Gemensam ståndpunkt (EG) nr 18/2001

antagen av rådet den 23 mars 2001

inför antagandet av Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/.../EG av den ... om främjande av el producerad från förnybara energikällor på den inre marknaden för el

(2001/C 142/02)

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 175.1 i detta,

med beaktande av kommissionens förslag(1),

med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(2),

med beaktande av Regionkommitténs yttrande(3),

i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget(4), och

av följande skäl:

(1) Möjligheten att använda förnybara energikällor utnyttjas i dag inte till fullo i gemenskapen. Gemenskapen anser att behovet att främja förnybara energikällor är en prioriterad åtgärd eftersom deras användning bidrar till miljöskydd och hållbar utveckling. Dessutom kan detta också skapa lokal sysselsättning, ha en positiv inverkan på social sammanhållning, bidra till försörjningstryggheten och göra det möjligt att uppfylla målen från Kyoto snabbare. Det är därför nödvändigt att se till att denna möjlighet utnyttjas bättre inom ramen för den inre marknaden för el.

(2) Främjande av el producerad från förnybara energikällor är en viktig prioritering för gemenskapen, såsom beskrivs i vitboken om förnybara energikällor (nedan kallad vitboken), av skäl som hänför sig till att trygga energiförsörjningen och diversifiera energitillförseln, skydda miljön och främja den sociala och ekonomiska sammanhållningen. Detta stöddes av rådet i resolutionen av den 8 juni 1998 om förnybara energikällor(5) och av Europaparlamentet i dess resolution om vitboken.

(3) Den ökade användningen av el producerad från förnybara energikällor utgör en viktig del av det åtgärdspaket som behövs för att uppfylla Kyoto-protokollet till Förenta nationernas ramkonvention om klimatförändringar och av varje politiskt åtgärdspaket för att uppfylla ytterligare åtaganden.

(4) Rådet, i sina slutsatser av den 11 maj 1999, och Europaparlamentet, i sin resolution av den 17 juni 1998 om el från förnybara energikällor(6), har uppmanat kommissionen att lägga fram ett konkret förslag till gemenskapsregler om tillträde till den inre marknaden för el producerad från förnybara energikällor. Dessutom har Europaparlamentet i sin resolution av den 30 mars 2000 om el producerad från förnybara energikällor och den inre marknaden för el(7) betonat att det är nödvändigt med bindande och ambitiösa mål för förnybara energikällor på nationell nivå för att nå resultat och uppnå gemenskapsmålen.

(5) För att på medellång sikt kunna öka marknadsandelen för el producerad från förnybara energikällor måste alla medlemsstater ställa upp nationella vägledande mål för användningen av el producerad från förnybara källor.

(6) Dessa nationella vägledande mål bör vara förenliga med alla de nationella åtaganden som gjorts i samband med gemenskapens åtaganden rörande klimatförändringar i enlighet med Kyoto-protokollet.

(7) Kommissionen bör bedöma i vilken utsträckning medlemsstaterna har gjort framsteg när det gäller att uppnå de nationella vägledande målen och i vilken utsträckning dessa är förenliga med det övergripande vägledande målet på 12 % av den nationella bruttoenergianvändningen 2010, med hänsyn till att vitbokens vägledande mål på 12 % för hela gemenskapen senast 2010 ger värdefull vägledning för ökade ansträngningar på gemenskapsnivå och i medlemsstaterna, samtidigt som de olika nationella förutsättningarna måste beaktas.

(8) Medlemsstaterna skall följa den gällande gemenskapslagstiftningen om avfallshantering om de använder avfall som energikälla. Tillämpningen av detta direktiv påverkar inte definitionerna i bilaga 2a och 2b i rådets direktiv 75/442/EEG av den 15 juli 1975 om avfall(8).

(9) Den definition av biomassa som ges i detta direktiv utesluter inte en annan definition i nationell lagstiftning, för andra syften än de som anges i detta direktiv.

(10) Medlemsstaterna åläggs inte genom detta direktiv att erkänna köp av en ursprungsgaranti från andra medlemsstater eller motsvarande köp av el som ett bidrag till uppfyllandet av de ålagda nationella kvoterna. Emellertid behövs en ursprungsgaranti för el producerad från förnybara energikällor för att underlätta handeln med sådan el och öka tydligheten beträffande användarnas möjlighet att välja mellan el producerad från icke-förnybara källor och el producerad från förnybara energikällor. System för ursprungsgaranti ger inte i sig rätt att komma i åtnjutande av nationella stödmekanismer i olika medlemsstater. Det är viktigt att alla former av el som produceras från förnybara energikällor omfattas av sådana ursprungsgarantier.

