EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION 
Bryssel den 21.02.1996 
KOM(96) 67 slutlig 
MEEIRELAKOEJERÄN KOMMISSIONEN 
"ATT INFÖRLIVA JÄMSTÄLLDHETEN 
MELLAN KVINNOR OCH MÄN 
I GEMENSKAPENS 
HELA POLITIK OCH I SAMTLIGA INSATSER" 

I. INLEDNING 
1. Förutsättningar 
Jämställdheten mellan kvinnor och män är numera obestridligen erkänd som en 
grundläggande princip för demokrati och människorespekt. 
Att överföra denna princip i rättsordningen och i praktiken utgör dock en avsevärd 
utmaning för samhällen som länge präglats av bristande jämställdhet. Både i industri -
och i utvecklingsländerna kvarstår uppenbara orättvisor mellan kvinnor och män. 
Utmaningen består i att bygga upp ett nytt kompanjonskap mellan kvinnor och män för 
att säkerställa att båda grupperna fullt ut och på lika villkor kan delta inom alla områden. 
Båda grupperna skall också dra nytta av framstegen på ett rättvist sätt. En sådan 
omvälvning kräver inte bara framsynt lagstiftning utan även en i grunden kulturell 
förändring av individuellt beteende och kollektiva attityder och vanor, samt att en 
bestämd politik förs som grundas på ett så brett engagemang som möjligt. 
För Europeiska unionen består utmaningen i att bygga upp detta nya kompanjonskap 
mellan kvinnor och män samtidigt som man tar hänsyn till medlemsstatemas olika 
historia och kultur. Det gäller att dra nytta av dessa historiska och kulturella skillnader 
för att utarbeta ett europeiskt synsätt på jämställdhet med plats för mångfald och 
humanism. Detta synsätt tjänar som utgångspunkt för åtgärder både inom gemenskapen 
och i resten av världen. 
Unionens arbete i denna riktning är en logisk följd av den aktiva roll unionen spelade vid 
Förenta nationemas senaste konferens i Peking, särskilt när det gällde att utarbeta 
konferensens slutdokument och dess handlingsplan. 
I detta sammanhang är det viktigt att främja jämställdheten mellan kvinnor och män i 
samtliga insatser och i all politik på alla plan. Detta är vad man kallar "mainstreaming"-
principen, som antagits av gemenskapen. Vid Peking-konferensen påmindes om den 
grundläggande betydelse denna princip har. Det gäller att inte begränsa ansträngningarna 
för att främja jämställdheten till specifika åtgärder till förmån för kvinnor, utan att 
uttryckligen innefatta samtliga insatser och all allmän politik med sikte på jämställdheten, 
genom att när de utformas, på ett aktivt och väl synligt sätt, ta hänsyn till deras möjliga 
effekter på kvinnors och mäns respektive situation ("jämställdhetsaspekten"). Detta 
innebär att man systematiskt måste fråga sig vilka möjliga effekter på kvinnors och mäns 
situation som åtgärder och politik kan ha. Man måste ta hänsyn till dessa effekter när 
åtgärder och politik utformas och genomförs. Utvecklingspolitiken, arbetsorganisation, 
valen som görs inom transportpolitiken eller för att bestämma skoldagens längd osv. kan 
ha betydande effekter som slår olika för kvinnor och män. Dessa effekter bör i sådana fall 
tas med i beräkningen för att i större utsträckning bidra till jämställdhet mellan kvinnor 
och män. 
Ett jämställt deltagande av kvinnor och män är en nyckelfråga för en varaktig utveckling 
och en symbol för samhällets politiska mognad. Demokratin medför kvinnors frigörelse, 
och denna är omvänt en garanti för demokratin. Att ta itu med denna utmaning kan bli 
en del av gemenskapens arbete för nästa århundrade. Genom att beslutsamt åta sig att ta 
hänsyn till vad kvinnor respektive män prioriterar och situation inom all politik och 
samtliga insatser skulle gemenskapen visa den vikt den tillmäter demokratin och den 
uppmärksamhet den ägnar de frågor som är viktiga för medborgarna. De europeiska 
länderna skulle dessutom på så sätt kunna ge ett framsynt svar på de omvälvningar inom 
befolkningsutvecklingen och familjen som de står inför. Dessa omvälvningar gör, med 
hänsyn till befolkningens åldrande, kvinnomas yrkesverksamhet till en avgörande fördel 
för ekonomin. Denna fördel måste tillvaratas för att de mänskliga resurserna skall 
utnyttjas optimalt. 
2. Det som hittills uppnåtts 
Gemenskapen har allt sedan den upprättats erkänt principen om lika lön för kvinnor och 
män. Med utgångspunkt från denna princip har gemenskapen upprättat ett enhetligt 
juridiskt system som avser att säkerställa lika rättigheter gällande sysselsättning, 
yrkesutbildning samt, i stor utsträckning, social trygghet. 
För att främja den faktiska jämställdheten har gemenskapen sedan 1980-talet genomfört 
särskilda handlingsprogram. Dessa program har haft begränsade budgetmedel till sitt 
förfogande, men har ändå haft en betydande stimulanseffekt. Inom ramen för dessa 
program har stöd givits till positiva åtgärder och pilotprojekt som vidgat gemenskapens 
åtgärdsområde vad gäller att förena familjelivet med yrkeslivet, för kvinnomas deltagande 
i beslutsfattande, för ett ökat kvinnligt deltagande i det ekonomiska livet och i 
sysselsättningen. Gemenskapen har på så sätt genom åren främjat uppkomsten av 
komplexa nätverk av aktörer som verkar för jämställdhet, vilka inbegrips i en europeisk 
dynamik men också företräder medlemstaternas kulturella mångfald. Gemenskapen har 
också uppmuntrat de ansträngningar som gjorts av organisationer som är engagerade i 
jämställdhetsfrågor. På detta sätt har gemenskapen bidragit till att fastställa bra metoder 
och främjat utformandet av möjliga riktlinjer för samordnade åtgärder för att främja 
jämställdheten. Detta har skett över gränserna för motsägelserna mellan olika synsätt på 
hur kvinnomas sak skall främjas. 
Gemenskapen har också fortsatt att stärka kvinnornas ställning och undanröja obalansen 
mellan kvinnor och män genom sin dialog med tredje länder. Detta har särskilt skett 
genom gemenskapens politik för utvecklingssamarbete samt dess åtgärder för att främja 
och värna om de mänskliga rättigheterna1. Ett systematiskt hänsynstagande till 
könsrelaterade frågor ingår redan i gemenskapens politik för utvecklingssamarbete sedan 
några år tillbaka. 
Se kommissionens meddelanden om integrering av könsfrågor i utvecklingssamarbetet (KOM(95) 
423 slutl., 18.9 1995) och om yttre aspekter pä politiken förde mänskliga rättigheterna (KOM(95) 
567 slutL 22.11.1995) 
Med stöd av det som redan uppnåtts inom gemenskapens lagstiftning och den erfarenhet 
och legitimitet som uppnåtts genom de program och nätverk som fått gemenskapens stöd, 
har man på den internationella scenen aktivt kunnat bidra till att stärka kvinnans roll och 
att främja jämställdheten. Gemenskapen spelade en avgörande roll i de framsteg som 
uppnåddes vid Förenta nationernas konferenser i Wien, Köpenhamn, Kairo och senast vid 
Peking-konferensen. Den dynamik och det engagemang som den senaste konferensen gav 
upphov till, och som konkretiserades i handlingsplanens åtaganden, påkallar fortsatta 
åtgärder från gemenskapen. 
Kommissionen för också sedan flera år tillbaka en jämställdhetspolitik vad gäller sin egen 
personal. 
Gemenskapens åtgärder för jämställdhet mellan kvinnor och män framstår i sin helhet 
både som betydande och blygsamma. Åtgärderna har varit betydande med hänsyn till att 
den rättsliga grunden är mycket snäv, eftersom den ger gemenskapen särskild behörighet 
endast vad gäller lika löner (artikel 119 i fördraget). Således måste i de flesta fall 
medlemsstaterna enhälligt besluta om de förslag som inte gäller detta begränsade område. 
