SV Europeiska unionens officiella tidning CE 247/18

Torsdag 10 april 2008

Halvtidsöversynen av gemenskapens sjätte miljöhandlingsprogram

P6_TA(2008)0122

Europaparlamentets resolution av den 10 april 2008 om halvtidsöversynen av gemenskapens sjätte miljöhandlingsprogram (2007/2204(INI))

2009/C 247 E/05

Europaparlamentet utfärdar denna resolution,

med beaktande av Europaparlamentets och rådets beslut nr 1600/2002/EG av den 22 juli 2002 om fastställande av gemenskapens sjätte miljöhandlingsprogram (1),

med beaktande av sin resolution av den 14 november 2006 om en temainriktad strategi för skydd och bevarande av den marina miljön (2),

med beaktande av sin ståndpunkt vid första behandlingen av den 14 november 2006 om förslaget till Europaparlamentets och rådets direktiv om upprättande av en ram för gemenskapens åtgärder på havsmiljöpolitikens område (direktiv om en marin strategi) (3),

med beaktande av sin resolution av den 25 april 2007 om en temainriktad strategi för ett hållbart nyttjande av naturresurser (4),

med beaktande av sin resolution av den 26 september 2006 om den temainriktade strategin för stadsmiljön (5),

med beaktande av sin resolution av den 13 november 2007 om den temainriktade strategin för markskydd (6),

med beaktande av sin ståndpunkt av den 14 november 2007 om förslaget till Europaparlamentets och rådets direktiv om inrättande av rambestämmelser för markskydd och om ändring av direktiv 2004/35/EG (7),

med beaktande av sin resolution av den 26 september 2006 om den tematiska strategin för luftförorening (8),

med beaktande av sin ståndpunkt av den 26 september 2006 inför antagandet av Europaparlamentets och rådets direktiv om luftkvalitet och renare luft i Europa (9),

med beaktande av sin resolution av den 13 februari 2007 om en temainriktad strategi för materialåtervinning av avfall (10),

med beaktande av sin ståndpunkt av den 13 februari 2007 inför antagandet av Europaparlamentets och rådets direktiv om avfall (11),

med beaktande av sin ståndpunkt av den 23 oktober 2007 om förslaget till Europaparlamentets och rådets direktiv om upprättande av en ram för gemenskapens åtgärder för att uppnå en hållbar användning av bekämpningsmedel (12),

med beaktande av sin resolution av den 24 oktober 2007 om en temainriktad strategi för hållbar användning av bekämpningsmedel (13),

med beaktande av sin ståndpunkt av den 23 oktober 2007 om förslaget till Europaparlamentets och rådets förordning om utsläppande av växtskyddsmedel på marknaden (14),

med beaktande av artikel 45 i arbetsordningen,

med beaktande av betänkandet från utskottet för miljö, folkhälsa och livsmedelssäkerhet och yttrandena från utskottet för internationell handel, utskottet för regional utveckling och utskottet för jordbruk och landsbygdens utveckling (A6-0074/2008), och av följande skäl:

A. EU är ännu inte på väg mot en verkligt hållbar utveckling.

B. Kommissionen tillstår att det bara har gjorts begränsade framsteg när det gäller de grundläggande frågorna om att integrera miljöhänsyn med andra politikområden och förbättra genomförandet av gemenskapens lagstiftning.

C. Kommissionen framhåller att många miljöproblem faktiskt förvärras: de globala utsläppen av växthusgaser ökar, den biologiska mångfalden minskar i allt större omfattning, föroreningarna påverkar fortfarande människors hälsa i hög grad, mängden avfall som produceras i EU fortsätter att öka och vårt ekologiska fotavtryck blir ständigt större. Detta ger upphov till allvarliga frågor om de miljömässigt kontraproduktiva effekterna av andra viktiga politiska åtgärder från EU:s sida.

D. Hållbar utveckling kommer sannolikt aldrig att uppnås om miljöhänsyn inte till fullo integreras med alla viktiga politiska sakområden.

