SV Europeiska unionens officiella tidning C 255/51

Utkast till Kommissionens tillkännagivande

[…]

om förlikningsförfaranden i samband med beslut enligt artikel 7 och artikel 23 i rådets förordning (EG) nr 1/2003 i kartellärenden

(Text av betydelse för EES)

(2007/C 255/20)

1. INLEDNING

1. I detta tillkännagivande anges ramen för belöning av samarbete under förfaranden som har inletts i syfte att tillämpa artikel 81 i EG-fördraget (1) i kartellärenden. Förlikningsförfarandet kan ge kommissionen möjlighet att handlägga fler ärenden med samma resurser, vilket främjar allmänhetens intresse av att kommissionen bestraffar karteller effektivt och snabbt samtidigt som det ger en större avskräckande verkan generellt. Det samarbete som omfattas av detta tillkännagivande skiljer sig från det som regleras av kommissionens tillkännagivande om immunitet mot böter och nedsättning av böter (2) (tillkännagivandet om förmånlig behandling), dvs. att företag frivilligt lägger fram bevis så att kommissionens undersökning kan inledas eller gå framåt. Om det samarbete som ett företag erbjuder omfattas av tillämpningsområdet för båda tillkännagivandena, kan det belönas kumulativt (3).

2. Om parterna i ett förfarande är beredda att medge att de har deltagit i en kartell som strider mot artikel 81 i EG-fördraget och att medge ansvar för detta kan de också, på det sätt och med de garantier som anges i detta tillkännagivande, bidra till att påskynda det förfarande som leder fram till ett beslut enligt artikel 7 och artikel 23 i rådets förordning (EG) nr 1/2003 av den 16 december 2002 om tillämpning av konkurrensreglerna i artiklarna 81 och 82 i fördraget (4). I sin egenskap av utredande myndighet och fördragets väktare med befogenhet att fatta beslut som omfattas av gemenskapsdomstolarnas domstolskontroll, förhandlar kommissionen inte om förekomsten av en överträdelse av gemenskapsrätten och om lämpliga påföljder, men den kan belöna sådant samarbete som beskrivs i detta tillkännagivande.

3. Kommissionens förordning (EG) nr 773/2004 av den 7 april 2004 om kommissionens förfaranden enligt artiklarna 81 och 82 i EG-fördraget (5) innehåller de centrala praktiska reglerna för förfaranden i antitrustärenden, inbegripet de regler som är tillämpliga vid en förlikning. Förordning (EG) nr 773/2004 ger i detta hänseende kommissionen en skönsmässig befogenhet att avgöra om den ska undersöka möjligheterna till en förlikning eller inte i kartellärenden, samtidigt som den säkerställer att parterna inte kan tvingas att välja förlikningsförfarandet.

4. Ett effektivt genomdrivande av gemenskapens konkurrenslagstiftning bygger på att parternas rätt till försvar respekteras fullt ut, vilket är en grundläggande princip i gemenskapsrätten som ska respekteras under alla omständigheter, särskilt i antitrustförfaranden som kan leda till påföljder. Reglerna för hur kommissionens undersökningar vid tillämpningen av artikel 81 i EG-fördraget ska bedrivas bör därför säkerställa att berörda företag och företagssammanslutningar under loppet av det administrativa förfarandet lämnas tillfälle att yttra sig om riktigheten och relevansen hos de sakförhållanden, invändningar och omständigheter som ligger till grund för kommissionens påståenden (6).

2. FÖRFARANDE

5. Kommissionen har ett stort utrymme för skönsmässig bedömning när det gäller att avgöra om det i ett ärende kan vara lämpligt att undersöka om parterna har intresse av att inleda förlikningsdiskussioner och att avgöra om sådana diskussioner ska inledas eller avbrytas eller om en förlikning ska ingås. I detta hänseende kan kommissionen beakta hur stor sannolikheten är för att ett samförstånd med parterna i fråga om omfattningen av de potentiella invändningarna ska kunnas uppnås inom en rimlig tidsram, mot bakgrund av omständigheter som t.ex. antalet berörda parter, vilka meningsskiljaktigheter angående fördelning av ansvar som kan förutses och i vilken utsträckning sakförhållanden bestrids. Utsikterna att uppnå effektivitetsvinster till följd av förlikningsförfarandet kommer även att bedömas med utgångspunkt från vilka framsteg som redan har gjorts i förfarandet. Andra överväganden kan göras, t.ex. om förfarandet kan leda till ett prejudikat. Kommissionen kan inleda förlikningsdiskussioner endast om de berörda parterna begär det skriftligen.