Åtgärderna har också varit betydande med tanke på de resultat som uppnåtts trots de små 
ekonomiska medel som särskilt avsatts för främjandet av jämställdhet. Åtgärderna har 
dock varit blygsamma med tanke på hur mycket som står på spel och de förväntningar 
detta ger upphov till, och med tanke på de medel som skulle kunnat tas fram redan 
tidigare om jämställdheten hade erkänts som ett övergripande prioriterat mål för 
gemenskapens politik. Visserligen bidrar ett stort antal av gemenskapens insatser, 
åtminstone på ett indirekt sätt, till kvinnornas frigörelse, till exempel genom att på ett 
allmänt sätt främja monetär stabilitet, ekonomisk tillväxt, sysselsättningsutveckling, den 
fria rörligheten osv. Men dessa insatsers positiva effekter på kvinnomas situation är ofta 
diffusa och ibland osäkra. 
Europeiska rådet underströk vid sina möten i Essen, Cannes och Madrid att främjandet 
av jämställdhet mellan kvinnor och män, tillsammans med kampen mot arbetslösheten, 
var en prioriterad uppgift för unionen och dess medlemsstater. Man bör således på ett 
bestämt sätt fortsätta att förstärka de åtgärder som hittills vidtagits. Kommissionen har 
för avsikt att aktivt bidra till de ansträngningar som krävs, och i detta syfte använda sig 
av gemenskapens politik inom alla områden. Den har föreslagit ett nytt handlingsprogram 
för jämställdhet (1996-2000)2 som bör göra det möjligt att stifta nya lagar, att i praktiken 
utveckla "mainstreaming"-principen samt att stödja och spela en ledande roll inom ramen 
för specifika åtgärder för att främja jämställdhet. Kommissionen har förberett detta 
program genom ett mycket brett samrådsförfarande. Denna process kommer att fortsätta 
genom arbetet inom den rådgivande kommittén för lika möjligheter för kvinnor och män, 
vars sammansättning och roll anpassats för detta syfte3. Helt nyligen antog rådet ett beslut 
2 Se KOM(95) 381 slull.. 19.7.1995 Gemenskapens fjärde mcdclfristiga handlingsprogram för 
jämställdhet mellan kvinnor och män (1996-2000). 
Kommissionens beslut av den 19 juli 1995, EGT nr L 249, 17.10.1995. 
om att detta program skall inrättas. Programmet har dock fatt mindre budgetmedel än vad 
kommissionen föreslog4. 
3. Att använda sig av hela gemenskapspolitiken 
Insatserna för att främja jämställdheten kräver en framåtsträvande inställning, vilket 
förutsätter att man erkänner den kvinnliga och den manliga identiteten och att det finns 
en vilja att inrätta en balanserad fördelning av ansvaret mellan kvinnor och män. Denna 
inställning kräver att kvinnorna, och även männen, engagerar sig aktivt, och samtidigt att 
deras respektive ansvar tillvaratas. Främjandet av jämställdhet kan inte begränsas till en 
strävan efter statistisk jämvikt. När det gäller att främja en varaktig utveckling av 
föräldrarollen, familjemas struktur, institutionemas arbetssätt, olika former av organisation 
av arbete och tid osv., gäller jämställdheten inte bara kvinnorna, deras självförverkligande 
och självständighet, utan även männen och samhället i sin helhet. För samhället kan 
jämställdheten vara en drivande kraft för framsteg och en garanti för demokrati och 
mångfald. Detta gäller såväl i Europa och industriländerna som i utvecklingsländerna. 
Att främja jämställdheten mellan kvinnor och män innebär således inte bara att vidta 
positiva åtgärder som koncentreras på kvinnorna, till exempel för att underlätta deras 
tillträde till undervisning, yrkesutbildning eller sysselsättning. Det innebär också åtgärder 
som syftar till att anpassa samhällets funktionssätt till de krav som en bättre rollfördelning 
mellan män och kvinnor ställer, till exempel genom att anpassa arbetsorganisationen för 
att hjälpa såväl kvinnor som män att förena yrkesliv med familjeliv, eller genom att 
uppmuntra en mångsidig verksamhet i utvecklingen på det lokala planet för att kunna 
erbjuda flexiblare sysselsättningsmöjligheter. Även denna åtgärd gäller både kvinnor och 
män. Andra åtgärder kan vara att garantera fäders rättigheter på samma sätt som mödrars, 
för att båda grupperna skall kunna förväntas utöva sitt ansvar och sina plikter helt och 
fullt, eller att fömya det sociala trygghetssystemet så att tendensen att individualisera 
rättigheterna inbegrips i den kollektiva solidariteten. 
Att systematiskt ta hänsyn till skillnaderna när det gäller kvinnors och mäns villkor, 
situationer och behov i all gemenskapspolitik och samtliga gemenskapens insatser är den 
riktlinje som "mainstreaming"-principen följer, och som kommissionen antagit. Det gäller 
alltså inte bara att ge kvinnor bättre tillgång till gemenskapens program och fonder, utan 
även att utnyttja rättsliga instrument, finansiella medel samt gemenskapens analys- och 
initiativförmåga, för att på samtliga områden bereda plats för målsättningen att bygga upp 
ett balanserat förhållande mellan kvinnor och män. Med denna inställning är det 
nödvändigt och viktigt att grunda jämställdhetspolitiken på en solid statistisk analys av 
kvinnors och mäns situation på olika områden i livet och de förändringar som sker i 
samhället. 
Detta globala och övergripande synsätt kräver särskilda ansträngningar. Därför har 
kommissionen, under sin ordförandes ansvar, inrättat en grupp bestående av ledamöter av 
Beslut av den 21 december 1995. 
kommissionen som fatt i uppdrag att stimulera arbetet med dessa frågor och att ansvara 
för att jämställdheten mellan kvinnor och män blir en uppgift för gemenskapens samtliga 
insatser. Förberedelserna och uppföljningen av arbetet har anförtrotts en grupp bestående 
av representanter från olika enheter inom kommissionen. Denna grupp har samlat 
information om pågående och planerade initiativ för att påvisa möjlig samverkan och 
nödvändigt samarbete. 
Detta meddelande är resultatet av denna analys. Det består av följande två delar: 
Första delen behandlar vad gemenskapen hittills uppnått och framtida perspektiv 
på gemenskapsinsatser inom sex områden: sysselsättning och arbetsmarknad, 
kvinnliga företagsledare och medhjälpande makar i små och medelstora företag, 
utbildning och fortbildning, individuella rättigheter, yttre relationer samt 
information. I anslutning till dessa sex områden behandlas kommissionens 
personalpolitik. 
Andra delen behandlar strukturfondemas roll. De är gemenskapens huvudsakliga 
finansiella instrument och dess insatser berör flera av dessa områden. 
Denna analys innefattar säkerligen inte alla åtgärder genom vilka gemenskapen kan bidra 
till ökad jämställdhet. Den ger dock en helhetsbild. Enligt denna bild bör gemenskapens 
olika insatser bli mer enhetliga och komplettera varandra bättre. Bilden bekräftar att 
samarbetet mellan kommissionens olika enheter redan har börjat. 
II. VAD GEMENSKAPEN UPPNÅTT OCH FRAMTIDA PERSPEKTIV PÅ 
INSATSER GÄLLANDE JÄMSTÄLLDHET 
1, Sysselsättning och arbetsmarknad 
Sysselsättningen är ett av nyckelområdena för jämställdheten. Möjligheten till arbete är 
en grundläggande del av kvinnans frigörelse. Arbetstillfällenas beskaffenhet samt arbets-
och lönevillkor är betydelsefulla indikatorer på - hittills otillräckliga - framstegen gällande 
jämställdhet. 
Ur denna synvinkel har situationen förbättrats, åtminstone för de nya generationemas 
högutbildade kvinnor, som i större utsträckning fatt tillträde till arbete på hög och 
medelhög nivå, särskilt inom den offentliga sektorn, undervisningen och sjukvården. 
Denna utveckling har ökat skillnaderna mellan olika grupper bland kvinnorna. På 
arbetsmarknaden dominerar dock fortfarande bristen på jämställdhet och den yrkesmässiga 
könsuppdelningen. Allt fler kvinnor arbetar inom den administrativa sektorn och 
tjänstesektorn. De flesta osäkra arbetstillfällen och deltidsarbeten innehas av kvinnor. Det 
är av dessa skäl som de flesta arbetstillfällen som skapats de senaste åren gällt kvinnliga 
arbetstagare. 
Kvinnornas arbetskraftstal har ökat, och två av fem arbetstillfällen i genomsnitt innehas 
av kvinnor inom Europeiska unionen. Kvinnomas situation när det gäller sysselsättningen 
varierar dock mycket mellan olika medlemsstater, särskilt vad gäller det relativa 
arbetskraftstalet, antalet arbetstagare som arbetar deltid samt andelen arbetslösa. 
