MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL RÅDET - Rapport till Europeiska rådet om åtgärder för att ta itu med konsekvenserna av Prestige-katastrofen

INNEHÅLLSFÖRTECKNING

1. Inledning

2. Förebyggande åtgärder: räddningstjänsten, sjösäkerhet och internationella aspekter

2.1. Räddningstjänsten

2.1.1. Samarbete mellan nationella myndigheter

2.1.2. Vetenskaplig expertis

2.2. Sjösäkerhet

2.2.1. Påskyndat genomförande av de åtgärder som Europaparlamentet och rådet redan fattat beslut om

2.2.1.1. Påskyndat inrättande av europeiska sjösäkerhetsbyrån

2.2.1.2. Svart lista över fartyg som inte uppfyller kraven

2.2.1.3. Nödhamnar

2.2.1.4. Olika genomförande i medlemsstaterna av paketen Erika I och II

2.2.1.5. Statligt stöd inom sjöfartssektorn

2.2.1.6. Frivilligt avtal med oljebolagen

2.2.2. Kommissionens nya förslag

2.2.2.1. Frakt av tung eldningsolja och påskyndad utfasning av fartyg med enkelskrov

2.2.2.2. Sjöfolks utbildning och kompetens

2.2.2.3. Straffrättsliga påföljder

2.2.3. Europeiska initiativ på det internationella området

2.2.3.1. Aktivt stöd för Europeiska gemenskapens medlemskap i Internationella sjöfartsorganisationen (IMO)

2.2.3.2. Begäran om internationell tillämpning av gemenskapslagstiftningen om sjösäkerhet

2.2.3.3. Förenta nationernas havsrättskonvention

2.2.3.4. Bättre kompensation för offer för föroreningar

2.2.3.5. Civilrättsligt ansvar

3. Användning av gemenskapsfinansiering och tekniska resurser för omedelbar hjälp och återställande av den ekonomiska potentialen

3.1. Europeiska regionala utvecklingsfonden

3.2. Sammanhållningsfonden

3.3. Gemenskapsinitiativet INTERREG III (gränsöverskridande del i Interreg)

3.4. FFU/stöd till skaldjursindustri, vattenbruk och fiske

3.5. EU:s solidaritetsfond

3.6. Forskning om ny teknik

3.7. Pilotprojekt och övriga åtgärder

3.8. Kamp mot föroreningar och återställande av miljön

3.8.1. Miljökonsekvensbedömning

3.8.2. Återställande av och kompensation för miljöskador

3.8.3. Samla resurser i kampen mot föroreningar och för utbyte av erfarenheter

4. Slutsats

1. Inledning

En olycka med svåra konsekvenser

Den 13 november 2002 gick den Bahamas-flaggade enkelskrovsoljetankern Prestige på grund utanför Galiciens västkust med 77 000 ton tung eldningsolja ombord. De synnerligen svåra väderleksförhållandena försvårade räddningsarbetet, vilket till slut ledde till att fartyget sjönk den 19 november och hamnade på 4 000 meters djup. Redan i samband med förlisningen spreds stora mängder olja i havet [1], och därefter har det spridits ännu mer olja, dock utan att de exakta mängderna är kända. Förutom de spanska och portugisiska kusterna förorenades även den franska, och den föroreningen fortsätter. Enligt uppskattningar har cirka 40 000 ton olja läckt ut från fartyget.

[1] Cirka 22 000 ton (vilket kan jämföras med de 20 000 som läckte ut av de 35 000 ton som Erika fraktade).

Den vetenskapliga kommitté, som skall bistå den spanska regeringen vid "neutraliseringen" av vraket, har presenterat flera olika tekniska lösningar, till exempel att pumpa bort oljeresterna eller att bädda in vraket i en betongkista, vilket skulle vara en slutgiltig lösning. Kostnaderna för de olika lösningarna är visserligen olika, men enligt de spanska myndigheternas uppskattningar torde de nödvändiga utgifterna uppgå till 150-250 miljoner euro.

Omedelbara åtgärder och konkreta insatser från Europeiska gemenskapen

Tack vare att åtgärder vidtogs mycket snart efter olyckan - redan den 24 november träffade kommissionens ordförande Romano Prodi Spaniens president Aznar - skapades en stark solidaritetskänsla i Europa. Detta har till exempel kommit till uttryck genom att flera medlemsstater på Spaniens begäran har ställt flytande barriärer, fartyg och övervakningsflygplan till förfogande.

