SV Europeiska unionens officiella tidning CE 184/119

Fredag 24 april 2009

Problemet med etnisk och rasgrundad profilering i samband med terroristbekämpning, brottsbekämpning, invandring, tull och gränskontroll

P6_TA(2009)0314

Europaparlamentets rekommendation till rådet av den 24 april 2009 om problemet med etnisk och rasgrundad profilering i samband med terroristbekämpning, brottsbekämpning, invandring, tull och gränskontroll (2008/2020(INI))

2010/C 184 E/25

Europaparlamentet utfärdar denna rekommendation

med beaktande av förslaget till rekommendation till rådet från Sarah Ludford för ALDE-gruppen om problemet med etnisk och rasgrundad profilering i samband med terroristbekämpning, brottsbekämpning, invandring, tull och gränskontroll (B6-0483/2007),

med beaktande av internationella, europeiska och nationella människorättsinstrument, särskilt internationella konventionen om medborgerliga och politiska rättigheter, Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna, fördraget om Europeiska unionen, fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen (EG-fördraget), Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna (stadgan) och medlemsstaternas nationella grundlagar, och med beaktande av de rättigheter och garantier som dessa per enskilda i fråga om privatliv, uppgiftsskydd, icke-diskriminering och fri rörlighet,

med beaktande av de europeiska åtgärderna för uppgiftsskydd från Europarådet: artikel 8 i Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna, Europarådets konvention 108 om skydd för enskilda vid automatisk databehandling av personuppgifter, rekommendationerna från Europarådets ministerkommitté till medlemsstaterna: R(87)15 om polisens användning av personuppgifter (1), R(97) 18 om skydd av personuppgifter som samlas in och behandlas i statistiska syften (2) och R(2001) 10 om den europeiska yrkesetiska koden för polisen (3),

med beaktande av EU:s bestämmelser om uppgiftsskydd: artiklarna 7 och 8 i stadgan, Europaparlamentets och rådets direktiv 95/46/EG av den 24 oktober 1995 om skydd för enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter (4) och rådets rambeslut 2008/977/RIF av den 27 november 2008 om skydd av personuppgifter som behandlas inom ramen för polissamarbete och straffrättsligt samarbete (5),

med beaktande av åtgärderna för att bekämpa rasdiskriminering: internationella konventionen om avskaffande av alla former av rasdiskriminering, artikel 14 i Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna samt protokoll 12 till denna, artikel 13 i EG-fördraget och rådets direktiv 2000/43/EG av den 29 juni 2000 om genomförandet av principen om likabehandling av personer oavsett deras ras eller etniska ursprung (6),

med beaktande av EU:s instrument rörande säkerhet och kampen mot terrorismen, inklusive polissamarbete och rättsligt samarbete samt informations- och underrättelseutbyte, såsom rådets beslut 2005/671/RIF av den 20 september 2005 om informationsutbyte och samarbete när det gäller terroristbrott (7), rådets rambeslut 2006/960/RIF av den 18 december 2006 om förenklat informations- och underrättelseutbyte mellan de brottsbekämpande myndigheterna i Europeiska unionens medlemsstater (8), rådets beslut 2008/615/RIF av den 23 juni 2008 om ett fördjupat gränsöverskridande samarbete, särskilt i fråga om bekämpning av terrorism och gränsöverskridande brottslighet (9) och dess genomförandebeslut 2008/616/RIF av den 23 juni 2008 (10),

med beaktande av befintliga och planerade EU-databaser såsom Schengens informationssystem, Eurodac och informationssystemet för viseringar, och av åtgärderna för insamling av biometriska uppgifter till exempel för uppehållstillstånd och pass samt kommissionens meddelande av den 30 november 2006, ”Förstärkt förvaltning av Europeiska unionens södra sjögränser”, om inrättandet av ett permanent nätverk för kustpatrullering av unionens södra sjögränser (KOM (2006) 0733), liksom föreslagna övervakningsprojekt som Eurosur (Europeiskt gränsövervakningssystem),