(11) Det är viktigt att skilja mellan ursprungsgarantier och överlåtbara gröna certifikat.

(12) Behovet av offentligt stöd till förnybara energikällor erkänns i gemenskapens riktlinjer om statligt stöd för miljöskydd(9) vilka, bland andra alternativ, beaktar behovet av att internalisera externa kostnader för elproduktion. Bestämmelserna i fördraget och särskilt artiklarna 87 och 88 i detta kommer emellertid att fortsätta att gälla för sådant stöd.

(13) Det behöver upprättas ett rättsligt ramverk för marknaden för förnybara energikällor.

(14) Medlemsstaterna har olika stödmekanismer på nationell nivå för förnybara energikällor, bland annat gröna certifikat, investeringsstöd, skattebefrielser eller skattelättnader, skatteåterbetalningar och system med direkt prisstöd. Ett viktigt medel att uppnå detta direktivs mål är att garantera att dessa mekanismer fungerar väl till dess att ett rättsligt ramverk på gemenskapsnivå blir operativt, för att bibehålla investerarnas förtroende.

(15) Det är för tidigt att besluta om ett gemenskapsomfattande ramverk för stödsystem, med hänsyn till de begränsade erfarenheterna av nationella system och den nuvarande relativt låga andelen el producerad från förnybara energikällor med prisstöd inom gemenskapen.

(16) Det är emellertid nödvändigt att efter en tillräckligt lång övergångsperiod anpassa stödsystemen till den framväxande inre marknaden för el. Det är därför lämpligt att kommissionen övervakar situationen och lägger fram en rapport om erfarenheterna från tillämpningen av nationella system. Om det är nödvändigt bör kommissionen, mot bakgrund av slutsatserna i den rapporten, lägga fram ett förslag till ett rättsligt ramverk avseende stödsystem för el producerad från förnybara energikällor. Förslaget bör bidra till uppfyllandet av de nationella vägledande målen, vara förenligt med principerna för den inre marknaden för el och ta hänsyn till särdragen hos olika förnybara energikällor, olika tekniker och geografiska skillnader. Det bör också effektivt främja användningen av förnybara energikällor och vara enkelt och samtidigt så effektivt som möjligt, särskilt när det gäller kostnaderna, samt omfatta en tillräckligt lång övergångstid på minst sju år för att bibehålla investerarnas förtroende och undvika icke-återvinningsbara kostnader ("stranded costs"). Detta rättsliga ramverk skulle möjliggöra att el producerad från förnybara energikällor kan konkurrera med el producerad från icke-förnybara energikällor och begränsa kostnaden för konsumenten samtidigt som behovet av offentligt stöd på medellång sikt minskas.

(17) En ökad marknadspenetration för el producerad från förnybara energikällor medger stordriftsfördelar som minskar kostnaderna.

(18) Det är viktigt att utnyttja marknadskrafternas och den inre marknadens styrka och göra el producerad från förnybara energikällor konkurrenskraftig och attraktiv för medborgarna i Europa.

(19) I samband med att utvecklingen av marknaden för förnybara energikällor främjas är det viktigt att ta hänsyn till den positiva inverkan på regionala och lokala utvecklingsmöjligheter, möjligheter till export, social sammanhållning och möjligheter till sysselsättning, i synnerhet när det gäller små och medelstora företag och oberoende kraftproducenter.

(20) Sektorn för energi från förnybara energikällor har en särpräglad struktur, vilket särskilt bör beaktas vid översynen av de administrativa förfarandena för att få tillstånd att uppföra anläggningar som producerar el från förnybara energikällor.

(21) Under vissa omständigheter är det inte möjligt att helt säkerställa överföring och distribution av el producerad från förnybara energikällor utan att nätets tillförlitlighet och säkerhet påverkas och garantier i detta sammanhang kan därför inbegripa ekonomisk ersättning.