E. En ren och hälsosam miljö är oumbärlig för människors välbefinnande och goda sociala förhållanden.

F. En väl utformad miljöpolitik kan emellertid också bidra till uppnåendet av andra mål som ökad konkurrenskraft, stimulerad ekonomisk tillväxt, ökad sysselsättning, ökat nyskapande och främjande av vetenskapliga framsteg genom att ny, säker teknik utvecklas.

1. Europaparlamentet anser att det är beklagligt att halvtidsöversynen av gemenskapens sjätte miljöhandlingsprogram har fördröjts med nästan ett år och beklagar djupt att EU i allmänhet inte följer tidtabellen för genomförandet av de åtgärder som planeras i handlingsprogrammet, tvärtemot vad kommissionen hävdar i sin egen halvtidsöversyn. Parlamentet påminner om att det sjätte miljöhandlingsprogrammet, till skillnad från dess företrädare, antogs genom medbeslutandeförfarandet i enlighet med artikel 251 i EG-fördraget. Parlamentet uppmanar EU att göra allt som står i dess makt för att nå de mål som har överenskommits i det sjätte miljöhandlingsprogrammet, eftersom ett misslyckande att nå målen skulle skada EU:s trovärdighet hos bland annat allmänheten, som är oroad över miljöns tillstånd.

2. Europaparlamentet konstaterar att tillämpningen av det nya förfarandet med temainriktade strategier har lett till att det lagstiftningsförberedande arbetet har blivit viktigare och har skapat nya möjligheter för berörda aktörers deltagande och ett mer strategiskt synsätt på EU:s lagstiftningspolitik. Parlamentet beklagar emellertid att tillämpningen av de temainriktade strategierna även har lett till att den miljöpolitiska beslutsprocessen har förlängts och att arbetet med att utforma konkreta politiska förslag och vidta påföljande åtgärder försenas.

3. Europaparlamentet anser att miljöpolitikens betydelse för näringslivet, tillsammans med att det brukar vara de lokala myndigheterna som genomför denna politik, innebär att det bör tas miljöpolitiska hänsyn vid utformningen av lagstiftningen samt att näringslivet, småföretagen och de lokala myndigheterna bör finnas företrädda i de behöriga samrådsorganen och få sina åsikter beaktade av dem.

4. Europaparlamentet anser att det sjätte miljöhandlingsprogrammets ställning som miljödimensionen i EU:s strategi för hållbar utveckling måste stärkas.

5. Europaparlamentet anser att det inom EU klart bör fastställas vem som har behörighet för vad samt fås till stånd en klar kompetensfördelning, och påpekar att kommissionens halvtidsöversyn visat att det råder förvirring och inre oklarhet om kommissionens och medlemsstaternas respektive behörighet samt att det behövs både en klar inbördes avgränsning och en klar definition av parternas respektive behörigheter och ansvarsområden, för att ansvarsförpliktelserna fortsättningsvis ska kunna uppfyllas.

6. Europaparlamentet påpekar att temainriktade strategier inte är ändamålsenliga om de sammanfaller i tiden med stora lagstiftningsärenden och att de endast är ändamålsenliga innan de relevanta lagstiftningsdokumenten har sammanställts eller om de står på egen fot.

7. Europaparlamentet betonar det direkta sambandet mellan miljöns tillstånd och människors hälsa och uppmanar kommissionen att, med målet att följa en strategi som syftar till att integrera hälsoaspekten i alla politikområden (”Health in all policies”), genomföra studier som belyser orsakssambandet mellan utvecklingen av miljöns kvalitet och utvecklingen av människors hälsa.

