EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION 
Bryssel den 03.04.1996 
KOM(96) 143 slutlig 
KOMMISSIONENS ARBETSPOKVMENT 
om 
Rapport om situationen vad gäller oljetillgång, -raffinering och -marknader inom 
Europeiska gemenskapen 

Rapport om situationen vad gäller oljetillgång, -raffinering och -marknader Inom 
Europeiska gemenskapen 
(Kommissionens arbetsdokument) 
INNEHALLSFÖRTECKNING 
RAPPORT 
BILAGOR: 
A 
B 
B1 
B2 
B3 
C 
C.1 
C.2 
C.3 
D 
D.1 
D.2 
D.3 
D.4 
E.1 
E.2 
E.3 
F 
F.1 
F.2 
F.3 
F.4 Allmänt ekonomiskt sammanhang 
Tillförseln av råolja 
Globala energireserver 
Global oljetillförsel 
Europeiska unionens tillförsel av råolja 
Efterfrågan och utbud pä oljeprodukter 
Det globala sammanhanget 
Efterfrågan på oljeprodukter inom EG 
Tillgången till oljeprodukter inom EG 
Miljön 
Det politiska och ekonomiska sammanhanget 
Nuvarande och föreslagna åtgärder 
Konsekvenser för förädlingsekonomierna och beslutsfattande 
Miljöskyddets framtidsutsikte 
Oljerafflnering 
Raffineringssiffror, -kapacitet och -tillvaratagande 
Raffinaderiindustrins marginaler och lönsamhet 
Framtidsutsikter 
Försäljning av oljeprodukter 
Delsektor försäljning 
Statistik över detaljhandeln 
Detaljhandelns marknadsandelar och lönsamhet 
Harmoniseringsfrågor 
Termordlteta 
Diagram och tabeller 
Rapport om situationen vad gäller oljetillgång, -raffinering och -marknader inom 
Europeiska gemenskapen 
(Kommissionens arbetsdokument) 
INNEHÅLLSFÖRTECKNING 
RAPPORT 
Bakgrund till rapporten 
Oljeindustrin 
Oljeraffinaderiernas lönsamhet 
Försäljning 
Miljöfrågor 
Försörj ningstrygghet 
Inre marknaden 
Slutsatser 
RAPPORT 
Bakgrund till rapporten 
Europeiska kommissionen har regelbundet sammanställt rapporter till rådet om 
situationen vad gäller oljetillgång, -raffinering och -marknader inom Europeiska 
unionen sedan oljekrisen i slutet av 1970-talet. Rapporterna har behandlat frågor 
såsom problem med överkapacitet, förändrade efterfrågestrukturer och strängare 
krav på skydd av miljön. Den senaste rapporten sammanställdes 1992 efter 
Gulfkrisen i form av ett meddelande till rådet [KOM(92) 152]. 
Rådet antog ett flertal slutsatser som svar på rapporten av den 30 november 1992 
som har påverkat kommissionens arbete. Det strategiska värdet av en 
konkurrenskraftig raffinaderi industrin som säkerställer oljemarknadens stabilitet 
och en trygg försörjning inom gemenskapen erkändes. Vikten av skydd av miljön 
betonades och ett nära samråd med industrin om eventuella åtgärder för skydd av 
miljön samt om de kostnader som uppstår för producenter och konsumenter 
rekommenderades. Sedan dess har programmet om bil- och oljeindustrin inletts 
som representerar en ny form av djupare samarbete mellan kommissionen och 
industrin. De första förslagen både till specifikationer för bränslen (bensin och 
diesel) och standarder för utsläpp från motorfordon som detta initiativ lett till, 
håller nu på att diskuteras. 
En förnyad rapport över de nuvarande begränsningarna av användningen av 
petroleumprodukter i kraftverk (direktiv 75/405/EEG) som resulterade i förslaget 
att upphäva direktivet i grönboken "För en energipolitik inom Europeiska 
unionen" [KOM (95) 682] var ett annat av rådets rekommendationer. Stöd för 
dialogen mellan producenter och konsumenter betonades och kommissionen har 
fortsatt att aktivt ta del i detta bl.a. genom att bidra till finansieringen av den 
Internationella energikonferensen i Puerto La Cruz i Venezuela i september 1995 
där ministrar från producent- och konsumentländer träffades för att diskutera 
gemensamma energifrågor. Rådet betonade behovet av att kommissionen fortsätter 
att regelbundet sammanställa dessa rapporter och konstaterade att rapporterna har 
stor betydelse för diskussioner om gemenskapens energipolitik. 
Föreliggande rapport baserar sig på mandatet i rådets slutsatser 10369/92 av den 
30 november 1992 där kommissionen "uppmanas att regelbundet analysera 
situationen på oljemarknaden och inom oljeraffinaderisektorn i gemenskapen" och 
där kommissionen ombeds att "grundligt samråda med oljeindustrin innan åtgärder 
för skydd av miljön vidtas, särskilt med tanke på hur dessa åtgärder påverkar 
kostnaderna för producenter och konsumenter". Rapporten har sammanställts med 
beaktande av utvecklingen inom sektorn sedan 1992 och den senaste grönboken 
om energipolitik som baserar sig på de tre pelare som energipolitiken i 
gemenskapen vilar på, nämligen konkurrenskraft, skydd av miljön och 
försörjningstrygghet som alla är relevanta för denna sektor. 
5. Det är rapportens syfte att identifiera och undersöka de centrala frågorna inom 
denna sektor (oljeförsörjning, oljeraffinering och oljemarknaderna) och särskilt 
raffineringsindustrins produktionskapacitet, miljön, försörjningstryggheten och den 
inre marknaden och att i förekommande fall kommentera följderna för 
gemenskapen. 
6. Rapporten är resultatet av en utförlig analys av sektorn som utförts efter 
omfattande samråd med olika oljebolag, industriförbund och nationella 
administrationer. De viktigaste punkterna och slutsatserna som framgått ur 
analysen presenteras här tillsammans med ett antal bilagor som berör frågorna 
mera ingående inom ett generellt ekonomiskt sammanhang. 
Oljeindustrin 
7. Den överlägset största delen av bruttoenergikonsumtionen inom gemenskapen 
består av olja. Kvantitativt sett väntas konsumtionen öka under de följande 25 
åren trots en marginell procentuell minskning från 42 % till mellan 36 % och 
38 % - enligt undersökningen år 2020 som gjordes som en del av grönboken om 
energipolitik. Diskussioner om hur de kan uppfylla gemenskapens internationella 
förpliktelser om utsläpp av växthusgaser skall föras vid särskilda forum för denna 
fråga. Gemenskapen är världens största nettoimportör av råolja. De totala värdena 
för produktimport och -export är ungefär de samma, vilket är karakteristiskt för 
gemenskapens öppna handelspolitik. 
8. Oljesektorn utgör en väsentlig del av gemenskapens ekonomi. Följaktligen spelar 
de olika sektorernas (närmare bestämt raffinaderiernas och marknadernas) 
framgång en strategiskt viktig roll för energibranschen inom gemenskapen både 
ekonomiskt och socialt nu och i framtiden. Sektorn upplever just nu en period av 
ändringar med möjligheter till nya förbund och sam riskföretag då företagen 
anpassar sig till de förändrade förhållandena på marknaden inom gemenskapen 
och särskilt i Asien. 
9. Rapporten koncentrerar sig främst på oljesektorns vidareförädlingsindustri och 
oljemarknaderna inom gemenskapen. Dessa två branscher har betraktats som två 
i stort sett helt skilda områden även om enskilda raffinaderiers närhet till vissa 
marknader, vilket reflekterar distributionskostnadernas betydelse, också är en 
faktor av betydelse. Oljebolag är ofta vertikalt integrerade från exploatering och 
produktion (upstream) till raffinering och försäljning (downstream) och i vissa fall 
bedriver de dessutom omfattande verksamhet inom den kemiska sektorn. Det 
finansiella resultatet av den integrerade helheten uppfattas ofta som ett mått på hur 
frisk eller lönsam en industrigren är och vissa koncerner har på senaste tid anmält 
goda resultat. Det är emellertid viktigt att betrakta varje verksamhetsform för sig 
då det är möjligt att delta i endast en del av kedjan, till exempel företag som 
sysslar med exploatering, raffinering och försäljning. Dessa företag konkurrerar 
inom särskilda sektorer och därför måste varje särskild verksamhetsform betraktas 
för sig. 
10. Oljeraffinaderisektorn har konsekvent försett gemenskapen med en trygg tillförsel 
av oljeprodukter såsom bränsle för transporter och uppvärmning till 
konkurrenskraftiga priser och har dessutom samtidigt förbättrat miljöskyddet. 
Rapporten avslöjar emellertid vissa trender inom raffinaderiernas lönsamhet som 
på ett negativt sätt kan påverka industrins förmåga att fortsätta med denna roll 
då det krävs fortsatta investeringar och att det allt oftare kan förekomma tillfällen 
då det kan förefalla attraktivare att investera utanför gemenskapen än inom 
gemenskapen. 
Oljeraffinaderiernas lönsamhet 
11. Raffineringssektorn har på senare tid drabbats av svag lönsamhet. 
Vinstmarginalerna för de mest elementära raffineringsprocesserna, den första 
destillationprocessen, är i dagens läge praktiskt taget obefintliga medan intäkterna 
från förädlingsprocesser för förädling av halvfabrikat, såsom katalytisk behandling 
och krackning, är för låga. Enskilda raffinaderier kan eventuellt lyckas täcka sina 
driftskostnader, men för att kunna hålla uppe en industri m ässi g utveckling av 
sektorn är det inte tillräckligt att enbart täcka de löpande kostnaderna. 
12. De tre grundläggande delarna av problemet beskrivs i det följande. För raffinering 
och efterfrågan gäller två faktorer, nämligen dels att det finns en 
raffineringsöverkapacitet, dels produksortimentets struktur, dvs. den relativa 
efterfrågan på bensin och diesel. Vad gäller försörjningen har strukturen av 
råoljetillförseln inom gemenskapen förändrats i riktning mot lättare oljor. Dessa 
skapar särskilda problem och om de förekommer samtidigt har det även lett till 
prisskillnader mellan olika produkter såsom det närmare anges nedan. Även den 
reglerande ramen för industrigrenen påverkar sektorn starkt (miljölagstiftning, 
skattebestämmelser för oljeprodukter). 
13. Alltför stor raffineringskapacitet tar två uttrycksformer. För det första finns det 
överkapacitet av råoljedestillation i förhållande till mängden behandlad råolja. För 
det andra finns det överdimensionerad omvandlingskapacitet för lågvärdigt bränsle 
producerat under råoljans destillationsprocess till lättare, högvärdiga produkter 
såsom bensin. 
14. I detta hänseende är det värt att nämna att det uppenbara motsatsförhållandet 
mellan höga, anmälda bruksmängder och överkapacitet kan förklaras med 
bristfälliga uppgifter om den använda kvaliteten. Procentsatser för användningen 
beräknas på grundval av ett raffinaderis ursprungligen anmälda nominella 
kapacitet och med tiden kan operatören ofta förbättra siffran tack vare tekniska 
förbättringar i processanläggningarna i takt med den teknologiska utvecklingen. 
Men denna sakta framskridande kapacitetsförbättring kommer av konkurrensskäl 
inte nödvändigtvis till allmän kännedom och i själva verket finns det mera 
överkapacitet än vad siffrorna visar. 
15. Överkapaciteten för destination av råolja har redan konstaterats vara ett 
långtidsfenomen och trots att branschen har gjort stora ansträngningar för att 
minska överskottet under de senaste femton åren kvarstår det, om än i avtagande 
grad. Ovannämnda långsamma kapacitetsökning förbättrar inte situationen, och 
detsamma gäller de ökningar som också uppnåtts i omvandlingsanläggningarna. 
16. Överskottet av omvandlingskapaciteten har ökat på grund av överdimensionerade 
investeringar under de senaste åren. Till detta fanns det främst två orsaker. För det 
första har efterfrågan på olika produkter ändrats. Man hade förutsett en annorlunda 
bränsleblandning mellan diesel och bensin än vad som senare egentligen 
behövdes. Den ökade efterfrågan på diesel underskattades medan man väntade sig 
en större ökning av efterfrågan på bensin (i själva verket minskade efterfrågan på 
bensin). 
17. För det andra antog man att utbudet på råoljor under perioden i genomsnitt skulle 
gälla tyngre råolja, men i verkligheten ökade tillgången på lättare råoljor. Detta 
i sin tur var en följd av att "råoljekorgen" som Saudiarabien ställde till salu för 
att maximera sina oljeintäkter blev lättare och produktionsnivåerna av råolja i 
Nordsjön, som i allmänhet är lätt, var långt bättre än vad som väntats. Detta var 
möjligt tack vare lägre kostnader och teknologiska framsteg inom basindustrin. 
Som helhet sett har det alltså snarare behövts mindre än mera kapaciteten för 
omvandlingsprocesser då förädling av lättare råoljor producerar lättare produkter. 
18. Slutligen måste man även beakta olika regleringsfaktorers stora effekt. 
Kostnaderna för miljöskydd har ökat, men de kan inte direkt överföras på 
produktpriserna under de rådande marknadsförhållandena. Höga 
saneringskostnader och den fortsättningsvis bristfälliga harmoniseringen av skatter 
och avgifter har också haft en negativ verkan. 
19. Samverkan mellan dessa tre element har flera följder. På kort sikt har det 
förekommit en blandning av raffineringskapacitet och produktefterfrågan som har 
lett till mindre skillnader mellan lätta och tunga produkter, vilket i sin tur har lett 
till låg avkastning på investeringarna. Raffinaderierna är ovilliga att stänga sina 
anläggningar på grund av höga saneringskostnader och sociala utgifter. Istället är 
de benägna att förhålla sig avvaktande så länge verksamheten täcker de löpande 
kostnaderna eller att sälja raffinaderiet t.o.m. till mycket lågt pris, hellre än att 
lägga ned anläggningen. 
20. Producenterna uppvisar en tendens att engagera sig i oljeförädlingsindustrin, 
vilket välkomnas som ett tecken på engagemang i gemenskapens marknad. 
Samtidigt utgör de en grupp potentiella köpare som styrs av andra strategiska 
principer och som kan vara villiga att komma med i branschen, speciellt om 
raffinaderier kan fås på attraktiva villkor. Raffinaderier kommer förmodligen att 
läggas ned även i framtiden, men även om en del stängs är det ingen garanti för 
att vinstmarginalerna skulle förbättras då kapaciteten effektivt kan ersättas med 
import. 
Försäljning 
21 Situationen inom försäljningssektorn varierar stort inom gemenskapen men som 
helhet sett är den betydligt bättre än för raffineringsbranschen. Strukturella 
skillnader med historisk bakgrund spelar en viktig roll, likaså de olika 
integrationsnivåerna med annan industri inom basindustrin och förädlingsindustrin, 
inom respektive marknadsområde. Det finns en allmän trend inom hela 
gemenskapen mot ett minskat antal ställen för detaljhandel kombinerat med en 
motsvarande genomsnittlig volymsänkning per ställe. Men beroende på ett antal 
olika faktorer förekommer det stora skillnader mellan medlemsstaterna i vilken 
takt denna omstrukturering sker. 
22 Hypermarknadernas framfart på bekostnad av de traditionella operatörerna i ett 
antal medlemsstater har varit betydande. För tillfället förefaller detta vara till 
konsumenternas gagn genom betydligt lägre priser, men samtidigt drabbas de 
traditionella operatörerna och framför allt raffinaderierna av mindre intäkter på de 
mest utsatta marknaderna. Detta skadar i sin tur operatörernas förmåga att satsa 
kapital för att förbättra återförsäljarställena på dessa marknader och kan leda till 
att fler återförsäljningsställen måste stängas. För det andra byter vissa operatörer 
ut återförsäljningsställen för att förstärka sin närvaro i vissa områden. Detta leder 
ofta till lägre enhetskostnader som konsumenterna kan få del av förutsatt att 
konkurrensen är tillräcklig. Denna utveckling påverkar marknadens helhetsstruktur 
och därigenom förändras de traditionella operatörernas roll. Med tanke på 
förändringens omfattning och sektorns betydelse måste båda dessa trender 
övervakas. 