(22) Kostnaderna för att till nätet ansluta nya elproducenter som använder förnybara energikällor bör vara objektiva, klara och tydliga samt icke-diskriminerande, och erforderlig hänsyn bör tas till den nytta anslutna kraftverk medför för nätet.

(23) Eftersom de allmänna målen för den föreslagna åtgärden inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna och de därför på grund av åtgärdernas omfattning eller effekter bättre kan uppnås på gemenskapsnivå, kan gemenskapen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget. Det närmare genomförandet av åtgärderna bör emellertid överlåtas på medlemsstaterna, vilket ger varje medlemsstat möjlighet att välja det sätt som bäst motsvarar dess speciella situation. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går detta direktiv inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Syfte

Syftet med detta direktiv är att främja en ökning av de förnybara energikällornas bidrag till elproduktionen på den inre marknaden för el och att skapa en grund för ett framtida rättsligt ramverk på gemenskapsnivå för detta.

Artikel 2

Definitioner

I detta direktiv avses med

a) förnybara energikällor: förnybara icke-fossila energikällor (vindkraft, solenergi, jordvärme, våg- och tidvattenenergi, vattenkraft, biomassa, deponigas, gas från avloppsreningsanläggningar och biogas),

b) biomassa: den biologiskt nedbrytbara fraktionen av produkter, avfall och rester från jordbruk (både vegetabiliska och animaliska ämnen), skogsbruk och närstående industrier samt den biologiskt nedbrytbara fraktionen av industriavfall och kommunalt avfall,

c) el producerad från förnybara energikällor: elektricitet producerad i kraftverk där enbart förnybara energikällor används, liksom den andel av elektriciteten som produceras från förnybara energikällor i hybridkraftverk som också använder konventionella energikällor, samt den el producerad från förnybara källor som används för att fylla lagringssystemen, undantaget den el som produceras som ett resultat av lagringssystem,

d) elanvändning: nationell elproduktion, inbegripet egenproduktion, plus importerad el minus exporterad el (nationella bruttoelanvändningen).

Dessutom skall definitionerna i Europaparlamentets och rådets direktiv 96/92/EG av den 19 december 1996 om gemensamma regler för den inre marknaden för el(10) tillämpas.

Artikel 3

Nationella vägledande mål

1. Medlemsstaterna skall vidta lämpliga åtgärder för att främja en ökad användning av el producerad från förnybara energikällor i enlighet med de nationella vägledande mål som avses i punkt 2. Dessa åtgärder skall stå i proportion till det uppställda målet.

2. Senast den ...(11) och därefter vart femte år skall medlemsstaterna anta och offentliggöra en rapport med nationella vägledande mål för den framtida användningen av el producerad från förnybara energikällor uttryckt som en procentuell andel av elanvändningen för de följande tio åren. I rapporten skall också redogöras för de åtgärder som vidtagits och som planeras på nationell nivå för att uppnå dessa nationella vägledande mål. När målen fram till 2010 fastställs skall medlemsstaterna

- ta hänsyn till de referensvärden som återfinns i bilagan, och

- se till att dessa mål är förenliga med de nationella åtaganden som gjorts i samband med gemenskapens åtaganden rörande klimatförändringar i enlighet med Kyoto-protokollet till Förenta nationernas ramkonvention om klimatförändringar.

3. Medlemsstaterna skall, första gången senast den ...(12) och därefter vartannat år, offentliggöra en rapport som skall innehålla en analys av förverkligandet av nationella vägledande mål, med hänsyn tagen särskilt till de klimatfaktorer som eventuellt kan påverka förverkligandet av dessa mål, och ange i vilken utsträckning åtgärderna är förenliga med nationella åtaganden beträffande klimatförändringar.

4. Kommissionen skall på grundval av de rapporter från medlemsstaterna som avses i punkterna 2 och 3 bedöma i vilken utsträckning

- medlemsstaterna har gjort framsteg när det gäller att förverkliga sina nationella vägledande mål,

- de nationella vägledande målen är förenliga med det övergripande vägledande målet på 12 % av den nationella bruttoenergianvändningen senast 2010 och särskilt med den vägledande andelen el producerad från förnybara energikällor på 22,1 % av gemenskapens totala elanvändning senast 2010.

Kommissionen skall offentliggöra sina slutsatser i en rapport, första gången senast den ...(13) och därefter vartannat år. Denna rapport skall vid behov åtföljas av förslag till Europaparlamentet och rådet.

