Vid ministermötet mellan EU och Förenta staterna (rättsliga och inrikes frågor) i juni 2017 gjorde kommissionsledamot Dimitris Avramopoulos och Elaine C. Duke, biträdande minister i Förenta staternas inrikessäkerhetsdepartement, ett gemensamt uttalande om framsteg i riktning mot fullständig ömsesidighet mellan EU och Förenta staterna i fråga om viseringar. I det gemensamma uttalandet bekräftades åtaganden, såsom att bevara och utvidga det viseringsfria resandet mellan EU och Förenta staterna och att intensifiera arbetet för ett förbättrat samarbete i syfte att hjälpa Bulgarien, Kroatien, Cypern, Polen och Rumänien att snabbare uppnå kraven för programmet för viseringsundantag.

Under det första mötet i EU:s och Kanadas gemensamma ministerkommitté inom ramen för det strategiska partnerskapsavtalet med Kanada den 4 december 2017 i Bryssel välkomnade båda parterna upphävandet av viseringskravet för alla EU-medborgare och konstaterade att detta kommer att öka medborgarnas rörlighet och ytterligare stärka de kulturella, politiska och ekonomiska banden mellan EU och Kanada.

I fråga om Kanada rapporterades betydande framsteg redan i meddelandet i maj 2017. Kommissionen välkomnade det faktum att Kanada den 1 maj 2017 upphävde viseringskravet för bulgariska och rumänska medborgare som under de senaste tio åren innehaft en kanadensisk visering för tidsbegränsat uppehåll eller som innehar en giltig besöksvisering utfärdad av Förenta staterna.

Som tidigare rapporterats har rådet inte diskuterat frågan, ej heller under de senaste sju månaderna.

Kommissionen lade fram tre uppföljande meddelanden i juli och december 2016 samt i maj 2017. Förutom att det i meddelandet från maj 2017 rapporterades om de framsteg som gjorts fastställdes även kommissionens ståndpunkt till följd av Europaparlamentets resolution av den 2 mars 2017 om kommissionens skyldigheter på området för ömsesidighet i fråga om viseringar i enlighet med artikel 1.4 i förordning (EG) nr 539/2001, i vilken kommissionen uppmanas att med stöd av artikel 265 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt anta den delegerade akt som krävs senast inom två månader från den dag då resolutionen antogs. I meddelandet angav kommissionen att den, i synnerhet med tanke på de framsteg som hade gjorts under de föregående tolv månaderna och det arbete som pågår, ansåg att antagandet av en delegerad akt om tillfälligt upphävande av undantaget från viseringskravet för medborgare i Kanada och Förenta staterna i det skedet hade varit kontraproduktivt och att det inte skulle ha gagnat målet om viseringsfritt resande för samtliga EU-medborgare. Samtidigt åtog kommissionen sig att fortsätta det nära samarbetet med Europaparlamentet, rådet, Kanada, Förenta staterna och de berörda medlemsstaterna för att skynda på framstegen mot fullständig ömsesidighet i fråga om viseringar och att rapportera om utvecklingen senast i slutet av december 2017.

Den 12 april 2016 lade kommissionen fram meddelandet Lägesrapport och tänkbara lösningar i fråga om den icke-ömsesidiga situationen med vissa tredjeländer när det gäller viseringspolitik. Däri konstaterades att det stora flertalet underrättelser om avvikelser från ömsesidighetsprincipen med avseende på åtta tredjeländer kunnat lösas med kommissionens aktiva stöd. I meddelandet påpekades dock att kommissionen, om det berörda tredjelandet inte hade upphävt viseringskravet senast den 12 april 2016, ska anta en delegerad akt för att under en tolvmånadersperiod tillfälligt upphäva viseringslättnaderna för medborgare i detta tredjeland, i enlighet med rådets förordning (EG) nr 539/2001 av den 15 mars 2001, ändrad genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1289/2013 av den 11 december 2013 (nedan kallad förordningen). Förordningen kräver också att kommissionen beaktar följderna av upphävande av undantaget från viseringskravet för EU:s och medlemsstaternas yttre förbindelser. I meddelandet från april 2016 bedömdes hur upphävandet av viseringslättnader skulle påverka EU-medborgare och företag samt medborgare i de berörda tredjeländerna, och Europaparlamentet och rådet uppmanades att diskutera den lämpligaste vägen framåt.