Temainriktade strategier

8. Europaparlamentet anser att EU har agerat konsekvent för att nå de mål för ”klimatdiplomati” som fastställs i det sjätte miljöhandlingsprogrammet, men påminner emellertid om att EU inte har lyckats uppfylla alla åtaganden när det gäller målen och de prioriterade åtgärderna för att sätta stopp för klimatförändringarna. Parlamentet är ytterst oroat över att transportutsläppen har ökat och att de åtgärder som har vidtagits för att förbättra energieffektiviteten har en alltför långsam verkan. Parlamentet påminner kommissionen om att den har lovat att offentliggöra ett meddelande med kvantifierade miljömål för ett hållbart transportsystem. Parlamentet förväntar sig att medlemsstaterna når målen för att minska utsläppen av växthusgaser för enskilda länder i Kyotoprotokollet till 2012.

9. Europaparlamentet beklagar djupt att målet att stoppa förlusten av biologisk mångfald senast 2010 troligen inte kommer att nås och att de föreslagna strategierna för skydd av den marina miljön och markskydd inte kommer att ge några konkreta miljöresultat till 2012. Parlamentet konstaterar att det krävs ökade insatser för att integrera politiken för biologisk mångfald i andra politikområden, och uppmärksammar behovet av lämplig finansiering av nätverket Natura 2000 och andra prioriterade mål som hänger nära samman med detta.

10. Europaparlamentet anser att Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1907/2006 av den 18 december 2006 om registrering, utvärdering, godkännande och begränsning av kemikalier (Reach) och inrättande av en europeisk kemikaliemyndighet (15), utgör ett framsteg för att minska riskerna med kemikalier för människor och miljö, men att den ännu inte har bevisat att den kommer att göra det på ett effektivt sätt i betydande omfattning, och beklagar att förordningen inte överensstämmer med de mål som man har enats om i det sjätte miljöhandlingsprogrammet i alla aspekter. Parlamentet anser att det är beklagligt att den temainriktade strategin för hållbar användning av bekämpningsmedel har försenats avsevärt, och att de åtgärder som vidtas för att förbättra luftkvaliteten och stadsmiljön samt minska buller inte på långa vägar motsvarar målen i miljöhandlingsprogrammet. Parlamentet uppmanar även kommissionen att lägga fram ett förslag till reviderat direktiv om nationella utsläppstak (16) så snart som möjligt, och anser att det är nödvändigt att garantera att direktivet om omgivningsbuller (17) genomförs fullt ut.

11. Med tanke på hur inomhusluftens kvalitet påverkar vår hälsa uppmanar Europaparlamentet kommissionen och medlemsstaterna att stödja Världshälsoorganisationens arbete med inomhusluftens kvalitet och uppmanar kommissionen att lägga fram konkreta lagförslag om kvaliteten på inomhusluft så snart som möjligt.

12. Europaparlamentet konstaterar att det inte finns några större luckor när det gäller de särskilda mål för vattenskydd som fastställs i det sjätte miljöhandlingsprogrammet, men uppmanar kommissionen att se till att ramdirektivet för vatten (18) genomförs fullt ut, och att göra en ny utvärdering av hur EU:s åtaganden för vattenskydd integreras i andra politikområden. Parlamentet uppmanar dessutom kommissionen att så snart som möjligt lägga fram ett förslag till direktiv för att minska fosforbelastningen inom jordbruket och i rengöringsmedel i enlighet med artikel 16 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 648/2004 av den 31 mars 2004 (19) om tvätt- och rengöringsmedel.

13. Europaparlamentet understryker behovet av en ny vattenpolitik som är inriktad på sätt att spara vatten och på ett hållbart utnyttjande av tillgängliga vattenresurser.

14. Europaparlamentet anser att det är beklagligt att målen i det sjätte miljöhandlingsprogrammet har vattnats ur i de temainriktade strategierna om naturresurser och avfall, och beklagar likaså att inga konkreta mål har formulerats på EU-nivå för att bryta sambandet mellan ekonomisk tillväxt och resursanvändning genom att övergå till en hållbar modell för produktion och konsumtion. Parlamentet instämmer i att ytterligare åtgärder krävs för bioavfall i syfte att främja en mer omfattande övergång från avfallsdeponering och garantera att de bästa behandlingsalternativen tillämpas, t.ex. alternativ för att mildra effekterna av klimatförändringen. Parlamentet uppmuntrar stöd till miljövänliga former av avfallshantering och åtgärder för att göra konsekvenserna av avfallsdeponi, som förorenar miljön, mer betungande.

15. Europaparlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att vidta alla de åtgärder som krävs för att se till att naturresurser utnyttjas på ett rationellt och effektivt sätt som inte äventyrar den biologiska mångfalden.

Genomförande och tillämpning av befintlig lagstiftning

16. Europaparlamentet påminner om att ett fullständigt och korrekt genomförande av den befintliga lagstiftningen är en mycket högt prioriterad fråga och anser att bindande lagstiftning förblir en central faktor för att bemöta utmaningarna på miljöområdet. Parlamentet uppmanar kommissionen att som fördragets väktare öka sina insatser. Parlamentet uppmanar därför också EU:s budgetmyndighet att förse kommissionen med alla nödvändiga finansiella och mänskliga resurser för att garantera en så effektiv övervakning av genomförandet och tillämpningen av den befintliga lagstiftningen som möjligt i samtliga medlemsstater.

17. Europaparlamentet betonar behovet av att gemenskapens miljölagstiftning genomförs effektivt och korrekt och rekommenderar att särskilda stödåtgärder bör antas till förmån för regioner som har svårigheter att genomföra denna aspekt av gemenskapens regelverk. Parlamentet uppmuntrar medlemsstaternas myndigheter att utarbeta nationella genomförandestrategier för att klart slå fast de nationella, regionala och lokala myndigheternas roller och ansvar när det gäller att införliva och genomföra gemenskapens miljölagstiftning korrekt.

18. Europaparlamentet är trots detta oroat över flera aktörers förslag om att de gemensamma bestämmelserna bör minskas och försvagas, eller till och med ersättas med frivilliga överenskommelser eller icke-bindande åtgärder, och upprepar därför återigen att arbetet för bättre lagstiftning bör koncentreras på otvetydiga och klara bestämmelser och normer som bygger på lagstiftning kopplad till överenskomna mål och på förbättrad tillämpning av dessa.

19. Europaparlamentet välkomnar kommissionens förslag om att stärka tillämpningen av miljölagstiftningen på nationell nivå genom förbättrad tillgång till rättsliga förfaranden och harmoniserad tillämpning av straffrättsliga påföljder, och konstaterar att de förebyggande aspekterna i straffrätten bidrar till att förbättra tillämpningen av miljölagstiftningen och miljöskyddet.

20. Europaparlamentet uppmanar vidare till en sådan utformning och översyn av miljöpolitiken på EU-nivå att denna kommer att inriktas på fastställda mål snarare än tillvägagångssätt, eftersom detta skulle ge medlemsstaterna och jordbrukare frihet att finna de effektivaste tillvägagångssätten för att uppnå de eftersträvade målen.

Naturen, den biologiska mångfalden och klimatförändringarna

21. Europaparlamentet anser att kommissionen bör se till att direktiven om fåglar och livsmiljöer genomförs oinskränkt. Parlamentet rekommenderar, med vederbörlig hänsyn till subsidiaritetsprincipen, att skattemässiga åtgärder vidtas för att främja bästa metoder och avhålla människor från att bedriva verksamhet som förorenar.

22. Europaparlamentet uppmärksammar dock kommissionen på att det inte alltid är tillräckligt att ställa i utsikt straffrättsliga konsekvenser för att förhindra olagligt och samtidigt miljöförstörande beteende. Parlamentet betonar därför vikten av att det verkligen utdöms straffrättsliga påföljder efter brott, i synnerhet för olaglig dumpning av farligt avfall på andra länders territorier.

Incitament på miljöområdet och reform av stöd som är skadliga för miljön

23. Europaparlamentet välkomnar kommissionens grönbok om marknadsbaserade styrmedel för miljöpolitiken och näraliggande politikområden, och anser att marknadsbaserade styrmedel där miljöeffekterna av alla produktions- och distributionsprocesser och konsumtionsmönster beaktas bör tillämpas i större utsträckning.