Artikel 4

Stödsystem

1. Utan att det påverkar tillämpningen av artiklarna 87 och 88 i fördraget skall kommissionen utvärdera tillämpningen av de system som används i medlemsstaterna, enligt vilka en elproducent får direkt eller indirekt stöd enligt offentliga myndigheters bestämmelser, och som skulle kunna ha en begränsande effekt på handeln, på grundval av att systemen bidrar till målen i artiklarna 6 och 174 i fördraget.

2. Kommissionen skall, senast den ...(14), lägga fram en väldokumenterad rapport om erfarenheterna från tillämpningen och samexistensen av de olika systemen enligt punkt 1. Rapporten skall vid behov åtföljas av ett förslag till ett ramverk på gemenskapsnivå avseende stödsystem för el producerad från förnybara energikällor.

Varje förslag till ramverk skall

a) bidra till uppfyllandet av de nationella vägledande målen,

b) vara förenligt med principerna för den inre marknaden för el,

c) ta hänsyn till särdragen hos olika förnybara energikällor, samt även olika tekniker och olika geografiska förhållanden,

d) främja en effektiv användning av förnybara energikällor och vara enkelt och samtidigt så effektivt som möjligt, särskilt när det gäller kostnaderna,

e) omfatta en tillräckligt lång övergångsperiod på minst sju år för att bibehålla investerarnas förtroende.

Artikel 5

Ursprungsgaranti för el producerad från förnybara energikällor

1. Medlemsstaterna skall senast den ...(15) se till att el producerad från förnybara energikällor kan garanteras vara producerad från sådana energikällor i den mening som avses i detta direktiv i enlighet med objektiva, klara och tydliga samt icke-diskriminerande kriterier som har fastställts av respektive medlemsstat. De skall se till att det på begäran utfärdas en ursprungsgaranti med detta innehåll.

2. Medlemsstaterna får utse ett eller flera behöriga organ som skall vara oberoende i förhållande till producenter och distributörer och som skall ha i uppdrag att kontrollera utfärdandet av ursprungsgarantierna.

3. Ursprungsgarantierna skall

- innehålla uppgifter om från vilken energikälla som elen producerats, var och när den producerats och, när det gäller vattenkraftverk, installerad effekt,

- göra det möjligt för producenter av el från förnybara energikällor att visa att den el de säljer är producerad från förnybara energikällor i den mening som avses i detta direktiv.

4. Sådana ursprungsgarantier som utfärdas i enlighet med punkt 2 bör erkännas ömsesidigt av medlemsstaterna uteslutande såsom bevis på de faktorer som nämns i punkt 3. Vägran att erkänna en ursprungsgaranti som bevis, t.ex. av skäl som hänför sig till bedrägeribekämpning, måste grundas på objektiva, klara och tydliga samt icke-diskriminerande kriterier. Om någon vägrar att erkänna en ursprungsgaranti får kommissionen tvinga den vägrande parten att erkänna garantin, särskilt med beaktande av de objektiva, klara och tydliga samt icke-diskriminerande kriterier på vilka ett sådant erkännande grundas.

5. Medlemsstaterna eller de behöriga organen skall inrätta lämpliga mekanismer för att säkerställa att ursprungsgarantin är både korrekt och tillförlitlig, och de skall i den rapport som avses i artikel 3.3 beskriva de åtgärder som har vidtagits för att säkerställa garantisystemets tillförlitlighet.

6. Efter samråd med medlemsstaterna skall kommissionen i den rapport som avses i artikel 8 granska de former och tillvägagångssätt som medlemsstaterna kan följa för att garantera ursprunget för den el som producerats från förnybara energikällor. Vid behov skall kommissionen föreslå Europaparlamentet och rådet att gemensamma regler antas om detta.

Artikel 6

Administrativa förfaranden

1. Medlemsstaterna eller de behöriga organ som medlemsstaterna har utsett, skall utvärdera nuvarande lagar och författningar om de tillståndsförfaranden eller andra förfaranden som anges i artikel 4 i direktiv 96/92/EG för uppförande av produktionsanläggningar för produktion av el från förnybara energikällor i syfte att

- minska lagstiftningshinder och andra hinder för en ökning av produktionen av el från förnybara energikällor,

- få fram effektivare och snabbare förfaranden på lämplig administrativ nivå, och

- se till att reglerna är objektiva, klara och tydliga samt icke-diskriminerande och beaktar fullt ut särdragen i de olika teknikerna för att utnyttja förnybara energikällor.

