Yttrande från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om Förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om kvaliteten på dricksvatten (omarbetning)

[COM(2017) 753 final – 2017/0332 (COD)]

(2018/C 367/21)

Föredragande: Gerardo LARGHI

Remiss Europaparlamentet, 8.2.2018 Rådet, 28.2.2018 Rättslig grund Artikel 304 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt Beslut av EESK:s plenarförsamling 13.2.2018 Ansvarig facksektion Jordbruk, landsbygdsutveckling och miljö Antagande av facksektionen 26.6.2018 Antagande vid plenarsessionen 12.7.2018 Plenarsession nr 536 Resultat av omröstningen (för/emot/nedlagda röster) 161/1/2

1. Slutsatser och rekommendationer

1.1 Europeiska ekonomiska och sociala kommittén (EESK) välkomnar kommissionens förslag till uppdatering av dricksvattendirektivet, och ställer sig till största delen bakom dess struktur, mål och åtgärder. Kommittén noterar med tillfredsställelse att för första gången har en lagstiftningsprocess inledd med ett europeiskt medborgarinitiativ slutförts, med respekt för dess allmänna önskemål. Kommittén påpekar också att det dricksvatten som tillhandahålls i EU till mer än 99 % uppfyller kraven i det nuvarande direktiv 98/83/EG.

1.2 I linje med sitt tidigare yttrande ( 1 ) beklagar EESK att man i förslaget till direktiv inte uttryckligen erkänner allas rätt till dricksvatten och sanitet, såsom begärts av initiativet Right2Water och som görs i FN:s mål för hållbar utveckling ( 2 )

1.3 EESK anser att den modell som Världshälsoorganisationen (WHO) föreslår och som grundar sig på minsta mängder vatten per person och dag utgör ett bra alternativ. Det är viktigt att man i denna fråga bibehåller en helhetssyn ( 3 ) genom att integrera lagstiftningen i fråga om hållbarhet och cirkulär ekonomi samt de miljömässiga, ekonomiska och sociala dimensionerna ( 4 )

1.4 EESK anser att kommissionen bör godta de parametervärden som WHO föreslår, behålla den undantagsmekanism som gäller för närvarande och ompröva automatiken enligt artikel 12 i direktivet. Detta förslag syftar till att säkerställa högsta möjliga kvalitetsstandarder tillsammans med fastställandet av protokoll som tillämpas när det uppstår en verklig risk för användarna.

1.5 EESK ser positivt på införandet av bestämmelser för medlemsstaterna för att främja tillgången till dricksvatten för utsatta grupper och dem som bor på isolerade orter eller i missgynnade eller avlägset belägna landsbygdsområden. Det exakta genomförandet av åtgärderna bör dock i enlighet med subsidiaritetsprincipen fastställas tillsammans med medlemsstaterna.

1.6 EESK gläder sig åt att försiktighetsprincipen och principen om att ”förorenaren betalar” ( 5 ) har antagits, och stöder genomförandet av kommunikationskampanjer för att uppmuntra en mer utbredd och välinformerad användning av offentligt vatten. Vi rekommenderar att man använder alla tillgängliga instrument och inte bara dem på nätet.

1.7 EESK konstaterar att direktivet innehåller betydande nyheter vad gäller övervakning och öppenhet i fråga om information. I syfte att öka användarnas medvetenhet om vikten av att konsumera kranvatten, rekommenderas det dock att informationen ska vara klar och begriplig. EESK betonar den viktiga roll som små och medelstora företag spelar inom vattenförsörjning. För att undvika administrativa bördor för små och medelstora företag måste rollerna vara proportionerliga.

1.8 EESK anser att det är viktigt att övervaka vattenförsörjningskällorna i enlighet med direktiv 2000/60/EG, och vid behov skapa vattenreserver för att hantera akuta situationer, undersöka nya idéer till alternativa källor såsom regnvatten och sörja för en mer rationell användning av grundvattnet för att begränsa slöseriet.

1.9 EESK anser att vatten för hushållsbruk bör falla inom den cirkulära ekonomin och att det är viktigt att kommissionens direktiv låter det ingå i detta sammanhang och därmed fastställer nya regler för produktionen, återvinningen och återanvändningen av avloppsvatten.