Gemenskapen har spelat en drivande roll när det gäller att främja jämställdheten ur 
sysselsättningssynpunkt, särskilt genom de direktiv som i den europeiska rättsordningen 
infört likabehandling i yrkeslivet och, i stor usträckning, vad gäller social trygghet. 
De handlingsprogram för jämställdhet som genomförts sedan 1982 har främjat 
undersökningar, försök och debatt om vilken politik som är den mest fördelaktiga för att 
främja jämställdhet på sysselsättningsområdet. Detta har särskilt skett genom att utveckla 
positiva åtgärder, insatser för att göra det möjligt att förena familjeliv med yrkesliv och 
genom att främja kvinnliga företagare och utveckling på det lokala' planet. 
Handlingsprogrammen har uppmuntrat genomförandet av pilotinsatser som strukturerats 
i transnationella nät. 
Strukturfonderna, särskilt Europeiska socialfonden, ger sedan länge ett betydande 
ekonomiskt stöd till åtgärder för att främja kvinnors yrkesutbildning och sysselsättning. 
Detta stöd behandlas under avsnitt III i detta meddelande. 
Förutom insatserna inom ramen för strukturfonderna avser kommissionen att fortsätta de 
ansträngningar som gjorts enligt följande två riktlinjer: 
Det är viktigt att fortsätta bygga upp en rättslig ram för jämställdheten, bland 
annat genom direktiv eller genom avtal som skulle kunna slutas mellan 
arbetsmarknadens parter om arbetstidens flexibilitet, bevisbördan och initiativ 
gällande barntillsyn, arbete från bostaden, lika lön samt individualisering av rätten 
till social trygghet. Det bör understrykas att ett första avtal slutits mellan 
arbetsmarknadens parter inom ramen för det sociala protokollet, gällande 
möjligheterna att förena familjeliv med yrkesliv. 
Kommissionen avser att rationalisera och på ett bättre sätt integrera stödåtgärderna 
vad gäller undersökningar och pilotprojekt som gäller kvinnliga företagare, 
möjligheterna att förena familjeliv med yrkesliv samt en icke könsuppdelad 
arbetsmarknad. Det är en av målsättningarna i det nya jämställdhetsprogrammet 
som nyligen antagits. Beträffande sysselsättningen gäller det allmännt sett att göra 
detta program till ett underlag för att utbyta erfarenheter och att stimulera till 
analys och debatt Detta skall ske i samverkan med medlemsstaterna och i 
förhållande till det tankearbete och de sysselsättningsinsatser som följt på 
Europeiska rådets möten i Essen, Cannes och Madrid. Ökade ansträngningar för 
att främja jämställdheten i fråga om sysselsättning är en av de riktlinjer som 
Europeiska rådet kom överens om i Madrid. I detta sammanhang kan frågor om 
arbetsorganisation, aktiv arbetsmarknadspolitik, nya sysselsättningskällor osv. 
nämnas såsom varande relevanta. Dessa frågor är föremål för detta tankearbete 
och dessa åtgärder. 
2. Kvinnliga företagsledare och medhjälpande makar i små och medelstora 
företag 
Kvinnorna spelar en viktig roll för att leda och administrera små och medelstora företag. 
För det första är de ofta företagsledare. Bland unionens 16 miljoner små och medelstora 
företag (beräknat på tolv medlemsländer) sköts mellan 20 och 30 % av kvinnor. 
Dessutom startas 25 till 35 % av de nya företagen av kvinnor. För det andra är många 
kvinnor medhjälpande maka till företagsledaren. I 60 till 80 % av de små och medelstora 
företagen arbetar företagsledarens make med administrativa uppgifter. Han eller hon är, 
officiellt eller i praktiken, företagsledarens närmaste medarbetare eller till och med på 
samma nivå som han. Det är ett allmänt erkänt faktum att ju mer en medhjälpande make 
engagerar sig i företagets verksamhet, desto större är utsikterna för detta företag att 
fortsätta sin verksamhet. Dessutom, inom vissa områden, kompletterar de båda makarna 
varandra inom verksamheten. Detta gäller till exempel inom fiskesektom, och även på 
landsbygden där 10 % av egenföretagama inom jordbruket är kvinnor. Lantbrukamas 
hustrur deltar också aktivt för att utveckla turismen på bondgårdarna samt lokal service. 
Kvinnliga företagsledare och medhjälpande makar måste ta itu med olika svårigheter och 
krav 
Bristande utbildning för företagsledaryrket, när företaget startas och under dess 
första år. 
Brist på erkännande i den ekonomiska omgivningen, särskilt när det gäller 
möjligheter att fa lån, och en konstant brist på eget kapital. 
Problem att förena familjelivet med yrkeslivet. 
Svårigheter att få tillgång till informationskällor. 
Avsaknad av eller bristfälligt erkännande av ställningen som medhjälpande make. 
Kommissionens företagspolitik gäller alla sektorer och alla företagsledare, såväl män som 
kvinnor. Den syftar särskilt till att uppmuntra en miljö som främjar initiativ och 
utveckling av företag, särskilt små och medelstora företag, och som förbättrar deras 
finansiering och underlättar deras integration på den inre marknaden. 
Det finns dock speciella åtgärder, med begränsade budgetresurser, för att främja kvinnliga 
företagsledare och medhjälpande makar. Man kan nämna initiativen som gäller utbildning, 
stödet för att inrätta nätverk (till exempel stödet för inrättandet av ett europeiskt förbund 
för medhjälpande makar), finansiering av insatser som görs av kvinnoföreningar inom 
ramen för den sociala ekonomin, osv. Dessutom ger kommissionen finansiellt och 
organisatoriskt stöd till konferenser som direkt behandlar ämnet kvinnliga företagsledare 
och medhjälpande makar (Tessaloniki i mars 1994, Paris i juni 1995, Barcelona i 
november 1995). Inom ramen för strukturfondsåtgärderna och bland annat gemenskapens 
initiativ (Leader, Ile, Now, Adapt, Pme...) finns också ett antal åtgärder som kan främja 
kvinnliga företagsledare och medhjälpande makar. 
8 
Man bör också påminna om direktiv 86/613 om likabehandling av kvinnor och män med 
egen rörelse. Detta direktiv har dock haft ganska litet inflytande, eftersom det bara 
föreskriver blygsamma skyldigheter. 
För framtiden planeras en förstärkning av åtgärderna till förmån för kvinnor i små och 
medelstora företag, bland annat genom förbättring av flexibiliteten i arbetet och av 
yrkeskompetensen (användning av telematik inbegripen), bättre lånemöjligheter samt 
bättre möjligheter att fa tillgång till information och rådgivning. 
Till följd av konferenserna om kvinnliga företagsledare och medhjälpande makar håller 
kommissionen för närvarande på att fastställa de prioriterade åtgärder som skall ingå i det 
fleråriga handlingsprogrammet för små och medelstora företag (1997-2000). Dessutom 
kommer flera initiativ att tas för att få bättre kunskap och sprida kunskap om kvinnliga 
företagsledares och assisterande företagsledares situation (som kommer att behandlas i ett 
särskilt kapitel i årsrapporten från det europeiska observationsorganet för små och 
medelstora företag), samt de medhjälpande makamas situation (inventering av 
utbildningsåtgärder). Samarbetet mellan olika enheter inom kommissionen kommer att 
förstärkas för att öka hänsynstagandet till kvinnliga företagsledares och medhjälpande 
makars behov i utbildningsprogrammen (Leonardo de Vinci) och i strukturfondernas 
initiativ. Samarbetet med Euro-info-centrumen vid kommissionens informationskontor 
kommer också att förstärkas. Vad gäller direktivet 86/613 som nämnts ovan, kommer 
kommissionen att, efter samråd med berörda parter, föreslå ett reviderat direktiv för att 
ta itu med problemen på ett bättre sätt. 
3. Utbildning och fortbildning 
Utbildning och fortbildning är kraftfulla redskap för kvinnomas frigörelse, även om de 
inte är tillräckliga för att säkerställa en yrkesmässig integrering av kvinnor på samma 
villkor som för männen. En ökad utbildningsnivå bland kvinnorna bidrar dessutom till att 
öka värdet av de mänskliga resurserna, vilket främjar konkurrenskraft och tillväxt. Man 
kan se det som ett slöseri med mänskliga resurser att motstånd mot eller hinder för att 
erkänna kvinnors kompetens och deras bidrag till utvecklingen envist kvarstår på 
arbetsmarknaden och inom arbetets organisation. Dessutom kan utbildning och 
fortbildning förbereda en attitydförändring och på ett betydande sätt påverka det sociala 
och yrkesmässiga förhållandet mellan kvinnor och män, för att möjliggöra en utveckling 
av deras respektive roller och på så sätt främja möjligheten att förena familjeliv med 
yrkesliv för såväl kvinnor som män. 