Den 3 december antog kommissionen ett meddelande om ökad sjösäkerhet [2] som framförallt innehåller förslag om inrättande av europeisk sjösäkerhetsbyrå, ett förbud mot transport av tung eldningsolja i oljetankfartyg med enkelskrov samt införande av rättsliga påföljder. Meddelandet överlämnades till Europaparlamentet och rådet, som båda stödde det. Vid rådets (transport) möte den 6 december och (miljö) den 9 december fick åtgärderna stöd och man betonade dessutom att det var bråttom att omsätta dem i praktiken. Gemenskapens insatser tar sin grund i EU:s solidaritet med sina medlemsstater och deras invånare. Solidariteten får dock inte ersätta det ansvar som tredje part har - enligt principen om att förorenaren betalar - att i första hand ersätta de skador de förorsakat, eller motverka de förebyggande åtgärder som vidtas av både medlemsstaterna och gemenskapen.

[2] KOM (2002) 681 slutlig av den 3.12.2002. Kommissionens meddelande till Europaparlamentet och rådet om ökad sjösäkerhet med anledning av oljetankern Prestiges förlisning.

Rapport till rådets vårmöte i enlighet med Europeiska rådets mandat från Köpenhamn

Vid Europeiska rådets möte i Köpenhamn den 12-13 december 2002 [3] betonade stats- och regeringscheferna återigen slutsatserna från Europeiska rådets möte i Nice i december 2000, enligt vilka paketen Erika I och II skulle omsättas så snart som möjligt skulle omsättas i praktiken, och dessutom uppmanade man kommissionen att vid sitt nästa möte (se punkt 34 i slutsatserna) lägga fram en rapport över de framsteg som gjorts.

[3] Ordförandeskapets slutsatser - dokument 15917/02 av den 29.1.2003.

Nedan beskrivs det stora antal åtgärder som det redan fattats beslut om av gemenskapen och i medlemsstaterna eller som befinner sig på planeringsstadiet. Främst tar texten upp och vidareutvecklar de punkter som kommissionsordförande Prodi i sin skrivelse av den 17 januari 2003 till Europeiska rådets ordförande Simitis betonade och som han också vidarebefordrat till övriga stats- och regeringschefer. Punkterna rör, å ena sidan, olika aspekter på förebyggande åtgärder och, å andra sidan, skadeståndsersättning och återställande av skador.

2. Förebyggande åtgärder: räddningstjänsten, sjösäkerhet och internationella aspekter

2.1. Räddningstjänsten

2.1.1. Samarbete mellan nationella myndigheter

Det samarbete som inletts under de senaste månaderna har gjort det möjligt att via kommissionens övervaknings- och informationscenter [4] på kort tid uppfylla de önskemål som kommit från de spanska myndigheterna om specialhjälpmedel. Kommissionen har underlättat medlemsstaternas hjälpinsats på följande sätt: åtta europeiska länder har ställt 14 specialfartyg, nästan 20 kilometer flytande barriärer och flera övervakningsflygplan till förfogande.

[4] Rådets beslut av den 23 oktober 2001 om inrättande av en gemenskapsmekanism för att underlätta ett förstärkt samarbete vid biståndsinsatser inom räddningstjänsten (2001/792/EG, Euratom).

Ytterligare åtgärder: fortsatta insatser i form av hjälpmedel via kommissionens beredskapscentrum.

Ansvariga: kommissionen och medlemsstaterna.

2.1.2. Vetenskaplig expertis

Med de första satellitbilderna från Europeiska rymdbyrån som underlag har Gemensamma forskningscentret analyserat följderna av katastrofen. Centret har dessutom inrättat en samordningsgrupp som inom ramen för kommissionens ansvar för räddningstjänsten vid svåra olyckor skall erbjuda omedelbar hjälp.

Vidare har kommissionen informerat de spanska myndigheterna om namnen på de experter, som kan bistå det vetenskapliga utskott som myndigheterna inrättat med uppgift att upprätta en lista, grundad på vetenskaplig bas, över nödvändiga åtgärder.

Ytterligare åtgärder: information om hur listan över de experter, som kan ingå i det vetenskapliga utskottet, använts.

Ansvarig: berörd medlemsstat.

2.2. Sjösäkerhet

2.2.1. Påskyndat genomförande av de åtgärder som Europaparlamentet och rådet redan fattat beslut om

2.2.1.1. Påskyndat inrättande av europeiska sjösäkerhetsbyrån

Den europeiska sjösäkerhetsbyrån, som har till uppgift att sörja för en effektivare tillämpning av gemenskapsreglerna om sjösäkerhet, inrättades tidigare än planerat, efter det att kommissionen hade beslutat att låta byrån husera i kommissionens lokaler innan rådet hade fattat beslut om dess säte.