med beaktande av förslaget om upprättande av ”e-gränser” enligt kommissionens meddelande av den 13 februari 2008, ”Att förbereda nästa steg i utvecklingen av Europeiska unionens gränsförvaltning”, som innehåller förslag till en integrerad gränsförvaltning som innebär upprättande av automatiska gränskontroller inklusive ett system där resenärer kan uppnå status som ”registrerade resenärer” och ett system för in- och utresa (KOM(2008)0069),

med beaktande av avtalet mellan Europeiska unionen och Amerikas förenta stater om lufttrafikföretags behandling av passageraruppgifter (PNR) och överföring av dessa till Förenta staternas Department of Homeland Security (DHS) (2007 års PNR-avtal) (11), förslaget till rådets rambeslut om användande av passageraruppgifter (PNR-uppgifter) i brottsbekämpningssyfte (KOM(2007)0654) samt yttrandena från Europeiska unionens byrå för grundläggande rättigheter, Europeiska datatillsynsmannen och artikel 29-arbetsgruppen samt arbetsgruppen om polis och rättsväsende,

med beaktande av relevant nationell rättspraxis såsom den tyska konstitutionsdomstolens avgörande om polisiär förebyggande efterforskning (”polizeiliche präventive Rasterfahndung”) (12), det brittiska överhusets dom i målet angående de tjeckiska romerna (13) och rättspraxis vid Europeiska domstolen för de mänskliga rättigheterna, särskilt i målen Timishev mot Ryssland (14), Nachova med flera mot Bulgarien (15), D. H. med flera mot Republiken Tjeckien (16) och S. and Marper mot Förenade kungariket (17), samt EG-domstolens rättspraxis, särskilt i målet Huber mot Tyskland (18),

med beaktande av rapporten från Martin Scheinin, FN:s särskilde rapportör för främjande av och skydd för mänskliga rättigheter och grundläggande friheter i kampen mot terrorismen (19), handlingen om skydd av rätten till privatliv i kampen mot terrorismen från Thomas Hammarberg, Europarådets kommissionär för mänskliga rättigheter (20), de allmänna policyrekommendationerna nr 8 om att bekämpa rasism och samtidigt bekämpa terrorism (21) och nr 11 om att bekämpa rasism och rasdiskriminering inom polisverksamhet (22) från Europarådets europeiska kommission mot rasism och intolerans (ECRI) och rapporten om etnisk profilering från Europeiska unionens nätverk av oberoende experter på grundläggande rättigheter (23),

med beaktande av artiklarna 114.3 och 94 i arbetsordningen,

med beaktande av betänkandet från utskottet för medborgerliga fri- och rättigheter samt rättsliga och inrikes frågor samt yttrandet från utskottet för utrikesfrågor (A6-0222/2009), och av följande skäl:

A. Medlemsstaterna utnyttjar alltmer den nya tekniken genom att använda program och system som omfattar insamling, användning, lagring eller utbyte av information om personer, som ett sätt att bekämpa terrorism eller för att hantera andra hot i kampen mot brottsligheten.

B. En tydlig definition av vad profilering innebär bör fastställas på europeisk nivå, med hänsyn till det konkreta mål som eftersträvas. Profilering är en utredningsteknik som kommit fram genom ny teknik och som ofta används inom den kommersiella sektorn. Nu används den dock mer och mer som ett brottsbekämpningsinstrument, främst för att upptäcka och förebygga brott samt för gränskontroll.

C. Profilering, som ofta görs genom automatiserad ”extrahering” av datoruppgifter, behöver undersökas och tas upp i en politisk debatt eftersom den på ett kontroversiellt sätt frångår den allmänna regeln att brottsbekämpningsbeslut bör baseras på en persons beteende. Profilering är en utredningsteknik där information om personer tas från flera olika källor. Det kan röra sig om uppgifter om etniskt ursprung, ras, nationalitet och religion, och informationen används som en grund i arbetet med att försöka identifiera och eventuellt vidta förbudsåtgärder mot brottslingar eller terrormisstänkta. Profilering kan definieras som ”en systematisk förening av en rad fysiska, beteendemässiga eller psykologiska särdrag med särskilda brott och användningen av dessa som en grund för brottsbekämpningsbeslut” (24) eller, för att fastställa förhållandet mellan dataextrahering och profilering, som ”en teknik med hjälp av vilken en rad särdrag hos en viss kategori personer kan antas på grund av tidigare erfarenheter, och sökningar görs sedan i datakällor beträffande personer med matchande särdrag” (25).

