EUROPEISKA KOMMISSIONEN Bryssel den 7.4.2022 COM(2022) 137 final RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET OCH RÅDET Nionde rapporten från kommissionen om förfaranden för mervärdesskatteregistrering, uppbörd och kontroll i enlighet med artikel 12 i rådets förordning (EEG, EURATOM) nr 1553/89



Innehållsförteckning 1.Inledning 1.1. En ny strategi: att bygga vidare på framgångsrika projekt 1.2. Uppgiftsinsamling och analys 2.Ett gemensamt intresse: mervärdesskattens betydelse för medlemsstaterna, EU och skattebetalarna 2.1. Brist på överensstämmelse (mervärdesskattegap) 2.2. Mervärdesskattegapets konsekvenser för de egna medlen 2.3. Hantering av mervärdesskatt och företagens regelbörda 3.Registrering av mervärdesskatt och riskanalys 3.1. Stöd till skattebetalarna genom bättre kommunikation 3.2. Fullständigheten i databasen över skattebetalare som registrerat sig för mervärdesskatt 4.Mervärdesskatt, informationsteknik och ny teknik 4.1. E-handel 4.2. Mini One Stop Shop (Kontaktpunkt för mervärdesskatt) 4.3. Digitalisering, informationsteknik och dataanalys 4.4. Planer för efterlevnadskontroll 4.5. Tjänster för skattebetalare 4.6. Användning av uppgifter för att kontrollera skatteefterlevnaden

4.6.1 Insamling av uppgifter 4.6.2 Välgrundade beslut: låta uppgifterna göra arbetet 5.Inlämning och betalning 5.1. Inlämning i rätt tid 5.1.1.Elektronisk avlämning 5.1.2.Övervakning av inlämningen av mervärdesskattedeklarationer 5.2. Betalning av mervärdesskatt 6.Uppbörd av mervärdesskatteskulder, återbetalningar och revisioner 6.1. Uppbörd av mervärdesskatteskulder 6.2. Återbetalning av mervärdesskatt 6.3. Fullgörande av rapporteringsskyldigheterna: revisioner av mervärdesskatt 7.Redovisning, ansvarighet och tvister i fråga om mervärdesskatt 7.1. Redovisning, interna kontroller och externa granskningar av mervärdesskatt 7.2. Tvistlösningsprocess för mervärdesskatt 8.Covid-19 och mervärdesskatt: rekommendationer för uppbörd och återkrav av mervärdesskatt 9.Slutsats Bilaga 1: Rekommendationer Bilaga 2: Figurer och tabeller Bilaga 3: Referenser



1.Inledning Offentliga tjänster – från sjukvård till utveckling av infrastruktur, från utbildning till nationellt försvar – är avgörande för vår vardag men kostar pengar. Skatter är nödvändiga för finansieringen, och mervärdesskatt (moms) är ofta ett av de viktigaste bidragen till medlemsstaternas budgetar. En bristande hantering av mervärdesskatten gör att utvecklingen, tillväxten och förtroendet för myndigheterna försämras. En effektiv hantering av mervärdesskatten med ändamålsenliga processer och förfaranden ligger därför i allas intresse. Detta gäller såväl nationella myndigheter och EU-institutioner som skattebetalare och medborgare. Enligt rådets förordning nr 1553/89 av den 29 maj 1989 ska kommissionen vart tredje år göra en bedömning av medlemsstaternas förfaranden för att registrera beskattningsbara personer och för att bestämma och uppbära mervärdesskatt samt det närmare innehållet i och resultatet av deras kontrollsystem av mervärdesskatt. Därefter kan möjliga revideringar övervägas för att förbättra effektiviteten i dessa förfaranden. Denna rapport har upprättats i enlighet med detta mandat och omfattar perioden 2016–2019. Sedan 1989 har åtta bedömningsrapporter av detta slag upprättats. Den senaste rapporten offentliggjordes i december 2017 och innehöll en uppmaning om att inrätta mer informella arbetsflöden och förbättra hanteringen av mervärdesskatt genom bättre samarbete mellan skatteförvaltningarna. Denna rapport innehåller en genomgång av vissa troliga orsaker till inkomstförluster och rekommendationer om åtgärder för att motverka dem genom att förstärka hanteringen av mervärdesskatt. (Rekommendationerna anges i rutor i avsnitten nedan. Det finns även en sammanfattning av rekommendationerna i bilaga 1). Detta är särskilt viktigt mot bakgrund av de förändringar som digitalisering och ny teknik innebär för våra ekonomier. I rapporten presenteras även de nationella skatteförvaltningarnas erfarenheter och metoder för god praxis. Rättvis och effektiv beskattning kommer att bli ännu viktigare under de kommande månaderna och åren, eftersom EU och det globala samfundet försöker återhämta sig från effekterna av covid-19-krisen. Medlemsstaterna har genomfört skyndsamma åtgärder rörande mervärdesskatten tillsammans med andra riktade åtgärder för att bana väg för återhämtningen. Denna rapport innehåller en bedömning av skatteförvaltningarnas beredskap att hantera svåra situationer, däribland nödlägena i samband med covid-19-krisen, med så få störningar som möjligt. 1.1.En ny strategi: att bygga vidare på framgångsrika projekt Alla skatteförvaltningar har samma mål med sin verksamhet: att driva in skatter. Inom ett relativt harmoniserat område som mervärdesskatt har de många snarlika funktioner, men de kan ändå variera när det gäller organisation, insatser, skattepolitik och prioriteringar. I denna rapport behandlas hanteringen av mervärdesskatt ur ett bredare perspektiv för att granska vad medlemsstaterna gör. Den innehåller rekommendationer om ett möjligt tillvägagångssätt för att uppnå ett likvärdigt resultat i hela EU. Rapporten följer mervärdesskattens hela livscykel, från registrering av beskattningsbara personer till efterhandskontroll av återbetalning. Jämförelser av resultatuppgifter är det enklaste sättet att identifiera goda resultat och god praxis. På grund av de olika definitionerna, bristen på fullständiga och tillförlitliga uppgifter och svårigheten att jämföra liknande funktioner i olika miljöer (storlek, politisk organisation, sociala strukturer etc.) är det emellertid omöjligt att göra fullständiga jämförelser. Den befintliga mångfalden är i själva verket den största utmaningen när det gäller att jämföra skatteförvaltningarnas kostnader och resultat. Andra faktorer som kan påverka mervärdesskattegapet är skattebetalarnas beteende (t.ex. benägenheten att betala skatt), effekterna av tillämpningslagstiftningen och andra faktorer som påverkar mervärdesskatten (t.ex. detaljhandelns omfattning, skattebetalarnas sammansättning, landets geografi och storlek, den ekonomiska miljön och arbetslösheten). Dessa faktorer är emellertid nästan omöjliga att bedöma. Även om föreliggande rapport inte är en jämförande analys presenteras möjligheter till förändring och förbättring med hänsyn till varje lands särdrag. Sådana möjligheter har ofta en kvalitativ (”mjuk”) karaktär och är därmed svåra att hitta. 1.2.Uppgiftsinsamling och analys För att samla in uppgifterna skickade kommissionen ut en enkät med frågor till alla medlemsstater. Med hjälp av 109 olika frågeuppsättningar (fritext, en- och flervalsfrågor, matriser etc.) och tabeller kunde kommissionen samla in 8 700 olika uppgifter. Vi använde olika valideringsmetoder (t.ex. dubbelkontroller, jämförelser med andra källor och kontrollfrågor) för att verifiera och bekräfta uppgifternas kvalitet. Kommissionen sökte upp medlemsstaterna genom flera olika kanaler för att diskutera eventuella avvikelser. Alla medlemsstater hade möjlighet att granska sina svar. Uppgifternas kvalitet och tillförlitlighet varierar emellertid avsevärt. Medlemsstaterna bör sträva efter att tillhandahålla uppgifter av hög kvalitet inom den fastställda tidsramen. Förenade kungariket lämnade EU den 31 januari 2020. Eftersom den period som återspeglas i rapporten är 2016–2019, och eftersom unionsrätten var fullt tillämplig för och i Förenade kungariket under hela övergångsperioden, omfattar varje hänvisning till medlemsstaterna och alla beräkningar (t.ex. olika förhållanden och andelar) även Förenade kungariket. Förenade kungariket deltog fullt ut i undersökningen. 2.Ett gemensamt intresse: mervärdesskattens betydelse för medlemsstaterna, EU och skattebetalarna 2.1.Brist på överensstämmelse (mervärdesskattegap)

Skattemyndigheternas förmåga att uppbära mervärdesskatt är en brådskande fråga för medlemsstaterna, EU och Europas företag och medborgare. Mervärdesskatt utgör ett väsentligt bidrag till medlemsstaternas statsbudgetar och är en viktig källa till EU-budgetens egna medel. Trots det uppskattades summan av all mervärdesskatt som inte uppbars av skatteförvaltningarna under 2019 till 134 miljarder euro i nominella termer och till 10,3 % uttryckt som en andel av den totala mervärdesskatteskyldigheten ( Figur 1 ). Det är detta som kallas ”mervärdesskattegapet”, dvs. skillnaden mellan den totala mervärdesskatteskyldigheten (VTTL) och den mervärdesskatt som faktiskt har uppburits av medlemsstaternas skatteförvaltningar. Det motsvarar således de inkomster från mervärdesskatt som gått förlorade jämfört med en teoretisk beräkning. Kommissionen beräknar och offentliggör mervärdesskattegapet varje år för att samla in jämförbara uppgifter och indikatorer för inkomstförlustens omfattning. Mervärdesskattegapet ger en uppskattning av inkomstförlusten på grund av orsaker som kan delas in i fyra breda kategorier: 1) mervärdesskattebedrägeri och mervärdesskatteflykt, 2) förfaranden för undvikande och optimering av mervärdesskatt, 3) konkurs och finansiell insolvens samt 4) administrativa misstag. Det bör även noteras att uppskattningarna av mervärdesskattegapet beräknas på grundval av nationell statistik. Slutligen är medlemsstaternas administrativa kapacitet att underlätta efterlevnaden och bekämpa mervärdesskattebedrägerier en faktor av största betydelse i detta avseende. Var och en av dessa orsaker kräver olika politiska insatser, men mervärdesskattegapet kan inte ens under de bästa omständigheter elimineras helt, till exempel när det gäller efterskänkt mervärdesskatt på grund av konkurs och finansiell insolvens. Kvantifiering och övervakning av mervärdesskattegapet kan bidra till att utveckla välriktade åtgärder och kontrollera deras effektivitet. Därmed kan mervärdesskattegapet anses vara en indikator för att mäta effektiviteten i varje medlemsstats tillsyns- och efterlevnadsåtgärder. Källa: Europeiska kommissionen (2021) – VAT gap in the EU report 2021 Även om den övergripande situationen i EU har förbättrats över tid varierar statistiken avsevärt vid en jämförelse mellan medlemsstaterna, från så lågt som 1 % upp till 35 % av den nationella totala teoretiska mervärdesskatteskyldigheten (VTTL) ( Figur 2 ). Det finns flera goda exempel på att framsteg kan uppnås och att mervärdesskattegapet kan minskas. Jämfört med 2018 minskade mervärdesskattegapet i 18 av medlemsstaterna. Vid sidan av Kroatien och Cypern noterades de största minskningarna av mervärdesskattegapet i Grekland, Litauen, Bulgarien och Slovakien (dessa fyra länder minskade mervärdesskattegapet med mellan 3,2 % och 2,2 % (–3 procentenheter). En annan grupp av länder består av Sverige, Finland och Estland. I dessa medlemsländer uppskattas förlusten av inkomst från mervärdesskatt sedan flera år tillbaka till mindre än 5 % av den mervärdesskatt som ska betalas. De största ökningarna av mervärdesskattegapet, vid sidan av Malta, noterades för Slovenien (+3 procentenheter) och Rumänien (+2,3 procentenheter). Anmärkning: Dataetiketterna avser mervärdesskattegapet som andel av den totala teoretiska mervärdesskatteskyldigheten 2019

