Jordbruksläget I Europeiska unionen Rapport 2001 - Rapporten offentliggörs tillsammans med Allmän rapport om Europeiska unionens verksamhet - 2001 - BRYSSEL-LUXEMBURG, 2002

INNEHÅLLSFÖRTECKNING

1. Den ekonomiska situationen och inkomsterna i jordbruket

1.1. Översikt

1.2. Produktionsnivåer

1.3. Utvecklingen för producent- och marknadspriser

1.4. Kostnader för produktionsmedel

1.5. Utvecklingen av jordbruksinkomsterna

1.6. Informationssystemet för jordbruksföretagens redovisning (FADN)

1.6.1. Utvecklingen av jordbruksinkomsterna

1.6.2. Inkomst efter produktionsinriktning

2. Politikutveckling och lagstiftningsinitiativ 2001

2.1. Kvalitetspolitik

2.1.1. Skyddad ursprungsbeteckning / skyddad geografisk beteckning / garanterad traditionell specialitet

2.1.2. TRIPS-avtalet

2.1.3. Förteckning över nya produkter

2.2. Ekologiskt jordbruk

2.3. Marknadsföring av jordbruksprodukter

2.4. Förenkling av jordbrukslagstiftningen

2.4.1. Inledning

2.4.2. En öppen och tillgänglig jordbrukslagstiftning

2.4.3. Handelsmekanismer

2.4.4. Stödsystemet för småjordbruk

2.4.5. CAP-ED-projektet

2.4.6. Medlemsstaternas förenklingsförslag

2.4.7. Reform av bestämmelserna för fårsektorn

2.5. Statligt stöd

2.5.1. Inledning

2.5.2. Exceptionella händelser: BSE-krisen

2.5.3. Djursjukdomar: mul- och klövsjuka i Förenade kungariket

2.5.4. Formella undersökningar inleds

2.5.4.1. Formella undersökningar inleds

2.5.4.2. Italiensk finansieringslag för 2001

2.5.4.3. Programmet AIMA: stöd till fjäderfäindustrin i Italien

2.5.4.4. Stöd för att förbättra villkoren för bearbetning och saluföring av jordbruks- och skogsbruksprodukter - LR 5/2000, artikel 35 - Italien (Venetien).