6. Parterna i förfarandet har inte någon rätt till förlikning, men om kommissionen anser att ett ärende i princip lämpar sig för detta förfarande kommer den att undersöka om alla parter i ett och samma förfarande är intresserade av en förlikning.

7. Parterna i förfarandet och deras företrädare får inte för något annat företag eller någon tredje part i någon jurisdiktion avslöja innehållet i diskussionerna eller i de handlingar som de har fått tillgång till i förlikningsförfarandet, om de inte först har fått ett uttryckligt godkännande från kommissionen. Varje överträdelse i detta hänseende kan leda till att kommissionen bortser från företagets begäran om ett förlikningsförfarande och kan utgöra en försvårande omständighet i den mening som avses i punkt 28 i kommissionens riktlinjer för beräkning av böter som döms ut enligt artikel 23.2 a i förordning (EG) nr 1/2003 (7) (riktlinjerna om böter).

2.1. Inledande av ett förfarande och undersökning av utsikterna till en förlikning

8. När kommissionen överväger att fatta ett beslut enligt artikel 7 och/eller artikel 23 i förordning (EG) nr 1/2003, måste den först identifiera de juridiska personer som kan åläggas en påföljd för en överträdelse av artikel 81 i EG-fördraget och erkänna dessa som parter i förfarandet.

9. Kommissionen kan inleda ett förfarande enligt artikel 11.6 i förordning (EG) nr 1/2003 i syfte att fatta ett sådant beslut vid vilken tidpunkt som helst, dock senast den dag då den utfärdar ett meddelande om invändningar till de berörda parterna. Artikel 2.1 i förordning (EG) nr 773/2004 anger vidare att om kommissionen anser det vara lämpligt att utforska parternas intresse av att inleda förlikningsdiskussioner kommer den att inleda förfarandet senast den dag då den antingen utfärdar ett meddelande om invändningar eller begär att parterna skriftligen uttrycker sitt intresse för att inleda förlikningsdiskussioner, beroende på vilken dag som infaller först.

10. Efter det att ett förfarande enligt artikel 11.6 i förordning (EG) nr 1/2003 har inletts, är kommissionen ensam behörig att tillämpa artikel 81 i EG-fördraget på ärendet i fråga (8).

11. Om kommissionen anser att det är lämpligt att utforska parternas intresse för att inleda förlikningsdiskussioner kommer den att fastställa en tidsfrist på minst två veckor enligt artikel 10a.1 och artikel 17.3 i förordning (EG) nr 773/2004, inom vilken parterna i förfarandet skriftligen ska ange huruvida de avser att inleda förlikningsdiskussioner i syfte att i ett senare skede eventuellt inkomma med förlikningsinlagor.

12. Alla parter i förfarandet som hör till samma företag och avser att utnyttja möjligheten att ge in en förlikningsinlaga och begära att förlikningsdiskussioner ska inledas bör utse gemensamma företrädare med vederbörlig fullmakt att agera på deras vägnar. Detta kan göras vid vilken tidpunkt som helst, dock senast vid utgången av den tidsfrist som avses i punkt 11.

13. Kommissionen kan bortse från en ansökan om immunitet mot eller nedsättning av böter enligt tillkännagivandet om förmånlig behandling på den grunden att den har getts in efter det att den tidsfrist som avses i punkt 11 har löpt ut.

2.2. Förlikningsförfarandet påbörjas: förlikningsdiskussioner

14. Om vissa av parterna i förfarandet begär att förlikningsdiskussioner ska inledas och dessa parter uppfyller villkoren i punkterna 11 och 12, kan kommissionen besluta att förlikningsförfarandet ska ske i form av bilaterala kontakter mellan kommissionens generaldirektorat för konkurrens och de företag som är intresserade av en förlikning.

15. Kommissionen har under hela förfarandet en skönsmässig befogenhet att avgöra om det är lämpligt att föra bilaterala förlikningsdiskussioner med vart och ett av företagen och i vilken takt detta ska ske. Enligt artikel 10a.2 i förordning (EG) nr 773/2004 (9) innefattar detta att, beroende på hur förlikningsförfarandet fortskrider, avgöra i vilken ordning de bilaterala förlikningsdiskussionerna ska hållas och när upplysningar ska lämnas ut, även den bevisning i kommissionens akt som har använts för att fastställa kommissionens potentiella invändningar och vilka böter som kan komma att åläggas (10). Uppgifter kommer att lämnas ut inom rimlig tid allteftersom diskussionerna fortskrider.

