Yttrande från Regionkommittén av den 3 juli 2003 om "Förslag till rådets beslut om riktlinjer för medlemsstaternas sysselsättningspolitik"

(2003/C 256/16)

BAKGRUND

Förslag till rådets beslut om riktlinjer för medlemsstaternas sysselsättningspolitik (KOM(2003) 176 slutlig - 2003/0068 CNS).

Rådets beslut av den 22 april 2003 att i enlighet med artikel 128 andra stycket i EG-fördraget rådfråga Regionkommittén i denna fråga.

Ordförandens beslut av den 19 mars 2003 att ge utskottet för ekonomisk politik och socialpolitik i uppdrag att utarbeta ett yttrande i ärendet.

Regionkommitténs yttrande om Meddelande från kommissionen till rådet, Europaparlamentet, Ekonomiska och sociala kommittén samt Regionkommittén - Bedömning av de framsteg som gjorts under fem år av den europeiska sysselsättningsstrategin och Meddelande om den europeiska sysselsättningsstrategin i framtiden - En strategi för full sysselsättning och bättre arbetstillfällen åt alla, (CdR 15/2003 fin).

Det utkast till yttrande (CdR 137/2003 rev) som antogs av utskottet för ekonomisk politik och socialpolitik den 13 juni 2003 (föredragande: Pauliina Haijanen, fullmäktigeledamot i Egentliga Finlands förbund (FI-PPE)).

Yttrandet antogs enhälligt vid Regionkommitténs 50:e plenarsession den 2-3 juli 2003 (sammanträdet den 3 juli).

1. Regionkommitténs ståndpunkt

1.1. Regionkommittén välkomnar att kommissionen i sitt förslag framhåller behovet av att effektivisera sysselsättningsstrategins styrning och genomförande samt att kommissionen mot denna bakgrund kräver att medlemsstaterna ser till att riktlinjerna genomförs även på lokal och regional nivå. Det nya strategiska förfarandet gör det möjligt att stärka den lokala och regionala dimensionen i genomförandet av alla riktlinjer. Kommittén anser dock att det krävs starkt politiskt stöd från unionen och EU-stödinstrument som syftar till att stärka den lokala och regionala dimensionen för att man skall kunna uppnå detta mål vid förberedelserna på nationell nivå.

1.2. Regionkommittén anser det vara en brist i kommissionens förslag att man enligt det förfarande som föreslås bedömer de olika regionala nivåernas roll på ett processinriktat sätt där man utgår från den strategiska funktionen och legitimiteten. Detta förfarande ger inte tillräckligt utrymme för de regionala och lokala aktörernas direkta roll i samband med genomförandet av sysselsättningsstrategin och förbättringen av strategins verkan.

1.3. Kommittén anser att det finns allt färre möjligheter att ingripa i regionala och lokala problem med hjälp av politik som utformats på makronivå. Då de nationella sysselsättningsplanerna utarbetas bör utgångspunkten vara att beslut gällande genomförandet av sysselsättningspolitiken kan fattas också på den lokala och regionala nivån. De nationella handlingsplanerna bör innehålla en redogörelse för genomförandet av riktlinjerna på lokal och regional nivå.

1.4. Regionkommittén anser det nödvändigt att i enlighet med rådets slutsatser göra behandlingen av de regionala skillnaderna i sysselsättningsgraden till ett av riktlinjernas prioriterade insatsområden, vilket redan föreslås i kommissionens meddelande KOM(2003) 6 slutlig. Det bör uppställas mätbara mål för minskningen av de regionala skillnaderna. För att minska dessa skillnader behövs det förutom geografisk och yrkesmässig rörlighet hos arbetstagarna också andra övergripande åtgärder som stöder den regionala sysselsättningen och konkurrenskraften.

1.5. ReK anser att riktlinjerna bör innehålla konkret information om hur de lokala och regionala sysselsättningsstrategierna kan användas till att koppla den lokala och regionala nivån till genomförandet av den europeiska sysselsättningsstrategin. Utarbetandet av de lokala och regionala strategierna bör på ett effektivt sätt kopplas till beredningen av de nationella planerna. De lokala partnerskapsarrangemangens betydelse och den sociala ekonomins roll i anslutning till genomförandet av sysselsättningsstrategin bör ytterligare klarläggas och stärkas.

1.6. Kommittén upprepar sin åsikt att man ytterligare bör klarlägga och stärka den roll som medlemsstaternas parlamentsorgan har i genomförandet av sysselsättningsstrategin. De nationella sysselsättningsplanerna bör godkännas av parlamentariska organ på nationell nivå och på så sätt ges större tyngd. Man bör även stärka förbindelsen mellan handlingsplanerna och de nationella budgetarna.

Bryssel den 3 juli 2003.

Regionkommitténs

ordförande

Albert Bore