2.5.4.5. Stödprogram i Italien

2.5.5. Stöd till vinproducenter i Italien (Sicilien)

2.5.6. Stöd till producenter av frukt och grönsaker i Grekland

2.5.7. Program för att motverka föroreningar från jordbruket i Frankrike

2.6. Stöd till de sämst ställda i gemenskapen

2.7. Regionerna i gemenskapens yttersta randområden

2.8. De utomeuropeiska länderna och territorierna

2.9. Åtgärder för information om den gemensamma jordbrukspolitiken

2.10. Informations- och kommunikationsteknik (IKT)

2.11. Rådgivande kommittéer och förbindelserna med samhälls- och branschorganisationer

3. UTVECKLINGEN PÅ MARKNADERNA

3.1. Vegetabilieproduktion

3.1.1. Spannmål

3.1.1.1. Världsmarknaden

3.1.1.2. Gemenskapsmarknaden

3.1.2. Oljeväxtfrön

3.1.3. Ärter, bondbönor, åkerbönor och lupiner

3.1.4. Oljelin

3.1.5. Trindsäd (kikärter, vicker och linser)

3.1.6. Non food-sektorn

3.1.7. Ris

3.1.8. Stärkelse

3.1.9. Socker

3.1.9.1. Världsmarknaden

3.1.9.2. Gemenskapsmarknaden

3.1.9.3. Viktigare händelser inom lagstiftning och politik

3.1.10. Potatis

3.1.11. Torkat foder

3.1.12. Spånadslin och hampa

3.1.12.1. Spånadslin

3.1.12.2. Hampa

3.1.13. Bomull

3.1.13.1. Reform av systemet för bomullsstöd

3.1.13.2. Världsmarknaden och gemenskapsmarknaden

3.1.14. Silkesmask

3.1.15. Olivolja

3.1.16. Färsk frukt och färska grönsaker

3.1.16.1. Situationen på världsmarknaden

3.1.16.2. Internationell handel

3.1.16.3. Gemenskapsmarknaden

3.1.16.4. Reformen av sektorn för frukt och grönsaker

3.1.17. Bananer

3.1.17.1. Reformen av den gemensamma organisationen av marknaden för bananer

3.1.17.2. Gemenskapens produktion

3.1.17.3. Import från AVS-länderna

3.1.18. Bearbetad frukt och bearbetade grönsaker

3.1.18.1. Världsmarknaden och gemenskapsmarknaden

3.1.18.2. Viktigare händelser inom lagstiftning och politik (se avsnitt 3.2.16.4)

3.1.19. Sektorn för vin

3.1.20. Tobak

3.1.20.1. Utvecklingen på marknaderna

3.1.20.2. Viktigare händelser inom lagstiftning och politik

3.1.21. Utsäde

3.1.21.1. Utvecklingen på marknaderna

3.1.21.2. Viktigare händelser inom lagstiftning och politik

3.1.22. Humle

3.1.22.1. Världsmarknaden

3.1.22.2. Gemenskapsmarknaden

3.1.23. Levande växter och blomsterprodukter

3.1.24. Djurfoder

3.2. Utvecklingen på marknaderna - animalieproduktion

3.2.1. Mjölk och mjölkprodukter

3.2.1.1. Världsmarknaden

3.2.1.2. Gemenskapsmarknaden

3.2.2. Nötkött

3.2.2.1. Världsmarknaden

3.2.2.2. Viktigare händelser inom lagstiftning och politik

3.2.2.3. Märkning av nötkött

3.2.3. Får- och getkött

3.2.3.1. Viktigare händelser inom lagstiftning och politik

3.2.4. Griskött

3.2.4.1. Situationen på världsmarknaden

3.2.4.2. Gemenskapsmarknaden

3.2.5. Fjäderfäkött

3.2.6. Ägg

3.2.7. Honung

3.2.7.1. Situationen på världsmarknaden

3.2.7.2. Gemenskapsmarknaden

4. DET AGROMONETÄRA SYSTEMET

4.1. Utvecklingen under 2001

4.2. Agromonetärt stöd

5. UTVECKLING AV LANDSBYGDEN 2001

5.1. Belgien

5.1.1. Planer för utveckling av landsbygden (EUGFJ:s garantisektion)

5.1.1.1. Ändrade planer för utveckling av landsbygden

5.1.1.2. Utbetalningsnivå för perioden 16 oktober 2000-15 oktober 2001

5.1.2. Operativa program eller samlade programdokument (EUGFJ:s utvecklingssektion)

5.1.3. Leader+-program

5.2. Danmark

5.2.1. Planer för utveckling av landsbygden (EUGFJ:s garantisektion)

5.2.1.1. Ny plan för utveckling av landsbygden antagen

5.2.1.2. Ändrad plan för utveckling av landsbygden

5.2.1.3. Utbetalningsnivå för perioden 16 oktober 2000-15 oktober 2001

5.2.2. Leader+-program

5.2.2.1. Nya program antagna

5.3. Tyskland

5.3.1. Planer för utveckling av landsbygden (EUGFJ:s garantisektion)

5.3.1.1. Planen för utveckling av landsbygden för Berlin antogs 2001

5.3.1.2. Ändrade planer för utveckling av landsbygden

5.3.1.3. Utbetalningsnivå för perioden 16 oktober 2000-15 oktober 2001

5.3.2. Operativa program (EUGFJ:s utvecklingssektion)

5.3.2.1. Utbetalningsnivå 2001

5.3.3. Leader+-program

5.4. Grekland

5.4.1. Planer för utveckling av landsbygden (EUGFJ:s garantisektion)

5.4.1.1. Utbetalningsnivå för perioden 16 oktober 2000-15 oktober 2001

5.4.1.2. Årsrapport

5.4.2. Operativa program eller samlade programdokument (EUGFJ:s utvecklingssektion)

5.4.2.1. Antagande av nya operativa program eller samlade programdokument

5.4.2.2. Ändring av operativa program eller samlade programdokument

5.4.2.3. Årsrapport

5.4.3. Leader+-program (EUGFJ:s utvecklingssektion)

5.4.3.1. Antagande av nya program

5.5. Spanien

5.5.1. Planer för utveckling av landsbygden (EUGFJ:s garantisektion)

5.5.1.1. Ändrade planer för utveckling av landsbygden

5.5.1.2. Utbetalningsnivå för perioden 16 oktober 2000-15 oktober 2001

5.5.2. Operativa program och kompletterande programplaneringar (EUGFJ:s utvecklingssektion)

5.5.2.1. Utbetalningsnivå för perioden 16 oktober 2000-15 oktober 2001

5.5.3. Leader+-program

5.5.3.1. Antagna nationella och regionala Leader-program

5.5.3.2. Leader II

5.6. Frankrike

5.6.1. Planer för utveckling av landsbygden (EUGFJ:s garantisektion)

5.6.1.1. Ny plan för utveckling av landsbygden antagen

5.6.1.2. Ändrad plan för utveckling av landsbygden

5.6.1.3. Utbetalningsnivå för perioden 16 oktober 2000-15 oktober 2001

5.6.2. Operativa program eller samlade programdokument (EUGFJ:s utvecklingssektion)

5.6.2.1. Ändrade operativa program eller samlade programdokument

5.6.2.2. Utbetalningsnivå för perioden 16 oktober 2000-15 oktober 2001

5.6.3. Leader+-program

5.7. Irland

5.7.1. Planer för utveckling av landsbygden (EUGFJ:s garantisektion)

5.7.2. Operativa program (EUGFJ:s utvecklingssektion)

5.7.3. Leader+-program

5.8. Italien

5.8.1. Planer för utveckling av landsbygden (EUGFJ:s garantisektion)

5.8.1.1. Antagande av nya planer för utveckling av landsbygden

5.8.1.2. Ändrade planer för utveckling av landsbygden

5.8.1.3. Utbetalningsnivå för perioden 16 oktober 2000-15 oktober 2001

5.8.1.4. Programplanering 1994-1999 (EUGFJ:s utvecklingssektion)

5.8.2. Operativa program eller samlade programdokument (EUGFJ:s utvecklingssektion)

5.8.2.1. Ändring av operativa program eller samlade programdokument

5.8.2.2. Utbetalningsnivå 2001

5.8.3. Leader+-program (EUGFJ:s utvecklingssektion)

5.8.3.1. Antagande av nya program

5.8.3.2. Utbetalningsnivå 2001

5.9. Luxemburg

5.9.1. Planer för utveckling av landsbygden (EUGFJ:s garantisektion)

5.9.1.1. Utbetalningsnivå för perioden 16 oktober 2000-15 oktober 2001

5.10. Nederländerna

5.10.1. Planer för utveckling av landsbygden (EUGFJ:s garantisektion)

5.10.1.1. Ändrad plan för utveckling av landsbygden

5.10.1.2. Utbetalningsnivå för perioden 16 oktober 2000-15 oktober 2001

5.10.2. Leader+-program

5.10.2.1. Antagande av nya operativa program eller samlade programdokument

5.11. Österrike

5.11.1. Planer för utveckling av landsbygden (EUGFJ:s garantisektion)

5.11.1.1. Utbetalningsnivå för perioden 16 oktober 2000-15 oktober 2001

5.11.2. Mål 1-programmet i Burgenland

5.11.2.1. Utbetalningsnivå 2001

5.11.3. Leader+-program (EUGFJ:s utvecklingssektion)

5.11.3.1. Nytt operativt program eller samlat programdokument

5.11.3.2. Utbetalningsnivå 2001

5.12. Portugal

5.12.1. Planer för utveckling av landsbygden (EUGFJ:s garantisektion)

5.12.1.1. Antagande av nya planer för utveckling av landsbygden

5.12.1.2. Utbetalningsnivå för perioden 16 oktober 2000-15 oktober 2001

5.12.2. Leader+-program (EUGFJ:s utvecklingssektion)

5.12.2.1. Antagande av nya program

5.12.2.2. Utbetalningsnivå 2001

5.12.3. Operativa program (EUGFJ:s utvecklingssektion)

5.12.3.1. Det operativa programmet "Jordbruk och utveckling av landsbygden"

5.12.3.2. Regionala operativa program

5.13. Finland

5.13.1. Planer för utveckling av landsbygden (EUGFJ:s garantisektion)

5.13.1.1. Ändrade planer för utveckling av landsbygden

5.13.1.2. Utbetalningsnivå 2001

5.13.2. Operativa program eller samlade programdokument (EUGFJ:s utvecklingssektion)

5.13.2.1. Utbetalningsnivå 2001

5.13.3. Leader+-program (EUGFJ:s utvecklingssektion)

5.13.3.1. Antagna Leader+-program

5.13.3.2. Utbetalningsnivå 2001

5.14. Sverige

5.14.1. Planer för utveckling av landsbygden (EUGFJ:s garantisektion)

5.14.1.1. Ändrade planer för utveckling av landsbygden

5.14.1.2. Utbetalningsnivå för perioden 16 oktober 2000-15 oktober 2001

5.14.2. Operativa program eller samlade programdokument (EUGFJ:s utvecklingssektion)

5.14.2.1. Årsrapporter och utbetalningar

5.14.2.2. Utbetalningsnivå för perioden 16 oktober 2000-15 oktober 2001

5.14.3. Leader+-program (EUGFJ:s utvecklingssektion)

5.14.3.1. Godkända Leader+-program

5.14.3.2. Utbetalningsnivå 2001

5.15. Förenade kungariket

5.15.1. Planer för utveckling av landsbygden (EUGFJ:s garantisektion)

5.15.1.1. Utbetalningsnivå 2001

5.15.2. Operativa program eller samlade programdokument (EUGFJ:s utvecklingssektion)

5.15.2.1. Årsrapporter och utbetalningar

5.15.2.2. Antagna Leader+-program

5.15.2.3. Årliga utbetalningar

6. miljö och skog

6.1. Miljöåtgärder

6.2. Skogsbruksåtgärder

7. Finansieringen av den år 2001

7.1. Europeiska rådets överenskommelse i Berlin och budgetdisciplin

7.2. EUGFJ:s garantisektion

7.2.1. Budgetförfarandet

7.2.1.1. Den monetära reserven

7.2.2. EUGFJ:s garantisektions plats i den allmänna budgeten

7.2.3. EUGFJ och dess finansiella resurser

7.2.4. Arten av utgifter inom EUGFJ:s garantisektion

7.2.4.1. Offentliga interventionslager

7.2.5. Granskning och godkännande av räkenskaperna

7.2.6. Utvecklingen av jordbruksmarknadernas utgifter 2001

7.3. EUGFJ:s utvecklingssektion

7.3.1. Genomförd finansiering

7.3.2. Budgetgenomförande

7.4. Utvärdering

7.4.1. Utvärdering av marknadsåtgärderna

7.4.2. Utvärdering av strukturåtgärder och åtgärder för utveckling av landsbygden

8. Förberedelser för utvidgningen

8.1. Viktigare händelser

8.1.1. Anslutningsförhandlingar

8.1.2. Återkommande rapporter

8.1.3. Sapard

8.1.4. Länderna i Central- och Östeuropa - gradvis liberalisering av den bilaterala handeln med jordbruksprodukter

8.1.4.1. Lista 1:

8.1.4.2. Lista 2:

8.1.4.3. Lista 3:

8.1.5. Förhandlingsresultat

9. Internationella relationer

9.1. Internationella organisationer och avtal

9.1.1. Världshandelsorganisationen (WTO)

9.1.1.1. Samråd och lösning av tvister inom WTO

9.1.1.2. Mot en ny förhandlingsrunda

9.1.2. Organisationen för ekonomiskt samarbete och utveckling (OECD)

9.1.3. Allmänna preferenssystemet

9.1.4. FN:s livsmedels- och jordbruksorganisation (FAO)

9.1.5. Internationella spannmålsavtalet

9.1.5.1. Spannmålskonventionen

9.1.6. Internationella sockerorganisationen

9.2. Bilaterala och regionala handelsförbindelser

9.2.1. Förenta staterna

9.2.2. Kanada

9.2.3. Mexiko

9.2.4. Sydamerikanska gemensamma marknaden (Mercosur)

9.2.5. Chile

9.2.6. Sydafrika

9.2.7. Japan och Sydkorea

9.2.7.1. Bilaterala handelsförbindelser med Korea och Japan 2001

9.2.8. Nya Zeeland

9.2.9. Medelhavsländerna

9.2.10. Västra Balkan

9.2.11. AVS

KAPITEL I

1. Den ekonomiska situationen och inkomsterna i jordbruket

1.1. Översikt

1. Jordbruksåret 2001 utmärktes främst av följande förändringar: a) den allmänna nedgången i den internationella ekonomiska situationen under året, vilken ytterligare förvärrades av de tragiska händelserna den 11 september, b) förhållandevis höga oljepriser under större delen av jordbruksåret (men en betydande minskning jämfört med de mycket höga priserna under senare delen av 2000), vilket ledde till fortsatt höga kostnader för energi och gödningsmedel, men priserna föll kraftigt i mitten av september och blev kvar på mycket lägre nivåer under resten av året, c) en plötslig ökning av livsmedelspriserna under första halvåret 2001, vilket ledde till att inflationen ökade och den privata konsumtionen urholkades, d) fortsatt turbulens inom köttsektorn till följd av en ny BSE-kris mot slutet av 2000, som ledde till att nötköttskonsumtionen och priserna föll kraftigt, och ett utbrott av mul- och klövsjuka i början av 2001, samt e) på det hela taget ogynnsamma väderförhållanden under jordbruksåret, med dåligt väder i flertalet av EU:s medlemsstater, vilket ledde till minskad spannmålsskörd.

2. Till följd av den allmänna nedgången i den inhemska och internationella ekonomiska situationen avtog den globala tillväxten av exporten tvärt, i huvudsak på grund av den markanta nedgången i Förenta staterna. Trots den fördelaktiga växelkursen för euron påverkades EU:s jordbruksexport under 2001 i hög grad av kriserna i köttsektorn och av ökad konkurrens från tredjeländer i spannmålssektorn.

3. Sammantaget visar de första uppskattningarna av jordbruksinkomsterna, som gjordes i slutet av 2001, på en ökning av intäkterna för hela Europeiska unionen med 2,7 % i reala termer (mätt i realt nettomervärde till faktorpris per årsarbetsenhet), efter den redan registrerade uppgången under 2000 (+3,7 % enligt de allra senaste siffrorna). Trots de sanitära kriserna i djursektorn i samband med BSE och mul- och klövsjuka bör den gynnsamma prisutvecklingen, särskilt inom djursektorn (men med nötköttssektorn som tydligt undantag), jämte en ny men måttlig minskning av arbetskraften inom jordbruket (-1,6 % år 2001), leda till att den genomsnittliga jordbruksinkomsten per arbetsenhet stiger till rekordnivåerna 2001, vilket är ett nytt tecken på återhämtning efter nedgången 1998 och 1999. Som vanligt måste man emellertid vara försiktig med dessa första uppskattningar. Dessutom döljer sig bakom den förväntade sammanlagda ökningen av genomsnittsinkomst tämligen stora variationer i utvecklingen av jordbruksinkomster beroende på driftsinriktningen.

4. När det gäller vädret startade jordbruksåret 2001 på det hela taget dåligt med ogynnsamma förhållanden under höstsådden. Under denna tid regnade det häftigt vilket hindrade eller omöjliggjorde höstsådd i Förenade kungariket, Irland, Frankrike och Beneluxländerna och minskade den odlade arealen genom översvämningar och skador på skörden. Ovanligt stora mängder regn registrerades även i Spanien och norra Italien, vilket gjorde det möjligt att fylla på vattenreserverna, men i vissa fall ledde vattenmängderna till att marken genomdränktes eller översvämmades.

5. Likväl bidrog ovanligt höga vintertemperaturer, särskilt i de centrala och norra regionerna i Europa, till att påskynda odlingen av vintergrödor. I de sydliga EU-länderna var det torrare än normalt medan det regnade mer än genomsnittligt i de andra länderna och i vissa fall rikligt. Under våren var nederbörden fortfarande mycket kraftig i de centrala och nordliga delarna, vilket fortsatte att hämma jordbruket. Samtidigt var nederbörden otillräcklig i de södra regionerna i Italien, Spanien och Portugal och temperaturerna högre än normalt, vilket förvärrade torkans inverkan på vintersäden. I synnerhet juni var mycket torr och varm i dessa tre länder vilket inverkade menligt på stråsäd, särskilt korn och vete.

6. Under sommaren hämmades eller fördröjdes skörden av den kraftiga blötan i vissa centrala och nordliga länder, medan flera veckors topptemperaturer och torka hade negativa effekter på vinter- och vårsäden i de sydliga länderna, vilket i allmänhet ledde till minskad avkastning för året. Vad beträffar sommargrödor låg produktionen av både betor och potatis under nivåerna för 2000. Båda grödorna påverkades negativt av de omfattande regnen i de norra delarna under hösten och skörden blev i allmänhet försenad.

7. Spannmålskonsumtionen inom EU uppskattas ha ökat i endast liten utsträckning under 2001 (med knappt 1 %) efter att ha ökat med omkring 4 % föregående år (då användningen av spannmål i djurfoder ökade märkbart). Konsumenternas förtroende för nötkött minskade markant sedan nya fall av galna ko-sjukan upptäckts sent förra året, vilket ledde till en minskning år 2000 med 5 % av EU:s totala konsumtion jämfört med 1999. Denna stora nedgång i konsumtionen fortsatte in i 2001. Konsumtionen föll mest i Tyskland, Grekland och Spanien men återhämtade sig sedan under årets senare hälft, vilket ledde till en förväntad sammanlagd minskning över året på omkring 5,7 % jämfört med 2000.

8. Liksom tidigare fick den kraftiga tillbakagången i nötköttskonsumtion positiva följder för konsumtionen av fjäderfä- och griskött, som (räknat per person) förväntas öka med 6,5 % respektive knappt 2 % jämfört med nivåerna för 2000. Däremot förväntas konsumtionen per person av får- och getkött avta med 5,8 %, vilket i hög grad beror på de exportrestriktioner som infördes på grund av mul- och klövsjuka. Dessa ledde till brist på får- och getkött på EU:s fastland, som traditionellt förlitar sig på export från Förenade kungariket.

9. Den sammanlagda konsumtionen av mjölkprodukter (som alltså omfattar all mjölkanvändning) har ökat i EU sedan 1997, och under 2001 förväntas konsumtionen uppgå till 115,2 miljoner ton (i mjölkekvivalent), vilket är en ökning på 0,3 % under förra året. Medan smörkonsumtionen förblev oförändrad från 2000, förväntas ostkonsumtionen fortsätta sin uppåtgående trend och öka med 0,5 % år 2001, även om denna ökning ligger klart under senare års trend.

10. Det allmänna ekonomiska läget efter den ekonomiska avmattningen i Förenta staterna under året präglades av en försvagning av världsekonomin under 2001 (tillväxten av BNP i världen för 2001 beräknas bli endast 2,1 %) och förvärrades av den allmänna känslan av osäkerhet och otrygghet efter de tragiska händelserna den 11 september. EU kunde inte undvika denna allvarliga och samtidiga nedgång i världsekonomin. EU:s ekonomiska tillväxttakt minskade under 2001 (euroländernas ekonomi kommer troligen att växa med endast 1,6 %, vilket är en minskning från 3,4 % föregående år). Exporten står inför en kraftig avmattning av världshandelns tillväxttakt, som sannolikt kommer att ligga under 1 % (i volym) år 2001. Det är den lägsta nivån sedan tidigt 1980-tal.

11. Sedan oljepriserna höjts 1999-2000 satte en plötslig höjning av livsmedelspriserna under första halvåret 2001 fart på inflationen, som urholkade hushållens köpkraft och den privata konsumtionen. Den genomsnittliga inflationstakten i euroländerna för året förväntas bli 2,8 % (jämfört med 2,4 % år 2000). Oljepriserna förblev i allmänhet höga i början av 2001, men något lägre än de mycket höga priserna under senare delen av 2000, och låg kvar på en tämligen stabil nivå till mitten av september, då priserna föll kraftigt för att nå nivåer som inte förekommit sedan mitten av 1999. Vad beträffar valutan förblev euron jämfört med tidigare tämligen svag mot US-dollarn under 2001, vilket bidrog till att EU:s export i stort sett förblev konkurrenskraftig på världsmarknaderna.

12. I överensstämmelse med den globala ekonomins allmänna nedgång var de internationella jordbruksmarknaderna relativt stillastående under en stor del av 2001. Internationella priser på den mesta spannmålen visade till en början viss återhämtning i början av andra halvåret, efter att ha fallit under det första halvåret. Den ekonomiska osäkerheten efter händelserna den 11 september satte dock press på priserna igen, som förblev i stort sett oförändrade under de återstående månaderna.

13. Internationella vetepriser låg kvar relativt högt under året och långt över föregående års nivåer fram till september, på grund av att produktionen föll i de viktigaste exportländerna och att man förväntade ökad efterfrågan i världen. Från oktober och därefter låg dock prisnivåerna, om än fortfarande tämligen höga, något under de höga nivåerna för motsvarande period vid slutet av 2000. Efterfrågan hade minskat och det fanns tecken på att det i många länder, som inte traditionellt är kända som exportörer, fanns betydande överskott som kunde användas för export. På världsmarknaden för majs föll priserna med i storleksordningen 10 % mellan januari och juni innan de återhämtade sig något till augusti, då de återigen hamnade under ny prispress nedåt allteftersom framtidsutsikterna blev osäkra. Priserna föll kraftigt mellan augusti och oktober på grund av de stora lagren och liten efterfrågan, men återhämtade sig något mot slutet av året eftersom produktionen förväntades minska i Förenta staterna.

14. På köttmarknaderna stärktes de internationella priserna under första delen av 2001, vilket främst berodde på en kraftig ökning av fjäderfäpriserna. Försämringen av den globala ekonomiska situationen och de första rapporterade fallen av BSE i Asien i september höll dock tillbaka en höjning av köttpriserna genom att begränsa ökningen av den globala köttkonsumtionen. Priserna på nötkött, som gradvis hade återhämtat sig under det första halvåret, pressades nedåt mot slutet av året till följd av förnyad oro för djursjukdomar men även på grund av en global rörelse bort från nötkött mot annat kött. I samband med den allmänna uppbromsningen av den globala ekonomiska tillväxten och särskilt den minskade efterfrågan i de regioner som varit de viktigaste växande marknaderna under senare år, föll de internationella priserna på mjölkprodukter markant under andra halvåret, så att priserna i december för samtliga mjölkprodukter utom cheddarost låg klart under priserna 12 månader tidigare.

15. EU:s resultat på de internationella jordbruksmarknaderna 2001 har varit tämligen blandat. Medan den svaga euron förbättrat konkurrenskraften för EU:s export, har nedgången i den globala ekonomin jämte årets dåliga spannmålsskörd, den ökade spannmålskonkurrensen från tredjeländer och de nyligen inträffade kriserna i köttsektorn alla haft en klart återhållande effekt på EU:s export.

