Ändrat förslag till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV om auktorisation för elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster (framlagt av kommissionen enligt artikel 250.2 i EG-fördraget)

MOTIVERING

1. Inledning

Den 28.08.2000 överlämnade kommissionen ett förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om auktorisation för elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster (KOM(2000)386) för antagande genom medbeslutandeförfarandet enligt artikel 251 i fördraget.

Ekonomiska och sociala kommittén avgav sitt yttrande den 24 januari 2001.

Regionkommittén informerade genom en skrivelse av den 16.02.2001 rådet och Europaparlamentet om att den inte kommer att yttra sig i frågan.

Den 1 mars 2001 antog Europaparlamentet vid första behandlingen en lagstiftningsresolution som omfattar 23 ändringar av kommissionens förslag. Vid det tillfället tog kommissionen ställning till var och en av dessa ändringsförslag, och redogjorde för vilka som i sin helhet, delvis eller i princip kunde godtas och vilka som inte kunde godtas.

Mot bakgrund av ovanstående har kommissionen utarbetat ett ändrat förslag.

2. Ändringsförslag från Europaparlamentet som kommissionen inte kan godta

Kommissionen kan inte godta vissa av de ändringar som Europaparlamentet föreslagit av följande skäl:

- Ändringsförslag som överlappar bestämmelser i ramdirektivet eller som inte omfattas av direktivets räckvidd.

Genom ändringsförslag 4 läggs ett skäl till enligt vilket alla typer av innehållsrelaterade villkor kan fastställas för leverantörer av överföringstjänster utöver de villkor som anges i direktivet. Innehållskrav, som inte omfattas av direktivets räckvidd, bör fastställas för leverantörer av innehållstjänster och inte för leverantörer av överföringstjänster. De enda innehållsrelaterade villkor som kan fastställas för leverantörer av överföringstjänster är de som anges i bilagan grupp A punkterna 6 och 9 och grupp B punkt 1.

Ändringsförslag 14 skulle innebära en upprepning av artikel 4 i det föreslagna direktivet om ett gemensamt regelverk för elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster. Dessutom existerar redan rätten att överklaga nationella tillsynsmyndigheters beslut, inte bara sådana beslut som rör nummer och radiofrekvenser.

I ändringsförslag 15 betonas behovet av att uppnå en bättre jämvikt mellan offentliga och privata tjänsteleverantörer i fråga om utnyttjandet av frekvenser. Även om detta kan motiveras som ett politiskt mål vore det olämpligt att inbegripa detta mål i ett direktiv som rör radiofrekvenstilldelningen efter att radiofrekvenserna redan tilldelats för särskilda ändamål i den nationella frekvensplanen. Denna fråga bör behandlas inom ramen för förslaget till beslut om ett regelverk för radiospektrumpolitiken i Europeiska gemenskapen.

Det krav på tystnadsplikt som fastställs i ändringsförslag 19 inbegrips redan i artikel 5 i förslaget till direktiv om ett gemensamt regelverk för elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster.

- Ändringsförslag genom vilka krav stryks eller införs på ett sätt som inte är förenligt med det föreslagna direktivets grundläggande infallsvinkel

Genom ändringsförslagen 7 och 27 stryks den omsättningsrelaterade fördelningsnyckel som föreslås av kommissionen. Avsikten med denna omsättningsrelaterade fördelningsnyckel är att se till att de administrativa avgifterna (som i vissa medlemsstater är avsevärda) inte delas jämnt mellan antalet berörda operatörer, vilket skulle ha en diskriminerande effekt till fördel för befintliga operatörer. Det är också viktigt att se till att medlemsstaterna inte ersätter den befintliga avgiftsmetoden, nämligen att beräkna kostnaderna för varje enskilt tillstånd, med någonting som är invecklat och dyrt. De administrativa avgiftssystem som grundas på tjänstekategorier eller på territoriell täckning bör dessutom avskaffas, eftersom dessa kriterier inte överensstämmer med metoden för den allmänna auktorisationen. Den omsättningsbaserade nyckeln löser alla dessa problem och bör därför behållas.

Enligt den första meningen i ändringsförslag 8 och den första delen av ändringsförslag 21, måste medlemsstaterna ge företräde åt andra styrmedel än avgifter för att garantera bästa möjliga utnyttjande. Detta kan vara lämpligt i vissa fall, men det kan inte göras till en allmän regel, eftersom avgifter på en rimlig nivå ofta kan var det enklaste styrmedlet med mest insyn för att garantera bästa möjliga utnyttjande.

- Ändringsförslag som är oklara eller problematiska rättsligt sett.

Det förefaller som om de nationella tillsynsmyndigheterna enligt ändringsförslag 9 skall sammanfatta informationen om villkoren och förfarandena för ledningsrätter, vilket skulle medföra ytterligare en stor börda. Det krävs i stället att de nationella tillsynsmyndigheterna ser till att all information finns att tillgå på användarvänliga sätt, t.ex. genom att inrätta en webbplats med länkar till den relevanta information som administreras av någon annan myndighet.

I ändringsförslag 11 är det olämpligt att stryka hänvisningen till folkhälsan som utgör en del av artikel 46 i fördraget. Inga särskilda tillstånd är nödvändiga för att förhandla om samtrafik såsom påstås i första delen av ändringsförslag 16. Kommissionen behöver inte en ny rättslig grund för att publicera undersökningar såsom föreslås i den sista delen av ändringsförslag 21.

3. Förklaring av det ändrade förslaget som grundas på de ändringsförslag som överlämnats av Europaparlamentet

3.1. Textförtydligande

Europaparlamentets ändringsförslag 1, 2, 3, 5, 11 andra delen, 12, 13, 14 första och andra delen, 27 andra delen, 23, 24, 25 och 26 bidrar alla till att förtydliga och stärka kommissionens ursprungliga förslag och har därför införlivats, dock gjordes i vissa fall några mindre ändringar i formuleringen.

