Gemensam ståndpunkt (EG) nr 14/2001

antagen av rådet den 26 februari 2001

inför antagandet av Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/.../EG av den ... om ändring av rådets direktiv 94/57/EG om gemensamma regler och standarder för organisationer som utför inspektioner och utövar tillsyn av fartyg och för sjöfartsadministrationernas verksamhet i förbindelse därmed

(Text av betydelse för EES)

(2001/C 101/01)

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 80.2 i detta,

med beaktande av kommissionens förslag(1),

med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(2),

med beaktande av Regionkommitténs yttrande(3),

i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget(4), och

av följande skäl:

(1) Säkerheten och arbetet med att förhindra förorening till sjöss kan förbättras genom en korrekt och tvingande tillämpning för flaggstaterna av vissa befintliga gällande internationella konventioner.

(2) I direktiv 94/57/EG(5) inrättas ett system för gemenskapserkännande av organisationer som i enlighet med internationella konventioner i varierande utsträckning kan bemyndigas att inspektera fartyg och utfärda relevanta säkerhetscertifikat för medlemsstaternas räkning.

(3) Det praktiska genomförandet av det direktivet har visat att vissa ändringar av reglerna för gemenskapserkännandet av organisationer i hög grad kan ha bidragit till att förbättra detta system, samtidigt som medlemsstaternas övervaknings- och rapporteringsplikt har förenklats.

(4) Sedan direktiv 94/57/EG antogs har viss utveckling av relevant gemenskapslagstiftning och internationell rätt gjort att det krävs ytterligare ändringar i direktiv 94/57/EG.

(5) Det finns i synnerhet anledning att i direktiv 94/57/EG införa de ändringar av de internationella konventioner, protokoll och tillhörande koder av tvingande karaktär som avses i artikel 2 d i direktiv 94/57/EG, som trätt i kraft efter direktivets antagande och av relevanta resolutioner som utfärdats av den internationella sjöfartsorganisationen IMO.

(6) För att främja ett effektivt genomförande av de skyldigheter som åläggs flaggstaterna i de internationella konventionerna, antog IMO den 27 november 1997 resolution A.847 (20) om riktlinjer för att bistå flaggstater vid genomförandet av IMO:s instrument.

(7) Genom resolution A.741 (18) av den 4 november 1993 antog IMO den internationella säkerhetsorganisationskoden (ISM-koden), som blev obligatorisk genom det nya kapitel IX i den internationella konventionen om säkerhet för människoliv till sjöss (SOLAS).

(8) För att tillförsäkra ett enhetligt genomförande av ISM-koden antog IMO genom resolution A.788 (19) av den 23 november 1995 riktlinjer för sjöfartsadministrationernas genomförande av ISM-koden.

(9) För att harmonisera de lagstadgade besiktningar och inspektioner som flaggstaternas administrationer skall genomföra i enlighet med internationella konventioner antog IMO den 4 november 1993 resolution A.746 (18) om riktlinjer för besiktning inom ramen för det harmoniserade systemet för besiktning och certifiering.

(10) Att en organisations verksamhet avseende säkerhet och förhindrande av förorening är tillfredsställande - vilket skall bedömas med hänsyn till organisationens samtliga klassade fartyg, oavsett vilken flagg de för - är ett betydelsefullt tecken på att organisationen fungerar väl och är därför viktigt för beviljande av ett erkännande och för att organisationen skall kunna behålla ett sådant erkännande.

(11) För beviljandet av ett erkännande till organisationer som önskar bli bemyndigade att agera för medlemsstaternas räkning kan efterlevnaden av bestämmelserna i direktiv 94/57/EG bedömas effektivare på ett harmoniserat och centraliserat sätt av kommissionen tillsammans med de medlemsstater som begär erkännandet.

(12) Likaså kan den fortlöpande övervakning av erkända organisationer som görs för att bedöma huruvida de följer bestämmelserna i direktiv 94/57/EG genomföras effektivare om den harmoniseras och centraliseras. Det är därför lämpligt att denna uppgift anförtros kommissionen och den medlemsstat som begär erkännandet, och att dessa får agera för hela gemenskapens räkning.

(13) Förutom att medlemsstaterna har rätt att tillfälligt dra in bemyndigandet för en organisation som agerar för deras räkning, bör en liknande möjlighet finnas på gemenskapsnivå. Kommissionen bör i enlighet med kommittéförfarandet kunna dra in erkännandet av en organisation under en begränsad tid när dess verksamhet avseende säkerhet och förhindrande av förorening försämras och organisationen inte vidtar erforderliga åtgärder för att rätta till bristerna.

(14) I enlighet med den gemenskapsomfattande metoden måste beslutet att återkalla erkännandet av en organisation som inte uppfyller bestämmelserna i direktivet, inbegripet fall då verksamhet avseende säkerhet och förhindrande av förorening bedöms vara otillfredsställande, fattas på gemenskapsnivå. Beslutet bör därför fattas av kommissionen i enlighet med kommittéförfarandet.

(15) Eftersom man i direktiv 94/57/EG värnar om friheten att tillhandahålla tjänster i gemenskapen bör gemenskapen ha rätt att förhandla med de länder utanför unionen där vissa av de erkända organisationerna har sin hemvist om en likvärdig behandling för erkända organisationer som har sin hemvist i gemenskapen.

(16) Skillnaderna i systemen för ersättningsansvar för de organisationer som agerar för medlemsstaternas räkning har utgjort en svårighet för ett riktigt genomförande av direktiv 94/57/EG. För att bidra till lösningen av detta problem är det lämpligt att införa en viss grad av harmonisering på gemenskapsnivå av det ersättningsansvar som uppstår vid en olyckshändelse som förorsakas av en erkänd organisation, enligt beslut i domstol - inbegripet tvistlösning genom skiljedomsförfaranden.

(17) De bestämmelser som krävs för genomförande av direktiv 94/57/EG bör antas i enlighet med rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter(6).