16. Genom att upplysningar kan lämnas ut i ett så tidigt skede i samband med förlikningsdiskussioner enligt artikel 10a.2 och artikel 15.1a i förordning (EG) nr 773/2004 kommer parterna att vara underrättade om de viktigaste omständigheter som hittills har beaktats, såsom de påstådda sakförhållandena och kvalificeringen av dessa, den påstådda kartellens allvar och varaktighet, fördelningen av ansvar, en uppskattning av storleken på sannolika böter (11) och vilken bevisning som har använts för att fastställa de potentiella invändningarna (12). De kommer därmed att kunna bestämma sin inställning till de invändningar som kan komma att framföras mot dem och kunna fatta ett informerat beslut om huruvida de vill ingå en förlikning eller inte.

17. Om förlikningsdiskussionerna leder till samförstånd i fråga om omfattningen av de potentiella invändningarna och i fråga om uppskattningen av storleken på de böter som det är sannolikt att kommissionen kommer att ålägga, kan kommissionen bevilja en slutlig tidsfrist på minst XXX arbetsdagar inom vilken ett företag ska ge in en slutlig skriftlig förlikningsinlaga enligt artikel 10a.2 och artikel 17.3 i förordning (EG) nr 773/2004. Tidsfristen kan förlängas efter en motiverad begäran. Innan tidsfristen beviljas kommer parterna att ha rätt att på begäran få tillgång till de upplysningar som avses i punkt 16. Efter en motiverad begäran av en part kommer kommissionens avdelningar också att bevilja denne tillgång till icke-konfidentiella versioner av alla tillgängliga handlingar som förtecknas i akten vid den tidpunkten, om de anser att det är motiverat för att parten ska kunna bestämma sin inställning till andra aspekter av kartellen och under förutsättning att de förfarandemässiga effektivitetsvinster som avses i punkt 5 inte äventyras (13).

18. Parterna kan vända sig till förhörsombudet i vilket skede som helst av förlikningsförfarandet avseende rättssäkerhetsfrågor som kan uppkomma. Förhörsombudets uppgift är att se till att rätten till försvar iakttas i konkurrensförfaranden.

19. Om de berörda parterna inte ger in en förlikningsinlaga kommer det förfarande som leder fram till det slutliga beslutet för deras vidkommande att följa de allmänna bestämmelserna i artikel 10.2, artikel 12.1 och artikel 15.1 i förordning (EG) nr 773/2004 i stället för bestämmelserna om förlikningsförfarandet.

2.3. Förlikningsinlagor

20. Parter som väljer ett förlikningsförfarande måste ge in en formell begäran om förlikning i form av en skriftlig förlikningsinlaga. Den skriftliga förlikningsinlaga som det hänvisas till i artikel 10a.2 i förordning (EG) nr 773/2004 bör innehålla följande uppgifter: (a) Ett otvetydigt medgivande av parternas ansvar för en överträdelse, som ska beskrivas i sammandrag avseende de viktigaste sakförhållandena, hur dessa ska kvalificeras rättsligen och hur länge parterna har deltagit i överträdelsen, i enlighet med resultaten av förlikningsdiskussionerna. (b) En angivelse (14) av det högsta bötesbelopp som parterna räknar med att åläggas av kommissionen och som parterna godtar inom ramen för ett förlikningsförfarande. (c) En bekräftelse från parterna om att de i tillräcklig mån har underrättats om de invändningar som kommissionen avser att framföra mot dem och att de har lämnats tillräckliga möjligheter att lägga fram sina synpunkter för kommissionen. (d) En bekräftelse från parterna om att de mot bakgrund av det ovanstående inte avser att begära tillgång till handlingar eller att få höras igen vid en muntlig hearing, förutom för det fall att kommissionen inte godtar deras förlikningsinlaga. (e) En angivelse av att parterna godtar att ta emot meddelandet om invändningar och det slutliga beslutet enligt artikel 7 och artikel 23 i förordning (EG) nr 1/2003 på ett visst officiellt gemenskapsspråk.

