A4-0169/97

Resolution om kommissionens rapport om beskattningen inom Europeiska unionen: rapport om skattesystemens utveckling (KOM(96)0546 - C4-0054/97)

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

- med beaktande av kommissionens rapport (KOM(96)0546 - C4-0054/97),

- med beaktande av betänkandet från utskottet för ekonomi, valutafrågor och industripolitik (A4-0169/97), och med beaktande av följande:

A. Även om skatternas och socialavgifternas andel av BNP under 1980-1994 endast steg med ca 2 % inom Europeiska unionen, skedde samtidigt omfattande förändringar i skatteintäkternas struktur, vilket medförde ökad beskattning av de icke-rörliga produktionsfaktorerna, i synnerhet arbete, och lättnader för de mer rörliga faktorerna, i synnerhet kapital (de skattesatser som tillämpas på produktionsfaktorn arbete steg i genomsnitt med ca 6 %, medan de däremot sjönk med ca 9 % för de övriga produktionsfaktorerna, i synnerhet kapital).

B. Det är nödvändigt att belägga icke förnybara energikällor och miljöförstöring med högre skatt, inte bara av miljömässiga skäl utan även för att möjliggöra skattelättnader för produktionsfaktorn arbete

C. Även om skillnaderna i den totala beskattningsnivån har minskat mellan länderna under de senaste åren som en följd av en generell höjning av de lägsta skattesatserna, har förändringarna i beskattningsstrukturen drabbat medlemsstaterna på mycket olika sätt.

D. Bristen på harmonisering och samordning har gett upphov till en urholkning av skatteunderlaget med en därpå följande minskning av skatteintäkterna.

E. Förskjutningen av kapitaltillgångar av rent skattemässiga orsaker eller direkt skatteflykt leder såväl till felaktig fördelning av nationalekonomiska medel som till att statens funktion vad gäller det allmännas bästa äventyras, och bör således bekämpas så beslutsamt som möjligt.

F. Den överdrivna och skadliga skattedumpningen från vissa medlemsstaters sida, som nyligen har ökat, leder till ytterligare urholkning av vissa skatteunderlag och således till en minskning av de totala skatteintäkterna.

G. Det har uppstått allt mer skattekonkurrens, ut över de gränser som säkerställer en sund konkurrens mellan skattesystemen och mellan olika ekonomipolitiska inriktningar och offentliga åtgärder, vilket orsakar negativa effekter och leder till ytterligare minskningar av skatteunderlaget.

H. Dessa negativa effekter påverkar den inre marknadens funktion genom att man endast delvis utnyttjar de fördelar som den skulle kunna erbjuda i fråga om produktion och sysselsättning och genom att det uppstår en snedvridning av de ekonomiska flödena, som likaledes påverkar EMU:s funktion negativt.

I. Mot bakgrund av processen med det monetära enandet behövs det omgående en ram för åtgärder för att den gemensamma valutan inte skall öka de negativa effekterna av skattekonkurrensen och för att varje återstående hinder för kapitalets fria rörlighet och andra ekonomiska flöden skall elimineras.

J. De effekter som är särskilt negativa för arbetsmarknaden beror på beskattningens nuvarande fördelning, i synnerhet svårigheterna i kampen mot arbetslöshet samt den europeiska industrins försämrade konkurrenskraft, vilket i sin tur bland annat beror på att den inre marknadens fördelar inte utnyttjas till fullo.

K. I en situation där den fria rörligheten för varor, tjänster, personer och kapital gradvis ökar leder bristen på en samordnad skattepolitik i sista hand till att de enskilda medlemsstaterna förlorar sin skattepolitiska suveränitet, och därmed de allmänna skatteinstrumenten, till marknaden.

L. I medlemsstaterna ökar medvetenheten om behovet av samordning, men samtidigt vägrar de ge avkall på principen om enhällighet vid beslut om skattefrågor.

M. Det är absolut nödvändigt att samordna de nationella skattesystemen, men detta bör göras med respekt för de fyra grundläggande friheterna i fördraget och den underliggande principen om icke-diskriminering.

N. Ett effektivt skattesystem bör kunna förena kraven på finansiering av statsbudgeten med en effektiv resursanvändning och en fungerande marknad, och bör således inte hindra utan istället stimulera den ekonomiska tillväxten på ett miljövänligt sätt och skapa arbetstillfällen såväl på nationell som europeisk nivå.

1. Parlamentet välkomnar kommissionens skattepolitiska linje och delar dess uppfattning om att de olika skattepolitiska inriktningarna bör samordnas,

2. efterlyser en ny linje för skattepolitiken i EU, som säkerställer ett miljömässigt och arbetsmarknadspolitiskt hållbart samt socialt rättvist system,

3. betonar nödvändigheten av att utvidga EU:s behörighet inom området för skatteharmonisering till att innefatta beskattning av företag och kapital i syfte att stävja snedvridningarna inom konkurrensen på den inre marknaden,

4. efterlyser en skattepolitisk EU-strategi som motverkar den fördärvliga skattekonkurrensen till fördel för kapital och företag, eftersom den underminerar statens finanser, vilket varken uppfyller kravet om rättvis beskattning eller den nödvändiga finansieringen av offentliga utgifter,

5. anser att skattesystemen i EU skall byggas upp så att de är socialt rättvisa, enkla, öppna, effektiva och uppfyller kravet om beskattning i enlighet med betalningsförmåga; efterfrågar i synnerhet en lägsta skattesats för all inkomst i EU,

6. anser att principen om progressiv beskattning är grundläggande för att uppnå skattemässig jämlikhet och social rättvisa,