Kvinnomas situation vad gäller utbildning och fortbildning har betydligt förbättrats. 
Betydande ansträngningar måste dock göras för att öka kvinnors kompetens och underlätta 
deras möjligheter dels att få ett arbete, dels att återgå till arbetslivet efter en tids avbrott. 
Det faktum att de sociala och kulturella modellerna och stereotyperna från förr består gör 
dels att kvinnomas val när det gäller utbildning och yrke inte är tillräckligt varierade, dels 
att de inte anförtros arbete på beslutsnivå i samma utsträckning. Kvinnor väljer sällan 
vetenskapliga eller tekniska områden, ny teknik eller förvaltning, utan vänder sig (på 
grund av tycke, självkritik eller bristande information) mot vad som anses som 
kvinnoyrken. Dessa yrken kan ibland göra det lättare att förena yrkesliv med familjeliv, 
men gör det svårare att välja vissa utvecklingsvägar för att fa ett arbete på 
beslutsfattamivå, starta ett företag osv. I detta sammanhang kan utbildning och 
fortbildning bidra till ökad jämställdhet genom att göra berörda aktörer uppmärksamma 
på vikten av att bredda valmöjligheterna genom att stödja de kvinnor som väljer mindre 
vanliga alternativ samt de som behöver en ny chans eller stöd för att omvandla ett osäkert 
arbete till ett steg på vägen mot integrering, och mer allmänt genom att främja 
attitydförändringar i arbete och yrkesliv. 
En särskild fråga gäller att högre värdesätta yrken som anses som kvinnoyrken. Detta 
gäller särskilt läraryrket, med tanke på det stora ansvar lärarna har vad gäller 
möjligheterna för anpassning till arbetsmarknaden i framtiden, samt de stora 
samhällsfrågorna (exempelvis miljön). 
Vad gäller yrkesutbildning består gemenskapsinsatsema till stor del av ett massivt 
finansiellt stöd som i detta avseende kommer från Europeiska socialfonden, som bland 
annat ger stöd för insatser till förmån för kvinnor. Initiativet Now har naturligtvis 
inneburit en ny betydelsefull inriktning på detta område. 
Vad gäller utbildning har gemenskapsinsatsema gett stöd till att utveckla transnationella 
projekt som dels syftar till att medvetandegöra, dels till fortbildning av alla aktörer på 
utbildningsområdet (lärare, elever eller studenter, föräldrar, pedagogisk personal), dels till 
att utarbeta lämpligt pedagogiskt material vad gäller jämställdheten för att medverka till 
en tidigare attitydförändring på arbetsmarknaden. 
Dessutom har de särskilda programmen gällande eftergymnasial utbildning (Erasmus, 
Comett, Lingua) och grundutbildning och fortbildning (Eurotechnet, Petra och Force) 
bidragit till denna målsättning. Detta gäller även det program för utbildning och rörlighet 
som startats för forskare. Oftast har dock kvinnomas deltagande i dessa olika program 
helt enkelt endast återspeglat deras deltagande på arbetsmarknaden i allmänhet. 
Programmen Sokrates (grundutbildning), Leonardo da Vincit (yrkesutbildning) och 
Ungdom för Europa har utformats för att konsolidera och rationalisera yttre åtgärder 
gällande utbyten och pilotprojekt. Dessa program inbegriper jämställdheten antingen som 
en särskild målsättning (Leonardo da Vincit), antingen som ett tilläggskrav för att fa ta 
del av programmets samtliga delar (Sokrates, Ungdom för Europa). Inom programmet 
Leonardo da Vincit ges särskild uppmärksamhet åt kvinnor som börjar arbeta igen efter 
ett uppehåll, samt åt de verksamhetsområden där kvinnor är underrepresenterade. 
Programmet inbegriper dessutom den verksamhet som tidigare beskrivits av Iris-nätet 
gällande kvinnors yrkesutbildning. Dessutom uppmuntras de som ansvarar för projekten 
att ta hänsyn till jämställdhetsfrågan som ett grundläggande inslag i alla 
utbildningsåtgärder. 
Vid sidan av dessa program har gemenskapen stöttat och stöder olika utbildningsåtgärder, 
ibland bara tillfälligt under olika budgetrubriker eller vad gäller insatser för forskning, 
stöd åt små och medelstora företag osv. 
10 
Idén om ett livslångt lärande utgör grundstommen i de nya programmen, och mer allmänt 
sett, för gemenskapens insatser på utbildningsområdet. Denna grundtanke innefattar en 
bättre framtida samverkan och komplementaritet mellan programmen (Sokrates och 
Leonardo da Vincit) samt mellan dessa program och andra gemenskapsinsatser som delvis 
gäller utbildning (strukturfonderna: "mainstreaming" och initiativen Adapt och Emploi, 
särskilt Now-programmet, och forskning). Uppföljningen och utvärderingen av 
programmen samt förberedelsearbetet för en vitbok om utbildning utgör ett betydande 
bidrag på detta område till den övergripande strategi som kommissionen föreslår i sitt nya 
jämställdhetsprogram. 
4. Individuella rättigheter 
Vid Pekingkonferensen bekräftades erkännandet av principen om att kvinnors och flickors 
grundläggande rättigheter är omöjliga att skilja från de gmndläggande mänskliga 
rättigheterna. 
Gemenskapen har för sin del bidragit till viktiga framsteg vad gäller erkännandet av dessa 
rättigheter. Den europeiskajämställdhetsmodellen utgör en unik samling kunskaper, lagar, 
institutioner och metoder som gett kvinnorna formella rättigheter och fatt deras ställning 
att utvecklas inom Europeiska unionen. Det är viktigt att ge informationen om dessa 
rättigheter en bred spridning. Dessutom kan man förvänta sig förbättringar inom följande 
specifika områden: 
• Kampen mot våld mot kvinnor 
Vad gäller kampen mot våld mot kvinnor inom och utanför unionen borde 
hänsynstagandet till jämställdhetsaspekten i gemenskapens program göra det 
möjligt att förbättra och stödja åtgärder av följande slag: 
Organisering och finansiering av informationskampanjer riktade till allmänheten 
om problem gällande våld mot kvinnor. 
Medicinskt och psykologiskt stöd samt andra typer av vård av kvinnor som utsätts 
för våld. 
Utvecklande eller start av program för att utbilda rättsväsendets personal, personal 
inom medicinsk och social verksamhet, lärare samt polisen gällande dessa frågor. 
• Kvinnliga flyktingar 
Som en följd av rådets resolution om rättsliga och inrikes frågor av den 20 juni 
1995 om minsta möjliga garantier som skall erbjudas vid asylförfaranden inom 
unionen, undersöker nu kommissionen möjligheten att anta regler för att ta itu 
med de särskilda problem som kvinnliga flyktingar möter. 
Vad gäller kvinnliga flyktingar utanför unionen bör åtgärder vidtas för att så långt 
som möjligt säkerställa deras säkerhet och integritet. Dessutom bör de medverka 
när de projekt och program för stöd som riktas till dem utformas, genomförs och 
11 
följs upp, för att man på bästa sätt skall kunna ta hänsyn till deras specifika 
behov. 
Kampen mot människohandel 
På detta område bör en integrering av jämställdhetsaspekten möjliggöra följande. 
• Att utforma lagstiftningen för att motverka "sexturism" och 
människohandel, särskilt handel med kvinnor inom prostitutionsnätverk. 
• Att anta lämpliga åtgärder för att utarbeta program för att återföra offren 
för denna handel till ett normalt samhällsliv (rättsligt stöd, vård, samarbete 
med icke-statliga organisationer, utbildning som syftar till återanpassning). 
Kommissionen har tagit initiativ till ett seminarium och en konferens om de 
insatser som skulle kunna göras inom unionen, för att ge ett utkast till ett 
övergripande arbetssätt för att skydda offer för människohandeln (tillfälligt eller 
permanent uppehållstillstånd, socialt och rättsligt stöd osv.) samt stärka åtgärderna 
mot de som bedriver denna handel. Närliggande frågor kan också komma att tas 
upp, som exempelvis ställningen för vissa kvinnogrupper som är särskilt sårbara 
för övergrepp och utnyttjande av sexuell eller annan karaktär, till exempel 
invandrarkvinnor med arbetstillstånd som inte gör det möjligt för dem att byta 
arbetsgivare (tillfällig hemhjälp). 