I augusti 2017 påminde Dimitris Avramopoulos vid ett möte med Nathan A. Sales, samordnare för kampen mot terrorism vid Förenta staternas utrikesdepartement, om hur viktig denna fråga är för EU.

Det senaste tekniska trepartsmötet om ömsesidighet i fråga om viseringar med Förenta staterna och de fem berörda medlemsstaterna ägde rum den 11 september 2017. Deltagarna såg över läget i fråga om de återstående kraven för programmet för viseringsundantag, såsom andelen avslagna viseringar (det huvudsakliga hindret för fyra medlemsstater), de vanligaste orsakerna till avslag, situationen för de viseringsansökningar som lämnas in av ungdomar och möjligheterna att inleda informationskampanjer för att minska andelen avslag.

Förenta staterna informerade också om framstegen med att inrätta ett system för kontroller vid utresa med flyg som, enligt den amerikanska Immigration and Nationality Act, kommer att kunna bekräfta avresan för inte mindre än 97 % av utländska resenärer när det har införts. Genom att inrätta detta system skulle inrikessäkerhetsministern ha möjlighet att frångå kravet på 3 % avslag på viseringsansökningar och rekommendera länder till programmet för viseringsundantag vars avslagsnivå är mindre än 10 %, förutsatt att de uppfyller alla säkerhetsrelaterade krav och att ländernas samtliga säkerhetsåtgärder garanterar att deras deltagande i programmet inte skulle äventyra Förenta staternas säkerhets- och migrationsintressen. Vid trepartsmötet och mötet mellan EU:s och Förenta staternas högre tjänstemän inom rättsliga och inrikes frågor den 20–21 september 2017 i Tallinn bedömdes den senaste utvecklingen och erkändes framsteg på teknisk nivå.

Dessutom besökte en teknisk delegation från kommissionen Bulgarien, Rumänien, Cypern, Polen och Kroatien den 25–29 september för att diskutera läget när det gäller att uppfylla de återstående kraven för programmet för viseringsundantag. Kommissionen erbjöd sig att stödja de fem medlemsstaterna i deras fortsatta arbete med att uppfylla de återstående kraven, bland annat med att sänka andelen viseringsansökningar som avslås. På detta område föreslog kommissionen att informationskampanjer riktade till medborgare som reser till Förenta staterna skulle kunna finansieras genom de nationella programmen inom ramen för EU:s fond för inre säkerhet. För att ytterligare undersöka möjligheterna att inleda sådana kampanjer anordnade kommissionen, som en uppföljning, en videokonferens den 25 oktober för att ytterligare informera om finansieringsmöjligheterna och utbyta information och bästa praxis om informationskampanjer som andra medlemsstater har genomfört tidigare. Vissa av de berörda medlemsstaterna överväger för närvarande att använda sina nationella program för detta ändamål. Kommissionen är beredd att hjälpa medlemsstaterna ytterligare om det behövs.

Ömsesidighet i fråga om viseringar stod på dagordningen vid ministermötet mellan EU och Förenta staterna på området inrikes och rättsliga frågor den 17 november i Washington D.C. Vid ministermötet noterade båda parter framsteg i de gemensamma diskussionerna för att uppnå ömsesidigt viseringsfria och säkra resor inom deras respektive rättsliga ramar, och åtog sig att fortsätta sitt arbete för detta.