24. Europaparlamentet anser att EU:s system för handel med utsläppsrätter hittills inte har lett till mindre koldioxidutsläpp, eftersom tilldelningen av utsläppsrätter har varit alltför generös. Parlamentet påpekar att EU har förbundit sig att fram till 2020 sänka sina utsläpp av växthusgaser med minst 20 % jämfört med 1990 års nivåer. Parlamentet insisterar på att EU:s system för handel med utsläppsrätter efter 2012 bör innehålla ett tillräckligt fast tak, full utauktionering och en kvantitativ och kvalitativ gräns för användningen av certifierade utsläppsminskningar och utsläppsreduktionsenheter.

25. Europaparlamentet konstaterar trots detta att miljörelaterad beskattning fortfarande har en blygsam roll och inte visar någon tendens att öka, och uppmanar därför kommissionen och medlemsstaterna att stärka insatserna för att utarbeta en miljöskattereform med en skatteväxling från välfärdsnegativa skatter (t.ex. på arbetskraft) till välfärdspositiva skatter (t.ex. på miljöskadlig verksamhet som resursanvändning och utsläpp). I detta sammanhang uppmärksammar parlamentet att fördragen, trots kravet på enhällighet på beskattningsområdet, erbjuder möjligheten att tillämpa förfarandet för förstärkt samarbete, och påpekar att den öppna samordningsmetoden kan vara användbar i detta avseende.

26. Europaparlamentet konstaterar att incitament har tagits fram för att avskaffa miljöskadliga stöd, men anser att det är oacceptabelt att inga konkreta åtgärder för att reformera miljöskadliga stöd förväntas inom en överskådlig framtid. Parlamentet uppmanar därför kommissionen att senast i slutet av 2008 lägga fram konkreta förslag för att successivt fasa ut alla miljöskadliga stöd de kommande fem åren.

Integration av miljöpolitiken, internationellt samarbete och incitament för innovation

27. Europaparlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att främja en starkare och mer samordnad integrering av miljöpolitiken i all EU-politik. I syfte att tillämpa strategin ”hälsa i all politik” som har lanserats i Europeiska unionen kräver parlamentet att miljö- och hälsoskydd integreras med alla politiska åtgärder, och att också regioner och städer görs delaktiga i detta. Parlamentet beklagar både den bristande integreringen av dessa aspekter i olika miljörättsliga ramar och utarbetande av ny lagstiftning och deras bristande integrering i lagstiftning som inte har miljöskyddet som främsta mål.

28. Europaparlamentet anser att det är nödvändigt att utforma bindande sektorsvisa mål och tidsplaner för att nå konkreta resultat för att integrera miljöhänsyn i andra ekonomiska sektorer. Parlamentet understryker samtidigt att ekonomiska aktörer i enskilda industrisektorer har ett ansvar för att långsiktiga resultat nås inom klimat- och energipolitiken.

29. Europaparlamentet betonar det grundläggande sambandet mellan en effektiv miljöpolitik och bättre livskvalitet och betonar i detta sammanhang betydelsen av den regionala dimensionen då sjätte miljöhandlingsprogrammet genomförs, särskilt i åtgärder som avser minskning av och anpassning till klimatförändringar. Parlamentet betonar betydelsen av kampanjer för att göra allmänheten medveten om målen med sjätte miljöhandlingsprogrammet och processen för genomförandet av detta program.

30. Europaparlamentet understryker vikten av att inom ramen för regionalutvecklingsprogrammen ta hänsyn till Natura 2000-programmet för att principen om skydd av den biologiska mångfalden i Europa ska kunna förenas med utvecklingen och förbättringen av livskvaliteten. Parlamentet anser att man i detta sammanhang bör anordna en bred informationskampanj och främja god praxis för att visa på vilket sätt dessa tillsynes motstridiga principer kan förenas.

