SV Europeiska unionens officiella tidning C 255/29

Yttrande från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om ”Meddelande från kommissionen till rådet, Europaparlamentet och Europeiska ekonomiska och sociala kommittén – Förbättra förtroendet för elektroniska B2B-marknader”

(KOM(2004) 479 slutlig)

(2005/C 255/04)

Den 14 juli 2004 beslutade kommissionen att i enlighet med artikel 262 i EG-fördraget rådfråga Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om ovannämda yttrande.

Facksektionen för inre marknaden, produktion och konsumtion, som svarat för kommitténs beredning av ärendet, antog sitt yttrande den 16 mars 2005. Föredragande var Göran Lagerholm.

Vid sin 416:e plenarsession (sammanträdet den 6 april 2005) antog Europeiska ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 131 röster för och 4 nedlagda röster:

1. Bakgrund

1.1 Kommissionen har lagt fram ett meddelande om ökat förtroende för elektroniska B2B-marknader. Kommitténs ståndpunkt kan sammanfattas på följande sätt: — Rapporten behandlar generellt sett viktiga frågor om accepterandet av e-marknader och denna behandling är rättvisande. — Det krävs dock ytterligare åtgärder. Det är delvis förståeligt att det finns en avvaktande attityd på marknaden. Det är framför allt de mer avancerade formerna av elektroniska marknader som skiljer sig från de traditionella affärsmodellerna i de små och medelstora företagen. — Om man betraktar den gränsöverskridande handeln, finns andra hinder som är betydligt viktigare.

2. Kommissionens meddelande

2.1 Kommissionens meddelande bygger i hög grad på det arbete som utförts av en expertgrupp med företrädare för industrin och tillhandahållare av elektroniska marknader (”expertgruppen”) (1). I meddelandet diskuteras behovet av ett ökat förtroende för elektroniska B2B-marknader för att minska de ekonomiska risker som uppstår i samband med illojala eller olagliga affärsmetoder på dessa marknader. Det finns en möjlighet att de elektroniska B2B-marknaderna bidrar till en förbättrad effektivitet genom att transaktionskostnaderna minskar och konkurrensen stärks, men detta beror till stor del på hur villiga företagen är att använda dem. För att undanröja de potentiella hinder som beror på brist på förtroende för de elektroniska B2B-marknaderna tänker kommissionen vidta följande åtgärder: — I nära samarbete med medlemsstaterna analysera gällande nationell lagstiftning om illojala handelsmetoder på elektroniska B2B-marknader. — Uppmuntra aktörerna att komma överens om eller se över uppförandekoder för att främja de principer om rättvis handel på de elektroniska B2B-marknaderna som beskrivs i detta meddelande. — Inleda en undersökning av vilken ekonomisk inverkan de elektroniska B2B-marknaderna har på de europeiska företagens konkurrenskraft och produktivitet, och därvid analysera de direkta och indirekta kostnaderna och fördelarna för dem som använder dessa marknader. Resultaten av denna undersökning kommer att diskuteras med aktörerna. — Erbjuda konsekvent upplagd information om hur konkurrensreglerna tillämpas på elektroniska B2B-marknader för att ge vägledning om konkurrensfrämjande beteende.

2.2 Syftet med meddelandet är att uppmuntra en intensivare dialog mellan aktörer på elektroniska B2B-marknader när det gäller att respektera principerna om rättvis handel och säkerhetsbestämmelser. Detta borde leda till att möjliga hinder för användandet av sådana elektroniska handelsformer undanröjs. Kommissionen kommer regelbundet att rapportera om de framgångar som uppnåtts via den europeiska portalen för e-handel.