3.2. Förbättrade bestämmelser om ledningsrätter

Europaparlamentet har i synnerhet uttryckt sin oro över de svårigheter som leverantörerna av elektroniska kommunikationsnät står inför, särskilt de som inte redan har landsomfattande nät, när det gäller att erhålla de ledningsrätter som är nödvändiga för att bygga ut deras infrastruktur. Eftersom främjandet av konkurrensen när det gäller infrastruktur är en viktig del av främjandet av konkurrensen inom sektorn för elektronisk kommunikation i allmänhet delar kommissionen Europaparlamentets oro. Det är synnerligen viktigt att medlemsstaterna försöker att förenkla ansökningarna om ledningsrätter och, så gott de kan, hjälpa nätleverantörer i detta ofta besvärliga förfarande. Följaktligen omfattade kommissionens ursprungliga förslag redan ett krav på de nationella tillsynsmyndigheterna att utfärda ett intyg för att göra det lättare för operatörer att erhålla ledningsrätter och ett krav på att inrätta ett register över all relevant information om sådana rätter. Genom Europaparlamentets ändringsförslag 8 och 28 har skäl 16 och artikel 15 stärkts och en ny punkt har lagts till i artikel 14 för att se till att ledningsrätterna inte skall återkallas eller allvarligt begränsas såvida det inte är nödvändigt med hänsyn till allmän ordning och säkerhet samt för att företag i sådana fall bör erhålla ersättning. Slutligen har grundtanken bakom den andra delen av ändringsförslag 16, nämligen att ge företagen rätt att överklaga beslut om ledningsrätter och oskäliga förseningar av sådana beslut, inbegripits i artikel 10 i direktivet om ett gemensamt regelverk för elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster. I detta direktiv har ett nytt skäl 12a lagts till för att klargöra detta.

3.3. Påföljder vid bristande uppfyllande av villkoren

Kommissionen är medveten om behovet av att förtydliga artikel 10 när det gäller uppfyllandet av villkoren med avseende på fall av upprepade överträdelser såsom Europaparlamentet föreslår i sitt ändringsförslag 18. För detta ändamål har en ny bestämmelse lagts till i artikel 10.2 för att tillåta de nationella tillsynsmyndigheterna när det gäller upprepade överträdelser att förkorta den normala perioden på en månad som gäller för företag att inkomma med synpunkter eller åtgärda eventuella brister. De nationella tillsynsmyndigheterna får alltid införa strängare påföljder för upprepade överträdelser. Kommissionen ansåg emellertid att det skulle vara lämpligt att lägga till en ny punkt till artikel 10 enligt vilken de nationella tillsynsmyndigheterna vid allvarliga och upprepade överträdelser och om övriga åtgärder inte lyckas får hindra ett företag från att fortsätta tillhandahålla elektroniska kommunikationstjänster eller får återkalla eller upphäva nyttjanderätter.

3.4. En mer harmoniserad metod för användaravgifter

Europaparlamentet har uttryckt sin oro över skillnaderna i de nationella systemen när det gäller användaravgifter och är orolig för att detta skapar hinder för den inre marknadens funktion. För att fastställa vissa minimikriterier för en mer harmoniserad metod föreslog Europaparlamentet att stärka artikel 13 om avgifter för nyttjanderätter och ledningsrätter genom att se till att användaravgiftssystemen inte strider mot de allmänna politiska mål för sektorn för elektronisk kommunikation som fastställs i artikel 7 i ramdirektivet. Dessutom föreslog Europaparlamentet i ändringsförslag 21 att användaravgiftssystemen bör omfattas av insynsförfarandet i artikel 6 i förslaget till direktiv om ett gemensamt regelverk för elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster. Kommissionen har införlivat dessa delar av ändringsförslag 21 i artikel 13 i det ändrade förslaget.

Kommissionen har även behandlat problemet med de stora svårigheter som ett företag kan stå inför när det gäller finansieringen av de väldigt höga engångsbelopp som är resultatet av auktionerna av radiofrekvenser. Naturligtvis skall användaravgifterna syfta till att resurserna används på ett optimalt sätt. Väldigt höga inträdesavgifter skulle i praktiken kunna leda till ett urval på grundval av kriterier som inte garanterar att resurserna används på ett optimalt sätt. Kommissionen har därför infört en ny punkt 2 i artikel 13 genom vilken det garanteras att huvudprincipen med alla användaravgiftssystem beaktas, samtidigt som bestämmelserna i denna punkt är mindre stränga än de som föreslås av Europaparlamentet.

2000/0188 (COD)

Ändrat förslag till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV om auktorisation för elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster.

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 95 i detta,

med beaktande av kommissionens förslag [1],

[1] EGT C 365, 19.12.2000, s. 230.

med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande [2],

[2] EGT C 123, 25.4.2001, s. 55.

med beaktande av regionkommitténs yttrande [3],

[3] EGT C (genom en skrivelse av den 16.02.2001 har Regionkommittén meddelat att den inte kommer att yttra sig om det här direktivet).

i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget [4], och

[4] EGT C

av följande skäl:

(1) Resultatet av det offentliga samrådet om 1999 års kommunikationsöversyn och vägledning för det nya regelverket, återgivet i kommissionens meddelande av den 26 april 2000 [5] och de resultat som kommissionen rapporterade om i sina meddelanden om femte och sjätte rapporten om genomförandet av EU:s lagstiftning på telekommunikationsområdet visar att det i hela gemenskapen finns ett behov av mera harmoniserade och mindre betungande bestämmelser om marknadstillträde för elektroniska kommunikationstjänster och kommunikationsnät.

[5] KOM(2000) 239.

(2) Konvergensen mellan olika elektroniska kommunikationstjänster och kommunikationsnät och deras tekniska lösningar kräver att ett system för auktorisation införs som täcker alla jämförbara tjänster på ett enhetligt sätt, oberoende av vilka tekniska lösningar som används.