Miljöfrågor 
23 I hela gemenskapen oroar man sig för miljön, särskilt för luftkvaliteten. 
Medborgarna kräver förbättringar och konkreta planer har faktiskt framlagts i 
Ramkonventionen om klimatförändringar. Miljölagstiftningen, speciellt för 
förädlingsindustrin, är komplex. Det finns miljöåtgärder som gäller för 
driftsförhållandena under själva förädlingsprocessen, produktspecifikationer och 
för utrustning för begränsning av utsläpp i distributionskedjan. Men att förbättra 
t.ex. specifikationerna för bränsle är inte en isolerad uppgift och kräver nära 
samarbete med andra industrisektorer. Så har skett i samband med programmet 
programmet om bil- och oljeindustrin där man har försökt att komma fram till de 
mest kostnadseffektiva åtgärderna. 
24 Programmet om bil- och oljeindustrin är ett program i tre delar som avser 
teknologier för luftkvalitet, utsläpp, bränsle och motorer på initiativ av 
kommissionen, raffinaderiindustrin (EUROPIA) och bilindustrin (ACEA). Syftet 
angavs vara att förse beslutsfattarna med en objektiv värdering av ett paket med 
de mest kostnadseffektiva åtgärderna inbegripet motorfordonsteknologi, 
bränslekvalitet och lokala åtgärder som är nödvändiga för en minskning av 
utsläppen från vägtransportsektorn till den nivå som fastställts i de nya 
standarderna för luftkvalitet som utarbetats för tillämpning i hela gemenskapen. 
25 Särskilda åtgärder utarbetas ofta gradvis och industrin utvecklar ny utrustning som 
svar på tidigare lagstiftning och lägger upp planer för hur den skall kunna uppfylla 
framtida mål som fastställs i lagstiftningen och engagerar sig i diskussioner om 
hur ytterligare förbättringar skall kunna göras. Dessa åtgärder kräver stora 
ekonomiska satsningar av industrin på raffinaderier, lagerhållning och distribution 
och varje ny skyddsåtgärd, såsom att ytterligare sänka utsläppsnivåerna, är i 
allmänhet proportionellt sett dyrare än föregående åtgärd då den tekniska 
utmaningen för ytterligare förbättringar växer i motsvarande grad. Närmare 
uppgifter om enskilda åtgärder framgår av tabell D5 i bilagan. 
26 Hela gemenskapen vinner på att få bättre luftkvalitet och mot bakgrund av de 
omfattande investeringarna som krävs och raffineringsindustrins långsiktiga natur 
finns det ett uppenbart behov av enhetliga och förutsägbara reglerande åtgärder 
som sammanställts på grundval av åtgärdernas kostnadseffektivitet för att 
säkerställa att dessa vinster kan förverkligas. 
Försörj ningstry gghet 
27 Försörjningstryggheten är fortfarande en viktig fråga såsom det framställts i 
grönboken om energipolitiken, även om riskerna för ett allvarligt hot mot 
gemenskapens trygga tillförsel av energi på kort sikt anses vara små. 
Förhållandena har förändrats väsentligt sedan krisen och det som nästan blev en 
kris för tjugo år sedan då tillgången till och marknaderna för råolja och 
oljeprodukter var mycket mer ensidiga och mindre öppna och effektiva än vad de 
är i dag. 
28 Men då gemenskapen fortsättningsvis kommer att vara mycket beroende av import 
av råolja finns det ett fortsatt behov av vaksamhet både på kort och lång sikt. Mer 
än tre fjärdedelar av världens kända oljereserver finns i politiskt eller ekonomiskt 
sett potentiellt instabila områden, vilket understryker vikten av fortsatta åtgärder 
som skall tillämpas vid behov för en ändring av marknadssituationen om 
oljetillförseln plötsligt skulle störas, vilket skulle ha en ytterst skadlig inverkan på 
världsekonomin och gemenskapens ekonomi. Med tanke på att trygg tillförsel av 
förädlade oljeprodukter utgör en oersättlig del av befolkningens sociala och 
ekonomiska välmåga spelar en stark och konkurrenskraftig raffinaderi industri inom 
gemenskapen en strategiskt viktig roll. 
29 Det är viktigt att kontinuerligt utveckla goda relationer mellan producenter och 
konsumenter för att skydda den nuvarande stabiliteten, och likaså borde dialogen 
och tillnärmningen med hjälp av gemensamma intressen och operativa 
arrangemang fortsätta. Förbättrad teknologi som möjliggör exploatering av nya 
områden kommer att bidra till detta och ytterligare förbättra mångfalden av 
tillgångar. Investeringsmöjligheter inom basindustrin både i OPEC-producentländer 
och länder som inte hör till OPEC börjar nu dyka upp för företag från 
gemenskapen och investeringar inom förädlingssektorn fortsätter. Sådana åtgärder 
stärker de båda parternas ömsesidiga intressen i en framgångsrik oljesektor som 
helhet och skall välkomnas så länge de grundar sig på gängse marknadsprinciper. 
Inre marknaden 
30 Den inre marknaden inom oljesektorn är relativ väl utvecklad och öppen jämfört 
med andra energisektorer. Många utvecklingsskeden inom raffineringssektorn 
beror på att den inre marknaden är del av en vidare världsmarknad med global 
konkurrens. Det är uppenbart att det förekommit mycket litet tillnärmning av 
avgifter i medlemsstaterna sedan den 1 januari 1993. Enligt grönboken om 
energipolitiken är detta ett område där det är svårt att göra framsteg med tanke 
på de många intressen och synvinklar som finns, men det görs oavbrutet 
ansträngningar för att undanröja dessa snedvridningar. 
31 På samma sätt finns det fortfarande inom området för normalisering av tekniska 
produkter många instanser inom gemenskapen med olika normer för i grunden 
likadana produkter, vilket kan utgöra ett hinder för att den inre marknaden 
förverkligas i full utsträckning. 
Slutsatser 
32 En sund oljesektor förstärker den sociala och ekonomiska utvecklingen inom 
gemenskapen, säkerställer en nödvändig, trygg energitillförsel av olja till 
konkurrenskraftiga priser och kan stödja förbättringar av miljöskyddet. Tryggad 
oljetillförsel till måttligt pris till gemenskapen är långt beroende av att den 
internationella oljemarknaden funktionerar friktionsfritt och stabilt. Därför är det 
skäl att fortsätta att stödja och utveckla en linje med dialog och samarbete med 
gemenskapens viktigaste oljeleverantörer och konkurrenter på den internationella 
marknaden och att upprätthålla och främja Fördraget om Europeiska 
energi stadgan. 
33 Det är av största vikt att ett bra investeringsklimat utvecklas. Eftersom branschen 
som helhet i dag generellt sett uppvisar goda finansiella resultat främst beroende 
på den vertikala integrationen och diversifieringen av verksamheten kvarstår 
faktum att raffineringssektorn inom gemenskapen under de senaste åren har haft 
en mycket svag lönsamhet på grund av marknadsförhållanden och 
regleringsåtgärder. 
34 På kort sikt leder situationen sannolikt till en omstruktureringsprocess i form av 
nedläggningar eller försäljning av raffineringskapacitet. Det är emellertid inte 
möjligt att förutse var och när, eller ens hur mycket kapacitet det kommer att gälla 
på grund av det stora antalet faktorer inom gemenskapen som påverkar 
utvecklingen. I den utsträckning rationaliseringarna sker inom sektorn måste man 
inse att på samma sätt som på 1980-talet måste raffinaderi industrin bära sitt 
ansvar för beslut om kapacitetsnedskärningar. Dessa beslut bör fattas på ett så 
kostnadseffektivt sätt som möjligt och fylla konkurrensbestämmelserna i fördraget. 
Kommissionen kommer att fortsätta att övervaka situationen och föra diskussioner 
med branschen och medlemsstaterna. 
35 Det är i gemenskapens intresse på lång sikt att ha en stark och teknologiskt 
välutvecklad raffineringsindustri. Den bidrar till försörjningstryggheten, förbättrar 
konkurrenskraften både generellt och för själva sektorn, den petrokemiska sektorn 
och särskilt de nära anslutna industrierna såsom underhåll och underleverantörer 
och är förstås viktig för sysselsättningen inom gemenskapen. Man måste också 
komma ihåg att det finns ett ökat intresse för investeringar i regioner utanför 
gemenskapen där nya marknader växer och förstärks. 
36 Miljöpolitiken och den lagstiftning som behövs för att man skall kunna uppnå de 
avsedda förbättringarna av luftkvaliteten kommer fortsättningsvis att i hög grad 
påverka sektorn, särskilt på grund av det stora antal investeringar som krävs. 
Eftersom miljöaspekten är så viktig kommer den att fortsättningsvis påverka 
verksamheten både inom raffinering och försäljning. Åtgärderna bör vara 
sammanhängande inom en enhetlig och förutsägbar ram och prioritera 
kostnadseffektivt tänkande. 
37 Kommissionen konstaterar att även om medlemsstaterna i allmänhet har höjt 
avgifterna för indirekta skatter har det inte förekommit någon nämnvärd 
tillnärmning av avgifterna. Kommissionen har startat en omfattande 
samrådsprocess innan den beslutar om och i så fall vilka åtgärder som måste 
vidtas för att förbättra den inre marknadens funktion. Dessutom rekommenderar 
kommissionen ytterligare undersökningar om eventuella förbättringar inom teknisk 
normalisering av produkter. 
38 Kommissionen kommer att göra regelbundna analyser av oljeindustrin, 
raffinaderiindustrin och den anslutna försäljningssektorn inom gemenskapen 
inbegripet bättre förståelse för raffinaderiernas kapacitetssituation och 
utnyttjandegrad, att inse deras betydelse för utformningen av energipolitiken och 
en framgångsrik tillämpning av grönboken om energipolitik. 
10 
BILAGA A 
Allmänt ekonomiskt sammanhang 
Det starka uppsvinget i gemenskapens ekonomi år 1994 följdes av en tydligt avtagande 
tillväxt år 1995. Siffrorna för produktionstillväxten som under vissa perioder år 1994 
nådde upp till 4 % kommer troligtvis att ligga på i snitt 2,5 % under hela 1995. 
Utsikterna för 1996 är nu mindre gynnsamma än vad man tidigare antog och nu ser det 
ut som om tillväxten inte kommer att överstiga 2 %. Men de huvudsakliga krafterna som 
påverkar den europeiska ekonomins tillväxtutsikter är gynnsamma för ett nytt uppsving 
under året och även om hela årets medeltal troligtvis kommer att ligga under 1995 års 
nivå, skulle den underliggande trenden trots det vara positiv. 
De viktigaste faktorerna som påverkar utvecklingen mot en positiv tillväxt är följande: 
Världsekonomin utanför gemenskapen utvecklas i sund takt. 
Grunderna för gemenskapens ekonomi i form av låg inflation, måttliga lönekrav 
och sund lönsamhet på investeringar är gynnsamma. 
Mindre sträng penningpolitik. 
Utanför gemenskapen har ekonomin expanderat starkt sedan 1992. Världshandeln har 
upplevt en förnyad dynamik då de nya marknaderna som växt upp i Asien och Central-
och Östeuropa snabbt integrerats i världsekonomin och de positiva följderna som 
Uruguayrundan inom Gatt-samarbetet medfört för världsekonomin börjar bli kännbara. 
Den snabba tillväxten på exportmarknaden verkar ha avtagit, men framtidsutsikterna för 
den yttre omgivningen är fortfarande relativt gynnsamma. 
11 
BILAGA B 
Tillförseln av råolja 
B 1 Globala energireserver 
Efter oljekriserna 1973 och 1980 har omställningar på lång sikt gjorts och en ny 
jämvikt mellan efterfrågan och tillgång till energi har utvecklats. Som en följd av 
detta anses de globala energireserverna nu vara tillfredsställande och de kommer 
knappast att utgöra någon risk på medellång sikt. 
De dokumenterade oljereserverna räcker i ca 43 år (tabell B 1). Detta är med 
säkerhet det lägsta förhållandet mellan resurser och produktion (dokumenterade 
reserver jämfört med nuvarande produktionsmängd) för fossila bränslen, även om 
essä oljereserver mätt i energi motsvarar gasreserverna (ca 135 miljarder toe). Nya 
fyndigheter och bättre utvinning från befintliga fält har emellertid räckt till för att 
tillfredsställa konsumtionen eller ge överskott i många år - de okumenterade 
reserverna har tredubblats sedan mitten av 1960-talet. Ur geolitisk synpukt är det 
ytterst viktigt att observera att 65 % av reserverna inns i Mellanöstern, 11 % i 
Venezuela och Mexico och 6 i Oberoende staters samvälde (tabell B 2). 
De kända reserverna av fasta bränslen i världen räcker (med nuvarande 
produktionsnivå) i mer än 200 år. De kända gasreserverna räcker i ca 65 år. På 
senaste tid har gasreserverna ökat betydligt i takt med den ökade efterfrågan på 
detta bränsle. 70 % av världens gasreserver är belägna i Oberoende staters 
samvälde eller Mellanöstern och en stor del därav befinner sig på ett avstånd som 
möjliggör tillförsel till Väst- och Centraleuropa på ekonomiskt lönsamma villkor. 
Det råder osäkerhet om vad en ändring av efterfrågan på olja i världen kan leda 
till. Efterfrågan på olja kommer att öka starkt, särskilt i Kina, Indien och andra 
länder med snabb utveckling i Fjärran Östern. Även om det är osannolikt att det 
uppstår brist på olja på medellång sikt, kan konkurrensen från de växande 
ekonomiernas sida alltså öka, speciellt med tanke på att både USA och Europa i 
allt högre grad blir beroende av importerad energi. 
B 2 Global oljetillförsel 
Sedan mitten av 1980-talet har OPEC återvunnit en viss del av produktionen som 
de förlorade som en följd av prischockerna på 1970-talet till länder som inte hör 
till OPEC. Men under de senaste åren har OPEC, som en följd av teknologiska 
framgångar och kostnadseffektivare oljeutvinning och produktion, framför allt 
inom Nordsjöregionen, erövrat en mindre andel än väntat av den ökade efterfrågan 
på olja (tabell B 3 och B 4). 
Efterfrågan på olja förutses fortsätta att öka och den globala jämvikten mellan 
tillgång och efterfrågan kommer successivt att skärpas. Samtidigt som man höjer 
kraven på råolja som inte kommer från OPEC-länderna, kommer utbudet från 
OPEC-länderna högst sannolikt att öka, särskilt från de länder som har stora 
reserver i Mellanöstern och Venezuela. Det finns redan ca 2 - 3 miljoner fat/dag 
12 
reservproduktionskapacitet, främst i Gulfen, och då har den potentiella produktion 
i Irak på ca 2 miljoner fat/dag inte beaktats i siffrorna. 
Mellan åren 1985 och 1994 var det genomsnittliga världspriset på olja (enligt 
Brent i gällande penningvärde) ca 20 USD/fat jämfört med närmare 40 USD/fat 
mellan 1975 och 1985. Under de senaste tre åren har priset i genomsnitt varit 
närmare 17 USD/fat (tabell B 5). I scenariot "Conventional wisdom" antas det att 
oljepriserna reellt sett kan stiga, visserligen endast i ringa grad, under de följande 
tio till femton åren. Även mot denna bakgrund av stramare jämvikt mellan tillgång 
och efterfrågan, förväntas priserna på råolja stiga endast i viss mån av flera 
orsaker: 
(i) Sänkta kostnader för exploatering och produktion tack vare nya teknologier 
Många av de större produktionsområden utanför OPEC är mogna 
verksamheter med reserver som närmar sig uttömning. Oljan i de 48 nedre 
staterna i USA (dvs. med undantag av Alaska) har utnyttjats grundligare 
och i längre tid än i nästan någon annan del av världen. Tom. oljan i 
Alaska, även om den upptäcktes rätt nyligen, går mot en framtid med 
sjunkande produktionssiffror. De sänkta oljepriserna på 1980-talet bidrog 
till denna trend genom att göra en del av oljan som kommer från andra än 
OPEC-länder olönsam. Men många mogna områden utanför OPEC har 
återupplivats, eller har åtminstone inte avtagit i den grad som väntats. 
