P6_TA(2005)0301

Clearing och avveckling i Europeiska unionen

Europaparlamentets resolution om clearing och avveckling i Europeiska unionen (2004/2185(INI))

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

- med beaktande av kommissionens meddelande till Europaparlamentet och rådet med titeln "Clearing och avveckling i Europeiska unionen - förslag till åtgärder och strategier" (KOM(2004)0312),

- med beaktande av den första och andra rapporten från Giovannini-gruppen om clearing- och avvecklingssystem i EU som lades fram i november 2001, respektive april 2003,

- med beaktande av sin resolution av den 15 januari 2003 om kommissionens meddelande till rådet och Europaparlamentet "Clearing och avveckling i Europeiska unionen - Grundläggande policyfrågor och framtidsperspektiv" [1],

- med beaktande av kommissionens inrättande av en rådgivande och övervakande expertgrupp för clearing och avveckling (CESAME-gruppen) som höll sitt första möte den 16 juli 2004,

- med beaktande av förklaringen den 26 januari 2004 från fyra på varandra följande rådsordförandeskap - Irland, Nederländerna, Luxemburg och Förenade kungariket - där man betonade vikten av Lissabonprocessen och behovet av att förbättra regleringens kvalitet och diskutera alternativ till lagstiftning,

- med beaktande av de uttalanden som Europeiska centralbankens ordförande gjorde vid debatten i kammaren den 25 oktober 2004,

- med beaktande av artikel 45 i arbetsordningen,

- med beaktande av betänkandet från parlamentets utskott för ekonomi och valutafrågor (A6-0180/2005), och av följande skäl:

A. Infrastrukturen för clearing och avveckling av värdepapper i EU håller på att utformas och den gränsöverskridande clearing- och avvecklingsverksamheten är fortfarande inte tillräckligt harmoniserad. Kommissionen genomför för närvarande en konsekvensbedömning som tar hänsyn till intressena hos samtliga aktörer (emittenter, investerare och finansiella förmedlare) i syfte att fastställa nettofördelarna med lagstiftningsalternativ i förhållande till icke-lagstiftningsalternativ för att minska kostnaderna för gränsöverskridande transaktioner (inbegripet avskaffandet av Giovannini-hindren). Eventuellt kommer denna bedömning att åtföljas av förslag till lagstiftning.

B. Clearing- och avvecklingsbranschen är framgångsrik, innovativ och lyhörd för kundernas påtryckningar när det gäller nationella transaktioner, men det finns fortfarande mycket stort utrymme för att öka effektiviteten när det gäller gränsöverskridande transaktioner och avveckling av värdepapper, och infrastrukturen för avveckling av värdepapper är uppdelad i ett stort antal nationella system. En del användare av clearing- och avvecklingstjänster är emellertid stora företag som är kapabla att föra hårda förhandlingar med tjänsteleverantörerna för att försvara sina intressen. Det måste betonas att det är viktigt att inrätta ett globalt system som tillhandahåller en säker och effektiv ram för transaktioner för alla användare (investerare, emittenter och finansiella mellanhänder), vilket därmed främjar konkurrensen.

C. Det finns konkurrens på marknaden för clearing- och avvecklingstjänster i EU, men graden av konkurrens varierar alltefter de specifika tjänster som tillhandahålls, och det finns ett relativt litet antal större tillhandahållare av tjänster (exempelvis tillhandahåller en rad större förvaringsinstitut "interna" clearing- och avvecklingsliknande tjänster genom att överföra värdepapper mellan kunder över egna konton). Kommissionen bör skilja korrekt mellan de tjänster efter handel med värdepapper som tillhandahålls i konkurrens av följande institut:

a) Värdepapperscentraler som kombinerar central registerverksamhet och slutlig (central) avvecklingsverksamhet. De kan också i vissa fall tillhandahålla tjänster som inte tillhör kärnverksamheten, exempelvis nettningstjänster, som kommissionen för närvarande kallar clearing. I vissa fall tillhandahåller de även förvarings- och banktjänster.