Källa: Europeiska kommissionen (2021) – VAT gap in the EU report 2021 Skillnaderna i uppskattningen av mervärdesskattegapet mellan medlemsstaterna återspeglar skillnader när det gäller efterlevnad av skattskyldigheten, bedrägerier, undvikande, konkurser, insolvenser och administrativ kapacitet. Även om andra faktorer kan påverka uppskattningarna, däribland den ekonomiska utvecklingen och sammanställningen av nationell statistik, ger storleken på och i synnerhet utvecklingstrenden för mervärdesskattegapet en indikation på de nationella skatteförvaltningarnas resultat. År Medlemsstat 2016 2017 2018 2019 Miljoner euro % Miljoner euro % Miljoner euro % Miljoner euro % Belgien 3 513 10,9 % 4 126 12,2 % 4 007 11,4 % 4 444 12,3 % Bulgarien 621 12,3 % 648 12,2 % 617 10,8 % 508 8,3 % Tjeckien 2 499 16,0 % 2 223 13,1 % 2 567 13,8 % 2 835 14,3 % Danmark 2 539 8,7 % 2 528 8,3 % 2 516 7,9 % 2 778 8,6 % Tyskland 22 091 9,2 % 23 212 9,3 % 24 291 9,4 % 23 443 8,8 % Estland 115 5,5 % 117 5,2 % 98 4,0 % 116 4,5 % Irland 1 426 10,2 % 1 910 12,8 % 1 541 9,8 % 1 721 10,1 % Grekland 5 374 27,3 % 6 730 31,5 % 6 237 29,0 % 5 350 25,8 % Spanien 4 577 6,1 % 5 411 6,8 % 5 252 6,3 % 5 840 6,9 % Frankrike 14 852 8,8 % 15 329 8,6 % 14 428 7,9 % 13 858 7,4 % Kroatien 553 8,4 % 482 6,9 % 553 7,4 % 77 1,0 % Italien 36 852 26,5 % 32 611 23,3 % 32 415 22,9 % 30 106 21,3 % Cypern 47 2,7 % 169 9,4 % 171 8,6 % 54 2,7 % Lettland 309 13,2 % 402 15,7 % 277 10,2 % 237 8,3 % Litauen 1 070 26,1 % 1 116 25,2 % 1 137 24,4 % 1 048 21,4 % Luxemburg 589 15,8 % 226 6,3 % 333 8,5 % 267 6,6 % Ungern 1 748 14,2 % 1 891 13,9 % 1 261 8,9 % 1 483 9,6 % Malta 244 25,6 % 225 21,7 % 203 18,1 % 287 23,5 % Nederländerna 2 651 5,3 % 3 190 6,0 % 3 039 5,5 % 2 660 4,4 % Österrike 2 466 8,3 % 2 605 8,4 % 3 033 9,4 % 2 895 8,7 % Polen 7 880 20,3 % 6 810 15,8 % 5 288 11,6 % 5 379 11,3 % Portugal 2 123 11,9 % 1 847 9,9 % 1 759 9,0 % 1 609 7,9 % Rumänien 6 453 37,0 % 6 797 36,8 % 6 258 32,7 % 7 411 34,9 % Slovenien 186 5,3 % 142 3,9 % 163 4,1 % 298 7,1 % Slovakien 1 360 20,0 % 1 206 16,9 % 1 414 18,3 % 1 313 16,1 % Finland 985 4,8 % 1 320 6,1 % 884 4,0 % 646 2,9 % Sverige 1 228 2,8 % 1 713 3,7 % 1 483 3,3 % 597 1,4 % Förenade kungariket 20 102 10,7 % 20 714 11,3 % 19 835 10,5 % 17 176 8,9 % EU 144 452 12,1 % 145 698 11,5 % 141 059 11,1 % 134 436 10,3 % Källa: Europeiska kommissionen (2021) – VAT gap in the EU Uppskattningar av mervärdesskattegapet har införts av 25 av 28 medlemsstater i deras olika metoder för att övervaka nivån av felaktig rapportering (undantagen är Tyskland, Malta och Sverige). Fjorton medlemsstater använder både sina interna och kommissionens uppskattningar, medan åtta medlemsstater, nämligen Tjeckien, Irland, Spanien, Luxemburg, Ungern, Nederländerna, Österrike och Portugal, helt förlitar sig på EU:s siffror. Bulgarien, Estland och Förenade kungariket använder endast sina interna uppskattningar. Kommissionen vidhåller rekommendationen i den föregående rapporten att medlemsstaterna bör investera eller fortsätta att investera i uppskattningar av sina egna mervärdesskattegap och analysera dem mer i detalj. En större insikt om mervärdesskattegapet gör att de nationella beslutsfattarna kan mäta effekterna av sina politiska åtgärder och anpassa dem för att öka efterlevnaden. Några av medlemsstaterna (11/28) uppgav sina interna uppskattningar av mervärdesskattegapet. Generellt sett fanns det inte några större skillnader (1–2 procentenheter i genomsnitt) mellan de interna uppskattningarna och de som tagits fram av kommissionen. Detta visar återigen att de årliga siffror som offentliggörs av kommissionen är riktiga. Nästan alla medlemsstater anser att undersökningarna och uppskattningarna av mervärdesskattegapet ger en bättre överblick över nivån av felaktig rapportering av skattskyldigheten, men användningsgraden varierar. Det är värt att notera att medlemsstater som inte investerar mycket i sina uppskattningar av mervärdesskattegapet anser att de ändå är till hjälp, men i mindre utsträckning. Fråga 4.8: ”I vilken utsträckning har undersökningarna/uppskattningarna av mervärdesskattegapet hjälpt er skatteförvaltning att inrikta det framtida efterlevnadsarbetet på ett bättre sätt?” Källa: Europeiska kommissionen (2019) – Survey on VAT administration, collection and control 2.2.Mervärdesskattegapets konsekvenser för de egna medlen

De egna medel från mervärdesskatt som tillförs unionsbudgeten beräknas på varje medlemsstats beräkningsgrund för mervärdesskatt. Mervärdesskattebaserna harmoniseras först i enlighet med EU-regler och därefter beräknas de egna medel från mervärdesskatt som ska betalas. Samma andel tillämpas sedan på varje medlemsstats beräkningsgrund, men begränsas till 50 % av medlemsstatens bruttonationalinkomst (BNI). Medlemsstaternas hantering av mervärdesskatten har en direkt inverkan på EU:s inkomster. Eftersom de nettoinkomster från mervärdesskatt som uppbärs av varje medlemsstat används för att fastställa beräkningsgrunden påverkar mervärdesskattegapet både medlemsstaternas inkomster och EU:s egna medel av mervärdesskatt. Ur rättslig synvinkel har Europeiska unionens domstol fastslagit att det finns ett tydligt samband mellan den nationella uppbörden av mervärdesskatt och tillgången till motsvarande medel till EU-budgeten. Andelen mervärdesskattebaserade bidrag har minskat under årens lopp, och varje minskning av de egna medlen från mervärdesskatt måste kompenseras med en motsvarande höjning av de BNI-baserade bidrag som betalas av var och en av medlemsstaterna. Värdena för medlemsstaternas mervärdesskattegap kan granskas ur olika perspektiv, däribland gapets procentandel eller storlek i absolut värde, vilka alla ger samma allmänna bild av saknade inkomster. a. Mervärdesskattegapet som andel av den totala mervärdesskatteskyldigheten (VTTL) b. Mervärdesskattegapet i miljoner euro Källa: Europeiska kommissionen (2021) – VAT gap in the EU 2.3.Hantering av mervärdesskatt och företagens regelbörda Även om principerna för mervärdesskatt är harmoniserade kan antas och genomföras på olika sätt i olika medlemsstater, vilket innebär att företagens regelbörda kan variera avsevärt. Skattemyndigheternas effektivitet och ändamålsenlighet påverkar både myndigheternas kostnader för skattehanteringen och företagens efterlevnadskostnader. Eftersom mervärdesskatt utgör en stor del av företagens administrativa börda är det lika viktigt att förbättra kvaliteten i hanteringen av mervärdesskatt. En bedömning av den administrativa bördan för de som betalar mervärdesskatt ligger emellertid utanför ramen för denna rapport. Rekommendation 1: Beräkna och analysera det nationella mervärdesskattegapet och dess olika delar (gemenskapsinterna bedrägerier via skenföretag, e-handel etc.). 3.Registrering av mervärdesskatt och riskanalys Registrering och numrering av skattebetalare (företag, enskilda personer och andra enheter som är registrerade för mervärdesskatt) utgör ett grundläggande första steg i hanteringen av mervärdesskatt. Det stärker de viktigaste administrativa processerna om uppgifterna i registreringsdatabasen är kompletta, tillförlitliga och uppdaterade. När mervärdesskattebetalarna har registrerats ingår de i de nationella databaserna över mervärdesskatt. I den föregående rapporten rekommenderade kommissionen medlemsstaterna att ·investera mer i stöd till skattebetalare, särskilt utländska, så att de fullgör sin skyldighet att registrera sig för mervärdesskatt (rekommendation 4), ·se över tilldelningen av mervärdesskatteregistreringsnummer och registreringsnummer i systemet för utbyte av information om mervärdesskatt (VIES) (rekommendation 5), och ·kontrollera giltigheten hos uppgifterna för momsregistrering och uppgifterna i systemet för utbyte av information om mervärdesskatt på ett mer systematiskt sätt (rekommendation 6). 7.0.Stöd till skattebetalarna genom bättre kommunikation Eftersom medlemsstaterna fick rådet i den föregående rapporten att investera mer för att stödja skattebetalarna med deras skyldighet att registrera sig för mervärdesskatt infördes en uppföljningsfråga för att bedöma framstegen i denna fråga. Medlemsstaterna uppgav att det är möjligt att registrera sig online i de flesta fall och att skattebetalarna får information om onlineregistreringen och tillhörande skyldigheter.

Fråga 3.3: ”Informerar skatteförvaltningen skattebetalarna om skyldigheten att registrera sig för mervärdesskatt och om registreringsförfarandet online? Till exempel via en webbplats, webbapplikation etc.” Källa: Europeiska kommissionen (2019) – Survey on VAT administration, collection and control Fråga 3.8: ”Är onlineregistrering …” Källa: Europeiska kommissionen (2019) – Survey on VAT administration, collection and control Rekommendation 2: Informera skattebetalarna online om deras skyldigheter i samband med mervärdesskatt och se till att de kan registrera sig online. 7.1.Fullständigheten i databasen över skattebetalare som registrerat sig för mervärdesskatt En balans måste hittas mellan, å ena sidan, att underlätta nya ekonomiska verksamheter genom enkel registrering för mervärdesskatt och, å andra sidan, att bekämpa mervärdesskattebedrägerier. Det går att bedriva ekonomisk verksamhet i en EU-medlemsstat med bara ett aktivt mervärdesskatteregistreringsnummer, även utan ett fast driftsställe. En noggrann utvärdering av de sökande i samband med registreringen är därför ett kritiskt steg i att identifiera möjliga bedrägerier. Bekämpning av mervärdesskattebedrägerier kan kräva att en ansökan om mervärdesskatteregistreringsnummer avvisas under vissa förhållanden. Registreringsförfarandet bör omfatta en riskanalys på grundval av uppgifter som lämnats av sökanden i samband med registreringen. Dessa uppgifter bör dubbelkontrolleras mot uppgifter som erhållits från tredje part och som, vid behov, filtrerats efter förtydligande av skattebetalaren. Medlemsstaterna bör se till att uppgifterna i deras databaser över mervärdesskatt är kompletta, korrekta och uppdaterade. För att uppnå detta bör de ha ett mångsidigt registreringssystem med gränssnitt mot andra delsystem inom myndigheten som gör att de kan skjuta upp mottagandet av mervärdesskattedeklarationer, utfärda påminnelser, granska bedömningar och vidta andra åtgärder avseende skattebetalare som tillfälligt är inaktiva. De bör kunna hämta förvaltningsinformation om mervärdesskatteregistrering och regelbundet undersöka i vilken utsträckning uppgifterna VIES-databasen är giltiga. För att fastställa integriteten hos databaserna över mervärdesskatteregistreringar frågade kommissionen även om antalet skattebetalare, registreringen av mervärdesskatt i Mini One Stop Shop (Moss), vilka registreringskontroller som utförs samt de förväntade mervärdesskattedeklarationerna och intäkterna. I den föregående rapporten konstaterades att medlemsstaterna har infört registreringsförfaranden och att onlineregistrering blir allt vanligare. Dessutom finns ”one-stop-shop”-lösningar tillgängliga i vissa medlemsstater, och i flera fall är andra myndigheter, däribland handelskamrar, inblandade i mervärdesskatteregistreringen. Medlemsstaterna fick frågor om det automatiska utbytet av information mellan skatteförvaltningar och olika organ med ansvar för företagsregistrering. Fråga 3.2: ”3.2 Finns det ett automatiskt utbyte av information mellan skatteförvaltningen och andra organ [med ansvar för företagsregistrering, till exempel: handelskamrar]?” Källa: Europeiska kommissionen (2019) – Survey on VAT administration, collection and control För att säkerställa att uppgifterna i databaserna över mervärdesskatt är kompletta och riktiga är det viktigt att integrera relevanta databaser och se till att det finns ett verkligt utbyte av information mellan de berörda nationella aktörerna.