(3) Systemet för tillståndsgivning för elektroniska kommunikationstjänster och kommunikationsnät bör vara så lite betungande som möjligt, för att stimulera framväxten av nya elektroniska kommunikationstjänster och alleuropeiska kommunikationsnät och kommunikationstjänster och för att tjänsteföretag och konsumenter skall kunna dra nytta av de stordriftsfördelar som en inre marknad innebär.

(4) Dessa mål uppnås bäst genom en allmän auktorisation för alla elektroniska kommunikationstjänster och kommunikationsnät, för vilken det inte krävs något uttryckligt beslut eller något särskilt dokument utfärdat av den nationella tillsynsmyndigheten, och genom att formkraven begränsas till en anmälan.

(5) De rättigheter som företagen har enligt den allmänna auktorisationen måste anges uttryckligen i denna för att likvärdiga marknadsvillkor skall råda inom hela gemenskapen och för att underlätta förhandlingar över nationsgränserna om samtrafik mellan allmänt tillgängliga kommunikationsnät.

(6) Beviljandet av särskilda rättigheter kan även fortsättningsvis behövas för radiofrekvenser och nummer (inbegripet korta servicenummer) från den nationella nummerplanen. Nummerrättigheter kan också erhållas från en europeisk nummerplan, till exempel den virtuella landskoden 3883, som tilldelats länder som är medlemmar av Europeiska post- och telesammanslutningen (CEPT). Dessa nyttjanderätter bör endast inskränkas om det krävs med hänsyn till knappheten på radiofrekvenser och till behovet av att säkerställa att det används på ett effektivt sätt.

(7) Villkoren som får fogas till allmän auktorisation och till särskilda nyttjanderätter bör begränsas till vad som är absolut nödvändigt för att säkerställa att grundläggande gemenskapsrättsliga krav och skyldigheter följs.

(8) Särskilda skyldigheter som med stöd av gemenskapslagstiftningen får åläggas tjänsteföretag som tillhandahåller elektroniska kommunikationstjänster och kommunikationsnät på grund av deras betydande inflytande på marknaden enligt definitionen i direktivet (om ett gemensamt regelverk för elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster) [6], bör införas åtskilda från de allmänna rättigheter och förpliktelser som följer av den allmänna auktorisationen.

[6] EGT L

(9) Den allmänna auktorisationen bör bara innehålla villkor som är specifika för sektorn för elektronisk kommunikation. Den bör inte underkastas villkor som redan gäller i kraft av annan nationell lagstiftning som inte är begränsad till denna sektor. De nationella tillsynsmyndigheterna får emellertid informera nätoperatörer och tjänsteföretag om annan lagstiftning som deras verksamhet omfattas av, t.ex. genom hänvisningar till myndigheternas webbplatser.

(10) Om efterfrågan på radiofrekvenser i ett särskilt frekvensområde överstiger tillgången, bör lämpliga och öppet redovisade förfaranden följas vid frekvenstilldelningen, för att diskriminering skall kunna undvikas och för att den knappa resursen skall kunna användas på ett optimalt sätt.

(11) Överenskommelser på det europeiska planet om harmonisering av tilldelningen av radiofrekvenser till särskilda företag bör följas strikt av medlemsstaterna vid beviljande av nyttjanderätter till radiofrekvenser från den nationella frekvensanvändningsplanen.

(12) Företag som tillhandahåller elektroniska kommunikationstjänster och kommunikationsnät kan behöva ett intyg om sina rättigheter, enligt den allmänna auktorisationen, när det gäller samtrafik och ledningsrätter, särskilt för att underlätta förhandlingar med andra myndigheter, på regional- eller lokalplanet, eller med tjänsteleverantörer i andra medlemsstater. Den nationella tillsynsmyndigheten bör därför på begäran, eller automatiskt vid anmälan om allmän auktorisation, ge företaget ett intyg med sådant innehåll.

(12a) När tjänsteföretag konstaterar att deras ansökan om ledningsrätter inte behandlats i enlighet med de principer som fastställs i direktivet om ett gemensamt regelverk för elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster eller när sådana beslut fördröjs i onödan, bör företagen har rätt att överklaga beslut eller förseningar när det gäller sådana beslut i enlighet med nämnda direktiv.

(13) Påföljderna för överträdelser av de villkor som gäller för den allmänna auktorisationen bör stå i proportion till hur allvarlig överträdelsen är. Utom i undantagsfall skulle det inte vara rimligt att återkalla rätten att tillhandahålla elektroniska kommunikationsnät eller att använda radiofrekvenser eller nummer, i det fall ett företag brutit mot ett eller flera av villkoren för den allmänna auktorisationen. Detta gäller dock inte om en medlemsstat måste vidta brådskande åtgärder vid allvarliga hot mot den allmänna ordningen, statens säkerhet eller folkhälsan eller mot andra företags ekonomiska eller driftsmässiga intressen. Direktivet bör heller inte påverka sådana skadeståndskrav mellan företag som skall bedömas enligt nationell rätt.

(14) En rapporterings- och informationsskyldighet kan vara betungande för både tjänsteföretagen och de nationella tillsynsmyndigheterna. Sådana skyldigheter bör därför vara rimliga, sakligt motiverade och begränsade till vad som är absolut nödvändigt. Det finns ingen anledning att kräva att det systematiskt och regelbundet skall styrkas att alla villkor för den allmänna auktorisationen eller nyttjanderätten uppfylls. Företagen har rätt att få reda på vad den information som de bör tillhandahålla, skall användas till. Tillhandahållande av information bör inte göras till ett villkor för marknadstillträde. Direktivet bör inte påverka inte medlemsstaternas skyldigheter att lämna sådana uppgifter som krävs för att försvara gemenskapens intressen i samband med internationella överenskommelser.

