ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
3.

ReK framhåller att landsbygdsagendan bör — se till att ömsesidigt fördelaktiga kopplingar mellan landsbygd och stad integreras i all EU-politik i enlighet med målen om territoriell sammanhållning, genom att man drar största möjliga nytta av det starka ömsesidiga beroendet mellan landsbygds- och stadsområden, — diversifiera tillträdespunkterna och integrera landsbygdsfrågor i all EU-politik; landsbygdsområdenas behov går långt utöver vad politiken för landsbygdsutveckling kan uppnå, men det som EU-medlen för närvarande erbjuder brister i fråga om både kvantitet och kvalitet, — harmonisera de olika förordningarna och återintegrera Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling i förordningen om gemensamma bestämmelser för att uppmuntra och underlätta flerfondsfinansierade projekt i landsbygdsområden, inte nödvändigtvis med koppling till jordbruk, — övervaka EU:s utgifter med hjälp av en landsbygdssäkringsmetod, — se över typologin för stads- och landsbygdsområden så att stödet kan riktas bättre, — stärka den lokala och regionala nivåns roll i utarbetandet och styrningen av landsbygdspolitiken; det är viktigt att utöka lokala aktionsgruppers deltagande i denna styrning eftersom de har förutsättningar att företräda området och genomföra en utvecklingspolitik som är anpassad till den efterfrågan och de behov som finns i avfolkade områden eller demografiska riskområden genom att involvera berörda parter och medborgare på landsbygden via gräsrotsinitiativ som Leader/LLU, — bekämpa avfolkning och social utestängning genom att bland annat främja initiativet för smarta byar, bioekonomi och social innovation samt överbrygga den digitala klyftan.
31.

ReK anser att den digitala omvandlingen bör leda till en bättre ”digital sammanhållning” i Europa, för både medborgarna och regionerna. Vi måste skifta perspektiv, från ett synsätt där tekniken står i centrum till ett synsätt som är mer inriktat på medborgarna, såsom förespråkas i förklaringen ”JOIN, BOOST, SUSTAIN: join forces to boost sustainable digital transformation in cities and communities in the EU”. Vi måste gå mot en mer helhetsorienterad bild av den digitala staden, där digital innovation är ett medel och inte ett mål som drivs framåt av den offentliga sektorns företagaranda och av privata företag som tillhandahåller lösningar som är anpassade till den befintliga och den nya tekniken. Digitaliseringen medför visserligen stora möjligheter för städerna och deras medborgare, men städerna behöver också hjälp för att bättre kunna förutse och ta itu med digitaliseringens negativa sidoeffekter.
8.

Följande åtgärder skulle kunna stärka denna dialog: — Regelbundna utbyten mellan regionernas och städernas representanter och COP-ordförandeskapen, ”Climate Champions” samt UNFCCC:s sekretariat. — Trilaterala dialoger mellan städer, regioner och parter inom ramen för UNFCCC:s strukturer och särskilt under partskonferenserna. — Daglig rapportering av kommissionen och rådet under partskonferenserna till ReK. — Regelbundna utbyten med Europaparlamentet, framför allt Europaparlamentets delegation vid partskonferenserna. — Parternas (ländernas) deltagande i de informella gruppsammanträdena i ”Friends of the Cities”.
30.

Kommittén välkomnar därför införandet av två separata ansökningsomgångar för havsenergisektorn i arbetsprogrammet för blå tillväxt och koldioxidsnål energi (LCE) 2016–2017 inom ramen för Horisont 2020 (LCE 15 ”Scaling up in the ocean energy sector to arrays” och LCE 16 ”2nd generation of design tools for ocean energy devices and arrays development and deployment”).
22.

Kommittén är oroad över att antalet initiativ som läggs fram systematiskt minskar (23 under 2012, 17 under 2013 och 10 under 2014), och att antalet initiativ som avslås ökar (30 % under 2012 och 50 % under 2014). Förslaget är därför att kommissionen förenklar villkoren.
24.