21. De medgivanden och bekräftelser som parterna lämnar i syfte att uppnå en förlikning är ett uttryck för deras åtagande att samarbeta i den snabba handläggning av ärendet som följer på förlikningsförfarandet. Medgivandena och bekräftelserna är dock förenade med det villkoret att kommissionen godtar deras begäran om förlikning, inbegripet det förväntade högsta bötesbeloppet.

22. En skriftlig begäran om förlikning kan därför inte återkallas ensidigt av den part som har gett in den, utom för det fall att kommissionen inte godtar den skriftliga förlikningsinlagan, först i ett meddelande om invändningar och därefter i ett slutligt beslut (se punkterna 27 och 29). Det anses att den skriftliga förlikningsinlagan har godtagits i meddelandet om invändningar om detta överensstämmer med innehållet i förlikningsinlagan i fråga om beskrivningen av kartellen och företagets deltagande i denna samt den rättsliga kvalificeringen av kartellen. För att en skriftlig förlikningsinlaga ska anses ha godtagits i ett slutligt beslut krävs också att de böter som åläggs inte överskrider det högsta bötesbelopp som anges i förlikningsinlagan.

2.4. Meddelande om invändningar och svar på detta

23. Enligt artikel 10.1 i förordning (EG) nr 773/2004 är det obligatoriskt att som ett förberedande steg i förfarandet delge de berörda parterna ett meddelande om de invändningar som riktas mot dem innan ett slutligt beslut fattas (15). Kommissionen kommer därför att utfärda ett meddelande om invändningar även i ett förlikningsförfarande (16).

24. För att parterna på ett korrekt sätt ska kunna utöva sin rätt till försvar bör kommissionen inhämta parternas synpunkter på invändningarna och den bevisning som åberopas som stöd för dem innan den fattar ett slutligt beslut, och kommissionen bör beakta synpunkterna och vid behov ändra sin preliminära analys (17). Kommissionen måste inte endast kunna godta eller förkasta de berörda företagens argument utan också göra en egen analys av de faktiska omständigheter som dessa har anfört för att avstå från sådana invändningar som har visat sig ogrundade eller för att faktiskt eller rättsligt, tillrättalägga eller komplettera sin argumentation till stöd för de invändningar den vidhåller (18).

25. Genom att ge in en formell begäran om förlikning i form av en skriftlig förlikningsinlaga innan meddelandet om invändningar delges, ger de berörda parterna kommissionen möjlighet att faktiskt beakta deras synpunkter (19) redan under utarbetandet av meddelandet om invändningar, i stället för först innan samrådet med den rådgivande kommittén för kartell- och monopolfrågor (rådgivande kommittén) eller innan det slutliga beslutet fattas (20). Det meddelande om invändningar som delges parterna kan därför när det är lämpligt bygga på innehållet i förlikningsinlagan och det potentiella bötesbeloppet kan justeras ned mot bakgrund av detta (21).

26. Om parternas förlikningsinlagor godtas i meddelandet om invändningar bör de berörda parterna inom en tidsfrist på minst en vecka som kommissionen fastställer enligt artikel 10a.3 och artikel 17.3 i förordning (EG) nr 773/2004 svara på meddelandet genom att helt enkelt (och otvetydigt) bekräfta att meddelandet om invändningar överensstämmer med innehållet i deras förlikningsinlagor och att deras åtagande att följa förlikningsförfarandet kvarstår. Om ett sådant svar inte inkommer får kommissionen bortse från företagets begäran om att följa förlikningsförfarandet.

27. Kommissionen har rätt att anta ett meddelande om invändningar som inte godtar parternas förlikningsinlagor. Om den gör det kommer de generella bestämmelserna i artikel 10.2, artikel 12.1 och artikel 15.1 i förordning (EG) nr 773/2004 att tillämpas. De medgivanden som parterna har gjort i förlikningsinlagorna anses då ha återkallats och de kan inte användas mot någon av parterna i förfarandet. De berörda parterna skulle således inte längre vara bundna av sina förlikningsinlagor och de skulle beviljas en tidsfrist för att lägga fram sitt försvar på nytt, vilket även innebär att de kan begära en muntlig hearing och tillgång till handlingar i ärendet om de så önskar.

