SV    SV SV 
SV    SV  EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION 
Bryssel den 1.8.2008 
SEK(2008) 2367 slutlig 
ARBETSDOKUMENT FRÅN KO MMISSIONENS AVDELNINGAR 
Översyn av förordning (EG) nr 2037/2000 om ämnen som bryter ned 
ozonskiktet  
 
”Bättre lagstiftning som bygger vidare på 20 års framgångar”  
 
Sammanfattning av den ko nsekvensbedömning som åtföljer förslaget till 
Europaparlamentets och rådets fö rordning om ämnen som bryter ned 
ozonskiktet (omarbetning)  
 
 
[KOM(2008) 505 slutlig] 
[SEK(2008) 2366]  
SV 2   SV ARBETSDOKUMENT FRÅN KO MMISSIONENS AVDELNINGAR 
Översyn av förordning (EG) nr 2037/2000 om ämnen som bryter ned 
ozonskiktet  
”Bättre lagstiftning som bygger vidare på 20 års framgångar”  
Sammanfattning av kons ekvensbedömningen  
som åtföljer förslaget till Europaparlam entets och rådets förordning om 
ämnen som bryter ned oz onskiktet (omarbetning)  
 
 
[KOM(2008) 505 slutlig] 
[SEK(2008) 2366]  
SV 3   SV 1. INLEDNING  
Det här dokumentet innehåller samm anfattning och kommentarer till den 
konsekvensbedömning som åtföljer omarbetn ingen av förordning (EG) nr 2037/2000 
om ämnen som bryter ned ozonskiktet (nedan kallad förordningen )1.  
2. BAKGRUND  
Ozonlagret i stratosfären skyddar livet på jo rden från skadlig ul traviolett strålning 
från solen. I början på 1980-talet observe rade forskare en betydande ökning av 
ozonhalten i stratosfären över Antarktis. Detta blev känt som ”ozonhålet”. När hålet i 
ozonskiktet var som allvarligast, på våren i slutet av 1990-talet, var läget värst runt 
polerna. Koncentrationerna var dock avsevärt  reducerade även på andra ställen. Ökad 
ultraviolett strålning har en  negativ inverkan på männis kor (hudcancer och grå starr) 
och ekosystem. 
Så tidigt som 1987 enades regeringarna om Montrealprotokollet om ämnen som 
bryter ned ozonskiktet och inledde därmed  utfasningen av ozonnedbrytande ämnen i 
alla signatärländer enligt en  fastställd tidspl an. År 2007 firade pa rterna (däribland 
Europeiska gemenskapen) Montrealprot okollets 20-årsjubileum. Det framhölls 
allmänt som ett av de mest framgångsrika internationella miljöavtal som ingåtts. Vid det laget hade de 191 part erna lyckats minska sin fö rbrukning av ozonnedbrytande 
ämnen med 95 % jämfört med de  fastställda baslinjerna
2. Minskningarna var störst 
(99,2 %) i de industrialiserade lä nderna och något lägre (80 %) i 
utvecklingsländerna. Minskningar uppnåddes ge nom att man enades om en frysning 
av förbrukning och produktion och en tid splan för stegvisa minskningar därefter3. 
I sin senaste rapport, som gavs ut 2007, be kräftade den panel för vetenskapliga 
bedömningar som inrättats enligt Montrealpr otokollet att ozonski ktet långsamt håller 
på att återhämta sig tack vare de kontrol låtgärder som införts genom protokollet. Det 
sker dock 10–15 år senare än enligt prognoserna i den tidigare rapporten från 2002. 
De genomsnittliga ozonnivåerna och ozonnivån över Arktis vä ntas ha återhämtat sig 
till 2050 och till mellan 2060 och 2075 för ozonhålet över Antarktis.  
Enligt FN:s miljöprogram kommer de kontroller som införts inom ramen för 
Montrealprotokollet att förhindra miljone r fall av dödlig hudcancer och tiotals 
miljoner fall av ej dödlig hudcancer och gr å starr i hela världen. De amerikanska 
myndigheterna beräknar att över 6,3 milj oner fall av hudcancer kommer att kunna 
undvikas bara i USA. De kontroller som införts genom Montrealprotokollet kommer 
också att bidra till att förhindra utsläpp av växthusgaser motsvarande mer än 100 miljarder ton koldioxid mellan 1990 oc h 2010. År 2010 kommer de GWP-viktade 
                                                
 
1 Se SEK(2008) xxx och SEK(2008) xxx. 
2 I artikel 1 Montrealprotokollet definieras förbrukning  som produktion plus import minus export av de 
kontrollerade ämnena. 