I EU:s klassiska synsätt utgår man ifrån att våra regioner, städer och kommuner befolkas av EU-medborgare, och icke-diskrimineringen inriktas därför på de rättigheter som medborgare från andra medlemsstater har. Den sociologiska verkligheten, särskilt i storstäderna, är dock naturligtvis mycket mer komplex. Integration i samhället kan enbart uppnås genom former av representativ demokrati och deltagardemokrati som en plattform för delad samexistens där man också slår vakt om det lokala historiska och kulturella arvet. För att göra alla invånare delaktiga måste man också utvidga definitionen av medborgarskap (se Europarådets ”White Paper on Intercultural Dialogue” (2008): ”Citizenship, in the widest sense, is a right and indeed a responsibility to participate in the cultural, social and economic life and in public affairs of the community together with others” [”Medborgarskap i dess bredaste bemärkelse är en rätt, och t.o.m. en skyldighet, att tillsammans med andra delta i det kulturella, samhälleliga och ekonomiska livet och i de offentliga angelägenheterna i samhället”]). I samma anda talar professor Antonio Papisca om ”Nova Civitas”.
3.

Det är oroväckande att katastrofer under senare år har inträffat allt oftare och varit allt mer omfattande. Mellan 2002 och 2012 orsakade naturkatastrofer i genomsnitt över 1 00 000 dödsfall per år och den globala tendensen är att de totala direkta ekonomiska förlusterna ökar, med en genomsnittlig årlig ekonomisk förlust på över 100 miljarder euro. Alla länder är sårbara, men utvecklingsländerna drabbas av fler dödsfall och de utvecklade länderna av större ekonomiska kostnader. I EU orsakade naturkatastrofer 80 000 dödsfall och 95 miljarder euro i ekonomiska förluster under det senaste decenniet.
35.

Kommittén inser att det är ändamålsenligt att kunna rikta in sig på de faktorer som kan bidra till en films framgång genom att samla in information om publikens preferenser, men vill påpeka att även om filmer som får nationellt och regionalt offentligt stöd tenderar att vara inriktade på en lokal publik så är det inte genom att tona ner produktionernas lokala aspekt som de har större chans att komma in på marknaderna i övriga europeiska länder och nå en publik där. Det är genom att nå framgång på den inhemska marknaden som en film kan komma att intressera en utländsk distributör och spridas i ett annat land. Det vore kontraproduktivt att tro att filmerna måste utformas på grundval av en ”minsta gemensam europeisk nämnare”. Den kulturella mångfalden innebär just att man bör framhålla de lokala och regionala särdragen, eftersom det är de som utgör den europeiska identiteten.
7)

Unicef uppskattar antalet underåriga som är offer för illegal intern eller extern människohandel till ca 1,2 miljoner årligen (Unicef-rapporten ”Stop the Traffic” från juli 2003). Enligt programmet Separated Children in Europe, ett gemensamt initiativ mellan International Save the Children Alliance och UNHCR, finns det lågt räknat minst 100 000 underåriga utan medföljande vuxen i EU. Den italienska myndigheten för skydd av underåriga från tredjeländer (Comitato Minori Stranieri) har samlat in uppgifter som visar att det varje år anlänt ca 8 000 ensamkommande barn från tredjeländer och att siffran stigit under senare år. I Spanien uppskattar myndigheterna siffran till 3 000 till 4 000 varje år, medan den i Frankrike, Nederländerna och Belgien varierar mellan 5 000 och 6 000 per år. Antalet barn som kommer ensamma från tredjeländer är säkert ännu högre om man tar med dem som reser in illegalt. Det är också svårt att uppskatta hur många som vistas i landet efter att ha tagit sig in illegalt.
1. Tilldelning av utsläppsrätter och tillämpning av överlämningskravet för sjötransporter ska tillämpas på femtio procent (50 %) av utsläppen från fartyg som utför resor som avgår från en hamn som är under en medlemsstats jurisdiktion och ankommer till en hamn utanför någon medlemsstats jurisdiktion, femtio procent (50 %) av utsläppen från fartyg som utför resor som avgår från en hamn utanför någon medlemsstats jurisdiktion och ankommer till en hamn under en medlemsstats jurisdiktion, etthundra procent (100 %) av utsläppen från fartyg som utför resor som avgår från en hamn under en medlemsstats jurisdiktion och ankommer till en hamn som är under en medlemsstats jurisdiktion samt etthundra procent (100 %) av utsläppen från fartyg som ligger vid kaj i en hamn under en medlemsstats jurisdiktion.