Andra närliggande teman 
Utvecklingen av attityder och levnadssätt har fört med sig ett stort antal olika 
familjestrukturer och familjebakgrunder. Detta har ökat riskerna för tvister om 
barnens vårdnad. De svåra situationerna som uppstår till följd av detta blir ibland 
mer dramatiska och traumatiska på grund av att det på detta rättsliga område inte 
finns regler för frågor som gäller kompetens, erkännande och verkställande av 
domar på det familjerättsliga området. Kommissionen föreslår således att 
Brysselkonventionens tillämpningsområde utsträcks till att gälla familjefrågor, eller 
att en ny konvention om dessa frågor utarbetas. 
Man kan också ta upp ett antal problem som särskilt berör medborgare från tredje 
land och i synnerhet invandrarkvinnor som är bosatta inom gemenskapen. Det 
gäller till exempel fri rörlighet vid kortvariga vistelser för medborgare i tredje 
land som är legalt bosatta i en annan medlemsstat. I denna fråga har 
kommissionen nyligen lagt fram ett förslag till direktiv för rådet (KOM(95) 346 
slutlig, 12.7.1995). En unionsmedborgares familjemedlemmar som är medborgare 
i tredje land - det gäller i regel hustru och barn - erhåller genom förfarandet för 
familjeåterförening ett avhängigt uppehållstillstånd. Detta innebär att vid 
skilsmässa eller om mannen förskjuter dem, upphör uppehållstillståndet att gälla. 
Därför skulle ett personligt uppehållstillstånd efter en skälig bosättningstid utgöra 
en viss juridisk säkerhet och bidra till ett liv oberoende av den person kvinnan 
flyttat till, när så är tillämpligt. 
12 
5. Yttre förbindelser 
Kommissionen har aktivt bidragit till världskonferenserna om miljö (Rio de Janeiro, 
1992), mänskliga rättigheter (Wien, 1993), befolkning (Kairo, 1994), social utveckling 
(Köpenhamn 1995) och kvinnor (Peking, 1995). Slutsatserna från dessa konferenser berör 
på olika sätt främjandet av kvinnor och stärkandet av deras handlingsmöjligheter och 
självständighet. 
Världskonferensen i Peking visade att de ansträngningar som krävs för att uppnå 
jämställdhet är mycket stora. Konferensen underströk hur olika kvinnors förhållanden är 
i olika länder, och särskilt att, i en stor del av världen, hinder kvarstår för kvinnors fulla 
ekonomiska, politiska och sociala frigörelse på områden som den mänskliga individens 
rättigheter, utbildning och vård, beslutsfattande och tillgång till ekonomiska resurser. 
Dessutom bekräftades under konferensen det man uppnått i Rio de Janeiro, Kairo och 
Köpenhamn gällande kvinnomas ovärderliga bidrag till samhällets varaktiga utveckling, 
både ur ekonomisk och social synpunkt. 
Framförallt i utvecklingsländerna finns det stora skillnader vad gäller roller, ansvar, krav, 
fördelar och prioriteringar, både ekonomiskt och socialt. Politik och program för 
utveckling som inte tar hänsyn till dessa könsrelaterade frågor riskerar att inte erbjuda 
kvinnorna några faktiska framsteg och till och med att missgynna dem. För att uppnå 
verkliga framsteg för kvinnor bör könsrelaterade frågor systematiskt tas med i 
beräkningen. Det är nyckelfrågor för att uppnå en varaktig utveckling av samhället som 
helhet. Det är de underliggande riktlinjerna för "jämställdhets-mainstreaming"-principen 
som sedan flera år tillbaka redan är en del av gemenskapens utvecklingspolitik och av de 
konventioner och avtal om utvecklingssamarbete med AVS-ländema, länderna i Asien, 
Latinamerika och i medelhavsområdet. Denna erfarenhet har gjort det möjligt för 
gemenskapen att utarbeta en samling specifika instmment och interna åtgärder på detta 
område. 
I enlighet med denna politik fäster gemenskapen stor vikt vid att man i projekt och 
program för utvecklingssamarbete redan på utformningsstadiet särskilt tar hänsyn till 
kvinnors och mäns specifika behov och prioriteringar, alltmedan man försäkrar sig om 
att de kan delta i samma utsträckning 
Samtidigt stöder gemenskapen storskaliga program för positiva åtgärder som syftar till 
att undanröja de största skillnaderna mellan kvinnor och män i utvecklingsländerna, 
särskilt vad gäller sjukvård och utbildning. 
Dessutom finns särskilda program, som till exempel Demokrati och Lien inom ramen för 
Phare och Tacis, som gör det möjligt att stödja initiativ från icke-statliga organisationer 
som direkt gäller kvinnor. 
I framtiden avser man att fördjupa "mainstreaming"-principen för att ta hänsyn till 
könsrelaterade frågor i alla insatser vad gäller utvecklingssamarbete med AVS-ländema 
13 
och med länderna i Asien och Latinamerika samt i medelhavsområdet genom att använda 
strategier som utformats i det senaste meddelandet om integreringen av könsrelaterade 
frågor i utvecklingssamarbetet. 
6. Att informera och medvetandegöra 
För att konkretisera jämställdhetsprincipen är det nödvändigt att införa en 
kommunikationsstrategi som sammanför kampanjer för att medvetandegöra allmänheten 
med de informationskampanjer som gäller specifika program, vilka bör riktas till samma 
målgrupp som programmet i fråga (till exempel medhjälpande makar, kvinnliga 
jordbrukare, kvinnliga företagsledare osv). 
Kampanjerna riktade till allmänheten bör hjälpa till att ifrågasätta vissa diskriminerande 
fördomar och stereotyper. De bör rikta sig såväl till kvinnor som till män. Särskild tonvikt 
kan läggas vid de unga, för vilka insatserna för att informera och medvetandegöra skulle 
komma som ett stöd eller ett som komplement till utbildningsåtgärder. Dessa insatser bör 
dessutom anpassas till varje medlemsstats egen kultur. 
Hittills har kommissionens kommunikationspolitik i fråga om jämställdhet främst inriktats 
på speciella målgrupper. Så är till exempel fallet vad gäller en del av de skrifter, 
symposium och nätverk som stöds av GD V (kvinnor och beslutsfattande, kvinnor och 
medier etc.), den "workshop" som organiseras av GD XII om kvinnor inom vetenskaplig 
och teknisk forskning, insatser som gjorts av GD XXIII till förmån för kvinnliga 
företagsledare och medhjälpande makar osv. Ibland har målgmppen utvidgats till att 
omfatta samtliga kvinnor ("Europeiska kvinnobrevet" från GD X) eller till samtliga 
inblandade aktörer (till exempel åtgärderna från GD XXII gällande information om 
jämställdhet inom utbildningsområdet). 
Denna lista av åtgärder visar att allt fler initiativ tas för att främja jämställdheten inom 
kommissionens verksamhet. Den visar emellertid också att det är nödvändigt att samordna 
de inblandade enheterna bättre för att kunna inrätta en enhetlig, systematisk och synlig 
kommunikationspolitik som är anpassad till olika målgrupper. 
Det är således lämpligt att, tillsammans med alla berörda parter, utarbeta en 
kommunikationsplan för jämställdhet. I detta syfte bör en uttömlig inventering utföras av 
samtliga kommunikationsåtgärder som vidtas av de olika enheterna. 
Denna kommunikationsplan kommer dels att omfatta ett övergripande synsätt på 
information om jämställdhet, dels en tillämpning på olika områden (sysselsättning, 
utbildning, strukturfonder, samarbete och utveckling osv.) som kommer att konkretiseras 
i ett förslag till informationsprogram om jämställdhet. 
Jämställdhetsaspekten bör integreras i alla de kommunikationsmedel som används till stöd 
för kommissionens informationspolitik (fastställande av målgrupper, val av teman och 
form för trycksaker inklusive illustrationer, användning av redskap för opinionsanalys 
osv). 