När det gäller de återstående kraven för programmet för viseringsundantag är de två huvudsakliga amerikanska krav som ska uppfyllas innan nästa fas kan inledas fortfarande, som rapporterats i tidigare meddelanden, andelen viseringsansökningar som fått avslag och genomförandet av avtalet om förebyggande och bekämpning av grov brottslighet (nedan kallat PCSC-avtalet). Nästa fas är att Förenta staternas utrikesministerium nominerar landet till programmet för viseringsundantag, och därefter följer en omfattande byråövergripande säkerhetsöversyn. Under de senaste sju månaderna har Cypern och Rumänien gjort avsevärda framsteg i fråga om rapportering av förlorade och stulna resehandlingar till Interpol. Rumäniens parlament har dessutom ratificerat PCSC-avtalet, och det åligger nu Förenta staterna att ratificera det. Bulgarien, Kroatien och Cypern är fast beslutna att fullt ut genomföra sina respektive PCSC-avtal. Kontakter pågår med berörda medlemsstater för att följa upp denna fråga.

Under de kommande månaderna kommer kommissionen, i nära samarbete med de fem berörda medlemsstaterna, att fortsätta sina nära kontakter med Förenta staterna på alla nivåer. Det pågår ett närmare samarbete mellan de fem berörda medlemsstaterna och Förenta staterna, med vederbörlig uppföljning av de frågor som identifierats vid tidigare trepartsmöten, såsom rapportering av förlorade och stulna resehandlingar till Interpol, bilaterala avtal om informationsutbyte med Förenta staterna samt proaktivt arbete om kraven på andelen avslagna viseringsansökningar, bland annat genom informationskampanjer. Samarbetet har redan gett resultat. Kommissionen kommer att uppmana de amerikanska motparterna att påskynda processen med att inrätta systemet för kontroller vid utresa med flyg och är beredd att dela med sig av EU:s erfarenheter av ny teknik och system som håller på att utvecklas och inrättas vid dess yttre gränser (t.ex. automatiska in- och utresekontrollspärrar, det framtida in- och utresesystemet och Etias).

De regelbundna mötena på hög nivå (t.ex. mötet mellan högre tjänstemän inom rättsliga och inrikes frågor den 27–28 februari 2018 och ministermötet mellan EU och Förenta staterna på området rättsliga och inrikes frågor i maj 2018) och de tekniska mötena, såsom nästa trepartsmöte som ska äga rum under första hälften av 2018, utgör tillfällen att påskynda utvecklingen ytterligare.

IV.Bedömning av hur verkningsfull ömsesidighetsmekanismen har varit

Enligt artikel 1b i förordningen ska kommissionen senast den 10 januari 2018 förelägga Europaparlamentet och rådet en rapport som bedömer hur verkningsfull ömsesidighetsmekanismen är, och kommissionen ska vid behov lägga fram ett lagstiftningsförslag om ändring av förordningen.

Förordning (EG) nr 539/2001 ändrades år 2013 genom förordning (EU) nr 1289/2013, efter uppmaningar från medlemsstaterna och Europaparlamentet om en effektivare ömsesidighetsmekanism för viseringar som skulle bädda för solidaritet mellan medlemsstaterna och göra det möjligt att vidta kraftigare åtgärder mot tredjeländer som inte beviljar fullständig ömsesidighet i fråga om viseringar. Den reviderade mekanismen föreskriver att medlemsstaterna måste underrätta Europaparlamentet, rådet och kommissionen om befintliga och nya fall av icke-ömsesidighet med tredjeländer. Omedelbart efter offentliggörandet av medlemsstaternas underrättelse måste kommissionen i samråd med den berörda medlemsstaten vidta åtgärder tillsammans med tredjelandet i fråga, särskilt på områdena politik, ekonomi och handel, i syfte att återinföra eller införa viseringsfria resor.

