20061223

P6_TA(2006)0569

De institutionella aspekterna av Europeiska unionens kapacitet att integrera nya medlemsstater

Europaparlamentets resolution om institutionella aspekter på Europeiska unionens förmåga att integrera nya medlemsstater (2006/2226(INI))

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

- med beaktande av artikel 49 i EG-fördraget,

- med beaktande av ordförandeskapets slutsatser från Europeiska rådets möte i Köpenhamn i juni 1993, i Madrid i december 1995, i Luxemburg i december 1997, i Thessaloniki i juni 2003, och i Bryssel i december 2004, i juni 2005 och juni 2006,

- med beaktande av Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna,

- med beaktande av 2005 års strategidokument för utvidgningen från kommissionen (KOM(2005)0561),

- med beaktande av sin resolution av den 12 januari 2005 om fördraget om upprättande av en konstitution för Europa [1],

- med beaktande av sin resolution av den 28 september 2005 om inledandet av förhandlingar med Turkiet [2],

- med beaktande av förhandlingsramarna för Turkiet och Kroatien som rådet antog den 3 oktober 2005,

- med beaktande av sin resolution av den 19 januari 2006 om perioden av eftertanke: struktur, teman och ramar för en utvärdering av debatten om Europeiska unionen [3],

- med beaktande av sin resolution av den 16 mars 2006 om kommissionens strategidokument inför utvidgningen (2005) [4],

- med beaktande av sin resolution av den 14 juni 2006 om nästa steg under perioden av eftertanke och analys om Europas framtid [5],

- med beaktande av sin resolution av den 27 september 2006 om Turkiets framsteg inför anslutningen [6],

- med beaktande av artikel 45 i arbetsordningen,

- med beaktande av betänkandet från utskottet för konstitutionella frågor (A6-0393/2006), och av följande skäl:

A. Vid sitt möte i Thessaloniki den 19- 20 juni 2003 gav Europeiska rådet tydligt uttryck för ett europeiskt perspektiv för länderna på västra Balkan, med EU-medlemskap för dessa länder som slutmål (Tessalonikiagendan).

B. Europeiska rådet bekräftade vid sitt möte den 16- 17 juni 2005 sitt åtagande att fullt ut genomföra Thessalonikiagendan, och bekräftade vid sitt möte den 15- 16 juni 2006 sin avsikt att respektera de åtaganden som gjorts gentemot länderna i sydöstra Europa (Turkiet och Kroatien såsom länder med vilka förhandlingar har inletts, f.d. jugoslaviska republiken Makedonien/FYROM såsom kandidatland samt övriga länder i västra Balkan såsom möjliga kandidatländer) i fråga om utvidgningen samtidigt som det underströk behovet att se till att unionen fungerar politiskt, ekonomiskt och institutionellt medan utvidgningen pågår.

C. Den 3 oktober 2005 inledde rådet formellt anslutningsförhandlingar med Turkiet och Kroatien.

D. Vid sitt möte den 15- 16 december 2005 gav rådet f.d. jugoslaviska republiken Makedonien (FYROM) status som kandidatland.

E. Iakttagandet av samtliga Köpenhamnskriterier har varit utgångspunkten för medlemskap i EU sedan 1993 och bör även vara det vid framtida utvidgningar.

F. I Köpenhamnskriterierna betonas även betydelsen av unionens förmåga att ta emot nya medlemmar utan att den europeiska integrationen förlorar i kraft.

G. EU:s institutionella förmåga att integrera nya medlemsstater har i stigande grad blivit föremål för diskussion i samband med utvidgningar efter Bulgariens och Rumäniens tillträde.

H. I sin ovannämnda resolution om kommissionens strategidokument inför utvidgningen (2005) inbjöd parlamentet kommissionen att senast vid utgången av 2006 lägga fram en rapport i vilken den redogör för de principer som EU:s absorptionsförmåga baseras på.

I. Europeiska rådet beslutade vid sitt möte den 15- 16 juni 2006 att "man när utvidgningstakten bestäms måste ta hänsyn till unionens förmåga att ta in nya medlemmar" och att det vid sitt möte i december 2006 skall diskutera "alla aspekter av framtida utvidgningar, bland annat unionens förmåga att ta in nya medlemmar och ytterligare sätt att förbättra utvidgningsprocessens kvalitet på grundval av de positiva erfarenheter som hittills gjorts". Denna diskussion skall ha som utgångspunkt en rapport om alla relevanta aspekter som rör unionens absorptionsförmåga som kommissionen skall presentera tillsammans med sin årliga rapport om utvidgningen och föranslutningsprocessen.