14 
• 
Informationens "kvalitet" bör stärkas. Den bör ta hänsyn till skillnader mellan olika 
kulturer och målgrupper. Kommunikationen på jämställdhetstemat bör breddas från arbetet 
och det sociala området, till att gälla livets alla delar och de områden där kvinnorna har 
särskilda intressen, bland annat ny informationsteknik, bioteknik, miljö- och 
konsumentskydd. På det sistnämnda området, med tanke på kvinnors intresse för att 
förbättra livskvaliteten, förändra konsumtionsmodeller osv., har deras åsikter 
genomslagskraft och åtnjuter redan stöd från GD XI genom organisationer och icke­
statliga organisationer där de är väl representerade. 
Jämställdheten är ett av de teman som kommer att utvecklas inom ramen för initiativet 
"Citizens First". Detta initiativ är en av de tre högst prioriterade informationsinsatserna 
som kommissionen valt ut för de kommande två åren. 
Parallellt med kvinnodagen den 8 mars bör ett evenemang som riktas till allmänheten 
göra den allmänna opinionen medveten om dessa frågor. Ett sådant evenemang kan vara 
en europeisk kvinnodag organiserad runt ett aktuellt ämne. Dessutom bör samtliga de 
evenemang och möten som går ut i medierna och som gäller gemenskapens politik, 
program och verksamhet, systematiskt ta hänsyn till att det är nödvändigt att vända sig 
både till kvinnor och män med deras respektive särdrag. 
Samarbetet mellan institutionerna i jämställdhetsfrågan kan främjas genom att stärka 
samarbetet mellan kommissionens och Europaparlamentets informationsenheter. Detta 
samarbete kan också utökas till gemenskapens övriga institutioner. 
7. Kommissionens personalpolitik 
Kommissionen för sedan flera år tillbaka en jämställdhetspolitik beträffande sin personal. 
Denna politik har framför allt genomförts genom program för positiva åtgärder. Det andra 
programmet pågår just nu för perioden 1992-1996. Det syftar dels till att öka antalet 
kvinnor inom de tjänstekategorier och på de tjänster där de är underrepresenterade, och 
dels till att främja deras utveckling i arbetslivet genom att ge dem samma möjligheter att 
göra karriär och att fortbilda sig. Det positiva åtgärdsprogrammet syftar också till att 
garantera åtgärder för stöd och sociala infrastrukturer som gör det möjligt för alla, 
kvinnor som män, att förena yrkesmässiga skyldigheter med de inom familjen. 
På detta sätt integreras jämställdhetspolitiken automatiskt inom personaladministrationens 
samtliga områden: rekrytering, karriärsutveckling, planering och fördelning av resurser, 
social politik samt tjänstemännens rättigheter och skyldigheter. Dessutom finns det inom 
generaldirektoratet för personal oçh administration en särskild enhet för jämställdhet, vars 
uppgift är att samordna tillämpningen av de jämställdhetsplaner som varje 
general di rektorat utformar inom ramen för det positiva åtgärdsprogrammet, samt att göra 
personalen i sin helhet medveten om jämställdhetsfrågan. 
Eftersom jämställdheten har beslutats vara en övergripande prioriterad målsättning för 
gemenskapens politik bör institutionen försäkra sig om att kvinnor i större utsträckning 
medverkar i alla skeden när de olika generaldirektoratens åtgärder utformas, förhandlas 
15 
och beslutas. I kommissionens anställningspolitik betonas därför vikten av att rekrytera 
kvinnor, både när det gäller anställningar i lönegrader på ingångsnivå och med tanke på 
att i framtiden få fler kvinnor i chefstjänster Vad gäller lönegraderna på ingångsnivä 
inom tjänstekategorin A kandiderar nästan lika många kvinnor som män till det årliga 
uttagningsprovet för biträdande handläggare (A 8). Under senare år har kvinnorna lyckats 
allt bättre på provet, vilket gjort det möjligt att öka andelen kvinnor som anställs på 
denna nivå till 27 %. 
Med detta synsätt, och inom ramen för de positiva åtgärderna antog kommissionen 
riktlinjer för anställning och utnämning av kvinnor i samband med anslutningen av tre 
nya medlemsstater. Om en sådan strategi tillämpas årligen skulle detta leda till en verklig 
utjämning under kommande år. 
in. STRUKTURFONDSINSATSER OCH JÄMSTÄLLDHET 
Strukturpolitiken utgör gemenskapens huvudsakliga redskap när det gäller insatser för att 
utjämna regionala skillnader och för att förbättra sysselsättningsutsiktema och 
möjligheterna till att återgå till arbetslivet. Skillnaderna i sysselsättningsläge visar sig i 
proportionen 1 till 105 mellan ekonomiskt integrerade regioner och eftersatta regioner, till 
exempel sent utvecklade regioner, områden med industriell omställning och missgynnade 
stadsdelar, landsbygdsområden. Utvecklingen vad gäller befolkningsfördelning och 
näringslivsverksamhet inom gemenskapen på medellång sikt är också oroande. Tendensen 
till att de stora städerna blir ännu större och den ökade befolkningstätheten i vissa delar 
av unionen - medan inlandsregioner eller randområden avfolkas - kräver att åtgärder 
vidtas för att rätta till detta förhållande. Under sådana instabila förhållanden förvärras 
kvinnomas situation ytterligare. 
I detta sammanhang får ett ökat bidrag från stmkturfondema, Europeiska regionala 
utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden och Europeiska utvecklings- och 
garantifonden för jordbruket stor politisk betydelse för främjandet av jämställdheten. 
Integreringen av jämställdhetsaspekten i strukturpolitiken svarar i första hand mot ett 
behov att minska de skillnader som finns mellan kvinnor och män vad gäller antalet 
sysselsatta i arbetskraften, utbildningsnivå, tillträde till arbetsmarknaden och till 
bcslutsmedvcrkan Denna medverkar även i viljan till att främja en varaktig utveckling 
genom att förena skapandet av arbetstillfällen och tillgångar med livskvalitet och 
bevarandet av kulturarv och naturresurser. 
Att hänsyn skall tas till jämställdhetsprincipen infördes 1993 i de förordningar som 
reglerar stmkturfondema. Den 22 juni 1994 antog rådet en resolution om främjande av 
jämställdhet mellan kvinnor och män genom stmkturfondsinsatser. På detta område är 
dock strukturfondernas bidrag fortfarande ganska blygsamma. Därför är det viktigt att 
fortsätta och intensifiera de insatser som påbörjats för att mobilisera partema, i första 
5 Arbetslösheten i regionerna varierar mellan 3,4 och 34,7 %. 
16 
hand de nationella och regionala myndigheter som ansvarar för utarbetandet och 
genomförandet av programverksamheten. 
1. Programverksamhet 1989-1993 
I programverksamheten för 1989-1993 var Europeiska socialfonden den instans som var 
mest involverad i att främja jämställdheten. De insatser som gjordes i form av allmänna 
yrkesutbildningsåtgärder och anställningsstöd för unga och långtidsarbetslösa har särskilt 
gjort det möjligt att förbättra sysselsättningsläget för kvinnor. Det bör noteras att 5 % av 
Europeiska socialfondens krediter under mål 3 och 4 (dvs. 380 miljoner ecu) särskilt 
avsattes till insatser till förmån för kvinnor. De andra fondema (Europeiska regionala 
utvecklingsfonden, Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket) har på ett 
mer indirekt och obestämbart sätt medverkat till att jämlikheten har främjats Först och 
främst genom deras övergripande utvecklingsstöd och, i förekommande fall, genom 
finansiering av infrastrukturer på utbildningsområdet och på det sociala området. 
Den segregerade arbetsmarknaden och den sociala utslagningen där kvinnorna är de 
huvudsakliga offren fick kommissionen att redan 1991 sätta igång ett särskilt initiativ, 
Now (New Opportunities for Women), med ett anslag på 156 miljoner ecu. Detta redskap 
har gjort det möjligt att förstärka yrkesutbildningen och genom beviljande av direkt stöd 
uppmuntrat till start av företag. Bland de åtskilliga projekt som fått stöd inom ramen för 
Now-programmet (1991-1994) har cirka 300 avsett start av små företag och kooperativ. 
Vissa projekt medvetandegör kvinnor, får dem att träffas och gör dem mer mottagliga för 
yrkesutbildningserbjudanden. Som exempel kan nämnas förverkligandet av ett centrum 
för "mottagning-utbildning-anpassning" i en mycket eftersatt stadsdel i Porto. Detta 
centrum har genom Europeiska regionala utvecklingsfonden försetts med modem 
hushållsutrustning, vilket saknades i denna stadsdel. Projekt har exempelvis gjort det 
möjligt att tillfredsställa den lokala gemenskapens vardagsbehov, samtidigt som detta 
centrum fungerar som ett stödredskap för praktisk utbildning, vilket i sin tur stöds av 
Europeiska social fonden. 