Oljeindustrins tekniska svar på utmaningen att utvinna olja mera 
kostnadseffektivt till lägre oljepriser har överträffat förväntningarna. 
Kostnaderna för att hitta och utvinna olja har sjunkit betydligt. Även om 
arbetskraften minskats för att förbättra produktiviteten, har den 
teknologiska utvecklingen spelat en viktigare roll. Utvinningsteknikerna 
har blivit effektivare och förbättringar i borrningsteknologin har i 
betydande grad förbättrat oljefältens produktionskapacitet. Små oljefält i 
Nordsjön som tidigare var olönsamma kan nu utvinnas med hjälp av 
specialiserade produktionsfartyg. Horisontell borrning har blivit en allmänt 
använd teknik på endast några få år och är en metod som i avgörande grad 
förbättrar produktionsförmågan på oljefälten. Samtidigt har många 
regeringar förbättrat sina finanspolitiska system för att stimulera utvinning 
och produktion av olja. Uppskattningarna om kostnadsreduceringarna 
varierar, men det är möjligt att kostnaderna för att hitta olja har halverats 
under de senaste tio åren. Då en teknologi utvecklats kan den inte bli 
ogjord. Och teknologin stannar inte upp äveri om en framtida utveckling 
inte passar ihop med det nära förflutna, tjänar ytterligare utveckling till att 
dämpa framtida prishöjningar. 
(ii) En ökning av de globala resurserna 
Utökade reserver har ersatt olja åtminstone lika snabbt som den 
konsumeras. Men stora delar av världen har inte ännu utsatts för 
exploatering eller har inte ens blivit undersökta. Potentiella nya 
oljeområden inkluderar de västra delarna av Shetlandsöarna, Barents hav, 
13 
Alaskas nationella naturreservat, södra Atlanten och sydöstra Asien. Även 
om det naturligtvis inte är fråga om outtömliga källor, förefaller det som 
om reservbasen för olja inte skulle sina inom en överskådlig framtid. Det 
bör emellertid påpekas att de globala reserverna antagligen fortfarande 
kommer att innehas av de traditionella oljeproducenterna i OPEC-länderna. 
(iii) OPEC:s förändrade inflytande 
OPEC inser att priserna bör hållas på en rimlig nivå, men också att stabila 
priser på lång sikt ligger i deras eget intresse. Historien lär oss att 
prischocker endast stryper efterfrågan på olja. Mot bakgrund av dessa 
erfarenheter kommer OPEC-länderna i framtiden troligtvis att vara mera 
marknadsinriktade vad gäller priser och tillgång och tillåta att priserna 
styrs av tillgång och efterfrågan. 
(iv) Återintegration av världens oljeindustri 
De producerande ländernas ökade deltagande i verksamheten i 
oljebranschens förädlingsindustrier inom gemenskapen har under de 
senaste åren lett till att dessa länder öppnat bassektorn för bolag från 
konsumentländerna. Denna återintegrationsprocess kommer troligtvis att 
fortsätta och utvidgas i hela världen och kommer att bidra till att 
stabilisera oljemarknaden i världen. 
(v) Oljemarknaden blir allt mer avancerad 
Verksamheten på oljemarknaden har blivit allt mer avancerad. Den har 
blivit allt öppnare tack vare utvecklingen inom informationsteknologin och 
de underliggande trenderna som styr marknaden kan i dag förstås mycket 
bättre än tidigare. Det innebär inte att instabilitet inte kan förekomma - sist 
och slutligen är ju instabilitet den faktor som gör att marknaderna förtjänar 
pengar. Men det är inte längre lika sannolikt som tidigare att en lång 
oljepriskris skulle inträffa framkallad av en bristande öppenhet på 
marknaden från de drivande krafternas sida. 
(vi) Regeringarnas ingripande för att underlätta energitillförsel vid 
nödsituationer 
Nuförtiden finns det effektiva medel såsom Internationella energi agenturen 
(IEA) på global nivå och EU på regional nivå som kan befatta sig med 
eventuella avbrott i tillförseln. Gulfkriget var en god påminnelse för 
världen att dessa åtgärder finns och kan användas. Både IEA och EU 
anstränger sig för att dessa åtgärder skall hållas i linje med de förändrade 
förhållandena på marknaden. 
(VH) Alternativ till olja 
14 
Det är värt att överväga vilka alternativ det finns till oljan. Under de 
senaste tjugo åren har olja effektivt ersatts med andra källor inom en stor 
del av ånggenereringssektorn (särskilt för framställning av elenergi) i 
industriländerna, först med kol, sedan med kärnenergi. Nu står naturgasen 
i tur. Under de följande tio till femton åren kan efterfrågan på naturgas i 
Europa öka med 40 %, varav hälften av ökningen gäller kraftverkssektorn. 
Även om olja fortfarande kommer att behålla sin ställning som nästan 
monopol inom transportsektorn måste den kämpa om en krympande andel 
på en statisk marknad, vilket inte är en omgivning för prishöjningar. På 
lång sikt kommer förnybara energikällor såsom solenergi, vindenergi, 
biomassa, biobränslen och jordvärme som ger upphov till endast små 
mängder eller inga föroreningar alls att utgöra den huvudsakliga, varaktiga 
energikällan och som det nämndes i grönboken för en energipolitik skall 
kommissionen lägga fram en strategi för den framtida utvecklingen i form 
av ett meddelande. 
B 3 Europeiska unionens tillförsel av råolja 
B 3.1 Reserver 
Europa har betydande kolreserver även om dessa utnyttjas i allt mindre grad. 
Även om olje- och gasreserverna är måttliga jämfört med världens reserver torde 
de fortfarande utgöra en betydande inhemsk energikälla. 
De totala dokumenterade oljereserverna i Västeuropa utgör mindre än hälften av 
gasreservcrna (2,2 miljarder ton jämfört med 4,9 miljarder toe gas). Största delen 
av dessa reserver är belägna under Nordsjön. Gemenskapens oljereserver uppgår 
till 0,9 miljarder ton, medan nästan alla övriga europeiska reserver hör till Norge. 
I Europa är förhållandet mellan reserver och produktion (R/P) endast 8 år även om 
reserverna ersätts nästan lika snabbt som de används. Med beaktande av sannolika 
reserver är den verkliga tidsrymden betydligt längre. 
B 3.2 Produktion 
Energiproduktionen inom gemenskapen torde nå sin höjdpunkt omkring år 2000 
varefter de flesta primära bränslena med undantag av de förnybara energierna 
torde avta något. Fram till år 2005 är det osannolikt att energiproduktionen skulle 
ha sjunkit under 1992 års nivå. 
Gemenskapens oljeproduktion i Nordsjön nådde sin höjdpunkt i mitten av 1980-
talet och avtog snabbt under de närmast följande åren. Men produktionen har i 
själva verket ökat sedan 1991 då de tekniska framsteg som gjorts inom utvinning 
och produktion samt gynnsammare skattebestämmelser har gjort nya, mindre 
oljefält lönsamma och förbättrat lönsamheten på de tidigare fälten. Av denna orsak 
kommer nedgången antagligen inte att sätta in på nytt förrän i slutet av 1990-talet. 
B 3.3 Importberoendet 
15 
Europa har haft ett underskott av energi i många år trots en omfattande inhemsk 
kolindustri med långa anor och under de senaste åren även förekomst av 
betydande olje- och gasreserver i nordvästa Europa och en ansenlig 
kärnenergi industri. Stigande efterfrågan på energi inom gemenskapen och 
sjunkande produktion av inhemsk primär energi kommer att leda till ett ökat 
beroende av import från tredje land, främst Mellanöstern och OSS. 
Gemenskapens beroende av energiimport (dvs. energiimport i procent av den 
inhemska bruttoenergikonsumtionen) är för nuvarande ungefär 48 %. Även om det 
är endast något mera än år 2000 är det möjligt att beroendet kan uppgå till 55 % 
år 2005 och att det därefter kommer att stiga kontinuerligt. 
Den största förändringen i beroendet av import sker inom produktionen av kol då 
den inhemska produktionen avtar. Import till gemenskapen har stigit från 29 % 
av konsumtionen år 1990 till ungefär 44 % i dagens läge och torde uppgå till 
50 % år 2005. 
Beroendet av gas är ca 40 % och den förväntade stora ökningen av efterfrågan 
under de följande tio åren väntas höja siffran till mer än 55 % före mitten av 
följande århundrade. 
Gemenskapens beroende av import av olja är redan högt (tabell B 6). Importen 
stod för närmare 80 % av konsumtionen år 1990, även om gemenskapens kraftiga 
produktion på Nordsjön har minskat siffran något. Om Norge tas med i 
beräkningen sjunker siffran till 60 %. Då nedgången av gemenskapens produktion 
av råolja på lång sikt kan väntas börja ungefär år 2005 och med tanke på den 
förmodade fortsatta blygsamma ökningen av efterfrågan på oljeprodukter torde 
gemenskapens beroende av import öka till 83 % kring år 2005. 
B 3.4 Råoljans kvalitet 
Till relativt nyligen, ungefär år 1993, blev kvaliteten på råolja (dvs. 
helhetsblandningen av råolja) som framställdes i de europeiska raffinaderierna 
gradvis tyngre. Produktionen av inhemska råoljor som ofta är av relativt hög 
kvalitet sjönk, medan importen av tyngre råoljor ökade. Detta ökade trycket på att 
framställa produkter av hög kvalitet för transportsektorn och ledde till betydande 
investeringar i nya anläggningar för konvertering av tunga oljor till lättare. Men 
sedan 1993 har gemenskapens genomsnittliga oljekvalitet ändrats betydligt på 
grund av nedan nämnda faktorer. (Tabell B 7 illustrerar trenderna för råoljans 
genomsnittliga vikt före och efter 1993.) 
Under de två senaste åren har oljeproduktionen i Nordsjön återupplivats. Som en 
följd av detta har den totala importen till Europa sjunkit något. Nettoimporten av 
råolja till de 12 gemenskapsländerna var år 1994 27 miljoner ton, dvs. 6,5 %, 
lägre än 1992. 
Även kvaliteten på råoljan har förändrats. Råoljor från OPEC är ofta tyngre, men 
förutom att deras andel av världens oljetillförsel minskat något under de senaste 
åren har även kvaliteten blivit något bättre. Detta är en följd av Saudiarabiens 
16 
speciella strategi att så långt som möjligt maximera exporten av lättare oljor av 
högre värde i stället för medeltunga och tunga oljor för att kompensera den 
väsentliga inkomstminskningen till följd av prisraset 1986. Det inkluderar 
Saudiarabiens utveckling av nyupptäckta oljefält med mycket lätta råoljor. 
Slutligen har den globala tillgången på kondensat och naturgasvätskor (NGL) ökat 
i några års tid. Då de blandats med råolja eller importerats direkt som halvfabrikat 
har de bidragit till att den globala oljetillförseln blivit lättare. 
Att råoljan, som det ovan nämndes, oväntat blivit lättare är en av huvudorsakerna 
till de europeiska raffinaderiernas nuvarande dåliga lönsamhet. 
Det är svårt att förutse i vilken riktning kvaliteten på råolja som förädlas vid 
raffinaderierna inom gemenskapen kommer att utvecklas. På mycket lång sikt 
kommer de enorma reserverna av mellantung och tung råolja från Mellanöstern 
att täcka en stigande andel av gemenskapens efterfrågan då de inhemska 
reserverna är uttömda. På kortare sikt kan tillgången mycket väl vara av högre 
kvalitet än vad som tidigare väntats. 
B 3.5 Försörjningstrvgghet 
För tillfallet finns det allmänt sett knappast skäl till oro varken vad gäller den 
nuvarande eller den kommande försörjningstryggheten av olja. Förhållandena har 
förändrats markant sedan krisen för ca tjugo år sedan då försörjningen av både 
råolja och produkter var mycket mindre diversifierad än vad den är i dag (tabell 
B 1/2/3/4/5/6). 
Dessutom finns det potential för större tillförsel än efterfrågan på olja för några 
år framåt. Trots det borde de underliggande orsakerna till hur stabil 
råoljeförsörjningen är övervakas kontinuerligt. Som redan tidigare konstaterats är 
mer än tre fjärdedelar av världens oljereserver belägna i politiskt eller ekonomiskt 
sett potentiellt instabila områden. Dessa områden kommer att vara gemenskapens 
dominerande energikälla i framtiden. 
Av denna orsak har gemenskapen behov av att oavbrutet gynna goda relationer 
mellan producenter och konsumenter genom dialog och sammanföring av intressen 
via investeringar och operativa arrangemang. Det börjar finnas möjligheter till 
investeringar inom basindustrin för bolag från gemenskapen i de producerande 
länderna och bolag från de producerande länderna fortsätter med sina aktiviteter 
inom gemenskapens förädlingssektor. Sådan verksamhet befäster de båda 
parternas gemensamma intressen i en framgångsrik oljesektor. Exempel på denna 
process är följande: 
* Utveckling av samarbete inom energisektorn mellan Gulfländernas 
samarbetsråd och EU så som den förverkligats i den vertikala integrationen 
av både Gulfländernas samarbetsråd och industrierna inom gemenskapen 
genom Gulfländernas investeringar i gemenskapens förädlingsindustri 
medan gemenskapens industrier investerar i basindustrin i Gulfländerna. 
17 
* Kommissionen deltog i finansieringen av den Fjärde internationella 
konferensen om energi i Puerto la Cruz i Venezuela den 25 - 27 september 
1995. 
* Kommissionen deltog i Barcelonakonventionen 27 - 28 november 1995 om 
samarbete mellan Medelhavsländerna. 
* Upprättandet av Europeiska energi stadgan med syfte att skapa 
förutsättningar för företag från gemenskapen att med förtroende investera 
i exploatering av kolväteresurser i OSS och länderna i Central- och 
Östeuropa. 
Det är skäl att fästa vikt vid hur denna dialog skall kunna underlättas och därför 
bör gemenskapen som världens största oljeimportör stödja och befrämja den 
politiska dialogen mellan producenter och konsumenter som fick fart vid 
Pariskonferensen i juli 1991 mellan Frankrike och Venezuela. 
Efter det att man försökt förstärka försörjningssäkerheten med lämpliga politiska 
arrangemang som beskrivits ovan finns det ett fortsatt behov av att säkerställa 
befintligheten av ändamålsenliga system för krishantering genom att uppehålla 
obligatoriska bränslelager och annan samordnande verksamhet. I detta 
sammanhang är vida kretsar nöjda med hur Internationella Energi agenturens och 
gemenskapens system kompletterar varandra och de båda institutionernas fortsatta 
strävan att bibehålla de nödvändiga systemen i linje med förändringar på 
oljemarknaden och speciellt då det gäller gemenskapen, att anpassa den befintliga 
krislagstiftningen till den inre marknaden. 
En annan fråga i anslutning till försörjningstryggheten är den allmänna frågan om 
logistik för tillförseln av råolja. Gemenskapen måste beakta kontinuiteten av 
tillförseln av råolja på lång sikt och uppmärksamt följa med nya möjligheter att 
säkra tillgången till energiresurser tack vare nya produktionskällor av råolja och 
förändringar i det politiska läget. Exempel på detta är de nya rörnätverk som 
utvecklas eller diskuteras för ny produktion i OSS, närmast från Kaspiska havet 
och ADRIA-rörledningen från Kroatien som öppnats på nytt samt de möjligheter 
som dykt upp vad gäller export av olja från Ryssland inom ramen för stöd för 
transeuropeiska nät enligt fördraget. 