3 Minskningarna i utvecklingsländerna har kunnat uppnås med hjälp av den multilaterala fonden, som 
hittills har förmedlat omkring 2,4 miljarder dollar för tekniköverföring och projekt för 
kapacitetsuppbyggnad. Utvecklingsländernas tidsplaner ligger oftast några år efter de industrialiserade 
ländernas. 
SV 4   SV utsläppen av ozonnedbrytande ämnen att utgör a mindre än 5 % av de väntade globala 
utsläppen av koldioxid jä mfört med nästan 50 % 1990.4.  
3. FÖRORDNING (EG)  NR 2037/2000  OM ÄMNEN SOM BRYTER NED OZONSKIKTET .  
Denna förordning är Europeiska gemenskapernas viktigaste instrument för 
genomförande av Montrealprotokollet. De n internationella ramen och EU:s ram 
ligger varandra nära och blir på så sätt  starkare. De har också varit mycket 
framgångsrika och lett till en nästan total utfasning av konsumtionen och produktionen av de kontrollerade ozonnedbryt ande ämnena (se figuren nedan).  
  Produktion och fö rbrukning av ozonnedb rytande ämnen i EU (baslinje till 2006)    
- 100000   0   100000   200000   300000   400000   500000   600000   700000   
Baslinjei  1986 1989   1990   1991   1992   1993 1994 1995 1996 1997 1998 1999 2000 2001 2002 2003 2004   2005   2006   Ozonnedbrytande potential I ton  
  Förbrukning 
Produktion 
  
Hittills har EG fasat ut mer än 99 % av sin baslinjeförbrukning av ozonnedbrytande 
ämnen. År 2010 kommer EG att ha fasat ut förbrukningen av kontrollerade 
ozonnedbrytande ämnen helt, med undantag för omkring 1 200 ton ozonnedbrytande 
potential per år. Siffran 1 200 ton inkl uderar uppskattningsvis 1 000 ton från 
återvunna eller regenererade klorfluorkolvä ten som kommer att förbjudas från och 
med 2015, vilket innebär att det kom mer att återstå mindre än 200 ton 
ozonnedbrytande potential per år de finierade som förbrukning enligt 
Montrealprotokollet (jämfört med ba slinjens förbrukning på 400 000 ton). 
Återstående användningsområden där ozonne dbrytande ämnen kan släppas ut och 
som omfattas av förordningen (men som ä nnu inte räknas som förbrukning enligt 
protokollet) kommer enligt beräkninga r att stå för ytterligare 1 400 ton 
ozonnedbrytande potential för perioden efter 2010 (om man utgår från att de 
nuvarande nivåerna bibehålls om inga ytter ligare åtgärder vidtas ). Produktionen av 
ozonnedbrytande ämnen i EG kommer 2010 att vara nere i under 4 000 ton 
ozonnedbrytande potential per år (jämfö rt med baslinjens produktion på 700 000 
ton).  
                                                 
4 Dessa stora bidrag till klimatförändringarna beror på de ozonnedbrytande ämnenas mycket stora globala 
uppvärmningspotential ( global warming potential, GWP ). En del av dessa ämnen är mer än 14 000 
gånger kraftfullare än koldioxid. 
SV 5   SV 4. ÖVERSYNSPROCESSEN  
Den här översynen ingår i kommissionens  lagstiftnings- och arbetsprogram för 2008 
under rubriken ”Förenkling”. Förberedel serna inleddes i slutet av 2006 med en 
omfattande enkät till medlemsstaternas m yndigheter och andra relevanta organ, 
företag, industrier och icke-statliga organi sationer. Enkäten visade att man allmänt 
sett var nöjd med förordningens effektivite t. De viktigaste kommentarerna rörde 
förordningens komplexitet och efterfråga de förenklingar och förtydliganden.  
På grundval av detta och andra expertkä llor (t.ex. de senast e analyserna och 
rekommendationerna från Montrealprotokolle ts pantelser för teknisk och ekonomisk 
utvärdering) kartlades tänkbara lösningar vars konsekvenser analyserades från och 
med januari 2008.  