7. anser att tillsättandet av en grupp på hög nivå, bestående av företrädare för finansministrarna, vilket nyligen godkändes av Europeiska rådet i Dublin, är ett lämpligt sätt för att säkerställa mer tillfredsställande framsteg och utgör en grund för avtal om samordning av skattepolitiken inom ramen för rådet,

8. kräver dock att detta förfarande inte leder till att Europaparlamentet utesluts från diskussionerna och övervakningen av att besluten tillämpas korrekt, eftersom skattefrågor direkt berör de enskilda europeiska medborgarnas ekonomiska verksamhet,

9. anser att den totala beskattningen inte får ökas ytterligare,

10. anser att bättre samordning av skattepolitiken i syfte att förenkla och harmonisera skattesystemen liksom en beslutsam och samordnad kamp mot skattebedrägerier och skatteflykt omgående måste genomföras av medlemsstaterna,

11. anser att man bör skilja på arbetsmarknadsåtgärder på lång och på kort sikt och att åtgärderna på kort sikt bör inbegripa särskilda skattelättnader för de små och medelstora företagen och arbetsintensiv verksamhet i allmänhet,

12. kräver att Ruding-kommitténs rekommendationer om beskattning av företag äntligen skall omsättas i europeiska direktiv,

13. anser, för att arbetsmarknaden skall fungera bättre och bli mer flexibel på såväl nationell som europeisk nivå, att man i synnerhet bör sträva efter att avskaffa alla former av dubbelbeskattning av arbetsinkomster och andra skatter eller socialavgifter som begränsar rörligheten inom unionen,

14. uppmanar kommissionen att utarbeta en EU-konvention som kan fungera som ram för bättre samordning av de nuvarande bilaterala skatteavtalen mellan medlemsstaterna, i syfte att uppnå en slutlig lösning på de nuvarande problemen med dubbelbeskattning och sociala avgifter, som gränsarbetare för närvarande blir offer för,

15. anser dessutom att särskild uppmärksamhet bör ägnas beskattning av företag och alla slags skatter som ger upphov till dubbel beskattning av gränsöverskridande verksamhet (royalty- och räntebetalningar mellan bolag etc.),

16. välkomnar de åtgärder som har som mål att skapa alternativa källor till skatteintäkter, till exempel knappa och icke förnyelsebara resurser, såsom miljöskatter och energiavgifter, för att minska beskattningen av arbetsinkomster och samtidigt bevara den totala beskattningsnivån; uppmanar kommissionen och rådet att fortsätta att arbeta i denna riktning,

17. uppmanar kommissionen att stimulera och förstärka samarbetet mellan de nationella skattemyndigheterna genom att förbättra det rättsliga ramverket och prioritera utbyte av erfarenheter och fastställande av bästa praxis i kampen mot skatteflykt samt att eliminera de nuvarande formerna av skattefusk,

18. anser att planerna på att utarbeta en uppförandekodex på skatteområdet, d.v.s. avtal med medlemsstaterna om frivillig självreglering, som utgör ett komplement till den gällande lagstiftningen och fördragen, kan vara en effektiv lösning på de problem som behandlats ovan och dessutom utgöra ett viktigt steg mot bättre samordning av skattepolitiken och mot ökad harmonisering,

19. uppmanar kommissionen och rådet att i förslaget till uppförandekodex bland annat införa följande allmänna punkter i den form och på de sätt som föreslagits av de behöriga tekniska och juridiska avdelningarna:

a) en exakt avgränsning av de skatteområden som uppförandekodexen gäller med beaktande av det kriterium att endast de negativa effekter som har betydelse för gemenskapen skall elimineras,

b) en allmän bestämmelse om stillestånd som säkerställer att den nuvarande situationen inte förvärras och som tillhandahåller former för samråd om alla slags skattemässiga nyheter som medlemsstaterna planerar att införa,

c) en mekanism för gradvis återgång till tidigare nivå, som gynnar olika former av närmande mellan de känsligare områdena i enlighet med förfaranden som skall fastställas, inbegripet åtagandet att inte upprepa skatteåtgärder som är oförenliga med uppförandekodexen,

d) en allmän bestämmelse som fastslår att uppförandekodexen skall vara en gemensam minimigrund som bör respekteras vid fastställande av beskattningsnivån eller skatteunderlagen,

e) en total öppenhet beträffande skattelättnader på företagens inkomster och relevanta förfaranden vid fastställande av skatteunderlaget,

f) kriterier för bättre definitioner av stimulansåtgärder för företag så att statsbidrag, som har beviljats i enlighet med gällande lagstiftning, inte innefattar skattelättnader som är oförenliga med målen och således utgör skattekonkurrens,

g) en snabb överenskommelse om minimiskatter för energi- och miljökonsumtion,

h) beskattning av inkomst av kapital för personer som är bosatta i EU och personer som inte är det i allmänhet bör samordnas och bör inte understiga en minimitröskel som avtalats på gemenskapsnivå,

i) åtgärder som eliminerar alla former av dubbel inkomstbeskattning för personer som arbetspendlar över gränserna och andra hinder som beror på beskattning eller socialavgifter och begränsar rörligheten inom unionen,

j) förfaranden och befogenheter för kommissionen att förstärka uppförandekodexen,

20. förbehåller sig rätten att undersöka förslagen från gruppen på hög nivå och bedöma dem i syfte att skydda de enskilda europeiska medborgarnas intressen; uppmanar således kommissionen och rådet att kontinuerligt och i god tid informera parlamentet om dessa förslag,

21. uppdrar åt sin ordförande att vidarebefordra denna resolution till kommissionen, rådet och medlemsstaternas regeringar och parlament.