1. Tilldelning av utsläppsrätter och tillämpning av överlämningskravet för sjötransporter ska tillämpas på femtio procent (50 %) av utsläppen från fartyg som utför resor som avgår från en hamn som är under en medlemsstats jurisdiktion och ankommer till en hamn utanför någon medlemsstats jurisdiktion, femtio procent (50 %) av utsläppen från fartyg som utför resor som avgår från en hamn utanför någon medlemsstats jurisdiktion och ankommer till en hamn under en medlemsstats jurisdiktion, etthundra procent (100 %) av utsläppen från fartyg som utför resor som avgår från en hamn under en medlemsstats jurisdiktion och ankommer till en hamn som är under en medlemsstats jurisdiktion samt etthundra procent (100 %) av utsläppen från fartyg som ligger vid kaj i en hamn under en medlemsstats jurisdiktion.
Referensdokument:

Förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om inrättande av programmet för ett digitalt Europa för perioden 2021–2027 COM(2018) 434 final Arbetsdokument från kommissionens avdelningar – Sammanfattning av konsekvensbedömningen: följedokument till förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om inrättande av programmet för ett digitalt Europa för perioden 2021–2027 SWD(2018) 306 final Commission Staff Working Document – Impact Assessment accompanying the document Proposal for a Regulation of the European Parliament and of the Council establishing the Digital Europe programme for the period 2021–2027 [dokumentet ej översatt till svenska] SWD(2018) 305 final
Världshälsoorganisationens (WHO) regionala kontor för Europa har gjort en noggrann genomgång av förteckningen över parametrar och parametervärden i direktiv 98/83/EG för att fastställa om det finns behov av att anpassa den till den tekniska och vetenskapliga utvecklingen. Mot bakgrund av resultaten av genomgången bör enteropatogener och Legionella kontrolleras, sex kemiska parametrar eller parametergrupper läggas till, och tre representativa hormonstörande ämnen beaktas med försiktighetsreferensvärden. För tre av de nya parametrarna bör parametervärden som är strängare än de som föreslås av WHO, men ändå realistiska, fastställas mot bakgrund av försiktighetsprincipen . För bly noterade WHO att halterna bör vara så låga som det är praktiskt rimligt, och för krom är WHO:s översyn av värdet ännu inte avslutad. För dessa båda parametrar bör därför en övergångsperiod på tio år tillämpas innan värdena blir strängare.

Världshälsoorganisationens (WHO) regionala kontor för Europa har gjort en noggrann genomgång av förteckningen över parametrar och parametervärden i direktiv 98/83/EG för att fastställa om det finns behov av att anpassa den till den tekniska och vetenskapliga utvecklingen. Mot bakgrund av resultaten av genomgången bör enteropatogener och Legionella kontrolleras, nio kemiska parametrar eller parametergrupper läggas till, varav tre representativa hormonstörande ämnen , och de riktvärden som rekommenderas av WHO beaktas . För bly noterade WHO att halterna bör vara så låga som det är praktiskt rimligt, och för krom är WHO:s översyn av värdet ännu inte avslutad. För dessa båda parametrar bör därför en övergångsperiod på tio år tillämpas innan värdena blir strängare.
9.

