Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om "Förslag till rådets förordning (EG) om gemenskapsstöd för åtgärder inför anslutningen för jordbruk och landsbygdsutveckling i kandidatländerna i Central- och Östeuropa under perioden före anslutningen" () (1999/C 101/16)

Den 24 april 1998 beslutade rådet att i enlighet med artikel 198 i EG-fördraget rådfråga Ekonomiska och sociala kommittén om ovannämnda förslag.

Sektionen för yttre förbindelser, som varit ansvarig för det förberedande arbetet i detta ärende, antog sitt yttrande den 17 december 1998. Föredragande var Adalbert Kienle.

Vid sin 360:e plenarsession 1999 den 27-28 januari 1999 (sammanträdet den 27 januari 1999) antog Ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 59 röster för, 1 emot och 2 nedlagda röster.

1. Inledning

1.1. Europeiska rådet i Cardiff (15-16 juni 1998) välkomnade de framsteg som gjorts sedan toppmötet i Luxemburg när det gäller att förbereda utvidgningen. Man uppmuntrade även till fortsatt snabb hantering av partnerskapen inför anslutningen. Europeiska rådet välkomnade särskilt de prioriteringar som fastställts för jordbruket, miljön och transportområdet inom ramen för partnerskapen inför anslutningen.

1.2. Inom ramen för Agenda 2000 skall från år 2000 sammanlagt 3 miljarder ecu per år ges i gemenskapsstöd för åtgärder inför anslutningen till de tio central- och östeuropeiska kandidatländerna. Stödet är fördelat enligt följande:

- 1,5 miljarder ecu: Phare-medel;

- 1 miljard ecu: Strukturstöd, särskilt till miljö och transport (Ispa);

- 500 miljoner ecu: Stöd riktat till jordbruksområdet (Sapard).

1.3. Phare-programmet, som redan hittills använts för att stödja omvandlingen till marknadsekonomi i de central- och östeuropeiska reformstaterna, skall alltså förlängas. De nya instrumenten för gemenskapsstöd inför anslutningen, nämligen strukturfondsstöd och stöd till jordbruket, skall främja den fortsatta anpassningsprocessen inför anslutningen, särskilt möjliggöra att gemenskapens regelverk kan övertas.

1.4. Jordbruksstöd inför anslutningen bör ges i enlighet med prioriteringarna i den reformerade gemensamma jordbrukspolitiken, och främst enligt vad som fastställs i varje land användas för att omstrukturera och modernisera jordbruksproduktionen samt bearbetningen och marknadsföringen av livsmedel. Enligt artikel 2 avses bland annat följande stödåtgärder:

- Investeringar i jordbruksföretag.

- Förbättring av bearbetning och marknadsföring av jordbruks- och fiskeprodukter.

- Förbättring av strukturerna för kvalitets-, veterinär- och växtsundhetskontroll.

- Jordbruksproduktionsmetoder som skyddar miljö och landskap.

- Upprättande av producentgrupper.

- Upprustning och utveckling av samhällen samt skydd och vård av landsbygdsarvet.

- Upprättande och uppdatering av fastighetsregister.

- Utveckling av landsbygdens infrastruktur.

- Förvaltning av vattenresurser.

- Skogsbruk inbegripet beskogning.

1.5. Stödet ges i form av fleråriga program som skall utformas efter riktlinjerna och principerna för de operativa programmen inom ramen för strukturpolitiken.

1.6. Stödet till jordbruket och landsbygdsområden inför anslutningen (500 miljoner ecu i 1997 års priser) bör i enlighet med Agenda 2000-förslaget finansieras av EUGFJ:s garantisektion.