D. Etnisk profilering, som särskilt baseras på ras eller etniskt ursprung och som därmed ger upphov till stor oro när det gäller konflikten med regler om icke-diskriminering, kan definieras som ”en praxis att använda ’ras’ eller etniskt ursprung, religion eller nationellt ursprung, antingen som den enda faktorn eller en av flera faktorer, i beslut som handlar om brottsbekämpning på ett systematiskt sätt, vare sig berörda individer identifieras på ett automatiskt sätt eller inte” (26), eller ”polisens användning, utan någon objektiv eller rimlig motivering, av skäl som ras, hudfärg, språk, religion, nationalitet eller nationellt eller etniskt ursprung, vid kontroll-, övervaknings- eller utredningsverksamhet” (27).

E. Profilering, både genom dataextrahering och genom den praxis som tillämpas inom polisen och andra organ, används allt oftare som ett verktyg för brottsbekämpning och gränskontroll. Man tar dock inte tillräcklig hänsyn till behovet av att utvärdera profileringens effektivitet och utveckling samt tillämpningen av det rättsliga skyddet för att garantera att rätten till privatliv respekteras och att diskriminering undviks.

F. Profiler kan vara i) deskriptiva, när de baseras på vittnesmål och annan information om gärningsmän eller kännetecken för brott som har begåtts och därmed stöder gripandet av specifika misstänkta eller upptäckten av befintlig brottslig verksamhet som följer samma mönster, eller ii) förutsägande, när de förenar observerbara variabler från tidigare händelser och befintliga uppgifter och upplysningar för att personer som kan vara involverade i framtida eller ännu oupptäckta brott ska kunna identifieras (28).

G. Dataextrahering och profilering suddar ut gränserna mellan godtagbar, riktad övervakning och diskutabel massövervakning där uppgifter samlas in därför att de är användbara och inte för väldefinierade ändamål, vilket potentiellt kan utgöra en olaglig kränkning av rätten till privatliv.

H. Omotiverade reserestriktioner och störande kontrollmetoder skulle kunna få negativa konsekvenser för viktiga ekonomiska, vetenskapliga, kulturella och sociala utbyten med tredjeländer. Mot bakgrund av detta är det viktigt att minimera riskerna för vissa grupper och nationaliteter som faller offer för diskriminerande metoder eller åtgärder som inte kan motiveras objektivt.

I. Det finns risk för att oskyldiga personer kan bli utsatta för godtyckliga gripanden, förhör, reserestriktioner, övervakning eller säkerhetslarm på grund av att uppgifter har lagts till i deras profil av en statlig företrädare. Om uppgifterna inte omgående avlägsnas finns det risk för att de via informationsutbyte och ömsesidigt erkännande av beslut leder till att de berörda personerna förvägras viseringar, utrese- eller inresetillstånd, registreras i bevakningslistor och databaser, drabbas av anställnings- eller bankförbud, utsätts för arresteringar eller frihetsberövanden eller andra inskränkningar av sina rättigheter utan att det kanske finns någon möjlighet att överklaga.

J. Brottsbekämpning ska alltid ske med respekt för de grundläggande rättigheterna, däribland rätten till privat- och familjeliv, skyddet av personuppgifter och icke-diskriminering. Ett nära internationellt samarbete är nödvändigt i kampen mot terrorism och grov brottslighet, men allt sådant samarbete måste samtidigt vara förenligt med internationell rätt och EU:s normer och värderingar beträffande likabehandling och rättsskydd, inte minst så att EU inte förlorar sin trovärdighet som förkämpe för de mänskliga rättigheterna inom sina egna gränser och på internationell nivå.