(15) Administrativa avgifter får läggas på dem som tillhandahåller elektroniska kommunikationstjänster för att finansiera den nationella tillsynsmyndighetens arbete med att administrera auktorisationssystemet och bevilja nyttjanderätter. Avgifterna bör begränsas till de faktiska administrativa kostnaderna för arbetet. Det bör därför finnas insyn i de nationella tillsynsmyndigheternas intäkter och kostnader, vilket bör åstadkommas genom årliga rapporter om uppburna avgifter och administrativa kostnader. Företagen kan då kontrollera att de administrativa kostnaderna och avgifterna är i balans. Administrativa avgifter får inte fungera som ett hinder för marknadstillträde. De bör därför fördelas i proportion till företagets omsättning för de berörda tjänsterna för det räkenskapsår som föregår avgiftsåret. Små och medelstora företag bör inte betala några administrativa avgifter.

(16) Utöver de administrativa avgifterna kan användaravgifter tas ut användningen av radiofrekvenser och nummer för att se till att dessa resurser används på ett optimalt sätt. Dessa användaravgifter bör inte hindra utvecklingen av innovativa tjänster och konkurrensen på marknaden. I de fall ledningsrätter hittills beviljats utan kostnad eller krav med motsvarande resultat bör detta tillvägagångssätt fortsätta.

(17) Medlemsstaterna kan på sakliga grunder behöva ändra rättigheter, villkor, förfaranden, administrativa avgifter och användaravgifter när det gäller den allmänna auktorisationen och nyttjanderätter. Ändringarna bör anmälas i god tid till alla berörda parter så att de får möjlighet att yttra sig om dessa.

(18) För att uppfylla målet om god insyn krävs att tjänsteföretag, konsumenter och andra berörda parter lätt får tillgång till information om rättigheter, villkor, förfaranden, administrativa avgifter, användaravgifter och beslut när det gäller tillhandahållande av elektroniska kommunikationstjänster, nyttjanderätt till radiofrekvenser och nummer, nationella frekvensanvändningsplaner och nationella nummerplaner. Det är en viktig uppgift för de nationella tillsynsmyndigheterna att tillhandahålla och uppdatera sådan information och att samla in all viktig information om ledningsrätter, om dessa rättigheter administreras av någon annan myndighet.

(19) Det bör kontrolleras att den inre marknaden fungerar i kombination med de nationella auktorisationsbestämmelserna enligt detta direktiv. Om dessa kontroller visar att det fortfarande finns hinder för den inre marknaden, kan ytterligare åtgärder behövas. Bestämmelser om vilka förfaranden som skall användas för detta finns i direktivet (om ett gemensamt regelverk för elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster).

(20) Ersättandet av auktorisationer som gäller när detta direktiv träder i kraft, med allmän auktorisation och individuella nyttjanderätter enligt detta direktiv bör inte leda till utökade förpliktelser eller inskränkta rättigheter för de tjänsteföretag som har den tidigare formen av auktorisation, såvida inte det skulle få negativa konsekvenser för andra företags rättigheter och skyldigheter.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Mål och tillämpningsområde

1. Syftet med detta direktiv är att förverkliga en inre marknad för elektroniska kommunikationstjänster genom harmonisering och förenkling av de bestämmelser och villkor som gäller för auktorisation, vilket skall göra det enklare att tillhandahålla elektroniska kommunikationstjänster och kommunikationsnät i hela gemenskapen.

2. Direktivet gäller all auktorisation för tillhandahållande av elektroniska kommunikationstjänster och kommunikationsnät.

Artikel 2

Definitioner

För detta direktiv skall definitionerna i direktivet (om ett gemensamt regelverk för elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster) gälla.

Artikel 3

Allmän auktorisation för elektroniska kommunikationstjänster och kommunikationsnät

1. Medlemsstaterna får endast hindra ett företag från att tillhandahålla elektroniska kommunikationstjänster och kommunikationsnät, om detta är nödvändigt för att skydda den allmänna ordningen, statens säkerhet eller folkhälsan.

2. Tillhandahållande av elektroniska kommunikationstjänster och kommunikationsnät får endast underkastas allmän auktorisation, som är giltig på den berörda medlemsstatens hela territorium. Det får krävas att det berörda företaget skall göra en anmälan, men inte att det skall ha erhållit ett uttryckligt beslut eller någon annat administrativt dokument från den nationella tillsynsmyndigheten innan det börjar utöva de rättigheter som följer av auktorisationen. Företaget får inleda sin kommersiella verksamhet direkt efter en sådan anmälan, under förutsättning att bestämmelserna om nyttjanderätt i artiklarna 5-7 är uppfyllda.

3. Den anmälan som avses i punkt 2 får inte innefatta mer än att en juridisk eller fysisk person lämnar en förklaring till den nationella tillsynsmyndigheten om att personen har för avsikt att börja tillhandahålla elektroniska kommunikationstjänster eller kommunikationsnät, tillsammans med det minimum av information som den nationella tillsynsmyndigheten behöver för att kunna föra ett register över dem som tillhandahåller elektroniska kommunikationstjänster och kommunikationsnät. Informationen skall inskränka sig till sådana uppgifter som namn på företaget och dess kontaktpersoner, företagets adress samt en kortfattad beskrivning av den tillhandahållna tjänsten.

Artikel 4

Grundläggande rättigheter som följer av den allmänna auktorisationen

En allmän auktorisation skall ge företagen rätt att

(a) tillhandahålla elektroniska kommunikationstjänster och kommunikationsnät,

(b) förhandla om samtrafik med andra som tillhandahåller allmänt tillgängliga kommunikationsnät som är underkastade allmän auktorisation i gemenskapen i enlighet med Europaparlamentets och rådets direktiv (om tillträde till och samtrafik mellan elektroniska kommunikationsnät och tillhörande utrustning) [7].

[7] EGT L

(c) anlägga elektroniska kommunikationsnät och få sina ansökningar om de ledningsrätter som behövs beaktade i enlighet med artikel 10 i direktivet (om ett gemensamt regelverk för elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster).