(18) Eftersom öppenhet och informationsutbyte mellan berörda parter samt allmänhetens rätt till tillgång till information är av grundläggande vikt för att förhindra olyckor till sjöss bör de erkända organisationerna överlämna all relevant lagstadgad information om de klassade fartygens skick till de myndigheter som utför hamnstatskontrollen och göra den tillgänglig för allmänheten.

(19) För att försöka förhindra att fartyg övergår från ett klassificeringssällskap till ett annat för att slippa att utföra nödvändiga reparationer bör de erkända organisationerna sinsemellan utbyta all relevant information om de ifrågavarande fartygens skick.

(20) En erkänd organisation bör inte utföra lagstadgat arbete om den är identisk med eller har affärs-, person- eller familjeanknytningar till redaren eller den som är ansvarig för fartygets drift. Denna oförenlighet bör även gälla inspektörer som är anställda av erkända organisationer.

(21) De kvalitetskriterier som de tekniska organisationerna måste uppfylla för att erkännas på gemenskapsnivå och för att behålla ett sådant erkännande bör omfatta bestämmelser om att endast särskilda inspektörer får anlitas för de inspektioner och besiktningar som krävs enligt internationella konventioner, dvs. lagstadgade uppgifter med anknytning till utfärdande av relevanta säkerhetscertifikat. Dessa organisationer måste ha god kontroll över all sin personal och alla sina kontor, inbegripet alla filialer och kontor inom och utom gemenskapen, och måste fastställa mål och indikatorer för att bedöma sin egen verksamhet avseende säkerhet och förhindrande av förorening. Dessa organisationer måste inrätta ett system för att mäta kvaliteten på sina tjänster.

(22) Direktiv 94/57/EG bör ändras i enlighet härmed.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Rådets direktiv 94/57/EG ändras på följande sätt:

1. I artikel 2 skall punkterna b, c, d, i och j ersättas med följande:

"b) fartyg som seglar under en medlemsstats flagg: fartyg som är registrerade i en medlemsstat och som seglar under dess flagg i enlighet med dess lagstiftning. Fartyg som inte motsvarar denna definition likställs med fartyg som seglar under tredje lands flagg,

c) inspektioner och besiktningar: inspektioner och besiktningar som obligatoriskt måste utföras enligt de internationella konventionerna,

d) internationella konventioner: 1974 års internationella konvention om säkerheten för människoliv till sjöss (SOLAS), 1966 års internationella lastlinjekonvention och 1973/78 års internationella konvention till förhindrande av förorening från fartyg, inklusive protokoll och ändringar till dessa, samt tillhörande koder av tvingande karaktär i alla medlemsstater, som är i kraft den ...(7),

i) klasscertifikat: ett dokument utfärdat av ett klassificeringssällskap, som intygar ett fartygs strukturella och mekaniska lämplighet för en viss användning eller tjänst, i enlighet med de regler och förordningar som sällskapet har fastställt och offentliggjort,

j) radiosäkerhetscertifikat för lastfartyg: det certifikat som infördes genom de ändrade radioföreskrifterna i SOLAS 74/78, antagna av IMO,".

2. I artikel 3 skall följande mening läggas till i slutet av punkt 1:

"'Medlemsstaterna skall agera i enlighet med relevanta bestämmelser i bilagan och i bihanget till IMO:s resolution A.847 (20) om riktlinjer för att bistå flaggstater vid genomförandet av IMO:s instrument'."

3. Artikel 4 skall ersättas med följande:

"Artikel 4

1. Medlemsstater som önskar bemyndiga någon organisation som ännu inte är erkänd skall till kommissionen överlämna en begäran om erkännande tillsammans med fullständig information om, och bevis för, att kriterierna i bilagan är uppfyllda och om kravet och åtagandet att organisationen kommer att följa bestämmelserna i artikel 15.2, 15.4 och 15.5. Kommissionen skall, tillsammans med respektive medlemsstat som lämnar in begäran, genomföra bedömningar av de organisationer för vilka den mottagit en begäran om erkännande för att kontrollera att de uppfyller och åtar sig att följa ovannämnda krav. Vid beslut om erkännande skall hänsyn tas till uppgifter om organisationens verksamhet avseende säkerhet och förhindrande av förorening enligt artikel 9. Kommissionen skall bevilja erkännandet i enlighet med det förfarande som avses i artikel 7.2.

2. Medlemsstaterna får till kommissionen överlämna en särskild begäran om ett begränsat erkännande under tre år för organisationer som uppfyller alla kriterier i bilagan utom dem som anges i punkterna 2 och 3 i avsnitt A. Samma förfarande som anges i punkt 1 skall tillämpas för en sådan särskild begäran, bortsett från att de kriterier i bilagan som kommissionen tillsammans med medlemsstaten vid sin bedömning skall bedöma uppfyllandet av skall vara alla kriterier utom de som anges i punkterna 2 och 3 i avsnitt A. Effekterna av dessa begränsade erkännanden skall begränsas till endast den eller de medlemsstater som har lämnat in en begäran om sådant erkännande.

3. Alla organisationer som beviljas erkännande skall noga kontrolleras av den kommitté som inrättats enligt artikel 7, i synnerhet de som avses i punkt 2 ovan, inför eventuella beslut om förlängning av det begränsade erkännandet. När det gäller dessa senare organisationer skall, vid beslut om förlängning av ett sådant erkännande, de kriterier som anges i punkterna 2 och 3 i avsnitt A i bilagan inte beaktas. Hänsyn skall däremot tas till uppgifter om organisationens verksamhet avseende säkerhet och förhindrande av förorening enligt artikel 9.2. I varje beslut om förlängning av det begränsade erkännandet skall det i förekommande fall anges på vilka villkor förlängningen beviljas.

4. Kommissionen skall utarbeta och uppdatera en förteckning över de organisationer som erkänns i enlighet med punkterna 1-3. Förteckningen skall offentliggöras i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

5. De organisationer som den ...(8) redan är erkända i enlighet med detta direktiv skall fortsätta att vara erkända. De måste dock följa de nya bestämmelser som föreskrivs i detta direktiv, och deras efterlevnad skall bedömas vid de första bedömningar som avses i artikel 11."