Det viktigaste bidraget från Now-programmet har varit att sprida insatserna genom att 
uppbåda ett stort urval av aktörer. De nyskapande åtgärderna i detta initiativ och dess 
transnationella karaktär, med tanke på införandet av nätverk för spridning av erfarenheter, 
har gjort att initiativtagarna kan utnyttja nya program, metoder och infrastrukturer som 
kan användas i stor skala. Med hänsyn tagen till att Now har röjt nya vägar för att 
samtliga strukturfonder bättre skall ta hänsyn till kvinnor har detta förlängts och förstärkts 
(360 miljoner ecu för perioden 1994-1999). 
Ett flertal goda tillämpningar har likaledes kunnat påvisas inom gemenskapsinitiativ 
såsom Leader, Interreg eller i pilotprojekt som finansierats under rubriken nyskapande 
insatser som stöds av fondema. De utgör konkreta exempel på kopplingen mellan 
främjandet av jämställdhetsprincipen och den övergripande utvecklingsstrategin. 
17 
Gemenskapsinitiativet Leader I (1989-1993) uppmuntrade ekonomisk diversifiering 
på landsbygden genom stöd till ny verksamhet som kvinnor ansvarade för, till 
exempel följande: 
I Grekland syftade en insats till att modernisera produktionsstrukturen 
genom att organisera och stödja hemindustrin. En sammanslutning av 
kvinnor har haft ansvaret för genomförandet på olika visningsorter och styrt 
ett centrum för hemindustri och hantverk. Projektet som startades 1990 har 
gjort det möjligt att vidareutbilda regionens kvinnor för tillverkning av 
lokala kvalitetsprodukter och hantverksföremål. 
I Förenade kungariket Storbritannien och Nordirland har vissa målgrupper 
(20 arbetslösa ungdomar, 10 friställda direktörer och ett femtiotal kvinnor 
som ville starta en rörelse i hemmet) fått starthjälp genom att finansiering 
har skett av genomförbarhetsundersökningar, kostnader för marknadsföring 
och säljfrämjande åtgärder, vidareutbildningskurser och utbildning för 
service i när om rådet. 
Inom ramen för det program för gränsöverskridande samarbete som finansierats av 
flera fonder (gemenskapsinitiativet Interreg I) mellan Frankrike och Spanien fick ett 
trettiotal kvinnor med en genomsnittsålder på 38 år, från en region med hög 
arbetslöshet på grund av nedgången inom textilindustrin, stöd för ett yrkesprojekt 
(skapa verksamhet eller söka ett avlönat arbete) genom praktikinsatser, praktik i 
grannländer och etablering av partnerskap i kompletterande projekt. 
Europeiska regionala utvecklingsfondens pilotprojekt (artikel 10) har även gett stöd 
till insatser för att förbättra stödåtgärderna för kvinnor i syfte att underlätta deras 
återgång till yrkeslivet eller det sociala livet. Den problematik som undersökts är 
framför allt förbättring av livsvillkoren. 
Inom ramen för en insats för att skapa dynamik i nedgångna stadsdelar har till 
exempel i Förenade kungariket Storbritannien och Nordirland ett 
gemenskapscentrum med flera funktioner finansierats. Detta centrum tillhandahåller 
den utrustning som behövs för detta förnyelseprogram. Detta centrum innefattar en 
familjeavdelning som tillhandahåller ett fullständigt urval av tjänster, bland annat en 
speciell daghemsform som möjliggör en återgång till yrkeslivet för åtskilliga unga 
mödrar. 
2. Programverksamhet 1994-1999 
Vad gäller nuvarande programverksamhet (1994-1999) är främjandet av jämställdheten 
en övergripande prioritet för samtliga insatser som stöds av stmkturfondema, tillsammans 
med en betydande insats för att förstärka samverkanseffekterna. 
Främjandet av jämställdheten återfinns i alla Europeiska socialfondens 
programplaneringsdokument, särskilt de som tillhör mål 3, såsom ett prioriterat mål som 
skall tillämpas övergripande på alla allmänna åtgärder som stöds. I många medlemsstater 
föreskrivs även särskilda åtgärder i programplaneringsdokumenten för att främja 
18 
jämställdheten (inom ramen för mål 3 eller i delen mänskliga resurser i mål 1) för att 
komplettera det övergripande tillvägagångssättet. 
Införandet av begreppet "vägen tillbaka till yrkeslivet", som är ett resultat av erfarenheter 
som gjorts inom Now-programmet och av de uppmjukade urvalskriterierna för 
programmen, har gjort det möjligt att utarbeta "paket" i form av individualiserade åtgärder 
med sikte på inträdande eller återinsättning på arbetsmarknaden Följaktligen kan 
samordnade och kompletterande insatser göras av Europeiska regionala utvecklingsfonden 
vad gäller utmstning och anläggningar, och av Europeiska socialfonden vad gäller 
driftskostnader. 
Kombinerade insatser från Europeiska socialfonden. Europeiska regionala 
utvecklingsfonden och Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket 
medverkar även till att satsningar kan göras på åtgärder och anläggningar som gör det 
möjligt att bättre förena kvinnors yrkesliv med familjeliv (barnomsorg och 
fritidsaktiviteter, anpassning av kommunikationerna i glest befolkade områden osv). 
Insatser som har direkt samband med att utrusta områden där näringslivsverksamhet 
bedrivs och med att skapa eller upprätthålla sysselsättningen kan vara av direkt nytta för 
kvinnliga företagschefer och för medverkande makar samt för löntagare i de företag som 
stöds. I allmänhet berör insatser för anpassning av produktiv verksamhet, lokal utveckling 
och förbättring av levnadsvillkoren, inte uteslutande kvinnor utan kan ge mer direkta 
effekt på främjandet av jämlikheten beroende på de kringeffekter dessa insatser skapar. 
Gemenskapsinitiativ som till exempel Adapt, Urban 1, Leader II, Interreg II) återspeglar 
även de politiska impulser som har getts till förmån för jämställdheten. 
I en fransk stad har sålunda, tack vare gemenskapsinitiativet Urban, tankar kring 
omsorgen av barn i spädbarnsåldern utmynnat i att det grundats ett centrum som 
inte endast tar emot barn, utan framför allt hjälper föräldrar att fullt ut spela sin 
uppfostrande roll i en enkel miljö. I framtiden kommer finansieringen från 
gemenskapen^tt göra det möjligt för ensamstående föräldrar med låga inkomster att 
komma in på arbetsmarknaden genom att det införs former av barntillsyn som är 
anpassade till yrkesutbildningserbjudanden ( enklare former av barntillsyn med 
utökade öppettider, fler och barntätare familjedaghem osv.) 
Liksom på andra områden visar sig det värde som gemenskapen tillför i sammanförandet 
av olika projet. De nätverk genom vilka exempelvis initiativen Now och Leader6 
Leader II (94/C 180/12) : "..i det befintliga nätverket bör även verksamheten 
utökas, bland annat genom att införa ett 
metodredskap, Europeiska observationsorganet för 
förnyelse och utveckling på landsbygden, vars syfte 
skall vara att påvisa, beskriva, godkänna och 
underlätta överföringen av innovationer som införts 
på landsbygden". 
19 
finansieras är i själva verket utomordentliga medel för utbyte av praxis och överföring 
av erfarenheter och metoder. 
Genom det stöd som ges till dessa olika insatser och förstärkningen av 
gemenskapsinitiativen kan fondema främja att god praxis påvisas och sprids, samt 
medverka i samarbets- och integrationsdynamiken i det nya jämställdhetsprogrammet 
(1996-2000). 
3. Framtidsutsikter 
Bland de förslag som syftar till att stärka hänsynstagandet till jämställdheten avser man 
främst att dra så stor fördel som möjligt av den programverksamhet som pågår. Detta 
kräver särskilt att stora insatser görs för att informera uppföljningskommittéerna samtidigt 
som insatser för utvärdering görs. 
Ett arbete på att ta fram idéer om indikatorer och sätt att mäta i hur stor utsträckning 
hänsyn tas till jämlikhetsprincipen i programplaneringen skall påbörjas. Man bör fastställa 
gmndläggande indikatorer för vissa typer av positiva måttsangivelser vad gäller 
jämställdhet, för att sedan fastställa lämpliga urvalskriterier för projekt, som kan utnyttjas 
av de kommittéer som skall följa upp programmen. I detta avseende skulle en 
övergripande utvärderingsstudie kunna belysa hur denna aspekt i verkligheten genomförs 
av stmkturfondema. 
