Information och offentlighet
22. förvånar sig över att årsredovisningen över Sammanhållningsfonden offentliggjordes först i januari
2001; förstår att kommissionen bemödat sig att ge så fullständiga uppgifter som möjligt, men anser ändåatt en försening på över ett år inte är acceptabel,
23. framhåller behovet av att man upprätthåller mer interaktiva kontakter med arbetsmarknadens parter
när det gäller informationsuppgifter, med målet att få dessa parter att i större utsträckning engagera sigoch delta i arbetet med att söka lösningar och ta fram medel för att genomföra dessa lösningar,
Fortsatt solidaritet gentemot sammanhållningsländerna
24. anser överlag att Sammanhållningsfonden fungerat effektivt under perioden 19931999; anser att
det var fullständigt berättigat att i Maastrichtfördraget inrätta Sammanhållningsfonden som ett viktigtinstrument för stöd till länder som strukturellt sett släpar efter i utvecklingen och för att hjälpa dem attgenomföra den gemensamma valutan och få den att fungera; påminner emellertid om att Sammanhåll-ningsfonden fortfarande inte åstadkommit verklig konvergens i alla medlemsstater; understryker att det ärnödvändigt med fortsatt solidaritet gentemot sammanhållningsländerna,
25. betonar att det är ekonomiskt och politiskt viktigt att minska de ekonomiska skillnaderna mellan de
nuvarande medlemsstaterna och deras områden, även efter utvidgningen, eftersom dessa skillnader kankomma att förvärras som ett resultat av utvidgningen,
26. anser att den kommande utvidgningen är en stor utmaning för solidariteten i Europeiska unionen;
påminner kommissionen om att det är oerhört viktigt att göra effektiva förberedelser inför den kommandeutvidgningen; anser att föranslutningsinstrumentet är ett utmärkt redskap för att förbereda administratio-nen på alla nivåer på de krav som utvidgningen för med sig inom strukturpolitiken,
27. anser att vederbörlig hänsyn bör tas till kandidatländernas mottagningsförmåga i ekonomiskt, finan-
siellt och administrativt avseende med tanke på de enorma utvecklingsbehoven i dessa länder,
28. föreslår med tanke på utvidgningen och mot bakgrund av de politiska val EU ställs inför, vilka
beskrivits i den andra rapporten om ekonomisk och social sammanhållning, att utgifternas kvalitet, denutdelning som de olika instrumenten ger samt det resultat som de olika stödmottagarna visar upp kommeratt bli nyckelfrågor när man skall fastställa den framtida utformningen av unionens sammanhållnings-
strategi och budgetens fördelningsfunktion,
*
**
29. uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till kommissionen och rådet.
7. Strukturfonderna (1999)
A5-0247/2001
Europaparlamentets resolution om kommissionens rapport Strukturfonderna 1999  Elfte års-
rapporten (KOM(2000) 698  C5-0108/2001  2001/2057(COS))
Europaparlamentet utfärdar denna resolution,
 med beaktande av kommissionens meddelande (KOM(2000) 698  C5-0108/2001),
 med beaktande av rådets förordning (EEG) nr 2081/93 av den 20 juli 1993 om ändring av förordning
(EEG) nr 2052/88 om strukturfondernas uppgifter och effektivitet samt om samordning av deras verk-28.3.2002 SV C 77 E/119 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Torsdag 20 september 2001
samheter dels inbördes, dels med Europeiska investeringsbankens och andra befintliga finansierings-
organs verksamheter (1), särskilt artikel 16 i denna, och rådets förordning (EEG) nr 2082/93 av den
20 juli 1993 om ändring av förordning (EEG) nr 4253/88 om tillämpningsföreskrifter för förordning(EEG) nr 2052/88 om samordningen av de olika strukturfondernas verksamheter dels inbördes, delsmed Europeiska investeringsbankens och andra befintliga finansieringsorgans verksamheter (
2), särskilt
artikel 31 i denna,
 med beaktande av revisionsrättens årsrapport för 1999 (3), som presenterats i enlighet med artikel 248
i EG-fördraget,
 med beaktande av Amsterdamfördraget och slutsatserna från Europeiska rådets möte i Luxemburg om