1.10 EESK befarar att merkostnaderna för kontrollerna samt moderniseringen och uppgraderingen av distributionsnätet kan komma att övervältras enbart på slutkonsumenterna och inte fördelas även mellan de offentliga myndigheterna och leveransföretagen.

1.11 EESK hoppas att medlemsstaterna ska införa anpassade tariffer för vattenavgifter för mindre bemedlade personer eller personer som lever under fattigdomsgränsen samt för dem som bor i missgynnade landsbygdsområden. Samtidigt rekommenderar kommittén att man ska vidta åtgärder för att motverka användningen av oproportionerligt mycket vatten, och därigenom främja goda beteenden i stället. Detta bör även gälla för vattenanvändning inom industri och jordbruk. EESK framhåller behovet av att underhålla vattenförsörjningsnätet på ett ändamålsenligt sätt. Detta bör minska skillnaden mellan pumpade volymer och fakturerade volymer i syfte att bekämpa slöseri. För att säkerställa solidaritet med låginkomsttagare är det också grundläggande att behålla gradvis sänkta tariffer för stora användare, viket skulle kunna bidra till att minska de fasta kostnaderna.

1.12 EESK anser att vatten är en grundläggande kollektiv nyttighet. Därför får grundvatten, avrinningsområden och stora naturliga vattenförekomster inte längre privatiseras, eller bör under alla omständigheter förbli offentligt tillgängliga. För att säkerställa tillgången till dricksvatten för alla kan medlemsstaterna låta privata aktörer delta i distributionen av vatten för hushållsbruk och industriellt bruk. De privata aktörerna bör emellertid ha en stödjande och inte dominerande roll i förhållande till offentligrättsliga aktörer.

1.13 EESK begär att man i framtiden ska göra åtskillnad mellan erkännandet av rätten till vatten och hälsoskyddet.

2. Bakgrund

2.1 Dricksvatten är en grundläggande tillgång som är avgörande för alla människors hälsa, välbefinnande och värdighet. Alla människors livskvalitet samt den ekonomiska och produktiva verksamheten påverkas i hög grad av tillgången på vatten och störningar i vattnets kretslopp.

2.2 För närvarande är ca 40 % av världens befolkning beroende av gränsöverskridande avrinningsområden för sin vattenförsörjning, och 2030 skulle ca 2 miljarder människor kunna leva i områden med vattenbrist.

2.3 EU hör visserligen utan tvekan till de bästa när det gäller att förvalta dricksvattnet, men ändå har två miljoner EU-medborgare inte tillgång till säkert, rent och billigt vatten. Det dricksvatten som tillhandahålls uppfyller dock till mer än 99 % kraven i direktiv 98/83/EG.

2.4 Kvaliteten på vattnet påverkar livsmedelskedjan, och därför måste det i enlighet med förordning (EG) nr 178/2002 finnas rent vatten i alla led av livsmedelskedjan.

2.5 Många faktorer, såsom den ökande världsbefolkningen, det växande behovet av vatten för användning inom hushåll, industri och jordbruk, föroreningarna och klimatförändringarna skapar nya utmaningar i fråga om försörjning med, tillgång till samt förvaltning och återvinning av vatten. Detta gör att man måste uppdatera den nuvarande lagstiftningen, bl.a. direktiv 98/83/EG.

2.6 År 2013 samlade det europeiska medborgarinitiativet Right2Water in mer än 1,8 miljoner underskrifter med syftet att anpassa den gällande lagstiftningen till de nya utmaningarna. I grunden begärde man att allas rätt till tillgång till dricksvatten och sanitet skulle erkännas ( 6 )

2.8 Med anledning av initiativet Right2Water inledde kommissionen ett offentligt samråd ( 10 ) , följt av ett formellt samråd med alla berörda parter, vilket bl.a. ledde fram till översynen av direktiv 98/83/EG inom ramen för Refit-programmet. Tillgången till dricksvatten av god kvalitet samt effektiv förvaltning av det utgör en av hörnstenarna i den europeiska pelaren för sociala rättigheter, systemet för förebyggande hälsovård och försörjningen med säkra livsmedel, och kan med återanvändning av vatten ingå i handlingsplanen för den cirkulära ekonomin ( 11 )

3. Sammanfattning av kommissionens förslag

3.1 De pelare som fastställs i direktivet är en uppdatering av förteckningen över parametrar, införande av en riskbaserad metod, förbättrade regler om öppenhet och konsumenternas tillgång till aktuell information, förbättrad öppenhet och tillgång till uppgifter, förbättring av den fria handeln med material i kontakt med dricksvatten samt tillgång till dricksvatten för alla.