Rekommendation 3: Förbättra det automatiska utbytet av information mellan skatteförvaltningar och andra nationella organ. Medlemsstaternas registreringsdatabaser bör innehålla den minsta information om skattebetalaren som behövs för att uppfylla kraven på fullständiga och korrekta uppgifter. De flesta av de relevanta uppgifterna om skattebetalarna bör finnas i databasen över mervärdesskatt från och med registreringstillfället. Fråga 3.4: ”Vilken information krävs vid registrering av en ny beskattningsbar person (med undantag av Moss)? (Du kan välja flera svar)” Källa: Europeiska kommissionen (2019) – Survey on VAT administration, collection and control Databaserna över mervärdesskatteregistrerade skattebetalare underhålls i regel på ett tillfredsställande sätt i medlemsstaterna. De omfattar de flesta av skattebetalarnas relevanta uppgifter, och informationen är tillräcklig för en effektiv samverkan med dem. De flesta av medlemsstaterna (24/28) kräver att huvuddelen av informationsfälten ska fyllas i vid registrering av en ny skattebetalare. Tio medlemsstater, nämligen Danmark, Irland, Grekland, Kroatien, Cypern, Litauen, Ungern, Österrike, Portugal och Förenade kungariket, kräver att alla fält ska fyllas i. De flesta av de medlemsstater som inte har några minimikrav på vilka fält i databasen som ska vara ifyllda kräver annan information, till exempel kontouppgifter, förväntad omsättning, identifieringsuppgifter för det eller de juridiska ombuden, finansieringskällor och uppgifter om anställda. Effektivitetsvinster skulle kunna uppnås om dessa fält integrerades vid registreringstillfället för att säkerställa att de visas omedelbart i databasen. Därmed skulle de nationella skatteförvaltningarna inte behöva efterfråga ytterligare uppgifter genom enskilda förfrågningar. Rekommendation 4: Upprätthålla en korrekt och fullständig databas över mervärdesskatt. Analysen visade inget systematiskt samband mellan mervärdesskattegapet och indikatorer som antalet registrerade skattebetalare, antalet mervärdesskatteregistrerade företag och de uppgifter som krävs vid registreringen. Det kan finnas ett visst samband mellan storleken på mervärdesskattegapet och det genomsnittliga värdet på uppbörden av mervärdesskatt per skattebetalare. De medlemsstater som har det högsta inkomstvärdet per mervärdesskatteregistrerad skattebetalare (Luxemburg, Irland, Danmark och Förenade kungariket) förefaller ha ett relativt sett mindre mervärdesskattegap. Av figur 9 framgår i vilken omfattning medlemsstaterna utför kontroller av mervärdesskatteregistreringar, verifierar om ansökningarna om registrering är autentiska och om sökandena uppfyller de rättsliga kraven för registrering. a. Fråga 3.5: ”Vilken information krävs vid registrering av en ny beskattningsbar person (med undantag av Moss)?

(Du kan välja flera svar)” b. Fråga 3.6: ”Utför er skatteförvaltning preliminära kontroller före en mervärdesskatteregistrering?

(Du kan välja flera svar)” Källa: Europeiska kommissionen (2019) – Survey on VAT administration, collection and control Medlemsstaterna använder i regel riskindikatorer. Kontrollerna utförs systematiskt och kan vid behov omfatta besök i skattebetalarens lokaler. Förfaranden har införts för att säkerställa att alla ansökningar om registrering är autentiska och att sökandena uppfyller de rättsliga kraven. Grekland, Italien, Cypern, Malta och Portugal skulle emellertid tjäna på en mer konsekvent tillämpning av de preliminära kontrollerna. Tjeckien och Spanien rekommenderas att göra noggrannare kontroller av sökandenas identitet, medan Bulgarien, Tjeckien, Spanien, Malta, Nederländerna, Rumänien och Sverige kan behöva se över sina bestämmelser om rättslig kontroll av mervärdesskatteregistreringar. Vissa av medlemsstaterna rapporterade om andra preliminära kontroller. Dessa bygger på olika källor, däribland skrivbordsundersökningar, offentlig information, besök på plats före registrering och belastningsregister. Begäranden om information från andra nationella byråer, intervjuer/möten med direktörer eller deras ombud eller användning av särskilda frågeformulär för riskbedömning är också vanliga metoder. Det kan även vara god praxis att säkerställa interoperabilitet mellan de riskkriterier för skatter och tullar som är relevanta för mervärdesskatt (t.ex. kan varningar i samband med tullförfarande 42 även gälla en risk för mervärdesskattebedrägeri). Flera av svaren gällde administrativt och internationellt samarbete som en ytterligare källa till verifiering.

Rekommendation 5: Utföra rättsliga kontroller, id-kontroller och andra systematiska preliminära kontroller på grundval av riskindikatorer. Andelen ansökningar om mervärdesskatteregistrering som fått avslag ger en viss indikation på riskbedömningsprocessens kvalitet och varierar från 0 % i Italien till >20 % i Lettland och Litauen. Medlemsstater med en låg andel avvisade mervärdesskatteregistreringar har en tendens att uppvisa ett större mervärdesskattegap, och de som har en högre andel avslag uppvisar ofta bättre resultat i detta avseende. Italien och Grekland svarade till exempel ”noll” respektive ”uppgifter ej tillgängliga”. I Rumänien sjönk den totala andelen avvisade mervärdesskatteregistreringar från 14,5 % under 2016 till 2,2 % under 2019. Medlemsstaterna kan ha nytta av att bygga upp ett institutionellt minne över registreringsansökningar, särskilt de som blivit avvisade, för att förbättra kunskapen om sökandenas berättigade intresse av och deras förmåga att bedriva ekonomisk verksamhet. Fråga 3.7: Har er myndighet ett register över sökande vars registrering inte har beviljats? Källa: Europeiska kommissionen (2019) – Survey on VAT administration, collection and control De flesta av medlemsstaterna (19/28) har ett register över sökande vars registrering inte har beviljats. Alla medlemsstater bör följa denna goda praxis och vid behov överväga en ändring av den nationella lagstiftningen. Rekommendation 6: Upprätta ett register över sökande vars registrering inte har beviljats. De flesta av medlemsstaterna dubbelkontrollerar uppgifterna i databasen över mervärdesskatteregistreringar mot tredjepartskällor, däribland myndighetsregister, för att förbättra databasernas integritet och tillförlitlighet. Detta betraktas som god praxis, och medlemsstaterna bör följa samma spår som Danmark, Estland, Irland, Grekland, Frankrike, Kroatien, Lettland, Litauen, Luxemburg, Rumänien och Sverige. Fråga 3.9: ”Dubbelkontrolleras uppgifterna i databasen över mervärdesskatteregistreringar mot tredjepartskällor (t.ex. bolagsregister och andra myndighetsregister) för att säkerställa att uppgifterna är uppdaterade?” Källa: Europeiska kommissionen (2019) – Survey on VAT administration, collection and control Rekommendation 7: Dubbelkontrollera uppgifterna i databasen över mervärdesskatteregistreringar mot tredjepartskällor. Kommissionen försökte även ta reda på mer om vilka olika typer av processer som medlemsstaterna använder för att upptäcka företag och personer som måste registrera sig men som inte har gjort det och, minst lika viktigt, vilka resultat som dessa processer har gett. De skatteförvaltningar som svarade ”Ja” på den första frågan har infört olika processer för att upptäcka oregistrerade företag. Fråga 3.11.a: ”Ange vilken typ av initiativ som er skatteförvaltning använder.

(Du kan välja flera svar)” Källa: Europeiska kommissionen (2019) – Survey on VAT administration, collection and control

Figure 13 ger mer information om de berörda ekonomiska sektorerna. Fråga 3.11.b: ”Inom vilka ekonomiska sektorer kunde er skatteförvaltning identifiera ett betydande antal oregistrerade företag efter dessa initiativ? (Du kan välja flera svar)” Källa: Europeiska kommissionen (2019) – Survey on VAT administration, collection and control Rekommendation 8: Införa processer för att upptäcka skattebetalare som inte har registrerat sig och fokusera på de specifika ekonomiska sektorer som har ett stort antal oregistrerade företag. Såsom noterades i den föregående rapporten övergår medlemsstaterna gradvis till ett registreringsförfarande som bygger på riskbedömning. För att bedöma om detta skapar betydande förseningar för skattebetalare som ansöker om mervärdesskatteregistreringsnummer och registreringsnummer i VIES jämfördes den tid som behövs för att behandla en begäran med uppgifterna från föregående period. Fråga 2.2.g: ”Det minsta antalet dagar som krävs för att erhålla ett …” Källa: Europeiska kommissionen (2019) – Survey on VAT administration, collection and control Den längre granskningsperioden bekräftar de tidigare resultaten: metoden med riskbedömning medför inte någon betydande försening av registreringsprocessen, och skatteförvaltningarna är på väg att sammanföra momsregistreringsnumret och registreringsnumret i VIES till ett unikt identifieringsnummer. Rekommendation 9: Integrera ett förfarande för riskbedömning i registreringsprocessen. I systemet för mervärdesskatt är leveranser av varor inom EU undantagna från mervärdesskatt i leveransmedlemsstaten om mottagaren är en skattebetalare i en annan medlemsstat. Den medlemsstat där skattebetalaren är bosatt är ansvarig för den ingående mervärdesskatten. Av det skälet måste varje skattebetalare som utför sådana leveranser kunna kontrollera att deras kunder i en annan medlemsstat är beskattningsbara personer och innehar ett giltigt mervärdesskatteregistreringsnummer. För detta ändamål upprätthåller varje skatteförvaltning en elektronisk databas med registreringsuppgifter för de näringsidkare som är verksamma i medlemsstaten, inbegripet mervärdesskatteregistreringsnumret samt näringsidkarens namn och adress. Det datoriserade VIES-systemet inrättades för att ge de nationella skatteförvaltningarna möjlighet att utbyta uppgifter om leveranser inom EU. Skattebetalare kan använda tjänsten VIES-on-the-Web för att bekräfta sina handelspartners mervärdesskatteregistreringsnummer. För att bedöma medlemsstaternas svar på rekommendationen om en mer systematisk kontroll av giltigheten hos mervärdesskatteregistreringsnummer och registreringsnummer i VIES ombads de att uppge om de gjorde uppföljande kontroller efter en registrering i VIES. a. Fråga 3.12: ”Utför ni en uppföljande kontroll av numrets giltighet efter registreringen i VIES?” b. Fråga 3.13: ”Raderar skatteförvaltningen VIES-registreringsnumret från systemet i händelse av bedrägeri?”

Källa: Europeiska kommissionen (2019) – Survey on VAT administration, collection and control Enligt artikel 22 i rådets förordning (EU) nr 904/2010 är medlemsstaterna skyldiga att utföra kontroller efter registreringen om de endast har gjort preliminära kontroller före registreringen. Endast en minoritet av medlemsstaterna (18 %) svarade att de inte kontrollerar dessa uppgifter, jämfört med >30 % av skatteförvaltningarna som inte genomförde några kontrollförfaranden efter registrering i den föregående rapporten. Tjugo medlemsstater har infört bestämmelser om radering av VIES-registreringsnumret i händelse av bedrägeri, vilket kommissionen anser vara god praxis. Danmark och Cypern uppgav att de inte kontrollerar VIES-numrets giltighet efter registreringen, och Bulgarien, Estland, Polen, Slovakien och Finland svarade att de inte raderar VIES-numret i händelse av bedrägeri. Tyskland, Sverige och Förenade kungariket uppgav att de inte kontrollerar VIES-numrets giltighet efter registreringen och att de inte raderar VIES-numret i händelse av bedrägeri. Medlemsstaterna uppmanas att följa majoritetens exempel. Mervärdesskattesystemet stöder unionens inre marknad, och kedjan av mervärdesskattebedrägerier omfattar vanligtvis två eller flera länder. Ibland är det nödvändigt att agera mot näringsidkare i unionen för att förhindra att mervärdesskattebedrägerierna ”exporteras” till en annan medlemsstat. Rekommendation 10: Göra en uppföljande kontroll av registreringsnumren i VIES och analysera möjligheten att tillfälligt upphäva eller radera VIES-numret i händelse av bedrägeri. En framgångsrik skatteförvaltning bör övervaka processen för mervärdesskatteregistrering och utvärdera resultatet av sina efterlevnadsåtgärder. I detta sammanhang spelar it-avdelningen en viktig roll för att hjälpa skatteförvaltningen med dubbelkontroll av uppgifter samt upptäckt och analys av risker. Registreringsinformationen bör därför kopplas till andra delsystem inom it-systemet, däribland avlämnande av deklaration och betalning samt uppbörd och revision, och generera förvaltningsinformation som ger stöd till beslutsprocessen. Källa: Europeiska kommissionen (2019) – Survey on VAT administration, collection and control Eftersom kommissionen inte kan göra någon direkt bedömning av sammankopplingen mellan de interna delsystemen ombads medlemsstaterna att uppge om skatteförvaltningens it-delsystem för mervärdesskatteregistrering hade ett gränssnitt mot andra it-delsystem. De flesta av medlemsstaterna (90 %) bekräftade detta. Endast Tjeckien, Estland, Cypern och Malta saknar ett sådant gränssnitt. Dessutom svarade Danmark, Estland, Irland, Grekland och Kroatien ”Ja” på de flesta av frågorna som syftade till att identifiera ett effektivt it-delsystem för avlämnande av deklaration och behandling av mervärdesskatt, medan Bulgarien, Tjeckien, Italien, Malta, Nederländerna och Polen angav att de hade infört ett system med färre ingående delar. Rekommendation 11: Koppla samman it-systemet för registreringsinformation med andra av skatteförvaltningens delsystem, däribland avlämnande av deklaration och betalning samt uppbörd och revision. När det gäller god praxis för registreringen är en allmän observation att medlemsstaterna verkar sträva efter att införa ett integrerat system för riskbedömning och skapa ett onlinegränssnitt där skattebetalarna direkt kan rapportera eventuella ändringar av sina uppgifter. Rekommendation 12: Ge skattebetalarna möjlighet att hämta, granska och ändra sina uppgifter rörande mervärdesskatt via en säker nätanslutning. 4.Mervärdesskatt, informationsteknik och ny teknik 4.1.E-handel E-handeln ökar tillgängligheten inom handeln, men skapar även nya möjligheter till bedrägerier. Europeiska unionens revisionsrätt konstaterade att ”uppbörden av mervärdesskatt […] fortfarande [är] problematisk i många avseenden” och uppmanade kommissionen att ”övervaka hur distansförsäljningen av varor inom EU och ordningen med en enda kontaktpunkt (MOSS – Mini One Stop Shop) fungerar”. Skattemyndigheterna bör ha kunskap om sina skattebetalare och föra register över de företag som levererar varor och tjänster till konsumenter (business-to-consumer) online. Endast hälften av medlemsstaterna (Belgien, Bulgarien, Tjeckien, Danmark, Irland, Grekland, Italien, Cypern, Lettland, Litauen, Luxemburg, Ungern, Österrike och Slovakien) bekräftade att de för register över antalet mervärdesskatteregistrerade skattebetalare som säljer varor eller tjänster online.