K. EU bör undvika undersökningsmetoder som i onödan skulle kunna störa de diplomatiska förbindelserna, hindra detta internationella samarbete eller skada bilden av EU globalt och unionens trovärdighet som främjare av internationell rätt. De europeiska standarderna för likabehandling, icke-diskriminering och rättsskydd bör förbli en förebild.

L. Både deskriptiv och förutsägande profilering kan vara legitima utredningsverktyg när man utgår från vetenskaplig, pålitlig och aktuell information i motsats till obeprövade generaliseringar som bygger på stereotyper och när de åtgärder som vidtas med sådana profiler som utgångspunkt godkänns enligt de rättsliga nödvändighets- och proportionalitetstesterna. Vid avsaknad av lämpliga rättsliga begränsningar och garantier vad avser användningen av uppgifter om etnisk och rasmässig bakgrund, religion, nationalitet och politisk tillhörighet finns det dock en betydande risk för att profilering leder till diskriminerande metoder.

M. Den vägledning som ges i den europeiska yrkesetiska koden för polisen är att polisutredningar åtminstone ska baseras på en skälig misstanke om att ett faktiskt eller eventuellt brott föreligger. Profilering som bygger på stereotyper eller förutfattade meningar utan att sådan skälig misstanke föreligger kan dock ge upphov till överträdelser av de mänskliga rättigheterna (29), och utgöra ett hot mot individen och samhället i stort.

N. I utarbetandet av förutsägande profiler används breda profiler som tagits fram genom korshänvisningar mellan databaser och som återspeglar oprövade generaliseringar eller beteendemönster som bedöms kunna indikera framtida eller ännu oupptäckta brott eller terroristhandlingar. Detta ger upphov till stor oro när det gäller skydd av privatlivet och kan utgöra en kränkning av rätten till privatliv enligt artikel 8 i Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna och artikel 7 i stadgan (30).

O. I Europadomstolens rättspraxis fastställs det att undantag från artikel 8.2 i Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna endast tillåts om de är förenliga med lagstiftningen och nödvändiga i ett demokratiskt samhälle (31), i enlighet med den nyligen förkunnade domen i målet S. and Marper mot Förenade kungariket ovan där det fastställdes att ”generellt och godtyckligt … bevarande av fingeravtryck, cellprov och DNA-profiler av misstänkta men ostraffade personer” är en överträdelse av artikel 8 i konventionen.

P. Europadomstolens slutsats i målet S. and Marper mot Förenade kungariket ovan om att det uppstår en risk för stigmatisering till följd av att personer som inte dömts för något brott behandlas på samma sätt som dömda brottslingar i den brittiska DNA-databasen ger även upphov till frågetecken om lagligheten av profileringsverksamhet som baseras på hantering av personuppgifter om personer som inte dömts i domstol (32).

Q. ”Rasterfahndung”-programmet, där tysk polis inhämtade personuppgifter om män i åldern 18–40 år som då studerade eller hade studerat den muslimska läran i ett (misslyckat) försök att identifiera terroristmisstänkta, ansågs vara författningsstridigt av den tyska konstitutionsdomstolen i ovannämnda avgörande. Det fastställdes att dataextrahering utgör ett olaga intrång i personuppgifter och privatliv som inte kan motiveras som ett svar på en allmän hotsituation av det slag som hela tiden har funnits sedan terroristattackerna den 11 september 2001, och förutsätter att en konkret fara föreligger såsom förberedande eller utförande av terroristattacker.