sysselsättningen,
 med beaktande av Agenda 2000 och rådets förordning (EG) nr 1260/1999 av den 21 juni 1999 om
allmänna bestämmelser för strukturfonderna (4) och särskilda förordningar för var och en av struktur-
fonderna,
 med beaktande av slutsatserna från Europeiska rådets möten i Lissabon och Stockholm om den nya
ekonomin, sysselsättningen och en hållbar utveckling,
 med beaktande av kommissionens andra rapport om den ekonomiska och sociala sammanhållningen
(KOM(2001) 24), som presenterats enligt artikel 159 i EG-fördraget,
 med beaktande av kommissionens sjätte periodiska rapport om den ekonomiska och sociala situatio-
nen och om utvecklingen i Europeiska unionens regioner (SEK(1999) 66  C5-0120/1999), som pre-senterats enligt artikel 8 i förordning (EEG) nr 2083/93 av den 20 juli 1993 om ändring av förordning(EEG) nr 4254/88 om genomförandebestämmelser till förordning (EEG) nr 2052/88 vad gäller Euro-peiska regionala utvecklingsfonden (
5),
 med beaktande av artikel 11 i förordning (EG) nr 1260/1999 om additionalitet,
 med beaktande av artikel 299.2 i EG-fördraget,
 med beaktande av kommissionens rapport om åtgärder för genomförande av artikel 299.2: för Euro-
peiska unionens yttersta randområden (KOM(2000) 147),
 med beaktande av artikel 47.1 i arbetsordningen, med beaktande av betänkandet från utskottet för regionalpolitik, transport och turism samt yttrandena
från budgetutskottet, utskottet för sysselsättning och socialfrågor, fiskeriutskottet och utskottet förkvinnors rättigheter och jämställdhetsfrågor (A5-0247/2001), och av följande skäl:
A. ¯r 1999 var det sista året då strukturfonderna tillämpades med sju olika mål. I ovannämnda förord-
ning (EG) 1260/1999 minskas målen till tre och gemenskapsinitiativen till fyra. Avsikten är att varjemål skall finansieras från en enda strukturfond, och att gemenskapsinitiativen minskas till fyra.
B. Under 1999 kulminerade en lång period av tillämpande av sammanhållningspolitik, rent konkret
strukturfonderna.
C. I den elfte årsrapporten om strukturfonderna (1999) är det genomgående temat åtgärder för att skapa
lika möjligheter till sysselsättning för kvinnor och män.
D. Strukturfonderna har bidragit med mycket när det gäller regional utveckling, sett till såväl infrastruk-
turer och produktion som till social integration.
(1) EGT L 193, 31.7.1993, s. 5.
(2) EGT L 193, 31.7.1993, s. 20.
(3) EGT C 342, 1.12.2000, s. 1.
(4) EGT L 161, 26.6.1999, s. 1.
(5) EGT L 193, 31.7.1993, s. 34.C 77 E/120 SV 28.3.2002 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Torsdag 20 september 2001
E. ¯r 1999 var det sista under programperioden 19941999 och präglades av slutförandet av det
åtgärdspaket som antogs i Edinburgh 1992, och av utarbetandet av de ramvillkor som skall tillämpasunder den nya programperioden 20002006.
F. Rapporterna bör innehålla kvalitativa analyser av strukturfonderna och beröra deras produktionseffek-
tivitet  och inte begränsas till hur fonderna utnyttjats  liksom fondernas kvantitativa fördelning och
graden av insyn i förfarandena.
G. Trots den budgetansträngning som gjordes med Edinburgh-paketet och de framsteg som gjorts råder
det fortfarande stor regional obalans i fråga om den ekonomiska och sociala utvecklingen. Det före-kommer fortfarande skillnader mellan randområdena (inbegripet de yttre randområdena) och centraladelarna i Europeiska unionen.
H. Medelinkomsten per capita för de 10 procent av befolkningen som bor i unionens mest välbärgade
regioner är fortfarande 2,6 gånger högre än inkomsten för de 10 procent av befolkningen som bor ide mindre utvecklade regionerna, och 4,4 gånger högre om man jämför den rikaste regionen med denfattigaste.
I. Trots strävan att skapa och utnyttja strukturfonderna påverkar korrigeringen av de ekonomiska och
sociala skillnaderna i högre grad medlemsstaterna än regionerna, och tenderar t.o.m. att skärpa den
regionala obalansen inom vissa medlemsstater.