Fråga 3.14: ”Har er skatteförvaltning upprättat ett register över antalet mervärdesskatteregistrerade skattebetalare som säljer varor eller tjänster via internet?” Källa: Europeiska kommissionen (2019) – Survey on VAT administration, collection and control Dessutom varierar antalet (eller det uppskattade antalet) skattebetalare som bedriver e-handel avsevärt, från >10 000 i Bulgarien, Tjeckien, Grekland och Lettland till <100 i Italien (71), Belgien (25) och Österrike (5). Rekommendation 13: Skapa eller upprätthålla ett register över skattebetalare som bedriver e-handel . 4.2.Mini One Stop Shop (Kontaktpunkt för mervärdesskatt) Mini One Stop Shop (Moss) är ett frivilligt system för skattebetalare som gör att de kan redovisa mervärdesskatt i endast en medlemsstat i stället för i flera medlemsstater. Systemet kan användas för gränsöverskridande telekommunikation, tv- och radiosändningar samt digitala tjänster till icke beskattningsbara personer. Via Moss kan aktörer som erbjuder sådana tjänster avlämna sina skattedeklarationer och betala tillämplig mervärdesskatt till flera olika medlemsstater (konsumtionsmedlemsstater) genom ett onlinesystem i en av medlemsstaterna (identifieringsmedlemsstaten). a. Konsumtionsmedlemsstat b. Identifieringsmedlemsstat Anmärkning: Värdena anges i miljoner euro

Källa: Europeiska kommissionen (2021) – Monitoring of the Mini One Stop Shop Lanseringen av Moss 2015 var mycket framgångsrik. På grund av skillnaderna mellan identifieringsmedlemsstaten och konsumtionsmedlemsstaterna krävs ett stort förtroende från båda sidor för att systemet ska fungera. Detta förtroende beror på medlemsstaternas noggrannhet, särskilt i deras kommunikation (företrädesvis via en särskild kanal) med de företag som använder systemet, i registreringsprocessen (kontroller av näringsidkare innan de registrerar sig i Moss) och i deras kontroller (vilka kan leda till avregistrering, t.ex. av inaktiva beskattningsbara personer). Fråga 2.4: ”Vilka kontroller av registreringar i Moss-systemet utförs systematiskt i ert land (som identifieringsmedlemsstat)? (Du kan välja flera svar)” Källa: Europeiska kommissionen (2019) – Survey on VAT administration, collection and control Fråga 4.4: ”Tjänster för skattebetalare: Er skatteförvaltning … har en särskild informationskanal.” Källa: Europeiska kommissionen (2019) – Survey on VAT administration, collection and control

De flesta av medlemsstaterna begär endast grundläggande uppgifter, däribland kontaktuppgifter (skattebetalarens fullständiga namn, företagsadress och postadress etc.), datum för bolagsbildning/registrering, verksamhetens karaktär och näringsgrensindelning. Av den anledningen har de ibland endast begränsad kunskap om de Moss-registrerade företagen. Sjutton medlemsstater (Belgien, Bulgarien, Tyskland, Irland, Grekland, Spanien, Lettland, Luxemburg, Ungern, Malta, Polen, Rumänien, Slovenien, Slovakien, Finland, Sverige och Förenade kungariket) samlar in annan information, t.ex. ·tidigare registreringar och tidigare användning av Moss-systemet, ·förfrågningar om personer som avregistrerats på grund av byte av identifieringsmedlemsstat, ·sökningar på identifieringsnummer för flera registreringar (fler än en medlemsstat), ·kontroller av huruvida företaget har ett fast etableringsställe i landet eller ej, ·kontouppgifter etc. Några medlemsstater (Slovenien, Sverige och Förenade kungariket) kontrollerar även förekomst av en webbplats eller annan metod för distribuering av elektroniska tjänster, offentliga register i tredjeland och typen av leverans. Rekommendation 14: Upprätta en särskild informationskanal för Moss-systemet och utföra systematiska preliminära registreringskontroller för användning av Moss-systemet. Medlemsstaternas svar visar att antalet Moss-registrerade företag ökade mellan 2016 och 2019 när det gäller unionsordningen. Den relativa tillväxten av tredjelandsordningen var mer omfattande, eftersom den även återspeglar den baseffekt som motsvarar de låga antalen registreringar i början av den analyserade perioden. På senare tid verkar den uppåtgående trenden för antalet Moss-registrerade skattebetalare ha vänt, vilket kan indikera en noggrannare avregistrering av inaktiva skattebetalare. a. Unionsordningen b. Tredjelandsordningen Källa: Europeiska kommissionen (2020) – VAT MOSS statistics Utvecklingen ser emellertid annorlunda ut på medlemsstatsnivå: vissa länder, bland annat Estland och Nederländerna, noterade en betydande ökning under perioden, medan andra, däribland Tyskland, Irland, Frankrike, Polen och Slovakien, noterade ett minskat antal Moss-registreringar. Anmärkning: I kolumnerna jämförs antalet Moss-registreringar 2019 med det genomsnittliga antalet Moss-registreringar under perioden 2016–2019

Källa: Europeiska kommissionen (2020) – VAT MOSS statistics Avregistrering från Moss-systemet sker antingen på skattebetalarens begäran eller på initiativ av skatteförvaltningen. Det sistnämnda alternativet ger en god bild av skatteförvaltningarnas ansträngningar för att upprätthålla Moss-databasens tillförlitlighet. Svaren från medlemsstaterna visar på begränsade framsteg inom detta område, särskilt mot slutet av den analyserade perioden. Anmärkning: Av kolumnerna framgår andelen avregistreringar av det totala antalet registrerade företag som ett genomsnitt under perioden 2016–2019

Källa: Europeiska kommissionen (2020) – VAT MOSS statistics Siffrorna varierar emellertid avsevärt. Nästan hälften av medlemsstaterna (Danmark, Estland, Grekland, Kroatien, Italien, Litauen, Polen, Portugal, Rumänien, Slovenien, Slovakien, Finland och Sverige) verkar inte göra några egna avregistreringar alls i Moss-systemet. Övriga medlemsstater (särskilt Belgien, Spanien, Tjeckien, Frankrike, Förenade kungariket, Cypern, Irland och Lettland) rensar sina Moss-databaser genom avregistreringar på eget initiativ. Rekommendation 15: Utöka insatserna för att upprätthålla Moss-databasens tillförlitlighet. Alla registreringar leder inte till revisioner. Efter en bekräftelse av svaren gentemot andra tillgängliga interna datakällor står det klart att medlemsstaterna inte granskar beskattningsbara personer i Moss-systemet. Källa: Europeiska kommissionen (2020) – VAT MOSS statistics Antalet revisioner av Moss-registrerade beskattningsbara personer i EU:s medlemsstater är mycket lågt, totalt endast 47 revisioner under 2019 enligt både unionsordningen och tredjelandsordningen som identifieringsmedlemsstat och konsumtionsmedlemsstat, medan medianvärdet för EU är noll. Detta innebär att revisioner av Moss-systemet för närvarande snarast är ett undantag på EU-nivå. Endast Belgien (7 revisioner som identifieringsmedlemsstat och 4 revisioner som konsumtionsmedlemsstat enligt unionsordningen), Danmark (14 revisioner som konsumtionsmedlemsstat enligt tredjelandsordningen), Finland (7 revisioner som identifieringsmedlemsstat enligt tredjelandsordningen) och Spanien (5 revisioner som konsumtionsmedlemsstat enligt unionsordningen) rapporterade viss aktivitet på området. De flesta av medlemsstaterna (16/28) utförde inte några revisioner av Moss-systemet 2019. Vissa förklarade att de inte kunde ta fram några siffror, eftersom de använder ett fullständigt integrerat system för riskanalys och efterlevnadskontroll av alla skatter, vilket innebär att revisioner av Moss-systemet inte anges separat i den nationella statistiken. Rekommendation 16: Förbättra revisionerna av Moss-registrerade företag. 4.3.Digitalisering, informationsteknik och dataanalys I den föregående rapporten rekommenderade kommissionen medlemsstaterna att utöka digitaliseringen och automatiseringen av skatteförvaltningarna samt utbytet/delningen av uppgifter (rekommendationerna 2 och 11). Som uppföljning ombads medlemsstaterna att beskriva viktiga förbättringar av sina it-system (t.ex. digitaliseringsprojekt, nya funktioner) inom skatteförvaltningen 2016–2019. De flesta av medlemsstaterna gav positiva svar som förefaller stämma överens med de enskilda resultaten vad gäller 1) den genomsnittliga minskningen av mervärdesskattegapet och 2) den genomsnittliga ökningen av inkomsterna från mervärdesskatt under samma period. a. Fråga 1.10: ”Har några viktiga förbättringar av it-systemet (t.ex. digitaliseringsprojekt, nya funktioner) genomförts inom medlemsstatens skatteförvaltning (2016–2019)?”

b. Viktigt it-initiativ (”Ja”/”Nej”) jämfört med förändringarna av inkomsterna från mervärdesskatt och mervärdesskattegapet Källa: Europeiska kommissionen (2019) – Survey on VAT administration, collection and control Det verkar som om förbättringar av it-systemet leder till en mer konsekvent minskning av mervärdesskattegapet och en större ökning av inkomsterna från mervärdesskatt. De medlemsstater som uppgav att de hade genomfört stora förbättringar av sina it-system var nästan fyra gånger mer framgångsrika med att minska mervärdesskattegapet under samma period. Den genomsnittliga ökningen av uppbörden av mervärdesskatt i de medlemsstater som uppgav att de hade genomfört stora förbättringar av it-systemen var 37 % under den analyserade perioden. Uppgifterna omfattar emellertid inverkan av baseffekten (medlemsstaterna var inte på samma nivå av it-utveckling i början av analysen, så vissa hade mer utrymme för stora förbättringar) och andra parametrar som ändringar av mervärdesskattesatserna under perioden. De ekonometriska modeller som togs fram inför de föregående undersökningarna av mervärdesskattegapet (2018, 2020) visar att andelen it-utgifter är statistiskt signifikant för förklaringen av mervärdesskattegapets storlek. Enligt resultaten av utvärderingen av referensscenariot kräver en minskning av mervärdesskattegapet med 1 procentenhet att it-utgifternas andel av skatteförvaltningens totala utgifter ökar med omkring 5,4 procentenheter. It-utgifter är emellertid inte någon universallösning, utan medför vissa begränsningar: vid en viss nivå har ökade investeringar i it-systemet inte längre någon positiv effekt. Ett konkavt förhållande mellan andelen it-utgifter och mervärdesskattegapet kan konstateras. Faktum är att vinsterna börjar gå förlorade när it-utgifterna överstiger omkring 9,8 % av skatteförvaltningens totala utgifter. På grundval av de uppgifter som fåtts från skatteförvaltningar och andra källor (OECD) var andelen totala it-utgifter (för investeringar och underhåll) justerad mot uppbörden av mervärdesskatt större för tio av medlemsstaterna: Irland, Finland, Lettland, Ungern, Litauen, Bulgarien, Tjeckien, Malta, Italien och Polen (för analysens skull samlade i en ”it-utgiftsgrupp”). Rekommendation 17: Investera i omfattande it-uppgraderingar och upprätthålla befintliga it-system på grundval av en övergripande behovsanalys. De 10 mest framgångsrika länderna i ”it-utgiftsgruppen” jämfört med EU-genomsnittet Källa: Europeiska kommissionen (2019) – Survey on VAT administration, collection and control Om analysen upprepas för de totala it-utgifterna under perioden uppvisar de 10 medlemsstater som investerade mer i informationsteknik betydligt bättre resultat, både vad gäller inkomster från mervärdesskatt (81 % större ökning) och mervärdesskattegap (dubbel ökning i procentenheter). Återigen är it-utgifterna, och i synnerhet it-investeringarna, inte linjärt fördelade, utan varierar avsevärt över tid. Digitaliseringen av skatteförvaltningarna omfattar två huvudsakliga komponenter: utgifter för it-systemet (investeringar och underhåll) och personal (it-experter). Den genomsnittliga ökningen av it-personalen inom EU var 13 % under 2016–2019. Räknat i antalet heltidsanställda låg Bulgarien, Ungern, Finland, Rumänien och Spanien över genomsnittet. Cypern, Kroatien, Estland, Spanien, Sverige och i synnerhet Polen noterade betydande ökningar av it-personalen under perioden. Det är emellertid omöjligt att göra en bedömning av de digitala färdigheterna, trots att skatteförvaltningarna skulle kunna dra nytta av en sådan översyn för att kalibrera sina strategier. Medlemsstaterna använder olika modeller för it-utveckling, internt eller på entreprenad, beroende på olika interna faktorer och beslut. Ingen av modellerna är perfekt, utan har både fördelar och nackdelar när det gäller tid, risker och kostnader (t.ex. om skatteförvaltningarna använder interna it-utvecklare tar de på sig hela risken vad gäller deras kompetens, vilket inte är fallet om de använder externa utvecklare). Generellt sett ökar skatteförvaltningarna it-utgifterna och anställningen av it-experter, vilket vanligtvis är en lönsam investering. Kommissionen vidhåller därför sin tidigare rekommendation att öka nivån av digitalisering och att investera i automatisering och utbyte av uppgifter. Såsom framgår av den föregående rapporten kan medlemsstaterna även dra nytta av närmare samarbete och saminvesteringar i kompatibla it-lösningar som förhindrar dubbelarbete och möjliggör minskade it-kostnader. Rekommendation 18: Investera i it-personal både för att öka antalet anställda och deras kompetens. För att uppnå en stabil och hög nivå av efterlevnad använder medlemsstaterna en kombination av två åtgärder enligt principen ”morot och piska”: förbättring av de tjänster som erbjuds till skattebetalare som följer reglerna (”moroten”) och identifiering och korrigering av skattebetalare som inte följer reglerna (”piskan”). Dessa två strategiska åtgärder har en sak gemensamt: data. En effektiv användning av data kan leda till snabbare, rättvisare och mer välgrundade beslut, bättre tjänster för skattebetalarna och upptäckt av skattebetalare som inte följer reglerna.