5. DE VIKTIGASTE UTMANINGARNA  
I sin rapport från 2007 va rnade Montrealprotokollets panel för vetenskapliga 
bedömningar parterna att framgångar visserl igen uppnåtts, men att fortsatt vaksamhet 
krävdes för att hålla den nya  tidsplan för ozonskiktets återhämtning som beräknats 
och beakta kvarvarande osäkerheter, i s ynnerhet vad gäller klimatförändringarnas 
inverkan. De viktigaste utmaningarna va r att minska de nuvarande nivåerna på 
undantagen användning avsevärt fram till 2015 (även användningen av metylbromid 
vide karantänsättning och före transport), att se till att reservens  ozonnedbrytande 
ämnen i produkter och utrustni ng inte släpps ut i atmo sfären och att förhindra 
saluföring av nya ozonnedbrytande ämnen (se avsnitt 6.3). På EU-nivå finns ytterligare problem som rör komplexiteten i lagstiftningen och administrationen samt 
behovet av att helt uppfylla  kraven i Montrealprotokol let – och samtidigt undvika 
risken för illegal handel och anvä ndning av ozonnedbrytande ämnen. Utifrån 
rekommendationerna från panelen för vete nskapliga bedömningar och aktörernas 
förslag samt kommissionens egen analys , identifierades följande allmänna och 
särskilda mål för åtgärdandet av de återstående problemen.  
Det allmänna långsiktiga målet för översyne n är fortfarande en snabb återhämtning 
av ozonskiktet som sedan ska skyddas, så a tt negativa effekter undviks – framför allt 
på människors hälsa och ekosystemen. Målet på kort och medellång sikt är dock att 
förenkla regelverket och samtidigt ta bor t onödiga administrativa bördor i enlighet 
med kommissionens strävan att utveckla och genomföra bättre lagstiftning.  
För att uppnå dessa allmänna mål identifierade man följande  särskilda mål, framför 
allt för att åtgärda de problem som beskri vs ovan och samtidigt bygga vidare på de 
starka punkterna i förordningen.  
(1) Att uppnå bättre och enklar e lagstiftning genom att minska de administrativa 
bördorna. 
(a) Att förtydliga och förenkla förordningen. 
(b) Att göra rapporteringen och admini strationen av den mer enhetlig. 
(c) Att uppdatera undantagssystemen och de ras administrativa förfaranden. 
SV 6   SV (2) Att säkra fortsatt överensstämmelse genom att helt genomföra 
Montrealprotokollet i dess ändrade lydels e från 2007 och stärka kontrollen av 
efterlevnaden. 
(a) Att genomföra beslut XIX/6 om att påskynda utfasningen av 
klorfluorkolväten. 
(b) Att se till att EG uppfy ller kraven och förhindrar illegal och skadlig 
handel.  
(3) Att ta sig an framtidens utmaningar genom att göra något åt ozonnedbrytande 
ämnen som inte ännu kontroller as enligt Montrealprotokollet. 
(a) Ozonnedbrytande ämnen som ingår i (eller finns i reserven ) i produkter 
och utrustning. 
(b) Nya och kortlivade ozonnedbrytande ämnen. 
(c) Användning av metylbromid vid karantänsättning eller före transport. 
6. ALTERNATIVEN OCH DERAS EFFEKTER  
Flera alternativa tillvägagångssätt iden tifierades och de ras konsekvenser 
analyserades, på grundval av ovannämnda bidrag och andra expertkällor (t.ex. de 
senaste analyserna och re kommendationerna från Montre alprotokollets paneler för 
teknisk och ekonomisk utvärdering). Man vinnlade sig om att undersöka så många 
förenklingsalternativ som möjligt för a tt uppnå större tydlighet och därmed, i 
slutändan, förbättra genomförandet av fö rordningen och samtidigt minska alla 
onödiga administrativa bördor. Me d detta i åtanke, beaktades även andra åtgärder än 
lagstiftning i översynen, t.ex. möjligheten att göra förfarandena för rapportering och övervakning av ozonnedbrytande ämnen mer enhetlig. 
 
Alternativen att låta förordningen vara of örändrad (inga åtgärd er) eller att till och 
med dra tillbaka den övervägdes men förkastades. Skälet var bland annat att detta skulle medföra att EG inte uppfylld e kraven i Montrealprotokollet och att 
förenklingsmålet inte skulle uppnås. 