J. Enligt Europeiska rådet bör denna rapport även innehålla en redogörelse för medborgarnas uppfattning om utvidgningen nu och i framtiden samt beakta nödvändigheten att förklara utvidgningsprocessen på ett lämpligt sätt till allmänheten inom EU.

K. Enligt ordförandeskapets slutsatser från Europeiska rådet möte i Bryssel den 16- 17 december 2004"kan anslutningsförhandlingar som ännu inte har inletts med kandidatstater vilkas anslutning kan få betydande finansiella konsekvenser inte slutföras förrän finansieringsramen från och med 2014 har fastställts, tillsammans med eventuella finansiella följdreformer".

L. Begreppet integrationsförmåga innehåller i sig en utmaning att anpassa EU till de nya medlemsstaterna. Denna utmaning kvarstår, i synnerhet efter det att Frankrike och Nederländerna förkastat konstitutionsfördraget eftersom detta fördrag skulle ha gjort det möjligt för EU att fungera på ett effektivt och demokratiskt sätt, med den kvarstående utmaningen att ta itu med de ekonomiska resurserna.

M. Det pågår en diskussion om EU:s så kallade "absorptionsförmåga" när det gäller framtida utvidgningar.

N. Kommissionens ordförande har inför parlamentet förklarat att han anser att de institutionella frågorna bör lösas innan någon ytterligare utvidgning tar vid, och har uttryckt sin förhoppning om att denna lösning, såsom den fastställdes vid Europeiska rådets möte den 15- 16 juni 2006, kan uppnås före utgången av 2008 och därmed tillåta EU att respektera sina åtaganden gentemot de länder som inlett förhandlingar liksom de för vilka det förespeglat möjligheten till anslutning.

O. En institutionell lösning av detta slag behövs framför allt för att bibehålla takten i den europeiska integrationen, såsom medlemsstaternas stats- och regeringschefer noterade vid Europeiska rådets möte i Köpenhamn 1993.

1. Europaparlamentet påpekar att utvidgningen har tenderat att stärka unionen, främja dess ekonomiska tillväxt, stärka dess roll i internationellt hänseende och påskynda utvecklingen av EU:s politik inom nya områden.

2. Europaparlamentet erinrar om att begreppet "absorptionsförmåga" användes för första gången 1993 då Europeiska rådet vid sitt möte i Köpenhamn erkände att vid sidan om de politiska och ekonomiska kriterier som kandidatländerna måste uppfylla för att kunna tillträda unionen utgör även "unionens förmåga att ta emot nya medlemmar, utan att takten i den europeiska integrationen blir lidande en viktig faktor som ligger i både EU:s och kandidatländernas allmänna intresse".

3. Europaparlamentet erinrar om att även om varje utvidgning av unionen har medfört ändringar av dess institutionella, politiska och ekonomiska ramar har dessa ändringar inte varit tillräckliga för att säkra effektiviteten i unionens beslutsfattande.

4. Europaparlamentet anser att termen "absorptionsförmåga" är missvisande eftersom EU på intet sätt "absorberar" sina medlemmar, och föreslår därför att den ersätts med termen "integrationsförmåga" som på ett bättre sätt ger uttryck för innebörden av EU-medlemskap.

5. Europaparlamentet understryker att "integrationsförmåga" inte är ett nytt kriterium för kandidatländerna att uppfylla utan en förutsättning för att utvidgningen skall lyckas och för att den europeiska integrationsprocessen skall fördjupas. Ansvaret för att förbättra "integrationskapaciteten" ligger hos EU och inte hos kandidatländerna.

6. Europaparlamentet anser att "integrationskapacitet" efter utvidgningen innebär att

- EU:s institutioner kan fungera som de skall och fatta beslut på ett effektivt och demokratiskt sätt och i enlighet med de specifika förfaranden de har att följa,

- EU:s ekonomiska resurser räcker till för att finansiera dess verksamhet,

- unionen kan fortsätta att utveckla sin politik på ett framgångsrikt sätt och att uppnå sina målsättningar och därmed förverkliga sitt politiska syfte.

7. Europaparlamentet anser att unionen måste, för att säkra sin integrationsförmåga, besluta om omfattningen av och innehållet i de reformer som den måste genomdriva innan ytterligare medlemsstater kan ansluta sig. Detta förutsätter en utvärdering som måste göras kontinuerligt under utvidgningsprocessens alla faser, med hänsyn tagen till den möjliga inverkan som nya medlemsstater kan ha på dess institutionella, ekonomiska och beslutsmässiga förmåga.