J. Inkomstskillnaderna per invånare visar sig särskilt på sysselsättningsområdet.
K. Efter de två senaste programperioderna har arbetslösheten i de stater som särskilt kunnat utnyttja
strukturfonderna, med klart undantag för Irland och Portugal, förblivit på samma nivå som under1988.
L. Kvinnorna lider särskilt av arbetslöshetssituationen och den låga sysselsättningen.
M. Vid Europeiska rådets möte i Lissabon antogs den fulla sysselsättningen som ett överordnat mål för
unionen, och ambitionen skulle vara att höja sysselsättningen från dåvarande 62 % till 70 % år 2010,och kvinnornas sysselsättning från 52,5 % till 60 %. Det övergripande målet för jämställdhet mellanmän och kvinnor hade endast delvis beaktats, och politiken tenderar fortfarande att framställas somkönsneutral.
N. Löneskillnaderna mellan kvinnor och män är fortfarande mycket stora. I genomsnitt för EU ligger
kvinnornas löner 28 procent lägre.
O. Det finns ett allmänt samband mellan låg medelinkomst, total arbetslöshet och kvinnors arbetslöshet.
P. Den bestående snedfördelningen mellan mäns och kvinnors verksamhetsnivå är också knuten till pro-
blemen med att förena familjeliv och arbetsliv: arbetsfördelningen i hemmet, förekomsten av daghem,ekonomiskt stöd för barn och moderskap samt befordran i yrkeslivet. Förutsättningarna är emellertidmycket olika i olika medlemsstater.
Q. Utbildning och yrkesutbildning i ny teknik som utvecklingsfaktor får inte negligera att en territoriell
social och ekonomisk jämvikt är en nödvändig förutsättning för genomförandet av övergripande sys-selsättningsskapande politik för teknisk och yrkesmässig kompetenshöjning och för jämställdhet mel-lan kvinnor och män i arbetslivet.
R. Trots att arbetskraftens fria rörlighet är en av unionsmedborgarnas rättigheter kan strategin för arbets-
kraftens rörlighet inte betraktas som en gångbar eller lämplig lösning för att skapa jämvikt mellanutbud av och efterfrågan på arbetskraft inom EU, eftersom den paradoxalt nog leder till att de mestvälutbildade personerna från de fattigaste länderna och regionerna flyttar till de rikare länderna.28.3.2002 SV C 77 E/121 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Torsdag 20 september 2001
S. Man måste föra en social och ekonomisk politik som kan vända tendensen att den ekonomiska verk-
samheten, arbetstillfällena och befolkningen koncentreras till unionens mest centrala och urbaniseradeområden.
T. De yttersta randområdenas och öområdenas avsides läge och ökaraktär kan kompenseras genom att
man utvecklar strukturfondsfinansierade verksamheter som syftar till att öka värdekedjans konkurrens-kraft, underlätta tillgången till information och definiera dessa regioners roll i hela det utvidgade EU.
U. Det är nödvändigt att integrera hela det europeiska territoriet, inbegripet de yttre randområdena, i
TEN.
V. Budgeten för sammanhållningspolitiken, strukturfonderna och Sammanhållningsfonden, som för
EU-15 mäts i procent av BNP, kommer under perioden 20002006 att minskas från 0,46 procentår 1999 till preliminärt 0,31 procent år 2006, alltså till den proportionella andel den hade 1994.
W. Med utvidgningen till de nya medlemsstaterna kan de interna regionala obalanserna bli större än
någonsin, och problemen kan visa sig särskilt allvarliga när det gäller arbetslösheten, vilket erfaren-heterna från integrationen av de båda tyska ekonomierna redan visat.
X. Förordning (EG) nr 1260/1999 kräver att medlemsstaterna respekterar additionalitetsprincipen när de
ansöker om medfinansiering av projekt från strukturfonderna, och föreskriver att finansiering från EGinte får användas för att ersätta medlemsstaternas strukturkostnader eller motsvarande. Under pro-gramperioden 19941999 lämnade inte alla medlemsstater de obligatoriska uppgifterna om uppfyl-lande av additionalitetsprincipen.