Analysen i följande avsnitt börjar med 1) skatteförvaltningens planer för efterlevnadskontroll, går vidare till 2) skattebetalarnas tjänster och avslutas med 3) de uppgifter som används av skatteförvaltningen för att kontrollera efterlevnaden. 4.4.Planer för efterlevnadskontroll Förvaltningen av mervärdesskatt bör inledas med en bra efterlevnadsplan. Ett efterlevnadsprogram för skattebetalare har beskrivits som en övergripande plan som i ett enda dokument sammanför en beskrivning av de största risker för efterlevnaden som identifierats i skattesystemet och de viktigaste insatser som skatteförvaltningen har för avsikt att genomföra för att hantera dessa risker (IMF, 2010). I den föregående rapporten rekommenderade kommissionen att medlemsstaterna ”bör säkerställa att revisionsstrategin ingår i en allmän efterlevnadsstrategi (när det gäller mervärdesskatt) och att den inte är någon fristående strategi”. Bedömningen av medlemsstaternas uppfyllande av detta krav beror på förekomsten av ett sådant dokument, dess godkännande på lämplig ledningsnivå och dess integrering i skatteförvaltningens årliga operativa planering. Fråga 4.1: ”Har er skatteförvaltning infört en plan för att förbättra efterlevnaden?” Källa: Europeiska kommissionen (2019) – Survey on VAT administration, collection and control Att införa en efterlevnadsplan är ett steg i rätt riktning. Det är emellertid planens innehåll som är avgörande för hanteringen av mervärdesskatten. Kommissionen bad om mer information om införandet av de viktigaste riskerna och åtgärderna för efterlevnaden, revisionsplanerna, begränsningsåtgärderna och andra delar i medlemsstaternas efterlevnadsplaner. En sammanfattning av slutsatserna presenteras i figur 28. Fråga 4.1.a: ”Skattemyndighetens efterlevnadsplan … (Du kan välja flera svar)” Källa: Europeiska kommissionen (2019) – Survey on VAT administration, collection and control På grundval av svaren på frågorna om deras efterlevnadsplaner uppgav åtta av medlemsstaterna att deras efterlevnadsplaner är helt transparenta/offentliga och tillgängliga för skattebetalarna. Sex av dessa medlemsstater (Irland, Spanien, Kroatien, Italien, Nederländerna och Slovakien) gick ännu längre i detta avseende genom att göra dokumenten offentligt tillgängliga. Dessutom har några av medlemsstaterna, däribland Bulgarien och Spanien, infört alla de ovanstående delarna i sina planer. Samtidigt svarade Tyskland, Luxemburg och Portugal ”Nej” på frågan ”Har er skatteförvaltning infört en plan för att förbättra regelefterlevnaden?”. Rekommendation 19: Minska riskerna genom en plan för efterlevnadskontroll som omfattar de viktigaste hoten mot regelefterlevnaden och regelbundet övervaka dess genomförande. 4.5.Tjänster för skattebetalare Skattebetalarna måste ha enkel tillgång till den information och det stöd som behövs för att kunna uppfylla kraven frivilligt och till en rimlig kostnad. Att utveckla tjänster för skattebetalare och minska skattebetalarnas administrativa börda är en av de bästa strategierna mot mervärdesskattebedrägerier (uttalande av IMF, EU-kommissionen, OECD, Världsbanken). Eftersom hanteringen av mervärdesskatt kan vara mycket komplex behöver skattebetalarna ett tillräckligt stöd. De har rätt till lämpliga tjänster som hjälper dem att fullgöra sina skyldigheter i fråga om mervärdesskatt. Kommissionen granskade medlemsstaternas skatteförvaltningar för att klargöra vilka tjänster som erbjöds till skattebetalarna, däribland ·en offentligt tillgänglig kanal för tillhandahållande av tjänster eller en katalog över vilka tjänster som erbjuds till skattebetalare, ·förfaranden som säkerställer regelbundna och systematiska uppdateringar av information om mervärdesskatteregler för skattebetalare,

·information om mervärdesskatteregler på främmande språk, ·en särskild informationskanal för Moss, ·standarder för tillhandahållande av tjänster vad gäller den tid det tar för att besvara skattebetalarnas frågor, och ·förenklade förfaranden för registrering och rapportering för små skattebetalare. Figure 29 ger en sammanställning av medlemsstaternas svar. Fråga 4.4: ”Tjänster för skattebetalare: Er skatteförvaltning … (Du kan välja flera svar)” Källa: Europeiska kommissionen (2019) – Survey on VAT administration, collection and control Endast Grekland, Spanien, Lettland och Portugal erbjuder samtliga tjänster som anges ovan. En stor andel av medlemsstaterna erbjuder de flesta av tjänsterna, medan Tjeckien, Cypern, Polen, Rumänien och Finland har färre typer av tjänster för skattebetalare. En skatteförvaltning bör vara öppen för insyn i sin verksamhet och offentliggöra rapporter (t.ex. på sin webbplats) om vilka tjänster den erbjuder till skattebetalare. På detta sätt kommer skattebetalarna att bygga upp ett förtroende och stärka sitt förhållande till skatteförvaltningen. Kommissionen frågade medlemsstaterna om offentliggörandet av resultatrapporter om tjänster för skattebetalare 2016–2019. Fråga 4.4: ”Tjänster för skattebetalare. Skatteförvaltningen … offentliggör rapporter (t.ex. på skatteförvaltningens webbplats) om vilka resultat som uppnåtts när det gäller att tillhandahålla tjänster till skattebetalare under perioden 2016–2019.” Källa: Europeiska kommissionen (2019) – Survey on VAT administration, collection and control Kommissionen undersökte endast förekomsten av tjänster för skattebetalare och gjorde inte någon heltäckande bedömning av stödets kvalitet. Alla medlemsstaternas webbplatser besöktes emellertid (se bilaga 3: Förteckning över webbplatser om skyldigheter i fråga om mervärdesskatt). Kommissionen gick i en utländsk skattebetalares ”fotspår” och försökte hitta relevant information om mervärdesskatteregistrering som fanns tillgänglig online. I de vägda resultaten i figur 31 har hänsyn tagits till olika dimensioner av att informera skattebetalarna om skyldigheterna vid mervärdesskatteregistrering, däribland förekomsten av information online, dess tillgänglighet på ett främmande språk och uppfattningen av informationens fullständighet. Källa: Europeiska kommissionen (2019) – Survey on VAT administration, collection and control

De flesta av medlemsstaterna informerar skattebetalarna aktivt om deras skyldigheter vid mervärdesskatteregistrering. Endast Rumänien svarade ”Nej” i denna undersökning. En minoritet av medlemsstaterna (Grekland, Rumänien, Förenade kungariket och, till viss del, Bulgarien, Irland och Cypern) hade lite eller ingen information på främmande språk. Det främmande språk som oftast används för att informera skattebetalare är engelska, vilket förklarar Förenade kungarikets relativt dåliga resultat. Medlemsstaterna har gjort stora framsteg när det gäller tillgången till information om mervärdesskatt och den allmänna sökupplevelsen. De bästa resultaten har uppnåtts av Danmark, Estland, Irland, Lettland, Litauen, Nederländerna, Polen, Finland och Förenade kungariket. Några av medlemsstaterna (Bulgarien, Grekland, Cypern, Rumänien och, till viss del, Tyskland, Frankrike och Slovakien) ligger en bit efter. Det bör noteras att bättre och mer tillgänglig information om skyldigheterna i fråga om mervärdesskatt och den tillämpliga lagstiftningen kräver minimala investeringar och förbättrar efterlevnaden av skattskyldigheten på relativt kort sikt. Rekommendation 20: Ha en serviceinriktad inställning till skattebetalarna och ta vara på de möjligheter som erbjuds av samverkan med skattebetalarna för att tillhandahålla tjänster av hög kvalitet. 4.6.Användning av uppgifter för att kontrollera skatteefterlevnaden 4.6.1 Insamling av uppgifter En modern skatteförvaltning måste leva upp till den växande efterfrågan på digitaliserade tjänster för hantering av mervärdesskatt och använda de möjligheter som ges av den nya utvecklingen på it-området. Å ena sidan har skattebetalarna större förväntningar på skatteförvaltningarnas tjänster; å andra sidan leder den växande efterfrågan till ett ökat tryck på skatteförvaltningarna att göra fler tjänster tillgängliga för skattebetalarna. Bättre tjänster kräver fler uppgifter av hög kvalitet. I dagens samhälle genereras enorma mängder uppgifter, och skatteförvaltningarna har möjlighet att använda alla dessa uppgifter för att kontrollera efterlevnaden. Kommissionen ville ta reda på vilka uppgifter som finns tillgängliga för att fastställa efterlevnaden av skattskyldigheten. Skatteförvaltningarna använder uppgifter från olika källor, däribland fakturor, internetplattformar, beteende- och miljöundersökningar, tredjepartsuppgifter, informationsutbyten med andra länder och avtal om ömsesidigt bistånd med andra länder. Fråga 4.3: ”Vilka kategorier av uppgifter finns tillgängliga och används av skatteförvaltningen för att fastställa efterlevnaden av skattskyldigheten? (Du kan välja flera svar)” Källa: Europeiska kommissionen (2019) – Survey on VAT administration, collection and control Användningen av olika datakällor för att fastställa efterlevnaden av skattskyldigheten varierar bland medlemsstaterna. Särdragen inom områden som den rättsliga ramen, den politiska organisationen och de sociala strukturerna påverkar också variationen. Alla medlemsstater utbyter information och använder avtal om ömsesidigt bistånd och tredjepartsuppgifter, men endast ett fåtal använder betalningsuppgifter på internetplattformar eller beteendeundersökningar. Vid dessa undersökningar identifieras socioekonomiska faktorer (t.ex. ålder, kön, sysselsättningsstatus och utbildning) och institutionella faktorer (t.ex. förtroende för myndigheter och tillfredsställelse med kvaliteten på de offentliga tjänsterna) som kan påverka en skattebetalares motivation att fullgöra sina skyldigheter i fråga om mervärdesskatt. Danmark, Grekland, Italien och Ungern rapporterade att de använder ett stort urval av uppgifter för att fastställa efterlevnaden av skattskyldigheten. Belgien, Tyskland, Luxemburg, Nederländerna och Finland uppgav att de endast använder uppgifter från två av kategorierna ovan. Rekommendation 21: Undersöka möjligheten att använda flera olika uppsättningar av uppgifter för att fastställa efterlevnaden av skattskyldigheten och varaktigt öka kvaliteten på utbytet av information och det administrativa samarbetet. 4.6.2 Välgrundade beslut: låta uppgifterna göra arbetet Skattemyndigheter som uppvisar goda resultat förlitar sig i stor utsträckning på sin förmåga till dataanalys och forskning för att tillhandahålla bättre tjänster, effektivare övervakning och goda politiska råd till regeringen. Å ena sidan bör skatteförvaltningens ledande befattningshavare ha alla analysuppgifter som behövs för att lämna synpunkter på regeringens budgetprocesser och utarbeta prognoser för skatteinkomsterna; å andra sidan bör ledningen alltid ha en fullständig bild av processen för hantering av mervärdesskatt (resultattavla). De flesta av medlemsstaterna (20/28) har årliga mål för uppbörden av mervärdesskatt. Vissa medlemsstater (Tyskland, Cypern, Luxemburg, Nederländerna, Sverige, Finland och Förenade kungariket) använder inte mål för uppbörden, utan förlitar sig på uppskattningar av inkomsterna. Finansministerier eller högre politiska organ fastställer målen i samarbete med skatteförvaltningarna, eller på grundval av uppgifter som lämnats av dem, med hänsyn till olika faktorer, däribland förändringar i den makroekonomiska miljön och prognoser för inkomsterna från mervärdesskatt.