3. Elektroniska B2B-marknader – definition

3.1 B2B-marknader kan definieras som Internetbaserade handelsplattformar där företag utbyter varor och tjänster. Enligt denna tämligen breda definition kan B2B-marknader delas in i följande kategorier, i enlighet med de olika transaktionsfunktioner som erbjuds. — Elektroniska anslagstavlor, som är den enklaste typen av e-marknader, erbjuder endast en begränsad transaktionsfunktion. Transaktioner förbereds genom att möjligheter ges att avisera en specifik önskan att köpa eller sälja något. — Börser, som är en utvidgning av elektroniska anslagstavlor. I normalfallet erbjuds härigenom mekanismer för att para ihop köpare och säljare, kontrollera deras interaktion och göra det möjligt för dem att förhandla via plattformen. — Katalogbaserade e-marknader som erbjuder en produktkatalog som är en kombination av olika säljares kataloger. Auktionstjänster, som är formella prissättningsmetoder på en Internetbaserad handelsplattform, där försäljningsauktioner initieras av en säljare som vill sälja produkter eller tjänster till högsta möjliga pris. Omvända auktioner (eller ”upphandlingsauktioner”) initieras av köparen med målsättningen att anskaffa produkter och tjänster till lägsta möjliga pris. Antalet aktiva e-marknader har varierat över tiden och är inte stabilt. Man beräknar att ungefär 1 000 e-marknader för närvarande är aktiva i världen, vilket är ca 20 % mindre än för två år sedan [SEK(2004) 930].

4. Allmänna kommentarer

4.1 Kommissionens meddelande behandlar frågan om att förbättra förtroendet för elektroniska B2B-marknader. De elektroniska marknaderna utgör en viktig del av det mer övergripande område som utgörs av den allmänna e-handeln. Vissa generella omdömen kan ges om denna typ av e-handel.

4.1.1 Rent generellt bidrar väl fungerande elektroniska marknader till en mer effektiv företagsmiljö. På längre sikt är detta positivt för det europeiska näringslivet och för sysselsättningen. Ökad konkurrens sporrar det europeiska näringslivet att bli effektivare. EESK stöder därför åtgärder som är positiva för utvecklingen av elektronisk handel. Detta har också framhållits i tidigare yttranden.

4.1.2 I sitt yttrande om förslaget till direktiv om vissa rättsliga aspekter på den elektroniska handeln på den inre marknaden (2) framhåller kommittén att oklara juridiska ramvillkor försvårar den elektroniska handeln. Kommissionens meddelande avser att komma till rätta med detta problem, vilket kommittén välkomnar.

4.1.3 I sina yttranden om kommissionens meddelanden ”Att hjälpa små och medelstora företag att bli digitala” (3) och ”Anpassning av politiken för e-affärer i en föränderlig miljö: Lärdomar från Go Digital-initiativet samt kommande utmaningar” (4) har EESK framfört sina kommentarer om kommissionens satsningar på elektroniskt företagande. På det hela taget är dessa kommentarer fortfarande giltiga.

4.1.4 För företagen och den offentliga sektorn är elektroniska affärer av mycket stor betydelse. De möjliggör ökad konkurrenskraft, handel på inre marknaden och lika möjligheter för små och medelstora företag. Det är viktigt att främja användningen av denna nya teknik, särskilt bland små och medelstora företag. Kommittén välkomnar och stöder kommissionens arbete inom detta område.

4.1.5 Kommittén är också positiv till expertgruppens resultat när det gäller B2B-Internetplattformar. Gruppen har gjort ett noggrant arbete när det gäller att identifiera problem. Den är dock något otydlig i sin redogörelse för de små och medelstora företagens kunskaper om fördelarna med denna teknik. På sidan tio står det att små och medelstora företag i allmänhet känner till och inser fördelarna med e-handel. På sidan elva står det dock att de små och medelstora företagen fortfarande tvekar att fullt ut satsa på den elektroniska handeln och att detta beror på att de inte känner till teknikens för- och nackdelar. Det är viktigt att påpeka skillnaden mellan elektronisk näringsverksamhet och elektronisk handel. En möjlig slutsats är att de små och medelstora företagen är medvetna om de allmänna möjligheter den nya informationstekniken ger, men att de fortfarande tvekar inför den elektroniska handeln.