(d) får möjlighet att bli utsedd att tillhandahålla tjänster som ingår i ett åtagande om samhällsomfattande tjänster på delar av eller hela det nationella territoriet i enlighet med Europaparlamentets och rådets direktiv (om samhällsomfattande tjänster och användares rättigheter avseende elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster) [8].

[8] EGT L

Artikel 5

Nyttjanderätter för radiofrekvenser och nummer

1. Om det är möjligt och särskilt om risken för skadlig störning är försumbar, skall medlemsstaterna inte kräva att individuella nyttjanderätter beviljas som förutsättning för användningen av radiofrekvenser, utan skall i stället knyta villkoren för användning av radiofrekvenser till den allmänna auktorisationen.

2. Om individuella rättigheter måste beviljas för användningen av radiofrekvenser och nummer, skall medlemsstaterna på begäran bevilja företag som tillhandahåller tjänster enligt den allmänna auktorisationen, sådana rättigheter, om detta inte strider mot bestämmelserna i artiklarna 6 och 7 eller andra bestämmelser som skall garantera att dessa resurser används på ett effektivt sätt i enlighet med direktivet (om ett gemensamt regelverk för elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster).

Dessa nyttjanderätter skall beviljas genom ett öppet och icke-diskriminerande förfarande med god insyn. Medlemsstaterna skall vid beviljandet av nyttjanderätten ange om och på vilka villkor denna kan överlåtas på rättsinnehavarens initiativ i enlighet med artikel 8 i direktivet (om ett gemensamt regelverk för elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster). Om en medlemsstat beviljar nyttjanderätter för viss tid skall giltighetstiden vara skälig för den ifrågavarande tjänsten.

3. Beslut om nyttjanderätt skall fattas, delges och offentliggöras så snart som möjligt när det gäller nummer inom två veckor efter det att den fullständiga ansökan mottagits av den behöriga myndigheten och när det gäller radiofrekvenser inom sex veckor.

4. Medlemsstaterna får endast begränsa det antal nyttjanderätter som skall beviljas när så är nödvändigt för att garantera en effektiv användning av radiofrekvenser och i enlighet med artikel 7. Medlemsstaterna skall bevilja nyttjanderätter om det finns frekvenser lediga.

Artikel 6

Villkor som är fogade till den allmänna auktorisationen och till nyttjanderätter för radiofrekvenser och nummer

1. Den allmänna auktorisationen för tillhandahållande av elektroniska kommunikationstjänster och kommunikationsnät samt nyttjanderätter för radiofrekvenser och nyttjanderätter för nummer omfattas endast av de villkor som är upptagna i grupp A, B respektive C i bilagan. Dessa villkor skall vara sakligt motiverade med avseende på den berörda tjänsten, samt icke-diskriminerande, rimliga och öppet redovisade.

2. Särskilda skyldigheter som kan åläggas dels sådana företag som tillhandahåller elektroniska kommunikationstjänster och kommunikationsnät, om företagen har ett betydande inflytande på marknaden enligt artikel 8 i direktivet (om tillträde till och samtrafik mellan elektroniska kommunikationsnät och tillhörande utrustning), dels sådana företag som i enlighet med direktivet (om samhällsomfattande tjänster och användares rättigheter avseende elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster) utsetts till att tillhandahålla samhällsomfattande tjänster skall i rättsligt avseende vara åtskilda från de generella rättigheter och skyldigheter som följer av den allmänna auktorisationen. I syfte att ge företagen insyn i förfarandet skall i den allmänna auktorisationen anges de kriterier och förfaranden som gäller när sådana särskilda skyldigheter åläggs enskilda företag.

3. Den allmänna auktorisationen får bara innehålla villkor som är specifika inom området för det aktuella direktivet i enlighet med grupp A i bilagan, och den får inte innehålla någon upprepning av villkor som redan gäller för företagen i kraft av annan nationell lagstiftning.

4. Medlemsstaterna får inte upprepa villkor som gäller för den allmänna auktorisationen när de beviljar nyttjanderätter till radiofrekvenser eller nummer.

Artikel 7

Förfarande för att begränsa beviljandet av nyttjanderätter till radiofrekvenser

1. En medlemsstat som överväger att begränsa beviljandet av nyttjanderätter till radiofrekvenser skall

(a) beakta behovet av att maximera användarnas nytta och att underlätta en ökad konkurrensutveckling,

(b) ge alla berörda parter, inbegripet användare och konsumenter, tillräcklig möjlighet att inom en tidsfrist som inte får understiga 30 dagar inkomma med synpunkter på en sådan begränsning,

(c) offentliggöra beslutet att begränsa beviljandet av nyttjanderätter tillsammans med en motivering,

(d) se över begränsningarna med rimliga intervall eller på begäran av företagen, samt

(e) uppmana till ansökningar om nyttjanderätt.

2. En medlemsstat som konstaterar att ytterligare nyttjanderätter till radiofrekvenser kan beviljas, skall offentliggöra detta konstaterande och uppmana till ansökningar om dessa rättigheter.

3. En medlemsstat som behöver begränsa beviljandet av nyttjanderätter till radiofrekvenser skall bevilja sådana rättigheter på grundval av sakliga, icke-diskriminerande, detaljerade, öppet redovisade och rimliga urvalskriterier. Vid urvalet skall man beakta behovet av att främja en ökad konkurrens, utvecklingen av innovativa tjänster samt att maximera användarnas nytta.

4. Om anbudsförfaranden skall användas kan medlemsstaten förlänga den sexveckorsperiod som anges i artikel 5.3 med så lång tid som behövs, dock högst med sex månader, för att se till att förfarandet blir rättvist, rimligt och öppet samt ger god insyn för alla berörda parter.

Dessa tidsfrister påverkar inte bestämmelserna i internationella överenskommelser om användning av radiofrekvenser och positioner i omloppsbanor.