Den 4 december 2002 fattade förvaltningsrådet flera tekniska och administrativa beslut så att byrån skulle kunna starta sin verksamhet så snart som möjligt. Den 29 januari 2003 utnämndes byråns direktör, som för närvarande är sysselsatt med personalrekrytering och uppbyggnad av administrationen.

Enligt planerna skall man utvidga byråns befogenheter och dessutom definiera dem bättre så att den för unionens räkning kan hyra eller köpa fartyg som är tekniskt avancerade eller som är utrustade med system för bekämpning av föroreningar. Den största fördelen med den lösningen ligger i den ökade handlingsfriheten jämfört med dagens situation. Alla beslut skall fattas i syfte att uppnå största möjliga effektivitet och minsta möjliga påverkan på budgeten. I den årliga politiska strategin för 2004, som kommissionen godkände den 5 mars 2003 [5], finns redan ett belopp avsatt. Dessa åtgärder skall samordnas med kommissionens insatser på räddningstjänstens område.

[5] KOM(2003)83 av den 5 mars 2003, meddelande från kommissionen till Europaparlamentet och rådet: årlig politisk strategi 2004.

Ytterligare åtgärder: att bestämma säte för byrån och stödja dess verksamhet.

Ansvarig: rådet.

Att utvidga och bättre definiera byråns befogenheter.

Ansvarig: kommissionen (framtagande av förslag).

2.2.1.2. Svart lista över fartyg som inte uppfyller kraven

I december 2002 inledde kommissionen sitt arbete med att sammanställa en första svart lista över de fartyg som inte uppfyller kraven. Det handlar om en preliminär lista över de fartyg som skulle ha förbjudits i hamnarna, om reglerna i Erika I-paketet hade trätt i kraft.

2.2.1.3. Nödhamnar

Den 31 januari 2003 hölls ett första möte med medlemsstaterna för att påskynda fastställandet av nödhamnar på medlemsstaternas territorier för fartyg som befinner sig i sjönöd, vilket föreskrivs i direktivet om övervakning av sjöfarten. Vid mötet diskuterade man hur de nationella planerna för nödhamnar för fartyg i sjönöd skall utformas.

Ytterligare åtgärder: framtagande av nödvändiga underlag för de nationella planerna för att ta hand om fartyg och fastställandet av nödhamnarna till den 1 juli 2003.

Ansvariga: medlemsstaterna.

2.2.1.4. Olika genomförande i medlemsstaterna av paketen Erika I och II

Förlisningen av Prestige visar att de båda lagstiftningspaketen Erika I (mars 2000) och Erika II (december 2000) innehåller förslag på åtgärder som är riktiga. Om de åtgärder som Europeiska unionen beslutat om hade trätt i kraft, hade "Prestige" tagits ur drift två månader före olyckan.

Enligt dessa förslag skulle nämligen medlemsstaterna ha varit tvungna att före den 22 juli 2003 i fråga om direktivet om hamnstatskontroll och klassificeringssällskap, och före den 5 februari 2004 i fråga om direktivet om ett övervaknings- och informationssystem för sjötrafik i gemenskapen, ha införlivat dem i sin nationella lagstiftning. Förordningen om utfasningen av oljetankfartyg med enkelskrov gäller sedan den 1 januari 2003.

Enligt information från kommissionen är förfarandet långt i från avslutat i de flesta medlemsstater. Visserligen lovade medlemsstaterna vid toppmötet både i Nice och i Köpenhamn att påskynda dessa åtgärder, men hittills har bara tre medlemsstater (Tyskland, Danmark och Spanien) meddelat kommissionen att åtgärderna införlivats i den nationella lagstiftningen.

Ytterligare åtgärder: allmänt införlivande av direktiven i samtliga medlemsstater.

Ansvariga: medlemsstaterna.

2.2.1.5. Statligt stöd inom sjöfartssektorn

Statligt stöd inom sjöfartssektorn kan beviljas under bestämda villkor [6], främst om säkerheten ombord förbättras eller om fartygsutrustningen förbättras mer än vad som krävs i de föreskrivna säkerhets- och miljönormerna [7]. Stöd till fartygsbyggande är ännu mer sällsynt, eftersom det i regel inte överensstämmer med EG-fördraget.