4. Artikel 5 skall ändras på följande sätt:

a) Punkt 1 skall ersättas med följande:

"1. Vid tillämpningen av artikel 3.2 skall medlemsstaterna i princip inte vägra att bemyndiga någon av de erkända organisationerna att åta sig uppgifterna, förutsatt att bestämmelserna i punkt 3 samt i artiklarna 6 och 11 följs. De får emellertid begränsa det antal organisationer som de bemyndigar i enlighet med sina behov, förutsatt att det finns klara och objektiva skäl till att göra så. På en medlemsstats begäran skall kommissionen vidta lämpliga åtgärder i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 7."

b) Punkt 2 skall utgå.

c) Punkt 3 skall ersättas med följande:

"3. För att en medlemsstat skall godta att en erkänd organisation som har sin hemvist i ett tredje land skall utföra de uppgifter som anges i artikel 3 eller en del av dem får den begära att det tredje landet i fråga beviljar en motsvarande behandling av de erkända organisationer som har sin hemvist i gemenskapen. Dessutom får gemenskapen begära att det tredje land där en erkänd organisation har sin hemvist beviljar en motsvarande behandling av de erkända organisationer som har hemvist inom gemenskapen."

5. Artikel 6 skall ändras på följande sätt:

a) Punkt 2 skall ersättas med följande:

"2. Arbetsförbindelsen skall regleras genom ett formaliserat, skriftligt och icke-diskriminerande avtal eller ett likvärdigt rättsligt bindande arrangemang som fastställer organisationernas särskilda uppgifter och funktioner och som åtminstone omfattar följande:

a) Bestämmelserna i bihang II till IMO:s resolution A.739 (18) om riktlinjer för bemyndigande av organisationer som agerar för administrationens räkning, med beaktande av bilagan, bihangen och tillägget till IMO:s MSC/cirkulär 710 och MEPC/cirkulär 307 om avtalsmall för bemyndigande av erkända organisationer som agerar för administrationens räkning.

b) Följande bestämmelser om ersättningsansvaret:

i) Om en domstol till följd av en incident slutgiltigt och definitivt fastställer att administrationen har ett ersättningsansvar samt att den skall utge ersättning till de skadelidande för sakförlust eller sakskada, personskada eller dödsfall, och det kan bevisas inför domstolen att förlusten, skadan eller dödsfallet orsakats av en uppsåtlig handling eller underlåtelse eller grov vårdslöshet från den erkända organisationens sida, eller från dess organ, anställda, agenter eller andra som agerar för den erkända organisationens räkning, skall administrationen ha rätt till ekonomisk ersättning från den erkända organisationen, i den utsträckning domstolen slår fast att sagda förlust, skada eller dödsfall vållats av den erkända organisationen.

ii) Om en domstol till följd av en incident slutgiltigt och definitivt fastställer att administrationen har ett ersättningsansvar samt att den skall utge ersättning till de skadelidande för personskada eller dödsfall, och det kan bevisas inför domstolen att personskadan eller dödsfallet orsakats av en försumlig eller vårdslös handling eller underlåtelse från den erkända organisationens sida, eller från dess anställda, agenter eller andra som agerar för den erkända organisationens räkning, skall administrationen ha rätt till ekonomisk ersättning från den erkända organisationen, i den utsträckning domstolen slår fast att sagda personskada eller dödsfall vållats av den erkända organisationen. Medlemsstaterna får begränsa det högsta belopp som skall betalas av den erkända organisationen, men gränsen får inte ligga lägre än 5 miljoner euro.

iii) Om en domstol till följd av en incident slutgiltigt och definitivt fastställer att administrationen har ett ersättningsansvar samt att den skall utge ersättning till de skadelidande för sakförlust eller sakskada, och det kan bevisas inför domstolen att förlusten eller skadan orsakats av en försumlig eller vårdslös handling eller underlåtelse från den erkända organisationens sida, eller från dess anställda, agenter eller andra som agerar för den erkända organisationens räkning, skall administrationen ha rätt till ekonomisk ersättning från den erkända organisationen, i den utsträckning domstolen slår fast att sagda förlust eller skada vållats av den erkända organisationen. Medlemsstaterna får begränsa det högsta belopp som skall betalas av den erkända organisationen, men gränsen får inte ligga lägre än 2,5 miljoner euro.

c) Bestämmelser om en regelbundet återkommande granskning som utförs av administrationen eller av ett opartiskt utomstående organ som har utsetts av administrationen och som avser de uppgifter som organisationerna utför för administrationens räkning enligt artikel 11.1.

d) Möjligheten att genomföra stickprov och ingående inspektioner av fartygen.

e) Bestämmelser om rapportering av väsentlig information om organisationernas klassade flotta, ändringar av fartygs klass, tillfälliga avstängningar och tillbakadraganden från klass, i enlighet med artikel 15.3."

b) Följande punkt skall läggas till:

"5. Kommissionen skall senast ...(9) lägga fram en utvärderingsrapport för Europaparlamentet och rådet om de ekonomiska konsekvenserna för de berörda parterna av det ansvarssystem som föreskrivs i denna artikel, särskilt dess konsekvenser för de erkända organisationernas finansiella balans.

Denna rapport skall utarbetas i samarbete med medlemsstaternas behöriga myndigheter och de berörda parterna, särskilt de erkända organisationerna. Kommissionen skall, om det visar sig nödvändigt mot bakgrund av denna utvärdering, lägga fram ett förslag om ändring av detta direktiv, särskilt med avseende på principen om minsta ansvar."

6. Artikel 7 skall ersättas med följande:

"Artikel 7

1. Kommissionen skall biträdas av en kommitté.

2. När det hänvisas till denna punkt skall artiklarna 5 och 7 i beslut 1999/468/EG tillämpas, med beaktande av bestämmelserna i artikel 8 i det beslutet.

Den tid som avses i artikel 5.6 i beslut 1999/468/EG skall vara tre månader.