Senast sex månader efter dagen för offentliggörandet av underrättelserna och därefter med regelbundna intervall på högst sex månader ska kommissionen antingen anta en genomförandeakt för att under en period på högst sex månader tillfälligt upphäva undantaget från viseringskravet för vissa kategorier av medborgare i det berörda tredjelandet, eller för den kommitté som avses i artikel 4a.1 i förordning (EG) nr 539/2001 lägga fram en rapport med en bedömning av situationen och som anger skälen till kommissionens beslut att inte upphäva undantaget från viseringskravet. När kommissionen överväger ytterligare åtgärder måste den beakta resultatet av de åtgärder som vidtagits av den berörda medlemsstaten för att säkerställa viseringsfria resor till det berörda tredjelandet, de åtgärder som vidtagits av kommissionen i samråd med de berörda medlemsstaterna och myndigheterna i det berörda tredjelandet. Förordningen kräver också att kommissionen tar hänsyn till hur upphävandet av undantaget från viseringskravet påverkar unionens och dess medlemsstaters yttre förbindelser med tredjelandet i fråga.

I andra fasen av mekanismen gäller att kommissionen, om tredjelandet inom 24 månader efter dagen för offentliggörandet (i föreliggande fall senast den 12 april 2016) inte har upphävt viseringskravet, måste anta en delegerad akt för att tillfälligt upphäva undantaget från viseringskravet under en tolvmånadersperiod för medborgare i det tredjelandet (artikel 1.4 f i förordningen).

Kommissionen mottog 2014 underrättelser om avvikelser från ömsesidighetsprincipen från fem medlemsstater: Bulgarien, Kroatien, Cypern, Polen och Rumänien. Dessa underrättelser gällde Kanada, Förenta staterna, Australien, Brunei och Japan.

Australien upphävde sedermera kravet på visering för flygplatstransitering för bulgariska medborgare i oktober 2014 och för kroatiska och rumänska medborgare i juni 2015. Fullständig ömsesidighet i fråga om viseringar gäller således med Australien. Brunei (underrättelse från Kroatien) har infört ett undantag från viseringskravet för kroatiska medborgare och börjat bevilja 90 dagars viseringsfri vistelse för medborgare i Liechtenstein, vilket meddelades officiellt den 13 april 2016. Japan (underrättelse från Rumänien) underrättade den 17 december 2015 Rumänien om att undantaget från viseringskravet för rumänska medborgare, även personer som innehar tillfälliga pass, hade förlängts till den 31 december 2018. Fullständig ömsesidighet i fråga om viseringar är därmed säkrad med Japan tills den 31 december 2018. Som redan angavs i punkt III beviljar Kanada alla bulgariska och rumänska medborgare viseringsfrihet från och med den 1 december 2017. Fullständig ömsesidighet i fråga om viseringar har således uppnåtts även med Kanada.

Bedömning

Mekanismens verkningsfullhet

Antalet avvikelser från ömsesidighetsprincipen har minskat avsevärt under de senaste två och ett halvt åren, och nu är Förenta staterna det enda land som finns med på EU:s förteckning över viseringsbefriade tredjeländer, men som inte medger medborgare i alla EU:s medlemsstater inresa utan visering. Mot bakgrund av detta kan det allmänt sett anses att ömsesidighetsmekanismen för viseringar i sin ändrade form enligt förordning (EU) nr 1289/2013 har varit verkningsfull. Den nuvarande mekanismen fastställer institutionella tidsramar och föreskriver särskilda åtgärder för att reagera på fall av avvikelser från ömsesidighetsprincipen – bland annat genom att i förhållande till tredjeländer samordna påtryckningarna för att uppnå framsteg – i klara och tydliga steg, t.ex. tillfälligt upphävande av undantag från viseringskrav.

Mekanismens existens har en förebyggande effekt i situationer där ett tredjeland överväger att (åter)införa viseringskrav för medborgarna i en eller flera medlemsstater. Kommissionen anser att mekanismen i viss mån har gett tredjeländer incitament att avskaffa befintliga viseringskrav.