16. Under de första tio månaderna 2001 steg det totala värdet av EU:s jordbruksexport något (omkring 2,3 %) jämfört med samma period året innan. Bakom denna siffra finns emellertid stora variationer mellan olika produktsektorer. Spannmålsexporten föll kraftigt med omkring 30 % i volym och 15 % i värde (räknat i euro), vilket delvis berodde på den ökade konkurrensen från export från länderna i Central- och Östeuropa och från republikerna i det före detta Sovjetunionen, där spannmålsgrödorna 2001 hade återhämtat sig från de av torka påverkade nivåerna föregående år. På liknande sätt registrerades stora fall i värdet av export av djurfoder (-19 %) och olivolja (-9,5 %). Däremot förekom betydande ökningar för socker (+36 %), frukt (+16 %) och grönsaker (+17 %).

17. Vad beträffar köttexporten minskade exportvolymen under de första tio månaderna, jämfört med samma period föregående år, till följd av utbrotten av BSE och mul- och klövsjuka, som i det närmaste stoppade EU-exporten av köttprodukter under en viss tid. Nötköttsexporten minskade med drygt 20 % både i volym och i värde, medan exporten av griskött minskade kraftigt i volym (omkring 34 %) men mindre i värde (-13 %). Exporten av fjäderfäkött minskade i volym (med omkring 4 %) men ökade faktiskt i värde (+13 %). Fastän mjölkprodukternas exportvolym minskade märkbart ökade värdet av viss export, särskilt ost (+8 %) och koncentrerad mjölk (+35 %), medan exporten av skummjölkspulver föll kraftigt (med nästan 50 % i värde) till följd av såväl begränsad tillgång i EU som sänkta exportbidragsnivåer.

18. Interventionslagren ökade för flertalet jordbruksprodukter som omfattades av interventionssystem på marknaderna under 2001. För spannmål ökade interventionslagren från omkring 6,6 miljoner ton i slutet av 2000 till omkring 7,0 miljoner ton i slutet av 2001. Bakom dessa siffror döljer sig emellertid tämligen stora variationer i förändringar av lagerstorlek för olika typer av spannmål. Medan vetelagren minskade avsevärt under 2001 (ner till omkring 0,66 miljoner ton i slutet av året från 1,8 miljoner ton i december 2000), ökade kornlagren under samma period från 1,2 till 1,7 miljoner ton, och råglagren, som ökade från 3,6 till 4,7 miljoner ton, ger fortsatt anledning till oro. Interventionslagren av mjölkpulver hade tagit slut redan i oktober 2000 och låg kvar så under 2001, medan smörlagren minskade från nästan 64 000 ton i början av 2001 till omkring 54 000 ton i slutet av året. Till följd av de nya kriserna i köttsektorn ökade interventionslagren av nötkött, som under 2000 i det närmaste tagit slut, väsentligt under 2001 för att uppgå till omkring 250 000 ton i slutet av året.

1.2. Produktionsnivåer

19. Totalt sett tyder de senaste uppskattningarna (tillgängliga i slutet av december) på att spannmålsproduktionen 2001 var liten med strax över 201 miljoner ton. Detta är en minskning med omkring 12,7 miljoner ton (eller omkring 6 %) jämfört med föregående års rekordskörd, men ändå något mer än skörden 1999. Den sammanlagda minskningen jämfört med 2000 beror främst på de dåliga väderförhållanden som drabbade flertalet EU-länder under året. De största produktionsfallen ägde rum i Frankrike (-6 miljoner ton eller 9 %), Spanien (-6,9 miljoner ton eller 29 %) och Förenade kungariket (-4,4 miljoner ton eller 18 %). I Tyskland ökade produktionen avsevärt (+4,8 miljoner ton eller 11 %) till följd av en rekordskörd och blev därigenom för första gången den största stråsädsproducenten i EU, före Frankrike. Det mesta av det totala produktionsfallet beror på minskningen av vete (-11,4 miljoner ton, eller -12 %, jämfört med föregående år). Även produktionen av korn förväntas minska med 3,3 miljoner ton (eller 6,4 %) jämfört med 2000 och durumvete med 1,1 miljoner ton (eller 12,4 %). Däremot förväntas produktionen av majs öka med omkring 2,4 miljoner ton (omkring 6 %) till knappt 41 miljoner ton och råg med 0,8 miljoner ton (eller 15 %), på grund av en produktionsökning på en miljon ton i Tyskland.

20. Den sammanlagda nedgången i spannmålsproduktion speglar en allmän minskning av både spannmålsarealen och avkastningen för 2001. Den totala spannmålsarealen minskade med 2,8 % (omkring 1,1 miljoner hektar) jämfört med föregående år, vilket nästan helt beror på minskad veteareal (omkring 8 %). Den enda markanta arealökningen jämfört med föregående år står majsarealen för (med omkring 5 % eller omkring 0,2 miljoner hektar under föregående år), medan arealerna för korn och durumvete förblev mer eller mindre konstanta.

21. De senaste uppskattningarna visar på en genomsnittlig minskning av spannmålsavkastningen med drygt 3 % jämfört med föregående år, eller 5,5 ton per hektar. Detta är omkring 4 % under trenden och det är avkastningen för korn (-6 %) och durumvete (-12 %) som minskar mest. Genomsnittsavkastningen för mjukt vete gick också ner (med 4 %), medan majsskörden steg något (med 1 %) och rågskörden gick upp markant (med 19 %). Emellertid varierar mönstret för avkastningen i hög grad mellan medlemsländerna. Medan till exempel skörden av mjukt vete minskade markant i Spanien (med omkring en tredjedel) och i mindre utsträckning i Frankrike (-6 %), Italien (-4 %) och Förenade kungariket (-10 %), ökade den avsevärt (omkring 8 %) i Irland och Tyskland och tog ett språng i Österrike (omkring 16 %). På liknande sätt ökade rågavkastningen avsevärt i Tyskland (med 25 %) och Österrike (med 20 %), men föll kraftigt i Spanien (med 44 %) och Portugal (med 30 %). För majs var emellertid variationen mellan medlemsstaterna mindre dramatisk, och så gott som samtliga registrerade ökad avkastning.

22. Den totala oljeväxtproduktionen (raps, solrosor och soja) på 13,4 miljoner ton, som omfattar produktion av både livsmedel och icke-livsmedel, ligger på i stort sett samma nivå som föregående år och klart under rekordskörden 1999. Både den totala odlingsarealen och den totala avkastningen för oljeväxter är i det närmaste oförändrade sedan 2000. När det gäller den enskilda grödan gick sojaproduktionen upp med drygt 6 %, till följd av en ökning på 50 % av odlingsarealen i Frankrike, medan produktionen av solrosor och rapsfrö sjönk mycket marginellt året innan (på grund av en något lägre genomsnittlig avkastning). På nationell nivå ägde mer markanta förändringar rum.

23. Medan arealen för proteingrödor ökade marginellt (med 3 %) jämfört med föregående år, minskade den totala avkastningen, så att det sammanlagda resultatet blev omkring 3 % lägre än 2000 med 3,7 miljoner ton, vilket är den lägsta nivån sedan 1995. Oljelinsarealen minskade dramatiskt från 227 000 hektar 2000 till 105 000 hektar 2001, till följd av förändringar i den gemensamma organisationen av denna marknad. Dock ledde en bättre avkastning till att minskningen av den sammanlagda produktionen blev mindre märkbar, från 260 000 ton 2000 till 150 000 ton 2001.

24. De senaste uppskattningarna tyder på att EU:s sockerproduktion föll med omkring 15 % jämfört med föregående år, vilket främst beror på lägre produktion i Frankrike, Tyskland och Italien. Medan den sammanlagda odlingsarealen för betor endast minskade något (men följde på en brant nedgång året innan), minskade avkastningen kraftigt på grund av ogynnsamma väderförhållanden. Särskilt drabbade det rikliga regnandet i september många produktionsområden som Tyskland och Frankrike, vilket försämrade skörden.

25. Enligt de första uppskattningarna var produktionen av olivolja avsevärt högre 2001 med omkring 2,1 miljoner ton.

26. Enligt de första prognoserna sjönk produktionen av både frukt (-2,5 % jämfört med 2000) och färska grönsaker (-1,1 %) under 2001. Produktionen av potatis uppskattas ha minskat med 8 % jämfört med föregående år, till följd av att perioder med torka och höga temperaturer drabbade potatissorter som inte konstbevattnas i de södra regionerna, medan stora mängder regn hindrade den nordeuropeiska produktionen.

27. Efter en mycket god skörd 1999, då produktionen var den högsta på många år, och en något lägre produktion 2000, visar de senaste uppskattningarna att vinproduktionen minskat under 2001 med ungefär 7,6 % jämfört med föregående år till 169,5 miljoner hektoliter. I Spanien föll produktionen rejält (drygt 20 %) medan den i både Frankrike och Italien minskade med mellan 2,2 och 4,7 %. Däremot beräknades vinproduktionen ha ökat med drygt 15 % i Österrike och Portugal efter kraftiga nedgångar året innan.

28. Till följd av att konsumtionen rasade i slutet av 2000, vilket fortsatte in i 2001, utsattes produktionen av nötkött under 2001 för ett antal kortvariga störningar. För det första skapade överskottet av ett stort antal djur som kvarhölls på bondgårdarna i slutet av 2000, på grund av prisfallen och den kraftiga efterfrågeminskningen, en reserv på omkring 1 miljon slaktdjur. Medan en stor del av dessa slaktades under 2001 behölls många till följande år på grund av de låga priserna. För det andra påverkades produktionen kraftigt av de olika åtgärder som vidtogs för att stödja marknaden och motverka konsekvenserna av de nya utbrotten av BSE och mul- och klövsjuka. Man uppskattar att drygt 800 000 ton kött drogs tillbaka från marknaden. Mot bakgrund av samtliga dessa faktorer visar de senaste uppskattningarna av den nötköttsproduktion som är avsedd för livsmedel på omkring 7,4 miljoner ton 2001, vilket är i det närmaste oförändrat sedan föregående år, men ändå en minskning med 4 % jämfört med 1999.

29. Precis som 1996 ökade de nya utbrotten av BSE efterfrågan på griskött och ledde till en oavbrutet hög prisnivå 2001. Utbrottet av mul- och klövsjukan, främst i Förenade kungariket och Nederländerna, och de senare utbrotten av klassisk svinpest i Spanien och i mindre utsträckning i Tyskland, ledde dock till kraftiga störningar i grisköttssektorn. Detta berodde på att djur förstördes av sanitära skäl, att boskapens rörlighet inskränktes och att tredjeländer införde ett stort antal exportförbud. Trots det förbättrades förhållandena något under årets senare del och den sammanlagda produktionen för 2001 förväntas öka något (omkring 0,5 %) jämfört med föregående år, fastän produktionsfallet låg på 2,4 % jämfört med 1999.

30. Till skillnad från den stagnation i produktionen som skedde 1999 och 2000, till följd av en avmattning av exporten och en minskad konsumtion efter dioxinkrisen i Belgien 1999, ökade fjäderfäproduktionen under 2001 med omkring 4 % jämfört med 2000. Detta beror främst på rädslan för galna ko-sjukan, som ledde till en omsvängning i efterfrågan bort från nötkött till andra sorters kött, och som främst gynnade fjäderfäsektorn tack vare dess förmåga att svara relativt snabbt på den ökade efterfrågan på alternativ till nötkött.

31. Till skillnad från den ganska stabila situationen 1999 och 2000 var 2001 ett dåligt år för sektorn för får- och getkött. Utbrottet av mul- och klövsjuka i Förenade kungariket och i vissa andra europeiska länder drabbade sektorn hårt med stora förluster då djur gallrades ut (nästan fullständigt i Förenade kungariket) och handeln inskränktes. Dessutom infördes inskränkningar i rörligheten för att begränsa spridningen av sjukdomen vilket ledde till omsättningssvårigheter. På grund av detta förväntas EU:s totala produktion för 2001 sjunka med 8 % jämfört med 2000, till nivåer klart under topparna under det tidiga 1990-talet.

32. EU:s mjölkkobesättning förväntas uppgå till omkring 20,5 miljoner djur i slutet av 2001, vilket är en liten minskning med 0,6 % från föregående år. Däremot förväntas mjölkavkastningen öka med 2 %, så att den totala mjölkproduktionen för 2001 uppnår lite drygt 122 miljoner ton, dvs. nästan lika mycket som under 1999 och 2000. Mjölkleveranserna till mejerierna gick upp något (0,5 %) jämfört med 2000, på grund av ökningar i flera medlemsstater och trots de förväntade minskningarna i Frankrike och Finland.

33. Produktionen av smör under 2001 beräknas ha minskat med omkring 1,8 % jämfört med 2000, vilket är en fortsättning på den liknande mindre minskning som inträffade föregående år. Ökad konsumtion fick ostproduktionen att stiga med 4 %, vilket följde på produktionsökningen 2000 på 2,4 %. Produktionen av skummjölkspulver sjönk igen under 2001 (-6,4 % jämfört med 2000) vilket var en fortsättning på den kraftiga minskningen från föregående år (-5,7 %).