3.2 Legionella , nya kemiska parametrar och parametrar för hormonstörande ämnen samt strängare gränsvärden för bly och krom. I förslaget föreskrivs en höjning av de parametrar som gäller för dricksvatten delvis i linje med WHO:s specifika rekommendationer ( 12 ) för att se till att det är hälsosamt, förstärkta kontroller av patogener och, nya kemiska parametrar och parametrar för hormonstörande ämnen samt strängare gränsvärden för bly och krom.

3.3 Medlemsstaterna ska säkerställa att leveranser, beredning och distribution av dricksvatten omfattas av en riskbaserad metod i fråga om farorna i samband med vattenförekomster som används för uttag av dricksvatten, försörjning och fastighetsinstallationer (i det sistnämnda fallet ska bedömningarna utföras vart tredje år, medan försörjningsriskbedömningarna ska utföras vart sjätte år).

3.3.1 Medlemsstaterna har möjlighet att anta kompletterande kontroller för ämnen eller mikroorganismer för vilka inga parametrar har fastställts.

3.3.2 Den nya riskbaserade metoden kompletterar principen om att ”förorenaren betalar”.

3.4 Genom förslaget införs bestämmelser för att minska de rådande skillnaderna och harmonisera standarderna för material i kontakt med vatten, som för närvarande utgör ett hinder för den fria handeln.

3.5 Medlemsstaterna uppmanas att trygga tillgången till vatten för alla, med särskild uppmärksamhet åt utsatta och marginaliserade grupper, höja kvaliteten på tjänsten där den redan erbjuds, sörja för överkomliga kostnader för hushållsvatten samt inleda kampanjer för att stimulera användningen av dricksvatten och informera allmänheten om kvaliteten på dricksvattnet i hemregionen och om åtgärderna för kontroll, uppsamling och bortskaffande av avloppsvatten.

3.6 De nya kostnaderna kommer till största delen att bäras av vattenleverantörerna, medan konsumenterna skulle få en mycket marginell ökning av sina hushållskostnader. Under alla omständigheter medför direktivet ingen risk för oöverkomliga kostnader för dricksvatten. Utgifterna per hushåll skulle kunna öka med 0,73–0,76 %, dvs. 7,90–10,40 euro per år, men den högre kvaliteten på hushållsvattnet skulle kunna övertyga människor att sluta konsumera buteljerat vatten.

3.7 De arbetstillfällen som eventuellt går förlorade skulle kunna kompenseras genom en ökning av sysselsättningen i vattenförsörjningssektorn och besparingar i fråga om förpackningar och plaståtervinning. Arbetstillfällena bör framför allt skapas där försörjningskällorna befinner sig.

3.8 Man förväntar sig positiva effekter för de små och medelstora företagen, särskilt de som ägnar sig åt analys och beredning av vatten. De administrativa kostnaderna för nationella myndigheter bedöms som försumbara eller minskande.

4. Allmänna kommentarer

4.1 EESK ägnar stor uppmärksamhet åt kommissionens förslag om att uppdatera dricksvattendirektivet. I synnerhet välkomnar kommittén att för första gången en lagstiftningsprocess inledd med ett europeiskt medborgarinitiativ har slutförts, med respekt för dess allmänna önskemål. Det påpekas dock att mer än 99 % av det vatten som tillhandahålls i EU uppfyller kraven i direktiv 98/83/EG och håller högsta kvalitet ( 13 )

4.2 Kommittén beklagar dock att man i förslaget till direktiv inte tydligt erkänner allas rätt till dricksvatten och sanitet, såsom begärts av medborgarinitiativet Right2Water och fastställs i resolutionen från FN:s generalförsamling av den 25 september 2015, ”Transforming our world: the 2030 Agenda for Sustainable Development”, och i målen för hållbar utveckling (mål nr 6: ”Uppnå allmän och rättvis tillgång till säkert och ekonomiskt överkomligt dricksvatten för alla”).