18 
BILAGA C 
Efterfrågan och utbud på oljeprodukter 
C. 1 Det globala sammanhanget 
Världens energikonsumtion mer än fördubblades under de senaste tre årtiondena 
och uppgick till 8,4 miljarder toe år 1990. Mellan 1974, året efter den första stora 
oljeprischocken, och 1992 var den årliga tillväxten nästan 2 %. Tillväxten har 
under senaste tid minskat på grund av avtagande konsumtion i de före detta 
kommunistiska staterna, men då dessa ekonomier återhämtar sig kommer den 
underliggande trenden åter att gälla och efterfrågan på energi kan igen väntas öka. 
Enligt Internationella Energi agenturen s uppskattningar torde efterfrågan på energi 
öka minst ca 2 % varje år under de följande 10 till 15 åren. 
Vad gäller fördelningen av bruttoprimärenergikonsumtionen inom de 15 
gemenskapsländerna som 1995 uppgick till 1 369 miljarder toe, dominerar olja 
med 574 miljarder ton per år, vilket motsvarar en andel av 43 % och gas kommer 
något efter på andra plats med 277 miljarder toe (20 %). Fram till år 2005 stiger 
oljekonsumtionen till 606 miljarder ton per år och dess andel sjunker till 39 % i 
princip till förmån för gas och förnybara energiformer (läget per år för respektive 
energiform framgår ur tabellerna Cl och C.2). 
Enligt Internationella Energi agenturen torde OEC D-ländernas totala oljetillväxt 
mellan 1992 och 2010 ligga vid ca 1 % årligen. Utanför OECD, då det beräknas 
räcka några år för energitillväxten i OSS och länderna i Central- och Östeuropa 
att återhämta sig (men förutses trots det öka i medeltal 0,6 % per år mellan 1992 
och 2010), kommer utvecklingsländerna att uppnå tillväxtsiffror på tom. ca 4 %. 
Kvantitativt sett är OECD-1 ändernas förutsagda tillväxt på 1 % betydligt större än 
utvecklingsländernas 4 %. Särskilt de stigande länderna i Stilla havet med Kina 
och "tigerekonomierna" i Sydkorea, Taiwan och länderna i Sammanslutningen av 
sydostasiatiska stater (ASEAN) följt av Latinamerika är de som främst bidrar till 
tillväxten. 
Inom OECD kommer oljan fortsättningsvis att vara koncentrerad till den 
expanderande transportsektorn, vilket utjämnar den sjunkande efterfrågan inom 
andra sektorer. I utvecklingsländerna kommer efterfrågan att växa inom alla 
sektorer på grund av den spirande efterfrågan på energi i allmänhet och bristen på 
lämpliga alternativ till olja i många delar av världen. Den största tillväxten 
kommer att ske inom transportsektorn. Även om efterfrågan på olja i världen 
fortsättningsvis kommer att öka, kommer den att köras om av de andra viktiga 
primära energikällorna, särskilt av gas. Även om oljans andel minskar kommer 
den att kvarstå som världens viktigaste energikälla. 
19 
C 2 Efterfrågan på oljeprodukter inom EG 
C.2.1 Statistik över efterfrågan på oljeprodukter inom EG 
Den totala efterfrågan under de senaste åren har utjämnats och en relativt 
anspråkslös tillväxt (ca 0,5 % per år) som väntas under de följande tio åren (tabell 
C.3) återger den väntade utvecklingen i efterfrågan på olja i de 15 
gemenskapsländerna, inklusive fördelningen av oljetyper under perioden 1990 -
2005. Utsikterna från 1995 framåt baserar sig på kommissionens senaste 
utgångsuppgifter). 
Efterfrågan på olja i Västeuropa har stadigt gått i riktning mot lättare 
oljefraktioner under de senaste tjugo åren och den tydligaste tillväxten har noterats 
i medel destill at följt av bensin och andra produkter. (Tabell C.4 visar denna 
utveckling uttryckt i procent. Tabell C.5 visar närmare hur lättare fat främst har 
utvecklats mot medel destill at sedan 1990 och visar även hur detta torde fortsätta 
i ytterligare tio år, visserligen i avtagande hastighet efter år 2000). 
År 1994 var efterfrågan på olja i gemenskapens 12 medlemsstater 494 miljarder 
ton icke inbegripet ca 35 miljarder ton bränsle för fartygsbunkrar. På dessa nivåer 
står olja för ca 43 % av EG:s totala energikonsumtion. Bensin (dvs. bränsle för 
flygplan och motorer plus den petrokemiska industrins lätta halvfabrikat) stod för 
27 % av EG:s totala efterfrågan på olja, medel destill at (flyg- och eldningsfotogen, 
tunn eldningsolja och dieselbrännolja inbegripet bränsle för fartygsbunkrar) för 44 
% och bränsleprodukter (bränsle för industri och kraftverk samt för 
fartygsbunkrar) för 18 % och övriga produkter (raffineringsgas, gasol, 
lösningsmedel, petroleumkoks, smörjoljor, bitumen och växer) för 11 %. 
Det är beaktansvärt att de lätta produkternas andel ökat stadigt efter oljekrisen på 
1970-talet vilket lett till att efterfrågan på tunga bränsleoljor avtagit på grund av 
konkurrens från andra energikällor medan efterfrågan på bensin, fotogen och 
diesel för transporter har ökat. På senaste tid har efterfrågan på diesel oväntat 
fortsatt att öka stadigt på bensinets bekostnad. 
C.2.2 Framtidsutsikter för efterfrågan inom EG 
Enligt kommissionens prognoser torde den totala efterfrågan på energi inom 
Europeiska unionen öka sakta men säkert under de följande tio åren med ca 1 % 
per år 
Som en följd av "gasrusningen" främst inom kraftverkssektorn torde naturgas vara 
det bränsle som ökar snabbast - efterfrågan kan stiga med mer än 3 % per år. 
Även kärnenergi och förnybara energier ökar medan kol avtar. Olja torde öka 
endast något, dvs. ca 0,5 % per år. 
Även om det är möjligt att rådets direktiv 75/405/EEG om begränsning av 
användningen av petroleumprodukter i kraftverk upphör att gälla antas efterfrågan 
på olja för detta ändamål minska. Emellertid förväntas en viss tillväxt inom 
sektorerna för slutlig efterfrågan, främst bränsle för transporter. Oljan kommer att 
20 
bibehålla sin ställning som den största primära energikällan inom gemenskapen. 
År 2005 torde den fortfarande stå för 40 % av den totala energiförbrukningen. 
Tillväxten av efterfrågan på olja kommer att koncentreras till transporter som inte 
kan ersättas och för annat ändamål än som energikälla. Regionalt sett sker största 
delen av ökningen i Sydeuropa där det finns mera utrymme för en ökning av 
användning av olja som följd av en starkare ekonomisk tillväxt. Konkurrensen 
med gas kommer att vara en viktig faktor, särskilt där tjock eldningsolja ersätts 
i kraftverk (i Italien) och där gas introduceras som en ny energiform (Grekland, 
Portugal, Spanien och delar av Skandinavien). 
Totalt sett väntas efterfrågan av olja i stigande grad gälla lättare oljefraktioner. På 
samma sätt som trenden i hela världen, även om inte i samma grad som i 
utvecklingsländerna, väntas tillväxten gälla främst medeltunga produkter. 
Produkterna i fråga är fotogen för flygplan och särskilt diesel för transporter och 
bränsle för rumsuppvärmning. 
Efterfrågan på bensin kan öka något, särskilt i Sydeuropa, men den fortsatta 
utveckling mot allt mer personbilar drivna med dieselbränsle väntas skära ned 
tillväxten om inte ändringar i beskattningen på energibasis utjämnar de två 
bränsleformerna. Detta skulle emellertid inte helt vända på trenden då diesel 
fortfarande har fördelar i form av effektivare bruk. De nuvarande problemen med 
parti kel utsläpp från fordon som bedrivs med diesel torde vara möjliga att lösa 
tekniskt. 
Efterfrågan på resttyper torde minska då olja stöter på miljöbestämmelser och 
tävlan från naturgas. Trots det används en icke obetydlig del av tjocka oljor för 
ändamål då man inte direkt kan använda ersättande ämnen. Tjock brännolja för 
fartygsbunkrar, bitumen, smörjoljor och petroleumkoks. Dessa 
användningsområden står för ca 40 % av återstoder i Europa och ökar troligtvis 
i takt med ekonomins utveckling. 
C.3 Tillgången till oljeprodukter inom EG 
Tillgången på oljeprodukter i de 12 medlemsstaterna år 1994 var följande: 
Efterfrågan på produkter inom de 12 medlemsländerna på 494 miljarder ton och 
export till länder utanför gemenskapen (inbegripet bunkrar) 110 miljarder ton 
tillfredsställdes av 517 miljarder ton bearbetade produkter, netto, import från 
länder utanför de 12 medlemsländerna på 76 miljarder ton och de 12 
medlemsländernas lager och andra förändringar på 122 miljarder ton. 
EU:s egna raffinaderiindustri står för den överlägset största delen (86 %) av den 
totala tillgången på produkter. Medan den totala nettoimporten av oljeprodukter 
är så gott som noll (tabell C.6) består den av en betydande nettoexport av bensin 
(15 miljarder ton per år) som har ökat kraftigt under de senaste åren, balanserade 
främst av nettoimport av eldningsoljor och nafta (tabeller C 7/8/9). De 
importerade produkternas källor är mycket olika (tabell B.2). 
21 
BILAGA D 
Miljön 
D. 1 Det politiska och ekonomiska sammanhanget 
Skydd av miljön är ett av gemenskapens politiskt och ekonomiskt viktiga mål. I 
kapitel XVI i Romfördraget fastställs den miljöpolitik som kommissionen måste 
stödja. 
I hela gemenskapen oroar man sig för miljön, särskilt för luftkvaliteten. 
Medborgarna kräver förbättringar och konkreta planer har faktiskt framlagts i 
Ramkonventionen om klimatförändringar. 
Gemenskapen som helhet kommer att dra nytta av förbättrad luftkvalitet. Särskilt 
inom energisektorn kommer miljöskyddet att fa långtgående effekter och måste 
betraktas som en av oljeindustrins nyckelfrågor som påverkar både raffinaderi- och 
försäljningssektorn. 
D.2 Nuvarande och föreslagna åtgärder 
Effekten av både nuvarande och föreslagna åtgärder beror på användningen av 
själva raffinaderiprocessen, nya striktare produktspecifikationer och instrument för 
begränsning av utsläpp i distributionssystemet. 
Gemenskapens nuvarande direktiv om förorenande ämnen i olika oljeprodukter har 
givit upphov till striktare specifikationer för svavel-, bensen- och blynivåer enligt 
tabellerna (D 1/2/3). 
Dessutom finns det nu ett direktiv som antagits av rådet 1994 om begränsning av 
utsläpp av flyktiga organiska ämnen (VOC) vid lagring av bensin och vid 
distribution av bensin från depåer till bensinstationer (det sk. "Första etappen" 
direktivet - 94/63/EG). Direktivet är ett första steg i genomförandet av en strategi 
för en allmän minskning av VOC-utsläpp i gemenskapen. Det gäller drift, 
anläggningar, fordon och fartyg som används vid lagring, lastning och transport 
av bensin från en depå till en annan eller från depåer till bensinstationer. 
Programmet om bil- och oljeindustrin och eventuella kommande åtgärder framgår 
ur avsnitt D.4.2 nedan. 
D.3 Konsekvenser för förädlingsekonomierna och beslutsfattandet 
Nuvarande åtgärder och förslag ger redan nu upphov till stora kostnader för 
industrin som befarar att den inte kan överföra kostnaderna på oljeprodukternas 
priser. Förädlingssektorn måste göra betydande investeringar, inbegripet de utgifter 
som redan gjorts hittills, för att uppfylla gemenskapens befintliga och potentiella 
22 
åtgärder för miljöskydd. Ur tabell D.5 framgår industrins och andra källors 
uppskattningar om de investeringar som behövs. 
Kapaciteten för avlägsnande av svavel i medel destill at som redan har installerats 
som resultat av dessa åtgärder fram till 1994 är betydande, dvs. 155 miljarder ton 
per år (i tabell D.6 anges siffrorna per land) jämfört med den totala efterfrågan på 
medeldestillat på 225 miljarder ton. 
Ytterligare en ekonomisk faktor är de obligatoriska saneringskostnader som 
tillfaller raffinaderier som lägger ned anläggningar, vilket påverkar beslut om 
nedläggning då nedläggningskostnaderna är enorma. Enligt principen om att 
förorenaren betalar skall den som lägger ned raffinaderier, depåer, bensinstationer 
och andra anläggningar sanera området enligt godkända normer. Det kan röra sig 
om oerhörda kostnader som för ett medelstort raffinaderi i ett typiskt fall kan 
uppgå till ca 60 - 80 miljoner ecu och för en bensinstation till ca 200 000 ecu. 
D 4 Miljöskyddets framtidsutsikter 
D.4.1 Eventuella framtida åtgärder 
Det är uppenbart en komplex fråga att bedöma alla tekniska och icke-tekniska 
miljöalternativ som kunde utnyttjas inom raffinaderi sektorn då man samtidigt 
beaktar de ekonomiska aspekterna, dvs. kostnadseffektivitet och konsekvenser för 
konkurrenskraften samt geografiska aspekter. 
Emellertid har det under de senaste åren utvecklats en ny strategi för att formulera 
och välja miljöåtgärder för oljesektorn. Målet är nu att uppnå de nya målen för 
luftkvalitet för 1999/2005 för utsläpp från föroreningar såsom NOx, S02, CO, 
partiklar, bly, ozon, bensen, kolväten, kadmium, arsenik, nickel och kvicksilver. 
Vad gäller den andra etappen för minskning av de tillåtna VOC-utsläppen har 
kommissionens tjänster övervägt hur detta kunde uppnås på det mest 
kostnadseffektiva sätt, antingen genom tekniska ändringar på bensinstationerna (de 
s.k. Andra etappens åtgärder som vissa medlemsstater redan har fattat beslut om) 
eller genom att installera stora behållare för kol i bilarna. 
D.4.2 Programmet om europeiska olje- och bilindustrin 
Ytterligare miljöskyddsåtgärder planeras. Ett viktigt initiativ av kommissionen i 
samarbete med gemenskapens oljeindustri (EUROPIA) och 
motortillverkningsindustri (ACEA) inleddes i juli 1993 med syftet att förbättra 
luftkvaliteten. Initiativet är en del av kommissionens nya strategi för utsläpp från 
motorfordon som baserar sig på mångfasetterade, sammanhängande åtgärder för 
minskning av föroreningar före år 2000. Initiativet kallas programmet för 
europeiska olje- och bilindustrin och strategin följer kommissionens femte 
Gemenskapsinitiativ på miljöområdet som särskilt betonar analyser av 
kostnadseffektivitet. 
23 
Avsikten med programmet är att finna de nya åtgärder som är nödvändiga för att 
uppnå rationella luftkvalitetsmål genom reducering av utsläppen på ett så 
kostnadseffektivt sätt som möjligt. De åtgärder som EAOP utarbetat kommer att 
utgöra grunden för följande steg i den nya lagstiftningen om både utsläpp och 
bränslekvaliteter i Europa. 
Programmet har också identifierat förbättrade system för kontroll och underhåll 
och ett antal icke-tekniska åtgärder (t.ex. vägavgifter, begränsning av trafik inom 
vissa områden och system för skrotning av motorfordon) som är viktiga led i de 
nationella politiska linjer som överensstämmer med de framtida målen för 
luftkvaliteten. Men de flesta icke-tekniska åtgärderna är till sin natur sådana att 
de snarare lämpar sig för reglering på nationell/lokal nivå än på EU-nivå. 