2.5. Kommissionens beslut och belöning vid förlikning

28. När parterna har svarat på meddelandet om invändningar och bekräftat sitt åtagande att ingå en förlikning, kan kommissionen med stöd av förordning (EG) nr 773/2004 utan vidare förfarandeåtgärder fatta ett slutligt beslut enligt artikel 7 och/eller artikel 23 i förordning (EG) nr 1/2003 efter att ha hört rådgivande kommittén enligt artikel 14 i förordning (EG) nr 1/2003. Detta innebär särskilt att dessa parter inte längre kan begära en muntlig hearing eller tillgång till handlingarna i ärendet när deras förlikningsinlagor väl har godtagits i meddelandet om invändningar (22), i enlighet med artikel 12.2 (23) och artikel 15.1a (24) i förordning (EG) nr 773/2004.

29. Kommissionen har rätt att fatta ett slutligt beslut som avviker från den preliminära hållning som den gav uttryck för i det meddelande om invändningar där parternas skriftliga förlikningsinlagor godtogs, antingen mot bakgrund av synpunkter från rådgivande kommittén eller av andra skäl med hänsyn till att kommissionskollegiet har den slutliga beslutanderätten (25). Om kommissionen avser att fortsätta på den linjen kommer den emellertid att underrätta parterna om denna avsikt och delge dem ett nytt meddelande om invändningar, för att ge dem möjlighet att förbereda sitt försvar i enlighet med de allmänna förfarandereglerna (26). Parterna skulle då även ha rätt att få tillgång till handlingar i ärendet, att begära en muntlig hearing och att svara på meddelandet om invändningar. De medgivanden som parterna gjort i förlikningsinlagorna skulle anses ha återkallats och skulle inte kunna användas mot någon av parterna i förfarandet.

30. Det slutliga bötesbeloppet i ett visst ärende fastställs i det beslut där kommissionen konstaterar att en överträdelse har begåtts och ålägger en påföljd, enligt artikel 7 och artikel 23 i förordning (EG) nr 1/2003.

31. I linje med kommissionens praxis kommer ett företags samarbete med kommissionen enligt detta tillkännagivande under det administrativa förfarandet att anges i beslutet som en förklaring till bötesbeloppets storlek.

32. Om kommissionen beslutar att belöna ett företag för att det har samarbetat inom ramen för detta tillkännagivande, kommer den att sänka bötesbeloppet med XX % efter beaktande av tröskelvärdet på 10 % enligt riktlinjerna för beräkning av böter som döms ut enligt artikel 23.2 a i förordning (EG) nr 1/2003 (27), och eventuella särskilda höjningar i avskräckande syfte (28) kommer inte att överstiga en multiplicering med två.

33. I ärenden där en förlikning ingås med parter som har ansökt om förmånlig behandling kommer den sänkning av bötesbeloppet som beviljas att vara summan av belöningen enligt reglerna om förmånlig behandling och belöningen för förlikning.

3. ALLMÄNNA ÖVERVÄGANDEN

34. Detta tillkännagivande är tillämpligt på alla ärenden som är under handläggning vid kommissionen vid den tidpunkt då det offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning och därefter.

35. Kommissionen anser att ett offentliggörande av handlingar och skriftliga redogörelser som har mottagits eller muntliga redogörelser som har tagits upp i samband med ett förfarande enligt detta tillkännagivande i allmänhet skulle undergräva skyddet för vissa allmänna eller enskilda intressen, till exempel skyddet för syftet med inspektioner och utredningar, i den mening som avses i artikel 4 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1049/2001 av den 30 maj 2001 om allmänhetens tillgång till Europaparlamentets, rådets och kommissionens handlingar (29), även efter det att ett beslut har fattats.

36. Slutliga beslut som kommissionen fattar enligt förordning (EG) nr 1/2003 kan bli föremål för domstolens prövning i enlighet med artikel 230 i EG-fördraget. Enligt artikel 229 i EG-fördraget och artikel 31 i förordning (EG) nr 1/2003 har EG-domstolen vidare en obegränsad behörighet att pröva beslut om påföljder som fattats med stöd av artikel 23 i förordning (EG) nr 1/2003.

(1) Hänvisningar i detta tillkännagivande till artikel 81 i EG-fördraget omfattar också artikel 53 i EES-avtalet, när kommissionen tillämpar denna artikel i enlighet med reglerna i artikel 56 i EES-avtalet.

(2) EUT C 298, 8.12.2006, s. 17.

(3) Se punkt 33.

(4) EGT L 1, 4.1.2003, s.1. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 1419/2006 (EUT L 269, 28.9.2006, s. 1).

(5) EUT L 123, 27.4.2004, s. 18. Förordningen senast ändrad genom förordning nr XXX/200Y (EUT L …., s…).