Fysisk planering och stadsplanering kan främja användningen av rena former av rörlighet. I ett lokalt perspektiv handlar ren rörlighet om minskade utsläpp av NO x och partiklar och globalt om minskade utsläpp av koldioxid. I stadsplaneringen bör framkomligheten för gång, cykel och kollektivtrafik främjas och bilar bör medges en väl avvägd tillgänglighet. För förbättrad luftkvalitet i städerna kan (delade) elbilar och elbussar bidra till en omställning till låga utsläpp av partiklar och NO x . Detta kan uppnås genom att man begränsar användningen av förorenande transporter genom att stänga av områden – till exempel genom att inrätta miljözoner – och samtidigt göra restiderna för rena former av rörlighet kortare än för de förorenande formerna.
Referensdokument:

Arbetsdokument från kommissionens avdelningar: ”Action Plan on the Sendai Framework for Disaster Risk Reduction 2015–2030 – A disaster risk-informed approach for all EU policies” (handlingsplan för Sendairamen för katastrofriskreducering 2015–2030 – en katastrofriskbaserad strategi för all EU-politik) SWD (2016) 205 final
e)

All kollektivtrafik som går utöver vad som krävs för att uppnå nätverkseffekter på lokal eller regional nivå eller på en nivå under den nationella nivån ska uteslutas från tillämpningsområdet för allmän trafikplikt. All kollektivtrafik som bidrar till att uppnå nätverkseffekter på lokal eller regional nivå eller på en nivå under den nationella nivån ska omfattas av tillämpningsområdet för allmän trafikplikt. Dessa nätverkseffekter kan härröra från en kombination av lönsamma och olönsamma linjer.
17.

Vi stöder utarbetandet av strukturerade ramar för genomförande och information (structured implementation and information frameworks, SIIF) avseende all viktig EU-miljölagstiftning, såsom föreslås av kommissionen. Utvecklingen av sådana informationssystem måste dock vara ändamålsenlig och effektiv, så att man på ett praktiskt och flexibelt sätt kan dra större nytta av systemen i de enskilda medlemsstaterna. Vi uppmanar medlemsstaterna att samarbeta med kommissionen för att inrätta ramarna under medverkan av de lokala och regionala myndigheterna. ReK tror att de strukturerade ramarna för genomförande och information tillsammans med initiativen under SEIS (det gemensamma miljöinformationssystemet) kan leda till öppna informationssystem på nationell, regional och lokal nivå som gör informationen tillgänglig online och som gör det möjligt för lokala och regionala myndigheter, medborgare, experter och företag att enkelt och snabbt följa genomförandet (15).
20.

För att upprätthålla en hög nivå på samarbetet anser kommittén att det är nödvändigt att behålla de nuvarande bestämmelserna om samfinansieringssatsen i enlighet med rådets förordning (EG) nr 1083/2006 (allmän förordning), artikel 53.3 och 53.4, där följande anges: ”3. För operativa program under målet europeiskt territoriellt samarbete där minst en deltagare tillhör en medlemsstat vars BNP-genomsnitt per capita under perioden 2001–2003 understeg 85 % av genomsnittet för EU-25 under samma period får stödet från Eruf inte överstiga 85 % av de totala stödberättigande utgifterna. Stödet från Eruf till samtliga övriga operativa program får inte överstiga 75 % av de offentliga stödberättigande utgifter som samfinansieras av Eruf. 4. Stödet från fonderna på de prioriterade områdenas nivå skall inte underställas taken i punkt 3 och i bilaga III. Det skall dock fastställas så att det ligger under det maximala stödbeloppet från fonderna och den maximala stödsatsen per fond som fastställts på det operativa programmets nivå.”
De tematiska mål som anges i artikel 9 i förordning (EU) nr […]/2012 [grundförordningen] och motsvarande investeringsprioriteringar som anges i artikel 5 i denna förordning vilka Eruf kan bidra till ska koncentreras på följande vis: a) I mer utvecklade regioner och övergångsregioner ska i) minst 80 % av Eruf-medlen på nationell nivå tilldelas de tematiska mål som anges i leden 1, 3 och 4 i artikel 9 i förordning (EU) nr […]/2012 [grundförordningen], och ii) minst 20 % av Eruf-medlen på nationell nivå tilldelas det tematiska mål som anges i led 4 i artikel 9 i förordning (EU) nr […]/2012 [grundförordningen]. b) I mindre utvecklade regioner ska i) minst 50 % av Eruf-medlen på nationell nivå tilldelas de tematiska mål som anges i leden 1, 3 och 4 i artikel 9 i förordning (EU) nr […]/2012 [grundförordningen], ii) minst 6 % av Eruf-medlen på nationell nivå tilldelas det tematiska mål som anges i led 4 i artikel 9 i förordning (EU) nr […]/2012 [grundförordningen]. Genom undantag från led a i ska minst 60 % av Eruf-medlen på nationell nivå tilldelas vart och ett av de tematiska mål som anges i leden 1, 3 och 4 i artikel 9 i förordning (EU) nr […]/2012 [grundförordningen], i de regioner vars BNP per capita under perioden 2007–2013 var lägre än 75 % av medelvärdet av BNP i EU-25 under referensperioden, men som är stödberättigade inom kategorierna övergångsregioner eller mer utvecklade regioner enligt artikel 82.2 b och c i förordning (EU) nr [ ]/2012 [grundförordningen].