I dagens läge har fyra delar av programmet avslutats, nämligen: 
(i) det Europeiska programmet för utsläpps-, bränsle- och motorteknologi 
(EPEFE), 
(ii) undersökningen av luftkvaliteten i sju europeiska städer, 
(iii) kontroll av kvaliteten på det bränsle som finns på marknaden, och 
(iv) en kostnadseffektivitetsanalys av de tekniska och icke-tekniska åtgärder 
som föreslagits för att uppnå luftkvalitetsnormerna. 
Det främsta syftet med EPEFE-forskningsprogrammet har varit att utreda 
förhållandet mellan motorteknik, bränslekvalitet och utsläpp. Resultatet av 
programmet har utnyttjats för värdering av vilka minskningar av utsläppen som 
kan uppnås genom ändringar i bränslekvaliteten. 
Detta ypperliga exempel på samarbete mellan kommissionen och olje- och 
motortillverkningsindustrierna torde inom en snar framtid leda till upprättandet av 
ett antal specifikationer om egenskaper i motorbränslen som skall träda i kraft år 
2000. De kommer att leda till betydande sänkningar av utsläppsnivåerna för 
föroreningar som uppstår vid framställning och användning av motorbränslen. 
Förutom att de nya specifikationerna uppfyller miljökraven är de också förenliga 
med behovet att begränsa kostnaderna för åtgärderna till en överkomlig nivå och 
med andra sociala och ekonomiska behov inom gemenskapen. 
D.4.3 Industrins förslag till kostnads-nytto-strategi för kommissionens åtgärder 
Oljeindustrin föreslår att den kostnads-nytto-strategi som antagits av programmet 
för europeiska olje- och bilindustrin skall användas som grund för en mycket 
grundligare och mera omfattande global strategi (kallad 
energikonsekvensbedömning) med avseende på de förslag från kommissionen som 
kan ha direkta eller indirekta återverkningar på energisektorn. Förslaget skulle 
beakta alla konsekvenser för energi och närslutna verksamhetsområden i 
bedömningen av kostnadsförslagen för förslag till åtgärder inom gemenskapen, 
även de som berör miljön. Bedömningen bör inbegripa en omfattande och objektiv 
24 
kostnads-nytto-analys, både kvantitativt och kvalitativt, i förhållande till de 
konsekvenser som kommissionens förslag till åtgärder skulle ha på genomförandet 
av målen för gemenskapens energipolitik. Det är skäl att låta kommissionens 
tjänster närmare granska detta förslag. 
25 
BILAGA E 
Oljeraffinering 
El Raffineringssiffror, -kapacitet och -tillvaratagande 
E. 1.1 Definitioner av kapacitetstyper 
Två av de grundläggande elementen i raffineringsprocessen måste definieras för 
att man skall kunna diskutera och förstå ekonomin inom raffineringsverksamhetens 
undersektorer. 
Det första begreppet är processen för råoljedestillation, vilket innebär den del av 
raffineringsprocessen som berör den primära bearbetningen av råolja, dvs. den 
primära destillationsprocessen. Själva anläggningen kallas råoljedestillationsenhet 
(CDU). I allmänhet då man talar om "raffineringskapacitet, "CDU-kapacitet" eller 
"straight-run-kapacitet" är det denna kapacitet som avses. 
Därefter följer förädlingsprocesserna som förbättrar kvaliteten på och värdet av 
raffineringsprocessens mellanprodukter. Till dessa processer räknas sådana som 
förbättrar destillatet (katalytisk omformning) och omvandlingsprocesser (som 
katalytisk krackning). I omvandlingsprocesserna omvandlas brännolja som 
tillverkats i den första destillationsprocessen från råolja och mellanprodukter från 
raffineringsprocessen som har värdet av brännolja till mellan- och 
lättdestillatprodukter, vilket gör det lättare för raffinaderierna att tillverka 
produkter som motsvarar efterfrågan. Omvandlingen anges ofta som den 
"motsvarande katalytiska krackningskapaciteten" (CCU) som behövs för 
tillverkning av samma mängd destillat, vilket är det allmännaste exemplet på 
omvandling. Andra metoder är hydrorkrackning, kombinationskrackning, 
visbreaking, torrdestillation av stenkol och alkyrering. 
Denna terminologi används i hela detta dokument. 
E.1.2 Raffinaderi siffror 
I slutet av 1994 fanns det 93 raffinaderier i gemenskapens 12 medlemsstater efter 
en lång period med nedläggningar sedan 1980, då det fanns 141 raffinaderier. Det 
totala antalet raffinaderier samt primär destillationskapacitet och närmare uppgifter 
om anläggningarna vid början och slutet av perioden och dessutom under år 1988 
framgår ur tabell El. 
Även om det totala antalet raffinaderier minskat under perioden har antalet 
komplexa raffinaderier i själva verket ökat (från 55 till 66) medan medelkomplexa 
raffinaderier minskat (från 24 till 13) likaså enkla raffinaderier (från 62 till 14), 
vilket innebär att den totala raffineringskapaciteten inom gemenskapen blivit 
betydligt mera komplex. 
Efter nedläggningarna finns det endast tre raffinaderier kvar med en kapacitet på 
mer än 1 miljon ton per år. Dessutom ligger en del av raffinaderierna dåligt 
26 
placerade och förutom de raffinaderier som fungerar med låg kapacitet är deras 
lönsamhet särskilt dålig med de rådande marginalerna. 
E.1.3 Trender 
De totala kapaciteten för råoljedestillation i gemenskapens 15 medlemsstater 1994 
uppgick till 637 miljoner metriska ton per år (mta), varav 560 mta utnyttjades 
enligt medlemsstaternas rapporter. Detta motsvarade en utnyttjandegrad av 87 % 
och följde på en mer eller mindre stadig ökning av utnyttjandegraden sedan 1985, 
då den var endast 63 % Ökningen återspeglar många raffinaderiers program för 
minskning av råoljedestillationskapaciteten under perioden och består delvis av 
ovannämnda nedläggningar av hela raffinaderier. Ur tabell E.2 framgår situationen 
1.1.1995 i varje medlemsstat både för råoljedestillations- och 
omvandlingsanläggningar, m edan desti 11 ati on skapaci teter, produkti on ssi ffror och 
utnyttjandegrad återges i tabell El för perioden 1985 - 95. 
Siffrorna för råoljedestillationskapaciteten som är grund för beräkningen av 
utnyttjandegraden beaktar inte i tillräckligt hög grad den sakta ökande kapaciteten 
under de senaste åren som beskriver rapporterade små men fortsatta expansioner 
av befintliga, dokumenterade, nominella kapaciteter och kapacitet som tagits ur 
bruk, men som vid behov relativt snabbt kan tas i bruk igen. Det innebär att 
utnyttjandegraden är övervärderad och är betydligt mindre än vad de totala 
utnyttjandesiffrorna ger sken av. 
Kapaciteten vid omvandlingsanläggningar i de 15 medlemsländerna uppgick till 
199 miljoner metriska ton per år 1995, vilket innebär en ökning på 50 miljoner 
metriska ton per år eller 35 % jämfört med 1985 (tabell E.3/tabell E.2). Siffran 
motsvarar 31 % av den totala CDU-kapaciteten. Den starka ökningen av 
omvandlingskapacitet återspeglar industrins dåvarande förväntningar på kommande 
tillväxt av efterfrågan på bensin och en ökande minskning av tillgången på tung 
råolja. Dessa förväntningar höll streck ända fram till början av nittiotalet då 
tillväxten av bensin avtog och råoljeurvalet började bli lättare (se tabell B.7, C.3, 
C.4 och C. 5 som presenterats tidigare i bilagorna). Den allmänna 
samstämmigheten inom industrin är trots att konversionskapaciteten blev utnyttjad 
och även om marginalerna var små, var de dock tillräckligt stora för att täcka de 
löpande kostnaderna. 
E.2 Raffinaderiindustrins marginaler och lönsamhet 
E.2.1 Definitioner av vinstmarginaler 
I detta dokument kallas raffinaderiindustrins vinstmarginaler för 
"bruttomarginaler", dvs. skillnaden mellan intäkterna från försäljning av 
oljeprodukter och kostnaderna för råoljehalvfabrikat fördelat på mängden råolja 
som förädlats. 
27 
E.2.2 Beaktade vinstmarginaler 
Ur tabell E.3 framgår raffinaderiernas vinstmarginaler uttryckt i US dollar per fat 
förädlad råolja som förtjänats under perioden 1988 - 1994 i nordvästa Europa och 
Medelhavsländerna. För nordvästra Europa anges en linje både för 'straight-run-
raffinaderier' (dvs. vinstmarginaler för 'straight-run1, vilket i stort sett motsvarar 
intäkterna för raffinaderier som bedriver enbart råoljedestillation och katalytisk 
omformning) och för 'förädlande raffinaderier' (dvs. 'vinstmarginaler för förädling' 
som gäller de raffinaderier som har råoljedestillation, katalytisk krackning, 
avlägsnande av svavel från dieselbrännolja och katalytisk omvandling). För 
Medelhavsländerna anges de endast som 'förädlingsraffinaderier'. 
Som en första iakttagelse kan man konstatera att även om det på senare tid varit 
liten skillnad mellan de typiska förädlingsmarginaler i nordvästra Europa och 
Medelhavsländerna, var marginalerna ca 0,6 US dollar högre per fat i 
Medelhavsländerna under 1992 - 1994. För det andra framgår det också att 
marginalerna för både primärdestillation och förädling sjunkit sedan toppåret 1991 
och uppgått till ca 0 US dollar per fat och 1,8 US dollar per fat år 1995. 
Det har uppskattats att marginalerna för förädling skulle behöva växa betydligt 
under en längre tid innan raffinaderierna skulle förtjäna tillräckligt för att kunna 
täcka kostnaderna för de investeringar som de har gjort under de senaste åren. 
Enligt tabell E.3 har marginalerna för förädling nått denna nivå endast en gång -
i början av år 1991 under Gulfkrisen - och då endast under några månaders tid. 
E.2.3. Förklaringar till trenderna 
Vidareförädlingsindustrin inom gemenskapen har under en längre tid lidit av vad 
som måste ses som kroniskt dåliga vinstmarginaler. Samtidigt har ett överflöd av 
kapacitet för framställning av bensin uppstått vid sidan om brist på diesel. 
Situationen beror på: 
i) konjunkturnedgången som lett till avtagande efterfrågan inom 
gemenskapen på oljeprodukter, särskilt bensin. 
ii) fortsatt överdimensionerad destillationskapacitet för förädling av råolja 
inom gemenskapen i förhållande till efterfrågan på oljeprodukter. 
iii) en oförutsedd ökning av tillgången till lätt råolja från Nordsjön och 
Saudiarabien, vilket gjort det möjligt att framställa ytterligare lätta 
produkter utan att behöva utnyttja alla befintliga 
raffinaderikonversionsanläggningar (ursprungligen inrättade av industrin i 
förväntning om en ökning av efterfrågan på tyngre råoljor, vilket skulle ha 
orsakat brist på lätta produkter). (Effekten av denna utveckling både på 
råoljan och produktpriserna, återges i tabell E.4) 
28 
iv) övergången i efterfrågan på bränsle för motorfordon från bensin till diesel, 
delvis som en följd av skattemässiga åtgärder i många medlemsstater till 
förmån för diesel på bekostnad av bensin, och 
v) ett ökat antal miljörestriktioner, särskilt då blyfri bensin introducerades, 
vilket gjort det nödvändigt att investera i nya anläggningar för att förbättra 
kvaliteten, vilket i sin tur lett till en oavsiktlig ökning av kapaciteten för 
framställning av lätta produkter. 
Trots de stora nedskärningarna av kapacitet för råoljedestillation på 80-talet finns 
det fortfarande överkapacitet och det verkar osannolikt att den skulle försvinna om 
inte ytterligare anläggningar läggs ned. Därför förefaller det som om ytterligare 
kapacitetsminskningar både för råolja och konversion kunde bidra till att lösa detta 
problem. 
En del raffinaderi innehavare har reagerat genom att lägga ned ytterligare 
destillationskapacitet för råolja eller i vissa fall genom att sälja hela raffinaderier 
till köpare vars agerande styrs av det strategiska målet att komma in på 
marknaden. Men som helhet sett har destillati on skapad teten för råolja inte 
minskat tillräckligt för att skärpa tillgången till olja och därigenom skjuta upp 
vinstmarginalerna till en acceptabel nivå. 
Dessutom har man inte lagt ned någon konverteringskapacitet, vilket har lett till 
att tillgången till lätta destillat inte minskat i tillräcklig grad för att få 
marginalerna att växa. 
På senare tid har det förekommit endast en egentlig nedläggning av ett raffinaderi 
(kapacitet ca 5 miljarder toe), främst på grund av att raffinaderi innehavarna har 
varit ovilliga att fatta sådana strategiskt viktiga beslut med tanke på de stora 
sociala kostnaderna och utgifterna för miljösanering. 
De nödvändiga nedskärningarna av,destillationskapaciteten för råolja har ännu inte 
genomförts på grund av att man inte vet om och när efterfrågan åter ökar, den 
fortsatta trenden att minska kostnaderna, vilket lett till att raffinaderierna kan täcka 
sina löpande kostnader och enskilda raffinaderiers motvilja mot att bemöta de 
strategiska och operativa följderna och de mycket stora kostnaderna för att lägga 
ned ett raffinaderi. 
Som en följd av situationen inom råoljedestillations- och konversionmarknaden, 
är de flesta raffinaderiinnehavarna, av vilka de flesta åtminstone delvis besitter 
konversionkapacitet, fångade mellan att å ena sidan ha vinstmarginaler som även 
om de är små dock är positiva, men å andra sidan inte är tillräckligt stora för att 
täcka de investeringskostnader som behövs för konversionanläggningar. 
Mot bakgrund av alla ovannämnda faktorer står industrin inför en ovanligt hög 
grad av osäkerhet vad avser sektorns framtid och har följaktligen anammat en "vi-
väntar-och-ser"-attityd då den skall fatta beslut om/i kapacitetsfrågor. Ur tabell E5 
framgår nettoökningen och nettominskningen av kapaciteten som anmälts redan 
29 
vid början av 1995. Tabell E6 anger OPEC.s utländska raffineringskapacitet vid 
slutet av 1995. 
E.2.4 Den internationella handelns verkan på lönsamheten inom raffineringsindustrin 
Handelsbalansen för gemenskapens totala oljeproduktion har förbättrats avsevärt 
under de senaste åren (se tabell C.6/7/8/9 i tidigare bilagor). Men inom branschen 
befaras det att även om raffineringskapaciteten inom gemenskapen skulle minska 
skulle den upphävas av ökad import, vilket skulle hindra en förbättring av 
vinstmarginalerna. 
I detta sammanhang är det skäl att notera att bestämmelserna i Allmänna 
preferenssystemet (GSP) som på senare tid har gynnat import av oljeprodukter 
från vissa länder inom en snar framtid kommer att bli strängare för att bättre 
motsvara det ursprungliga syftet med GSP-systemet, dvs. att gynna investeringar 
i utvecklingsländerna. 
Importen kan utvecklas till en viktig faktor antingen genom den ökade 
självförsörjningen vad gäller oljeprodukter i länderna i Fjärran Östern, vilket kan 
leda till att export från raffinaderier i Mellanöstern finner sin väg till EU eller 
genom ökad export av oljeprodukter från OSS. Vad gäller den senare är den 
fortsatta utvecklingen av samverkan mellan vidareförädlingsindustrierna inom EU 
å ena sidan och inom OSS och länderna i Central- och Östeuropa å andra sidan 
osäker på grund av den osäkra fram skri dningstakten och inriktningen av 
utvecklingen i dessa länder. På kort och medellång sikt råder det samstämmighet 
om att förändringarna knappast kommer att ha någon större betydelse för 
vidareförädlingsindustrins ekonomier. På lång sikt anses det vara sannolikt att 
OSS och länderna i Central- och Östeuropa kommer att investera i raffinaderier 
för att bättre kunna producera produkter som motsvarar efterfrågan i de egna 
länderna, och därför skulle de snarare exportera råoljan som råolja än som 
förädlade produkter, vilket är lönsammare än deras nuvarande system enligt vilket 
de exporterar överskottet av sina produkter till de internationella marknaderna. 