Y. Det finns risk för att planer för stabilisering av ekonomi och budget kommer att leda till en minskning
av de offentliga investeringarna, särskilt sådana som avser transportinfrastruktur och FoU i mindreutvecklade områden. Detta kommer att visa sig särskilt allvarligt om planerna genomförs av statersom får stöd från strukturfonderna och Sammanhållningsfonden och som är i störst behov av investe-ringsansträngningar. Det är nödvändigt att särskilt se till att en tillämpning av nollunderskott i sam-manhållningsstaternas budgetar inte medför att additionalitetsprincipen ifrågasätts.
Z. Ett sunt och effektivt genomförande av strukturfonderna, som garanteras av betryggande system för
utvärdering och övervakning, är av grundläggande betydelse för att gemenskapens institutioner skallvara trovärdiga och effektiva.
Budgetgenomförande
1. Parlamentet noterar att 99 procent av strukturfondernas åtagandebemyndiganden under perioden
19941999 utnyttjats, och konstaterar att endast det betydande anslagsbelopp som överförts till budget-året 2000 och den sektorsövergripande finansieringen gjorde att det åtgärdspaket som antogs i Edinburghkunde slutföras framgångsrikt,
2. erkänner kommissionens ansträngningar att i årsrapporten 1999 också ge en överblick över resulta-
ten för hela perioden 19931999; beklagar att kommissionen inte ger en mer utförlig analys av budget-resultatet under perioden utan begränsar sig till en beskrivning av det nuvarande utfallet,
3. noterar den indirekta hänvisningen till eftersläpningen av de utestående åtaganden som skall betalas i
slutet av perioden ( reste à liquider ) utan vare sig en fullständig kvantitativ beskrivning eller en ingående
förklaring, trots det faktum att en minskad eftersläpning och ett snabbare genomförande har varit ettåterkommande mål vid varje successiv revidering av strukturfondsförordningarna och dessutom budget-myndighetens ständiga önskemål,C 77 E/122 SV 28.3.2002 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Torsdag 20 september 2001
4. noterar att det enligt redovisningen fanns en eftersläpning på ungefär 41 600 miljoner i slutet av
1999, varav cirka 21 860 miljoner återstod i slutet av 2000; erinrar om att utbetalningar kan göras av deutestående åtagandena från perioden 19931999 fram till slutet av 2001,
5. kritiserar att de utestående åtagandena har ökat ytterligare under 19941999 och uppmanar kom-
missionen att omgående vända denna trend,
6. anser att det åtagande på 160 miljoner euro som kommissionen gjorde i slutet av 1999 och som
saknar täckning i budgeten borde ha hanterats genom anslagsöverföring och att man inte borde ha skurit
ned på anslagen för innovativa åtgärder för att täcka detta underskott; uppmanar kommissionen att se tillatt anslagen för innovativa åtgärder återställs till den nivå som avtalades i Berlin,
7. noterar med tillfredsställelse att det 1999 inträtt en påtaglig minskning av de belopp som ännu åter-
stod att utbetala från tidigare programplaneringsperioder, beklagar dock samtidigt att det, liksom tidigare,fortfarande återstod anslag att utbetala från perioden före 1989, alltså 11 år efter att programplanerings-
perioden löpt ut; välkomnar att bestämmelserna om frigörande av anslag för programperioden 20002006
kommer att förhindra sådana utestående åtaganden i framtiden,
8. noterar en brist på klara riktlinjer för utnyttjandet av gemenskapsinitiativen, och prestationerna varie-
rar i hög grad,
9. konstaterar att projekten blev försenade under den föregående programperioden 19941999 och
ackumulerades till slutet av denna period, vilket ledde till att projekten under den pågående programperio-den 20002006 också inletts långsammare; framhåller därför att det ligger i allas intresse att programmengenomförs så jämnt fördelat som möjligt över programperioden,
10. konstaterar att åtagandegraden endast i otillräcklig grad återspeglar stödens faktiska genomföran-
degrad, särskilt som en väsentlig del av åtagandena inte gjordes förrän omedelbart i slutet av program-planeringsperioden; uttrycker sin särskilda oro över att det gått så trögt med att genomföra gemenskaps-initiativen, eftersom endast litet drygt hälften av de anslag som stått till förfogande förprogramplaneringsperioden 19941999 betalats ut, vilket gör det svårare och dyrare för de programansva-riga, det vill säga de lokala myndigheterna, de icke-statliga organisationerna etc, att genomföra program-men,