(6) Se domstolens dom av den 13 februari 1979 i mål 85/76, Hoffmann-La Roche & Co. AG mot kommissionen, REG 1979, s. 461, svensk specialutgåva s. 315, punkterna 9 och 11, förstainstansrättens dom av den 10 mars 1992 i mål T-11/89, Shell International Chemical Company Ltd mot kommissionen, REG 1992, s. II-757, svensk specialutgåva s. II-47, punkt 39, förstainstansrättens dom av den 18 december 1992 i de förenade målen T-10/92, T-11/92, T-12/92 och T-15/92, Cimenteries CBR SA m.fl. mot kommissionen, REG 1992, s. II-2667, svensk specialutgåva s. II-97, punkt 39, förstainstansrättens dom av den 30 september 2003 i de förenade målen T-191/98, T-212/98 till T-214/98, Atlantic Container Line AB m.fl. mot kommissionen, REG 2003, s. II-3275, punkt 138, domstolens dom av den 2 oktober 2003 i mål C-176/99 P, ARBED SA mot kommissionen, REG 2003, s. I-10687, punkt 19, förstainstansrättens dom av den 15 mars 2006 i mål T-15/02, BASF AG mot kommissionen, REG 2006, s. II-497, punkt 44, och förstainstansrättens dom av den 27 september 2006 i mål T-329/01, Archer Daniels Midland Co. mot kommissionen (natriumglukonat), REG 2006, s. II-3255, punkt 358.

(7) EUT C 210, 1.9.2006, s. 2.

(8) Artikel 11.6 i förordning (EG) nr 1/2003 lyder: ”Om kommissionen inleder ett förfarande i syfte att fatta ett beslut enligt kapitel III, fråntas medlemsstaternas konkurrensmyndigheter sin behörighet att tillämpa artiklarna 81 och 82 i fördraget. Om konkurrensmyndigheten i en medlemsstat redan handlägger ett ärende, skall kommissionen inleda ett förfarande endast efter att ha samrått med den nationella konkurrensmyndigheten.”

(9) ”Kommissionen får underrätta de parter som är villiga att ge in förlikningsinlagor om a) de invändningar den avser att framföra mot dem, b) den bevisning som ligger till grund för invändningarna, och c) de böter som kan komma att åläggas […]” (artikel 10a.2 i förordning (EG) nr 773/2004).

(10) Hänvisningen till ”de böter som kan komma att åläggas” i artikel 10a.2 i förordning (EG) nr 773/2004 ger kommissionens avdelningar möjlighet att underrätta de parter som berörs av förlikningsdiskussioner om en uppskattning av de böter de kan komma att åläggas mot bakgrund av den vägledning som ges i riktlinjerna om böter och i bestämmelserna i detta tillkännagivande och i tillkännagivandet om förmånlig behandling.

(11) Domstolens dom av den 7 juni 1983 i de förenade målen 100-103/80, Musique Diffusion française m.fl. mot kommissionen, REG 1983, s. 1825, svensk specialutgåva s. 133, punkt 21, och förstainstansrättens dom av den 20 mars 2002 i mål T-16/99, Lögstör Rör mot kommissionen, REG 2002, s. II-1633, punkt 193, vilken fastställts efter överklagande genom domstolens dom av den 28 juni 2005 i de förenade målen C-189/02 P, C-202/02 P, C-205/02 P till C-208/02 P och C-213/02 P, Dansk Rørindustri m.fl. mot kommissionen, REG 2005, s. I-5425, särskilt punkt 428. Se även förstainstansrättens dom av den 15 mars 2006 i mål T-15/02, BASF AG mot kommissionen, REG 2006, s. II-497, punkt 48, och förstainstansrättens dom av den 27 september 2006 i mål T-329/01, Archer Daniels Midland Co. mot kommissionen (natriumglukonat), REG 2006, s. II-3255, punkt 361.

(12) Artikel 15.1a i förordning (EG) nr 773/2004 ger kommissionen en skönsmässig befogenhet att bestämma vid vilken tidpunkt bevisning i ärendet som ligger till grund för de planerade invändningarna ska lämnas ut till parter som avser att ge in förlikningsinlagor efter det att förfarandet har inletts.

(13) För detta ändamål kommer parterna att få en förteckning över alla tillgängliga handlingar i akten vid den tidpunkten.

(14) Enligt resultatet av de diskussioner som anges i punkterna 16 och 17.