3. Kommittén skall själv anta sin arbetsordning."

7. Artikel 8.1 skall ersättas med följande:

"1. Detta direktiv får, utan att dess tillämpningsområde utökas, ändras i enlighet med det förfarande som avses i artikel 7.2 i syfte att

- vid tillämpningen av detta direktiv tillämpa senare ikraftträdda ändringar av de internationella konventioner och tillhörande protokoll, koder och resolutioner som anges i artikel 2 d samt artiklarna 3.1 och 6.2,

- uppdatera kriterierna i bilagan med särskild hänsyn till relevanta beslut som har fattats av IMO,

- höja de belopp som anges i artikel 6.2 b ii och iii."

8. Artikel 9 skall ersättas med följande:

"Artikel 9

1. Erkännandet av sådana organisationer som avses i artikel 4 skall återkallas om de inte längre uppfyller de kriterier som anges i bilagan eller om deras verksamhet avseende säkerhet och förhindrande av förorening inte uppfyller kraven enligt punkt 2. Kommissionen skall fatta beslut om återkallelsen i enlighet med det förfarande som avses i artikel 7.2, efter det att den berörda organisationen har beretts möjlighet att inkomma med synpunkter.

2. När kommissionen utarbetar förslag till beslut om återkallelse av erkännande enligt punkt 1, skall den beakta resultatet av de bedömningar av de erkända organisationerna som avses i artikel 11 samt organisationernas verksamhet avseende säkerhet och förhindrande av förorening, vilken skall bedömas med hänsyn till organisationens samtliga klassade fartyg, oavsett vilken flagg de för.

De data som genereras inom ramen för det samförståndsavtal om hamnstatskontroll som undertecknades i Paris, eller liknande ordningar, skall ligga till grund för bedömningen av organisationernas verksamhet avseende säkerhet och förhindrande av förorening. En analys av olyckor där fartyg som klassats av de erkända organisationerna är inblandade kan också användas vid denna bedömning.

Anmälningar från medlemsstaterna i enlighet med artikel 12 skall också beaktas vid bedömning av organisationernas verksamhet avseende säkerhet och förhindrande av förorening.

Den kommitté som inrättats i enlighet med artikel 7 skall fastställa de kriterier som skall tillämpas när man, på grundval av den information som anges i denna punkt, avgör om den verksamhet som bedrivs av en organisation som agerar för en flaggstats räkning kan anses utgöra ett oacceptabelt hot mot säkerhet och miljö.

Kommissionen skall överlämna förslag till beslut om återkallelse av erkännande enligt punkt 1 till kommittén, antingen på eget initiativ eller på begäran av en medlemsstat."

9. Artikel 10 skall ersättas med följande:

"Artikel 10

1. Trots de kriterier som anges i bilagan får en medlemsstat tillfälligt dra in ett bemyndigande, om den anser att en erkänd organisation inte längre kan bemyndigas att utföra de uppgifter för dess räkning som anges i artikel 3. Följande förfarande skall då tillämpas:

a) Medlemsstaten skall utan dröjsmål underrätta kommissionen och de andra medlemsstaterna om sitt beslut, med underbyggda skäl för beslutet.

b) Kommissionen skall undersöka om indragandet är berättigat på grund av allvarlig fara för säkerheten eller miljön.

c) Kommissionen skall i överensstämmelse med förfarandet i artikel 7.2 underrätta medlemsstaten huruvida dess beslut att dra in bemyndigandet på grund av allvarlig fara för säkerheten eller miljön är berättigat eller inte, och om det inte är berättigat begära att medlemsstaten återkallar indragandet.

2. Om kommissionen anser att den erkända organisationens verksamhet avseende säkerhet och förhindrande av förorening försämras, men utan att detta motiverar en återkallelse av erkännandet på grundval av de kriterier som anges i artikel 9.2, får den besluta att underrätta den erkända organisationen om detta och begära att den skall vidta erforderliga åtgärder för att förbättra sin verksamhet avseende säkerhet och förhindrande av förorening, samt informera medlemsstaterna om detta. Om den erkända organisationen inte inkommer med något tillfredsställande svar på kommissionens begäran eller om kommissionen anser att de åtgärder som vidtagits av den erkända organisationen inte lett till att dess verksamhet avseende säkerhet och förhindrande av förorening förbättras, får kommissionen besluta att tillfälligt dra in erkännandet under ett år i enlighet med förfarandet i artikel 7.2, efter det att den berörda organisationen beretts tillfälle att yttra sig. Under denna period får den erkända organisationen inte utfärda eller förnya några certifikat för fartyg som för någon av medlemsstaternas flagg, medan certifikat som organisationen tidigare utfärdat eller förnyat däremot äger fortsatt giltighet.

3. Det förfarande som anges i punkt 2 skall tillämpas också när kommissionen har bevis för att en erkänd organisation inte uppfyllt kraven i artikel 15.3, 15.4 eller 15.5.

4. Ett år efter det att kommissionen fattat beslutet om en tillfällig indragning av en organisations erkännande skall kommissionen undersöka huruvida de brister som avses i punkterna 2 och 3 och som var orsaken till indragningen har rättats till. Om sådana brister kvarstår, skall erkännandet återkallas i enlighet med det förfarande som avses i artikel 7.2."

10. Artikel 11 skall ersättas med följande:

"Artikel 11

1. Varje medlemsstat måste försäkra sig om att de erkända organisationer som utför uppgifter för dess räkning enligt artikel 3.2 utför de uppgifter som avses i den artikeln effektivt och till belåtenhet för dess behöriga administration.

2. Varje medlemsstat skall utföra denna uppgift åtminstone på tvåårsbasis och skall tillhandahålla de andra medlemsstaterna och kommissionen en rapport om resultaten från övervakningen senast den 31 mars året efter de två år för vilka bedömningen har gjorts.