4.1.6 Även om det finns kunskap om de möjligheter elektronisk näringsverksamhet ger och trots att många små och medelstora företag är banbrytare när det gäller e-handel, finns det fortfarande vissa problem som gör att de flesta små och medelstora företag inte kan delta fullt ut i ”den elektroniska miljön för näringsverksamhet”. Dessa problem är allmänna och inte specifikt begränsade till den elektroniska handeln men gäller även denna: — De små och medelstora företagen brukar vara mer inriktade på omedelbara problem. De tvekar att investera i teknik och i metoder som inte omedelbart betalar sig. — Avsaknaden av lösningar utformade och utvecklade för små och medelstora företag. Små och medelstora företag har inte samma krav som större företag, och vad värre är tenderar konsulter ofta att vara alltför dyra för de små och medelstora företagen, så dessa kan inte med lätthet använda existerande lösningar. — Små och medelstora företag har ofta inte de specialister som krävs för många av programvarupaketen eller för att utveckla sina egna gränssnitt till standardprogramvara. — Många större företag kräver av sina underleverantörer att de skall använda särskild programvara som ett villkor för att erhålla eller bibehålla uppdraget som underleverantör. Detta leder till en låst situation, eftersom små och medelstora företag ofta inte har råd med eller kan hantera den sammansatta tekniska situation som skapas om flera av deras kunder kräver att just deras specifika lösning skall användas. Denna brist på allmänna standarder kan också ses som ett problem. — Elektronisk näringsverksamhet leder till stordriftsfördelar, som gynnar de större företagen, eller till och med till regressiva effekter vilket antyds ovan. De små och medelstora företagen är i princip maktlösa eftersom kostnaderna för tekniskt stöd i stort sett är desamma oavsett storlek. De kan dessutom tvingas införa flera olika lösningar medan de stora företagen bara behöver en lösning.

4.1.6.1 Kommissionen har lagt fram flera initiativ för att stödja elektronisk näringsverksamhet för små och medelstora företag. Kommittén stöder dessa initiativ och uppmanar kommissionen att presentera ytterligare initiativ eller förbättra befintliga initiativ som stöder dessa företags särskilda behov när det gäller anpassning av programvara och standarder.

4.1.7 EESK vill också särskilt framhålla att det är viktigt att skapa incitament för små och medelstora företag att lära sig hur man kan bedriva elektronisk handel. Det område som omfattar elektronisk handel och elektroniskt företagande växer snabbt. En metod som bör undersökas närmare är incitament för små och medelstora företag inom ramen för det livslånga lärandet.

4.1.7.1 Ett sådant förslag ligger helt i linje med de rekommendationer som kommittén nyligen antog i sitt yttrande om livslångt lärande (5). I det yttrandet rekommenderar kommittén att programmen för livslångt lärande i större utsträckning bör rikta sig mot dem som redan befinner sig på arbetsmarknaden, samtidigt som man skapar en direkt koppling mellan dessa program och målsättningen att skapa en kunskapsbaserad ekonomi. EESK anser det vara särskilt viktigt att små och medelstora företag ges möjlighet att delta i programmen.

5. Särskilda kommentarer

5.1 B2B-Internetplattformar

5.1.1 Expertgruppen har i sin slutrapport gjort en åtskillnad mellan olika typer av handelsplattformar. Kommittén stöder gruppens åsikt att det är fel att fokusera enbart på elektroniska marknadsplatser. Det finns många olika sätt att delta i den elektroniska näringsverksamheten. Företagen har olika behov och affärsprinciper. Expertgruppen konstaterar att de flesta problemen i de små och medelstora företagen hänger samman med de elektroniska marknadsplatserna och framför allt med omvända auktioner, vilket är anledningen till att denna typ av B2B-handelsplattformar på Internet uppmärksammats mest.