(15) I artikel 10.1 i förordning (EG) nr 773/2004 föreskrivs följande: ”Kommissionen skall underrätta de berörda parterna skriftligen om de invändningar som riktas mot dem. Meddelandet om invändningar skall delges var och en av dem”. Enligt artikel 10a.2 i förordning (EG) nr 773/2004 och artikel 27.1 i förordning (EG) nr 1/2003 ska kommissionen grunda sina beslut endast på invändningar som mottagarna av meddelandet om invändningar har fått tillfälle att yttra sig över.

(16) Förstainstansrätten anförde i sin dom av den 15 mars 2006 i mål T-15/02, BASF AG mot kommissionen, (punkt 58) att ”oavsett i vilken utsträckning [ett] företag har samarbetat med kommissionen är syftet med meddelandet [om invändningar] att tillhandahålla samtliga uppgifter som företag och företagssammanslutningar behöver för att på ett ändamålsenligt sätt kunna försvara sig innan kommissionen fattar ett slutligt beslut (domen i de ovan i punkt 46 nämnda förenade målen Ahlström Osakeyhtiö m.fl. mot kommissionen, punkt 42, och domen av den 16 november 2000 i det ovan i punkt 46 nämnda målet Mo och Domsjö mot kommissionen, punkt 63). Ur det perspektivet fråntar den omständigheten att sökanden samarbetat med kommissionen, medgett att det gjort sig skyldigt till överträdelser och redovisat omständigheterna kring dessa inte på något sätt företaget dess rätt och intresse av att få en handling från kommissionen där alla anmärkningar som kommissionen riktar mot företaget tydligt redovisas, däribland de som kunde grunda sig på yttranden eller bevismaterial som tillhandahållits av andra inblandade företag […]”. I samband med en förlikning bör meddelandet om invändningar innehålla de uppgifter som gör det möjligt för parterna att bekräfta att meddelandet ger stöd för deras förlikningsinlagor.

(17) I linje med fast rättspraxis ska kommissionen grunda sina beslut endast på invändningar som de berörda parterna har fått tillfälle att yttra sig över. De ska för detta ändamål ha rätt att få tillgång till kommissionens handlingar i ärendet, med förbehåll för företagens berättigade intresse av att deras affärshemligheter skyddas. (Jfr förstainstansrättens dom av den 23 februari 1994 i de förenade målen T-39/92 och T-40/92, CB och Europay mot kommissionen, REG 1994, s. II-49, punkt 47, och av den 30 september 2003 i de förenade målen T-191/98, T-212/98 till T-214/98, Atlantic Container Line AB m.fl. mot kommissionen, REG 2003, s. II-3275, punkt 138).

(18) Se domstolens dom i mål ACF Chemiefarma mot kommissionen, punkterna 47, 91 och 92, i de förenade målen Suiker Unie m.fl. mot kommissionen, punkterna 80, 437 och 438, och dom av den 29 oktober 1980 i de förenade målen 209/78–215/78 och 218/78, Van Landewyck m.fl. mot kommissionen, REG 1980, s. 3125, svensk specialutgåva, s. 345, punkt 68, samt förstainstansrättens dom av den 8 juli 2004 i mål T-44/00, Mannesmannröhren-Werke AG mot kommissionen, REG 2004, s. II-2223, punkterna 98 till 100, och av den 15 mars 2006 i mål T-15/02, BASF AG mot kommissionen, REG 2006, s. II-497, punkterna 93 och 95.

(19) I detta hänseende anges i skäl 2 i kommissionens förordning (EG) nr xxx/2008 att ”[…] Ett så tidigt utlämnande av uppgifter bör ge de berörda parterna möjlighet att lägga fram sina synpunkter på de invändningar som kommissionen avser att framföra mot dem och i fråga om deras eventuella ansvar”.

(20) Enligt vad som krävs i artikel 11.1 i förordning (EG) nr 773/2004 respektive i artikel 27.1 i förordning (EG) nr 1/2003:

— ”Kommissionen skall ge de parter till vilka den riktar ett meddelande om invändningar tillfälle att yttra sig innan den samråder med den rådgivande kommitté som avses i artikel 14.1 i förordning (EG) nr 1/2003”. (Artikel 11.1 i förordning (EG) nr 773/2004).