De åtgärder som vidtagits i USA för att införa omreformerat bensin med syfte att 
minska skadliga utsläpp har påverkat raffinaderierna i gemenskapen genom att en 
del av dem åtminstone delvis har varit tvungna att genomföra sådana logistiska 
ändringar i tillförseln som krävs av importörer i USA för att minska exporten av 
bensin för motorer till USA. En del länder och bolag hävdar att de nya 
bestämmelser som infördes 1995 har gynnat raffinaderierna i Förenta staterna. 
Situationen förändras emellertid ständigt och det återstår att se om raffinaderierna 
inom gemenskapen kan uppnå en bättre lönsamhet i det långa loppet. 
E.3 Framtidsutsikter 
Det råder samstämmighet om att branschens framtidsutsikter kännetecknas av en 
ovanligt hög grad av osäkerhet, vilket leder till haltande beslutsfattning inom hela 
sektorn. Det far sitt uttryck i en "vi-väntar-och-ser"-attityd bland de flesta 
industri aktörer då de skall fatta strategiska beslut. 
30 
Det är en allmän uppfattning bland branschens operatörer att det finns behov av 
att stänga raffinaderier för att lönsamheten skall återgå till en acceptabel nivå på 
kort och medellång sikt, även om det fortfarande är möjligt att det nuvarande 
kapacitetsöverskottet endast är ett tillfälligt fenomen. 
Men samtidigt medges det att det kan vara svårt att genomföra ytterligare 
nedläggningar. Det beror på att kostnaderna för en nedläggning är höga. 
Ytterligare en faktor som antas hindra beslut om nedläggningar av raffinaderier 
är frågan om de ovannämnda saneringskostnaderna. Hellre än att lägga ned 
olönsamma anläggningar antas innehavarna vara frestade att hålla dem kvar 
genom att hålla i gång verksamheten på en minimal nivå och framställa sådana 
mängder och kvaliteter som täcker kostnaderna. Men detta förfarande bidrar enbart 
till att överutbudet kvarstår. Under dessa omständigheter, som ett alternativ till att 
täcka kostnaderna för en nedläggning, kan vissa raffinaderi innehavare av 
strategiska eller andra skäl vara frestade att sälja till köpare vars strategiska syften 
och ekonomiska omständigheter gör sådana affärer attraktiva för dem. Dessutom 
skulle de nya ägarna behöva investera endast litet kapital och skulle därför ha 
möjlighet att verka på en nivå som endast behöver täcka brukskostnaderna, vilket 
indirekt försämrar vinstmarginalerna inom hela raffinaderi sektorn. 
Följaktligen håller raffinaderi innehavarna tillbaka sina investeringar - andra än de 
som är absolut nödvändiga för service och underhåll eller de som lagen kräver -
då det inte finns några förbättringar i sikte inom den närmaste framtiden eller ens 
på medellång sikt. Raffinaderiinnehavarna befarar att de inte kan förtjäna 
tillräckligt på grund av obligatoriska investeringar, vilket sammantaget bidrar till 
en "vi-väntar-och-ser"-attityd inom branschen. 
Mot denna bakgrund måste vi även minnas konkurrensen om investeringar i den 
övriga världen. Det kan vara möjligt att få bättre vinster i andra delar av världen. 
Internationella oljebolag kommer kanske att koncentrera sina knappa 
kapitalresurser till områden utanför gemenskapen där raffineringsindustrin väl kan 
bli konkurrenskraftigare och effektivare än inom EU, så som de själva påstår, med 
motsvarande följder för gemenskapens ekonomi som helhet. 
31 
BILAGA F 
Försäljning av oljeprodukter 
Fl Delsektor försäljning 
Delsektorn försäljning omfattar transport från raffinaderierna med fartyg, bil, 
järnväg eller rörledningar till kunderna. Leverans till kunderna sker ibland direkt, 
men oftare via depåer för mellanlagring som används som bas för lokal 
distribution. Då det gäller bensin och diesel för motorfordon får de flesta kunderna 
sin produkt via återförsäljarnätverk, dvs. bensinstationer som i många fall ägs av 
eller har franchi si ngavtal med samma bolag som äger raffinaderierna. 
Konkurrensen är så hård att operatörerna försöker erbjuda sina kunder service av 
högre kvalitet. 
F 2 Statistik över detaljhandeln 
Sedan 1985 har antalet bensinstationer inom gemenskapen stadigt minskat. För 
närvarande finns det totalt 122 900 bensinstationer i gemenskapens 15 
medlemsstater, vilket motsvarar en minskning av 23 % jämfört med de 158 700 
bensinstationerna år 1985. (ur tabell Fl framgår noggrannare uppgifter om 
utvecklingen av antalet stationer under perioden i varje medlemsstat, medan tabell 
Fl uppvisar utvecklingen i hela gemenskapen.) 
Minskningen av antalet stationer är en följd av att operatörerna försökt öka den 
bränslevolym som sålts per station för att minska enhetskostnaderna (tabell F.2 
visar utvecklingen i volym såld per station i de 12 gemenskapsstaterna). En faktor 
som påverkat utvecklingen inom detaljhandeln under de senaste åren är den 
snabba utvecklingen i vissa länder av försäljning vid hy permarknader, vilket i stor 
utsträckning skett på bekostnad av de traditionella oljebolagen. 
F 3 Detaljhandelns marknadsandelar och lönsamhet 
Under de senaste tio åren har en markant trend inom detaljhandeln varit att både 
de traditionella integrerade oljebolagen och självständiga företag förlorat 
marknadsandelar både till hypermarknader och till s.k. nationella oljebolag och 
operatörer som ägs av enheter med intressen i producentländerna. 
Hypermarknader har haft framgång främst i Frankrike och Förenade kungariket 
där de fortsätter att vinna terräng tack vare en mycket aggressiv priskonkurrens. 
Härigenom genomgår konkurrensstrukturen på bränslemarknaden för motorfordon 
en betydande omvälvning. 
Som en reaktion på denna utveckling har det på senare tid blivit allt vanligare att 
integrerade bolag rationaliserar marknaden för försäljning av bränsle för 
motorfordon genom att selektivt byta bensinstationer och därefter koncentrera 
försäljningen till vissa geografiska territorier. Även om försäljningssektorn i 
allmänhet klarar sig bättre än raffineringssektorn är det inget tvivel om att 
hy permarknadernas intrång på områden som tidigare betraktades som de 
32 
traditionella oljebolagens domän utgör ett allvarligt hot mot lönsamheten inom 
försälj ningssektorn. 
F.4 Harmoniseringsfrågor 
Fiskal obalans i många medlemsstater mellan avgifter för diesel och bensin har 
lett till att efterfrågan på diesel ökat starkt på bensinets bekostnad och har på så 
sätt förvärrat situationen (tabell E.4). 
Dessutom har olika skattebehandling av samma produkter i olika medlemsstater 
inte tillåtit att skattegränser avskaffas, orsakat kostnader och oreda på marknaden 
och i konkurrensen och gett upphov till problem med bedrägeri. På begäran av 
representanter för både industrin och nationella administrationer vid diskussioner 
över skattefrågor i Lissabon den 13-15 november 1995 har en harmonisering av 
skattebehandling nu fastställts som en nödvändig del av att förordningens syften 
skall kunna uppfyllas då det gäller den inre marknaden. 
Just nu ökar mångfalden av olika specifikationer för oljeprodukter för bränslen för 
motorfordon i hela gemenskapen på grund av de ofta mycket obetydliga 
skillnaderna i specifikationer för i praktiken mycket liknande produkter i olika 
medlemsstater. Vissa operatörer hävdar att en standardisering av dessa 
produktspecifikationer inom hela gemenskapen skulle göra det möjligt att betydligt 
förenkla de logistiska systemen, vilket skulle göra det enklare att minska 
kostnaderna och vilket slutligen åtminstone delvis skulle gynna konsumenterna. 
Å andra sidan uppfattar andra grupper dessa skillnader i specifikationerna som en 
möjlighet till normal konkurrens vad gäller produktens kvalitet. 
33 
BILAGA G 
Termordlista 
Följande definitioner på de termer som används i texten kan vara till nytta, särskilt för 
dem som inte är insatta i oljebranschen. De anges i alfabetisk ordning för att underlätta 
användningen. 
ACEA: Association des Constructeurs Européens d'Automobiles - Sammanslutning av 
europeiska bilproducenter. 
ASEAN: Association of South-East Asian Nations - Sammanslutningen av sydostasiatiska 
stater. 
ATR-systemet: tredje parts tillträde till nätet. 
CEEC: Central and Eastern European Countries - samlingsbegrepp för länderna i Central-
och Östeuropa samt de baltiska staterna. 
ECU: European Currency Unit - EG:s valuta som utgör en sammanvägning av 
medlemsvalutorna. 
EG: Europeiska gemenskapen avser i denna rapport om inte annat anges gemenskapen 
i dess sammansättning med 15 medlemsstater. 
EUROPIA: Europian Petroleum Industry Association - Sammanslutning av europeiska 
raffineringsindustrin. 
Fat: volymenhet för petroleumprodukter som används inom oljeindustrin. 1 m3 = 6,29 fat. 
1 ton råolja * 7,33 fat. 
Förädlingssektorn (downstream): Förädlingssektorn inom oljebranschen omfattar följande: 
(i) transport och lagring av råolja vid tillförsel av råolja och delvis förädlade oljor till 
raffinaderier, 
(II) själva raffineringsprocessen, och 
(iii) transport, lagring, distribution och försäljning i samband med överföring av 
färdiga oljeprodukter från raffinaderierna till kunderna. 
Verksamheten i samband med (i) betecknas ofta med "tillgång", i samband med (ii) med 
"raffinering" och i samband med (iii) med "försäljning". Denna förenklade terminologi 
används i hela rapporten om inte annat anges. 
Verksamheten i samband med "tillgång" (i) omfattar överföring av råoljor med fartyg 
och/eller rörledningar och/eller lagertankar till raffinaderier. 
34 
"Raffineringsverksamhet" enligt (ii) omfattar raffinering av både råolja och delvis 
förädlade oljor (överförd från ett raffinaderi till ett annat för vidareförädling) i en 
komplex följd av kemiska processer och omvandlingar. Ur dem framställs slutligen ett 
helt spektrum av produkter som är användbara för skilda ändamål såsom bränsle för 
transport och uppvärmning, råvara inom den petrokemiska industrin, asfaltprodukter, 
smörjmedel och övriga produkter. 
"Försäljningsverksamhet" enligt (iii) omfattar överföring från raffinaderier med fartyg, 
bilar, järnvägsvagnar eller rörledningar till kunder. Leverans till kunderna sker ibland 
direkt, men oftare via depåer med stationära lagringstankar för lokal distribution. Om det 
gäller bensin för motorfordon och diesel får de flesta kunderna produkterna genom 
återförsäljarnät, dvs. bensinstationer som i många fall ägs av eller har franchi singavtal 
med bolag som ägs av raffinaderierna. 
GSP: Allmänna preferenssystemet. 
Stegvis förbättring av kapaciteten. Ett industribegrepp som används för att beskriva sakta 
med stadig utvidgning av faktisk kapacitet jämfört med en anläggnings nominella 
kapacitet som normalt förekommer som en följd av de förbättringar som operatören gör 
i anläggningen, t.ex. genom att avlägsna flaskhalsar i processflödet. 
Omvandlingskapacitet/anläggning är en underkategori till förädlingskapacitet/anläggning 
(se nedan) En förädlingsanläggning omvandlar eldningsolja eller andra mellanprodukter 
från raffineringsprocessen som har samma värde som eldningsolja till medeltunga eller 
lätta destillatprodukter som gör det möjligt för raffinaderierna att producera produkter 
som motsvarar efterfrågan. 
OSS: Oberoende staters samvälde, dvs. f.d. Sovjetunionen. 
Raffinering: Kemiska och fyskaliska processer vid separation av kolväten i råolja och 
därpå följande omvandling av ingående kolväten i de olika fraktionerna till nya strukturer 
som kan blandas till ett helt spektrum av användbara slutprodukter. 
R/P: Förhållandet mellan (olje- och gas)reserver och produktion. 
Råolja: mineralolja som är obearbetad och utvinns under markytan eller havsbotten. 
Råoljekvalitet: Råoljor har ett antal olika egenskaper som är viktiga för raffinaderierna, 
till de viktigaste och mera välkända hör svavelhalten och vikt. I lekmannatermer beskriver 
vikten hur lätt eller tung en råolja är. Ju lättare råolja, desto större är andelen av lättare, 
och därmed ofta värdefullare produkter som kan destilleras utan dyra 
omvandlingsprocesser (se "Omvandlingskapacitet/anläggning" ovan). På samma sätt 
brukar lättare oljefraktioner vara dyrare. Dessutom har lättare råoljor ofta, men inte alltid, 
lägre svavelhalt och för dem krävs inte lika omfattande behandlingsprocesser för 
avlägsnande av svavel som höjer raffineringskostnaderna, en aspekt som blir allt viktigare 
med tanke på skärpta krav på svavelspecifikationer. Om så är fallet stiger marknadsvärdet 
ytterligare. 
35 
" Straight-run-produkter" är de produkter som tillverkas genom primära 
destillationsprocesser. 
toe: metriska ton råoljeekvivalent. 
VOC: Volatile organic compound - flyktiga organiska ämnen. 
36 
37 
Index to Tables and Charts 
Tables B. 1 Evolution of Crude Oil Trade 
B.2 Evolution of Product Trade 
B.3 Evolution of Gasoline Trade 
B.4 Evolution of Naptha Trade 
B.5 Evolution of Gas/Diesel Oil Trade 
B.6 Evolution of Residual Fuel Oil Trade 
Charts B.l World Proven Oil Reserves 
B.2 Distibution of World Reserves 
B.3 World Oil Supply 
B 4 OPEC Share of World Production 
B.5 Crude Oil Prices 
B.6 Oil Import Dependency 
B.7 Average API Values 
C 1 Gross Energy Consumption EU I 5 1995 
C.2 Gross Energy Consumption EU 15 2005 
C.3 Oil Product Demand EU 15 
C.4 Oil Demand Barrel Shape 
C 5 Incremental Oil Product Demand EU 15 
C.6 Total Product Trade EU 12 
C.7 Gasoline Net Exports EU 12 
C 8 Gas Oil Net Exports EU 12 
C.9 Fuel Oil Net Exports EU 12 
Tables D. 1 Maximum Sulphur Contents - Gas Oil 
D.2 Maximum Lead Contents - Petrol 
D.3 Maximum Lead Contents- Unleaded Petrol 
D 4 Not used 
D.5 Environmental Investment Costs 
D 6 Desulphurisation Capacity 
E. 1 Refinery structure Evolution 
E.2 Refining Capacity EU 15 
E.3 Conversion Capacity EU 15 
E.4 Taxes and Duties EU 15 
E.5 Further net expansion or net reduction in capacity EU 15 
E.6 OPEC Foreign Refining 
Charts E. 1 Distillation Capacity Utilisation EU 15 
E.2 Refining Upgrading Capacity EU 15 
E.3 Refining Margins 
E.4 Brent/Dubai & Leaded Gasoline/Fuel Oil Price Differentials 
Table F I Number of Petrol Retail Outlets EU 15 
Charts F 1 Marketing of Oil Products EU 15 
F.2 Average throughput per Service Station EU 12 

EU - 12 - Evolution of crude oil * trade 1985 - 1990 - 1994 
1985 
Mta % 1990 
Mta % 1994 
Mta 
TOTAL IMPORTS 
EXTRA - EU imports 
(1 +2 + 3 + 4) 
1. OECD countries 
of which : 
. Norway 
2. OPEC countries 
of which : 
Algeria 
Iran 
Iraq 
Kuwait 
Libya 
Nigeria 
Saudi Arabia 
Venezuela 
3. Ex - USSR 
4. Other countries 
of which : 
• Egypt 
Mexico 377.0 
312.6 
25.4 
23.2 
206.0 
18.3 
25.6 
24.8 
9.9 
37.7 
38.8 
28.4 
10.3 
27.5 
53.7 
11.7 
18.3 100.0 
66 
6 
8 
8 
3 
12 
12 
9 
3 
9 
17 
4 
6 467.5 
428.4 
46.6 
43.8 
253.5 
19.0 
54.0 
21.3 
10.9 
51.1 
26.1 
51.9 
8.0 
61.2 
6 7.1 
111 
17.0 100.0 
11 
10 
59 
4 
13 
5 
3 
12 
6 
12 
2 
14 
16 
3 
4 502.0 
455.2 
82.5 
80.1 
253.9 
18;2fl 
45^8 
13.6 
49.6 
32.5 
82.8 
7.5 
66.7 
52.1 
8.2 
10.2 100 
18 
18 
56 
4 
10 
3 
11 
7 
18 
2 
15 
11 
2 
2 
TOTAL EXPORTS 87.4 67.8 96.1 
NET IMPORTS/(EXPORTS) 289.6 399.7 405.9 
* Refinery Feedstocks and NGL included. 