R. En viss tvekan om nyttan med dataextrahering och profilering framgår av flera olika amerikanska studier. i) I en studie från Cato Institute observerades följande: ”Det finns många fördelar med dataextrahering, men den är inte ändamålsenlig när det gäller att upptäcka terrorister. Det vore olyckligt om dataextrahering för avslöjande av terrorismhandlingar används inom områdena nationell säkerhet och brottsförebyggande och inom tekniska kretsar eftersom ett fortsatt utnyttjande av dataextrahering skulle innebära ett slöseri med de amerikanska skattebetalarnas pengar, ett onödigt intrång i privatlivet och de medborgerliga fri- och rättigheterna och dessutom bortkastad tid för dem som arbetar med att skydda den nationella säkerheten (33)”. ii) I en studie gjord av U.S. National Research Council om tekniker för dataextrahering och beteendeövervakning för Department of Homeland Security drogs följande slutsats: ”Automatiserad identifiering av terrorister genom dataextrahering är varken en genomförbar målsättning eller ett önskvärt mål för den tekniska utvecklingen (34)”.

S. Dataextraheringens effektivitet försvagas av att analytiker måste gå igenom en oerhört stor mängd uppgifter, vilket är som att leta efter en nål i en höstack. De så kallade digitala spåren av laglydiga medborgare är ännu fler än av brottslingar och terrorister som gör stora ansträngningar för att dölja sin identitet, och det finns dessutom ett betydande antal så kallade falska positiver, vilket inte bara leder till att helt oskyldiga personer misstänks utan även att de som är skyldiga samtidigt förblir oidentifierade.

T. Ett omvänt problem utgörs av risken att missa förbrytare som inte passar in på profiler. Ett exempel på detta är anstiftaren till bombattentaten i London den 7 juli 2005, som hade uppmärksammats av underrättelsetjänsten i en grupp av män som var misstänkta för inblandning i en terroristrelaterad bombkomplott, men som man inte gjorde någon uppföljning av eftersom han inte uppfyllde tillräckligt många av kriterierna i den profil som fanns före juli 2005 för terroristmisstänkta (35).

U. Profilering som äventyrar goda relationer i samhället och som leder till att vissa befolkningsgrupper avskräcks från att samarbeta med brottsbekämpande myndigheter vore kontraproduktivt eftersom det skulle inverka negativt på insatserna för att samla in upplysningar och vidta effektiva åtgärder mot brottslighet och terrorism (36).

V. Att på ett effektivt sätt samla information om särskilda misstänkta och att följa upp särskilda ledtrådar är det bästa sättet att upptäcka och föregripa terroristattacker. Därutöver kan slumpvisa personkontroller, som alla kan utsättas för och som terrorister inte kan undgå, vara effektivare än profilering i insatserna för att förhindra terrorism (37).

W. Användningen av faktorer som etniskt ursprung, nationalitet eller religion inom brottsutredningar måste inte uteslutas så länge som den är förenlig med reglerna om icke-diskriminering, bland annat artikel 14 i Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna. Men profilering där man beaktar etnisk tillhörighet måste godkännas enligt de tre granskningstesterna om verkan, proportionalitet och nödvändighet om den ska betraktas som en laglig avvikande hantering som inte utgör diskriminering.

X. Profilering som baseras på stereotypa antaganden kan framkalla fientlighet och främlingshat bland allmänheten mot personer av ett visst etniskt, nationellt eller religiöst ursprung (38).

Y. I Europadomstolens rättspraxis fastställs det att fall då ras utgör en exklusiv grund för brottsbekämpning utgör förbjuden diskriminering (39). Det är dock i praktiken inte alltid tydligt om ras eller etniskt ursprung var den exklusiva eller avgörande grunden för åtgärden i fråga, och det är oftast endast när brottsbekämpningsmönster analyseras som det tydligt framgår om dessa faktorer har haft en framträdande betydelse.

Z. Samtidigt som det inte finns några regler om ett uttryckligt förbud mot etnisk profilering på internationell nivå eller EU-nivå, tyder Europadomstolens rättspraxis på att så är fallet, och både CERD (utskottet för avskaffande av alla former av rasdiskriminering) och ECRI (Europeiska kommissionen mot rasism och intolerans) har fastställt att ett sådant handlande utgör en överträdelse av förbudet mot diskriminering (40).