3. Alla erkända organisationer skall regelbundet och minst vartannat år bedömas av kommissionen i samverkan med den medlemsstat som lämnat in den relevanta begäran om erkännande i syfte att kontrollera att organisationerna uppfyller kriterierna i bilagan. När kommissionen väljer ut de organisationer som skall bedömas skall särskild vikt fästas vid organisationens verksamhet avseende säkerhet och förhindrande av förorening, dess olycksstatistik och de anmälningar som utarbetats av medlemsstaterna i enlighet med artikel 12. Bedömningen kan innefatta ett besök på organisationens regionala filialer samt slumpvis inspektion av fartyg i syfte att granska organisationens verksamhet. I detta fall skall kommissionen, när så är lämpligt, informera den medlemsstat där den regionala filialen har hemvist. Kommissionen skall tillhandahålla medlemsstaterna en rapport om resultatet av bedömningen.

4. Varje erkänd organisation skall årligen göra resultaten av sin översyn av hanteringen av kvalitetssystemet tillgängliga för den kommitté som inrättats enligt artikel 7."

11. Artikel 12 skall ersättas med följande:

"Artikel 12

När medlemsstaterna i egenskap av hamnstater utövar sina inspektionsrättigheter och inspektionsförpliktelser och upptäcker att organisationer som agerar för en flaggstats räkning har utfärdat giltiga certifikat till ett fartyg som inte uppfyller de relevanta kraven i de internationella konventionerna eller att ett fartyg med ett giltigt klasscertifikat har någon brist med avseende på de punkter som certifikatet omfattar, skall de anmäla detta till kommissionen och övriga medlemsstater samt underrätta den berörda flaggstaten. Endast fall med fartyg som utgör ett allvarligt hot mot säkerheten och miljön eller som uppvisar tecken på särskild försumlighet hos organisationerna skall anmälas i enlighet med denna artikel. Den berörda erkända organisationen skall underrättas om fallet vid tiden för den första inspektionen så att den omedelbart kan vidta lämpliga uppföljningsåtgärder."

12. Artikel 13 skall utgå.

13. I slutet av artikel 14.2 skall hänvisningen till "artikel 13" ersättas med "artikel 7.2".

14. Artikel 15 skall ändras på följande sätt:

a) Punkterna 3 och 4 skall ersättas med följande:

"3. De erkända organisationerna skall förse alla administrationer i medlemsstaterna som har gett något av de bemyndiganden som avses i artikel 3 samt kommissionen med alla relevanta uppgifter om sin klassade flotta, överföringar, ändringar av fartygs klass, tillfälliga avstängningar och tillbakadraganden från klass, oberoende av vilken flagg fartygen för. Uppgifter om överföringar, ändringar av fartygs klass, tillfälliga avstängningar och tillbakadraganden från klass, inklusive uppgifter om alla försenade besiktningar samt de rekommendationer, klassvillkor, driftsvillkor eller driftsbegränsningar som utfärdats för organisationens klassade fartyg men som inte följts skall - oberoende av vilken flagg fartyget för - också meddelas till informationssystemet Sirenac för inspektioner inom ramen för hamnstatskontrollen och skall offentliggöras på dessa erkända organisationers eventuella webbplats.

4. De erkända organisationerna skall inte utfärda certifikat till ett fartyg som, oberoende av vilken flagg fartyget för, har uteslutits ur klassen eller ändrat klass av säkerhetsskäl, förrän de har gett flaggstatens behöriga administration tillfälle att inom rimlig tid yttra sig för att avgöra om en fullständig inspektion är nödvändig."

b) Följande punkt 5 skall läggas till:

"5. Vid överföring av klass från en erkänd organisation till en annan skall den frånträdande organisationen underrätta den tillträdande organisationen om alla försenade besiktningar samt om de rekommendationer, klassvillkor, driftsvillkor eller driftsbegränsningar som utfärdats för fartyget men som inte följts. Vid överföringen skall den frånträdande organisationen överlämna en fullständig dokumentation om fartygets historia till den tillträdande organisationen. Den tillträdande organisationen får utfärda certifikat för fartyget först sedan alla försenade besiktningar har genomförts med ett tillfredsställande resultat och sedan alla rekommendationer eller klassvillkor som tidigare utfärdats för fartyget men som inte följts har åtgärdats på det sätt som den frånträdande organisationen anger. Innan certifikaten utfärdas skall den tillträdande organisationen upplysa den frånträdande organisationen om datum för utfärdande av certifikaten och bekräfta datum, plats och vilka åtgärder som vidtagits för att komma till rätta med varje försenad besiktning och med alla rekommendationer och klassvillkor som inte följts. De erkända organisationerna skall samarbeta med varandra för att korrekt genomföra bestämmelserna i denna punkt."

15. I artikel 16 skall följande punkt 4 läggas till:

"4. Dessutom skall kommissionen regelbundet informera Europaparlamentet och rådet om hur genomförandet av direktivet fortgår i medlemsstaterna."

16. Bilagan till direktivet skall ändras på följande sätt:

a) Avsnitt A skall ersättas med följande:

"A. ALLMÄNNA MINIMIKRITERIER

1. Den erkända organisationen måste kunna dokumentera en omfattande erfarenhet av att bedöma konstruktion och byggande av handelsfartyg.

2. Organisationen måste ha en klassad flotta om minst 1000 oceangående fartyg (över 100 BRT) som tillsammans utgör minst 5 miljoner BRT.

3. Organisationen måste ha teknisk personal i proportion till antalet klassade fartyg. Det behövs minst 100 särskilda inspektörer för att motsvara kraven i punkt 2.

4. Organisationen måste ha uttömmande regler och föreskrifter för konstruktion, byggande och periodisk besiktning av handelsfartyg, och dessa måste offentliggöras samt fortlöpande uppdateras och förbättras genom forsknings- och utvecklingsprogram.

5. Organisationen måste offentliggöra sitt fartygsregister årligen eller hålla det tillgängligt för allmänheten i en elektronisk databas.

6. Organisationen får inte vara kontrollerad av redare eller skeppsbyggare eller av andra som har kommersiella intressen i tillverkning, utrustning, reparation eller drift av fartyg. Organisationen får inte vara huvudsakligen beroende av ett enda kommersiellt företag för sin inkomst. Den erkända organisationen får inte utföra lagstadgat arbete om den är identisk med eller har affärs-, person- eller familjeanknytningar till redaren eller den som är ansvarig för fartygets drift. Detta förbud skall även gälla inspektörer som är anställda av den erkända organisationen.