[6] Gemenskapens riktlinjer för statligt stöd till sjötransport (EGT C 205, 5.7.1997) och meddelandet KOM(1993) 66 av den 24 februari 1993.

[7] Gemenskapens riktlinjer för statligt stöd till miljöskydd (EGT C 37, 3.2.2001).

Även för förtida skrotning kan stöd bli aktuellt, om det motsvarar den förlust ägaren lider. Det finns redan ett prejudicerande fall, nämligen ett system som Italien utvecklade för frivillig utfasning av fartyg med enkelskrov, framförallt de äldsta, som godkändes under år 2002. Detta skulle kunna vara en väg att gå även för andra medlemsstater.

I varje fall måste dock kommissionen undersöka samtliga ansökningar på basis av medlemsstaternas anmälan om statligt stöd och då framförallt beakta hur konkurrensen påverkas.

Ytterligare åtgärder: genomgång av eventuella ansökningar från medlemsstaterna.

Ansvarig: kommissionen.

2.2.1.6. Frivilligt avtal med oljebolagen

Rådet (transport) uppmanade den 6 december medlemsstaterna att ingå avtal med sina industrier för att man skall kunna garantera transporter av hög kvalitet och för att förbjuda transport av tung eldningsolja i oljetankfartyg med enkelskrov. Rådet bad också kommissionen att utarbeta ett modellavtal. Sedan december 2002 har kommissionen därför fört diskussioner med oljebolagen i Europa för att gemensamt utforma förhållningsregler.

Med hjälp av sådana avtal skulle man kunna påskynda införandet av åtgärder som syftar till att förbjuda frakt av tung eldningsolja i oljetankfartyg med enkelskrov, utan att man behöver avvakta att en lag på området träder i kraft. Framförallt skulle man genom avtalet säkerställa att fartyg som befinner sig i transit i den exklusiva ekonomiska zonen, dvs. fartyg som inte chartras av europeiska oljebolag, omfattas eftersom internationella avtal tillåter att gemenskapslagstiftning enbart omfattar fartyg som anlöper hamnar i Europeiska unionen.

Hittills har dock den europeiska industrin spjärnat emot ifråga om att ingå frivilliga avtal, och har sagt sig föredra lagstiftningsalternativet som skulle garantera att unionens bolag behandlas på samma sätt som konkurrenter från tredje land.

2.2.2. Kommissionens nya förslag

2.2.2.1. Frakt av tung eldningsolja och påskyndad utfasning av fartyg med enkelskrov

Den 20 december 2002 lade kommissionen fram ett förslag till förordning för Europaparlamentet och rådet med bland annat följande innehåll:

- Förbud för oljetankfartyg med enkelskrov som fraktar tung eldningsolja, oavsett flaggning, att angöra hamnar, terminaler och ankringsplatser inom EU.

- Tidigareläggande av sista datum för skrotning av oljetankfartyg med enkelskrov.

Ytterligare åtgärder: att införa förbudet mot transport av tung eldningsolja på oljetankfartyg med enkelskrov samt tidigarelagd utfasning av sådana fartyg

Ansvariga: Europaparlamentet och rådet (slutgiltig överenskommelse i slutet av grekiska ordförandeskapet).

2.2.2.2. Sjöfolks utbildning och kompetens

Den 13 januari 2003 överlämnade kommissionen till Europaparlamentet och rådet ett förslag till direktiv om erkännande av sjöfolks kompetenscertifikat i syfte att garantera en miniminivå på utbildningen. Politisk enighet bör uppnås till rådets (transport) möte i mars 2003.

Förslaget ger utrymme för ett gemenskapstäckande system för erkännande av kompetens så att man kan vara säker på att sjöfolk från tredje land som arbetar på gemenskapsfartyg har tillräcklig utbildning och kompetens.

Ytterligare åtgärder: antagande av det föreslagna direktivet om erkännande av sjöfolks kompetenscertifikat.

Ansvariga: Europaparlamentet och rådet.

2.2.2.3. Straffrättsliga påföljder

Som svar på en begäran från toppmötet i Köpenhamn, och utan att utesluta möjligheten att anta annan lagstiftning, arbetar kommissionen för närvarande med att anta ett förslag till direktiv som skall läggas fram för Europaparlamentet och rådet om utsläpp från fartyg och införande av påföljder, även straffrättsliga sådana. Förslaget omfattar olagliga utsläpp av avfall och större oljeutsläpp.