Målen för och uppskattningarna av uppbörden är i regel korrekta (omkring 1,2 % medianavvikelse). I några av medlemsstaterna (Danmark, Tyskland, Estland, Irland, Grekland, Frankrike, Lettland, Litauen, Luxemburg, Nederländerna, Österrike, Slovenien, Slovakien och Sverige) ligger värdena mycket nära deras uppskattningar eller mål för uppbörden av inkomster från mervärdesskatt. Fråga 4.5: ”Skatteförvaltningens ledande befattningshavare får regelbundna rapporter om… Källa: Europeiska kommissionen (2019) – Survey on VAT administration, collection and control Utan en omfattande uppsättning av grundläggande uppgifter blir hanteringen av mervärdesskatt mindre effektiv. Även de bästa uppsättningar av uppgifter är till liten nytta om det inte går att använda dem för att bygga upp kunskap och insikter som stöd till välgrundade beslut. I vissa medlemsstater, däribland Belgien, Spanien, Frankrike, Kroatien, Lettland, Litauen, Ungern, Rumänien, Slovenien och Förenade kungariket, får ledande befattningshavare regelbundna rapporter. Kommissionen anser att regelbundna rapporter inom alla de områden som anges ovan är till nytta för de ledande befattningshavarna vid medlemsstaternas skatteförvaltningar, eftersom de möjliggör välgrundade beslut. Flera skatteförvaltningar tillhandahåller ytterligare information om den senaste utvecklingen när det gäller efterlevnaden av skattskyldigheten och tjänsterna för skattebetalare. En jämförelse av initiativen i de medlemsstater som varit mest framgångsrika med att minska mervärdesskattegapet (Bulgarien, Spanien, Frankrike, Kroatien, Lettland, Ungern, Polen, Portugal, Slovenien och Slovakien) och de som historiskt sett har uppvisat små mervärdesskattegap (Danmark, Estland, Finland och Sverige) visar att de mest framgångsrika åtgärderna är ·införande av digitala kassaregister, ·elektronisk rapportering, ·kontroll av handeln, ·e-revision och standardisering, ·transaktionsbaserad rapportering, ·riskhantering, inbegripet segmentering och beteendeprofilering, samt ·datastyrd teknik som leder till riskbedömning och automatisk rangordning. Rekommendation 22: Samla in meningsfulla uppgifter, säkerställa balansen mellan riskbedömningsanalyser och profileringslösningar och fortsätta att investera i analyskapacitet. 5.Inlämning och betalning 5.1.Inlämning i rätt tid Inlämning av mervärdesskattedeklarationer är fortfarande den viktigaste metoden för att fastställa en skattebetalares skattskyldighet. I sin mervärdesskattedeklaration lämnar de beskattningsbara personerna information till skatteförvaltningen om registreringen av sina transaktioner, vilket mervärdesskattebelopp som de har tagit ut av sina kunder (utgående mervärdesskatt) eller som har debiterats av deras leverantörer (ingående mervärdesskatt) samt det mervärdesskattebelopp som ska betalas eller återbetalas. Medlemsstaterna har olika format för mervärdesskattedeklarationerna. De registreras vanligen i elektroniska formulär (vissa medlemsstater tillåter även pappersbaserade deklarationer) och lämnas in av skattebetalarna själva eller av ett ombud.

5.1.1.Elektronisk avlämning Den senaste it-utvecklingen inom både elektronisk avlämning och betalning av skatter ger skatteförvaltningarna stora fördelar på olika områden, t.ex. effektivisering, administrationskostnader och verkställighet. Elektronisk avlämning bidrar även till den övergripande kvaliteten i tjänsterna för skattebetalare, genom att minska regelbördan. För att öka den elektroniska inlämningen upplyser medlemsstaterna skattebetalarna om fördelarna med elektronisk avlämning, och vissa har gjort den obligatorisk. Fråga 5.1: ”I mitt land är elektronisk avlämning av mervärdesskattedeklarationer …” Källa: Europeiska kommissionen (2019) – Survey on VAT administration, collection and control Generellt sett uppvisar medlemsstaterna en hög grad av elektronisk avlämning. Medianvärdet i EU ligger nära 99 % för 2019. Jämfört med den föregående rapporten har tydliga framsteg gjorts när det gäller elektronisk avlämning: andelen ökade från >83 % under 2013 till nära 100 % i nästan alla medlemsstater 2019. För fem av medlemsstaterna (Tyskland, Grekland, Cypern, Malta och Sverige) var den beräknade andelen av elektronisk avlämning <90 %. Om de uppgifter som har rapporterats är korrekta måste denna lägre grad av elektronisk avlämning åtgärdas, särskilt i de medlemsstater där elektronisk avlämning är obligatorisk. 5.1.2.Övervakning av inlämningen av mervärdesskattedeklarationer Elektronisk avlämning av mervärdesskattedeklarationer ger medlemsstaterna bättre möjligheter att övervaka skattebetalarnas efterlevnad av tidsfristerna. Nästan alla medlemsstater (25/28) svarade att skattebetalarnas efterlevnad av tidsfristerna för avlämning av mervärdesskattedeklarationer övervakas automatiskt, och mer än hälften använder riskkriterier eller profileringsmetoder som bygger på kända omständigheter och beteenden för att öka andelen deklarationer som lämnas in i tid. a. Fråga 5.2: ”Efterlevnaden av skattebetalarnas tidsfrister för avlämning av mervärdesskattedeklarationer …” Källa: Europeiska kommissionen (2019) – Survey on VAT administration, collection and control b. Fråga 5.3: ”Används riskkriterier eller profileringsmetoder (som bygger på kända omständigheter och beteenden) för att se till att deklarationerna lämnas in i tid?” Källa: Europeiska kommissionen (2019) – Survey on VAT administration, collection and control För många skattebetalare är avlämningen av mervärdesskattedeklarationen deras viktigaste kontakt med skatteförvaltningen. Medlemsstaterna får fastställa egna tidsfrister för avlämning av mervärdesskattedeklarationer. De flesta av dem förväntar sig att deklarationerna lämnas in under de 10 sista dagarna i månaden efter redovisningsperioden, men det finns undantag (Tyskland kräver t.ex. att deklarationerna lämnas in inom 10 dagar efter utgången av redovisningsperioden). Medlemsstaterna får även fastställa egna redovisningsintervall, och de flesta kräver redovisning varje månad. Det är inte ovanligt med kvartalsredovisning, och årlig redovisning är ytterligare ett krav i vissa länder (t.ex. Italien). Några länder, däribland Tyskland, kan begära en årlig redovisning om verksamheten är mycket begränsad. Andra redovisningsperioder är sällsynta, men förekommer (t.ex. i Frankrike för företag med oregelbunden verksamhet, i Grekland för små skattebetalare i vissa kategorier, t.ex. fiskefartyg <12 meter i kustnära vatten, och i Belgien för särskilda deklarationer i händelse av konkurs eller för deltagande i särskilda evenemang). Sådana särskilda ordningar påverkar i vissa fall beräkningen av andelen inlämningar i tid (antalet deklarationer som avlämnas i tid i förhållande till antalet förväntade skattedeklarationer), vilket är den viktigaste indikatorn för efterlevnad inom detta område.

Medlemsstaterna uppvisar i regel en hög andel inlämningar i tid, vissa nära 100 % (Belgien, Bulgarien, Estland, Spanien, Lettland, Litauen, Österrike, Slovakien, Finland och Sverige). Genomsnittet i EU är 93,1 %. Grekland (66 %), Malta (74 %) och Cypern (86 %) har den lägsta andelen inlämningar i tid, och fem medlemsstater (Tjeckien, Tyskland, Frankrike, Kroatien och Polen) kunde inte lämna de nödvändiga uppgifterna för att beräkna denna indikator. Rekommendation 23: Fortsätta ansträngningarna för att öka andelen avlämningar i tid som en bra indikator på mervärdesskattesystemets stabilitet. Till en början var många av tjänsterna för hantering av mervärdesskatt inriktade på enklare områden som elektronisk avlämning av deklarationer och elektronisk betalning av mervärdesskatt. Skattemyndigheterna måste emellertid även göra uppföljningar av den elektroniska avlämningen om det finns en bristande efterlevnad. Följaktligen har skatteförvaltningarna antagit fler dubbelriktade tjänster med olika varningar och meddelanden. Skatteförvaltningarnas åtgärder för att säkerställa att mervärdesskattedeklarationerna avlämnas i tid varierar, vilket framgår av figur 36. Fråga 5.4: ”Vilka åtgärder vidtar er skatteförvaltning om en deklaration avlämnas för sent eller inte avlämnas alls? (Du kan välja flera svar)” Källa: Europeiska kommissionen (2019) – Survey on VAT administration, collection and control Rekommendation 24: Arbeta förebyggande med att påminna skattebetalarna om tidfristerna för avlämning och använda särskilda stödverktyg. Identifieringen av skattebetalare som inte har avlämnat sin mervärdesskattedeklaration i tid bör automatiseras, och skatteförvaltningarnas åtgärder för uppföljning och verkställighet bör anpassas till omständigheterna, till exempel till skattebetalarens tidigare beteende (avlämningshistorik). Om ingen mervärdesskattedeklaration lämnas in gör de flesta av medlemsstaterna en uppskattning av det belopp som ska betalas och lägger till en straffavgift. Effektiviteten i systemet med straffavgifter för sen avlämning bör emellertid utvärderas. Fråga 5.5: ”Har er myndighet analyserat effektiviteten i systemet med straffavgifter för sen avlämning och/eller betalning?” Källa: Europeiska kommissionen (2019) – Survey on VAT administration, collection and control Endast en mindre andel av skatteförvaltningarna (6/28) uppgav att de gör en sådan utvärdering. Rekommendation 25: Utforma ett system med straffavgifter för försenad avlämning av deklarationer och försenad betalning av mervärdesskatt med beaktande av två huvudprinciper: enkelhet och proportionalitet. 5.2.Betalning av mervärdesskatt Betalning av mervärdesskatt är en annan viktig samverkan mellan skattebetalare och skatteförvaltningar. Mervärdesskatt är en indirekt skatt som betalas in till skatteförvaltningen av säljaren (den ”beskattningsbara personen”), men som i själva verket betalas av köparen som en del av priset. Skattebetalare förväntas betala in mervärdesskatt i tid. Underlåtenhet att betala in mervärdesskatten i tid leder vanligen till påförande av ränta och straffavgifter följt av uppföljningsåtgärder av skatteförvaltningen, vars mål bör vara att uppnå högsta möjliga nivå av frivillig inbetalning i tid och lägsta möjliga nivå av kvarskatt. För att uppnå detta resultat måste myndigheten säkerställa en smidig betalningsprocess och en skyndsam uppföljning om betalningen är försenad. Användningen av it-lösningar och elektronisk betalning kan ge betydande fördelar för alla inblandade parter: skattebetalarna, skatteförvaltningen och finanssektorn. Traditionellt har alla skatteförvaltningar i EU erbjudit personliga betalningstjänster eller kontant betalning, delvis på grund av att alternativ har saknats. Med den ökande digitaliseringen har det blivit mer kostnadseffektivt för myndigheterna att låta banker och andra tredje parter ansvara för uppbörden.