AA. I det handlingsprogram som antogs vid världskonferensen mot rasism år 2000 uppmanas staterna att utforma, genomföra och kontrollera efterlevnaden av effektiva åtgärder för att avskaffa etnisk profilering (41). I ovannämnda rekommendation nr 8 (”Combating racism while fighting terrorism”) uppmanade ECRI regeringarna att se till att ingen diskriminering sker till följd av lagstiftning och förordningar eller genomförandet av dessa inom området för brottsbekämpning. Europeiska unionens nätverk av oberoende experter på grundläggande rättigheter anser att terroristprofiler som baseras på kännetecken som nationalitet, ålder eller födelseort utgör en betydande diskrimineringsrisk (42).

AB. Det krävs en omfattande utvärdering av utredningsförfaranden och uppgiftshanteringssystem inom EU och medlemsstaterna där uppgifter används eller tillhandahålls för profilering för att garantera att dessa är fullt förenliga med internationella lagstadgade skyldigheter på nationell nivå, EU-nivå och internationell nivå och för att undvika oberättigad diskriminering eller effekter som utgör ett intrång i privatlivet.

AC. Följande rekommendationer bör tillämpas på sådana operationer, och en kombination av alla dessa skyddsåtgärder krävs för att ett fullvärdigt och effektivt skydd ska kunna ges.

1. Europaparlamentet riktar följande rekommendationer till rådet: a) All hantering av personuppgifter i brotts- och terroristkämpningssyfte bör ha sin grund i publicerade rättsakter med gränser för användning, som är tydliga, specifika och bindande, och övervakas nära och effektivt av oberoende dataskyddsmyndigheter och som leder till stränga påföljder vid överträdelse. Masslagring av uppgifter i förebyggande syfte står inte i rimlig proportion till de grundläggande kraven på ett effektivt bekämpande av terrorism. b) En rättslig ram bör fastställas som på ett tydligt sätt definierar vad profilering, oavsett om det sker genom automatiserad ”extrahering” av datoruppgifter eller annat, innebär, för att få fram tydliga bestämmelser för en laglig användning av dessa och de avgränsningar som bör gälla. Dessutom måste nödvändiga skyddsåtgärder för att skydda enskildas rättigheter samt ansvarsmekanismer införas. c) Insamlingen och lagringen av personuppgifter och användningen av profileringsteknik när det gäller personer som inte är misstänkta för ett särskilt brott eller hot bör vara föremål för särskilt strikta nödvändighets- och proportionalitetstest. d) En klar åtskillnad bör göras mellan fakta- och underrättelseuppgifter samt uppgifter om registrerade av olika kategorier. e) Tillgång till arkiv som innehas av polis och underrättelsetjänst bör endast beviljas efter beslut i varje enskilt fall, av särskilda anledningar, och stå under rättslig kontroll i medlemsstaterna. f) Profileringsverksamheten får inte inskränka det målinriktade utredningsarbete som görs av medlemsstaternas polistjänster, och restriktiv lagstiftning om profilering får inte hindra legitim åtkomst till databaser som är en del av sådana utredningar. g) Det bör finnas tidsgränser för bevarandet av personlig information. h) Etnisk statistik är ett viktigt redskap för att upptäcka brottsbekämpningsmetoder som på ett oproportionerligt, omotiverat och oförsvarligt sätt riktar uppmärksamheten på etniska minoriteter. Upprättandet av en hög skyddsnivå för personuppgifter (uppgifter som är knutna till en identifierbar person) utesluter därmed inte framtagning av anonyma statistiska uppgifter, även sådana variabler om etnicitet, ”ras”, religion och nationellt ursprung som är nödvändiga för att upptäcka all diskriminering inom brottsbekämpningsmetoder. Artikel 29-arbetsgruppen bör ombes ge vägledning i denna fråga. i) Insamling av uppgifter om personer endast på grund av särskild ras eller etniskt ursprung, religiös övertygelse, sexuell läggning, beteende, politiska åsikter eller personer som är medlemmar i särskilda rörelser eller organisationer som inte är förbjudna enligt lag bör förbjudas. Skyddsåtgärder och möjligheter till överklagande av en diskriminerande användning av brottsbekämpningsinstrumenten bör fastställas. j) Endast i undantagsfall och under förutsättning att strikta skyddsåtgärder vidtas bör privata eller offentliga enheter förlita sig på datorer för att fatta beslut om personer utan någon mänsklig bedömning. k) Det bör finnas kraftfulla skyddsåtgärder som fastställts i lag och som garanterar att polisväsendets och underrättelsetjänstens verksamhet, däribland terroristbekämpningsverksamhet, underkastas lämplig och effektiv rättslig och parlamentarisk kontroll. l) Med tanke på de eventuella konsekvenserna för enskilda, bör upprättelse ges på ett effektivt sätt och tydlig information ges till den registrerade om gällande förfaranden i förening med rätten till tillgång till information och upprättelse. m) En rad kriterier bör fastställas som gör det möjligt att utvärdera effektiviteten, legitimiteten och förenligheten med EU:s värderingar i allt slags profileringsverksamhet. Befintlig och föreslagen nationell lagstiftning och EU-lagstiftning om användning av profilering bör granskas för att man ska kunna försäkra sig om att den uppfyller rättsliga krav i europeisk lagstiftning och internationella fördrag. En reform av EU-lagstiftningen bör övervägas vid behov så att man kan upprätta bindande regler för att eventuella överträdelser av de grundläggande rättigheterna ska kunna undvikas, med hänsyn tagen till Europarådets väntade rekommendation om profilering. n) Det bör göras en granskning av i vilken utsträckning profileringsåtgärder och profileringspraxis förbjuds eller regleras i direktiv 2000/43/EG och övervägas om det är lämpligt att avskaffa undantaget för flygplatser och hamnar från direktivets tillämpningsområde. o) Rådet uppmanas att beställa en undersökning, som bygger på relevant lagstiftning och befintliga metoder, som kommissionen ska ha ansvar för att utföra i samråd med Europeiska unionens byrå för grundläggande rättigheter, och om lämpligt Europeiska datatillsynsmannen, samt brottsbekämpande organ och underrättelsetjänster, och som rör den faktiska och potentiella tillämpningen av profileringstekniker, deras effektivitet när det gäller att identifiera misstänkta samt dessa teknikers förenlighet med de medborgerliga och mänskliga rättigheterna samt kraven på skydd av privatliv. Uppgifter om kroppsvisiteringar och andra ingripanden till följd av profileringstekniker bör begäras in från medlemsstaterna.

2. Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända denna rekommendation till rådet och, för kännedom, till kommissionen samt till medlemsstaternas regeringar och parlament.

(1) Antagen av ministerkommittén den 17 september 1987 vid det 410:e mötet mellan ministrarnas ställföreträdare.

(2) Antagen av ministerkommittén den 30 september 1997 vid det 602:a mötet mellan ministrarnas ställföreträdare.

(3) Antagen av ministerkommittén den 19 september 2001 vid det 765:e mötet mellan ministrarnas ställföreträdare.

(4) EGT L 281, 23.11.1995, s. 31.

(5) EUT L 350, 30.12.2008, s. 60.

(6) EGT L 180, 19.7.2000, s. 22.

(7) EUT L 253, 29.9.2005, s. 22.

(8) EUT L 386, 29.12.2006, s. 89.

(9) EUT L 210, 6.8.2008, s. 1.

(10) EUT L 210, 6.8.2008, s. 12.

(11) EUT L 204, 4.8.2007, s. 18.

(12) Den tyska konstitutionsdomstolens beslut, BVerfG, 1 BvR 518/02 av den 4 april 2006, Absatz-Nr. (1-184).

(13) House of Lords, den 9 december 2004, R v. Immigration Office at Prague Airport and another (Respondents) ex parte European Roma Rights Centre and other (Appellants) [2004], UKHL 55, punkt 101.

(14) Timishev mot Ryssland, den 13 december 2005, nr 55762/00 och 55974/00, ECHR 2005-XII.

(15) Nachova m.fl. mot Bulgarien [GC], den 26 februari 2004, nr 43577/98 och 43579/98, ECHR 2005-VII.