Förslaget täcker hela ansvarskedjan (redare, befraktare, klassificeringssällskap) och innebär att de brister som finns i gemenskapslagstiftningen i fråga om avsiktliga utsläpp från fartyg och sådana utsläpp som beror på olyckor åtgärdas.

Ytterligare åtgärder: att uppnå en överenskommelse efter det att kommissionen antagit förslaget till direktiv om att inrätta ett system för straffrättsliga påföljder för de ansvariga för utsläpp till havs.

Ansvariga: Europaparlamentet och rådet (slutlig överenskommelse i slutet av det grekiska ordförandeskapet).

2.2.3. Europeiska initiativ på det internationella området

Endast 34 % av världens fartygsbestånd kontrolleras av europeiska redare. En majoritet av fartygen seglar under tredje lands flagg, vilket innebär att de också lyder under dessa länders lagstiftning. I sitt brev till rådets ordförande Simitis underströk Romano Prodi hur viktigt det är att Europeiska unionen på ett genomgripande sätt kan förändra sin politik gentemot de länder som är politiskt ansvariga för de ekonomiska och ekologiska följderna av oljeutsläpp. Detta gäller främst de länder som genom att erbjuda bekvämlighetsflagg, eller genom ihåliga kontrollsystem, tillåter att farliga och olämpliga fartyg trafikerar internationella vatten utan risk för straff. Prodi betonade främst att kommissionen skulle lägga fram ett förslag till rådet om ett direkt ingripande mot dessa länder, eftersom de flesta av dem har nära förbindelser med unionen.

2.2.3.1. Aktivt stöd för Europeiska gemenskapens medlemskap i Internationella sjöfartsorganisationen (IMO)

Den 9 april 2002 riktade kommissionen en rekommendation till rådet i vilken det förespråkas att Europeiska gemenskapen skall ansluta sig till IMO så att gemenskapen kan göra sin stämma hörd när det gäller att förbereda och anta strängare internationella regler för sjösäkerhet. Vid Europeiska rådets möte i Köpenhamn underströk rådet att unionen måste "spela en ledande roll i de internationella insatserna för att nå det målet, särskilt inom IMO".

Ytterligare åtgärder: snabb hänskjutning av detta förslag.

Ansvarig: rådet.

2.2.3.2. Begäran om internationell tillämpning av gemenskapslagstiftningen om sjösäkerhet

Kommissionen har uppmanat vissa grannländer, främst Ryssland och Europas Medelhavspartners, att de inom ramen för sina avtal med Europeiska unionen skall införa åtgärder, motsvarande dem som finns i unionen, som förbjuder frakt av tung eldningsolja och påskynda utfasningen av oljetankfartyg med enkelskrov.

Ytterligare åtgärder: att fortsätta förhandlingar med tredjeländer samt även med Ryssland i fråga om villkoren för oljetankfartyg som trafikerar vatten där det finns risk för isbildning.

Ansvariga: kommissionen och medlemsstaterna.

2.2.3.3. Förenta nationernas havsrättskonvention

Europeiska unionen måste lägga fram förslag om att FN:s havsrättskonvention skall ändras så att den erbjuder bättre skydd för kuststater, även inom den exklusiva ekonomiska zonen på 200 distansminuter, mot de risker som uppkommer när fartyg, som utgör en miljöfara och som inte uppfyller säkerhetsnormerna, passerar.

Ytterligare åtgärder: att erhålla ett förhandlingsmandat från rådet i syfte att revidera konventionen.

Ansvarig: kommissionen.

Fram till dess kommer det att krävas samordnade insatser från unionens sida för att stödja de önskemål som inkommit, främst från franskt håll, att IMO, beroende på sina resurser och transittrafikens särskilda karaktär, borde ringa in och skydda de områden som är särskilt riskutsatta.

Ansvarig: medlemsstaterna.

2.2.3.4. Bättre kompensation för offer för föroreningar

Det kommer att hållas en diplomatisk konferens vid IMO:s möte den 12-16 maj 2003 med målet att det skall införas en tredje nivå i kompensationen till offer för oljeutsläpp.

Kommissionen har tillsammans med Frankrike och Spanien lagt fram ett dokument för IMO som innehåller en begäran om att den gräns över vilken redaren inte längre har rätt att begränsa ansvarsskyldigheten skall ändras från 185 miljoner euro till en miljard euro.

Ytterligare åtgärder: att få stöd från samtliga medlemsstater när den här frågan tas upp i IMO.

Ansvariga: medlemsstaterna.