2. Medlemsstaterna skall senast den ...(16) offentliggöra en rapport om den utvärdering som avses i punkt 1, vid behov med en beskrivning av de åtgärder som har vidtagits. Syftet med denna rapport är att, om det är relevant i nationell lagstiftning, ge en översikt över vilken nivå som uppnåtts och särskilt vad gäller följande frågor:

- Samordning mellan de olika administrativa organen när det gäller tidsfrister, mottagande och behandling av ansökningar om tillstånd.

- Möjligheten att fastställa särskilda riktlinjer för den verksamhet som avses i punkt 1 och möjligheten att införa ett snabbplaneringsförfarande för producenter av el från förnybara energikällor.

- Utseendet av myndigheter för att medla vid tvister mellan tillståndsgivande myndigheter och dem som ansöker om tillstånd.

3. Kommissionen skall, i den rapport som avses i artikel 8 och på grundval av de rapporter från medlemsstaterna som avses i punkt 2 i den här artikeln, utvärdera vilka metoder som är bäst för att förverkliga de mål som anges i punkt 1.

Artikel 7

Nätfrågor

1. Utan att det påverkar nätets tillförlitlighet och säkerhet och inom ramen för nätets kapacitet skall medlemsstaterna vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa att de som ansvarar för drift av överföringsnät och distributionsnät inom deras territorium garanterar överföring och distribution av el producerad från förnybara energikällor. De kan dessutom ge prioriterat tillträde till nätet för el producerad från förnybara energikällor.

2. Medlemsstaterna skall inrätta ett rättsligt ramverk eller kräva att de som ansvarar för drift av överföringsnät och distributionsnät utarbetar och offentliggör standardiserade regler om vem som skall stå för kostnaderna för sådana tekniska anpassningar, t.ex. nätanslutningar och nätförstärkningar, som behövs för att ansluta nya elproducenter som skall mata nätet med el producerad från förnybara energikällor.

Dessa regler skall grunda sig på objektiva, klara och tydliga samt icke-diskriminerande kriterier, som skall ta särskild hänsyn till alla de kostnader och fördelar som sammanhänger med anslutningen av dessa producenter till nätet. Reglerna kan medge olika typer av anslutningar.

3. Operatörer av kraftöverföringsnät och eldistributionsnät skall åläggas att förse nya elproducenter som önskar bli anslutna med en uttömmande och detaljerad uppskattning av de kostnader som anslutningen medför. Medlemsstaterna kan tillåta att de producenter av el producerad från förnybara energikällor som vill ansluta sig till nätet skall kunna använda en anbudsförfrågan rörande anslutningsarbetet.

4. Medlemsstaterna skall inrätta ett rättsligt ramverk eller kräva att de som ansvarar för drift av överföringsnät och distributionsnät utarbetar och offentliggör standardiserade regler för fördelningen av kostnader för systeminstallationer, t.ex. nätanslutningar och nätförstärkningar, mellan alla producenter som drar nytta av dem.

Kostnadsfördelningen skall genomföras med hjälp av en mekanism som är grundad på objektiva, klara och tydliga samt icke-diskriminerande kriterier, som beaktar de fördelar som anslutningarna medför såväl för de ursprungligen anslutna producenterna och de senare anslutna producenterna som de som ansvarar för drift av överföringsnät och distributionsnät.

5. Medlemsstaterna skall i den rapport som avses i artikel 6.2 även bedöma vilka åtgärder som skall vidtas för att underlätta tillträde till nätet för el producerad från förnybara energikällor. I denna rapport skall bl.a. möjligheten att införa tvåvägsmätning undersökas.

Artikel 8

Sammanfattande rapport

På grundval av de rapporter som medlemsstaterna upprättat enligt artiklarna 3.3 och 6.2 skall kommissionen för Europaparlamentet och rådet lägga fram en sammanfattande rapport om genomförandet av detta direktiv senast den 31 december 2005, och därefter vart femte år.