2. Allmänna kommentarer

2.1. Även i detta yttrande ställer sig Ekonomiska och sociala kommittén positiv till Europeiska unionens utvidgning österut, något som man ser som ett unikt historiskt tillfälle att ena Europas folk. Följande yttranden från kommittén är av särskilt stor betydelse för debatten beträffande stöd till jordbruket och landsbygden inför anslutningen:

- Yttrande på eget initiativ om inverkan på den gemensamma jordbrukspolitiken av de central- och östeuropeiska ländernas anslutning till unionen (föredragande: Jean-Paul Bastian), CES 1505/96 ().

- Jordbruksaspekter på kommissionens meddelande "Agenda 2000" (föredragande: Jean-Paul Bastian), CES 1396/97 ().

- En förstärkt strategi inför anslutningen (föredragande: Filip Hamro-Drotz), CES 456/98 ().

2.2. Man måste hela tiden hålla i minnet att jordbruket spelar en utomordentligt viktig roll i de tio kandidatländerna. Det gäller inte endast för dess andel av bruttonationalprodukten utan även för andelen sysselsatta inom jordbruket. Enligt kommissionen är 22,5 % av de förvärvsarbetande sysselsatta inom jordbruket i de central- och östeuropeiska länderna, medan motsvarande siffra för EU-15 bara är cirka 5,1 %. Men andelen sysselsatta inom jordbruket var förr betydligt högre i samtliga medlemsstater än den är idag. Detta åskådliggör att jordbruket och landsbygdsområdena i Central- och Östeuropa fortfarande står inför betydande anpassningsproblem, i synnerhet som sysselsättningsalternativen på landsbygden är ytterst få. Det är uppenbart att många bondgårdar till exempel i Polen knappast producerar för marknaden och endast uppnår mycket små inkomster.

2.3. Efter att i flera år sedan 1989-90 ha befunnit sig i en djup anpassningskris börjar jordbruket i de flesta central- och östeuropeiska länder nu åter vinna fotfäste. Den senaste rapporten (av den 2 oktober 1998) från Europeiska kommissionens GD VI om situationen i de central- och östeuropeiska länderna och den förväntade utvecklingen redogör skoningslöst för jordbruksstrukturernas allvarliga brister och jordbruks- och livsmedelsnäringarnas betydande anpassningsproblem i dessa länder.

2.3.1. Särskilt tydligt framgår det att det inte räcker att genomföra jordreformer och att privatisera "på papperet". Det som krävs nu är snarare ökade egna ansträngningar från de centraloch östeuropeiska ländernas sida för att uppnå slutlig klarhet vad gäller äganderätt, omstrukturera företag och skapa fungerande fastighetsmarknader. På samma sätt får de central- och östeuropeiska ländernas ansträngningar att grundligt modernisera de produktionsled som föregår respektive följer jordbruket inte mattas av. Detsamma gäller slutligen för övertagandet av gemenskapens regelverk vid inrättandet av marknadsorganisationer och distributionskanaler, och vid uppbyggnaden av den förvaltningsapparat som behövs.

2.4. Kommittén godtar i princip resonemangen i förslaget om gemenskapsstöd för jordbruk och landsbygden under perioden före anslutningen.

2.5. Kommittén anser sig emellertid få bekräftelse på sina tidigare bedömningar att jordbruket i kandidatländernas återhämtar sig betydligt långsammare än Europeiska kommissionen tidigare antog.

2.6. Därmed uppkommer den angelägna frågan om uppfyllandet av "Köpenhamnskriterierna" (1993) som förutsättning för inträde. Kommittén är övertygad om att en alltför brådstörtad anslutning oundvikligen skulle få ödesdigra konsekvenser för sysselsättningen på landsbygden. Man måste därför tillåta övergångsperioder även inom den gemensamma jordbrukspolitiken.

2.7. Kommittén är fast övertygad om att den åtgärdskatalog som anges i artikel 2 i förslaget till förordning visserligen är önskvärd, men att den med tanke på de begränsade finansiella medlen är alldeles för omfattande. Därmed förmedlas felaktigt intrycket att det här kommer ett skepp lastat med guld. Dessutom ökar automatiskt risken för en felallokering. Alternativt kompletterar EU-administrationen med ett klargörande, vilket mottagarna skulle uppfatta som ett "diktat", och redan därigenom minskar chanserna till framgång. I de central- och östeuropeiska länderna har man ju även negativa erfarenheter av utländska konsultbyråer.