11. kräver att fonderna primärt skall inriktas på och ha som resultat att små och medelstora företag
omfattas (skapande, expansion, teknisk utrustning, utveckling och innovation, globalisering av marknaderetc.) genom att de representeras i samtliga prioriterade projekt inom gemenskapens ramar för stöd och iväsentlig utsträckning deltar i förbrukningen av sådana medel,
12. anser att den senaste strukturfondsreformen är ägnad att väsentligt underlätta programplaneringen,
genomförandet och det finansiella genomförandet av stöden; uppmanar kommissionen att genom en aktivinformationspolitik hjälpa de nationella förvaltningsorganen att inrätta sin verksamhet enligt de nyabestämmelserna,
13. välkomnar att kommissionen strävat efter att närmare anknyta programplaneringen och utvär-
deringen av stöden till varandra; beklagar emellertid att den slutliga utvärderingen av de föregående pro-grammen i regel inte finns att tillgå i det skede då programplaneringen görs,
14. föreslår att den process som igångsatts för att förenkla strukturfonderna samt gemenskapens mål
och initiativ förbättras genom att man i högre utsträckning koncentrerar insatserna till de områden somligger efter i utvecklingen för att undvika nya förseningar i likhet med de som hittills skett när det gällerutnyttjandet av anslagen,
Sysselsättning
15. uppmanar medlemsstaterna att fortsätta den process i riktning mot en sysselsättningspolitik som
påbörjades i Amsterdam,
16. understryker nödvändigheten av att intensifiera genomförandet av en samlad politik för territoriell
utveckling och sysselsättning,28.3.2002 SV C 77 E/123 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Torsdag 20 september 2001
17. uppmanar kommissionen att inrikta den samlade användningen av strukturfonderna och samman-
hållningsfonden så att stödberättigade staters interna territoriella jämvikt främjas samt att genomföra enheltäckande analys av deras effektivitet,
18. anser att strukturfondernas verksamhet och de nationella sysselsättningsplanerna måste avpassas
bättre efter varandra,
Jämställdhet mellan män och kvinnor
19. glädjer sig åt kommissionens initiativ att i sin årsrapport för 1999 föreslå åtgärder för att främja
jämlikhet mellan kvinnor och män som ett övergripande tema för rapporten; anser dock att rapporten inteinnehåller någon tydlig information om kvinnors tillgång till strukturfonderna eller om gemenskaps-initiativens, bl.a. Now-programmets, inverkan på kvinnornas situation på arbetsmarknaden och på främ-jandet av jämställdheten, vilket med stöd av siffror hade kunnat möjliggöra en utvärdering av hur effektivaåtgärderna på detta område har varit,
20. noterar att det övergripande målet jämställdhet mellan män och kvinnor endast delvis beaktats,
kräver en samlad politik för att tillvarata kvinnors intressen, eftersom det horisontella jämställdhetsmålethittills endast delvis beaktats, samt att målet att sysselsättningsgraden bland kvinnor skall uppgå till60 procent senast 2010 knyts till genomförandet av strukturfonderna och sammanhållningsfonden,
21. begär särskilda åtgärder för att lösa problemet med den stora bristen på sysselsättning, särskilt för
kvinnor, och att politiken fortfarande tenderar att redovisas som könsneutral,
22. uppmanar till allmänna åtgärder som gynnar kvinnorna, inriktade på att sporra till en lösning av
problem knutna till arbets- och familjelivet,
23. välkomnar kommissionens beslut att integrera jämställdhetsaspekterna i genomförandet av all
gemenskapspolitik och alla gemenskapsåtgärder som avser aktiva sektorsövergripande åtgärder, för att påså sätt främja principen om jämställdhet i enlighet med artiklarna 2 och 141 i EG-fördraget,
24. noterar att medlemsstaterna  i enlighet med den nya förordningen för strukturfonderna
(20002006), som anger att målet att integrera principen om jämställdhet mellan kvinnor och män idessa fonder är ett prioriterat mål  är skyldiga att göra en föregående utvärdering av de planer somskall utarbetas, fastställa kriterier för urval av projekt samt svara för en kontroll av verksamheten medhjälp av jämlikhetsindikatorer, och att indikatorerna och statistiken därför skall innehålla data fördeladeper kön,