De tematiska mål som anges i artikel 9 i förordning (EU) nr […]/2012 [grundförordningen] och motsvarande investeringsprioriteringar som anges i artikel 5 i denna förordning vilka Eruf kan bidra till ska koncentreras på följande vis: a) I mer utvecklade regioner ska i) minst av Eruf-medlen på nationell nivå tilldelas de tematiska mål som anges i leden 1, 3 och 4 i artikel 9 i förordning (EU) nr […]/2012 [grundförordningen], och ii) minst av Eruf-medlen på nationell nivå tilldelas det tematiska mål som anges i led 4 i artikel 9 i förordning (EU) nr […]/2012 [grundförordningen]. b) I mindre utvecklade regioner ska i) minst 50 % av Eruf-medlen på nationell nivå tilldelas de tematiska mål som anges i leden 1, 3 och 4 i artikel 9 i förordning (EU) nr […]/2012 [grundförordningen], ii) minst 6 % av Eruf-medlen på nationell nivå tilldelas det tematiska mål som anges i led 4 i artikel 9 i förordning (EU) nr […]/2012 [grundförordningen]. Genom undantag från led a i ska minst av Eruf-medlen på nationell nivå tilldelas vart och ett av de tematiska mål som anges i leden 1, 3 och 4 i artikel 9 i förordning (EU) nr […]/2012 [grundförordningen], i de regioner vars BNP per capita under perioden 2007–2013 var lägre än 75 % av medelvärdet av BNP i EU-25 under referensperioden, men som är stödberättigade inom kategorierna övergångsregioner eller mer utvecklade regioner enligt artikel 82.2 b och c i förordning (EU) nr [ ]/2012 [grundförordningen].
2.

ReK ställer sig bakom FN:s resolution av den 28 juli 2010 som förklarar att vatten är en universell, okränkbar och naturlig mänsklig rättighet som utgör en naturlig del av rätten till liv: ”recognizes the right to safe and clean drinking water and sanitation as a human right that is essential for the full enjoyment of life and all human rights” (1).
15.

Den lokala och regionala nivåns betydelse för genomförandet av de mänskliga rättigheterna har även betonats av Europarådets kommunalkongress (CLRAE) (bl.a. i rapporten ”The role of local and regional authorities in the implementation of human rights”, Lars O. Molin 2010) och av EU:s byrå för grundläggande rättigheter (bl.a. i dialogen den 26 november 2010 med ReK/CIVEX om skydd och främjande på flera nivåer av grundläggande rättigheter).
31.