Om detta inte kan uppnås, skall man sträva efter antagandet av förslaget till förordning om inrättande av speciell europeisk fond på en miljard euro, vilket överensstämmer med det åtagande som rådet gjorde den 6 december 2002, och att fonden skall inrättas senast i slutet av 2003.

Ansvarig: rådet.

2.2.3.5. Civilrättsligt ansvar

Kommissionen har föreslagit att man skall ändra den internationella mekanismen för kompensation och ansvar inom den internationella konventionen om civilrättsligt ansvar vid oljeutsläpp med målet att de som orsakat utsläppen också skall ta det finansiella ansvaret.

Vid mötet den 3 och 7 februari 2003 stödde man åsikten att det behövs en genomgång av systemet för det civilrättsliga ansvaret, dock utan att ange vilka förbättringar som är nödvändiga eller vilken tidsplan som skall gälla för förändringarna.

Ytterligare åtgärder: att få stöd från samtliga medlemsstater när den här frågan tas upp i IMO.

Ansvariga: medlemsstaterna.

Om detta inte kan uppnås, kommer kommissionen att föreslå en mekanism för kompensation och ansvar för den utvidgade unionen.

3. Användning av gemenskapsfinansiering och tekniska resurser för omedelbar hjälp och återställande av den ekonomiska potentialen

3.1. Europeiska regionala utvecklingsfonden

När det gäller insatser för att åtgärda följderna av oljeutsläpp på territorier tillhörande drabbade medlemsstater, kan berörda myndigheter använda sig av möjligheten till samfinansiering från ERUF upp till den summa som är avsatt för perioden 2000-2006, samtidigt som man respekterar prioriteringar i fråga om ekonomisk utveckling och undantar de kostnader som täcks av försäkringen.

Mål 1: De myndigheter som ansvarar för det operativa programmet (OP) för Galicien (2000-2006) kan använda sig av ett befintligt OP-instrument för att samfinansiera saneringen av vissa stränder. Även andra åtgärder kan användas för att ta itu med följderna - och då inte bara de miljörelaterade - av katastrofen, eftersom det står den ansvariga myndigheten fritt att justera resten av programmet för att styra över mer resurser till den här typen av åtgärder upp till den gräns som är tilldelad till varje prioriterat område i programmet. Kommissionen är beredd att hjälpa Spanien att omprogrammera landets strukturfond. Ett beslut kan dock inte fattas innan man närmare fastställt vilka tekniska lösningar som skall användas för vraket och för sanering av ett antal svåråtkomliga delar av kusten, samt vilka kostnader som är förknippade med detta.

Mål 2: ERUF-fonder kan användas för att bekämpa följderna av oljeutsläpp längs kusterna, men detta får bara ske om dessa områden är stödberättigade enligt mål 2-programmen för regionen. I Aquitaine-regionen är den baskiska kusten, förutom stränderna kring Biarritz, stödberättigade. Största delen av kusten i Poitou Charente-regionen är stödberättigad enligt mål 2. Dessutom kan mål 2-programmet användas från och med nu för att finansiera insatser som skall gynna turismen i området.

Ytterligare åtgärder: eventuell anpassning av de operativa programmen.

Ansvariga: medlemsstaterna/behöriga myndigheter (ansökningar) - kommissionen (godkännande).

3.2. Sammanhållningsfonden

Stöd från sammanhållningsfonden kan bli aktuellt om de spanska myndigheterna väljer att - i enlighet med sedvanliga procedurer - ansöka om sådant stöd för de insatser som behövs i fråga om vraket, som ligger inom Spaniens exklusiva ekonomiska område. Även om Spaniens miljöprioriteringar för perioden 2000-2006 är begränsade till områdena avfall, återställande och upphandling, har flera projekt inriktade på föryngring av kustområden redan samfinansierats. Kommissionen kan därför, efter genomgång, godkänna att programmet ändras och anta de projekt som är nödvändiga, om de spanska myndigheterna begär detta. Spanien har inom ramen för fonden för perioden 2000-2006, och som ännu inte använts, tilldelats ungefär 6,2 miljarder euro.

Ytterligare åtgärder: eventuell anpassning av programmet från kommissionens sida på begäran av den berörda medlemsstaten.

Ansvariga: berörd medlemsstat (ansökan) - kommissionen (godkännande).