b) Internationella värdepapperscentraler som utför två sorters verksamhet:

1) De fungerar som värdepapperscentraler för avvecklingssidan av Eurobond-transaktioner, och

2) de utför även globala förvaringstjänster för värdepapper för vilka de inte fungerar som värdepapperscentraler. Som en del av denna globala förvaringsverksamhet tillhandahåller internationella värdepapperscentraler utlåningsprogram och andra trepartstjänster.

c) Centrala motparter vars verksamhet omfattar centrala garantier och, i de flesta fall, nettningsverksamhet (båda definieras som clearing i kommissionens ovannämnda meddelande). Eftersom de centrala motparternas viktigaste uppgift är att ersätta motparterna i handeln genom att vara mellanled i transaktionerna koncentrerar de återanskaffningsriskerna tillsammans med sina clearingmedlemmar.

d) Depåbanker som tillhandahåller clearing- och avvecklingstjänster och som kan delta i de tjänster som tillhandahålls av centrala motparter som clearingmedlemmar.

D. Ineffektiviteten på marknaden för gränsöverskridande clearing och avveckling i EU beror delvis på två orsaker: högre driftskostnader per transaktion, vilket i stor utsträckning beror på nationella skillnader av rättslig natur, skillnader mellan tekniska krav, marknadspraxis och skatteförfaranden, och i en del fall högre marginaler på grund av restriktiv marknadspraxis.

E. I de ovannämnda Giovannini-rapporterna identifierades 15 hinder som beror på dessa nationella skillnader och den rådgivande gruppen för clearing och avveckling arbetar på att samordna privata och offentliga initiativ för att avlägsna dessa hinder. En del av de rättsliga och tillträdesrelaterade hindren kan endast avlägsnas genom lagstiftning.

F. Den nuvarande koncentrationen av aktiemarknader och tendensen att centrala clearing- och avvecklingsfunktioner utvecklas till monopol visar på ett behov av att öka insynen i den gränsöverskridande marknaden för clearing och avveckling.

1. Europaparlamentet stödjer varmt målet i kommissionens ovannämnda meddelande om att skapa en effektiv, integrerad och säker marknad för clearing och avveckling av värdepapper i EU.

2. Europaparlamentet anser att införandet av effektiva clearing- och avvecklingssystem i EU kommer att bli en komplicerad process som kommer att kräva samlade ansträngningar från olika intressenter, och att vederbörlig hänsyn bör tas till principerna i direktiv 2004/39/EG [2] (MiFid) under den pågående offentliga riktlinjedebatten, som bör inriktas på

a) att få ner kostnaderna för gränsöverskridande clearing och avveckling,

b) se till att varje eventuell systemrisk eller annan risk vid gränsöverskridande clearing och avveckling hanteras och regleras på rätt sätt,

c) främja integreringen av clearing och avveckling genom att konkurrenssnedvridande element avlägsnas, och

d) se till att det finns ordentliga system för insyn och styrning.

3. Europaparlamentet menar att EU:s lagstiftning som en generell princip bör underkastas en kostnadsoch intäktsanalys och att EU bör ta till lagstiftning i de fall då det finns en klar risk för att marknaden har misslyckats och då lagstiftning är ett effektivt och proportionerligt sätt att åtgärda klart definierade problem.

4. Europaparlamentet hävdar bestämt att eventuella nya bestämmelser på detta område inte bör vara en upprepning av redan gällande bestämmelser för specifika institutioner. Detta är särskilt viktigt i syfte att undvika dubbla bestämmelser i sektorn för bank- och investeringstjänster. Parlamentet föredrar en funktionell regleringsstrategi som tar hänsyn till de olika institutens varierande riskprofil och de olika institutens konkurrenssituation samt värdepapperscentralernas särskilda roll, som erkänns av de flesta medlemsstater.