2.7.1. Därför rekommenderar kommittén med eftertryck att åtgärderna koncentreras avsevärt inför övertagandet av gemenskapens regelverk, och därmed även av den gemensamma jordbrukspolitiken. Dessutom bör avgränsningen mellan anslutningsstöden Ispa, Sapard och Phare-programmet göras tydligare.

2.8. Kommittén välkomnar det nära samarbete med arbetsmarknadens parter och övriga intresseorganisationer som planeras, både vad gäller att utarbeta och genomföra åtgärder och i fråga om finansiering och utvärdering. Här gäller det att dra lärdom av de delvis nedslående erfarenheter som gjorts hittills, till exempel inom ramen för Phare-programmet. Hittills går utvecklingen av pluralistiska samhällsstrukturer långsamt i de central- och östeuropeiska länderna. Jordbrukssidans intressegrupper är också ofta endast svagt utvecklade, uppvisar en låg organisationsgrad eller bekämpar varandra.

2.8.1. Kommittén manar därför desto eftertryckligare till att humankapitalet ges högsta prioritet och att uppmärksamheten särskilt skall inriktas på att stärka de samhälleliga krafterna. En intensiv medborgardialog - främst mellan olika arbetsmarknads- och näringslivsorganisationer - är en grundförutsättning för att förändringarna skall kunna genomföras på ett ekonomiskt framgångsrikt och socialt försvarbart sätt. En annan viktig målsättning är att det bildas livskraftiga och representativa organisationer. Kommittén anser att större vikt bör läggas vid framväxten och upprätthållandet av partnerskap mellan städer och samhällen i Väst- respektive Östeuropa och praktikantutbyte för yngre yrkesarbetande.

2.8.2. Med sina erfarenheter och sin kompetens är kommittén ett idealiskt organ för ett intensivt tanke- och erfarenhetsutbyte, särskilt i programmens tidiga skeden. Här bör man använda sig av ESK:s gemensamma rådgivande kommittéer, både befintliga och sådana som är under uppbyggnad.

2.9. Kommittén har upprepade gånger i princip yttrat sig positivt om jordbruksstöd till kandidatländerna inför anslutningen. Kommittén är visserligen klar över att dessa gemenskapsåtgärder endast kan komplettera motsvarande nationella åtgärder, aldrig ersätta kandidatländernas egna insatser. Efter hand har emellertid invändningen förstärkts att det planerade ekonomiska anslaget om 500 miljoner ecu årligen helt enkelt inte räcker till för alla tio kandidatländer i Central- och Östeuropa.

2.10. Kommittén vill påpeka att sysselsättningen inom jordbruket i de central- och östeuropeiska länderna under kommande år kommer att minska avsevärt. Det sociala skyddsnät som snabbt måste införas och skapandet av nya arbetstillfällen är emellertid betydligt mer än vad den gemensamma jordbrukspolitiken kan åstadkomma. Kommittén upprepar därför sitt förslag att vid sidan av Phare, Ispa och Sapard inrätta en särskild fond för perioden före anslutningen som skall finansieras med omfattande medel från gemenskapsbudgeten. Beträffande den aktuella politiska debatten om en eventuell frysning av EU-budgeten vill kommittén framhålla att detta ofrånkomligen skulle få allvarliga konsekvenser för de föreslagna åtgärdsprogrammen inför anslutningen.

Bryssel den 27 januari 1999.

Ekonomiska och sociala kommitténs ordförande

Beatrice RANGONI MACHIAVELLI

() EGT C 150, 16.5.1998, s. 14.

() EGT C 75, 10.3.1997.

() EGT C 73, 9.3.1998.

() EGT C 157, 25.5.1998.