Analysen omfattade tre breda kategorier  av åtgärder som beskrivs nedan.  
1. Den första viktiga kategorin som fr amträdde rörde förenklingsmålet och 
handlade om att bygga vidare på de framsteg  som hittills gjorts med utfasningen av 
ozonnedbrytande ämnen och möjligheterna att avskaffa föråldrade bestämmelser. Följande alternativ ansågs viktigast: 
– Att avskaffa bestämmelserna och förf aranden som rör viktig användning av 
klorfluorkarboner, användning av avgörande  betydelse av metylbromid och andra 
undantag för klorfluorkarbone r och klorfluorkolväten.  
– Att förenkla taket för användning av mety lbromid vid karantänsättning och före 
transport samtidigt som den kvantitativa gränsen sänks från 607 ton ozonnedbrytande ämnen till den nuva rande nivån på högst 300 ton.  
– Att göra rapporteringen mer enhetlig  (ett återkommande önskemål från 
medlemsstaterna), även om de t inte finns så stort utry mme för detta eftersom de 
SV 7   SV flesta (om än inte alla) rapporteringskra ven härrör från protokollet och inte från 
förordningen. 
– Att avskaffa sådana undanta g som medför betydande admi nistrativa kostnader för 
ett litet antal aktörer till liten nytta. 
– Att förtydliga definitioner och förbättra rä ttsaktens utformning på andra sätt och 
därigenom (tillsammans med de tidigare åtgärderna) tillgodose den önskan om en 
enklare och mer välstruktu rerad rättsakt som uttryckts av många aktörer. 
Detta paket av förenklingsmöjligheter förvän tas kumulativt minska de administrativa 
kostnaderna med nästan fyra miljoner euro under perioden fram till 2020. Man bedömer också att detta kommer att ha en positiv inverkan på miljön (om än liten och 
svår att kvantifiera), eftersom det vänt as bli lättare att tillämpa och kontrollera 
efterlevnaden av den ändrade förordningen, även för små och medelstora företag. Av 
samma skäl kan små direkta nettovinster väntas för industrin och användarna av 
ozonnedbrytande ämnen, i synnerhet små och medelstora företag som har mindre tillgång till specialistkunskaper för tillämpning av förordningen.  
2. En andra kategori möjligheter framträdde i enlighet med behovet att säkra 
fortsatt överensstämmelse med Montrealprotoko llen. Följande alternativ granskades:  
– Att flytta fram utfasningsdatumet för produktion av klorfluorkolväten från 2025 
till 2020 för att anpassa förordningen till de t nyligen antagna be slutet XIX/6 om 
att påskynda utfasningen av klorfluorkolväten.  
– Att förenkla och skärpa kontrollen av ef terlevnaden av förordningen för att 
förhindra illegal handel och användning av ozonnedbrytande ämnen i EU, med 
hjälp av effektivare bestämmelser om me dlemsstaternas inspektionskrav (t.ex. att 
övergå från stickprovskontroller till riskbaserad inspektion), väl avvägda 
märkningskrav för att förhindra illegal handel (även inom EU) och särskilda 
åtgärder för att intensifiera överv akningen av importen och exporten av 
ozonnedbrytande ämnen. 
Dessa alternativ begränsar de administrati va kostnaderna och garanterar ett fortsatt 
uppfyllande av kraven i Montrealprotokollet,  framför allt genom att förhindra illegal 
handel. Därmed åtgärdas också proble m som industrin tog upp i enkäten.  
3. För att de kvarvarande utmaningarna ska kunna hanteras på lämpligt sätt i 
framtiden fokuserade man på följande tre områden: 
(a) Utsläpp av reservens ozonnedbrytande ämnen och växthusgaser i atmosfären
 – 
Eftersom protokollet har inriktats på att stegvis förbjuda konsumtionen och 
produktionen av ozonnedbrytan de ämnen finns det en reserv av betydande 
mängder ozonnedbrytande ämnen kvar i produkter och ut rustning (t.ex. i 
cellplast för byggnadsisolering, köldmed ier och luftkonditioneringssystem). 