** For 1985, EU - 12 does not include ex-GDR. 
Sources : IEA Statistics and Eurostat TABLE B.l •7 
EU - 12 - Evolution of all petroleum products trade 1985 - 1990 - 1994 
1985 
Mta 1990 
Mta % 1994 
Mta 
TOTAL IMPORTS 
EXTRA - EU imports 
(1 +2 + 3 + 4 + 5+6) 
1. OECD countries 
of which : 
Norway 
Sweden 
. United States 
OPEC countries 
of which : 
Algeria 
Kuwait 
Libya 
Saudi Arabia 
Venezuela 
3. Ex - USSR 
4. Romania 
5. Other Eastern Europe 
countries 
6. Other countries 
of which : 
• Egypt 166.4 
91.7 
17.3 
2-7 
4.5 
6.9 
28.6 
8.6 
6.7 
2.7 
3.0 
4.5 
22.5 
4.0 
6.0 
13.3 
0.5 100 
19 
3 
5 
8 
31 
9 
7 
3 
3 
5 
25 
4 
7 
14 
1 179.5 
89.2 
24.6 
6.3 
5.5 
8.1 
28.4 
7.7 
5.3 
5.2 
6.6 
2.6 
17.8 
2.4 
5.2 
10.8 
0.5 100 
27 
7 
6 
9 
32 
9 
6 
6 
7 
3 
20, 
3 
6 
12 
1 165.4 
76.0 
20.4 
6.6 
5.4 
6.5 
22.2 
8.4 
0^7 
4.0 
4.4i 
3.2 
10.4 
0.9 
1.2 
20.9 
2.1 100 
27 
9 
7 
9 
29 
11 
1 
5 
6 
4 
14 
1 
2 
27 
3 
TOTAL EXPORTS 
of which : 
. United States 123.4 
9.8 157.5 
12.6 165.6 
12.1 
NET IMPORTS/(EXPORTS) 43.0 22.0 (0.2) 
For 1985, EU - 12 does not include ex-GDR. 
Sources : IEA Statistics and Eurostat TABLE B.2 I 
EU - 12 - Evolution of total gasoline trade 1985 - 1990 - 1994 
1985 
Mta 1990 1994 
Mta % Mta 
TOTAL IMPORTS 
EXTRA - EU imports 
(1 +2 + 3 + 4 + 5+6) 
1. 
2. 
3. 
4. 
5. 
6. OECD countries 
of which : 
Norway 
Sweden 
. United States 
OPEC countries 
of which : 
Algeria 
Kuwait 
Libya 
Saudi Arabia 
Venezuela 
Ex - USSR 
Romania 
Other Eastern Europe 
countries 
Other countries 
of which : 
• Egypt 17.2 
414 
1.5 
0.1 
0.5 
0.1 
0.4 
0.1 
0.1 
0.2 
0.0 
1.0 
0.7 
0.8 100 
34 
2 
11 
2 
9 
2 
2 
5 
0 
23 
16 
18 28.4 
7.9 
2.7 
1.2 
0.5 
0.4 
1.7 
0.6 
0.2 
0.2 
0.6 
0.0 
0.8 
0.4 
0.5 
1.8 100 
34 
15 
6 
5 
22 
8 
3 
3 
8 
0 
10 
5 
6 
23 22.5I 
5.1 
2.3| 
0.9! 
0.9| 
0.0| 
0.3| 
0.2! 
0.0» 
0.1 
0.1 
0.0! 
2.4 
O.Oi 100 
45 
18 
18 
0 
6 
4 
0 
2 
2 
0 
47 
TOTAL EXPORTS 
of which : 
. United States 23.9 
5.9 35.3 
5.1 37.5i 
1 
6.8' 
NET IMPORTS/tEXPORTS) (6.7) (6.9) (15.0)i 
* For 1985, EU - 12 does not include ex-GDR. 
Sources : IEA Statistics and Eurostat TABLE B.3 3 
EU - 12 - Evolution of naphtha trade 1985 - 1990 - 1994 
1985 
Mta 1990 
Mta 1994 
Mta 70 
TOTAL IMPORTS 
EXTRA - EU imports 
(1 +2 + 3 + 4 + 5+6) 
1. OECD countries 
of which : 
Norway 
Sweden 
. United States 
OPEC countries 
of which : 
Algeria 
Kuwait 
Libya 
Saudi Arabia 
Venezuela 
Ex - USSR 
Romania 
Other Eastern Europe 
countries 
Other countries 
of which : 
• Egypt 21.9 
16.5 
2.7 
0.5 
0.2 
0.2 
6.5 
2.9 
1.4 
1.1 
0.5 
0.0 
4.8 
0.8 
1.7 
0.3 100 
16 
40 
18 
8 
7 
3 
0 
29 
10 24.3 
16.5 
3.1 
0.5 
0.2 
0.6 
7.2 
2.2 
2.1 
1.3 
1.3 
0.2 
2.9 
0.3 
0.0 
3.0 
0.3 100 
19 
3 
1 
4 
43 
13 
13 
8 
8 
1 
2 
0 
18 22.8 
13.9 
1.6 
0.4 
0.3 
0.1 
7.5 
4.1 
0.5 
1.0 
1.8 
0.0 
0.3 
0.0 
0.0 
4.5 
0.9 100 
12 
3 
2 
1 
54 
29 
4 
7 
13 
0 
2 
0 
0 
32 
TOTAL EXPORTS 
of which : 
. United States 12.0 
1.0 14.7 
0.7 13.4 
0.5 
NET IMPORTS/(EXPORTS) 9.9 9.6 9.4 
* For 1985, EU - 12 does not include ex-GDR. 
Sources : IEA Statistics and Eurostat TABLE B.4 h 
EU - 12 - Evolution of gas/diesel oil trade 1985 - 1990 - 1994 
1985 * 
Mta 1990 
Mta 1994 
Mta 
TOTAL IMPORTS 
EXTRA - EU imports 
(1 +2 + 3 + 4 + 5 +6) 
1. OECD countries 
of which : 
Norway 
Sweden 
. United States 
OPEC countries 
of which : 
Algeria 
Kuwait 
Libya 
Saudi Arabia 
Venezuela 
3. Ex - USSR 
4. Romania 
5. Other Eastern Europe 
countries 
6. Other countries 
of which : 
• Egypt 59.4 
34.1 
5.1 
1.3 
2.1 
0.9 
9.6 
3.4 
2.8 
0.7 
0.6 
1.2 
11.3 
5.5 
2.6 
0.0 100 
15 
4 
6 
3 
28 
10 
8 
2 
2 
4 
33 
16 
0 55.6 
30.7 
6.5 
2.4 
2.4 
0.8 
7.8 
2.6 
2.1 
1.6 
1.1 
0.4 
9.5 
1.5 
2.6 
2.8 100 
21 
8 
8 
3 
26 
8 
7 
5 
4 
2 
31 
5 
8 47.7 
20.2 
6.5 
2.5 
2.4 
0.8 
2.8 
0.2 
0.7 
0.7 
0.0 
6.0 
0.4 
0.4 
4.1 100 
32 
12 
12 
4 
14 
5 
1 
3 
3 
0 
30 
2 
2 
20 
TOTAL EXPORTS 
of which : 
. United States 33.7 
0.3 40.5 
1.8 48.7 
1.5 
NET IMPORTS/(EXPORTS) 25.7 15.1 (1.0) 
For 1985, EU - 12 does not include ex:GDR. 
Sources : IEA Statistics and Eurostat TABLE B.5 
EU - 12 - Evolution of residual fuel oil trade 1985 - 1990 - 1994 
1985 * 
Mta 1990 1994 
Mta Mta 
TOTAL IMPORTS 
EXTRA - EU imports 
(1 +2 + 3 + 4 + 5+6) 
1. OECD countries 
of which : 
Norway 
Sweden 
. United States 
OPEC countries 
of which : 
Algeria 
Kuwait 
Libya 
Saudi Arabia 
Venezuela 
3. Ex - USSR 
4. Romania 
5. Other Eastern Europe 
countries 
6. Other countries 
of which : 
• Egypt 45.3 
25.4 
3.2 
0.2 
1.4 
1.4 
9.1 
0.6 
2.3 
0.5 
1.1 
3.3 
5.1 
2.4 
5.6 
0.1 100 
13 
1 
6 
6 
36 
2 
9 
2 
4 
13 
20 
22 
0 40.2 
21.2 
4.5 
0,9 
2.1 
0.3 
7.6 
0.6 
0.9 
1.8 
1.8 
1.9 
4.1 
0.1 
1.7 
3.2 
0.2 100 
21 
4 
10 
1 
36 
3 
4 
8 
8 
9 
19 
1 
8 
15 
1 42.1 
21.5J 
4.0) 
1.3! 
1.5] 
0.7' 
7.5] 
>°! 
1.5] 
O.81 
3.0| 
3.7! 
0.3] 
0.5| 
5.5! 
1.1 100 
19 
6 
7 
3 
35 
S 
7 
4 
14 
17 
1 
2 
26 
»i 
TOTAL EXPORTS 
of which : 
. United States 33.3 
1.6 38.5 
3.6 37.8. 
i 
i 
2.8' 
NET IMPORTS/(EXPORTS) 12.0 1.7 4.3i 
* For 1985, EU - 12 does not include ex-GDR. 
Sources : IEA Statistics and Eurostat TABLE B.6 0 
WORLD PROVEN CONVENTIONAL OIL RESERVES 
AT CURRENT MARKET PRICES 
1000 A 
Source. BP Statistical Review ^M Proven Reserves R/P Ratio 
CHART B.l 
V 
DISTRIBUTION OF WORLD OIL RESERVES 
END 1994 
Middle East 
66% 
Total Reserves = 137 Bn. tonnes 
Source: BP Statistical Review Asia & Australasia 
4% 
Africa 
6% 
North America 
3% 
Latin America 
13% 
OECD Europe 
2% 
Former Soviet Union 
6% 
CHART B.2 
°S> 
WORLD OIL SUPPLY 
5 70 
60 + 
50 + 
40 + 
30 4-
20 4-
10 4-
0 Non-OPEC Supply 
j 1... i 
1970 1972 1974 1976 1978 1980 1982 NJ984 1986 1988 1990 1992 1994 
;- x . 
CHART B.3 
-O 
OPEC SHARE OF WORLD OIL PRODUCTION 
CRUDE OIL PRICES 
1970 to 1994 
Os OO ON O ON 
ON '-< <S f> rf 
OS OS ON ON 
ON ON Os ON 
Nominal S/bbl 1994 $/bbl CHART B.5 
OIL IMPORT DEPENDENCY 
EUROPEAN UNION 15 
AVERAGE API VALUES OF CRUDE OIL SUPPLIES 
IN THE EU 1985 - 1995 
Source : Crude Oil Register 
CHART B.7 
GROSS ENERGY CONSUMPTION 1995 
EUROPEAN UNION 15 
RENEWABLES 
5% r4Mt0e 
NUCLEAR 
15% 
205 Mtoe 
277 Mtoe 
TOTAL = 1369 Mtoe 574 Mtoe 
SOLIDS 
17% 239 Mtoe 
-£ CHART C.l 
GROSS ENERGY CONSUMPTION 2005 
EUROPEAN UNION 15 
RENEWABLES 
102 Mtöe 
NUCLEAR 
14% 
212 Mtoe 
TOTAL 1521 Mtoe 606 Mtoe 
SOLIDS 
16% 237 Mtoe CHART C.2 
v? o o 
o o ro 
O 
H 
OC 
< 
X 
m o o «s 
«s o o »s ce 
o 
o o 
o o o •o 
•o 
•a 
B 2 
O) .2 
O c 
° c 
"S S 
£ £ 
— 3 ,ON 
ON 
ON 
00 ON 
Os 
Os 
ON O» 
3 
fe, 
Q 
O 
d 
NO o\ 
ON 
ON 
ON 
ON 
ON C3 
E 
t/5 
Lu 
C O 
ro 
ON 
ON E 
E 
o 
U 
CM 
ON 
ON 3 
O 
CA) 
O o o o o r-o o o o o v© o o o o o o o o o o 
TT O o o o o ro o o o o o o o o o o 
»X /o 
Demand Barrel Shape - W. Europe 
m Others • Fuel oil M Middle distillates M Gasolines CHART C.4 
12000 INCREMENTAL OIL PRODUCT DEMAND 
European Union 15 
10000 i 
8000 1 
6000 
4000 
2000 4 
0 4-
•2000 
95/92 
Source: Commission Estimates 2000/95 Excludes LPG and Refinery Gases 
2005/00 
Gasolines M Middle distillates D Fuel oil d Others CHART C.5 
*o 
200 
5 îoo 4 Total Products Trade 
European Union 12 
1980 1982 
Source: IEA 1984 1986 1987 1988 1989 1990 1991 1992 1993 
Imports LI Exports 1994 
CHART C.6 
-JT 
Net Exports Mt Gasoline Net Exports 
European Union 12 Consumption Mt 
1980 1982 1984 
Source: 1EA 1986 1987 1988 1989 1990 1991 1992 1993 
|fé«Net Exports -*- Consumption 1994 120 
105 
CHART C.7 
S 
Net Exports Mt Gas Oil Net Exports 
European Union 12 Consumption Mt 
* r 200 
CHART C.8 
R> 
Net Exports Mt Fuel Oil Net Exports 
European Union 12 Consumption Mt 
1980 1982 
Source: IEA 1984 1986 1987 1988 1989 1990 1991 1992 1993 
MM Net Exports -*— Consumption! 1994 210 
CHART C.9 
5o 
Maximum Sulphur Contents for Gas Oil TABLE D.l 
Directive Product % Sulphur Content 
[by weight] 
93/12/EEC Automotive </= 0.2% by 01.10.1994 
of 23.03.1993 Gas Oil </= 0.05% by 01.10.1994 
93/12/EEC Non- </= 0.2% by 01.10.1994 
of 23.03.1993 Automotive 
1 Gas Oil 1 
Maximum Lead Contents for Petrol TABLE D.2 
Directive Product Lead Content [gms/Utre] 
85/210/EEC Unleaded </= 0.013 g/1 by 01.04.1990 
of 20.03.1985 Petrol 
85/210/EEC Leaded </= 0.15 g/1 by 01.01.1986 
of 20.03.1985 1 Petrol | 
Maximum Benzene Content of Petrol TABLE D.3 
Directive Product Benzene Content 
[by volume) 
85/210/EEC Petrol </= 5% from 01.10.1989 
of 20.03.1985 1 1 
^ 
TABLE D.5 
ENVIRONMENTAL INVESTMENT COSTS 
Measure Investment Cost 
; (ECUbn) 
Some Recent Measures: 
Reduction of sulphur level in gasoline to 0.05 % 2.5 
Reduction of sulphur level in diesel to 0.05 % 3-5 
Reduction of hydrocarbons (VOC) emissions by Stage-I 0.8 
(Costs for changing from top to bottom loading excluded) 
Total Some Recent Measures: 6.3 - 8.3 
Potential Measures: 
Reduction of benzene level in gasoline to 1 % 6-7 
Reduction of gasoline volatility (RVP) by 10 kPa 1.5 
Reduction of sulphur level in gasoline to 200 ppm 1 
Reduction of sulphur level in gasoline from 200 to 50 ppm 4 
Reduction of sulphur level in diesel to 200 ppm 6 
Increase of diesel cetane number to 52 1.5-2 
Increase of diesel cetane number from 52 to 58 15 
Reduction of diesel FBP (T95: 340 °C) 3 
*8-10 38-39.5 
Reduction of sulphur level in inland heavy fuel oil to 1 % 7-12 
Reduction of sulphur level in bunker fuel to 1.5 % for 30 % of 1.5-2.5 
demand 
Application of strict BAT to refinery emissions over existing 8-10 
measures 
Reduction of hydrocarbons (VOC) emissions by Stage n 1-1.5 
Reduction of sulphur level in heating gas oil to 0.1% 1.5-2 
Total Potential Measures: 27 - 29 57.0 - 67.5 
Grand Total All Measures: 63.3 - 75.8 
Source: Industry Figures and *Commission updates based on 
latest available Auto Oil Programme Results 
Ih 
EU-15 DESULPHURISATION CAPACITY 
OF MIDDLE DISTILLATES 
(million metric tons/year) 
1.1.1995 
BE 12.4 
DK 2.4 
DE 27.8 
EL 3.8 
ES 16.4 
FR 24.0 
IR 0.3 
IT 27.1 
NL 15.2 
PO - 2.6 
UK 23,4 
SF 3.7 
SV 6.3 
OS 4.2 
EU 169.6 
Sources : EC Regulation 1056/72 & 
National Administrations 
TABLE D.6 
EU-12 REFINERY STRUCTURE EVOLUTION 1980-1988-1995 
Number & Capacity of Refineries by Type 
(Situation at 1st January) 
1980 1988 1995 
Refinery No Primary No Primary No Primary 
Type Distil. Distil. Distil. 