5. Europaparlamentet är övertygat om att en onödig lagstiftningsbörda bäst kan undvikas genom att man gör en noggrann analys som syftar till att identifiera de områden där det kan behövas bestämmelser.

6. Europaparlamentet anser inte att det finns några belägg för att den verksamhet som bedrivs av leverantörerna av clearing- och avvecklingstjänster är otillräckligt reglerad på nationell nivå, även om det finns olika regleringsnivåer inom EU, eller att de eventuella systemrisker som de utgör inte kontrolleras i tillräcklig grad. Parlamentet konstaterar att det finns system för att hantera operativa risker, exempelvis systemkollaps, som är den mest relevanta risken i samband med clearing och avveckling. Parlamentet framhåller emellertid behovet att skydda sig mot systemrisker, vare sig det rör sig om operativa risker, likviditetsrisker eller kreditrisker. Parlamentet konstaterar att den naturliga utvecklingen att centrala clearing- och avvecklingsfunktioner koncentreras till följd av nätverksexternaliteter, stordriftsfördelar och andra faktorer, oundvikligen kommer att innebära att risker som i dag är utspridda i många avvecklingssystem koncentreras.

7. Europaparlamentet välkomnar kommissionens beslut att göra en konsekvensbedömning som skall innefatta en noggrann analys av de potentiella kostnaderna och vinsterna av såväl lagstiftnings- som ickelagstiftningsalternativet och dessa alternativs respektive användningsområde.

8. Europaparlamentet anser att det behövs en effektiv tillämpning och förbättring av befintlig lagstiftning, och uppmanar kommissionen att vidta kraftfulla åtgärder för att se till att relevant lagstiftning (exempelvis direktiv 98/26/EG [3] om slutgiltig avveckling i system för överföring av betalningar och värdepapper samt direktiv 2004/39/EG) genomförs på rätt sätt och säkerställa att det tillämpas fullt ut.

9. Europaparlamentet är oroat över förseningarna i samband med nivå 2 i genomförandet av direktiv 2004/39/EG och påpekar att evetuell senareläggning av tillämpningsdatumet inte får ske med åsidosättande av Europaparlamentets befogenheter.

10. Europaparlamentet beklagar att kommissionen inte behandlade tjänster efter handel parallellt med frågan om investeringstjänster. Parlamentet är oroat över det rättsliga vakuum som därigenom har uppkommit, i synnerhet när det gäller harmoniseringen av förfaranden, utfärdandet av passrättigheter och kontroll, som skapas genom principerna om fri tillgång som fastställs i direktiv 2004/39/EG.

11. Europaparlamentet anser att om kommissionen på grundval av resultatet av konsekvensbedömningen väljer lagstiftningsalternativet bör förslaget inriktas på att

i) återbekräfta och stärka tillträdesrättigheter för att garantera rättvis och jämlik tillgång för leverantörer av centrala clearing- och avvecklingstjänster,

ii) stärka passrättigheterna för leverantörer av clearing- och avvecklingstjänster, när så krävs på grundval av konvergens mellan regelverken,

iii) tillåta insyn och göra det möjligt för marknadskrafterna att arbeta effektivt,

iv) göra lagstiftningen mer konsekvent, förbättra insynen och styrningen för centrala tillhandahållare av clearing- och avvecklingstjänster för att undvika systemrisker och konkurrenshämmande beteenden,

v) fastställa en funktionell regleringsstrategi för de olika aktörerna som tar hänsyn till de olika institutens varierande riskprofil och konkurrenssituation,

vi) införa definitioner som är samstämmiga och konsekventa med avseende på befintlig marknadspraxis och den terminologi som används globalt och i EU.

12. Europaparlamentet instämmer i kommissionens uppfattning att det främst är marknaden som bör bestämma strukturen för clearing- och avvecklingstjänster, och anser att ingen speciell modell bör föreskrivas, exempelvis användarägd/användarstyrd, aktiebolag, offentligägd etc.