5.1.2 Kommittén vill också ta tillfället i akt och uppmärksamma det pågående arbetet med att genomföra de två direktiven om offentlig upphandling i medlemsstaternas nationella lagstiftning. De två direktiven innehåller bestämmelser som möjliggör elektronisk upphandling. Även om vi förmodligen kommer att få se olika lösningar i olika medlemsstater är det naturligtvis mycket värdefullt för näringslivet att användningen av elektroniska hjälpmedel främjas genom offentlig upphandling. Kommissionen har också lanserat en handlingsplan för genomförandet av en ramlagstiftning avseende offentliga elektroniska inköp. Detta kommer att göra de små och medelstora företagen förtrogna med elektroniskt företagande.

5.1.3 Kommittén instämmer i detta resonemang men konstaterar att det finns en särskild potential på de elektroniska marknadsplatserna som bör utnyttjas. Kommittén är positiv till kommissionens meddelande. Bristen på förtroende är dock inte den enda anledningen till att de små och medelstora företagen är tveksamma till de elektroniska marknadsplatserna och till B2B-handelsplattformar på Internet i stort.

5.1.3.1 Expertgruppen anser att näringspolitiken – genom att främja kompatibilitet, rättvisa och insyn på marknaden – kan spela en viktig roll det gäller att hjälpa de små och medelstora företagen att anpassa sig till de utmaningar som hänger samman med handelsplattformar på Internet. Den anser vidare att myndigheterna inte bör främja någon särskild form av e-handel eller förorda någon särskild försäljningskanal eller funktion på Internethandelsplattformarna. Det krävs också ytterligare åtgärder när det gäller förtroende, standardisering samt åtgärder för ökad medvetenhet om och insyn på marknaden.

5.1.3.2 De små och medelstora företagen måste förse B2B-Internethandelsplattformarna med information. Behovet av standardisering blir större ju mer avancerad plattformen är. De standarder som finns är fortfarande långt ifrån heltäckande och när de blir det måste det dessutom finnas programvara som är anpassad för de små och medelstora företagen.

5.1.3.3 Bristen på standarder gäller inte enbart de tekniska lösningarna utan också människans användning av tekniken. Det är förståeligt att de små och medelstora företagen är tveksamma till handelsplattformar på nätet både med tanke på det stora antal plattformar som finns och på de problem som följer med flerspråkighet. Standardiseringsorganen bör, liksom kommissionen, arbeta mer med denna fråga, särskilt om målsättningen är att främja handel över gränserna. Det saknas också standardiserade klassificeringar och benämningar för produkter och tjänster, och EESK stöder de satsningar som CEN (det europeiska standardiseringsorganet) och ISSS (systemet för standardisering i informationssamhället) fortlöpande gör i denna riktning.

5.1.3.4 I viss utsträckning kan små och medelstora företag ha svårt att delta i elektroniska auktioner eller bedriva elektronisk handel på grund av upphandlingens storlek. Små och medelstora företag har begränsade möjligheter att leverera stora volymer. Detta är en fråga som bör uppmärksammas framför allt när det gäller offentlig upphandling.

5.1.3.5 Det kan vara så att användning av handelsplattformar på Internet förhindras på grund av olikheter i nationell lagstiftning och skillnader i tillämpning av EU-direktiv. Ur harmoniseringssynpunkt är det beklagligt att många direktiv tillåter nationella valmöjligheter. E-namnteckningar är ett stort problem. Kommittén välkomnar och stöder uttryckligen kommissionens initiativ att analysera den befintliga lagstiftningen.

5.2 Elektroniska marknader och elektronisk budgivning

5.2.1 B2B-handelsplattformarna på Internet är uppbyggda för olika syften. De elektroniska marknaderna syftar till att få fram ett ”lägsta pris”. I många fall är dock inte detta den avgörande faktorn. Leverans ”just in time”, servicekostnader och kostnader för att anpassa programmen är lika viktiga eller viktigare. Dessa faktorer är svåra att garantera på mer eller mindre automatiserade elektroniska marknader, vilket kan vara en av förklaringarna till att sådana marknader ännu inte är särskilt utvecklade.