Regionkommittén understryker behovet av att noggrant utvärdera de faktiska förhandskostnader som direktivet skulle medföra, i syfte att tillhandahålla lämpliga finansieringsinstrument som kan stödja och påskynda genomförandet av direktivet. Mot den bakgrunden vill kommittén framföra följande: a. Regionkommittén välkomnar att man i den plan för att stimulera ekonomin som kommissionen lade fram i december 2008 erkänner investeringar i energieffektivitet som en möjlighet för den europeiska ekonomin. b. Kommittén beklagar emellertid djupt att det kompromissförslag för ”finansieringen av de infrastrukturprojekt som kommissionen lagt fram som en del av den ekonomiska återhämtningsplanen för Europa” från mars 2009, och som godkänts av rådet inte innehåller några som helst investeringar i projekt som syftar till att förbättra energieffektiviteten. Projekt som exempelvis kampanjen för energismarta byggnader (Energy Smart Buildings Campaign) som utarbetats av Europeiska rådet för förnybar energi (EREC) på grundval av konkreta erfarenheter från sektorn för förnybar energi, kräver endast begränsade investeringar i förhållande till återhämtningsplanen (300 miljoner euro) och skulle få stor betydelse för energin och miljön, men även för skapandet av nya arbetstillfällen (uppskattningsvis 150 000 nya arbetstillfällen), vilket mycket snabbt skulle resultera i ekonomisk aktivitet (med förväntade resultat från och med 2010) och med en betydande multiplikatoreffekt (varje euro som investeras i kampanjen kommer att generera investeringar på upp till 33 euro i mer energieffektiva byggnader). Projektet ”Energy Smart Buildings Campaign” bygger på tre nära förbundna kampanjer i syfte att främja energismarta byggnader, vilka riktar sig till 1) ägarna, 2) strukturer som har en multiplikatoreffekt, samt 3) fackfolk (däribland utbildningsverksamhet). c. ReK understryker betydelsen av att påskynda användningen av strukturfonderna för investeringar i byggnaders energieffektivitet. Mot den bakgrunden vill kommittén framföra följande: — ReK välkomnar kommissionens initiativ att ändra bestämmelserna för Europeiska regionala utvecklingsfonden i syfte att främja investeringar i energieffektivitet (5). — Regionkommittén uppmanar medlemsstaterna att noga överväga en översyn av vissa delar av sina operativa program i syfte att lyfta fram byggnaders energieffektivitet, särskilt vad avser offentligt subventionerade bostäder. d. Kommittén stöder kommissionens initiativ i syfte att under överskådlig framtid tillåta lägre mervärdesskattesatser inom bostadssektorn, inbegripet renoveringsarbeten (6). e. Kommittén stöder kommissionens satsning på att utveckla finansiella instrument till stöd för förbättrad energieffektivitet, i partnerskap med EIB och EBRD. Vi påminner om att en av de viktiga frågorna i samband med att dessa finansieringsinstrument skapas är att se till att de blivit tillgängliga för de lokala och regionala myndigheterna i syfte att stödja dessa i deras roll som centrala aktörer i genomförandet av direktivet om byggnaders energiprestanda. f. Kommittén betonar behovet av att samordna öronmärkta medel på EU-nivå och nationell nivå.
53.

Regionkommittén noterar att ett hållbart ledningssystem för arbetsmiljön för att kontinuerligt förbättra säkerheten och hälsoskyddet på arbetsplatser bör innehålla följande grundläggande faktorer: — Arbetsmiljöpolitik (Occupational, safety and health policy) — Organisation (Organizing) — Planering och genomförande (Planning and implementation) — Utvärdering (Evaluation) — Förbättringsåtgärder (Action for improvement)
5.4

Kommittén stöder kommissionens förslag om ett årligt integrationsforum under vilket experter, invandrare, ansvariga från offentliga myndigheter, även regionala och lokala sådana, och alla övriga berörda aktörer delar med sig av bästa praxis och kommer fram till användbara lösningar. Utbyte av bästa praxis är ytterst viktigt, och i detta sammanhang kan de lokala och regionala myndigheterna konkret bidra till framsteg och godkännande av resultat inom detta politikområde. Under alla omständigheter bör man använda de resurser som krävs för att erhålla omfattande och exakta data rörande invandringen, data som skall beaktas i genomförandet av denna politik. De årliga rapporterna bör beaktas under detta forum. Man bör upprätthålla kontakten med alla berörda aktörer.