1.3. Utvecklingen för producent- och marknadspriser

34. Enligt de första tillgängliga prognoserna i slutet av december 2001 ökade producentprisindex för jordbruksprodukter år 2001 med i genomsnitt 5 % i nominella termer i EU jämfört med föregående år, till följd av en ökning av priserna på animalieprodukter med 5,8 % och en ökning av priserna på vegetabilieprodukter med 4,1 %. Bland vegetabilieprodukterna ökade priserna främst för potatis (+27,1 %), oljeväxter (+15 %), durumvete (+14,7 %) och frukt (+11,5 %). Den uppåtgående trenden bröts främst av priserna på oliver och olivolja, som minskade med 4 %. När det gäller animalieprodukter ökade priserna på griskött kraftigt med 20 %, vilket fortsatte den kraftiga prisökningen från föregående år. Betydande höjningar noterades även för får- och lammkött (+10,6 %), fjäderfäkött (+6,4 %) och mjölk (+7,8 %). Däremot föll priserna för nötkött och kalvkött kraftigt (med 11,3 % respektive 7,7 %) och priserna på ägg med 2,1 %.

35. Efter att hänsyn tagits till inflationen steg producentprisindex för hela Europeiska unionen med 2,6 % jämfört med föregående år. Störst var ökningarna i Österrike (+4,4 %), Danmark (+4,8 %), Tyskland (+6,8 %), Portugal (+5,3 %) och Förenade kungariket (+6,5 %). Även producentpriserna steg i flertalet andra medlemsstater: i Belgien (+3,2 %), Grekland (+3,2 %), Frankrike (+2,3 %), Irland (+1,8 %), Italien (+2,5 %), Nederländerna (+1,0 %), Finland (+1,6 %) och Sverige (+2,9 %). Däremot var producentpriserna i reala termer i stort sett oförändrade i Spanien och föll faktiskt i Luxemburg (med 3,0 %).

36. Under 2001 sänktes interventionspriset för spannmål enligt Agenda 2000 från 110,25 euro/ton till 101,31 euro/ton, medan stödet höjdes från 58,76 euro/ton till 63 euro/ton referensavkastning. Det obligatoriska arealuttaget bibehölls på 10 %. Mot denna bakgrund, jämte den allmänt minskade spannmålsskörden jämfört med 2000, var de genomsnittliga marknadspriserna på spannmål i EU mestadels tämligen stabila under året. Endast durumvete visade på någon större förändring (en ökning från omkring 150 euro/ton i början av året till knappt 200 euro/ton i mitten av december, till följd av det kraftiga produktionsfallet och bristen på interventionslager).

37. Genomsnittspriserna på vete av brödkvalitet låg särskilt stilla under hela året på omkring 140 euro/ton. Även EU-priserna på majs var stabila på omkring 140 euro/ton från januari till mitten av augusti, men föll sedan till omkring 130 euro/ton när utsikterna till en god majsskörd befästes och låg kvar på den nivån under återstoden av året.

38. De genomsnittliga marknadspriserna i EU för korn visade små variationer under året, förutom priserna på maltkorn som vid årets mitt föll från 140 euro/ton, för att sedan från augusti och framåt åter uppnå denna nivå. De genomsnittliga EU-priserna för råg steg i allmänhet under årets första hälft men sjönk därefter, då en stor skörd förväntades i Tyskland. Detta var särskilt fallet för genomsnittspriserna på råg av brödkvalitet som steg från 123 euro/ton i januari till 135 euro/ton i juli, men därefter sjönk fram till augusti till 115 euro/ton och låg kvar på denna nivå under resten av året.

39. Priserna på olivolja förbättrades i allmänhet under 2001 från de låga nivåerna föregående år, men sjönk något mot slutet av året i Spanien och Italien, sedan uppgifter om den kommande skördens storlek kommit fram. För italiensk extra jungfruolja och bomolja visar siffror från slutet av december 2001 att olivoljepriserna i stort sett är oförändrade sedan året innan och ligger över utlösningströskeln för privat lagring. Priserna på spansk olivolja ökade markant under senare hälften av 2001 jämfört med samma period 2000 för både extra jungfruolja och bomolja. Priserna på extra jungfruolja låg vanligen över utlösningspriset för privat lagring från september 2001 och framåt. Till skillnad från den allmänna förbättringen på olivoljemarknaderna under 2001 rasade priserna och försäljningen av olja av olivrestprodukter på grund av rädslan för att livsmedel kunde innehålla polycykliska aromatiska kolväten.

40. I allmänhet fortsatte priserna på vin att falla under 2001 även under föregående års nivåer. I början av december 2001 hade marknadspriserna på rödvin jämfört med samma period föregående år gått ner med 15 % i Frankrike och 24 % i Spanien. Tidigare under året låg dessa priser på ännu lägre relativa nivåer medan priserna i Italien förblev i stort sett oförändrade. Priserna på vitt vin visade i allmänhet mindre dramatiska förändringar. De föll med omkring 5 % i Spanien, 7 % i Italien och 10 % i Frankrike under samma period. Medan priserna på vitt vin varit stabila i Spanien och Italien växlade priserna i Frankrike avsevärt under året.

41. De genomsnittliga EU-priserna på smör låg i början på året på 97,5 % av interventionspriset, men föll därefter ända till mitten av mars till 93,5 % innan de började stiga igen till strax under interventionspriset i slutet av juli. Därefter föll priserna långsamt under resten av året och nådde en nivå på omkring 91 % av interventionspriset i mitten av december. Till följd av produktionsfallet och de små lagervolymerna låg genomsnittspriserna för skummjölkspulver kvar strax över interventionspriset under större delen av året. I början av året låg priserna på 131 % av interventionspriset, sjönk under årets fyra första månader till omkring 112 %, steg i maj tillbaka till omkring 127 % och föll slutligen på nytt mot årets slut till omkring 5 % under interventionspriset. Det genomsnittspris som betalades till mjölkproducenter ökade med 6,5 % år 2001.

42. Priserna på nötkött 2001 låg avsevärt under priserna under större delen av föregående år (innan BSE-krisen bröt ut). Dessutom minskade under årets senare hälft slaktpriserna på kor avsevärt, särskilt i Nederländerna och Tyskland. Detta var delvis en säsongbetingad trend men speglade också den avsevärda djurreserv som behölls i jordbruken tidigare under året, främst på grund av minskad export till följd av BSE och mul- och klövsjuka, och som senare efter hand sändes till slakt.

43. Den särskilda uppköpsordningen och andra åtgärder som vidtagits spelade en viktig roll för att stödja marknaden 2001. Tillsammans med att nötköttskonsumtionen ökade ledde den till att EU-marknaden för nötkött gradvis återhämtade sig. I början av december hade slaktpriserna på unga tjurar och stutar stigit till 86,2 % respektive 83,6 % av interventionspriset, fastän slaktpriserna på kor fortsatte att sjunka. Emellertid fick de första registrerade fallen av BSE i Österrike och Finland priserna att sjunka i mitten av december.

44. Som en indikation på de senaste krisernas inverkan på nötköttsmarknaderna, visar en jämförelse av priserna på nötkött i oktober 2001 med priserna året innan (när BSE-krisen bröt ut) inledningsvis till synes stora prisfall (t.ex. hade priserna på unga tjurar fallit med 18,5 %, kvigor med 15 % och kor med drygt 30 %). Man måste dock komma ihåg att 2000 allmänt sågs som ett ovanligt bra år vad beträffar marknadsprisernas nivåer och att en jämförelse med priser under samma period 1999 är mer relevant. Mot denna bakgrund är prisfallet mindre dramatiskt (t.ex. föll priserna på unga tjurar med 15,5 %, kvigor med 9,4 % och kor med drygt 22 % jämfört med 1999 års prisnivåer). Dessa prisminskningar bör även ses i ljuset av den minskning på 13,4 % av interventionspriserna som fastställdes i Agenda 2000. Jordbrukarna kompenserades för sänkningen genom höjda direkta betalningar, vilket till en del uppvägde deras förluster och bidrog till att lindra marknadssituationen ytterligare.

45. Efter fjäderfämarknadens snabba återhämtning under 2000 fick BSE-krisens positiva inverkan på fjäderfäsektorn priserna att stiga till de högsta nivåerna någonsin i februari 2001 på nästan 170 euro/100 kg, vilket är klart över priserna för motsvarande period under senare år. Genomsnittspriserna sjönk därefter under resten av 2001, men de var fortfarande högre än under föregående år ända fram till slutet av augusti, då de föll till de senaste årens genomsnittsnivåer. I november började genomsnittspriset stiga på nytt, främst på grund av stora prisökningar i Spanien, innan de sjönk igen i december. Året slutade på nästan 133 euro/100 kg, vilket ungefärligen motsvarar genomsnittspriset för de senaste åren men är en klar minskning (runt 15 %) jämfört med priserna 12 månader tidigare.

46. Rädslan för BSE ledde till att efterfrågan på nötkött minskade vilket till en del gynnade grisköttsektorn. Därför fortsatte den markanta ökningen av priser på griskött under 2000 under det första kvartalet 2001, med priser som steg brant för att nå en topp i mars på omkring 200 euro/100 kg. Även om marknadspriserna i EU i allmänhet låg kvar på historiskt sett höga nivåer, sjönk de efter toppen i mars vilket främst berodde på exportsvårigheter och på att nötköttskonsumtionen åter ökade. I oktober hade priserna fallit till nivåerna vid årets början och fortsatte att sjunka till drygt 136 euro/100 kg mot slutet av året, vilket motsvarar en minskning med omkring 15 % jämfört med prisnivåerna i början av 2001.

47. Förutom i Förenade kungariket var marknaden för får- och getköttsprodukter fortsatt gynnsam genom 2001, med priser som i allmänhet väl översteg de senare årens priser. Under årets första hälft nådde EU:s genomsnittspriser en topp kring slutet av april, omkring 12 % högre än vid årets början, men föll sedan för att nå en bottennotering i juli med omkring 8 % lägre priser än i början av året. Utbrottet av mul- och klövsjuka i Förenade kungariket i slutet av februari skapade turbulens på marknaden. Lammpriserna föll här med drygt en fjärdedel direkt efter nyheterna om utbrottet och fortsatte därefter att sjunka. Så småningom ledde utbrottet till att exportmarknaderna stängdes. Efter sommaren steg dock genomsnittspriserna till omkring vårens toppriser och överträffade i december, till följd av att priserna återhämtade sig i Förenade kungariket och exporten återupptogs, till och med tidigare nivåer och nådde en historiskt sett hög nivå på nästan 470 euro/100 kg och omkring 21 % högre än 12 månader tidigare.

1.4. Kostnader för produktionsmedel

48. Index för inköpspriser på varor och tjänster för löpande konsumtion i jordbruket ökade 2001 med ett genomsnitt på 4,5 % i nominella termer jämfört med föregående år. Störst var ökningarna för gödningsmedel (+13 %) och djurfoder (+6 %).

49. Med hänsyn tagen till inflationen ökade index för inköpspriser på varor och tjänster för löpande konsumtion i jordbruket i reala termer med 2,2 % jämfört med 2000 i hela Europeiska unionen. Den största uppgången jämfört med genomsnittet skedde i Danmark (+5,7 %), Tyskland (+3,3 %), Frankrike (+2,3 %), Nederländerna (+2,7 %), Portugal (+4,1 %) och Sverige (+5,4 %). Index för priser på insatsvaror ökade även i Belgien (+1,3 %), Irland (+1,0 %) och Italien (+2,1 %), medan det låg praktiskt taget stilla i Österrike, Grekland, Luxemburg, Spanien och Förenade kungariket. Däremot föll index för priser på insatsvaror i Finland med 1,5 %.

1.5. Utvecklingen av jordbruksinkomsterna

50. Enligt de första prognoserna från Eurostat, baserade på information som erhölls från medlemsstaterna fram till början på december 2001, ökade jordbruksinkomsterna (mätt i realt nettomervärde till faktorpris per årsarbetsenhet) i hela Europeiska unionen med 2,7 % jämfört med föregående år. Inkomsterna steg i flertalet medlemsstater och sjönk i endast två länder. Störst var ökningarna i Danmark (+12,5 %), Portugal (+9,5 %), Österrike (+8,5 %), Irland (+7,3 %) Belgien (+6,2 %) och Tyskland (+5,7 %). I flertalet av dessa länder är det prisökningen på griskött som utgör den gemensamma orsaken till de ökade jordbruksinkomsterna, medan det är den minskade arbetskraften inom jordbruket som främst ligger bakom ökningen på Irland. Andra viktiga faktorer som ligger bakom den generella ökningen av genomsnittsinkomster per arbetsenhet är höjningen av det jordbruksstöd som beviljas sektorn inom ramen för Agenda 2000 och reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken liksom för de åtgärder som vidtogs i samband med de sanitära kriserna i djursektorn. Till detta kommer en ny, men måttlig, minskning av EU:s arbetskraft i jordbruket (-1,6 % år 2001). För övriga medlemsstater steg inkomsterna i Nederländerna (+4,3 %), Förenade kungariket (+4,3 %), Finland (+3 %), Sverige (+2,8 %), Spanien (+2,7 %) och Grekland (+1,4 %) medan de var i det närmaste oförändrade i Frankrike. De enda länder där inkomsterna sjönk under nivån för 2000 var Italien (-0,8 %) och Luxemburg (-2,4 %).

51. Bakom den allmänna ökningen av den genomsnittliga jordbruksinkomsten ligger ganska stora variationer beroende på driftsinriktning. Genomsnittsinkomsterna förväntas öka jämfört med nivåerna 2000 i jordbruk som specialiserat sig på gris- och fjäderfäproduktion (+30 %), blandad (grödor och djurhållning) produktion (+10,1 %), mjölkproduktion (+5,8 %) och trädgårdsodling (+3,2 %). För jordbruk som specialiserat sig på spannmål förväntas inkomsterna vara i stort sett oförändrade. För jordbruk som specialiserat sig på betesdjur minskade däremot inkomsterna med 1,7 %, medan de som specialiserat sig på vinproduktion såg inkomsterna sjunka kraftigt med omkring 12,6 %.