31. Europaparlamentet betonar behovet av bättre samordnade nätverk av regionala och lokala aktörer för att sprida de bästa metoderna till mindre utvecklade regioner och tillämpa dem där. Parlamentet stödjer främjandet av gränsöverskridande miljösamarbete både mellan medlemsstaterna och med länder och regioner som gränsar till unionen, såsom regionerna vid Svarta havet, Östersjön och Medelhavet, bland annat för att förhindra gränsöverskridande föroreningar.

32. Europaparlamentet är bekymrat över resultaten av flera oberoende studier (20) (21) (22) (23) som visar att kommissionens riktlinjer om konsekvensbeskrivningar inte följs till fullo av kommissionens generaldirektorat, att bedömningen och kvantifieringen av de ekonomiska konsekvenserna har betonats på bekostnad av de miljömässiga, sociala och internationella konsekvenserna, att kostnaderna för lagstiftning bedöms i mycket högre grad än fördelarna och att kortsiktiga överväganden överskuggar långsiktiga. Parlamentet anser att sådana obalanserade konsekvensbeskrivningar är kontraproduktiva när det gäller miljöpolitiken i sig och dess integrering med övrig EU-politik. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att vidta åtgärder för att rätta till dessa kvarvarande brister.

33. Europaparlamentet välkomnar kommissionens starka åtagande för att stärka den internationella dimensionen av miljöpolitiken, och anser att det är viktigt att se till att miljöpolitiken integreras i alla EU:s yttre åtgärder och förbättra den internationella miljöstyrningen. Parlamentet uppmuntrar kommissionen och medlemsstaterna att fortsätta att främja ambitiösa miljöpolitiska mål och krav till exempel genom att främja tekniköverföring och utbyte av bästa metoder med utvecklingsländerna.

34. Europaparlamentet betonar att ”klimatdiplomati” bör bedrivas mer intensivt och konsekvent inom ramen för EU:s handelsförbindelser med stater som inte är bundna av multilaterala miljöskyddsöverenskommelser, t.ex. Förenta staterna, Kina och Indien som av olika skäl inte genomför Kyotoprotokollet. Parlamentet uppmanar också kommissionen att med alla tillbudsstående medel hjälpa utvecklingsländerna att ta i bruk hållbar och effektiv teknik.

35. Med syftet att garantera att handelsbestämmelserna inte undergräver miljöskyddet och att miljöbestämmelserna inte används i protektionistiska syften rekommenderar Europaparlamentet att en hållbarhetsklausul införs i det allmänna tull- och handelsavtalet (WTO) vilken anger principer för miljöpolitiken, t.ex. försiktighetsprincipen och principen att förorenaren betalar, utifrån vilka handelsåtgärder kan bedömas.

36. Europaparlamentet uppmanar rådet och kommissionen att utnyttja bilaterala och regionala handelsförhandlingar för att ta upp handelsåtaganden som medför direkta miljövinster. Tillsammans med medlemsstaterna behöver EU intensifiera dialogen med tillväxtekonomierna så att dialogen om frågor av ömsesidigt intresse, t.ex. klimatförändring, avfallshantering och olaglig skogsavverkning, kan övergå i genomförandet av gemensamma program. Parlamentet stöder kommissionens förslag om att inom varje handelsavtal inrätta ett forum för hållbar utveckling med stark klimatinriktning som är öppet för civilsamhällets aktörer, och förordar att man genomför detta i de pågående förhandlingarna.

37. Europaparlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att främja ett mer praktiskt och övergripande utnyttjande av innovation och ny teknik i all EU-politik, så att de fyller en central funktion i insatserna för att stärka bevarandet av miljön. Parlamentet betonar vidare att en strategi för att EU ska bli världsledande på detta område och ett mer ambitiöst och sammanhängande instrument för att förbättra produktions- och konsumtionsmönster måste utarbetas utan dröjsmål, för att garantera att alla EU-produkter på marknaden i framtiden utformas, produceras och används enligt hållbara kriterier.