På senare tid har en helt elektronisk betalningsmetod, där skattebetalarna sköter sina betalningar online eller ser till att betalningarna sker automatiskt (genom autogirering via sin bank), blivit normen. I flera av de tidigare rapporterna har kommissionen förespråkat införande av lösningar för elektronisk betalning. Under 2019 erbjöd alla medlemsstater elektronisk inbetalning av mervärdesskatt som rekommenderad betalningsmetod i nästan alla situationer. Fråga 5.6: ”Elektronisk inbetalning av mervärdesskatt är …” Källa: Europeiska kommissionen (2019) – Survey on VAT administration, collection and control Allt fler medlemsstater strävar efter att göra elektronisk inbetalning av mervärdesskatt obligatorisk. I den föregående rapporten konstaterades att skatteförvaltningarna i de flesta medlemsstater erbjuder alternativet att betala in mervärdesskatt elektroniskt och att elektronisk betalning endast är obligatorisk i 50 % av medlemsstaterna. Fråga 5.7: ”Är det tillåtet att reglera mervärdesskatten genom kontanta betalningar?” Källa: Europeiska kommissionen (2019) – Survey on VAT administration, collection and control För närvarande strävar nästan alla medlemsstater (98 %) efter att göra elektronisk inbetalning av mervärdesskatt obligatorisk. Rekommendation 26: Begränsa kontant inbetalning av mervärdesskatt så långt det är möjligt. Skattemyndigheterna strävar efter att uppnå en hög grad av frivillig inbetalning av mervärdesskatt i tid. Detta förutsätter att mervärdesskattedeklarationerna lämnas in i tid för beräkning av de utestående beloppen (se föregående avsnitt) och att en skyndsam uppföljning görs om inbetalningen är försenad. Det innebär att skatteförvaltningarna måste ge bästa möjliga återkoppling till skattebetalarna om deras skyldigheter i fråga om mervärdesskatt. Medlemsstaterna använder olika kanaler för sådan återkoppling. Fråga 5.8: ”Skattemyndigheten ger återkoppling till skattebetalarna om deras skyldigheter i fråga om mervärdesskatt genom … (Du kan välja flera svar)” Källa: Europeiska kommissionen (2019) – Survey on VAT administration, collection and control EU:s skatteförvaltningar har förklarat att de föredrar en onlinekanal för att ge återkoppling om fullgörandet av mervärdesskatteskyldigheten. Sådana onlinekanaler används ofta för att kommunicera med skattebetalarna, bl.a. med återkoppling om betalningen av mervärdesskatt. Några av medlemsstaterna använder ”andra” metoder (t.ex. teletjänstcentraler) för att informera skattebetalarna om deras betalningsskyldigheter. Portugal har tagit fram en särskild mobilapp, Situação Fiscal – Pagamentos, som innehåller fullständig information om inbetalningar av mervärdesskatt och som har en inbyggd digital plånbok för att underlätta mobilbetalningar. Vissa av medlemsstaterna har börjat använda ett personligt skattekonto (även kallat ”mikrokonto” i Polen) för reglering av mervärdesskatteskulder, vilket även kan användas för andra skatter som personlig inkomstskatt och företagsskatt.

De undersökningar som hittills har genomförts visar tydligt att helt elektroniska betalningsmetoder är det överlägset bästa sättet att uppbära skatt (OECD, 2010). Kommissionen uppmuntrar alla medlemsstater att så långt det är möjligt främja elektroniska inbetalningar av mervärdesskatt och att upprätta permanent och automatisk kommunikation med skattebetalarna beträffande deras betalningsskyldigheter. Rekommendation 27: Använda en onlinekanal för bättre samverkan med skattebetalarna och underhålla och uppgradera andra kommunikationskanaler att använda i reserv. 6.Uppbörd av mervärdesskatteskulder, återbetalningar och revisioner 6.1.Uppbörd av mervärdesskatteskulder EU:s skatteförvaltningar strävar efter att uppnå högsta möjliga efterlevnadsnivå. Det är mycket viktigt att de omedelbart får kännedom om, och ibland även kan förutse, alla fall där skattebetalarna har svårigheter att betala mervärdesskatt och kan spåra dessa situationer. Fråga 6.1: ”Hur lång tid låter ni gå mellan det lagstadgade förfallodatumet och den tidpunkt då den första åtgärden vidtas för att kräva in skatteskulden (t.ex. det första meddelandet till skattebetalaren)? (i dagar)” Källa: Europeiska kommissionen (2019) – Survey on VAT administration, collection and control Eftersom en snabb inledande insats är en av de viktigaste aspekterna av hanteringen av skatteskulder frågade kommissionen medlemsstaterna hur lång tid som kan gå mellan det lagstadgade förfallodatumet och den tidpunkt då den första åtgärden vidtas för att kräva in skatteskulden (t.ex. det första meddelandet till skattebetalaren). Svaren varierar mellan 0 (den vanligaste situationen) och 90 dagar. EU:s skatteförvaltningar reagerar vanligen omedelbart om ett företag missar en tidsfrist för inbetalning av mervärdesskatt. Endast fyra medlemsstater – Bulgarien (61 dagar), Cypern (75 dagar), Luxemburg (90 dagar) och Polen (40 dagar) – tillåter mer än en månad mellan förfallodatumet och den inledande åtgärden. Grekland, Italien, Lettland, Litauen, Rumänien och Förenade kungariket inleder den första återkravsåtgärden omedelbart. Kommissionen är medveten om att det finns skillnader i medlemsstaternas lagstiftning och enskilda förfaranden. Skattemyndigheterna bör emellertid kontrollera och övervaka försenade inbetalningar av mervärdesskatt och vara redo att utöka åtgärderna så snart som möjligt, även om ett visst antal dagar måste ha gått innan en formell insats inleds. I vissa fall, särskilt under ogynnsamma perioder som den ekonomiska krisen till följd av pandemin, kan mervärdesskatteskulden fortfarande vara ett problem trots att lämpliga strategier för uppbörd av skulder har införts. För att kunna hantera denna utmaning måste skatteförvaltningarna leta efter ännu mer innovativa, samordnade och kostnadseffektiva sätt att hantera uppbörden av mervärdesskatteskulder. Den bästa åtgärden är ett stabilt, välfungerande och användarvänligt it-delsystem för skuldhantering. Alla skatteförvaltningar i EU har infört delsystem för att hantera mervärdesskatteskulder. Alla it-system är emellertid inte lika funktionsdugliga. Kommissionen bad skatteförvaltningarna om mer information om olika viktiga aspekter av deras system för hantering av mervärdesskatteskulder för att försöka bedöma deras effektivitet. Fråga 6.2: ”Det it-system som används av er skatteförvaltning för att hantera mervärdesskatteskulder … (Du kan välja flera svar)” Källa: Europeiska kommissionen (2019) – Survey on VAT administration, collection and control Rekommendation 28: Upprätthålla ett flexibelt it-delsystem för att hantera och prioritera mervärdesskatteskulder. I detta avseende har Belgien, Irland och Förenade kungariket föregått med gott exempel. Tyskland, Grekland, Spanien, Frankrike, Litauen, Luxemburg, Rumänien, Slovenien och Sverige uppvisar också goda resultat.

När det gäller de utestående mervärdesskatteskulderna, dvs. den totala mervärdesskatteskulden i slutet av året räknat som total inkomst, noterades en något positiv utveckling för de flesta av medlemsstaterna. Med undantag för Grekland, Cypern, Nederländerna och Förenade kungariket noterade de medlemsstater som tillhandahöll fullständiga eller partiella uppgifter för beräkningen en positiv utvecklingstrend. Mervärdesskatteskulder över EU-genomsnittet konstaterades i Grekland, Cypern, Malta, Polen och Slovakien. Polen rapporterade att ett av de troligaste skälen till den höga nivån av mervärdesskatteskulder var att beräkningen av mervärdesskatten gällde allvarliga oriktigheter och skattebetalare som inte hade några tillgångar eller andra ekonomiska medel på sina bankkonton. Denna situation kan även förekomma i andra medlemsstater med relativt höga nivåer av mervärdesskatt, vilket ger ytterligare stöd till rekommendationen att övervaka mervärdesskatteskulden och vara redo att reagera omedelbart vid det lagstadgade förfallodatumet. 6.2.Återbetalning av mervärdesskatt En av de viktigaste funktionerna i systemet för fakturering och kreditering av mervärdesskatt är att endast skattebetalare som gör inköp betalar betydande belopp av mervärdesskatt. I genomsnitt återbetalas omkring en tredjedel av den mervärdesskatt som betalats in på EU-nivå. Den allmänt vedertagna regeln är att återbetalning av mervärdesskatt bör ske omedelbart efter mottagandet av mervärdesskattedeklarationer som ger upphov till överskott. I verkligheten har återbetalningen av krediter varit mervärdesskattesystemets ”akilleshäl” och lett till komplexa administrativa åtgärder som avsevärt har undergrävt mervärdesskattesystemets funktion (uttalande av IMF). En omedelbar utbetalning av berättigade skatteåterbetalningar, med säkerhetsåtgärder för att förhindra utbetalning i händelse av bedrägliga återbetalningskrav, är således avgörande för en sund hantering av mervärdesskatt och för att stärka efterlevnaden av skattskyldigheten. Återbetalningarna sker i regel i rätt tid. Flera av medlemsstaterna (Bulgarien, Tyskland, Spanien, Frankrike, Kroatien, Lettland, Luxemburg, Ungern, Nederländerna, Polen, Finland och Sverige) kunde inte tillhandahålla de nödvändiga uppgifterna för att beräkna andelen återbetalningar som gjordes i tid, trots att de flesta av dem svarade ”Ja” på frågan om de ”rutinmässigt (t.ex. varje månad) övervakar den tid det tar att betala ut eller reglera återbetalningar av mervärdesskatt” (se figur 44 nedan). Källa: Europeiska kommissionen (2019) – Survey on VAT administration, collection and control Bland de skatteförvaltningar som lämnade uppgifter om återbetalning av mervärdesskatt före det lagstadgade datumet låg Cypern, Grekland, Malta och Rumänien under EU-genomsnittet. Det var emellertid bara Malta och Rumänien som uppvisade en negativ utveckling av värdet på återbetalningarna av mervärdesskatt som gjordes i tid. Förseningar i hanteringen av återbetalningar inträffar vanligtvis när statsbudgeten är pressad och målen för uppbörden av skatt inte är uppfyllda. Skattemyndigheterna och finansministerierna måste ha lämpliga prognos- och övervakningssystem för att kunna förutse nivåerna på återbetalningarna och avsätta tillräckliga medel för att tillgodose berättigade återbetalningskrav. Rekommendation 29: Betala ut berättigade skatteåterbetalningar omedelbart, och se till att det finns förfaranden för att förhindra utbetalning av bedrägliga återbetalningskrav. Om skatteförvaltningarna inte betalar ut berättigade återbetalningskrav i tid förändras mervärdesskattens karaktär, till viss del, från en skatt på slutlig konsumtion till en skatt på produktion (uttalande av IMF). Bortsett från kontrollerna i samband med registrering för mervärdesskatt, däribland identitetskontrollerna (se figur 9 i avsnitt 3), kan god praxis för att säkerställa snabba återbetalningar av mervärdesskatt omfatta ·inrättande av en särskild enhet för återbetalning av mervärdesskatt, ·ett särskilt förfarande för begäranden om återbetalning med låg risk (t.ex. särskild automatiserad programvara som granskar återbetalningskraven mot riskkriterier för att skilja en god efterlevnadshistorik från en dålig eller okänd efterlevnadshistorik), ·särskilda åtgärder för att hantera begäranden om återbetalning som lämnats in av exportörer, ·elektronisk utbetalning av återbetalningar genom en direkt kredit till skattebetalarens bankkonto, eller ·regelbunden övervakning av den tid det tar för att betala ut eller reglera återbetalningar av mervärdesskatt. Fråga 6.3: ”För att säkerställa en snabb utbetalning av berättigade återbetalningar av mervärdesskatt har er skatteförvaltning … (Du kan välja flera svar)”

Källa: Europeiska kommissionen (2019) – Survey on VAT administration, collection and control Rekommendation 30: Tillämpa den goda praxis som rekommenderas om återbetalningar av mervärdesskatt till ett högt värde sker efter det lagstadgade datumet. Rekommendation 31: Koppla ihop återbetalningsprocessen med registreringskomponenten (kontrollera skattebetalarnas identitet för att förhindra att fiktiva näringsidkare registreras i systemet) och integrera den med förvaltningssystemet för riskhantering. 6.3.Fullgörande av rapporteringsskyldigheterna: revisioner av mervärdesskatt Skattebetalarna bör redovisa fullständiga och korrekta uppgifter i sina skattedeklarationer, och skatteförvaltningarna bör regelbundet övervaka förlusterna av skatteinkomster på grund av felaktig rapportering. Felaktig redovisning av mervärdesskatt som inbegriper större belopp tillhörande företagsskattebetalare kan få mycket allvarliga konsekvenser. Revisioner av mervärdesskatt och andra kontroller främjar en korrekt redovisning och minskar skattebedrägerierna. Revisioner kompletterar andra, mer förebyggande efterlevnadsinitiativ för stöd till skattebetalare (se avsnitt 5). Kontrollverksamheten, däribland skatterevisioner, undersökningar och jämförelser av inkomster med tredjepartsuppgifter, har följande tre syften: 1) avhjälpande (ytterligare skattepåföljder kan bedömas för att korrigera avvikelserna), 2) förebyggande (den upplevda sannolikheten för upptäckt har en avskräckande effekt mot utebliven eller felaktig avlämning) och 3) upplysande (insamling av skatterelaterade uppgifter). Detta strategiska tillvägagångssätt måste omfatta flera olika delar: ·Revisionen av mervärdesskatt måste bygga på en integrerad årlig plan som granskas av de ledande befattningshavarna. ·Särskilda förfaranden och, företrädesvis, en revisionshandledning bör utarbetas och användas. ·Särskilda anvisningar som anpassats till särdragen i olika branscher/sektorer (t.ex. turism, byggverksamhet, telekommunikation) måste finnas på plats. ·Processen för mervärdesskatterevision bör dokumenteras och övervakas för att upprätthålla kvaliteten. ·Revisionen bör utföras med särskild programvara som anpassats till syftena med mervärdesskatterevisionen. ·Revisionsprocessen bör bygga på teknik som gör det möjligt att i stor skala dubbelkontrollera de belopp som redovisats i skattedeklarationerna mot uppgifter som inhämtats från tredje part. ·Revisionen måste ibland utföras i samarbete med andra administrativa myndigheter och statliga organ. Fråga 6.4: ”Den mervärdesskatterevision som utförs av er skatteförvaltning ... (Du kan välja flera svar)” Källa: Europeiska kommissionen (2019) – Survey on VAT administration, collection and control Medlemsstaterna följer i allmänhet revisionsprocessen mycket noggrant. En analys av enkätsvaren visar att Finlands och Sveriges revisionssystem omfattar alla exempel på god praxis som anges ovan. Svaren från andra medlemsstater, bl.a. Tjeckien, Litauen, Ungern, Polen, Slovakien och Förenade kungariket, visar på goda resultat. Däremot skulle Malta (som endast redovisade ett av de åtta exemplen på god praxis), Österrike och Frankrike (som redovisade två av de åtta exemplen) kunna göra ytterligare ansträngningar för att förbättra sina revisionsförfaranden. Skattemyndigheterna samlar vanligen information som rör mervärdesskatterevision i särskilda databaser för framtida revisioner av samma eller närstående skattebetalare (eftersom det ofta går att hitta relevant information om en skattebetalare när en annan granskas). Dessutom kan revisioner av skattebetalare tillsammans eller i samarbete med andra institutioner, och/eller utbyte av uppgifter som rör mervärdesskatt med andra institutioner, förbättra revisionens funktion.