Förändringar i de nominella producentpriserna för jordbruksprodukter 2001 och 2000

( %)

>Plats för tabell>

Källa: Eurostat.

Förändringar i de nominella inköpspriserna för produktionsmedel i jordbruket 2001 och 2000

(%)

>Plats för tabell>

Källa: Eurostat.

Inflationsrensade producentprisindex för jordbruksprodukter

>Plats för tabell>

Källa: Eurostat.

Inflationsrensade priser på produktionsmedel i jordbruket (varor och tjänster som förbrukas i driften)

>Plats för tabell>

Källa: Eurostat.

1.6. Informationssystemet för jordbruksföretagens redovisning (FADN)

1.6.1. Utvecklingen av jordbruksinkomsterna

52. Informationssystemet för jordbruksföretagens redovisning (FADN) används för att beräkna produktion, kostnader och inkomster från kommersiella jordbruksföretag i EU på grundval av data som samlas in genom en undersökning av harmoniserade redovisningsuppgifter från jordbruksföretagen (se tabell 3.2.1 i kapitel VII). Genom undersökningen erhålls värdefull information om hur jordbruksföretagens inkomster varierar efter driftsinriktning och läge, något som inte framgår av de sammanlagda genomsnitten för hela jordbrukssektorn. I detta avsnitt presenteras uppgifter per driftsinriktning och land. För en förklaring av de olika driftsinriktningarna, se tabell 3.2.2 i kapitel VII.

53. Vid tidpunkten för tryckningen var vissa av resultaten för 1999 ännu inte tillgängliga, och de som var tillgängliga var endast preliminära för vissa länder. Detaljerade resultat, beroende på driftsinriktning och jordbruksföretagens ekonomiska storleksklass, anges i tabellerna 3.2.3 och 3.2.4 i kapitel VII.

1.6.2. Inkomst efter produktionsinriktning

54. De stora skillnaderna i genomsnittlig inkomst mellan medlemsstaterna beror på jordbrukets struktur i respektive land (tabellerna 1, 2 och 3).

55. De medlemsstater som har de högsta genomsnittsinkomsterna är i allmänhet de som har ett stort antal stora jordbruksföretag som specialiserat sig på jordbruksgrödor eller mejeriprodukter eller som verkar inom de mindre reglerade produktionssektorerna (grisar, fjäderfä, trädgårdsodling osv.). I de sydliga medlemsstaterna, där det finns ett stort antal små jordbruksföretag med blandjordbruk (grödor och djurhållning) eller "andra fleråriga grödor" (företag med flera olika grödor), ligger medelinkomsten under genomsnittet för EU.

56. Tabell 3 visar den stora variationen i ekonomiskt resultat mellan medlemsstaterna för varje driftsinriktning, mätt i nettoförädlingsvärdet. Särskilt anmärkningsvärda är de negativa inkomsterna i flera medlemsstater under 1998 inom sektorerna grisar/fjäderfä och blandjordbruk. Detta visar hur allvarlig krisen var inom grisköttssektorn det året. Under 1999 normaliserades situationen och endast Sverige visade negativt nettoförädlingsvärde i slaktdjurssektorn.

57. Tabell 4 visar nettosumman av stöd och skatter i procent av nettoförädlingsvärdet. För EU:s femton medlemsstater, EUR-15, utgjorde nettosumman av stöd och skatter 35 % av nettoförädlingsvärdet 1998, men skillnaderna var stora mellan olika medlemsstater och driftsinriktningar.

58. Det året hade Finland och Sverige ett genomsnittligt nettoförädlingsvärde som understeg nettosumman av stöd och skatter. Detta innebär att försäljningsintäkterna inte kunde täcka produktionskostnaderna. Å andra sidan var stödets andel av inkomsten lägst i Nederländerna, Italien, Belgien, Grekland och Spanien.

59. Skillnaderna är även stora när det gäller driftsinriktning. Nettostödets andel av inkomsten var störst för slaktdjur, blandjordbruk och jordbruksgrödor. Trädgårdsodling och vin var de sektorer som fick minst stöd.

60. Ytterligare information finns på FADN:s webbplats: http://europa.eu.int/comm/agriculture/ rica

KAPITEL II

2. Politikutveckling och lagstiftningsinitiativ 2001

2.1. Kvalitetspolitik

2.1.1. Skyddad ursprungsbeteckning / skyddad geografisk beteckning / garanterad traditionell specialitet

61. Produkter som namnges med hänsyn till geografiskt ursprung och tillverkas enligt traditionella metoder svarar mot konsumenternas förväntningar på följande två sätt:

- De har ofta exceptionella sensoriska kvaliteter.

- De traditionella metoder som används för att framställa sådana produkter skapar en förtroendelänk mellan produkten, dess ursprungsplats och åtminstone med de människor som lever där och utvecklar den.

62. Reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken 1992 lade grunden för att konkretisera dessa principer. Reformen gjorde det även möjligt för den gemensamma jordbrukspolitiken att bli en del av den nya ekonomiska världsordning som uppstod efter Uruguay-rundan.

63. I linje med denna nya trend antogs rådets förordning (EEG) nr 2081/92 och nr 2082/92 för att utforma system som bidrar till att öka värdet och produktionen av särskilda livsmedelsprodukter. Dessa produkters egenart kan ha att göra med geografiskt ursprung (skyddade ursprungsbeteckningar och geografisk beteckningar: SUB och SGB) eller traditionella produktionsmetoder (Garanterad traditionell specialitet: GTS).

64. Skyddet har sin grund i att en livsmedelsprodukt, vars rykte sträcker sig långt utanför ursprungsplatsen eller som tillverkas med en särskild metod, kan komma att drabbas av att dess namn missbrukas och imiteras.

65. Om ett för alla medlemsstater gemensamt språk används gör skyddet dessutom att frihandel med berörda produkter underlättas.

2.1.2. TRIPS-avtalet

66. Frågan om skyddade ursprungsbeteckningar och geografiska beteckningar har tagits upp på internationell nivå. TRIPS-avtalet (avtalet om handelsrelaterade aspekter på immateriella rättigheter) omfattar begreppet geografiska ursprungsbeteckningar, som motsvarar gemenskapens begrepp i förordning (EEG) nr 2081/92. Denna förordning kommer att behöva ändras och ta hänsyn till bestämmelserna i TRIPS-avtalet. Producenter från tredje land, som är medlemmar i WTO, kommer att kunna motsätta sig ansökningar om registrering i unionen om de har legitimt intresse.

67. Europeiska kommissionen har godkänt ett förslag, som skall överlämnas till rådet, som syftar till förenlighet med kommissionens åtaganden som fastställs i TRIPS-avtalet, (rätten att invända mot registrering har utvidgats till medborgare i WTO-länder). Utöver TRIPS-avtalet och för att förbättra skyddet av geografiska beteckningar inom EU, har man föreslagit förändringar för att öppna systemet för tredje land på grundval av likvärdighet och ömsesidighet. Dessutom har ytterligare anpassningar föreslagits som att införa vinvinäger men avlägsna mineral- och källvatten från avtalet och avskaffa snabbförfarandet för registrering.

68. På multilateral nivå pågår å andra sidan arbetet med att förtydliga vissa delar av förordning (EEG) nr 2081/92 med hänsyn till TRIPS-avtalet. Dessutom försöker Europeiska unionen skynda på arbetet genom förslag om att inrätta ett system för anmälan och registrering av geografiska beteckningar, om det multilaterala registret och om utvidgningen av skyddet för geografiska beteckningar till andra produkter än vin och spritvaror. Detta är ett prioriterat mål som kommer att underlätta för de av gemenskapens producenter som har geografiska beteckningar att försvara att stärka sina positioner på den internationella marknaden.

2.1.3. Förteckning över nya produkter

69. I enlighet med rådets förordning (EEG) nr 2081/92 [1] har kommissionen kompletterat förteckningen över skyddade ursprungsbeteckningar (SUB) och skyddade geografiska beteckningar (SGB), som nu är sammanlagt 584 till antalet. De nya registreringarna är ett konkret uttryck för att det finns ett ökande intresse av att skydda sådan produktion som konsumenterna kan koppla till särskilda produktionsmetoder och geografiskt ursprung både när det gäller antalet medlemsstater och typerna av berörda produkter.

[1] EGT L 208, 24.7.1992, s. 1.

70. Inom ramen för genomförandet av förordning (EEG) nr 2082/92 om särartsskydd, i vilken benämningen "garanterad traditionell specialitet" fastställs, har ytterligare en beteckning registrerats. [2] Förordningen har dock tillämpats mycket sparsamt och endast tio GTS har hittills registrerats. Med anledning av kommissionens rapport till rådet om tillämpningsföreskrifter till denna förordning håller en förordning på att utarbetas och diskuteras, som man hoppas kommer att lösa de svårigheter som kommit fram. Syftet är framför allt att fastställa kriterier för legitima invändningar.

[2] EGT L 208, 24.7.1992, s. 9.

Förteckning över produkter som år 2001 registrerades under skyddad geografisk beteckning (SGB), skyddad ursprungsbeteckning (SUB) eller som garanterad traditionell specialitet (GTS)

>Plats för tabell>

2.2. Ekologiskt jordbruk

71. Den 2 mars 2001 antog kommissionen förordning (EG) nr 436/2001 [3], som uppdaterar den tekniska bilagan II till förordning (EEG) nr 2092/91 [4] om vissa gödselmedel och markberedningsmedel.

[3] EGT L 63, 3.3.2001, s. 16.

[4] EGT L 198, 22.7.1991, s. 1.

72. Den 7 september 2001 antog kommissionen förordning (EG) nr 1788/2001 [5] om kontrollintyg för import från tredje land. Kontrollintyget skall uppvisas tillsammans med produkten för den behöriga myndigheten i den importerande medlemsstaten och kommer att träda i kraft den 1 november 2002.

[5] EGT L 243, 13.9.2001, s. 3.

73. Den 19 december 2001 antog kommissionen förordning (EG) nr 2491/2001 [6] som avsevärt ändrar bilaga III till förordning (EEG) nr 2092/91 om ingående kontrollåtgärder och förebyggande åtgärder.

[6] EGT L 337, 20.12.2001, s. 9.

74. Till följd av antagandet av förordning (EG) nr 1804/1999 [7], som införde ekologisk animalieproduktion inom ramen för förordning (EEG) nr 2092/91, inrättade kommissionen ett arbetsprogram för att skapa klarhet i vissa frågor kring ekologisk animalieproduktion som rådet tog upp i samband med att förordning (EG) nr 1804/1999 antogs. De viktigaste frågor som programmet tar upp är följande:

[7] EGT L 222, 24.8.1999, s. 1.

- Utarbetandet av en förordning om fastställande av märknings- och tillsynskrav för djurfoder.

- Kompletterandet av avsnitt A och B i bilaga VI när det gäller ingredienser med annat ursprung än jordbruksursprung och ämnen som får användas vid beredning av animalieprodukter.

- Frågan om att ersätta djurfoder med syntetiska produkter som vitaminer och aminosyror.

75. Den pågående uppdateringsprocessen av bilagorna till förordning (EEG) nr 2092/91 omfattade diskussioner om:

- Omställningsperiod.

- Översyn av tidsgränser för användningen av viss insatsvaror.

- Undantag för användning av icke-organiskt utsäde.

76. Riktlinjer för kontroll har utarbetats för kontrollorgan och kontrollmyndigheter.

77. Möjligheten att utveckla en europeisk handlingsplan för ekologiskt framställda livsmedel och ekologiskt jordbruk diskuterades och kommentarer begärdes in från medlemsstaterna genom ett frågeformulär.

78. Bedömningen av likvärdighet enligt artikel 11.1 i förordning (EG) nr 2092/91 pågår för flera tredje länder. Den 21 februari och 27 december 2001 antog kommissionen förordning (EG) nr 349/2001 [8], där erkännande av likvärdighet utökas till att omfatta importerade produkter i Ungern och varaktigheten för upptagandet i förteckningen förlängs för Argentina samt förordning (EG) nr 2589/2001 [9], där erkännande av likvärdighet utökas till att omfatta animalieprodukter i Tjeckien.

[8] EGT L 52, 22.2.2001, s. 14.

[9] EGT L 345, 29.12.2001, s. 18.

2.3. Marknadsföring av jordbruksprodukter

79. Inom ramen för den nya ordning om informations- och säljfrämjande åtgärder för jordbruksprodukter i tredje land, som inrättas genom rådets förordning (EG) nr 2702/1999, antog kommissionen 18 av de 33 program som fackorgan inkommit med genom berörda nationella myndigheter i december 2001.

80. Dessa kampanjer avser främst Fjärran Östern, Förenta staterna, Brasilien och de central- och östeuropeiska länderna. De berörda produkterna är främst mjölkprodukter, färska och bearbetade produkter av frukt och grönsaker, vin och griskött. Unionen medfinansierar och bidrar med 19,5 miljoner euro under tre år, varav 9,8 miljoner euro under första året.

81. Inom sektorn för nötkött antog kommissionen förordning (EG) nr 1358/2001 om särskilda informationsåtgärder i syfte att återupprätta konsumenternas förtroende för produkten. På grundval av förordningen godkände kommissionen 13 av 19 program som lagts fram av fackorgan eller medlemsstater i december 2001. Dessa program som pågår i ett år kommer att åtnjuta ett gemenskapsstöd på 8,3 miljoner euro. Initiativet syftar till att informera konsumenterna i EU dels om EU:s regler och nationella regler på säkerhetsområdet (spårbarhet, märkning etc.) och om att kontrollera hela produktionskedjan, dels om produktens näringsvärde .