Capacity Capacity Capacity 
mta % mta % mta % 
Simple 62 249 27 16 43 7 14 37 6 
Semi-
complex 24 148 16 20 89 15 13 52 9 
Complex 55 523 57 58 460 78 66 506 85 
Total 141 920 100 94 592 100 ' 93 595 100 
of which: 
Refineries 
>1 mta 129 915 90 590 90 593 
Refinery type definition : 
'Simple'refinery : primary distillation plus, where 
appropriate, reforming and hydrodesulphurization 
'Semi-complex'refinery : 'simple'plus visbreaking and/or 
other thermal cracking 
'Complex'refinery : 'simple' or 'semi-complex'plus catalytic 
cracking,hydrocracking and/or coking 
Source : Commission - DGXVII-B2 
TABLE E.l 
2G 
REFINING CAPACITY IN THE E.U. AT 1.1.1995 
BE 
DK 
DE 
EL 
ES 
FR 
IR 
IT 
NL 
PO 
UK 
SF 
sv 
OS ATMOS. 
DIST. 
34.5 
9.2 
113.1 
18.2 
60.0 
90.4* 
2.8 
102.3 
59.6 
14.4 
90.7 
11.0 
21.0 
10.0 (capacity in service in million tons per annum) 
REFOR. HYDRO, 
CRACK. 
4.7 
1.4 
17.6 8.6 
2.1 1.3 
8.0 0.7 
11.0 0.8 
0.6 
12.0 7.1 
7.3 5.1 
2.2 0.5 
16.4 2.5 
2.1 1.1 
3.2 
1.4 CAT. 
CRACK. 
5.9 
15.4 
3.0 
8.4 
18.2, 
14.7 
7.5' 
1.7 
23.7 
2.7 
1.5 
1.3 THERM. VIS-
CRACK. BREAK. 
1.9 
3.9 
6.2 
3.1 
2.2 
1.4 
0.3 
EU 637.2 90.0 27.7 104.0 19.0 
* of which 5.9 mta in reserve, immediately useable 
Sources : National Administrations k EC Regulation 1056/72 4.2 
2.2 
10.9 
2.6 
8.4 
8.1 
15.9 
4.1 
1.4 
3.1 
1.9. 
2.3 
1.Ö 
66.1 COKING 
5.0 
1.5 
2.6 
2.1 
3.3 
14.5 
TABLE E.2 
TO 
EU-15 - CONVERSION CAPACITY 
(million metric tons/year) 
CAT. CRACKING 
VISBREAKING 
HYDROCRACKING 
THERM. CRACK. ) 
COKING ) 
FLEXICOKING ) 
TOTAL CAPACITY 
CATC RACK. EQUIV* 
AS % CDU CAPACITY 1985 
88.0 
52.0 
11.0 
27.8 
178.8 
146 
. 21 1990 
88.2 
63.8 
23.2 
28.0 
203.2 
171 
28 1995 
104.0 
66.1 
27.7 
33.5 
231.3 
199 
31 
* Ratios used are : Visbreaker 0.33 --.Hydrocracker 1.3 -
Thermal Cracker 0.65 - Coker 1.7 
Sources : National Administrations &: EC Regulation 1056/72 
TABLE E.3 
TAXES AND DUTIES AT FEBRUARY 1996 - ECUS 
1 VAT(%) 
Premium gasoline 
Unleaded gasoline 
Automotive dieseloil 
Heating gasoil 
LPG (Vehicles) ' 
LPG (Heating) 
Heavy fueloil HTS 
Heavy fueloil BTS 3 
o-
Ô) 
m 
21.0 
21.0 
21.0 
21.0 
21.0 
21.0 
21.0 
21.0 ro 
E c ro Q 
25.0 
25.0 
25.0 
25.0 
25.0 
25.0 
25.0 
25.0 •a c ro 
JZ o </> 
3 
(b 
Q 
15.0 
15.0 
15.0 
15.0 
15.0 
15.0 
15.0 
15.0 ro 
CD 
18.0 
18.0 
18.0 
18.0 
18.0 
18.0 
18.0 
18.0 ro c ro 
Q. 
</> 
t- w 
16.0 
16.0 
16.0 
16.0 
16.0 
16.0 
16.0 
16.0 0) o c ro 
LU 
20.6 
20.6 
20.6 
20.6 
20.6 
20.6 
20.6 
20.6 •o c ro 
0) 
21.0 
21.0 
21.0 
12.5 
21.0 
12.5 
12.5 
12.5 ro 
19.0 
19.0 
19.0 
19.0 
19.0 
10.0 
10.0 
10.0 en 
i. 
3 
O 
£ 
X 3 _J 
15.0 
12.0 
15.0 
12.0 
6.0 
6.0 
12.0 
12.0 "O c ro 
Z 
17.5 
17.5 
17.5 
17.5 
17.5 
17.5 
17.5 
17.5 n o 
55 
k. 
"55 
O 
20.0 
20.0 
20.0 
20.0 
20.0 
20.0 ro 
O) 
3 
t 
O 
0-
17.0 
17.0 
5.0 
17.0 
17.0 
5.0 
5.0 Ê o 
3 
C/) 
... 22.0 
22.0 
22.0 
22.0 
22.0 
22.0 0) 
O) 
> 
25.0 
25.0 
25.0 
25.0 
25.0 
25.0 17.5 
17.5 
17.5 
8.0 
17.5 
8.0 
17.5 
17.5 
\2 EXCISE TAX (1000L 08.0Z96 
Premium gasoline 
Unleaded gasoline 
Automotive dieseloil 
Heating gasoil 
LPG (Vehicles) (1) 
LPG (Heating) (T) 
Heavy fueloil HTS (T) 
Heavy fueloil BTS (T) 546.0 
485.3 
302.0 
14.2 
0.0 
18.1 
19.4 
6.5 0.0 
448.5 
300.4 
241.4 
208.5 
315.5 
284.5 
284.5 573.0 
519.9 
328.9 
42 4 
169.8 
26.5 
15.9 
15.9 4106 
3589 
248.9 
135.8 
582 
12.9 
42.0 
42.0 403.7 
375.3 
272.5 
795 
31.5 
7.4 
13.6 
13.6 616.9 
576.2 
354.4 
78.0 
682 
0.0 
24.3 
18.0 380.6 
349.3 
302.5 
50.2 
69.4 
22.9 
17.8 
17.8 537.3 
494.2 
361 3 
361 3 
157.3 
1737 
43.5 
21.8 415.9 
361.7 
263.3 
54 
56.8 
0.0 
14.2 
6.5 608.7 
542.0 
327.1 
81.6 
29.1 
0.0 
31.5 
31.5 430.2 
300.7 
79.0 
104.8 
0.0 
37.7 495.1 
457.8 
326.1 
89.0 
0.0 
28.1 
12.8 548.0 
291.2 
36.5 
0.0 
0.0 
36.9 
DANMARK: 
Fuel oil lourd - Depuis le 1er Janvier 1993, le montant de la taxe récupérable par le secteur industriel s'élève à 1820 CD par tonne. 
Heavy fuel oil - As from 1 January 1993 the tax récupérable by the industrial sector amounts to 1820 CD per ton. 
Premium gasoline - Cancelled as from 1/1/96 
(l)ROYAUME-UNI: par/by tonne , 
Exchange rates as at 08.01.1996 
1 ECU = 13.2595 OS, 38 7384 BEF, 1.88485 DM. 7.29054 DKR, 158 542 PTA, 5.7135 FMK. 6.46731 FF, .844401 UKL, 309.318 DRA, 
.818238 IRL, 2068.64 LIT, 38.7384 LUF, 2.11041 HFL, 195.925 ESC. 8.6825 SKR 479.1 
291.4 
189.3 
162.4 
131.3 
213.3 463.3 
406.2 
406.2 
27.6 
333.6 
0.0 
21.6 
21.6 
TABLE E.4 
EU-15 DISTILLATION CAPACITY UTILIZATION* 
EVOLUTION 1985-1994 
MIO TONS 
1985 1986 1987 1988 1989 1990 1991 1992 1993 1994 
Dist.Capacityfmio t) 
-*— Utilization rate(%) Crude Intake(mio t) 
* crude only, mid year capacity 
o CHART E.l 
EU-15 REFINING UPGRADING CAPACITY 
IN CAT. CRACKING EQUIVALENT 
1985 
1990 
1995 28 
31 21 146 
171 
199 
35 30 25 20 15 10 5 0 40 80 120 160 200 240 
% MIO/TONS YEAR. * 
% OF CDU CAPACITY ^W CAT. CRACKING EQUIV. 
Sources : Nat. Admin. & EC Reg.1056/72 
oà CHART E.2 
REFINING MARGINS 1988-1995 
NW EUROPE & MEDITERRANEAN ZONES 
10 
9 
8 
7 
6 
5 
4 
3 
2 
1 
0 
-1 
-2 $/bbl (Quarterly Average) 
-— IEA-NWE-BRENT 
"*- WMC-NWE-ARAB L -+- IEA-NWE-HYDROSKIM 
^~ WMC-MED-ARAB L 
23412 3412341234123412341234 1234 
88 I 89 I 90 "I 91 I 92 I 93 I 94 I 95 I 
WMC : Wood Mackenzie 
CO CHART E.3 
14 BRENT/DUBAI & LEADED GASOLINE/FUEL OIL 
PRICE DIFFERENTIALS 
$/barrel 
* 
r- Brent/Dubai Differ. -*- Gasoline/FO l%s Dif. 
JAN APR JUL OCT JAN APR JUL OCT JAN APR JUL OCT JAN APR JUL OCT 
I 92 I • 93 I 94 ! 95 
co Source : IEA Monthly Oil Market Report 
Oo CHART E.4 
FUTURE NET EXPANSION OR NET REDUCTION 
IN THE REFINING CAPACITY OF THE EU-15 
(thousand metric tons/year) 
After or date 
1995 1996 1997 not defined 
ATMOS. DIST. 
REFORMING 
HYDROCRACK 
CAT. CRACK. 
THERM. CRACK 
VISBREAKING 
COKING - 2400 - 2300 + 4400 
+ 100 
+ 580 
+ 273 - 280 + 700 
- 300 + 1600 
+ 1800 + 4700 
+ 100 
+ 1000 
DESULPHURIS. +6672 +17029 + 1805 + 1040 
OF MID. DIST. 
SOURCE : EC REGULATION 1056/72 -
QUESTIONNAIRES OF BEGINNING 1995 
TABLE E.5 
31 
OPEC FOREIGN REFINING 
Net Share in thousand barrels/day as of end 1995 
Asia/ Western USA Total 
Pacific Europe (3 reg.) 
Iran 32 - - 32 
Kuwait - 210 - 210 
Libya - , 234 - 234 
Saudi Arabia 152 50 300 502 
U.A.E - 142 - 142 
Venezuela - 230 750 980 
Total OPEC 184 866 1 050 2 100 
Total of the region 14 803 14 151 15 354 44 308 
OPEC share 1.2% 6.1% 6.8% 4.7% 
in the region 
Source : DGXVII on the basis of OPEC 
official data & press articles 
TABLE E.6 
Source : National Statistics 
TABLE F.l INUIUJUJUJIA Wl 1 JLJIIVWJU IVJLJ 1 /-V1JU WUlLJÙU.in 1JLJLJU i_j ^ x KJ 
(in thousand of units at year end) 
BE 
DK 
DE 
M ! 
ES 
i P 
IT 
NL 
PO 
UK 
SF 
sv 
OS 
EU 1985 
7.3 
3.6 
19,8 
6.8 
5.2 
34.6 
3.4 
36.4 
8.1 
1.9 
21.1 
2.0 
4.4 
4.1 
158.7 1987 
6.7 
3.4 
20.3 
6.3 
5.2 
31.1 
3.3 
34.7 
7.6 
1.8 
20.2 
2.0 
4.3 
4.1 
151.5 1989 
6,5 
3.2 
19.9 
6,4 
5.3 
27.7 
3.2 
33.9 
6.9 
.1.8 
19.8 
1.9 
4.2 
4.0 
144.7 1991 
6.0 
2.9 
18.9 
6.4 
5.7 
22.6 
2.7 
30.4 
6.0 
1.8 
19.3 
2.0 
4.0 
3.9 
-132.6 1992 
5.7 
2.9 
18.8 
6.5 
5.8 
21.2 
2.8 
30.1 
5.6 
2.0 
18.5 
1.9 
3.8 
3.8 
129.4 1993 
5.5 
2.8 
18.5 
6.3 
19.8 
2.8' 
29.9 
5.1 
2.1 
18.0 
1.9 
3.8 
3.7 
126.8 1994 
5.4 
2.7 
18.3 
6.8 
6.6 
19.1 
2.7 
28.8 
4.1 
2.3 
17.0 
1.9 
3.6 
3.6 
122.9 
MARKETING OF OIL PRODUCTS IN THE EU-15 
NUMBER OF PETROL RETAIL OUTLETS 85-94 
180 
160 
140 
120 
100 
80 
60 
40 
20 
0 Thousand of units at year end 
1985 1986 1987 1988 19B9 1990 1991 1992 1993 -1994 
158.7 157.3 151.5 147.7 144.7 138.6 132.6 129.4 126.8 122.9 
Source : National Statistics 
CHART F.l 
EU-12 EVOLUTION 1986-1994 OF AVERAGE 
THROUGHPUT PER SERVICE STATION 
MILLIONS OF LITRES PER ANNUM 
2 
1986 1987 1988 1989 1990 1991 1992 1993 1994 
Source : Wood Mackenzie 
to CHART F.2 



ISSN 1024-4506 
KOM(96) 143 slutlig 
DOKUMENT 
sv 12 
Katalognununer : CB-CO-96-172-SV-C 
ISBN 92-78-02663-8 
Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer 
L-2985 Luxemburg