4.3 EESK ställer sig bakom kommissionens val av direktiv som instrument, eftersom det med hänsyn till subsidiariteten bäst motsvarar de särskilda behoven och problemen på nationell och lokal nivå, dock förutsatt att man alltid intar en helhetssyn som i synnerhet omfattar all annan lagstiftning i fråga om hållbar utveckling och cirkulär ekonomi, i syfte att säkerställa en dricksvattenförsörjning av hög kvalitet.

4.4 EESK föreslår att medlemsstaterna i enlighet med subsidiariteten kan vidta specifika åtgärder för att främja tillgången till dricksvatten för utsatta och marginaliserade grupper. Kommittén hyser dock allvarliga tvivel beträffande kombinationen av avskaffandet av det för närvarande gällande systemet med undantag på nationell nivå och införandet av automatiska mekanismer enligt artikel 12 i direktivet. Dessa åtgärder beaktar nämligen inte i tillräcklig utsträckning de territoriella särdragen och skulle kunna ge upphov till plötsliga avbrott i försörjningen utan att det föreligger någon verklig fara för människors hälsa. I detta syfte uppmanar kommittén till att lägga större vikt vid de tendenser som konstateras i fråga om vattnets sammansättning snarare än vid enskilda, enstaka uppgifter.

4.5 Kommittén ställer sig positiv till anordnandet av omfattande kommunikationskampanjer för att upplysa medborgarna om de nya reglerna för hälsoskydd och för att främja en mer utbredd och välinformerad användning av offentligt vatten. Dessa kampanjer bör genomföras även med hjälp av icke-digitala verktyg så att alla delar av befolkningen görs delaktiga. Kommissionen bör överväga ekonomiska åtgärder till förmån för återvinningskampanjer samt finansiering till dem som köper hushållsapparater med låg vattenförbrukning.

4.6 EESK stöder förslaget om att förenhetliga de gällande bestämmelserna om material i kontakt med dricksvatten. I synnerhet anser kommittén att denna åtgärd skulle kunna bidra till betydande stordriftsfördelar på den inre marknaden och framsteg på hälsoområdet.

5. Särskilda kommentarer

5.1 EESK betraktar erfarenheterna med initiativet Right2Water som en viktig fallstudie som kommissionen måste beakta i syfte att stärka det europeiska medborgarinitiativet som instrument. I synnerhet vill kommittén framhålla att detta är det första och enda initiativ som nått ända fram, vilket visar på att instrumentet är alltför komplext både i fasen med organisationskommitténs presentation och insamling av stödförklaringar och i kommissionens uppföljningsfas ( 14 ) , något som delvis redan erkänts i det nyligen framlagda förslaget till förordning COM(2017) 482.

5.2 Kommittén anser att WHO:s modell, som grundar sig på minsta mängder vatten per person och dag, skulle kunna vara ett bra alternativ ( 15 ) . EESK anser att det är mycket viktigt att EU leder kampen mot den globala vattenfattigdomen.

5.3 I enlighet med Världshälsoorganisationens (WHO) riktlinjer är det viktigt att utforma en politik som syftar till att förbättra tillgången till dricksvatten på grundval av följande indikatorer: — Säkert: eventuella spår av patogena mikroorganismer och kemiska ämnen får inte överstiga godtagbarhetströskeln eller medföra radiologiska risker. — Godtagbart: vattnets färg, lukt och smak måste vara godtagbara. — Åtkomligt: alla har rätt till vatten och sanitet som är fysiskt åtkomliga inom eller i omedelbar närhet till hemmet, skolan, arbetsplatsen eller vårdinrättningen. — Ekonomiskt överkomligt: Enligt FN:s utvecklingsprogram (UNDP) bör kostnaderna för vattnet inte överstiga 3 % av hushållets inkomster.