7. Organisationen måste verka i enlighet med de bestämmelser som anges i bilagan till IMO:s resolution A.789(19) om specifikationer för inspektion och certifiering som utförs av erkända organisationer som agerar för administrationens räkning, i den mån de är relevanta för detta direktivs tillämpningsområde."

b) I avsnitt B

i) skall titeln ersättas med följande:

"B. SÄRSKILDA MINIMIKRITERIER,"

ii) skall punkterna 4, 5, 6, 7 och 9 ersättas med följande:

"4. Organisationen är beredd att förse administrationen samt kommissionen och berörda parter med relevanta uppgifter.

5. Organisationens ledning har definierat och dokumenterat sin policy, sina mål och sitt åtagande i förhållande till kvalitet, och har säkerställt att policyn förstås, genomförs och upprätthålls på alla nivåer inom organisationen. Organisationens policy måste omfatta mål och indikatorer för verksamheten med avseende på säkerhet och förhindrande av förorening.

6. Organisationen har utvecklat och genomfört samt upprätthåller ett effektivt internt system för kvalitet som grundar sig på lämpliga delar av internationellt erkända kvalitetsnormer och som stämmer överens med EN 45004 (inspektionsorgan) och EN 29001, så som de tolkas i IACS 'Quality System Certification Scheme Requirements' och som bland annat säkerställer att

a) organisationens regler och föreskrifter fastställs och upprätthålls på ett systematiskt sätt,

b) organisationens regler och föreskrifter efterlevs och att ett internt system inrättas för att bedöma tjänsternas kvalitet i förhållande till dessa regler och föreskrifter,

c) kraven på det lagstadgade arbete som organisationen har bemyndigats att utföra är uppfyllda och att ett internt system inrättas för att bedöma tjänsternas kvalitet i förhållande till efterlevnaden av de internationella konventionerna,

d) ansvar och befogenheter hos samt inbördes förhållande mellan anställda vars arbete påverkar kvaliteten på organisationens tjänster definieras och dokumenteras,

e) allt arbete utförs under kontrollerade förhållanden,

f) det finns ett kontrollsystem som övervakar de åtgärder och det arbete som utförs av inspektörer samt teknisk och administrativ personal som är anställd direkt av organisationen,

g) kraven på det lagstadgade arbete som organisationen har bemyndigats att utföra, endast utförs av dess särskilda inspektörer eller av andra erkända organisationers särskilda inspektörer; de särskilda inspektörerna skall under alla omständigheter ha omfattande kunskaper om den typ av fartyg på vilka de utför det lagstadgade arbetet, med relevans för den särskilda inspektion som skall utföras, samt om de krav som gäller,

h) det finns ett system för utbildning av inspektörer och för kontinuerlig uppdatering av deras kunskaper,

i) registrering bevaras som visar att de föreskrivna standarderna har uppfyllts på de punkter som omfattas av de utförda tjänsterna och att kvalitetssystemet fungerar effektivt,

j) det finns ett omfattande system för planerad och dokumenterad intern kontroll av kvalitetsrelaterade aktiviteter inom alla delar av organisationen,

k) de lagstadgade besiktningar och inspektioner som krävs enligt det harmoniserade systemet för besiktning och certifiering och som organisationen är bemyndigad att utföra, utförs i enlighet med bestämmelsen i bilagan och tillägget till IMO:s resolution A.746 (18) om riktlinjer för besiktningar inom ramen för det harmoniserade systemet för besiktning och certifiering,

l) klara och tydliga direktiv utfärdas om ansvarsfördelning och kontroll mellan sällskapets huvudkontor och dess regionkontor samt mellan de erkända organisationerna och deras inspektörer.

7. Organisationen måste visa förmåga att

a) utveckla och hålla aktuell en fullständig och tillräcklig samling egna regler och föreskrifter om skrov, maskineri samt el- och kontrollutrustning som har samma kvalitet som internationellt erkända tekniska standarder på grundval av vilka certifikat inom ramen för SOLAS, säkerhetscertifikat för passagerarfartyg (avseende fartygets konstruktion och väsentliga maskinerisystem ombord) samt certifikat inom ramen för lastlinjekonventionen (avseende fartygets hållfasthet) kan utfärdas,

b) utföra alla inspektioner och besiktningar som de internationella konventionerna kräver för att certifikat skall kunna utfärdas, inklusive de nödvändiga resurserna för att med hjälp av yrkeskvalificerad personal och i enlighet med bestämmelserna i bilagan till IMO:s resolution A.788 (19) om riktlinjer för administrationernas genomförande av den internationella säkerhetsorganisationskoden (ISM-koden) bedöma tillämpningen och upprätthållandet av säkerhetsorganisationssystemet, både i land och ombord på fartygen, och som skall omfattas av certifieringen.

9. Organisationen måste tillåta att företrädare för administrationen och andra berörda parter deltar i utvecklingen av dess regler och/eller föreskrifter."

Artikel 2

1. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast ...(10). De skall genast underrätta kommissionen om detta.

2. När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.

3. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till de bestämmelser i nationell lagstiftning som de har antagit inom det område som omfattas av detta direktiv.

Artikel 3

Detta direktiv träder i kraft samma dag som det offentliggörs i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

Artikel 4

Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

Utfärdat i ...

På Europaparlamentets vägnar

Ordförande

På rådets vägnar

Ordförande

(1) EGT C 212 E, 25.7.2000, s. 114.

(2) EGT C 14, 16.1.2001, s. 22.

(3) EGT C 22, 24.1.2001, s. 19.

(4) Europaparlamentets yttrande av den 30 november 2000 (ännu ej offentliggjort i EGT), rådets gemensamma ståndpunkt av den 26 februari 2001 och Europaparlamentets beslut av den ... (ännu ej offentliggjort i EGT).