I denna rapport skall kommissionen

- granska de framsteg som gjorts när det gäller att ta hänsyn till de externa kostnaderna för el producerad från icke-förnybara energikällor samt effekterna av statligt stöd till el producerad från förnybara energikällor,

- särskilt beakta medlemsstaternas möjligheter att uppfylla de nationella vägledande mål som fastställs i artikel 3.2, det övergripande vägledande mål som anges i artikel 3.4 och förekomsten av diskriminering mellan olika energikällor.

Vid behov skall kommissionen överlämna ytterligare förslag till Europaparlamentet och rådet tillsammans med denna rapport.

Artikel 9

Överföring

Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv före den ...(17). De skall genast underrätta kommissionen om detta.

När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.

Artikel 10

Ikraftträdande

Detta direktiv träder i kraft samma dag som det offentliggörs i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

Artikel 11

Adressater

Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

Utfärdat i ...

På Europaparlamentets vägnar

Ordförande

På rådets vägnar

Ordförande

(1) EGT C 311 E, 31.10.2000, s. 320.

(2) EGT C 367, 20.12.2000, s. 5.

(3) EGT C 22, 24.1.2001, s. 27.

(4) Europaparlamentets yttrande av den 16 november 2000 (ännu ej offentliggjort i EGT), rådets gemensamma ståndpunkt av den 23 mars 2001 och Europaparlamentets beslut av den ... (ännu ej offentliggjort i EGT).

(5) EGT C 198, 24.6.1998, s. 1.

(6) EGT C 210, 6.7.1998, s. 143.

(7) EGT C 378, 29.12.2000, s. 89.

(8) EGT L 194, 25.7.1975, s. 39. Direktivet senast ändrat genom kommissionens beslut 96/350/EG (EGT L 135, 6.6.1996, s. 32).

(9) EGT C 37, 3.2.2001, s. 3.

(10) EGT L 27, 30.1.1997, s. 20.

(11) Ett år efter det att detta direktiv har trätt i kraft.

(12) Två år efter det att detta direktiv har trätt i kraft.

(13) Tre år efter det att detta direktiv har trätt i kraft.

(14) Fyra år efter det att detta direktiv har trätt i kraft.

(15) Två år efter det att detta direktiv har trätt i kraft.

(16) Två år efter det att detta direktiv har trätt i kraft.

(17) Två år efter det att detta direktiv har trätt i kraft.

BILAGA

Referensvärden för medlemsstaternas nationella vägledande mål för de förnybara energikällornas bidrag till bruttoelanvändningen år 2010(1)

>Plats för tabell>

(1) När de referensvärden beaktas som anges i denna bilaga, gör medlemsstaterna det nödvändiga antagandet att riktlinjerna för statligt stöd till skydd av miljön gör det möjligt att ha statliga stödsystem för främjandet av el producerad från förnybara energikällor.

RÅDETS MOTIVERING

I. INLEDNING

1. Den 5 juni 2000 lade kommissionen fram för rådet ett förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om främjande av el från förnybara energikällor på den inre marknaden för el(1). Detta förslag grundades på artikel 95 i fördraget.

2. Europaparlamentet lämnade sitt yttrande den 16 november 2000(2). Ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén lämnade sina yttranden den 20 respektive den 21 september 2000(3).

3. Den 3 januari 2001 lade kommissionen fram ett ändrat förslag för rådet(4).

4. Den 23 mars 2001 antog rådet en gemensam ståndpunkt i enlighet med artikel 251 i fördraget.

II. FÖRSLAGETS SYFTE OCH BAKGRUND

5. Syftet med detta förslag är att skapa en gemensam ram för att främja en ökning av de förnybara energikällornas bidrag till elproduktionen på den inre marknaden för el. Målet är att fördubbla andelen förnybar energi från nuvarande 6 % till 12 % av den inre bruttoförbrukningen senast 2010, såsom anges i kommissionens vitbok om förnybara energikällor (1997).

För att nå detta mål föreslår kommissionen att medlemsstaterna själva skall ställa upp nationella mål för den framtida konsumtionen av el från förnybara energikällor. Dessa mål bör också stämma överens med de nationella åtagandena i samband med Kyoto-protokollet. I bilagan till förslaget redovisas vägledande uppgifter om dessa mål.