Att samla in gmndläggande statistiska uppgifter på det regionala planet (utbyggnadsgrad 
vad gäller sociala infrastrukturer, könsfördelningen bland de långtidsarbetslösa, kvinnomas 
arbetskraftstal, andelen kvinnor i varje yrkesgrupp osv.) är också en oundgänglig 
förutsättning för att kunna mäta förändringar. 
Riktlinjer för metoder ("guidelines") kommer att utarbetas i ett samarbete mellan 
kommissionens enheter, för att kunna användas av uppföljningskommittéerna. 
Strävan efter samverkanseffekter i den programverksamhet som pågår innebär ökade 
samordnade insatser från flera fonder samtidigt vad gäller igångsättningen, finansieringen 
och utnyttjandet av resultat från de pilotprojekt som har direkt samband med främjandet 
av jämställdheten (artikel 10 i Europeiska regionala utvecklingsfonden, artikel 6 i 
Europeiska socialfonden, artikel 8 i Europeiska utvecklings- och garantifonder för 
jordbmket-utvecklingssektionen). I detta avseende kommer särskild uppmärksamhet att 
ägnas stödinsatser för kvinnor som önskar starta egna företag i likhet med de 
informationskampanjer som redan gjorts av europeiska företags- och innovationscentra 
och av programmet Euroleader. 
Flexibiliteten i programverksamheten gör det möjligt att ge ny inriktning åt de fleråriga 
program som redan antagits (1994-1999 för mål 1 och mål 5 b, 1995-1999 för mål 6, 
1994-1996 för mål 2). Denna flexibilitet bör utnyttjas till att förstärka de insatser som 
visat sig vara effektiva och för att undersöka nya vägar för insatser. När fondmedel för 
initiativ från gemenskapen tilldelades den 4 oktober 1995 beslutade kommissionen att i 
20 
princip lägga särskild tonvikt vid jämställdhetsaspekten i Urban II och att förstärka 
insatserna för Now-programmet till 100 miljoner ecu. 
Allmänt sett kan stmkturfondema effektivt medverka till att genomföra åtgärder i de 
prioriterade frågorna, vilka för unionen och medlemsstaterna är kampen mot 
arbetslösheten och främjandet av jämställdheten mellan kvinnor och män. I detta syfte, 
och i enlighet med de riktlinjer som fastställdes av Europeiska rådet, kan fondema bland 
annat främja strävan efter en ökad sysselsättningstillväxt och en uppvärderingen av de 
mänskliga resurserna. 
För att lindra vissa krav som till största delen ställs på kvinnor kan stmkturfondema i 
prioritetssyfte användas för utveckling av infrastrukturer och tjänster för vård av personer 
i beroendeställning eller för investeringar i företag som genom en ny arbetsorganisation 
främjar att arbetstillfällen skapas och att yrkeslivet kan förenas med familjelivet. 
Fonderna skall även bidra till att de befolkningsgmpper i städerna och på landsbygden 
som är på väg att slås ut integreras i ekonomiskt och socialt. Att bekämpa den snabba 
utslagningen av kvinnor som är eftersatta eller som lever i känsliga områden fömtsätter 
insatser som tar sikte på att åter bygga upp de sociala kontakterna, till exempel genom 
att inrätta träffpunkter som underlättar integreringen i samhället (lokaler för idrott, teater, 
distansutbildning etc), eller genom finansiering av läromedel, stödtjänster för att skapa 
verksamhet. 
Dessa riktlinjer sammanfaller med riktlinjerna för främjandet av nya sysselsättningskällor, 
för anpassning av arbetsorganisationen och kvalifikationer, och för stöd till regional 
utveckling och lokala initiativ. 
Ett europeiskt seminarium för främjandet av jämställdheten i strukturfondsinsatserna 
kommer att äga mm i Bryssel den 7 och 8 mars 1996, särskilt för att mobilisera de 
nationella och regionala myndigheter som ansvarar för genomförandet av programmen 
och utvärderingen av de insatser som gjorts. Även andra arrangemang planeras, till 
exempel utställningar och föredrag om nyskapande verksamhet och lokal utveckling ur 
ett kvinnoperspektiv inom ramen för Europapartnerskapet i Luleå (Sverige) i juni 
1996. Slutligen kommer man att utarbeta broschyrer för att sprida kunskap i syfte att 
demonstrera och uppmuntra god praxis. 
IV. SLUTSATSER 
Detta meddelande är ett steg i en process som bör fortsätta för att ge "mainstreaming"-
principen ett konkret uttryck som är mer konsekvent än tidigare. Resultatet av hur man 
hittills tagit hänsyn till jämställdheten mellan kvinnor och män i gemenskapens politik 
21 
leder i själva verket till att ett antal riktlinjer och förslag kan föras fram som bör 
genomföras i framtiden. 
Det råder inget tvivel om att det återstår mycket att göra innan främjandet av 
jämställdheten mellan kvinnor och män verkligen blir ett i sin helhet planmässigt 
integrerat mål i hela gemenskapens politik, och för att aspekten kvinna/man skall tas 
med i beräkningen när politiken utformas och genomförs (jämställdhetsperspektivet). 
Framför allt råder inget tvivel om att ett fortskridande genomförande av dessa 
riktlinjer kräver ett avsevärt förstärkt samarbete inom kommissionens enheter, samt 
vad gäller samarbetet med medlemsstaterna och med olika berörda aktörer och 
organisationer. 
Själva utarbetandet av detta meddelande, som gjordes på initiativ av 
kommissionsledamötemas jämställdhetsgrupp, vittnar om de krafter som uppbådats 
inom kommissionen. Denna mobilisering avspeglar ett politiskt engagemang och en 
vilja att sätta en betydande fart på insatser från gemenskapen och att således stödja de 
ansträngningar som gjorts för jämställdhet på samtliga plan. 
Olika insatser och initiativ bör redan under de kommande månaderna åskådliggöra den 
samarbetsdynamik som inletts. Under 1996 kommer de initiativ som var en följd av 
konferensen i Peking att genomföras. Ett nytt jämställdhetsprogram som nyligen 
antogs av rådet kommer också att sättas igång. Programmets officiella start kommer 
att föranleda att en stor konferens äger mm under hösten 1996. Under detta år 
kommer också stmkturfondema att tas i anspråk. Vid det europeiska seminarium som 
kommer att hållas den 7 och 8 mars 1996 kan detta diskuteras med medlemsstaterna 
och andra berörda parter. Samarbetet med arbetsmarknadens parter kommer att 
fortsätta. I detta sammanhang bör det erinras om att dessa nyligen har slutit ett första 
kollektivavtal vad gäller att förena familjeliv med yrkesliv inom ramen för protokollet 
om socialpolitik. 
År 1996 bör innebära betydande framsteg vad gäller genomförandet av 
"mainstreaming"-principen i hela gemenskapens politik, särskilt inom varje område 
som behandlats i andra avsnittet av detta meddelande. Därför är det betydelsefullt att 
fastställa förfaranden som gör det möjligt att kontinuerligt följa upp och utvärdera de 
insatser som görs. Jämställdhetsgruppen som bildats inom kommissionens enheter bör 
medverka till detta genom att om behov föreligger ta hjälp av lämplig extern expertis 
Det är viktigt att fördjupa analysen av jämställdhetspolitiken och, i syfte att styra, 
lokalisera och mäta dess effekter, att fastställa indikatorer och lämpliga analysmetoder. 
Denna systematiska utvärdering kommer att göra det möjligt att bekräfta hur reellt och 
effektivt hänsynstagandet till jämställdheten mellan kvinnor och män är i de insatserna 
som planeras och i hela gemenskapens politik. Utvärderingen kommer att utgöra ett av 
kapitlen i den jämställdhetsrapport som kommissionen framdeles har för avsikt att 
publicera varje år, och som således samtidigt kommer att behandla den politik som har 
förts och de åtgärder som vidtagits i medlemsstaterna samt de insatser som 
gemenskapen gjort. 
22 
ISSN 1024-4506 
KOM(96) 67 slutlig 
DOKUMENT 
SV 04 
Katalognronmer : CB-CO-96-083-SV-C 
ISBN 92-78-00905-9 
Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer 
L-2985 Luxemburg