25. uppmanar kommissionen att i sina årsrapporter om strukturfonderna hädanefter lägga fram upp-
gifter fördelade på kön när det gäller verksamhetens inverkan på mäns och kvinnors integration på arbets-
marknaden, på utbildning och yrkesutbildning, på kvinnors företagande och på avvägningen mellan famil-jeliv och yrkesliv,
Utvidgning
26. kräver att man utan dröjsmål på bakgrund av så omfattande samråd som möjligt definierar en
sammanhållningspolitik för perioden efter 2006 som samtidigt garanterar fortlöpande åtgärder till stödför de sociala sektorer och de regioner i de nuvarande medlemsstaterna som även i fortsättningen är
stödberättigade i en utvidgad union, och ett särskilt och kompletterande sammanhållningssystem för de
nya medlemsstaterna,
27. föreslår med tanke på utvidgningen och mot bakgrund av de politiska val EU ställs inför, vilka
beskrivits i den andra rapporten om sammanhållningspolitiken (KOM(2001) 24), att utgifternas kvalitet,den utdelning man får för insatserna inom de olika målen och fondprogrammen, nya medlemsstatersbehov av att utveckla sina ekonomier och samhällen samt det resultat som de olika stödmottagarna visarupp skall bli nyckelfrågor när man skall fastställa den framtida utformningen av unionens sammanhåll-ningsstrategi och budgetens omfördelningsfunktion,C 77 E/124 SV 28.3.2002 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Torsdag 20 september 2001
Jordbruk och fiske
28. kräver att den gemensamma jordbrukspolitiken och den gemensamma fiskeripolitiken omprövas
som grundläggande element i EU:s politik för territoriell jämvikt, social sammanhållning och hållbarutveckling,
29. uppmanar kommissionen att år 2002 förelägga Europaparlamentet och rådet en detaljerad rapport
om de åtgärder som finansierats genom strukturfonderna och bedrivits inom unionens fiskesektor underperioden 19941999 samt en undersökning om den socioekonomiska situationen i unionens fiskeregio-ner,
Annan politik
30. uppmanar kommissionen och rådet att inför perioden fram till 20072010 prioritera förbindelser
mellan unionens randområden, öområden och underutvecklade regioner och hela unionens territoriuminom ramen för de transeuropeiska transportnäten, utan att det sker nedskärningar i de offentliga investe-ringarna i de berörda medlemsstaterna; uppmanar dessutom med kraft att man för den nya perioden
prioriterar utveckling av intermodal och hållbar transport,
31. uppmanar kommissionen att i syfte att främja ekonomisk och social sammanhållning beakta de
franska utomeuropeiska departementens, Madeiras, Azorernas och Kanarieöarnas avlägsna geografiska
läge när man beviljar medel från strukturfonderna efter 2006,
32. hävdar bestämt att kommissionen och medlemsstaterna i fortsättningen skall agera i enlighet med
intentionerna i förordningarna för strukturfonderna, där en förbättring av miljön ses som ett övergripandeinslag i alla mål,
33. uppmanar medlemsstaterna att infria de löften de gett inom tillämpningsområdet för direktivet
Natura 2000,
34. noterar antagandet av de särskilda programmen i femte ramprogrammet för forskning och teknisk
utveckling (FoTU), däribland utarbetandet under 1999 av meddelandet Mot ett europeiskt forsknings-område, där man föreslår en förstärkning av regionernas roll i den europeiska forskningsansträngningen,och särskilt i uppbyggnaden av det europeiska forskningsområdet,
Additionalitet
35. är bestört över att additionalitetsprincipen, som är en av de fyra väsentliga principerna för struk-
turfonderna, uppenbarligen inte fullständigt följs av medlemsstaterna och kommissionen; beklagar att detinte finns någon möjlighet att vidta sanktioner mot medlemsstater som bryter mot additionalitetsprincipen;uppmanar kommissionen att vid förhandsutvärderingen inom ramen för programplaneringen fästa särskiltavseende vid att additionalitetsprincipen följs; instämmer därför med revisionsrättens rekommendation omatt det för den nya programplaneringsperioden måste fastställas nya rutiner för granskning av additionali-teten och att dessa rutiner måste gå lättare att genomföra, ingå som ett led i programplanering, uppfölj-
ning och utvärdering samt vara anpassade efter tillgängliga budgetdata och statistiska data,
