B4-1108, 1125, 1135, 1160 och 1184/96

Resolution om situationen i Colombia

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

- med beaktande av sina tidigare resolutioner om Colombia,

- med beaktande av FN:s deklaration om de mänskliga rättigheterna,

- med beaktande av det besök Europaparlamentets delegation gjorde i Colombia den 24-26 september 1996.

- med beaktande av Amnesty Internationals rapport om Colombia som publicerades i september 1996, och med beaktande av följande:

A. Sedan augusti 1996 har våldet trappats upp i Colombia med den största offensiven på 30 år vilket riskerar att leda till fullt inbördeskrig.

B. Trots de löften president Samper gav då han tillträdde i augusti 1994 om att bekämpa kränkningarna av de mänskliga rättigheterna i Colombia fortsätter situationen avseende respekten för dessa rättigheter att försämras.

C. Gerillatrupper i Colombia har varit ansvariga för flera kränkningar av de mänskliga rättigheterna, inbegripet tagande och kvarhållande av gisslan och medvetet och godtyckligt dödande av civila.

D. Colombias säkerhetsstyrkor har börjat tillämpa en motstrategi som kännetecknas av användning av paramilitära grupper, godtyckliga avrättningar, försvinnanden, tortyr, politiska mord och andra metoder som kränker de mänskliga rättigheterna.

E. Europaparlamentet är djupt chockerat över mordet den 13 oktober 1996 på Josué Giraldo, ordförande i kommittén för de mänskliga rättigheterna i Meta-distriktet, som vittnat vid en konferens om mänskliga rättigheter i Europaparlamentet.

F. Oroande försök har gjorts att begränsa den allmänna åklagarmyndighetens arbete genom att frånta den ansvaret att utreda disciplinärenden och istället överföra dessa uppgifter till militärdomstolar.

G. Colombias regering förväntas lägga fram ett lagförslag om reform av den militära brottsbalken till Colombias parlament under nu pågående session.

H. Den verkställande makten försöker inskränka pressfriheten i Colombia och vidtar andra åtgärder som tyder på en «konstitutionell motreform».

I. FN-kommissariatets kontor i Colombia, som finansierats av EU, har ännu inte kunnat öppnas på grund av de hinder de colombianska myndigheterna ställt upp.

J. Colombias vice-president Hunberto de la Calle, som avgick den 5 september 1996, har sagt att han är helt övertygad om att narkotikapengar finansierat president Ernesto Sampers valkampanj och uppmanat Samper att också avgå.

K. Bönder på landsbygden och ursprungsbefolkningen är oskyldiga offer för våldet och narkotikahandeln men tvingas i allt större utsträckning mot sin vilja att delta.

L. Den 28 september 1996 mördades Eliseo och Eder Narvaez, medlemmar av en jordbrukarfamilj som är indragen i en markkonflikt med storgodset «Bellacruz», vilket gör att antalet mord i denna konflikt nu uppgår till 8 och antalet försvinnanden till 5, begångna respektive framtvingade av paramilitära grupper.

M. Europeiska unionens ståndpunkt i fråga om samarbetet med de andinska länderna, och med Colombia i synnerhet, vad gäller narkotikabekämpningen, baseras på principen om delat ansvar mellan producentländerna och konsumentländerna, såsom framgår av Cochabambaförklaringen och det allmänna preferenssystemet vilket även de andinska länderna och Colombia i synnerhet drar nytta av.

1. Parlamentet fördömer utan undantag alla kränkningar av de mänskliga rättigheterna i Colombia oavsett om de begåtts av säkerhetsstyrkor, paramilitära grupper eller gerillagrupper,

2. uppmanar den colombianska regeringen att upphöra med att använda sig av godtyckliga mord och avrättningar utan föregående rättegång, tortyr och andra metoder som kränker de mänskliga rättigheterna,

3. uppmanar regeringen, parlamentet, övriga statliga maktorgan, de politiska partierna och det civila samhället att fortsätta övervaka att demokratin stärks och att rättsstaten inte avskaffas i Colombia,

4. anmodar gerillans ansvariga att sluta utöva påtryckningar på befolkningen,

5. välkomnar de insatser som gjorts av Colombias åklagarmyndigheter för att arrestera de militärer och medlemmar i paramilitära grupper som varit inblandade i det godtyckliga dödandet, trots att armén och regeringsmyndigheter inte velat samarbeta,

6. uppmanar regeringen i Colombia att inte begränsa den allmänna åklagarmyndighetens uppgifter och att undvika att kränkningar av de mänskliga rättigheterna som begåtts av säkerhetsstyrkornas medlemmar utreds av militärdomstolar,

7. välkomnar det faktum att en dialog inletts, efter en vädjan från Europaparlamentets delegation, mellan den colombianska regeringen och de bönder utan jord som fördrivits från Bellacruz-godset, och upprepar sin uppmaning om att ge dessa bönder mark och fullständigt beskydd så att de kan börja leva ett normalt liv igen,

8. anmodar FN och Colombias regering att göra allt för att FN:s kommissarie för de mänskliga rättigheterna omedelbart skall kunna inleda sin verksamhet i Bogotá,

9. begär att fullständig pressfrihet skall garanteras i Colombia,

10. uppmanar till fortsatta insatser för att bekämpa narkotikasmugglingen i Colombia och anser att endast kraftfulla och samordnade internationella åtgärder mot narkotikahandelns alla faser kan vara ändamålsenliga,

11. uppmanar Colombias president att offentliggöra hela rapporten från sin egen kommitté för de mänskliga rättigheterna om British Petroleums verksamhet i Casanare och uppmanar alla europeiska oljebolag att följa mycket stränga normer vad gäller respekt för de mänskliga rättigheterna och miljöskydd, särskilt med tanke på de svåra konfliktförhållanden de arbetar under,

12. uppmanar till en ny dialog mellan oljebolagen och befolkningen i Casanare för att skapa stöd för en ny plan för social och hållbar ekonomisk utveckling i regionen, om möjligt med deltagande av observatörer av de mänskliga rättigheterna från europeiska frivilligorganisationer,

13. noterar att en strategi som enbart bygger på förstörelse av kokaodlingar riskerar att endast flytta problemen och orsaka mycket stora miljömässiga skador, och stöder därför program för alternativa odlingar,

14. uppmanar kommissionen och rådet att upprätthålla ett tillräckligt samarbete med Colombia för att klara de svåra uppgifter som väntar i kampen mot narkotikahandeln och det upptrappade våldet respektive för respekt för de mänskliga rättigheterna och ekonomisk utveckling,

15. uppdrar åt sin ordförande att vidarebefordra denna resolution till rådet, kommissionen, FN:s kommissarie för de mänskliga rättigheterna och Colombias regering.