(5) EGT L 319, 12.12.1994, s. 20. Direktivet ändrat genom kommissionens direktiv 97/58/EG (EGT L 274, 7.10.1997, s. 8).

(6) EGT L 184, 17.7.1999, s. 23.

(7) Dagen då detta direktiv antas.

(8) Dagen då detta direktiv träder i kraft.

(9) Tre år efter det datum som avses i artikel 2.

(10) Arton månader efter det att detta direktiv trätt i kraft.

RÅDETS MOTIVERING

I. INLEDNING

Inom ramen för medbestämmandeförfarandet (artikel 251 i EG-fördraget) och efter Europaparlamentets första behandling den 30 november 2000(1) enades rådet den 20 december 2000 om innehållet i sin gemensamma ståndpunkt inför antagandet av Europaparlamentets och rådets direktiv om ändring av rådets direktiv 94/57/EG om gemensamma regler och standarder för organisationer som utför inspektioner och utövar tillsyn av fartyg och för sjöfartsadministrationernas verksamhet i förbindelse därmed(2). Efter juristlingvisternas granskning antogs den gemensamma ståndpunkten den 26 februari 2001.

Förslaget ingår som en del i det förslagspaket som rör säkerheten vid oljetransporter till sjöss som kommissionen lade fram efter oljetankfartygets Erikas förlisning i december 1999. Paketet innehåller ett meddelande från kommission samt tre lagförslag om hamnstatskontroll, påskyndat indragande av oljefartyg med enkelskrov och föreliggande förslag avseende klassificeringssällskap.

Syftet med utkastet till det planerade direktivet är att förbättra sjötransportsäkerheten och skydda havsmiljön genom att förstärka och harmonisera reglerna för fartygsinspektionernas kvalitet och för de övervakningsorgan som utför arbete för medlemsstaterna.

När rådet intog sin ståndpunkt tog det hänsyn till resultaten av Europaparlamentets första behandling och Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(3), Regionkommitténs yttrande(4) och kommissionens ändrade förslag(5).

II. ANALYS AV DEN GEMENSAMMA STÅNDPUNKTEN

Rådet är enigt om huvudinriktningen för kommissionens förslag, nämligen att förstärka och harmonisera gemenskapsordningen för erkända organisationer. Rådet strävade särskilt efter att upprätthålla och förstärka förslagets huvudinriktning genom att hålla fast vid direktivets tillämpningsområde och beakta subsidiaritetsprincipen för att underlätta den praktiska tillämpningen, fullgöra gemenskapens internationella skyldigheter och bredda insynen.

Den gemensamma ståndpunkten innehåller följande nyckelfaktorer:

a) Uppgiften att erkänna, övervaka och upphäva organisationer överförs från medlemsstaterna till gemenskapen, medan medlemsstaterna behåller rätten att utse de erkända organisationer som skall svara för att utöva tillsynen över deras flotta. Samtidigt förstärks övervakningen och kontrollen av dessa organisationer.

b) Vissa gemensamma regler har fastställts för ansvarsordningen för de erkända organisationerna: För grov vårdslöshet och uppsåtlig handling eller underlåtelse är deras ansvar obegränsat. För lindrigare fall av vårdslöshet får medlemsstaterna enas om att sätta ett tak för de erkända organisationernas ansvar, men sådant tak får inte ligga under det tak som föreskrivs i direktivet.

c) Spridning av information mellan berörda aktörer förbättras, särskilt genom utökningen av de erkända organisationernas skyldighet att överlämna information till andra erkända organisationer, medlemsstaterna, kommissionen, berörda parter och allmänheten.

I ovan beskrivna anda gjorde rådet följande justeringar i kommissionens förslag, vilka i huvudsak rör bestämmelserna om ekonomiskt ansvar:

i) Rådet godtog kommissionens förslag att för grov vårdslöshet och uppsåtlig handling eller underlåtelse bör de erkända organisationernas ansvar vara obegränsat. Rådet förstärkte dock ansvarsordningen för försumlig eller vårdslös handling eller underlåtelse. Rådet var enigt om att medlemsstaterna skulle kunna begränsa organisationernas ansvar för lindrigare fall av vårdslöshet. När det gäller att låta de parter som är verksamma inom sjötransporter bli mer ansvariga fann dock rådet det lämpligt att på gemenskapsnivå fastställa en lägsta nivå för ett sådant eventuellt tak, t.ex. 5 miljoner euro för dödsfall eller personskada och 2,5 miljoner euro för egendomsskada(6). På så sätt behåller man den möjlighet som finns idag för medlemsstaterna att förhandla om högre ersättningsnivåer i kontrakten med organisationerna.

ii) När det gäller ansvaret för särskilda skador, indirekta skador och följdskador eller förluster och befrielsegrunderna för de erkända organisationernas personal ansåg rådet att det var för tidigt att lagstifta så detaljrikt på gemenskapsnivå. Det föredrog att låta dessa frågor lösas genom gällande nationella ansvarsbestämmelser, dock utan att detta påverkar kommissionens eventuella framtida förslag inom ramen för den övergripande utvärderingen av hur ansvarsordningen fungerar.

iii) Med tanke på att det genom detta direktiv för första gången införs gemenskapsregler för erkända organisationers ansvar, innehåller den gemensamma ståndpunkten nedanstående två faktorer för en möjlig revidering av dessa regler som grundar sig på Europaparlamentets ändringsförslag:

- Kommittéförfarandet kan användas för att höja minimigränserna för det ekonomiska ansvaret, om man finner att nämnda belopp är för låga.

- Kommissionen kommer att övervaka hur ansvarsordningen fungerar, lämna Europaparlamentet och rådet en rapport och, i erforderliga fall, föreslå ändringar(7).

Rådet gjorde också vissa tekniska ändringar för att öka textens tekniska och juridiska klarhet, underlätta tillämpningen, förbättra insynen och beakta subsidiaritetsprincipen:

- För att bemyndiga erkända organisationer fördrog rådet att lämna medlemsstaterna än större flexibilitet när det gäller utformningen av sådana överenskommelser (artikel 6).