Giovannini-hindren

13. Europaparlamentet anser att en minskning av kostnaderna för gränsöverskridande clearing och avveckling särskilt kräver att man undanröjer de 15 "Giovannini-hindren", helst med hjälp av marknadsmekanismer, och uppmanar alla aktörer, såväl offentliga som privata, att fördubbla sina ansträngningar att göra detta. Parlamentet stödjer kommissionens insatser för att samordna detta projekt via den rådgivande och övervakande gruppen för clearing och avveckling.

14. Europaparlamentet anser att undanröjandet av Giovannini-hindren fortfarande är prioriterat. Parlamentet anser att om reglering är nödvändig skall den ha som sitt främsta mål att avlägsna alla rättsliga och skattemässiga hinder som inte kan avlägsnas utan ett statligt ingripande.

15. Europaparlamentet menar att den bristande överensstämmelsen mellan nationell lagstiftning om överföring av finansiella instrument är en av huvudorsakerna till att kostnaderna är högre för gränsöverskridande än för inhemska transaktioner. Parlamentet stödjer de pågående försöken att harmonisera denna lagstiftning men erkänner att det kan ta många år att genomföra detta projekt. Parlamentet välkomnar att kommissionen har tillsatt en arbetsgrupp för rättssäkerhet. Kommissionen uppmanas öka takten i gruppens arbete, vilket bör vara ett prioriterat instrument för att uppnå konvergens på europeisk nivå. Parlamentet uppmanar kommissionen att handla utifrån resultatet av detta arbete och nära samarbeta med tredjeländer och grupper som Unidroit och Haagkonventionen om tillämplig lag för vissa rättigheter i fråga om finansiella instrument som förvaltas av en förmedlare, som undertecknades den 13 december 2002, och begär att Europaparlamentet och medlemsstaterna vid lämplig tidpunkt skall få vara med och fastställa EU:s förhandlingsposition inom denna ram.

16. Europaparlamentet anser att skattehinder är en av orsakerna till högre kostnader för gränsöverskridande clearing och avveckling. Parlamentet stödjer de pågående försöken att minska dessa hinder och välkomnar den arbetsgrupp med skatteexperter som inrättats av kommissionen i syfte att inleda en samordnings- och harmoniseringsprocess för skattefrågor.

17. Europaparlamentet anser att arbetet med skattefrågor på kort sikt bör gå ut på att standardisera rapporteringskraven, och därefter bör ytterligare åtgärder vidtas för att avlägsna diskriminerande skattepraxis. Om det skulle vara möjligt att ge skattemyndigheterna information på ett och samma standardformulär i hela Europa skulle kostnaderna för clearing och avveckling minska avsevärt utan att medlemsstaternas rätt att besluta över sina egna skatter skulle påverkas.

CESR/ESCB-standarder

18. Europaparlamentet uppmanar Europeiska värdepapperstillsynskommittén (CESR) att tydligt förklara den rättslig grund:en för dess verksamhet när det gäller ämnen som inte omfattas av EU-lagstiftningen, och att under alla omständigheter nära samarbeta med Europaparlamentet och hålla parlamentet fullt informerat om sin verksamhet på nivå 3 och nivå 4, framför allt när det gäller politiskt kontroversiella frågor, exempelvis clearing och avveckling, och att avskaffa standardernas bindande karaktär.

19. Europaparlamentet beklagar att CESR och Europeiska centralbankssystemet (ESCB) inte höll mer omfattande och öppna samråd med de berörda marknadsaktörerna samt de övriga EU-institutionerna. Parlamentet ifrågasätter nyttan med CESR/ESCB:s begrepp "viktigt förvaringsinstitut", vilket är tvetydigt, och anser att CESR/ESCB-standarderna måste säkerställa att det inte förekommer någon dubbelreglering för institutioner som redan är föremål för bankreglering.