82. När det så gäller marknadsföring inom gemenskapen har kommissionen utarbetat tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EG) nr 2826/2000 och särskilt riktlinjer för kommunikation för sektorerna. Förvaltningskommittén yttrade sig positivt om detta förslag till förordning i december 2001.

2.4. Förenkling av jordbrukslagstiftningen

2.4.1. Inledning

83. Det förenklingsarbete som kommissionen utfört på området för jordbrukslagstiftningen har inriktats på att 1) göra jordbrukslagstiftningen så tydlig, öppen och lättillgänglig som möjligt och 2) minska den administration som den gemensamma jordbrukspolitiken medför för jordbrukare och myndigheter.

84. I rådet har man under 2001 återkommande diskuterat förenklingen av jordbrukslagstiftningen och frågan har även diskuterats i den expertgrupp för förenkling av jordbrukslagstiftningen som kommissionen inrättade till följd av slutsatserna vid rådets (jordbruk) möte i oktober 2000. Gruppen har ringat in ett antal frågor och fastställt prioriteringar för förenklingar i en nära framtid. En av de främsta prioriteringarna är en undersökning om medlemsstaternas rapporteringsskyldighet till kommissionen.

85. Kommissionen redogör i sin rapport till Europaparlamentet och rådet om förenkling av jordbrukslagstiftningen [10] för de framsteg som gjorts sedan den senaste rapporten lades fram i april 1999, särskilt de olika förenklingsåtgärder som antogs inom marknadssektorerna.

[10] KOM(2001) 48 av den 29 januari 2001.

2.4.2. En öppen och tillgänglig jordbrukslagstiftning

86. Arbetet med att konsolidera jordbrukslagstiftningen har fortsatt under året. Projektet syftar till att konsolidera jordbrukslagstiftningen på EU:s samtliga officiella språk och göra den tillgänglig för allmänheten på Internet. Ändringar av jordbrukets rättsakter införlivas med grundtexterna så att en enhetlig, uppdaterad version av texten blir tillgänglig, även om den inte är rättsligt bindande. Omkring 665 konsoliderade jordbruksrättsakter finns hittills tillgängliga på webbplatsen Eur-Lex.

2.4.3. Handelsmekanismer

87. I juni 2001 presenterade kommissionen en uppdaterad samling av tolkningsmeddelanden om exportbidrag för Förvaltningskommittén för handelsmekanismer.

88. I november 2001 antog kommissionen en förordning som ledde till att några av de förfaranden som för närvarande tillämpas på gemenskapens livsmedelsbistånd även tillämpas på nationellt livsmedelsbistånd. Dessa förfaranden är mer flexibla vilket kommer att underlätta genomförandet av nationellt livsmedelsbistånd.

2.4.4. Stödsystemet för småjordbruk

89. Den 19 juni antog rådet förordning (EG) nr 1244/2001 [11], som föreskriver en förenklad ordning för utbetalningar som görs enligt vissa stödordningar. Jordbrukare som har rätt till mindre belopp i direkt stöd kan välja en förenklad ordning enligt vilken de erhåller ett enda sammanlagt belopp per år i stället för flera små utbetalningar som baseras på areal eller antal djur. Den totala årliga utbetalningen kommer att baseras på den mängd direkt stöd deltagaren mottog under en referensperiod på tre år. Det skall utgöra det högsta av antingen medelvärdet av de belopp som erhållits under dessa tre år eller det belopp som mottagits under det senaste året, men högst 1 250 euro. När det väl inrättats, skall beloppet utbetalas från det år då jordbrukaren ansökte om att delta i ordningen till slutet av försöksperioden 2005. Ordningen skall tillämpas från den 1 januari 2002 sedan tillämpningsföreskrifterna godkänts.

[11] Rådets förordning (EG) nr 1244/2001 av den 19 juni 2001 om ändring av förordning (EG) nr 1259/1999 om upprättande av gemensamma bestämmelser för system för direktstöd inom ramen för den gemensamma jordbrukspolitiken.

2.4.5. CAP-ED-projektet

90. Expertgruppen för förenkling godkände vid sitt möte den 22 oktober 2001 den övergripande arbetsplanen för CAP-ED-projektet. Projektet syftar till att skapa ett elektroniskt lexikon över koder som används inom den gemensamma jordbrukspolitiken för att underlätta och förenkla det elektroniska informationsutbytet mellan kommissionen och medlemsstaterna.

2.4.6. Medlemsstaternas förenklingsförslag

91. Sedan kommissionens arbetsdokument [12] offentliggjorts i oktober 2000, som svar på de förslag till förenkling som inkommit från EUGJF:s utbetalningsställen, uppmanade kommissionen medlemsstaterna tidigt 2001 att inkomma med sina förslag till expertgruppen för förenkling. Medlemsstaterna har lämnat in ett stort antal förslag till förenkling som kommissionen nu granskar ingående.

[12] SEK(2000) 1775 av den 23 oktober 2000.

92. Omarbetning av tillämpningsförordning för det integrerade jordbrukssystemet för förvaltning och kontroll

93. Under 2001 satte revisionsenheten för jordbruksutgifter igång med att uppdatera och omforma den förordning som reglerar genomförandet av det integrerade jordbrukssystemet för förvaltning och kontroll (IAKS). Syftet med översynen var bland annat att förtydliga och förenkla systemet. Dessutom infördes ett sätt att kontrollera de många bidragssystem för nötkreatur som baseras på jordbruksföretagen, vilket är en förenkling som rådet (jordbruk) begärde vid mötet den 23 oktober 2000. Se avsnitt 7.1.5 för närmare uppgifter

2.4.7. Reform av bestämmelserna för fårsektorn

94. I november 2001 antog rådet en förordning som reformerar bestämmelserna för får- och getsektorn. Den största förändringen är att kompensationsbidragen ersätts med ett fast stöd. Förordningen innebär att systemet förenklas avsevärt och ersätter sex förordningar som tidigare varit i kraft. Dessutom gör reformen det möjligt att förenkla tillämpningsföreskrifterna för sektorn.

2.5. Statligt stöd

2.5.1. Inledning

95. Den 6 juni 2001 antog Europeiska kommissionen nya riktlinjer för statligt stöd till reklam för jordbruksprodukter [13]. Den nya texten klargör kommissionens handlande när det gäller reklam för kvalitetsprodukter, produkter med regionalt ursprung och system för spårbarhet.

[13] EGT C 252, 12.9.2001, s. 5.

96. Produkter med regionalt ursprung kan nu marknadsföras på villkor att reglerna om fri rörlighet för varor respekteras. De nya riktlinjerna gör det möjligt att ge stöd till reklam i de fall då produktens ursprung är det viktigaste meddelandet, om det sker utanför den medlemsstat eller region där produkten framställts. Avsikten skall vara att bekanta konsumenterna med produkter som de ännu inte känner till. Även när reklamen riktar sig till konsumenter i den medlemsstat eller region där produkten framställts, får information om ursprunget lämnas. I de fallen måste emellertid hänvisningen till ursprung vara underordnad information om produktens kvalitet.

97. Stöd till reklam för kvalitetsprodukter får även beviljas då produkterna uppfyller kvalitetsnormer som är klart högre eller har en skyddad ursprungsbeteckning. Påståenden om att produkterna är av hög kvalitet, när de i själva verket endast uppfyller de relevanta rättsliga krav som gäller för saluföring av alla liknande berörda produkter, kan vilseleda konsumenten. Statligt stöd för reklam kan endast komma ifråga då inga regler för den inre marknaden överträds.

98. I allmänhet motsätter sig kommissionen inte stöd till reklam som innehåller en hänvisning till den berörda produktens ursprung för produkter som har en skyddad ursprungsbeteckning som registrerats av EU (SUB, SGB eller GTS), under förutsättning att hänvisningen exakt motsvarar dem som gemenskapen har registrerat.

99. Till följd av att obligatorisk märkning av nötkött infördes fastställer de nya reglerna även hur reklam för spårningssystem kan beviljas stöd. Statligt stöd till reklam för enskilda företag är fortfarande förbjudet och stödet är maximerat till 50 %, eller 75% för vissa produkter från små och medelstora företag i mindre gynnade regioner.

100. De nya riktlinjerna upphäver de två befintliga texterna från 1986 och 1987. Konsolideringen och klargörandet bör bidra till den pågående förenklingen och den ökade öppenheten kring gemenskapens bestämmelser om statligt stöd. De nya riktlinjerna skall tillämpas på nya statliga stöd, och även på anmälningar som är under behandling, och gälla från och med den 1 januari 2002.

101. Kommissionen mottog sammanlagt 379 anmälningar om statligt stöd inom jordbruks- och livsmedelssektorn. Kommissionen inledde även granskning av 39 stödåtgärder som inte tidigare hade anmälts enligt artikel 88.3 i EG-fördraget. Kommissionen hade inga invändningar mot 212 åtgärder. Flera av dessa åtgärder godkändes efter det att de berörda medlemsstaterna antingen hade ändrat dem, eller åtagit sig att ändra dem, så att de stämde överens med gemenskapens regler för statligt stöd. Kommissionen inledde förfarandet enligt artikel 88.2 i EG-fördraget i 15 fall, där berörda åtgärder gav anledning till allvarliga misstankar om oförenlighet med den gemensamma marknaden. Kommissionen avslutade förfarandet enligt artikel 88.2 i EG-fördraget i fem fall, och i två av dessa fall fattades ett slutligt negativt beslut. I samtliga fall där ett negativt beslut fattades och statliga stöd redan beviljats av medlemsstaten i fråga krävde kommissionen att de utbetalade stöden skulle återbetalas.

102. Nedanstående översikt innehåller ett urval av de fall som är mest intressanta när det gäller politiken för statligt stöd till jordbruks- och livsmedelssektorn under 2001. För tydlighets skull har fallen indelats efter ämne.

2.5.2. Exceptionella händelser: BSE-krisen

103. Årets viktigaste fråga när det gäller statligt stöd hör utan tvivel ihop med BSE-krisens följdverkningar. Reglerna för statligt stöd förhindrar vanligen att medlemsstaterna betalar ut inkomststöd till jordbrukare eftersom detta skulle kunna snedvrida konkurrensen och störa den gemensamma organisationen av marknaden. Endast i exceptionella situationer får sådant stöd ges för att kompensera för den skada som dessa situationer orsakat.

104. I enlighet med artikel 87.2 b skall EG:s stöd för avhjälpande av skador som orsakats av exceptionella händelser vara förenligt med den gemensamma marknaden. Begreppet exceptionella händelser definieras inte i fördraget och kommissionen tillämpar denna bestämmelse från fall till fall efter det att en bedömning gjorts av den särskilda händelsen.

105. Den pågående krisen på marknaden för nötkött, som orsakades av rädslan för BSE i slutet av förra året, har av kommissionen erkänts som en sådan exceptionell händelse. Det är inte den minskade försäljningen eller omsättningen som anses exceptionell. Kommissionen uppfattar den minskade försäljningen som en konsekvens av en exceptionell och ovanlig kombination av händelser som ledde till att jordbrukare förlorade intäkter: stängningen av exportmarknader för nötkött från EU och vidden av de europeiska konsumenternas negativa reaktion, som båda föregicks och åtföljdes av en rad händelser som de första upptäckta BSE-fallen i länder som Tyskland, Italien och Spanien, förbudet på gemenskapsnivå för marknadsföring av allt kött och benmjöl som djurföda samt den ibland kontroversiella hanteringen av krisen på nationell nivå.

106. Därför har Europeiska kommissionen givit Österrike, Belgien, Frankrike, Tyskland, Italien och Spanien tillåtelse att ge inkomststöd till nötköttsproducenter som gjort förluster mellan november 2000 och juni 2001 till följd av BSE-krisens konsekvenser. Det har inte inkommit någon begäran från övriga medlemsstater om utbetalningar av sådant stöd. Kommissionen har i samtliga fall konstaterat att ingen överkompensation ägt rum, varken inom sektorn eller till enskilda jordbruk. Dessa statliga stöd kan sammanfattas på följande sätt:

- Österrike: den 25 juli tillät kommissionen att inkomststöd beviljades på omkring 2,9 miljoner euro (ungefär 40 miljoner schilling) i en delstat: Kärnten [14].

[14] Texten till besluten kommer att göras tillgängliga på Internet på http://europa.eu.int/comm/ secretariat general/sgb/droit com/index en.htm

aides. Beslutet finns under stöd nr NN 58/2001.

- Belgien: den 7 november gav kommissionen Belgien tillstånd att utbetala den andra delen direkt stöd till nötköttsproducenter på omkring 29,7 miljoner euro (1 200 miljoner belgiska franc) [15]. Kommissionen hade redan godkänt ett lika stort belopp den 25 juli inom ramen för stödordning nr 437/2001. Stödet riktas till nötköttsproducenter som blivit särskilt drabbade av BSE-krisens följdverkningar på grund av deras beroende av inkomster från nötköttsproduktion.

[15] Stöd nr N 437/2001 och nr N 657/2001.

- Frankrike: det sammanlagda värdet av det inkomststöd [16] som kommissionen godkände den 25 juli uppgår till omkring 259 miljoner euro (1 700 miljoner franska franc). Detta omfattar ett direkt stöd på omkring 152,4 miljoner euro (1 000 miljoner franska franc), ersättning för räntebetalningar till ett uppskattat värde av omkring 60,9 miljoner euro (400 miljoner franska franc) och konsolideringslån till ett uppskattat värde av omkring 45,7 miljoner euro (300 miljoner franska franc).

[16] Stöd nr N 46/2001.

- Tyskland: den 25 juli godkände kommissionen att Tyskland beviljar inkomststöd på följande sätt: i delstaterna Bayern [17]: omkring 28 miljoner euro (55 miljoner tyska mark); Thüringen [18]: omkring 4 miljoner euro (8 miljoner tyska mark) i inkomststöd; Niedersachsen [19]: omkring 5 miljoner euro (10 miljoner tyska mark).