38. Europaparlamentet erinrar om att investeringar i innovativ och miljövänlig teknik, likväl som i miljövänlig design, effektiv slutanvändning av energi och byggnaders energiprestanda, är mycket fördelaktiga på lång sikt, trots att kostnaderna på kort sikt kan vara höga. Parlamentet betonar att regionerna bör uppmuntra företag att dra fullständig nytta av sådana investeringar.

39. Europaparlamentet uppmuntrar kommissionen och medlemsstaterna att anta verkligt miljövänliga bestämmelser för offentliga upphandlingar i syfte att främja innovation, hållbar konsumtion och hållbara produktionsmönster.

40. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att bistå de nationella, regionala och lokala myndigheterna att delta i gemensamma upphandlingar för hållbar utveckling genom att tillhandahålla en klar ram i syfte att underlätta fastställandet av mätbara mål och kvalitetskriterier.

41. Europaparlamentet uppmanar kommissionen till utökade insatser för att nå målet om 20 procent för förnybar energi och 10 procent för förbrukningen av biobränslen och samtidigt hålla i minnet att odling av energigrödor inte bör äventyra livsmedelsförsörjningen vare sig inom eller utanför Europa. Parlamentet understryker att hållbarhetsmekanismen som är under utveckling måste använda de striktaste hållbarhetskriterier för biobränslen.

42. Europaparlamentet understryker att jordbruket i EU är allt mer inriktat på produktion av säkra livsmedel av god kvalitet till fromma för unionsmedborgarnas hälsa.

43. Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna och de regionala och lokala myndigheterna att så effektivt som möjligt utnyttja de nya investeringsmöjligheter som strukturfonderna och de nya grannskapsprogrammen erbjuder och se till att deras operativa program och projekt som stöds av strukturfonderna bidrar till bättre genomförande av gemenskapens miljölagstiftning samt det långsiktiga målet med en hållbar utveckling i hela EU, i överensstämmelse med de övriga tematiska prioriteringarna.

44. Europaparlamentet anser att det är viktigt att förbättra tillämpningen av substitutionsprincipen, som tar hänsyn till tillgängligheten på, nyttan med och kostnaderna för ersättningsprodukter. Parlamentet framhåller att man också måste ta hänsyn till konstruktions-, produktions- och nyttjandeprocesserna, som gör det möjligt att använda produkter som inte innebär någon risk för människors hälsa och miljön, eller en minskad sådan risk.

”Bättre regelverksprinciper” i miljöpolitiken

45. Europaparlamentet påpekar att om det faktiskt finns en strävan efter bättre regelverk så bör de överlappningar i lagstiftningen som skapar en byråkratisk börda och underminerar konkurrenskraften ses över.

46. Europaparlamentet anser att det saknas ett kritiskt resonemang i den filosofiska inställningen till översynen och att man inte analyserar orsakerna till förseningarna. Parlamentet anser att det endast är genom att analysera och reflektera över skälen till dessa förseningar som de rätta åtgärderna kan vidtas i framtiden.

47. Europaparlamentet påpekar att om det verkligen finns en önskan att förbättra lagstiftningsmetodiken och ta fram användbara regler som behöriga myndigheter, företag och medborgare enkelt kan tillämpa så är det viktigt att öka samverkan mellan gemenskapens institutioner och organ och civilsamhället för att ta hänsyn till deras frågor och de beslut som fattas och synpunkter som finns i regioner, stadshus, berörda industrier och därmed förknippade organisationer. Parlamentet betonar också att man måste ta hänsyn till kostnaderna på kort sikt för att förändra befintlig utrustning.