20. Europaparlamentet beklagar den valda tidpunkten för antagandet av CESR/ESCB-standarderna, eftersom åtgärderna på nivå 1 skall beaktas under samma period. Parlamentet bekräftar på nytt att CESR-standarderna inte får föregripa EU-lagstiftning, vare sig det rör sig om lagstiftande eller icke-lagstiftande åtgärder. Parlamentet kräver fullständigt samråd och insyn vid genomförandet av standarderna och anser att genomförandet bör skjutas upp åtminstone tills dess kommissionen har beslutat huruvida den skall lägga fram ett förslag till direktiv. Parlamentet påpekar att oavsett vilka bidrag som CESR-ESCB ger, så ligger huvudansvaret för lagstiftning på detta område hos den europeiske lagstiftaren.

21. Europaparlamentet är bekymrat över att vissa reglerande myndigheter går vidare och redan kräver att standarderna skall genomföras av marknadsdeltagarna, trots CESR:s beslut att skjuta upp genomförandet av standarderna. Parlamentet är vidare bekymrat över rapporter om att standarderna håller på att omarbetas av CESR/ESCB utan samråd och bakom stängda dörrar.

22. Europaparlamentet anser att om inget förslag till direktiv om clearing och avveckling läggs fram måste ett effektivt alternativt sätt att granska CESR utvecklas som garanterar en effektiv parlamentarisk kontroll av nivå 3-verksamhet. Parlamentet uppmanar alla berörda institutioner och intressenter att delta i debatten om hur detta skulle kunna uppnås. Detta skulle kunna uppnås genom

i) att se till att Europaparlamentet informeras om alla mandat som överlämnas till CESR och genom att se till att CESR håller Europaparlamentet informerat i ett så tidigt skede som möjligt om arbete som utförs på nivå 3 om ämnen som omfattar politiskt känsliga frågor,

ii) att utveckla och förstärka effektiviteten när det gäller de parlamentariska utfrågningarna av företrädare för CESR med hjälp av tuffa utfrågningar och korsförhör,

iii) att CESR regelbundet förelägger utskottet för ekonomi och valutafrågor skriftliga rapporter.

Konkurrens

23. Europaparlamentet anser att definitionerna i kommissionens ovannämnda meddelande inte tydligt skiljer mellan olika marknadssektorers verksamhet och att dessa definitioner måste förbättras avsevärt om ett lagstiftningsförslag läggs fram.

24. Europaparlamentet inser de stordriftsfördelar som kan uppstå om man tillåter koncentration. Parlamentet noterar att användarna av clearing- och avvecklingstjänster under många år begärt konsolidering och att den senaste konsolideringen, om den kontrolleras ordentligt, förväntas ge ytterligare fördelar under den närmaste framtiden. Parlamentet anser att avsaknaden av en lämplig lagstiftnings- och regleringsram medför att det inte är möjligt att skapa de jämlika villkor som är nödvändiga för att främja integreringen.

25. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att aktivt använda sig av sina allmänna befogenheter på det konkurrensrättsliga området för att förebygga eventuellt missbruk av en dominerande ställning eller annat konkurrensbegränsande beteende. Parlamentet konstaterar att de senaste konkurrensmålen har haft stor betydelse på detta område. Parlamentet påpekar dock att dessa fall rörde stora aktörer med stor förhandlingsstyrka och att man bör ägna särskild uppmärksamhet åt att se till att alla aktörer, utan diskriminering, får tillgång till nödvändiga faciliteter.

26. Europaparlamentet håller med om att vissa delar av sektorn för clearing- och avvecklingssystem förtjänar ökad uppmärksamhet ur ett konkurrenspolitiskt perspektiv. Parlamentet är medvetet om att vissa bolag äger en stor del av marknaden för clearing- och avvecklingstjänster och att detta kan innebära en risk för att marknaden inte fungerar smidigt. Parlamentet anser att det bara är när en dominerande ställning missbrukas som kunderna blir lidande och ett offentligt ingripande är motiverat.