En stor majoritet av medlemsstaterna (21/28) rapporterade att de samarbetar med andra statliga organ, däribland tullmyndigheter (i vissa fall integrerade i skatteförvaltningen), brottsbekämpande myndigheter (polis, allmänna åklagare etc.), yrkesinspektioner, sociala myndigheter och även myndigheter för livsmedels- och kemikaliesäkerhet. Flera av medlemsstaterna (t.ex. Tjeckien, Frankrike och Slovakien) har inrättat särskilda arbetsgrupper genom operativa samordningsstrukturer mellan ministerierna för att bekämpa mervärdesskattebedrägerier. I Frankrike samlar en av arbetsgrupperna regelbundet den franska skatteförvaltningens partnermyndigheter (rättsväsende, polis, tull och finansunderrättelseenheter) och de enheter som är ansvariga för skatterevision för att samarbeta på området mervärdesskatterevision. Rekommendation 32: Använda sektorsspecifika revisionshandledningar, samarbeta med andra organ, uppdatera och revidera revisionsplanerna och övervaka revisionsfunktionens kvalitet i enlighet med ett dokumenterat förfarande. De flesta aspekter av en modern mervärdesskatterevision, från det urval där skattebetalarna klassificeras efter den risk de utgör till uppbörden av inkomster, kräver användning av it-utrustning och särskild programvara. Denna arbetsuppgift kan inte utföras manuellt för en stor befolkning. Skatteförvaltningarna använder i allmänhet särskild revisionsprogramvara. Endast tre av medlemsstaterna (Danmark, Slovenien och Förenade kungariket) uppgav att de inte använder någon särskild programvara. Sammanlagt 17 medlemsstater använder lösningar för mervärdesskatterevision som de har utvecklat internt, antingen fristående eller i kombination med särskild eller allmänt tillgänglig programvara. Tre av medlemsstaterna (Italien, Malta och Nederländerna) uppgav att de endast använder egen programvara. Fråga 6.4.b: ”Ange vilken programvara (vilka program) som används av er skatteförvaltning vid revisioner (t.ex. ACL, IDEA, egen intern programvara etc.)” a. Kommersiella färdigköpta lösningar eller specialbyggda lösningar b. Huvudsakliga revisionsspecifika lösningar som används Källa: Europeiska kommissionen (2019) – Survey on VAT administration, collection and control Även om medlemsstaternas skatteförvaltningar har samma grundläggande funktioner, däribland revision, har alla inte samma grad av komplexitet när det gäller genomförandet av it-lösningar. Denna grad av komplexitet är en faktor som kan leda till att skatteförvaltningarna väljer att utveckla egen programvara. Anpassningsnivån av sådan specialutvecklad programvara varierar också avsevärt mellan medlemsstaterna. Det finns även färdigköpta allmänt tillgängliga lösningar som kan användas vid revision av mervärdesskatt. Färdigköpta allmänt tillgängliga lösningar utvecklas också enligt befintlig ledande praxis. Skatteförvaltningar med mindre behov av anpassning kan dra nytta av lägre genomförandekostnader och har därmed större möjligheter att lyckas. Genomförandets komplexitet, särskilda behov, varierande lagstiftning och/eller särskilda organisatoriska aspekter av skatteförvaltningen gör emellertid att det är omöjligt att jämföra fördelarna med olika revisionsprogram. Totalt sett har hälften av EU:s skatteförvaltningar en tendens att använda en blandning av färdigköpta och specialutvecklade lösningar. Såsom nämnts i de tidigare rapporterna kan varje form av samarbete och samordning av resurser medföra stordriftsfördelar (särskilt för skatteförvaltningarna i mindre medlemsstater som har ett nära samarbete i gemensamma frågor). Revision av mervärdesskatt, och i synnerhet den it-programvara som används i denna process, är ett av de områden där medlemsstaterna enkelt kan dra nytta av varandras erfarenheter. Det finns EU-verktyg som kan användas av medlemsstaterna för att finansiera och stödja modernisering och reform av skatteförvaltningarna. Rekommendation 33: Använda tillgängliga EU-verktyg, utbyta erfarenheter och god praxis för användning av olika verktyg och förfaranden, och samarbeta (t.ex. genom gemensamma revisioner) för att öka revisionsfunktionernas effektivitet. Såsom nämns i den senaste rapporten är revisioner ”ett kostsamt verktyg eftersom de kräver mycket tid och personal. Dessutom bidrar revisionerna i begränsad omfattning till den totala uppbörden av mervärdesskatt procentuellt sett”. En revisionsstrategi som är inriktad på de huvudsakliga riskområdena ökar därför avkastningen på användningen av begränsade revisionslösningar och andra resurser och underlättar den frivilliga efterlevnaden genom att minska upplevelsen av intrång från skatteförvaltningens sida hos skattebetalare som följer reglerna. I den föregående rapporten betonades att fler och fler skatteförvaltningar inser att ”revisioner inte längre är det mest effektiva och ändamålsenliga sättet att motverka bedrägligt beteende” och att de snarare anser att revisioner är ”den ultimata verkställighetsåtgärden” när andra proaktiva initiativ som inriktas på att förbättra den frivilliga efterlevnaden inte, eller inte längre, är effektiva. I den föregående rapporten framhölls även utmaningen med att hitta rätt balans mellan initiativ för ökad efterlevnad och revision av mervärdesskatt. Om man ser till de fem länder som ligger i topp med avseende på de belopp av mervärdesskatt som beräknats efter revisioner (Polen, Rumänien, Bulgarien, Slovakien och Ungern) framgår det tydligt av figur 47 att medlemsstaterna har gjort tydliga framsteg beträffande användningen av funktionen för revision av mervärdesskatt.

Källa: Europeiska kommissionen (2019) – Survey on VAT administration, collection and control Skatteförvaltningarna bör emellertid kunna utföra flera olika typer av revisioner och ha en tydlig policy för vilka typer av revisioner som ska utföras och under vilka omständigheter särskilda typer av revisioner ska utföras, så att revisorerna och deras chefer är medvetna om vad som förväntas av dem (uttalande av OECD). Medlemsstaterna bör ha förmåga att utföra effektiva och punktliga registreringskontroller, revisioner för rådgivning och dokumentation, särskilda revisioner i enskilda frågor och revisioner av återbetalning av mervärdesskatt, och faktiskt utföra dem. De bör även genomföra mer komplexa revisionsprojekt (för särskilda grupper av skattebetalare, en viss bransch eller näringsgren, t.ex. detaljhandel, för att hantera en särskild risk eller fastställa graden av bristande efterlevnad i en viss sektor) och utföra omfattande revisioner och bedrägeriutredningar. Fråga 6.5: ”Vilka typer av kontroller/revisioner utförs av er skatteförvaltning på mervärdesskatteområdet? (Du kan välja flera svar)” Källa: Europeiska kommissionen (2019) – Survey on VAT administration, collection and control EU:s skatteförvaltningar är i allmänhet väl rustade för att utföra alla typer av revisioner. Kommissionen rekommenderar att medlemsstaterna följer samma spår som Belgien, Tyskland, Italien, Ungern, Slovenien, Finland och Sverige, och diversifierar sina revisionsportföljer så mycket som möjligt. Rekommendation 34: Anpassa revisionernas omfattning och intensitet så att de möter behoven. Slutligen bör revisionerna, som nämnts tidigare, komplettera andra initiativ för efterlevnad och analys. Dessa initiativ bör ha nära anknytning till revisionsverksamheten och kan omfatta, men är inte begränsade till, ·användning av förhandsbesked för att skattebetalarna ska känna till den skattemässiga behandlingen av specifika transaktioner, ·uppbyggnad av samarbetsbaserade och förtroendefulla relationer med skattebetalare (i synnerhet stora skattebetalare), ·komplettering av revisionsplanen med en uppskattning av felaktiga redovisningar, baserad på ett särskilt slumpmässigt revisionsprogram, och ·införande av andra moderna verktyg, t.ex. avancerad prediktiv analys och datamodellering. Fråga 6.6: ”När det gäller mervärdesskatt använder skatteförvaltningen … (Du kan välja flera svar)” Källa: Europeiska kommissionen (2019) – Survey on VAT administration, collection and control I typiska fall bygger samarbetsbaserade efterlevnadsåtgärder på dokumenterad god hantering av mervärdesskattefrågor från skattebetalarnas sida och viljan att skapa och upprätthålla en öppen relation. Skattemyndigheternas analysprogram är användbara för att få reda på mer om fördelningen av riskerna i hanteringen av mervärdesskatt.

Medlemsstaterna insåg vikten av detta tillvägagångssätt och visade att de i stor utsträckning kompletterar sina revisionsprogram med andra åtgärder. Danmark, Irland, Kroatien, Finland, Sverige och Förenade kungariket använder alla de initiativ för efterlevnad och analys som anges ovan. Belgien, Bulgarien, Tjeckien, Estland, Spanien, Italien, Lettland, Litauen, Ungern, Nederländerna och Polen visar också goda resultat inom detta område. Endast en av medlemsstaterna (Luxemburg) uppgav att ”inget av ovanstående initiativ tillämpas”. Rekommendation 35: Komplettera revisionsåtgärderna med andra åtgärder utanför revisionen. 7.Redovisning, ansvarighet och tvister i fråga om mervärdesskatt 7.1.Redovisning, interna kontroller och externa granskningar av mervärdesskatt I idealiska fall kan skatteförvaltningarna använda redovisningssystemet för skatteinkomster för att kontrollera framstegen med inkomsthanteringen när som helst under redovisningsperioden. Ett effektivt system med ett it-delsystem som grund minimerar felen i redovisningen, förhindrar interna bedrägerier och registrerar betalningar och andra transaktioner till skattebetalarens rätta konto i god tid. Systemet bör åtminstone möjliggöra automatisk bokföring av mervärdesskatteskyldigheten, ha ett gränssnitt mot andra system inom skatteförvaltningen och omfatta förfaranden för rutinmässig och systematisk granskning av skattebetalarnas uppgifter för att korrigera eventuella fel och utelämnanden. Fråga 7.1: ”Inom er skatteförvaltning ...” Källa: Europeiska kommissionen (2019) – Survey on VAT administration, collection and control Alla medlemsstater använder automatiska redovisningssystem för mervärdesskatteskyldigheten. Tyskland, Irland, Grekland, Spanien, Kroatien, Lettland, Litauen, Ungern, Malta, Portugal och Förenade kungariket rapporterade att deras redovisningssystem har ett gränssnitt mot andra redovisningssystem och omfattar förfaranden för systematisk granskning av skattebetalarnas uppgifter för att korrigera eventuella redovisningsfel. Kommissionen anser att detta är god praxis och rekommenderar alla medlemsstater att anta ett liknande tillvägagångssätt. De 21 medlemsstater vars redovisningssystem har ett gränssnitt mot andra av skatteförvaltningens redovisningssystem uppgav att detta gällde system för avlämning av deklarationer, hantering av kvarskatt, skatteregister och kundservice. Några av medlemsstaterna har särskilda statliga informationsgränssnitt (t.ex. ”x-roads”) som ökar redovisningssystemens interoperabilitet, bl.a. med andra nationella institutioner som hälso- och sjukvård och sociala tjänster, och med banksystemen för att utbyta betalningsuppgifter med finansinstitut. Rekommendation 36: Se till att redovisningssystemen har ett gränssnitt mot andra system och omfattar förfaranden för att systematiskt granska och korrigera skattebetalarnas uppgifter. Det bör finnas en process för internrevision som möjliggör regelbunden granskning av redovisningssystemet för att säkerställa att d