Dessa ozonnedbrytande ämnen i reserv en har en mycket stor global 
uppvärmningspotential (GWP), och därför skulle det medföra en betydande risk för global uppvärmning om man in te lyckas återvinna och slutligen 
destruera dem. År 2010 kan reserver na av ozonnedbrytande ämnen i EU 
komma att uppgå till omkring 700 000 t on ozonnedbrytande potential (fem 
miljarder ton koldioxidekvivalenter). Expe rterna erkänner dock att det finns en 
SV 8   SV hög grad av osäkerhet på grund av de begränsade mätdata som finns 
tillgängliga. Totalt kan utsläppen ko mma att uppgå till omkring 24 000 ton 
ozonnedbrytande potential (eller 170 miljone r ton koldioxidekvivalenter) per år 
under perioden 2005–155. Det föreslås att ett antal åtgärder för att skärpa 
bestämmelserna om återvinning och de struktion av ozonnedbrytande ämnen i 
produkter och utrustning införs i föror dningen. De kan ge miljövinster på upp 
till 14 000 ton ozonnedbrytande potential eller 112 miljoner ton 
koldioxidekvivalenter över tio år. Dessuto m förbättras genomförandet av EU:s 
ramdirektiv om avfall och direktivet om avfall från elektriska eller elektroniska produkter för att täcka utsläpp av oz onnedbrytande ämnen och växthusgaser, 
detta har potential att ge ytterligar e miljövinster på upp till 34 000 ton 
ozonnedbrytande potential (270 miljoner ton koldioxidekvivalenter). Med tanke på de mycket varierande kostnade rna för olika produkt er (från 4,5 euro 
för enkel destruktion till 100 euro per kilo av ozonnedbrytande potential för 
återvinning och destruktion av oz onnedbrytande ämnen i cellplast för 
byggnadsisolering) kommer uppföljningsåtgärd er att inriktas på smarta och väl 
avvägda incitament för att (avsevärt)  öka volymen produkter och utrustning 
som lämnas in för återvinning oc h återanvändning och destruktion
6.  
(b) Marknadsföring av nya ozonnedbrytande ämnen  – 2007 års rapport från den 
panel för vetenskapliga bedömningar som inrättats inom ramen för protokollet 
innehöll nya vetenskapliga rön som visa r att den ozonnedbryta nde potentialen i 
vissa kemiska ämnen som i dagsläget in te kontrolleras genom protokollet (t.ex. 
nPB) är avsevärt högre. Panelen rekomm enderade parterna att överväga vissa 
kontrollåtgärder för att avvärja att de framsteg som hittills uppnåtts omintetgörs. För närvarande beräkn as utsläppen av nya ozonnedbrytande 
ämnen uppgå till mindre än 300 ton ozonnedbrytande potential per år i EG. För 
att motverka expandering av marknader, som skulle behöva åtgärdas senare, 
föreslår kommissionen försiktighe tsåtgärder som innebär att nya 
ozonnedbrytande ämnen ska förtecknas i en bilaga till förordningen (t.ex. på grundval av företagens redovisning inom  ramen för Reach) och att producenter 
och importörer ska åläggas at t rapportera de volymer de  köper eller säljer av 
sådana ozonnedbrytande ämnen. Dessa åt gärder kan vara effektiva när det 
gäller att öka konsumenternas medvete nhet om ozonnedbrytande ämnen, men 
de väntas inte ge några betydande ekonomiska effekter för industrin, som 
väntas fortsätta sin utveckli ng bort från ozonnedbrytande ämnen. 
(c) Minskad användning av metylbromid vid karantänsättning och före transport
 – 
Med tanke på att metylbromid är ett giftigt ämne som medför omfattande hälsorisker (vilket är anledningen till at t förordningen redan är strängare än 
protokollet) är det bästa alternativet a tt göra det obligatoris kt med återvinning 
fram till 2015 och därefter fasa ut ämnet. Denna åtgärd kommer att tillåta en övergångsfas då alternativ som värmeb ehandling antagligen kommer att vara 
mer konkurrenskraftiga i många situatione n, och därefter följer en utfasning 
                                                
 
5 Beräkningar gjordes genom extrapolering av de bästa tillgängliga globala beräkningarna i en TEAP-
rapport från 2005. Man fick fram att de globala reserverna uppgick till totalt 3,5miljoner ton 
ozonnedbrytande potential (20 miljarder ton koldioxidekvivalenter) 2002 och prognoserna tyder på två miljoner ton ozonnedbrytande potential 2015 (13,4 miljarder ton koldioxidekvivalenter).  