27. Europaparlamentet varnar kommissionen för varje försvagning av konkurrenslagstiftningen. Parlamentet uppmanar kommissionen att aktivt använda sig av sina befogenheter på det konkurrensrättsliga området för att förebygga eventuellt missbruk av en dominerande ställning eller annat konkurrensbegränsande beteende, i synnerhet när det gäller insyn i prisstrukturerna. Parlamentet uppmanar kommissionen att

i) se till att det finns en jämlik och rättvis tillgång för alla användare,

ii) undersöka huruvida det finns korssubventionering mellan tjänster som tillhör kärnverksamheten och mervärdestjänster, och

iii) se till att aktörer som har en dominerande ställning på marknaden inte missbrukar denna, i enlighet med artikel 82 i EG-fördraget.

Parlamentet konstaterar att de senaste konkurrensmålen har haft stor betydelse på detta område.

28. Europaparlamentet anser att effektiv och öppen icke-diskriminerande rätt till clearing- och avvecklingstjänster är viktigt för att säkerställa en konkurrenskraftig integrerad finansmarknad i EU. Parlamentet rekommenderar att man utnyttjar möjligheten att aktivt se till att direktiv 2004/39/EG tillämpas och att man påpassligt utnyttjar kommissionens befogenheter på konkurrensområdet, för att garantera att begränsningar av tillträdesrätten inte missbrukas i syfte att begränsa konkurrensen.

29. Europaparlamentet accepterar att tillträde kan nekas om ett sådant inte är tekniskt möjligt, kommersiellt genomförbart eller tillsynsmässigt säkert av objektiva skäl och öppenhetsskäl, och uppmanar kommissionen att utnyttja sina generella befogenheter på det konkurrensrättsliga området för att se till att tillträdesbegränsningarna inte missbrukas i konkurrenshämmande syfte.

30. Europaparlamentet stödjer den pågående konsekvensbedömningen som kommissionen genomför för att bedöma behovet av lagstiftningsåtgärder. Parlamentet stödjer kommissionens idé om insyn i prisstrukturer. Parlamentet konstaterar att jämförbarhetsproblem kan uppkomma om flera kostnadskomponenter förs samman i en enda avgiftskomponent och ifrågasätter om det är nödvändigt att skilja mellan "kärnverksamheter" inom clearing och avveckling och "mervärdestjänster" i syfte att ta itu med legitima frågor avseende öppen konkurrens, icke-diskriminerande tillträde och undanröjande av risker. Parlamentet förväntar sig att kommissionens förslag på detta område är proportionerliga i förhållande till problem som identifierats på marknaden.

31. Europaparlamentet är bekymrat över frågan huruvida tjänster efter handel bör omfattas av kategorin tjänster av allmänt intresse. Parlamentet uppmanar med kraft kommissionen att se till att alla aktörer som levererar samma tjänster regleras på samma sätt.

32. Europaparlamentet anser att centrala tillhandahållare av clearing- och avvecklingstjänster bör ta full hänsyn till samtliga användares intressen och så ofta som möjligt rådgöra med dem och se till att insynen i prisstrukturen är så stor som möjligt, samt garantera att det inte finns någon korssubventionering mellan de egna centrala tjänsterna och de tjänster som tillhandahålls i konkurrens med andra marknadsdeltagare, särskilt förvaringsinstitut, vilket redan är fallet i andra näringslivssektorer. Användarna bör bara betala för de tjänster de förbrukar och de skall klart och fritt kunna välja var de vill köpa banktjänster i samband med sina transaktioner. Parlamentet anser att avvecklingssystem för värdepapper, som innebär att avvecklingen sker i affärsbanksmedel, bör göra det möjligt att åtminstone välja om avvecklingen skall ske med centralbanksmedel.

*

* *

33. Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till rådet och kommissionen.

[1] EUT C 38 E, 12.2.2004, s. 265.

[2] EGT L 145, 30.4.2004, s. 1.

[3] EGT L 166, 11.6.1998, s. 45.

--------------------------------------------------