III. ANALYS AV DEN GEMENSAMMA STÅNDPUNKTEN

A. Viktigaste införda ändringar

6. Efter avslutad diskussion drog rådet slutsatsen att direktivets viktigaste syfte borde vara att främja bidraget till elproduktionen från de förnybara energikällorna snarare än att skapa en gemensam ram för detta. Artikel 1 har därför formulerats om i enlighet därmed. Dessutom, med tanke på den mycket begränsade harmonisering som skulle bli resultatet av direktivet och vikten av miljömålen, är artikel 175.1 i fördraget den korrekta rättsliga grunden.

7. I den gemensamma ståndpunkten ges (artikel 2) en vidare definition av förnybara energikällor särskilt när det gäller a) biomassa för att bredda det urval av energikällor som medlemsstaterna kan använda samtidigt som det framhålls (skäl 8) att medlemsstaterna skall följa den gällande gemenskapslagstiftningen om avfallshantering när de använder avfall som energikälla, och b) vattenkraft, eftersom det inte tycks finnas någon anledning att utesluta vattenkraft som "icke förnybar" över en given kapacitetströskel. Information om kapaciteten kommer i varje fall att finnas tillgänglig genom ursprungsgarantin (artikel 5).

8. I den gemensamma ståndpunkten förtydligas (artikel 3) att de nationella mål som medlemsstaterna skall ställa upp för den framtida förbrukningen av el från förnybara energikällor bör vara av vägledande art. Målen skall fastställas på grundval av högt ställda referensvärden, vilka finns i bilagan till direktivet, tillsammans med de förutsättningar som flera medlemsstater har angett som nödvändiga för att kunna uppfylla de nationella målen. Som kan utläsas av dessa förutsättningar, finns det vissa faktorer över vilka medlemsstaterna inte råder, som kan inverka på förmågan att uppnå målen. Detta är ett av skälen till att rådet anser att vägledande mål är mer lämpliga och realistiska än bindande mål. Även subsidiaritet är viktigt att beakta i detta hänseende.

9. Den nyckelroll som stödsystemen spelar för främjandet av el från förnybara energikällor är vederbörligen erkänd särskilt när det gäller riktlinjerna för statligt stöd till skydd av miljön (se not till bilagan).

10. Samtidigt som det i den gemensamma ståndpunkten noteras att handel med el från förnybara energikällor och användarnas val kommer att underlättas genom att elens ursprung garanteras, förklaras (artikel 5 och skäl 10) att det ömsesidiga erkännandet av ursprungsgarantierna endast gäller bevis på varifrån elen kommer, och att köp av och regler för dessa garantier inte nödvändigtvis innebär att åtagandet om de nationella kvoterna är fullgjort eller ger rätt att utnyttja nationella stödmekanismer.

11. I den gemensamma ståndpunkten (artikel 7.1) erkänns att det på grund av tekniska begränsningar eller distributionssystemens organisation inte alltid är möjligt att ge prioriterat tillträde i ordets egentliga bemärkelse för transport och distribution av el från förnybara energikällor, men överföring och distribution av denna el skall garanteras.

12. I den gemensamma ståndpunkten ändras tidsfristerna för när olika rapporter skall lämnas (artiklarna 3, 4, 6 och 8) för att förbättra enhetligheten och ge tillräcklig tid för de åtgärder som medlemsstaterna vidtar att ge något resultat att rapportera om. I samma anda görs också ett försök att begränsa rapporternas sakinnehåll (t.ex. i artikel 6) och de administrativa förfaranden som medlemsstaterna skall vidta (t.ex. i artikel 5) till vad som är nödvändigt för att uppfylla direktivets mål.

13. I största möjliga utsträckning har ingressen formulerats om i enlighet med det interinstitutionella avtalet om lagstiftningens redaktionella kvalitet. Detta har lett till att ett antal skäl som fanns i kommissionens ändrade förslag har strukits.

B. Europaparlamentets ändringsförslag

14. På grundval av ovan redovisade kommentarer har rådet helt eller delvis, och i vissa fall i sak, antagit en tredjedel av de 55 ändringsförslag som Europaparlamentet hade antagit, inklusive ändringsförslagen 14, 42 och 64 andra delen, vilka kommissionen hade förkastat. Rådet beslöt att inte ta med ändringsförslagen 3, 4, 5, 16, 24, 37 första delen, 56 och 59, samt ändringsförslagen 6, 7, 8 (andra delen), 9, 12-14, 23, 25, 26, 28-35, 42-47, 50-52, 58, 60, 64, 65 och 68 vilka kommissionen hade förkastat.

