Förslag till RÅDETS BESLUT om en invändning på Europeiska atomenergigemenskapens vägnar mot en reservation formulerad av Islamiska republiken Pakistan vid dess anslutning till den internationella konventionen om fysiskt skydd av kärnämne

(framlagt av kommissionen)

MOTIVERING

Den 20 oktober 2000 meddelade generaldirektören för Internationella atomenergiorganet, i egenskap av depositarie, att den Islamiska republiken Pakistan hade deponerat sitt anslutningsinstrument till konventionen om fysiskt skydd av kärnämne den 12 september 2000 och att konventionen hade trätt i kraft för Pakistan den 12 oktober 2000. Alla EU:s medlemsstater och Euratom är parter till konventionen. Instrumentet deponerades av Pakistan tillsammans med en deklaration i vilken det bland annat anges att landet "inte anser sig bundet av artikel 2.2 då det anser att frågan om användning, lagring och transport av kärnämne inom respektive stats territorium går utanför den nämnda konventionens räckvidd".

I artikel 2.2 fastställs det att konventionen med vissa bestämda undantag även skall gälla för kärnämne som används för fredliga ändamål under det att ämnet används, lagras och transporteras inom respektive stats territorium. Som en följd av denna deklaration skulle den skyldighet som de fördragsslutande staterna till konventionen har att i största görliga utsträckning samarbeta med och bistå den stat som så begär vid försöken att återställa och vid skyddet av sådant ämne, inte gälla för Pakistan vad beträffar kärnämne under inhemsk användning. De viktiga bestämmelser som krävs i enlighet med artikel 7 i konventionen behöver dessutom inte tillämpas av Pakistan om överträdelser görs vad beträffar kärnämne som används för fredliga ändamål under inhemsk användning, lagring eller transport. I enlighet med artikel 7 i konventionen skulle flera brott, som t.ex. olaga innehav, användning, överföring, förändring, överlåtelse eller spridning av kärnämne som är ägnad att vålla allvarlig skada samt stöld eller rån eller bedrägligt förvärv av kärnämne behöva göras till en straffbar handling av Pakistan enligt dess nationella lagstiftning.

Ett genomförande av reservationen skulle innebära att det inte längre skulle vara obligatoriskt att tillämpa konventionens operativa artiklar som handlar om de skyldigheter för samarbete och bistånd som fastställs i artiklarna 5.1 och 5.2, samt om straffbarheten för vissa brott och om att minska de potentiella faror som skapats genom dessa avseende kärnämne under inhemsk användning i Pakistan. Att de fördragsslutande staterna känner sig bundna av dessa åtgärder är emellertid en väsentlig del av konventionens målsättning och syfte. Detta framgår också tydligt av ingressen där det särskilt uppges att en av konventionens viktiga målsättningar är att avvärja de potentiella faror som kan uppstå genom rättsvidrigt tillgrepp och rättsvidrig användning av kärnämne och att det föreligger ett trängande behov av att vidta lämpliga och effektiva åtgärder för att bestraffa sådana överträdelser. I ett annat övervägande betonas dessutom betydelsen av det fysiska skyddet av kärnämne under inhemsk användning, lagring och transport. Även om det enligt konventionen inte är förbjudet att formulera särskilda eller allmänna reservationer bör EU:s medlemsstater och Euratom, som parter till konventionen, på denna grund göra en invändning mot Pakistans reservation som är oförenlig med konventionens målsättning och syfte. Varje part bör lägga fram sina invändningar var för sig. För att invändningarna skall få önskvärd laga kraft är det viktigt att de läggs fram senast den 20 oktober 2001 [1].

[1] Datumet har bekräftats av Internationella atomenergiorganet i egenskap av depositarie. Enligt artikel 20.5 i Wienkonventionen om traktaträtten skall en reservation anses ha godtagits av en stat, om den icke har rest invändning mot reservationen vid utgången av en period av tolv månader efter det att den underrättades om reservationen.

I enlighet med Euratomfördraget, i synnerhet artikel 101 andra stycket i detta, måste kommissionen få rådets godkännande för att den skall vara bemyndigad att göra invändningen på Euratoms vägnar. Kommissionen föreslår att rådet i tid antar det bifogade beslutet i vilket kommissionen bemyndigas att på Europeiska atomenergigemenskapens vägnar göra en invändning mot ovannämda reservation som gjorts av Islamiska republiken Pakistan.

Förslag till RÅDETS BESLUT om en invändning på Europeiska atomenergigemenskapens vägnar mot en reservation formulerad av Islamiska republiken Pakistan vid dess anslutning till den internationella konventionen om fysiskt skydd av kärnämne

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR FATTAT DETTA BESLUT

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska Atomenergigemenskapen, särskilt artikel 101 andra stycket i detta,

med beaktande av kommissionens förslag [2], och

[2] EGT C ..., ..., s. ...

av följande skäl:

(1) Europeiska atomenergigemenskapen är part till konventionen om fysiskt skydd av kärnämne.

(2) Vid sin anslutning till den konventionen den 12 september 2000 formulerade Islamiska republiken Pakistan en reservation om att landet bland annat inte anser sig bundet av artikel 2.2 till den konventionen.

(3) En sådan reservation ger upphov till tvivel om i vilken mån Islamiska republiken Pakistan känner sig bunden av konventionens mål och syfte.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE:

Artikel 1

Kommissionen bemyndigas härmed att på Europeiska Atomenergigemenskapens vägnar lägga fram den bifogade texten till Internationella atomenergiorganets generaldirektör, i dennes egenskap av depositarie för konventionen om fysiskt skydd av kärnämne, för att göra en invändning mot den reservation avseende artikel 2.2 som formulerades av Islamiska republiken Pakistan vid dess anslutning den 12 september till ovannämda konvention.

Utfärdat i Bryssel den

På rådets vägnar

Ordförande

BILAGA

Europeiska atomenergigemenskapen har noggrant granskat den deklaration avseende artikel 2.2 som Islamiska republiken Pakistan formulerade vid sin anslutning till konventionen om fysiskt skydd av kärnämne.

Europeiska atomenergigemenskapen invänder mot den av Islamiska republiken Pakistans regering formulerade reservationen till konventionen om fysiskt skydd av kärnämne som gör att man kan ifrågasätta huruvida Pakistan känner sig bunden av konventionens mål och syfte.

Denna invändning hindrar inte konventionen mellan Europeiska atomenergigemenskapen och Islamiska republiken Pakistan från att träda i kraft.