Bana väg för en beteendemässig förändring

48. Europaparlamentet påpekar att det krävs nya metoder för att mäta välfärd, som grundas på realistiska värden för tjänster på miljöområdet, och anser att bruttonationalprodukten (BNP) inte längre är ett lämpligt verktyg för att mäta välfärd och utveckling eftersom det inte ensamt kan spegla alla aspekter och behov hos ett modernt samhälle. Parlamentet uppmanar EU att utforma och i sin politik tillämpa en ny indikator för att mäta den negativa påverkan av den ekonomiska utvecklingen på vår miljö och hälsa, och som bidrar till insatserna för att bryta sambandet mellan ekonomisk tillväxt och miljöbelastning. Parlamentet anser att denna nya indikator bör bidra till att främja utvecklingen av ett integrerat samhälle och en förbättrad integrering av miljöhänsyn i andra politikområden.

49. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att ge skyddet av människors hälsa högsta prioritet inom miljöskyddet.

50. Europaparlamentet anser att EU bör spela en ledande roll i utformningen av politiska alternativ som kan bana vägen för grundläggande beteendemässiga förändringar av konsumtions- och produktionsmönstren.

51. Europaparlamentet betonar vikten av att göra konsumenterna mer medvetna om sitt beteende, vilket tillsammans med den nationella lagstiftningen kan ha en positiv inverkan på i vilken utsträckning och i hur hög grad marknadsaktörerna engagerar sig i miljöskydd.

52. Europaparlamentet anser att tillhandahållande av lämplig information till medborgarna är en prioriterad fråga, och stöder helhjärtat utformningen av ett tydligt och omfattande märkningssystem, eftersom ett sådant system skulle vara värdefullt för att hjälpa konsumenterna att ”göra rätt val”.

53. Europaparlamentet begär att det genomförs en övergripande utvärdering av resultaten av det sjätte miljöhandlingsprogrammet innan förslaget till det sjunde miljöhandlingsprogrammet slutförs.

54. Europaparlamentet anser att den slutliga översynen av det sjätte miljöhandlingsprogrammet bör göras av ett utomstående organ som är fristående från kommissionen.

*

* *

55. Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till rådet, kommissionen och medlemsstaternas regeringar och parlament.

(1) EGT L 242, 10.9.2002, s. 1.

(2) EUT C 314 E, 21.12.2006, s. 131.

(3) EUT C 314 E, 21.12.2006, s. 86.

(4) EUT C 74 E, 20.3.2008, s. 660.

(5) EUT C 306 E, 15.12.2006, s. 182.

(6) Antagna texter, P6_TA(2007)0504.

(7) Antagna texter, P6_TA(2007)0509.

(8) EUT C 306 E, 15.12.2006, s. 176.

(9) EUT C 306 E, 15.12.2006, s. 102.

(10) EUT C 287 E, 29.11.2007, s. 168.

(11) EUT C 287 E, 29.11.2007, s. 135.

(12) Antagna texter, P6_TA(2007)0444.

(13) Antagna texter, P6_TA(2007)0467.

(14) Antagna texter, P6_TA(2007)0445.

(15) EUT L 396, 30.12.2006, s. 1. Förordningen ändrad genom rådets förordning (EG) nr 1354/2007 (EUT L 304, 22.11.2007, s. 1).

(16) Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/81/EG av den 23 oktober 2001 nationella utsläppstak för vissa luftföroreningar (EGT L 309, 27.11.2001, s. 22).

(17) EGT L 189, 18.7.2002, s. 12.

(18) EGT L 327, 22.12.2000, s.1 Direktivet senast ändrat genom direktiv 2008/32/EG (EUT L 81, 20.3.2008, s. 60).

(19) EUT L 104, 8.4.2004, s. 1.

(20) Impact Assessment of European Commission Policies: Achievements and Prospects, European Environment and Sustainable Development Advisory Councils, april 2006.

(21) Getting Proportions Right – How far should EU impact assessments go?, Institut for Miljøvurdering, april 2006.

(22) For Better or for Worse? The EU's “Better Regulation” Agenda and the Environment, Institute for European Environmental Policy, november 2005.

(23) Sustainable Development in the European Commission's integrated impact assessments for 2003, Institute for European Environmental Policy, april 2004.