- ändringsförslag 3: detta ändringsförslag godtogs inte som sådant trots att vikten av miljöhänsyn vederbörligen erkänns i den gemensamma ståndpunkten, t.ex. genom att artikel 175 väljs som rättslig grund,

- ändringsförslagen 4 och 16: dessa ändringsförslag godtogs inte som sådana, men i den gemensamma ståndpunkten framhålls på ett flertal ställen hur viktigt det är att ge stöd till förnybara energikällor (t.ex. i skälen 12 och 14, i artikel 4 och i bilagan), minska kostnaderna (skälen 16 och 17) och öka konkurrenskraften (skälen 16 och 18),

- ändringsförslag 8: frågan om beroende av energiimport behandlas t.ex. i skälen 1 och 2,

- ändringsförslag 59: detta ändringsförslag godtogs inte som sådant, men stöd till förnybara energikällor (inklusive vattenkraft) behandlas på flera ställen,

- ändringsförslag 13: att öka konkurrenskraften hos el från förnybara energikällor och marknadskrafternas roll i detta avseende behandlas t.ex. i skälen 16-18,

- ändringsförslagen 17 och 18: i skäl 16 återges det mesta i dessa ändringsförslag men upprepning undviks, och övergångsperioden på minst sju år i stället för minst tio år godtas (det bör erinras om att kommissionen föreslog högst tio år),

- ändringsförslag 24: godtas inte eftersom det i den normativa delen av direktivet inte nämns något om tillgången på biomassa för "normalt" bruk,

- ändringsförslag 27: rådet delar i sak (artikel 2.1 och 2.2) Europaparlamentets åsikt som innebär att förnybara energikällor, särskilt biomassa, ges ett vidare begrepp, men anser liksom kommissionen att "torv" inte skall tas med,

- ändringsförslag 56: rådet anser att den rapport som kommissionen skall utarbeta bör utvärdera ett brett utbud av mekanismer enligt vilka en elproducent får direkt eller indirekt stöd, utan att det påverkar rapportens omfattning eller innehåll. Det är därför inte nödvändigt att göra en förteckning över innehållet i detalj,

- ändringsförslag 37 andra delen: behovet att internalisera externa kostnader för elproduktion behandlas i skäl 12 - med anknytning till gemenskapens riktlinjer om statligt stöd till miljöskydd - och externa kostnader för el från icke-förnybara energikällor behandlas i artikel 8,

- ändringsförslag 37 första delen: är överflödigt eftersom a) miljöskyddskrav måste integreras i annan gemenskapspolitik, även på den inre marknaden, b) det redan i artikel 4.2 anges att ramen för stödsystemen bör bidra till att de nationella målen uppfylls, vilka själva är anknutna till miljömål (främjande av el från förnybara energikällor, åtaganden enligt Kyoto),

- ändringsförslagen 38 och 39: finns delvis införlivade i enlighet med kommissionens förslag,

- ändringsförslag 64 andra delen: artikel 4.1 omfattar stödsystem som kan begränsa handeln på grundval av att de bidrar till att uppfylla miljömålen,

- ändringsförslagen 48 och 66 till artikel 8.3: i skäl 12 och första fotnoten till bilagan bekräftas att behovet av offentligt stöd till förnybara energikällor bör erkännas i gemenskapens riktlinjer för statligt stöd till miljöskydd,

- ändringsförslagen 48 och 66 till artikel 8.5: I detta mycket tidiga skede är det knappast realistiskt att begära att kommissionen fastställer mål för perioden 2010-2020,

- ändringsförslag 49: rådet är visserligen överens med parlamentet om att tidsfristen för överföring bör fastställas till en bestämd tid efter direktivets ikraftträdande, men anser att två år (i stället för ett) är nödvändigt för överföringen till nationell lagstiftning.

(1) EGT C 311 E, 31.10.2000, s. 320.

(2) Ännu ej offenliggjort i EGT.

(3) EGT C 367, 20.12.2000, s. 5. Regionkommittén: EGT C 22, 24.1.2001, s. 27.

(4) Ännu ej offentliggjort i EGT.