- Formuleringen av kommittéförfarandet bringades i linje med etablerad praxis (artiklarna 7 och 8)(8).

- För att förbättra insynen förstärktes spridningen av relevant information till medlemsstaterna och till flaggstaterna (artiklarna 10.2, 11.3 och artikel 12).

- När det gäller kommissionens eventuella fartygsinspektioner som ingår i bedömningen av erkända organisationer, klargjordes det att syftet med sådana inspektioner är att granska organisationens prestationer så att dessa går att skilja från flaggstaternas fartygsinspektioner enligt rådets direktiv 95/21/EG(9) (artikel 11.3).

- För att främja en rationellare spridning av information om direktivets tillämpning, behöll rådet de bestämmelser i direktiv 94/57/EG i sin nuvarande form, där kommissionen begärde att sådan information som kommer från medlemsstaterna skall lämnas till alla andra medlemsstater (artiklarna 6.4 och 15.3).

III. EUROPAPARLAMENTETS ÄNDRINGSFÖRSLAG

Enligt ovan nämnda vägledande principer följde rådet helt eller delvis 14 av Europaparlamentets 18 ändringsförslag. I samband härmed kan man notera följande:

- Beträffande de oacceptabla förbindelserna mellan den erkända organisationen och rederiet eller den driftsansvarige hänvisade rådet - för att följa kommissionens synpunkt och hålla fast vid direktivets tillämpningsområde - till lagstadgade arbetsuppgifter och noterade att klassificeringssällskapen kan ha andra affärsförbindelser med rederier och driftsansvariga som inte faller inom direktivets tillämpningsområde (skäl 16 i ingressen, punkt 6 i bilaga A).

- Beträffande den erkända organisationens samråd med flaggstaten när ett fartyg uteslutits ur klassen eller ändrat klass av säkerhetsskäl, föredrog rådet av praktiska skäl att tillåta flaggstaten att svara inom rimlig tid för att bättre kunna beakta eventuella individuella situationer (artikel 15.4).

Rådet avvek från parlamentets synpunkt om vissa ändringsförslag och följde därigenom kommissionen. Skälen för detta var att bevara den juridiska klarheten och av följande skäl när det gäller sakinnehållet:

- Skäl att inte utsträcka direktivets tillämpningsområde:

- Även om det är självklart att det är rederiernas ansvar att upprätthålla fartygens sjövärdighet, bör man notera att direktivet inte vänder sig till rederierna, utan syftar på att förstärka ansvarsordningen för de erkända organisationerna.

- Rådet ansåg att strikta förfaranden måste följas vid fartygsinspektioner, men ansåg att det är omöjligt att begära att kommissionen specificerar dessa mycket tekniska regler. I stället föreskrivs det i bilagorna till direktivet mer allmänna kvalitetskriterier för de organisationer som antas följa lämpliga förfaranden vid sina inspektioner. Det bör också noteras att flaggstaternas fartygsinspektioner regleras enligt direktiv 95/21/EG.

- Skäl att undvika att direktivet försvagas:

- Det föreslogs att kommittén skulle vara skyldig att rådgöra med berörda parter, bl.a. de organisationer som kommittén har tillsyn över. Sådant obligatoriskt samrådsförfarande ansågs inte lämpligt i samband med kommittéförfarandet. Dock bör man i allmänhet notera att kommittén kommer att sätta upp egna förfaranderegler, då den kan ta hänsyn till de omständigheter som är specifika för detta direktiv.

- Rådet kunde inte godta ett upphävande av medlemsstaternas skyldighet att bedöma de organisationer som de skall bemyndiga (artikel 11.2). Även om den gemensamma ståndpunkten föreskriver att gemenskapen skall göra en omfattande bedömning av organisationernas allmänna kvalitet för att de skall få behålla sina erkännanden, fann rådet det viktigt att behålla medlemsstaternas kompletterande övervakningsuppgift, i deras egenskap som flaggstater, att regelbundet förvissa sig om att de erkända organisationer som handlar på deras vägnar effektivt utför de särskilda funktioner som de har fått sig tilldelade.

- Rådet ansåg det omotiverat att begränsa räckvidden för säkerheten samt målen och indikatorerna för föroreningsbekämpningen till de erkända organisationernas direkta kontroll, eftersom dessa mål och indikatorer bör ge en exakt och allsidig bild av de resultat som uppnås vad gäller säkerhet och minskade föroreningar.

- Skäl att respektera gemenskapens åtaganden inom ramen för internationella handelsorgan:

- Medlemsstaterna bör acceptera certifiering av en organisations kvalitetssystem som genomförs i tredje land, om den följer överenskomna regler.

(1) Dok. 14079/00 CODEC 952 MAR 66, ännu ej offentliggjord i EGT.

(2) Kommissionens förslag: EGT C 212 E, 25.7.2000, s. 114-120.

(3) EGT C 14, 16.1.2001, s. 22.

(4) EGT C 22, 24.1.2001, s. 19.

(5) Dok. 14723/00 MAR 85 CODEC 1054, KOM(2000) 849 slutlig, ännu ej offentliggjord i EGT.

(6) Ersättningen bestäms av domstol och taken skall endast tillämpas när skadenivån är högre än gällande tak.

(7) Se också liknande arrangemang i artikel 8 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/59/EG av den 27 november 2000 om mottagningsanordningar i hamn för fartygsgenererat avfall och lastrester. (EGT L 332, 28.12.2000, s. 81).

(8) EGT L 184, 17.7.1999, s. 23. Se också t.ex. artikel 14 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/59/EG av den 27 november 2000 om mottagningsanordningar i hamn för fartygsgenererat avfall och lastrester, (EGT L 332, 28.12.2000, s. 81).

(9) Rådets direktiv 95/21/EG av den 19 juni 1995 om tillämpning av internationella normer för säkerhet på fartyg, förhindrande av förorening samt boende- och arbetsförhållanden ombord på fartyg som anlöper gemenskapens hamnar och framförs i medlemsstaternas territorialvatten (hamnstatskontroll), (EGT L 157, 7.7.1995, s. 1).