[17] Stöd nr N 193/2001.

[18] Stöd nr N 170/2001.

[19] Stöd nr N 164/2001.

Den 2 oktober 2001 gav kommissionen Tyskland tillstånd (delstaten Baden-Württemberg) [20] att utbetala inkomststöd till ett värde av 5,1 miljoner euro (10 miljoner tyska mark) till nötköttsproducenter som förlorade intäkter mellan november 2000 och juni 2001 till följd av BSE-krisen.

[20] Stöd nr N 150/B/2001.

Den 30 oktober 2001 gav kommissionen Tyskland tillstånd (delstaten Hessen) [21] att utbetala stöd till nötköttsproducenter som förlorade intäkter mellan november 2000 och juni 2001 till följd av BSE-krisen. Det är främst genom Hessens krisprogram för BSE som inkomststöd beviljas till en summa av 766 937,82 euro (15 miljoner tyska mark) i form av subventionerade lån till jordbrukare som drabbats av BSE-krisen.

[21] Stöd nr N 249/2001.

- Italien: den 25 juli godkände kommissionen inkomststöd till nötköttsproducenter på högst omkring 77 miljoner euro (ungefär 154 000 miljoner lire) [22].

[22] Stöd nr N 113/A/2001.

Den 30 oktober 2001 godkände kommissionen att Italien (Lombardiet) [23] beviljar stöd på omkring 2,32 miljoner euro till nötköttsproducenter som fått likviditetsproblem på grund av minskade intäkter under BSE-krisen. Stödet, i form av subventionerade kortfristiga lån, består av ett bidrag från regionen på 3,5 % av låneräntan, medan jordbrukarna betalar återstoden (minst 1,5 %).

[23] Stöd nr N 411/2001.

- Spanien: två regioner berörs av det stöd som kommissionen godkände den 25 juli: Asturien [24]: omkring 6 miljoner euro (1 000 miljoner pesetas) i inkomststöd och Kantabrien [25]: omkring 5,98 miljoner euro (994 miljoner pesetas) i inkomststöd.

[24] Stöd nr N 269/2001.

[25] Stöd nr N 377/2001.

107. På grundval av artikel 87.3 c i EG-fördraget godkände kommissionen en rad andra BSE-relaterade statliga stöd, främst i Österrike, Italien och Tyskland. Dessa åtgärder rör till exempel kostnader för BSE-test, för ersättningar till slakterier, för värdet på avlivade djur, för att ersätta boskapsbeståndet på jordbruksföretag där BSE har påträffats samt för kostnaderna för lagring, transport och bortskaffande av bearbetat animaliskt protein och djurfoder. I flertalet av dessa fall ansåg kommissionen att åtgärderna var förenliga med reglerna om statligt stöd som beviljas inom ramen för program för bekämpning av djursjukdomar, i enlighet med punkt 11.4 i gemenskapens riktlinjer för statligt stöd till jordbrukssektorn [26]. Exempel:

[26] EGT C 28, 1.2.2000, rättelse EGT C 232, 12.8.2000.

- Österrike: den 2 oktober 2000 gav kommissionen Österrike tillstånd att bevilja olika BSE-relaterade stöd med en budget på mer än 29 miljoner euro. De österrikiska åtgärderna [27] har olika inriktning. Stöd ges för att kompensera för värdeminskningen av bearbetat animaliskt protein, fodertillsatser i djurfoder och färdigblandat foder som innehåller sådant bearbetat animaliskt protein. Stöd kan även ges till lagring, transport och bortskaffande av bearbetat animaliskt protein och djurfoder, tillsatser i djurfoder och färdigblandat foder som innehåller sådant bearbetat animaliskt protein, riskmaterial och mjölk som inte kunnat användas eller produkter som framställs av denna. Slutligen kan stöd även ges för att kompensera för intäktsförluster för jordbruk som spärrades av på grund av BSE och för att täcka kostnaderna för BSE-tester.

[27] Stöd nr N 114/2001.

- Tyskland: den 25 oktober 2001 beslöt kommissionen att tillåta utbetalningar av två statliga stöd. Ett av dessa gick till delstaten Bayern [28] och omfattade ett statligt stöd på omkring 10 miljoner euro (20 miljoner tyska mark) som kompensation för värdet av djurfoder som måste förstöras samt ett på omkring 6 miljoner euro (12 miljoner tyska mark) som kompensation till jordbrukare på vars gårdar BSE påträffades. Det andra gick till delstaten Sachsen [29] och motsvarar omkring 2 miljoner euro (4 miljoner tyska mark) som ersättning för boskapsbestånd på jordbruksföretag där boskapen slaktades på order av de offentliga myndigheterna.

[28] Stöd nr N 174/2001.

[29] Stöd nr N 248/2001.

Den 30 oktober 2001 gav kommissionen tillåtelse till ett krisprogram för BSE i delstaten Hessen [30]. Hessen kommer bl.a. att kompensera med upp till 100 % av kostnaderna för transport och bortskaffande av djurfoder som innehåller kött- och benmjöl som framställts före den 2 december 2000, kostnader för BSE-tester på nötkreatur äldre än 24 månader och för får, destruktion och det ekonomiska värdet av slaktkroppar och mjölk i fall av misstänkt eller bekräftad BSE. Det totala stödbelopp som beviljats inom den godkända ordningen uppgår till 1 955 689 euro.

[30] Stöd nr N 249/2001.

Den 7 september 2001 gav kommissionen Tyskland tillåtelse (delstaten Baden-Württemberg) [31] att utbetala stöd för BSE-tester, för ersättningar till slakterier för värdet på avlivade djur och till jordbruk där BSE påträffats. De tre stödåtgärderna är samtliga tidsbegränsade: till slutet av 2002 för BSE-testerna och kompensation till BSE-drabbade jordbruk och till slutet av 2001 för åtgärden som gäller slakterier. I slutet av 2002 kommer stödet till BSE-tester och kompensationen till BSE-drabbade jordbruk att ses över mot bakgrund av den strategi som användes vid den tiden för att bekämpa BSE.

[31] Stöd nr N 150/B/2001.

- Italien: Den stödordning som godkändes den 25 juli 2001 (nr 113/A/2001) omfattar statligt stöd förutom inkomststöd - t.ex. kompensation till jordbruk där BSE påträffats, stöd till återanskaffning av djur och den nationella del som finansierar systemet med särskilda inköp för destruktion - varför den totala volymen stöd, inbegripet 77 miljoner euro i inkomststöd, uppgår till 150 miljoner euro (ungefär 300 000 miljoner lire).

2.5.3. Djursjukdomar: mul- och klövsjuka i Förenade kungariket

108. Huvuddelen av det stöd som Förenade kungariket anmälde till kommissionen under 2001 användes till åtgärder för att hjälpa jordbrukare att få bukt med de finansiella och ekonomiska svårigheter som orsakades av utbrottet av mul- och klövsjuka som drabbade större delen av landet med kraftiga återverkningar på jordbrukssektorn.

109. I detta avseende godkände kommissionen två större stödordningar: den 3 april 2001 godkände kommissionen stödsystemet "outgoers mark 2 scheme" [32], som utformades för att hjälpa de svinproducenter som drabbats av mul- och klövsjuka att om de själva vill slutgiltigt, upphöra med svinuppfödning. Stödordningen hade en planerad budget på 5 miljoner pund. Kort därefter, den 6 juni 2001, godkände kommission även stödsystemet "livestock welfare disposal scheme" [33]. Syftet var att åtgärda sådana djurskyddsproblem som uppstått till följd av förflyttningsrestriktionerna för att kunna kontrollera mul- och klövsjukan. Genom stödsystemet, som har en budget på 6 miljoner pund per vecka, ersattes kostnader för transport, slakt, konvertering, förbränning, bortskaffande av kadaver och veterinärkostnader. Vidare kompenserades de djurproducenter som utsattes för förflyttningsrestriktioner och som erbjöds möjlighet att göra sig av med sina djur när statligt kontrakterade veterinärer bekräftat att djurens välbefinnande äventyrades av förflyttningsrestriktionerna.

[32] Stöd nr N 24/2001.

[33] Stöd nr N 25/2001.

2.5.4. Formella undersökningar inleds

2.5.4.1. Formella undersökningar inleds

110. Spanien: stöd till jordbrukare som kompensation för höga bränslepriser

Den 11 april 2001 beslutade Europeiska kommissionen att inleda ett formellt granskningsförfarande om statligt stöd rörande en rad skatteåtgärder som Spanien infört till förmån för jordbruket efter energiprisernas uppgång 2000. Kommissionen ifrågasatte om åtgärderna som den spanska regeringen infört var förenliga med den gemensamma marknaden. I detta skede kan kommissionen inte utesluta möjligheten att de åtgärder som nu granskas är rena driftstöd för att kompensera jordbrukssektorn för högre bränslepriser. I regel kan kommissionen inte ge tillstånd till sådana driftstöd. I den mån sådana stöd redan beviljats, och om undersökningen befäster kommissionens reservationer, kommer kommissionen att behöva be de spanska myndigheterna att återkräva stödet från mottagarna.

111. Italien (Sardinien): stöd till jordbrukare som kompensation för höga priser på gasolja

Den 25 juli 2001 inledde kommissionen ett formellt granskningsförfarande beträffande det statliga stöd som Italien (Sardinien) ger för att kompensera jordbrukare för de högre priserna på gasolja jämfört med naturgas. Åtgärden ingår i en omfattande lag för Sardinien, Testo Unico, som reglerar beviljandet av ett stort antal olika stöd till jordbrukssektorn. Kommissionen har inga invändningar till övriga inslag i Testo Unico.

112. Enligt de sardiska myndigheterna saknar ön ett rörledningsnät för naturgas, varför jordbrukarna tvingas använda den väsentligt dyrare gasoljan. Avsikten med stödet är att överbrygga detta strukturella handikapp och sålunda återskapa något som de sardiska myndigheterna anser vara normala konkurrensvillkor. I detta skede anser dock kommissionen att statligt stöd som endast och artificiellt minskar jordbrukarnas produktionskostnader måste ses som driftstöd. Sådant stöd leder vanligen inte till någon varaktig förbättring för sektorn. Så snart stödet dras in dyker de tidigare problemen upp på nytt. Lösningar på problem av den här typen måste sökas på annat håll. Till exempel ger kommissionens regler för statligt stöd till miljöskydd möjlighet att bevilja stöd till lokala förnybara energikällor. Det föreslagna stödet skulle emellertid inte främja övergången från fossila bränslen till förnybara energikällor. Det skulle snarare visa sig hämma sådana strukturella förändringar.

2.5.4.2. Italiensk finansieringslag för 2001

113. Kommissionen har inlett ett formellt undersökningsförfarande beträffande extra finansiering på 119 miljoner euro (230 000 miljoner lire) för ett enstaka stödpaket på 100 miljoner euro (200 000 miljoner lire), som godkändes av rådet 1997 på grundval av artikel 88.2 tredje strecksatsen i EG-fördraget. I detta fall vände sig Italien till rådet för att detta enhälligt skulle besluta om att undantagsvis godkänna stödåtgärden, sedan kommissionen inlett det formella undersökningsförfarandet beträffande stödet. I åtgärden föreskrevs att staten skulle betala ut belopp som skulle ha betalats av medlemmar i jordbrukskooperativ som personligen ställt säkerhet för kooperativet, om kooperativet förklarades insolvent.

114. Genom att inleda förfarandet ansåg kommissionen att syftet med åtgärden var att säkra retroaktiv utbetalning av stöd till kooperativens drift och att detta skulle medföra att kooperativens ansvar retroaktivt utplånades. Rådets godkännande av denna stödåtgärd är av exceptionell natur och kan därför inte anses prejudicerande för ytterligare finansiering av samma stödåtgärd, i synnerhet med tanke på de allvarliga tvivel som kommissionen först uttryckte. Kommissionen anser därför att nya finansiella anslag måste bedömas från fall till fall på grundval av gällande gemenskapslagstiftning.

115. Kommissionen har även inlett ett formellt undersökningsförfarande beträffande stöd till undsättning och omstrukturering av företag med svårigheter, samt beträffande stöd för att främja forskning och utveckling. Den senare åtgärden kommer att delvis finansieras genom en skatteliknande avgift som tas ut på både nationella och importerade produkter. Kommissionen har följt såväl sin etablerade praxis på området som EG-domstolens praxis enligt vilka stöd som finansieras genom skatteliknande avgifter (som också omfattar produkter som importeras) är oförenliga med den gemensamma marknaden, eftersom de importerade produkterna inte kan dra nytta av stödordningen på samma sätt som inhemska produkter. Om inte medlemsstaten kan styrka att så inte är fallet kommer stöd som finansieras på detta vis troligen att leda till en tydlig snedvridning av konkurrensen. Detta kommer att granskas under undersökningens gång. Kommissionen har emellertid ansett att vissa av de planerade åtgärderna för forskning och utveckling inte utgör statligt stöd, eftersom de kommer att genomföras av offentliga institutioner i allmänhetens intresse.

2.5.4.3. Programmet AIMA: stöd till fjäderfäindustrin i Italien

116. Det italienska organet för intervention på jordbruksmarknaderna (Azienda di Stato per gli interventi nel mercato agricolo, AIMA) ämnar bevilja ersättning till italienska fjäderfäproducenter för inkomstförluster till följd av dioxinkrisen i Belgien 1999, som påstås ha orsakat en betydande minskning av produktion och handel och en kraftig minskning av konsumtionen av fjäderfäprodukter i Italien. Stödbeloppet - 10 323.138 euro (20 000 miljoner lire) - motsvarar skillnaden mellan genomsnittspriserna i länder som inte berörts av krisen och priserna i Italien i juni och juli 1999 (den period som ersättningen hänför sig till). Kommissionen anser att marknadsoron till följd av konsumenternas oro för dioxin inte i sig självt utgör en exceptionell händelse. Såvida inte Italien kan visa att störningen var exceptionell kan stödet följaktligen inte tillåtas.