3.3. Gemenskapsinitiativet INTERREG III (gränsöverskridande del i Interreg)

Kommissionen har informerat de medlemsstater som gränsar till den berörda delen av Atlanten att projekt som rör förebyggande, begränsning och återställande, till exempel att innesluta vraket eller tömma det på olja, kan vara stödberättigade under den gränsöverskridande delen i Interreg (som finansieras via ERUF) eftersom den typen av åtgärder utan tvivel är av gränsöverskridande karaktär. De program som redan tillåter finansiering av sådan verksamhet på upp till 23 miljoner euro kan komma att ändras om det visar sig nödvändigt.

Ytterligare åtgärder: möjlighet att använda befintliga åtgärder upp till 23 miljoner euro.

Ansvariga: berörda medlemsstater.

Samt eventuell ändring av programmen.

Ansvariga: berörda medlemsstater (ansökan) - kommissionen (godkännande).

3.4. FFU/stöd till skaldjursindustri, vattenbruk och fiske

Den 20 december 2002 antog rådet en förordning som innehöll specifika åtgärder för att kompensera de delar av det spanska fisket, skaldjursindustrin och vattenbruket som påverkades av utsläppen från oljetankfartyget Prestige. Framförallt kan personer sysselsatta inom skaldjurs- och vattenbrukssektorerna få del av det stöd som tidigare var förbehållet fisket vid tillfälligt uppehåll i sin verksamhet. Förstörd fiskeutrustning eller förstörda vattenbruksanläggningar kan också repareras eller återuppbyggas genom en omdisponering av fonden för fiskets utveckling (FFU).

Gemenskapen har också godkänt att Spanien använder en del av de 30 miljoner euro som finns tillgängliga tack vare avsaknaden av ett fiskeriavtal med Marocko.

Ytterligare åtgärder: Om det skulle visa sig att skadans omfattning bekräftas, är kommissionen beredd att till rådet överlämna ett förslag liknande det som lades fram för Galicien i fråga om de franska regioner som drabbats i syfte att utvidga de bestämmelser som redan finns inom ramen för FFU-anslagen.

Ansvarig: berörd medlemsstat.

3.5. EU:s solidaritetsfond

EU:s solidaritetsfond inrättades år 2002 i syfte att erbjuda snabbt stöd till människor och regioner som drabbats av naturkatastrofer. Det återstår att undersöka om stöd från fonden kan användas för Prestige-katastrofen [8].

[8] Rådets förordning (EG) nr 2012/2002 av den 11 november 2002 om inrättande av Europeiska unionens solidaritetsfond.

Om stöd i den omfattning som krävs skall komma i fråga, är det nödvändigt att ändra fondens rättsliga grund. Kommissionen kan tänka sig att föreslå rådet en sådan ändring, vilket skulle innebära att mekanismen ändras i enlighet med kommissionens ursprungliga förslag från september 2002. Ändringen skulle kunna omfatta följande: ändring av solidaritetsfonden så att den omfattar katastrofer av teknisk eller miljömässig karaktär, sänkning av tröskeln för när åtgärder skall vidtas (för närvarande tre miljarder euro eller 0,6 % av BNI i den berörda medlemsstaten) och en utvidgning av de stödberättigande åtgärderna som definieras i artikel 3 i förordningen så att de omfattar förebyggande åtgärder som syftar till att minimera de skadliga effekterna av en pågående eller hotande katastrof.

Ytterligare åtgärder: att bedöma om de spanska myndigheternas begäran kan godkännas och förslag till ändring av förordningen om strukturfonden eller, om det misslyckas, ett förslag om inrättande av ett specifikt instrument.

Ansvariga: berörd medlemsstat (kompletterande information) och kommissionen (bedömning och förslag).

3.6. Forskning om ny teknik

I sjätte ramprogrammet för forskning, teknisk utveckling och demonstration ingår forskning om miljöpåverkan redan under det prioriterade området globala förändringar och ekosystem.

Från och med år 2003 kommer programmet att omfatta kopplingar mellan samhället, ekonomin, den biologiska mångfalden och livsmiljöer samt strategier för att lindra effekter och för återställande. År 2004 kommer det att vara möjligt att utveckla modeller som mäter hur vatten och marina ekosystem påverkas av miljöförstöring.

Ytterligare åtgärder: förslag att i 2004 års arbetsprogram låta ny forskning som bland annat omfattar arbete på fartygsvrak som innehåller förorenande ämnen (prioriterat område: "hållbara yttransporter") ingå och att utvidga konceptet fordons livscykel så att det även omfattar arbete på fartygsvrak i händelse av en olycka (för närvarande omfattas endast underhåll och kontroll av fordon avsedda för yttransporter).

Ansvarig: kommissionen [9].