— ”Innan kommissionen fattar beslut enligt artiklarna 7, 8, 23 och 24.2 skall den ge de företag eller företagssammanslutningar som omfattas av det förfarande som kommissionen inlett tillfälle att yttra sig över kommissionens invändningar. Kommissionen skall grunda sina beslut endast på invändningar som de berörda parterna har fått tillfälle att yttra sig över. De klagande skall vara nära knutna till förfarandet”. (Artikel 27.1 i förordning (EG) nr 1/2003).

(21) Se i detta hänseende domstolens dom av den 7 juni 1983 i de förenade målen 100-103/80, Musique Diffusion française m.fl. mot kommissionen, REG 1983, s. 1825, svensk specialutgåva s. 133, punkt 21, av den 9 november 1983 i mål 322/81, Michelin mot kommissionen, REG 1983, s. 3461, svensk specialutgåva, s. 351, punkt 19, och av den 20 mars 2002 i mål T-16/99, Lögstör Rör mot kommissionen, REG 2002, s. II-1633, punkt 200 samt förstainstansrättens dom av den 15 mars 2006 i mål T-15/02, BASF AG mot kommissionen, REG 2006, s. II-497, punkt 62.

(22) En muntlig hearing hålls och tillgång till handlingar ges i princip på begäran av parterna, för att säkerställa att de kan utöva sin rätt till försvar.

(23) I artikel 12.2 i förordning (EG) nr 773/2004 föreskrivs följande: ”2. Parterna ska dock när de ger in sina skriftliga förlikningsinlagor bekräfta för kommissionen att de skulle begära att få tillfälle att utveckla sina argument vid ett muntligt hörande endast om innehållet i deras skriftliga förlikningsinlagor inte godtas i meddelandet om invändningar”.

(24) I artikel 15.1a i förordning (EG) nr 773/2004 föreskrivs följande: ”1a. Efter det att kommissionen har inlett ett förfarande enligt artikel 11.6 i förordning (EG) nr 1/2003 ska den när det är lämpligt lämna ut den bevisning som ligger till grund för de planerade invändningarna till parter som är villiga att ge in förlikningsinlagor för att ge dem möjlighet att göra detta. Med hänsyn till detta ska parterna när de ger in sina förlikningsinlagor bekräfta för kommissionen att de kommer att begära att få tillgång till handlingar i ärendet efter mottagandet av meddelandet om invändningar endast om innehållet i deras skriftliga förlikningsinlagor inte godtas i meddelandet om invändningar.”

(25) Se i detta hänseende förstainstansrättens beslut av den 21 januari 1999 i de förenade målen T-129/95, T-2/96 och T-97/96, Neue Maxhütte Stahlwerke GmbH och Lech-Stahlwerke GmbH mot kommissionen, REG 1999, s. II-17, punkt 231, förstainstansrättens dom av den 3 december 2003 i mål T-16/02, Audi AG mot harmoniseringsbyrån, REG 2003, s. II-5167, punkt 75 och förstainstansrättens dom av den 15 mars 2006 i mål T-15/02, BASF AG mot kommissionen, REG 2006, s. II-497, punkt 94.

(26) I rättspraxis anges följande: ”Dels åsidosätts rätten till försvar på grund av skillnader mellan meddelandet om invändningar och det slutliga beslutet endast om en anmärkning i det slutliga beslutet inte framläggs på ett så tydligt sätt i meddelandet om invändningar att de som beslutet riktar sig till kan försvara sig, dels kan den rättsliga bedömning av de faktiska omständigheterna som gjorts i meddelandet om invändningar per definition endast vara provisorisk och kommissionens senare beslut kan inte ogiltigförklaras endast på grund av att de definitiva slutsatser som kunde dras av dessa omständigheter inte exakt motsvarade den provisoriska bedömningen. Kommissionen är nämligen skyldig att höra mottagarna av ett meddelande om invändningar och i förekommande fall beakta de synpunkter som lämnats som svar på de angivna anmärkningarna genom att ändra sin bedömning. Detta sker just i syfte att beakta nämnda mottagares rätt till försvar.” (Förstainstansrättens dom av den 15 mars 2006 i mål T-15/02, BASF AG mot kommissionen, REG 2006, s. II-497, punkt 95. Se även förstainstansrättens dom av den 8 juli 2004 i mål T-44/00, Mannesmannröhren-Werke AG mot kommissionen, REG 2004, s. II-2223, punkterna 98–100).

(27) EUT C 210, 1.9.2006, s. 2.

(28) Punkt 30 i riktlinjerna om böter.

(29) EGT L 145, 31.5.2001, s. 43.