2.5.4.4. Stöd för att förbättra villkoren för bearbetning och saluföring av jordbruks- och skogsbruksprodukter - LR 5/2000, artikel 35 - Italien (Venetien).

117. De italienska myndigheterna vill på grundval av artikel 35 i den regionala lagen 5/2000 [34] inrätta statliga investeringsstöd (upp till 40 %) för bearbetning och saluföring av jordbruks- och skogsbruksprodukter till 36 jordbruksföretag som inkommit med en begäran om finansiering i enlighet med förordning (EG) nr 951/97 [35] under programplaneringsperioden 1994-1999 [36]. Företagen har påbörjat konkret verksamhet men inte beviljats medfinansierat offentligt stöd i brist på finansiella medel.

[34] Lagen rör en "generell åtgärd för återfinansiering och ändring av regionala lagar om utformning av ettåriga och fleråriga budgetar i regionen".

[35] Rådets förordning om förbättring av villkoren för bearbetning och saluföring av jordbruksprodukter - EGT L 142, 2.6.1997, s. 22.

[36] Godkännandet av Venetiens operativa program var föremål för kommissionens beslut 96/2598/EG av den 2 oktober 1996.

118. Kommissionen kan inte utifrån tillgängliga uppgifter utesluta att det här är fråga om ett retroaktivt stöd för verksamhet som redan satts igång av betalningsmottagaren, och som därmed inte visar upp den nödvändiga stimulansfaktorn och därför borde uppfattas som ett driftstöd eftersom dess enda syfte skulle vara att befria mottagaren från finansiellt ansvar.

2.5.4.5. Stödprogram i Italien

119. Under året har kommissionen godkänt flera viktiga ramprogram för sektorn för bearbetning och saluföring av jordbruksprodukter, som beräknas få mycket stora budgetar.

120. Ett av de program som är av intresse för sektorn för bearbetning och saluföring av jordbruksprodukter (stöd nr 558/2000) har en budget på 500 miljoner euro. Kommissionen har även godkänt ett program för "Sviluppo Italia" (stöd nr 559/2000), som är ett offentligt företag som ersätter de tidigare företagen RIBS och Itainvest och även finansierar projekt inom sektorn för bearbetning och saluföring av jordbruksprodukter. Till detta program har en budget på omkring 1 miljard euro anslagits.

121. Kommissionen har även godkänt jordbruksdelen i ett stort program för investeringsstöd [37] för företag som ligger i italienska regioner som omfattas av de undantag som fastställs i artikel 87.3 styckena a) och c) i fördraget. Programmet avser företag inom jordbrukssektorn (stöd till andra sektorer än jordbrukssektorn omfattas av andra beslut). Åtgärderna avser de angivna målen för regional utveckling. Programmet som pågår till den 31 december 2006 har en årlig budget på omkring 4,6 miljarder euro (9 000 miljarder lire). Beloppet omfattar även sektorer utöver jordbrukssektorn. Stödet beviljas i form av skattekrediter.

[37] Stöd nr N 00C646.

2.5.5. Stöd till vinproducenter i Italien (Sicilien)

122. Den 17 oktober fattade kommissionen ett slutligt negativt beslut i ärende C 61/96 [38] om stöd som Sicilien ämnade bevilja vinproducenter (högst 1 miljon euro), som ersättning för odlingsrättigheter de inte kunnat nyttja på grund av torka, och hantverksföretag (högst 5 miljoner euro) som kortfristiga lån. Eftersom stödet till vinproducenterna var avsett att kompensera för ogiltiga rättigheter, i motsats till de bestämmelser som gäller för den gemensamma organisationen av marknaden för vin, och subventionerade kortfristiga lån även skulle ha kunnat beviljas hantverksföretag som producerar, bearbetar och saluför jordbruksprodukter, beslutade kommissionen att de skall betraktas som driftstöd, som är förbjudna inom jordbrukssektorn.

[38] Ärende C 61/96, Kommissionens beslut av den 17 oktober 2001, 2002/195/EG.

2.5.6. Stöd till producenter av frukt och grönsaker i Grekland

123. Kommissionen har i enlighet med artikel 87.3 c i fördraget fattat ett slutligt positivt beslut om statligt stöd i Grekland till producenter av frukt och grönsaker [39]. Stödet som uppgick till totalt 265 000 euro utgick som ekonomisk ersättning till jordbrukare i Thessaloniki län vars odlingar av vattenmeloner och meloner hade skadats avsevärt av åkermöss under sommaren 1997. Kommission beslutade att kriterierna för växtsjukdomar var tillämpliga, eftersom följderna av åkermössens angrepp är identiska med växtsjukdomarnas, eftersom jordbruksproduktionen förstörs av levande externa organismer. Följaktligen bör reglerna tillämpas i analogi med detta.

[39] Beslut av den 31 januari, EGT L 93, 3.4.2001.

2.5.7. Program för att motverka föroreningar från jordbruket i Frankrike

124. Den 30 oktober 2001 gav kommissionen tillåtelse till statligt stöd i Frankrike [40] till förlängning av stödet till investeringar i jordbruksföretag inom programmet för att motverka föroreningar från jordbruket. Programmet tillgodoser behovet av att förbättra vattenkvalitén genom att miljöhänsyn införs i jordbruksmetoderna. Syftet med stödet, som uppgår till 886 miljoner euro för perioden 2001-2006, är att främja investeringar för att minska föroreningar från utsläpp från uppfödningsanläggningar.

[40] Stöd nr N 355/2000, EGT C 350, 11.12.2001.

125. I programmets mål ingår även att öka respekten för rådets direktiv 91/676/EEG av den 12 december 1991 [41] och berör främst utsatta områden där det står klart att uppfödningsanläggningar bär ansvar för föroreningar av nitrater. Vid godkännandet av stödet tog kommissionen hänsyn till att direktivet omfattar krav på investeringar i företaget, som uppförande av ytterligare lagringskapacitet, och att de krav som åläggs uppfödarna kan ses som nya normer i riktlinjerna för jordbruket. Samtidigt som kommissionen fastslog att detta direktiv inte kan betecknas som någon ny norm, tog man hänsyn till att det första franska åtgärdsprogrammet för genomförande av direktivet inte antogs förrän 1997, och att de första verkliga kraven på resultat som ålades uppfödarna på fältet, och som kommer till uttryck i programmet, är av ännu senare datum. Dessutom innehåller inte direktivet några precisa skyldigheter som de ekonomiska aktörerna måste rätta sig efter utan föregående ingripande från medlemsstaten.

[41] EGT L 375, 31.12.1991, s. 1.

126. Av dessa skäl fastslog kommissionen att stöden används till att finansiera investeringar för att förbättra miljön och har som mål att anpassa jordbruksföretagen till nya normer i enlighet med 4.1.1.3 i riktlinjerna för jordbruket. Enligt kommissionen skulle varje annan tolkning innebära att uppfödarna bestraffas på grund av en medlemsstats overksamhet på det juridiska planet. Kommissionen ansåg även att programmets mänskliga och ekonomiska omfång (omkring 100 000 stödmottagare), liksom insatsen för miljön i Frankrike och Europa, var faktorer som inte var oväsentliga vid bedömningen.

2.6. Stöd till de sämst ställda i gemenskapen

127. Europeiska unionen har fortsatt sitt stödprogram riktat till de sämst ställda [42]. Denna åtgärd innebär att jordbruksprodukter, eller produkter som framställts av jordbruksprodukter, tas ur Europeiska unionens interventionslager och ställs till förfogande för organisationer som arbetar till förmån för dessa befolkningsgrupper i medlemsstaterna.

[42] Förordning (EEG) nr 3730/87 av den 10 december 1987 (EGT L 352, 15.12.1987, s. 1) och kommissionens beslut 2001/23/EG av den 21 december 2000 (EGT L 6, 11.1.2001, s. 6).

128. Tabellen nedan visar fördelningen av beloppet och de kvantiteter som kan tas ut ur lagren för varje medlemsstat som deltar i programmet.

Gratis utdelning av jordbruksprodukter (2001)

>Plats för tabell>

2.7. Regionerna i gemenskapens yttersta randområden

129. Kommissionen har i enlighet med sin rapport av den 14 mars 2000 [43] fortsatt genomförandet av artikel 299.2 i fördraget om regionerna i gemenskapens yttersta randområden (Kanarieöarna, de utomeuropeiska departementen: Martinique, Guadeloupe, Franska Guyana och Réunion; Madeira och Azorerna) i jordbrukssektorn.

[43] KOM(2000) 147 - C5-0247/2000.

130. På grundval av kommissionens förslag antog rådet den 28 juni 2001 en rad förordningar som upphäver och ersätter de tidigare förordningarna som utgick från programmen för särskilda åtgärder på grund av stora avstånd och ökaraktär (Poseidom, Poseima, Poseican). Förordningarna (EG) nr 1452/2001, (EG) nr 1453/2001 och (EG) nr 1454/2001 [44] är tillämpliga för de utomeuropeiska departementen respektive Madeira och Azorerna samt Kanarieöarna. Dessutom har nödvändiga förändringar införts i förordning (EG) nr 1455/2001 om den gemensamma organisationen av marknaden för nötkött [45].

[44] EGT L 198, 21.7.2001. De ersätter förordningarna (EEG) nr 3763/91 (Poseidom) för de utomeuropeiska departementen, (EEG) nr 1600/92 (Poseima) för Madeira och Azorerna respektive (EEG) nr 1601/92 (Poseican) för Kanarieöarna.

[45] EGT L 198, 21.7.2001. Denna gemensamma organisation av marknaden styrdes i sista hand genom förordning (EG) nr 254/1999.

131. Beträffande mjölkproduktionen på Azorerna överlämnade kommissionen den 14 mars 2002 ytterligare ett förslag [46], som antogs av rådet och införlivades i rådets nya förordning (EG) nr 1453/2001 (Poseima). Detta förslag innebar att mjölkprodukter tillfälligt skulle undantas från tilläggsavgifter.

[46] KOM(2001) 156 slutlig.

132. Dessa beslut har följts av att kommissionen utarbetat olika tillämpningsföreskrifter.

133. Genom artikel 15.3 i rådets nya förordning (EG) nr 1453/2001 (Poseima) ges Madeira tillåtelse att inte tillämpa systemet med tilläggsavgifter i sektorn för mjölk och mjölkprodukter för lokal produktion på högst 4 000 ton mjölk. För att inte skada tillämpningen av avgiftssystemet i Portugal har kommissionen lagt fram ett ändringsförslag för rådet som avser att ändra bilagan i förordning (EEG) nr 3950/92 om införande av en tilläggsavgift inom sektorn för mjölk och mjölkprodukter för att minska Portugals referenskvantitet med de ytterligare 2 000 ton som Madeira tilldelats.

2.8. De utomeuropeiska länderna och territorierna

134. Beslut 91/482/EEG om associering av de utomeuropeiska länderna och territorierna med Europeiska ekonomiska gemenskapen har förlängts med ett år till den 1 december 2001. Problem med handelssystemet har uppstått inom sockersektorn. Kommissionen har tvingats införa två skyddsåtgärder i sektorn (perioderna 1 mars 2001-30 juni 2001 och 1 juli 2001-1 december 2001).

2.9. Åtgärder för information om den gemensamma jordbrukspolitiken

135. Rådets förordning (EG) nr 814/2000 [47] gör det möjligt att genomföra informationsåtgärder om den gemensamma jordbrukspolitiken både i medlemsstaterna och i övriga länder. I kommissionens förordning (EG) nr 1390/2000 [48] fastställs tillämpningsföreskrifterna. Syftet var att förklara den gemensamma jordbrukspolitiken, informera jordbrukare och andra aktörer på landsbygden och upplysa allmänheten om vad den gemensamma jordbrukspolitiken handlar om och målsättningarna med denna.

[47] EGT L 100, 20.4.2000, s. 7.

[48] EGT L 158, 30.6.2000, s. 17.

136. Antagandet av kommissionens förslag till förordning visar att det finns en vilja att överbrygga informationsglappet i den gemensamma jordbrukspolitiken genom att medfinansiera följande tre typer av åtgärder:

- Årsprogram som skall genomföras särskilt av jordbruksorganisationer eller organisationer för landsbygdsutveckling, konsumentföreningar eller miljögrupper.

- Punktinsatser som skall genomföras särskilt av medlemsstaternas offentliga myndigheter, media eller universitet och högskolor.

- Åtgärder som initieras av kommissionen.

137. När det gäller de två första typerna av åtgärder finansierar kommissionen högst 50 % av de stödberättigande kostnaderna. I vissa undantagsfall kan dock upp till 75 % finansieras.

138. För budgetåret 2001 inkom 149 bidragsansökningar [49] till detta program och till ansökningsomgång 2000/C 213/04 [50]. Av dessa ansökningar medfinansierades slutligen 39 till ett belopp på 2,24 miljoner euro. Projekten valdes ut på grundval av kriterier som kvalitet och kostnadseffektivitet i enlighet med bestämmelserna i artikel 3 i förordning (EG) nr 814/2000.

[49] EGT L 205, 31.7.2001, s. 25.

[50] EGT C 215, 1.8.2001, s. 9.

139. Bland de åtgärder som medfinansieras finns konferenser, publik