6 T.ex. standarder för komp ensations- eller pantsystem, finansiering av destruktion från regionalfonder, 
etc. 
SV 9   SV när fler alternativ finns til lgängliga. Den totala kostn aden för industrin skulle 
bli 9,5 miljoner euro under perioden 2010–2020 och man skulle spara metylbromid motsvarande 2 000 ton ozonnedbrytande potential. 
7. S
LUTSATS  
De alternativ som föreslås speglar en stark vilja att förenkla och förbättra 
lagstiftningen på grundval av väl under byggda analyser. Det paket som blivit 
resultatet kommer att leda till en avsevärt  förenklad lagtext som samtidigt garanterar 
att de framsteg som hittills gjorts i utfasningen av ozonnedbrytande ämnen fortsätter och konsolideras. Den framgångsrika utfasningen har redan minskat den administrativa bördan kopplad till tillämpni ngen av förordningen, men de ytterligare 
nettobesparingarna för hela paketet (även med beaktande av att ett fåtal åtgärder 
också kan öka de administrativa kostnad erna) kommer att uppgå till nästan tre 
miljoner euro, varav omkring två miljoner ka n sparas av industrin, 700 000 euro av 
medlemsstaternas myndigheter och återstode n av Europeiska kommissionen. Paketet 
kommer inte att medföra några betyda nde extra direkta ne ttokostnader. De 
kumulativa ekonomiska direkta tilläggseffekt erna väntas hålla sig under 13 miljoner 
euro, huvudsakligen kopplat till åtgärder  för att minska användningen vid 
karantänsättning och före transport
7. En förenkling väntas särskilt gagna små och 
medelstora företag som har mindre tillgång till specialistkunskaper för tillämpning av 
förordningen. 
De mest påtagliga miljövinsterna av paketet rör minskad förbrukning och ökad 
återvinning, huvudsakligen i samband med åtgärder avseende  reserver och 
användning vid karantänsättning och före tr ansport. Detta kan sammantaget ge en 
nettovinst på 16 000 ton ozonnedbrytande potential, eller 112 miljoner ton koldioxidekvivalenter
8. Det skulle inte vara meningsfullt att ange hur mycket 
cancerrisken minskar på grund av de små mängder som berörs jämfört med 
problemets globala omfattning samt den stora osäkerheten när man ska bedöma 
sambandet mellan dos och respons när de t gäller en enhet ton ozonnedbrytande 
potential och de slutliga effekterna  på miljön och människors hälsa. 
Nettominskningen av utsläppen av ozonnedbryta nde potential skulle  dock bidra till 
att minska risken för ytterligare utarmni ng av ozonskiktet och samtidigt ge verkliga 
klimatförändringsvinster. Mera detaljer och en förteckning över a lla alternativ som 
analyserats och deras konsekvenser (även alternativ som förkastas) finns i den 
kompletta konsekvensbedömningen.  
Åtgärderna kommer att intensifieras för att slutligen fasa ut användningen av 
ozonnedbrytande ämnen inom de områden där alternativ snart väntas finnas tillgängliga. Sådana åtgärder  beskrivs i det meddelande som åtföljer förslaget till 
omarbetad förordning. Samtidigt kommer ko mmissionen, som en uppföljning till den 
här översynen, att i nära samarbete med me dlemsstaterna försöka lösa det viktiga 
                                                
 
7 Kostnaderna skulle bli betydligt lägre om man beaktade det troliga beslutet att avregistrera metylbromid 
av hälsoskäl.  
8 I global uppvärmningspotential motsvarar detta omkring 2 % av utsläppen av växthusgaser 1990. 
Endast som jämförelse, minskningarna motsvarar 1/10 av de minskningar som krävs för att uppnå målet 
för 2020 enligt klimat- och energipaketet, nämligen att utsläppen av växthusgaser då ska ha minskats 
med 20 %.  
SV 10   SV återstående problemet med ozonnedbrytande ämnen i reserven. Sådana åtgärder kan 
ge betydande ytterligare miljövinster.  Kommissionen kommer också att i nära 
samarbete med medlemsstaterna och andra parter i protokollet att verka för att 
minska den återstående användningen av  ozonnedbrytande ämnen, i synnerhet 
användningen vid karantänsättning och före  transport, och för att förhindra 
marknadsföring av nya ozonnedbrytande ämnen.