.2019 (77 560 ) 4 646 391 (72 523 ) Rörelser i reserven för garantifonden (173) 173 — — Rörelser i verkligt värde — — 105 105 Omvärdering av skulder i form av ersättningar till anställda (15 155 ) — — (15 155 ) Övriga 210 (252) — (42) Budgetutfall 2019 som krediterats medlemsstaterna (3 218 ) — — (3 218 ) Ekonomiskt resultat för året 57 416 — — 57 416 UTGÅENDE BALANS PER DEN 31.12.2020 (38 480 ) 4 566 496 (33 418 )

NOTER TILL ÅRSREDOVISNINGEN

I nedanstående tabeller visas beloppen för Förenade kungariket fortfarande under rubriken medlemsstater, trots att landet trädde ut ur unionen den 1 februari 2020. Detta beror på att Förenade kungariket under övergångsperioden fram till och med den 31 december 2020 fortsatte ha ekonomiska förbindelser med unionen på ett sätt som liknade de som en medlemsstat har.

1. VIKTIGA REDOVISNINGSPRINCIPER

1.1. RÄTTSLIG GRUND OCH REDOVISNINGSREGLER

EU:s räkenskaper upprättas i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU, Euratom) 2018/1046 av den 18 juli 2018 om finansiella regler för unionens allmänna budget, om ändring av förordningarna (EU) nr 1296/2013, (EU) nr 1301/2013, (EU) nr 1303/2013, (EU) nr 1304/2013, (EU) nr 1309/2013, (EU) nr 1316/2013, (EU) nr 223/2014, (EU) nr 283/2014 och beslut nr 541/2014/EU samt om upphävande av förordning (EU, Euratom) nr 966/2012, nedan kallad budgetförordningen.

I enlighet med artikel 80 i budgetförordningen har EU utarbetat sin årsredovisning med hjälp av reglerna om periodiserad redovisning som baseras på de internationella redovisningsstandarderna för den offentliga sektorn (IPSAS). Dessa redovisningsregler, som antagits av kommissionens räkenskapsförare, måste tillämpas av alla institutioner och EU-organ som omfattas av konsolideringen, för att säkerställa att EU:s konsoliderade räkenskaper är internt överensstämmande.

Tillämpning av nya och ändrade redovisningsregler för Europeiska unionen

Nya redovisningsregler är i kraft för det räkenskapsår som börjar den 1 januari 2020 eller senare

Inga nya redovisningsregler har trätt i kraft för det räkenskapsår som börjar den 1 januari 2020 eller senare.

Nya redovisningsregler som har antagits men ännu inte hade trätt i kraft den 31 december 2020

Den 17 december 2020 antog Europeiska kommissionens räkenskapsförare en omarbetning av Europeiska unionens redovisningsregler (EAR 11) om finansieringsinstrument, som är gällande från och med den 1 januari 2021. Omarbetningen av redovisningsreglerna (EAR 11) har anpassats till de nya internationella redovisningsstandarderna för den offentliga sektorn IPSAS 41 om finansieringsinstrument, och fastställer principerna för finansiell rapportering av finansiella tillgångar och finansiella skulder som innehas av EU:s enheter.

De huvudsakliga förändringarna och deras förväntade påverkan på EU:s räkenskaper 2021 är följande:

Nya klassificerings- och värderingsprinciper för finansiella tillgångar

Omarbetningen av redovisningsreglerna (EAR 11) inför en principbaserad klassificering av finansiella tillgångar som bygger på två kriterier: Den förvaltningsmodell som en enhet tillämpar för förvaltningen av sina finansiella tillgångar samt de avtalsenliga kassaflödena för dessa tillgångar.