5.2.2 För de små och medelstora företagen är priset sällan den viktigaste konkurrensfaktorn utan i stället flexibilitet och anpassning. Den personliga kontakten är också viktig. De elektroniska marknaderna innebär en ny ”affärskultur” som de små och medelstora företagen inte alltid är anpassade till. Anonymiteten på Internet kan verka avskräckande på dessa företag. Psykologiska motiv kan vara mycket betydelsefulla för att förklara oviljan att använda elektroniska marknader. Detta måste man ta hänsyn till i utformningen av uppförandekoder.

5.2.3 I diskussionen om konkurrensregler för B2B-marknaderna sägs det att ”s.k. nätverkseffekter” kan leda till en dominerande ställning för en nätverksoperatör. Man kan diskutera hur relevant denna fråga är. Risken för missbruk av dominerande ställning verkar i de flesta fall vara begränsad. Vi är dock positiva till att kommissionen bevakar detta, så att missbruk av betydande maktförhållanden på marknaden kan upptäckas, men vi är fullständigt övertygade om att särskilda bestämmelser för elektroniska marknader inte bör införas i detta sammanhang. Regleringen av e-marknader skall i största möjliga utsträckning motsvara bestämmelserna för traditionella marknader. Bestämmelser och direktiv måste vara neutrala i förhållande till teknik och mekanismer för tillhandahållande av tjänster.

5.3 Tillit och förtroende

5.3.1 Kommittén stöder kommissionens avsikt att uppmuntra aktörerna att komma överens om eller se över uppförandekoder. Den stöder också expertgruppens förslag att använda checklistor.

5.3.2 Kommissionen påpekar i meddelandet (s. 4) att många företag därför kan uppfatta det som svårt att skilja på en förskjutning i maktförhållandena på marknaden som måste accepteras av ekonomiska skäl, och illojala metoder som inte följer rättsliga bestämmelser eller uppförandekoder. När nya företagsmodeller införs, tar det ofta tid för marknaden att anpassa sig. Kommissionens kommentarer är väsentliga, och man borde lägga större tyngdpunkt på att försöka förklara de nya marknadsmekanismerna.

5.3.3 Även om vissa leverantörer kan vara negativa till omvända auktioner, har detta redskap stor potential för produkter (ytterst väldefinierade produkter som det finns mycket små möjligheter att bygga varumärken för). Vi håller med om att bestämmelserna för denna sorts auktioner måste vara stränga, oavsett om det handlar om elektroniska eller andra medel.

5.3.4 Det finns många aspekter vad gäller frågorna om tillit och förtroende: — Förtroende för marknadsplatserna, dvs. tro på att företagets verksamhet gynnas av dessa. — En uppfattning att den specifika marknadsplatsen som sådan är den ”bästa” marknadsplatsen för företagets syften. — Förvissning om att det inte finns ”finstilta texter” (dolda bestämmelser). — Tillit till reglerna på marknadsplatsen och till att de följs av samtliga aktörer. — Förtroende vad gäller säkerhet och bakomliggande teknik. — Förvissning om att köparen eller säljaren har tillgång till rätt information. — Förtroende för att dessa aspekter är de som ligger till grund för resultatet. Man bör beakta dessa och andra aspekter av förtroende och tillit.

5.4. Sammanfattningsvis delar vi kommissionens åsikter på alla viktiga punkter i slutsatserna i meddelandet. Det är dock viktigt att påpeka att det är ett viktigt eller till och med nödvändigt steg att främja användningen av B2B-Internetplattformar och elektroniska marknader, men att det krävs ytterligare åtgärder, exempelvis standarder, lämplig programvara, lagstiftning på nationell nivå och på EU-nivå samt insatser för ökat medvetande.

Bryssel den 6 april 2005 Europeiska ekonomiska och sociala kommittén ordföranden Anne-Marie SIGMUND

(1) Report of the Expert Group on B2B Internet trading platforms. Final report.

http://europa.eu.int/comm/enterprise/ict/policy/b2b/wshop/fin-report.pdf

(2) EGT C 169, 16.6.1999.

(3) EGT C 80, 3.4.2002.

(4) EUT C 108, 30.4.2004.

(5) EUT C 133, 6.6.2003.