(16) D. H. m. fl. mot Republiken Tjeckien, den 13 november 2007, nr 57325/00.

(17) S. and Marper mot Förenade kungariket, den 4 december 2008, nr 30562/04 och 30566/04.

(18) Dom av den 16 december 2008 i mål C-524/06, REG 2008, s. I-0000.

(19) FN-dokument A/HRC/4/26, den 29 januari 2007.

(20) CommDH/Issue Paper (2008) 3, Strasbourg den 17 november 2008.

(21) REG(2004) 26, antagen den 17 mars 2004.

(22) REG(2007) 39, antagen den 29 juni 2007.

(23) CFR-CDF, yttrande 4.2006, http://ec.europa.eu/justice_home/cfr_cdf/doc/avis/2006_4_en.pdf

(24) Yttrande från Europeiska unionens byrå för grundläggande rättigheter av den 28 oktober 2008 om förslaget till rådets rambeslut om användande av passageraruppgifter (PNR-uppgifter) i brottsbekämpningssyfte, punkt 35.

(25) House of Lords Report: Clarke R, Profiling: A Hidden Challenge to the Regulation of Data Surveillance, 1993, punkt 33, fotnot 41.

(26) De Schutter, Oliver and Ringelheim, Julie (2008), ”Ethnic Profiling: A Rising Challenge for European Human Rights Law”, Modern Law Review, 71(3): 358–384.

(27) Europarådets europeiska kommission mot rasism och intolerans (ECRI), den ovannämnda allmänna policyrekommendationen nr 11, punkt 1.

(28) Rapport från FN:s särskilda rapportör om främjande och skydd av de mänskliga rättigheterna i kampen mot terrorismen, punkt 33.

(29) Idem, punkt 33. Se även den ovannämnda rapporten ”Ethnic Profiling” från Europeiska unionens nätverk av oberoende experter på grundläggande rättigheter, s. 9–13.

(30) Yttrande från Europeiska unionens byrå för grundläggande rättigheter av den 28 oktober 2008 över förslaget till rådets rambeslut om användande av passageraruppgifter (PNR-uppgifter) i brottsbekämpningssyfte, punkt 4.

(31) För en kort översikt av relevant rättspraxis se E. Brouwer, Towards a European PNR System?, en undersökning som genomförts för Europaparlamentets generaldirektorat för EU-intern politik – Medborgerliga rättigheter och konstitutionella frågor, PE 410.649, januari 2009, punkt 5, s.16–17.

(32) Den ovannämnda domen från Europadomstolen i målet S. and Marper mot Förenade kungariket, s. 125.

(33) Cato Institute Policy Analysis nr 584, den 11 december 2006, ’Effective Terrorism and the limited role of predictive data-mining’ av Jeff Jonas och Jim Harper.

(34) Protecting Individual Privacy in the Struggle Against Terrorists: A Framework for Program Assessment. Free executive summary, http://www.nap.edu/catalog/12452.html, s. 4.

(35) ”Detectives draw up new brief in hunt for radicals”, The Times, den 28 december 2005.

(36) Rapport från FN:s särskilda rapportör om främjande och skydd av de mänskliga rättigheterna i kampen mot terrorismen, punkt 62.

(37) Idem, punkt 61.

(38) Idem, punkt 40.

(39) Den ovannämnda domen från Europadomstolen i målet Timishev mot Ryssland.

(40) Yttrande från Europeiska unionens byrå för grundläggande rättigheter av den 28 oktober 2008 om förslaget till rådets rambeslut om användande av passageraruppgifter (PNR-uppgifter) i brottsbekämpningssyfte, punkt 39.

(41) Rapport från världskonferensen mot rasism, rasdiskriminering, främlingsfientlighet och intolerans, (A/CONF.189/12), handlingsprogram, punkt 72.

(42) Europeiska unionens nätverk av oberoende experter på grundläggande rättigheter, ”The balance between freedom and security in the response by the European Union and its member States to the Terrorist Threats” (2003), s. 21.