Artikel 8

Harmoniserad tilldelning av radiofrekvenser

Om användningen av radiofrekvenser har harmoniserats, och villkor och förfaranden för tillträde överenskommits i enlighet med beslutet (om ett regelverk för radiospektrumpolitiken i Europeiska gemenskapen) [9] och med andra gemenskapsbestämmelser, skall medlemsstaterna bevilja nyttjanderätt till radiofrekvenser i enlighet med dessa bestämmelser. De får inte införa några villkor, ytterligare kriterier eller förfaranden som kan begränsa, ändra eller fördröja ett korrekt genomförande av den harmoniserade tilldelningen av radiofrekvenser.

[9] EGT L

Artikel 9

Intyg som kan underlätta utövande av ledningsrätter och samtrafikrätter

Ett företag kan begära att en medlemsstat inom en vecka skall utfärda ett intyg om företagets rätt att ansöka om ledningsrätter eller att förhandla om samtrafik i enlighet med den allmänna auktorisationen för att på så sätt göra det lättare för företaget att utöva dessa rättigheter på andra myndighetsnivåer eller i förhållande till andra företag. Ett sådant intyg kan också utfärdas automatiskt när en sådan anmälan som avses i artikel 3.2 görs.

Artikel 10

Uppfyllande av villkoren för den allmänna auktorisationen eller för nyttjanderätter

1. De nationella tillsynsmyndigheterna får kräva att företag, som tillhandahåller elektroniska kommunikationstjänster och kommunikationsnät som omfattas av den allmänna auktorisationen eller som har nyttjanderätter till radiofrekvenser eller nummer, tillhandahåller den information som anges i artikel 11 och som krävs för att kontrollera att företaget uppfyller de villkor som gäller för den allmänna auktorisationen eller nyttjanderätterna.

2. Om en nationell tillsynsmyndighet finner att ett företag inte uppfyller ett eller flera av villkoren för den allmänna auktorisationen eller för nyttjanderätterna, skall den underrätta företaget om detta och ge företaget rimlig möjlighet att inom en månad från underrättelsen eller inom en annan frist som överenskommits mellan det berörda företaget och den nationella tillsynsmyndigheten, inkomma med synpunkter eller åtgärda eventuella brister. När det gäller upprepade överträdelser kan den nationella tillsynsmyndigheten förkorta denna period.

3. Om företaget inte åtgärdar bristen inom den frist som anges i punkt 2, skall den nationella tillsynsmyndigheten vidta lämpliga och rimliga åtgärder för att se till att villkoren uppfylls. Företaget skall informeras om åtgärderna och motiven för dessa senast en vecka efter det att de beslutades och minst en vecka innan de träder i kraft.

4. Vid allvarliga och upprepade överträdelser av villkoren för den allmänna auktorisationen, nyttjanderätter eller särskilda skyldigheter, och när åtgärderna för att se till att villkoren uppfylls i enlighet med punkt 3 inte räckt till, får de nationella tillsynsmyndigheterna hindra ett företag från att fortsätta tillhandahålla elektroniska kommunikationstjänster eller kommunikationsnät eller upphäva eller återkalla nyttjanderätter.

5 Om det bristande uppfyllandet av villkoren för den allmänna auktorisationen eller för nyttjanderätterna utgör ett direkt och allvarligt hot mot den allmänna ordningen, statens säkerhet eller folkhälsan, eller orsakar allvarliga ekonomiska eller driftsmässiga problem för andra som tillhandahåller eller använder elektroniska kommunikationstjänster och kommunikationsnät, kan medlemsstaten vidta provisoriska skyddsåtgärder för att komma till rätta med problemet. Företaget skall därefter ges rimligt tillfälle att inkomma med synpunkter och föreslå åtgärder.

6 Företag skall kunna överklaga de åtgärder som en medlemsstat vidtar enligt denna artikel i enlighet med det förfarande som anges i artikel 4 i direktivet (om ett gemensamt regelverk för elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster).

Artikel 11

Information som krävs för allmän auktorisation och för nyttjanderätter

1. Utöver sådana informations- och rapporteringsskyldigheter som följer av annan nationell lagstiftning än för den allmänna auktorisationen får medlemsstaterna inte kräva att företagen tillhandahåller mer information i samband med allmän auktorisation än vad som står i proportion till syftet och är sakligt motiverat för

(a) att på ett systematiskt sätt kunna kontrollera att villkoren 1 och 2 i grupp A, villkor 6 i grupp B samt villkor 5 i grupp C i bilagan, samt de skyldigheter som avses i artikel 6.2, är uppfyllda,

(b) att, i det enskilda fallet kunna kontrollera att villkoren i bilagan är uppfyllda, när det inkommit klagomål eller den nationella tillsynsmyndigheten av andra skäl misstänker att något villkor inte uppfylls,

(c) anbudsförfaranden för radiofrekvenser,

(d) att kunna offentliggöra jämförande kvalitets- och prisöversikter över tjänsterna för konsumenternas bästa,

(e) användning i klart definierade statistiska sammanhang,

(f) att kunna utföra de marknadsanalyser som avses i direktivet (om till träde till och samtrafik mellan elektroniska kommunikationsnät och tillhörande utrustning) och direktivet (om samhällsomfattande tjänster och användares rättigheter avseende elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster).

De uppgifter som nämns i punkterna a), b), d), e) och f) i punkt 1 får inte begäras in före ett tillträde till marknaden eller som villkor för detta.

2. En medlemsstat, som kräver att ett företag skall tillhandahålla sådan information som anges i punkt 1, skall upplysa företaget om det bestämda ändamål som informationen skall användas för.