[9] Om de föreslagna områdena skall tas med är fortfarande beroende av godkännande från programkommittéerna, och de projekt som blir godkända för finansiering måste väljas ut på basis av utvärderingar inom ramen för ansökningsomgångar.

3.7. Pilotprojekt och övriga åtgärder

I sitt brev av den 17 januari 2003 tog kommissionens ordförande Prodi upp möjligheten att vidta andra gemenskapsåtgärder på kort och medellång sikt som ett stöd till insatserna från berörda medlemsstater, exempelvis i form av pilotprojekt eller specifika åtgärder. Innan man genomför pilotprojekt krävs ingen specifik rättslig grund. Den typen av projekt kan dock bara föras in i budgeten för maximalt två budgetår och den totala summan, inklusive samtliga kringkostnader och stöd, får inte överstiga 32 miljoner euro årligen.

Kommissionen kommer också att gynna initiativ [10] som syftar till att förbättra innovation och forskning inom varvssektorn och sektorn för fartygsreparationer och som ger bättre miljö- och säkerhetsnormer.

[10] Som exempel kan nämnas "Leadership 2015".

Ytterligare åtgärder: pilotprojekt på det här området kan föreslås av en europeisk institution (kommissionen, Europaparlamentet, rådet).

3.8. Kamp mot föroreningar och återställande av miljön

3.8.1. Miljökonsekvensbedömning

Inom ramen för det samarbetssystem som inrättats, och som har en tämligen blygsam budget till sitt förfogande, planerar kommissionen att bidra med 300 000 euro för bedömning och övervakning av vilken påverkan detta oljeutsläpp har på miljön.

Ytterligare åtgärder: inlämnande av förslag och begäran om samfinansiering.

Ansvarig: berörd medlemsstat.

3.8.2. Återställande av och kompensation för miljöskador

Till juni 2003 kommer kommissionen att undersöka hur befintliga lagstiftningsmässiga och politiska instrument, i synnerhet de som rör miljö, hälsofrågor, forskning, fisket och regional utveckling, bör ändras så att man kan minimera risken för och de omedelbara och långsiktiga konsekvenserna av sådana olyckor. Med tanke på att det internationella systemet inte erbjuder tillräcklig kompensation för miljöskador, kan andra åtgärder visa sig nödvändiga i samband med skador på ekosystemen.

Den 23 januari 2002 antog kommissionen ett förslag till direktiv om kompensation för miljöskador i de fall en olycka inte omfattas av en internationell konvention i kraft i den drabbade medlemsstaten [11].

[11] KOM (2002) 17 av den 23.1.2002.

Ytterligare åtgärder: att inleda en översyn av de lagstiftningsmässiga och politiska instrument som rör strategin för att skydda och bevara den marina miljön [12].

[12] KOM (2002) 539 av den 2.10.2002.

Ansvarig: kommissionen.

Godkännande av ett förslag till direktiv om kompensation för miljöskador i de fall en olycka inte omfattas av en internationell konvention i kraft i de drabbade medlemsstaterna.

Ansvariga: Europaparlamentet och rådet.

3.8.3. Samla resurser i kampen mot föroreningar och för utbyte av erfarenheter

I enlighet med slutsatserna från rådets (miljö) möte den 9 december 2002, har kommissionen vidtagit åtgärder för att inrätta ett nätverk för utbyte av erfarenheter när det gäller bekämpning av oljeutsläpp. Nätverket gör att medlemsstaterna får tillgång till experter från andra medlemsstater vilket gör att man kan förbättra den lokala kompetensen, jämföra olika metoder för att bekämpa föroreningar, samt undersöka hur andra räddningstjänster och behöriga organ arbetar.

Ytterligare åtgärder: godkännande av ett beslut som säkerställer finansiering av nätverket för utbyte av erfarenheter (mars-april 2003).

Ansvarig: kommissionen (mars-april 2003).

4. Slutsats

I den här rapporten demonstreras Europeiska kommissionens beslutsamhet att, i samarbete med medlemsstaterna, mobilisera samtliga möjliga ekonomiska och tekniska resurser för att hjälpa offren efter Prestige-katastrofen.

Kommissionen planerar också att tillhandahålla de verktyg som unionen behöver för att man skall kunna undvika liknande olyckor i framtiden, till exempel genom väl avvägd lagstiftning och internationell övervakning.

I kommande lagstiftning och administrativa förslag kommer kommissionen att sträva efter en övergripande strategi för förebyggande, återställande och påföljder. Strategin skall omfatta samtliga aktörer.