8. Europaparlamentet erkänner att EU idag står inför svårigheter att uppfylla sina åtaganden gentemot länderna i sydöstra Europa på grund av att dess institutionella, ekonomiska och politiska struktur är otillräcklig för ytterligare utvidgningar och måste förbättras.

Integrationskapacitetens institutionella aspekter

9. Europaparlamentet understryker att innan ytterligare utvidgning tar vid är det av grundläggande betydelse att EU reformeras så att den kan fungera på ett mer effektivt, öppet och demokratiskt sätt. Följande institutionella reformer är därför nödvändiga:

a) Ett nytt system för kvalificerad majoritetsröstning bör antas som ger rådet bättre möjlighet att fatta beslut.

b) En rejäl utökning bör ske av de politikområden som är föremål för kvalificerad majoritetsomröstning.

c) Europaparlamentet bör ges betydligt större möjlighet att delta i budget- och lagstiftningsarbetet på lika villkor med rådet.

d) Rotationssystemet för Europeiska rådets ordförandeskap bör ändras.

e) En befattning som utrikesminister bör inrättas.

f) Kommissionens sammansättning bör ändras utöver vad som föreskrivs i Nicefördraget.

g) Kommissionens ordförandes roll och demokratiska legitimitet bör stärkas genom att han/hon väljs av Europaparlamentet.

h) EG-domstolens domsrätt bör utvidgas till att omfatta unionens samtliga verksamhetsområden, inklusive övervakningen av respekten för de grundläggande rättigheterna.

i) Mekanismer bör skapas för att involvera medlemsstaternas parlament i granskningen av EU:s åtgärder.

j) Mer flexibla arrangemang bör införas som svar på den växande möjligheten att inte alla medlemsstater kan eller vill föra politiken på vissa områden vidare på samma gång.

k) Förfarandet för att göra ändringar i fördragen bör ändras i syfte att göra det enklare och mer effektivt och för att stärka det demokratiska tillvägagångssättet liksom insynen och öppenheten.

l) "Pelarstrukturen" bör avskaffas och ersättas med ett verksamhetsfält med enhetlig struktur och rättslig status.

m) En klausul bör införas som ger medlemsstaterna möjlighet att lämna EU.

n) De värderingar som ligger till grund för EU, liksom dess målsättningar, bör definieras klart och tydligt.

o) EU:s befogenheter och de principer som ligger till grund för såväl unionens åtgärder som dess förbindelser med medlemsstaterna bör definieras klart och tydligt.

p) Insynen i EU:s förfaranden för beslutfattande bör stärkas, i första hand genom offentlig granskning av rådets verksamhet i egenskap av lagstiftande myndighet.

q) De instrument med vilka EU utövar sina befogenheter bör definieras klart och tydligt och därtill förenklas.

Parlamentet påpekar att alla dessa reformer redan ingår i konstitutionsfördraget och att om de genomförs skulle det göra det möjligt för ett utvidgat EU att fungera som det skall och fatta beslut på ett effektivt och demokratiskt sätt.

Andra relevanta aspekter av integrationskapaciteten

10. Europaparlamentet påpekar att om unionen skall utvidgas ytterliggare förutsätter detta, utöver nödvändiga institutionella reformer, även ändringar i andra strukturella avseenden. Bland dessa ingår följande:

a) Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna om de grundläggande rättigheterna bör antas och solidaritetspolitiken bör stärkas mellan medlemsstaterna,

b) Budgetramen och inte minst dess finansieringssystem bör ses över med sikte på att anpassa den till de nya behov som en utvidgad union möter. Denna översyn bör utgå från den fullständiga och omfattande översyn av budgetramen för 2007-2013 som redan planerats för 2008/2009 i enlighet med parlamentets resolution av den 8 juni 2005 om politiska utmaningar och budgetmedel i ett utvidgat EU 2007-2013 [7] samt med bestämmelserna enligt det interinstitutionella avtalet av den 17 maj 2006 om budgetdisciplin och sund ekonomisk förvaltning [8],

c) Ett flertal av unionens politikområden, varav somliga fastställdes för över 50 år sedan, bör omdefinieras så att unionen får möjlighet att genomföra Lissabonstrategin, stärka sin handlingsförmåga i internationella sammanhang och anpassa sig efter de nya utmaningar som en mycket större och mer heterogen union står inför i en globaliserad värld,

d) Europeiska grannskapspolitiken bör stärkas i syfte att skapa ett lämpligt instrument för att upprätta ömsesidigt fördelaktiga förbindelser med de europeiska länder som inte har omedelbara utsikter till EU-medlemskap på grund av att de inte uppfyller villkoren för medlemskap eller väljer att inte ansluta sig.