Artikel 12

Administrativa avgifter

1. De administrativa avgifterna som tas ut av företag som tillhandahåller en tjänst i enlighet med allmän auktorisation,

(a) får sammanlagt täcka enbart de administrativa kostnaderna för administration, kontroll och genomförande av systemet med den allmänna auktorisationen i fråga, samt för beviljande av nyttjanderätter,

(b) skall fördelas mellan de enskilda företagen i proportion till respektive företags omsättning under närmast föregående räkenskapsår för de tjänster vilka omfattas av den allmänna auktorisationen eller för vilka nyttjanderätterna har beviljats och vilka tillhandahållits på den inhemska marknaden i den medlemsstat som tar ut avgiften.

2. Företag, vilkas årsomsättning för de tjänster som avses i punkt 1 b understiger tio miljoner euro, skall vara befriade från administrativa avgifter.

3. Medlemsstater som tar ut administrativa avgifter skall årligen offentliggöra en tillräckligt detaljerad översikt över sina administrativa kostnader och den sammanlagda summan av uppburna avgifter. På grundval av skillnaden mellan summan av de uppburna avgifterna och kostnaderna skall erforderliga justeringar göras till närmast följande år.

Artikel 13

Användaravgifter för nyttjanderätter och ledningsrätter

1. Medlemsstaterna får låta tilldelningsmyndigheten ta ut användaravgifter för nyttjanderätter till radiofrekvenser, för nyttjanderätter till nummer eller för ledningsrätter, varvid användaravgifterna skall tillgodose behovet av att åstadkomma en optimal användning av dessa resurser. Användaravgifterna skall vara icke-diskriminerande, öppet redovisade och sakligt motiverade samt stå i proportion till det avsedda syftet och inte strida mot behovet av att - se till att användarna får maximalt utbyte när det gäller urval, pris, kvalitet och valuta för pengarna,

- se till att det inte finns någon snedvridning eller begränsning av konkurrensen inom sektorn för elektronisk kommunikation,

- främja ändamålsenliga investeringar i infrastruktur och innovation,

- undvika hinder för den inre marknadens funktion och skapa likvärdiga marknadsvillkor i hela Europeiska unionen.

2. När det gäller anbudsförfaranden och där avgifterna för nyttjanderätter för radiofrekvenser helt eller delvis utgörs av ett engångsbelopp skall lämpliga betalningsmöjligheter erbjudas för att garantera att sådana avgifter i praktiken inte leder till ett urval på grundval av kriterier som inte överensstämmer med målet att se till att radiofrekvenserna används på ett optimalt sätt.

3. När en nationell tillsynsmyndighet avser att vidta en åtgärd enligt denna artikel, skall den anmäla sådana planerade åtgärder i enlighet med artikel 6.2, 6.3 och 6.4 i direktiv .../../EG (om ett gemensamt regelverk för elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster).

Artikel 14

Ändring av rättigheter och skyldigheter

1. Medlemsstaterna får ändra rättigheter, villkor, förfaranden, administrativa avgifter och användaravgifter avseende allmänna auktorisationer och nyttjanderätter eller ledningsrätter i sakligt motiverade fall och på ett sätt som står i proportion till syftet med ändringen. Medlemsstaterna skall på vederbörligt sätt anmäla sin avsikt att göra sådana ändringar och ge berörda parter, inbegripet användare och konsumenter, en tillräcklig frist som står i proportion till den föreslagna ändringens ekonomiska eller driftsmässiga inverkan, på minst fyra veckor för att de skall kunna lämna sina synpunkter på de föreslagna ändringarna i enlighet med förfarandet i artikel 6.1 i direktivet (om ett gemensamt regelverk för elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster).

2. Medlemsstaterna skall inte återkalla eller allvarligt begränsa ledningsrätter före utgången av den period för vilken de beviljades om det inte är nödvändigt med hänsyn till den allmänna ordningen eller allmänna riktlinjer. I sådana fall skall leverantörer av elektroniska kommunikationstjänster och kommunikationsnät erhålla skälig ersättning.

Artikel 15

Offentliggörande av information

1. Medlemsstaterna skall sörja för att all information av betydelse om sådana rättigheter, villkor, förfaranden, administrativa avgifter, användaravgifter och beslut, vilka rör allmänna auktorisationer och nyttjanderätter, offentliggörs och hålls aktuell på erforderligt sätt så att alla berörda parter lätt kan få tillgång till informationen.

2. Om administrativa avgifter, användaravgifter, förfaranden och villkor avseende ledningsrätter avgörs på olika nivåer i den offentliga förvaltningen, skall medlemsstaterna offentliggöra och hålla ett register aktuellt om alla sådana administrativa avgifter, användaravgifter, förfaranden och villkor och uppgifter om de berörda myndigheterna i varje fall på erforderligt sätt så att alla berörda parter lätt kan få tillgång till informationen.

Artikel 16

Den inre marknadens funktion

Om det råder skillnader mellan olika medlemsstater i fråga om administrativa avgifter, användaravgifter, förfaranden eller villkor för allmän auktorisation eller beviljande av nyttjanderätter, och dessa skillnader skapar hinder för den inre marknadens funktion, får kommissionen anta bestämmelser för att harmonisera sådana administrativa avgifter, användaravgifter, förfaranden eller villkor i enlighet med förfarandet i artikel 19.3 i direktivet (om ett gemensamt regelverk för elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster).

För att fastställa om det finns några sådana hinder för den inre marknaden skall kommissionen regelbundet se över hur de nationella auktorisationssystemen fungerar och hur tjänsteleveranserna över nationsgränserna inom gemenskapen utvecklas och rapportera detta till Europaparlamentet och rådet.

Artikel 17

Befintliga auktorisationer

1. Om det redan finns auktorisationer i medlemsstaterna när detta direktiv träder i kraft, skall medlemsstaterna bringa dem i överensstämmelse med bestämmelserna i detta direktiv senast den 31 december 2001.