5.4 Kommittén är oroad över risken för att konsumenternas kostnader ska öka, och upprepar sin begäran om att alla medborgares rätt till dricksvatten till rimliga priser ska erkännas. Med sikte på ökad öppenhet uppmanas medlemsstaterna och kommissionen därför att övervaka prisutvecklingen.

5.5 EESK anser att uppdateringen av direktivet skulle kunna skapa möjligheter och nya arbetstillfällen i många små och medelstora företag, särskilt de som ägnar sig åt analys och kontroll av vatten, underhåll och nya anläggningar. Kommittén noterar emellertid att kommissionen knappt har beaktat om det finns tillräckligt många arbetstagare med lämplig kompetens som har kapacitet att möta de nya utmaningar som sektorn står inför. EESK betonar den viktiga roll som små och medelstora företag spelar inom vattenförsörjning. För att undvika administrativa bördor för små och medelstora företag måste rollerna vara proportionerliga.

5.6 EESK varnar för de risker som direktivet skulle kunna orsaka i sektorn för framställning av mineralvatten, med stora konsekvenser för sysselsättningen. Kommissionen behandlar inte denna risk i tillräcklig utsträckning, både vad gäller stöd till företag vid en eventuell industriell omvandling och vad gäller eventuellt stöd till arbetstagare vid arbetslöshet och omskolning med sikte på återintegrering på arbetsmarknaden. EESK anser att dessa frågor måste hanteras på europeisk nivå med hjälp av alla tillgängliga verktyg, bl.a. den sociala dialogen.

5.7 EESK anser att det är viktigt att övervaka vattenförsörjningskällorna i enlighet med direktiv 2000/60/EG, och vid behov skapa vattenreserver för att hantera akuta situationer, undersöka nya idéer till alternativa källor såsom regnvatten eller avsaltning och sörja för en mer rationell användning av grundvattnet för att begränsa slöseriet.

Bryssel den 12 juli 2018. Luca JAHIER Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs ordförande

(1) EESK:s yttrande om ”Vatten och sanitet är en mänsklig rättighet” (EUT C 12, 15.1.2015, s. 33), punkt 1.8.

(2) Resolution från FN:s generalförsamling av den 25 september 2015, ”Transforming our world: the 2030 Agenda for Sustainable Development”. Mål nr 6: ”Uppnå allmän och rättvis tillgång till säkert och ekonomiskt överkomligt dricksvatten för alla”.

(3) EESK:s yttrande om ”Europeiska innovationspartnerskapet om vatten” (EUT C 44, 15.2.2013, s. 147), punkt 1.2.

(4) EESK:s yttrande om ”Integration av vattenpolitiken i övrig EU-politik” (EUT C 248, 25.8.2011, s. 43), punkt 1.1.

(5) EESK:s yttrande om ”Strategi för att skydda Europas vattenresurser” (EUT C 327, 12.11.2013, s. 93), punkt 1.5.

(6) www.right2water.eu

(7) Europaparlamentets resolution av den 8 september 2015 om uppföljning av det europeiska medborgarinitiativet Right2Water.

(8) EESK:s yttrande om ”Vatten och sanitet är en mänsklig rättighet” (EUT C 12, 15.1.2015, s. 33).

(9) Resolution från FN:s generalförsamling av den 25 september 2015, ”Transforming our world: the 2030 Agenda for Sustainable Development”. Mål nr 6: ”Uppnå allmän och rättvis tillgång till säkert och ekonomiskt överkomligt dricksvatten för alla”.

(10) Kommissionen mottog fler än 5 900 svar och höll därefter formella möten för att diskutera öppenhet och riktmärkning.

(11) COM(2017) 614 final.

(12) Samarbetsprojekt om dricksvattenparametrar inom WHO:s regionala kontor för Europa ”Support to the revision of Annex I Council Directive 98/83/EC on the quality of water intended for human consumption (Drinking Water Directive) Recommendation”, 11 september 2017.

(13) COM(2016) 666.

(14) EESK:s yttrande om ”Det europeiska medborgarinitiativet” (EUT C 237, 6.7.2018, s. 74).

(15) http://www.ohchr.org/Documents/Publications/FactSheet35en.pdf