11. Europaparlamentet understryker att de reformer som nämns ovan måste genomföras parallellt med ansträngningar för att främja allmänhetens acceptans av utvidgningen, och erinrar om att ansvaret för att förklara för allmänheten syftet med och de ömsesidiga fördelarna av utvidgningen och Europas enande faller på Europas politiska ledare. Parlamentet stöder kommissionen när det gäller "att via en rad olika kanaler informera om sin utvidgningspolitik och vederlägga missuppfattningar", enligt vad som anges i 2005 års strategidokument för utvidgningen.

12. Europaparlamentet upprepar dock att varje beslut av EU om att godkänna en ny medlemsstat fattas genom ett förfarande som säkerställer en rad garantier, det vill säga enhälligt beslut av samtliga medlemsstater att inleda och avsluta anslutningsförhandlingar, Europaparlamentets godkännande och ratificering av varje anslutningsavtal av samtliga medlemsstater.

13. Europaparlamentet betonar under alla omständigheter att det faktum att medlemsstaternas regeringar undertecknar ett anslutningsfördrag innebär att dessa regeringar fullt ut åtar sig att agera i enlighet med det aktuella fördraget för att se till att man på ett framgångsrikt sätt lyckas genomföra ratificeringsprocessen enligt de förfaranden som tillämpas i respektive land.

14. Europaparlamentet anser att Europaparlamentets samtycke, som krävs för att rådet skall kunna agera enligt artikel 49 i fördraget om Europeiska unionen i frågan om anslutningen av nya medlemsstater, bör gälla såväl beslutet att inleda förhandlingar som förhandlingarnas slutförande.

Slutsatser

15. Europaparlamentet bekräftar åter sitt åtagande att främja utvidgningen såsom en historisk möjlighet att säkra freden, säkerheten, stabiliteten, demokratin och rättstatsprincipen liksom den ekonomiska tillväxten och välståndet i Europa. Parlamentet upprepar sin övertygelse att unionens utvidgning måste ske i takt med dess fördjupning om inte syftet med den europeiska integrationsprocessen skall äventyras.

16. Europaparlamentet understryker att EU måste kunna anpassa sin institutionella, ekonomiska och politiska struktur i god tid för att undvika att anslutningen av kandidatländer försenas efter det att det har slagits fast att de uppfyllt samtliga kriterier för medlemskap.

17. Europaparlamentet bekräftar åter att Nicefördraget inte utgör tillräcklig grund för ytterligare utvidgningar.

18. Europaparlamentet bekräftar åter sitt stöd för konstitutionsfördraget, som redan erbjuder lösningar på flertalet av de reformer som EU måste genomföra för att kunna uppfylla sina åtaganden vad gäller den nu aktuella utvidgningen och som utgör ett konkret uttryck för sambandet mellan fördjupning och utvidgning, och varnar för att varje försök att bit för bit genomföra delar av det åtgärdspaket som konstitutionsfördraget avser riskerar att undergräva den kompromiss om helheten som fördraget vilar på.

19. Europaparlamentet noterar den tidsplan som Europeiska rådet fastslog vid sitt möte den 15- 16 juni 2006 för att senast under hösten 2008 finna en lösning på den konstitutionella krisen.

20. Europaparlamentet bekräftar åter sitt åtagande att snarast möjligt finna en konstitutionell lösning för EU och under alla omständigheter innan Europas medborgare kallas att avge sin röst vid Europavalen 2009, för att unionen skall kunna uppfylla sina åtaganden gentemot kandidatländerna och vara redo att ta emot dem.

*

* *

21. Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till rådet, kommissionen, parlamenten och regeringarna i medlemsstaterna, parlamenten och regeringarna i Turkiet, Kroatien, före detta jugoslaviska republiken Makedonien, Albanien, Bosnien och Hercegovina, Serbien, Montenegro, Kosovos provisoriska institutioner för självstyre samt FN:s interimadministration i Kosovo (UNMIK).

[1] EUT C 247 E, 6.10.2005, s. 88.

[2] EUT C 227 E, 21.9.2006, s. 163.

[3] EUT C 287 E, 24.11.2006, s. 306.

[4] Antagna texter, P6_TA(2006)0096.

[5] Antagna texter, P6_TA(2006)0263.

[6] Antagna texter, P6_TA(2006)0381.

[7] EUT C 124 E, 25.5.2006, s. 373.

[8] EUT C 139, 14.6.2006, s. 1

--------------------------------------------------