2. I de fall tillämpningen av punkt 1 skulle innebära en inskränkning av de rättigheter eller en utvidgning av de skyldigheter som gäller enligt redan befintliga auktorisationer, får medlemsstaterna förlänga giltighetstiden för dessa rättigheter och skyldigheter längst till och med den 30 juni 2002, under förutsättning att andra företags rättigheter enligt gemenskapslagstiftningen inte påverkas av detta. Medlemsstaterna skall underrätta kommissionen om sådana förlängningar och motivera dem.

3. Om avgifter påförts före införlivandet av detta direktiv för en period som hänför sig till tiden efter den dag då detta direktiv börjar tillämpas, skall de avgifter som skall erläggas minskas i motsvarande grad från och med den dagen.

Artikel 18

Införlivande med nationell lagstiftning

1. Medlemsstaterna skall senast den 31 december 2001 sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv. De skall genast underrätta kommissionen om detta.

När medlemsstaterna antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.

2. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna dels texterna till de bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv, dels texterna till eventuella påföljande ändringar av dessa bestämmelser.

Artikel 19

Ikraftträdande

Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

Artikel 20

Adressater

Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

Utfärdat i Bryssel den

På Europaparlamentets vägnar På rådets vägnar

Ordförande Ordförande

BILAGA

De villkor som avses i artiklarna 6.1 och 11 a i detta direktiv och som är upptagna i respektive grupp i denna bilaga bildar den största uppsättning av villkor som får fogas till allmänna auktorisationer (grupp A), nyttjanderätter till radiofrekvenser (grupp B) och nyttjanderätter till nummer (grupp C).

A. Villkor som får knytas till allmänna auktorisationer

1. Ekonomiska bidrag för finansiering av samhällsomfattande tjänster i enlighet med direktivet (om samhällsomfattande tjänster och användares rättigheter avseende elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster).

2. Administrativa avgifter i enlighet med artikel 12 i detta direktiv.

3. Driftskompatibilitet hos tjänster och samtrafik mellan nät i enlighet med direktivet (om tillträde till och samtrafik med avseende på elektroniska kommunikationsnät och tillhörande utrustning).

4. Tillhandahållande av nummer från den nationella nummerplanen till slutanvändare i enlighet med direktivet (om samhällsomfattande tjänster och användares rättigheter avseende elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster).

5. Miljöskyddskrav, stadsplaneringskrav och krav utifrån fysisk riksplanering, innefattande villkor knutna till upplåtande av offentlig- eller privatägd mark och villkor knutna till samlokalisering och gemensamt utnyttjande av utrustning i enlighet med direktivet (om ett gemensamt regelverk för elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster).

6. Obligatorisk överföring av bestämda radio- och TV-sändningar i enlighet med direktivet (om samhällsomfattande tjänster och användares rättigheter avseende elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster).

7. Sådant skydd av personuppgifter och privatliv som är specifikt för sektorn för elektronisk kommunikation i enlighet med direktivet (om behandling av personuppgifter och skydd för privatlivet inom sektorn för elektronisk kommunikation).

8. Konsumentskyddsbestämmelser som är specifika för sektorn för elektronisk kommunikation, inbegripet villkor enligt direktivet (om samhällsomfattande tjänster och användares rättigheter avseende elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster).

9. Skyldigheter i anslutning till sändningsinnehåll, med betoning på sådana skyldigheter som rör skydd av minderåriga i enlighet med artikel 2 a i rådets direktiv 89/552/EEG av den 3 oktober 1989 om samordning av vissa bestämmelser som fastställts i medlemsstaternas lagar och andra författningar om utförandet av sändningsverksamhet för television, ändrat genom Europaparlamentets och rådets direktiv 97/36/EG.

10. Information som skall tillhandahållas i enlighet med ett anmälningsförfarande enligt artikel 3.3 i detta direktiv eller för andra ändamål, som är upptagna i artikel 11 i detta direktiv.

11. Möjliggörande av lagenligt uppfångande av uppgifter genom behöriga nationella myndigheters försorg i enlighet med direktivet (om behandling av personuppgifter och skydd för privatlivet inom sektorn för elektronisk kommunikation) och direktiv 95/46/EG.

12. Villkor för användning vid storolyckor för att trygga kommunikationen mellan räddningstjänster och myndigheter och trygga sändningar till allmänheten.

13. Åtgärder för att i enlighet med gemenskapslagstiftningen begränsa allmänhetens exponering för elektromagnetiska fält från elektroniska kommunikationsnät.

B. Villkor som får knytas till nyttjanderätter för radiofrekvenser

1. Angivande av den tjänst som frekvensen skall användas för, inbegripet , då det är tillämpligt, det exklusiva utnyttjandet av en frekvens för spridning av ett särskilt innehåll.

2. Ändamålsenligt utnyttjande av frekvenserna i enlighet med direktivet (om ett gemensamt regelverk för elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster).

3. Undvikande av skadliga störningar.

4. Maximal giltighetstid i enlighet med artikel 5 i detta direktiv.

5. Överlåtelse av rättigheter och villkor på rättsinnehavarens initiativ för detta i enlighet med direktivet (om ett gemensamt regelverk för elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster).

6. Användaravgifter i enlighet med artikel 13 i detta direktiv.

7. Varje åtagande som under loppet av ett anbudsförfarande har gjorts av det företag som erhåller nyttjanderätten.

C. Villkor som får knytas till nyttjanderätter för nummer

1. Angivande av den tjänst som numret skall användas för.

2. Ändamålsenligt utnyttjande av numren i enlighet med direktivet (om ett gemensamt regelverk för elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster).

3. Krav på nummerportabilitet i enlighet med direktivet (om samhällsomfattande tjänster och användares rättigheter avseende elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster).

4. Maximal giltighetstid i enlighet med artikel 5 i detta direktiv.

5. Överlåtelse av rättigheter och villkor för en sådan överlåtelse i överensstämmelse med direktivet (om ett gemensamt regelverk för elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster).

6. Användaravgifter i enlighet med artikel 13 i detta direktiv.