36. uppmanar medlemsstaterna att strikt respektera additionalitetsprincipen och ber kommissionen att
ta initiativ för att skapa instrument och regelsystem som garanterar att additionalitetsprincipen tillämpas,
37. kräver att kommissionen snarast möjligt till parlamentet överlämnar en lista över de sanktioner som
planeras för att skapa respekt för denna princip, kräver att kommissionen överlämnar en förteckning överplanerade åtgärder till parlamentet, för att se till att denna princip efterlevs, särskilt när stater som erhållermedel från strukturfonderna och sammanhållningsfonden tillämpar nollunderskott i budgeten,
38. begär att regionerna, inte staterna, skall administrera de strukturfondsfinansierade projekt som skall
genomföras inom deras territorium,
Partnerskap
39. kräver att kommissionen och medlemsstaterna i sin förvaltning av strukturfonderna tillämpar prin-
ciperna om partnerskap med arbetsmarknadens aktörer och om subsidiaritet, och därmed erkänner med-lemsstaternas interna politiska enheters kompetens,28.3.2002 SV C 77 E/125 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Torsdag 20 september 2001
Utvärdering och kontroll
40. uttalar sitt erkännande av det faktum att kommissionen som svar på parlamentets kritik under
tidigare budgetår för första gången i en årsrapport har tagit in ett kapitel om de åtgärder för utvärderingoch kontroll som genomförts,
41. påpekar att medlemsstaterna under 1999 rapporterade oegentligheter och bedrägerier motsvarande
120,6 miljoner euro, d.v.s. 0,39 procent av strukturfondernas totala budget på 30,6 miljarder euro; upp-manar kommissionen att stärka kontrollerna på plats genom de behöriga kontrollmyndigheterna; upp-manar kommissionen att fortlöpande informera om de åtgärder som vidtas mot de oegentligheter somförekommer i samband med Europeiska socialfondens verksamhet i medlemsstaterna,
42. tar del av de genomförandebestämmelser till rådets förordning (EG) nr 1260/1999, som fastställs i
förordningarna (EG) nr 438/2001 (
1) och (EG) nr 448/2001; (2) välkomnar att man förbättrat den finansiella
kontrollen av strukturfonderna; uppmanar medlemsstaterna och kommissionen att i stor utsträckning till-lämpa dessa förordningar; uppmanar medlemsstaterna att förstärka förvaltnings- och kontrollsystemen såatt man kan förebygga, upptäcka och korrigera systematiska brister och oegentligheter; uppmanar de med-lemsstater som ännu inte givit sina respektive revisionsmyndigheter fulla befogenheter att kontrolleraanvändningen av EU-medel ända fram till de slutliga stödmottagarna, att göra detta,
43. understryker den nyckelroll som Europaparlamentet bör spela i denna process, en roll som åsido-
satts under den period som årsrapporten täcker; menar att parlamentets uppgift inte är att enbart skrivaunder de årliga anslagen när det är dags att anta budgeten utan att aktivt medverka i utvärderingen somgarant för det europeiska intresset vid sidan av kommissionen,
44. anser att en översyn och en förstärkning av parlamentets roll är nödvändig, framför allt när det
gäller att bevaka att kommissionen och medlemsstaterna fullföljer sina skyldigheter beträffande öppenhet
på detta område, vilket särskilt framhålls i den uppförandekod för genomförandet av strukturpolitiken somundertecknades med kommissionen 1999,
*
**
45. uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till rådet, kommissionen och medlemsstater-
nas parlament.
(1) EGT L 63, 3.3.2001, s. 21.
(2) EGT L 64, 6.3.2001, s. 13.
8. Kvinnlig könsstympning
A5-0285/2001
Europaparlamentets resolution om kvinnlig könsstympning (2001/2035(INI))
Europaparlamentet utfärdar denna resolution
 med beaktande av resolutionsförslaget från Maurizio Turco m.fl. av den 26 februari 2001 om kvinnlig
könsstympning (B5-0686/2000/ändrad), som undertecknats av 317 ledamöter av Europaparlamentet,
 med beaktande av artiklarna 2, 3 och 5 i Allmän förklaring om de mänskliga rättigheterna, från 1948, med beaktande av artiklarna 2, 3 och 26 i FN:s internationella konvention om civila och politiska
rättigheter från 1966,
 med beaktande av artiklarna 2, 3 och 12 i FN:s internationella konvention om ekonomiska, sociala och
kulturella rättigheter, från 1966,C 77 E/126 SV 28.3.2002 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Torsdag 20 september 2001