EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION 
Bryssel den 20.05.1998 
KOM(1998) 322 slutlig 
MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN 
anpassa och främja den sociala dialogen på gemenskapsnivå 
Utkast till 
RÅDETS BESLUT 
om ändring av beslut 70/532/EEG om inrättande av en ständig kommitté för 
sysselsättningen i Europeiska gemenskaperna 
(framlagt av kommissionen) 

INNI ;i IÅLLSI<(")RTI ;CKNIN(i 
1. INLEDNING 3 
1.1 Ett nytt sammanhang 4 
1.2 Vilka är arbetsmarknadens parter? 5 
2. FRÄMJA INFORMATIONSUTBYTET 6 
3. ANPASSNING AV SAMRADSFÖRFARANDET 7 
3.1 Samråd på branschövergripande nivå 7 
3.2 Samråd på branschnivå 9 
3.3 Samråd enligt artikel 3 i avtalet om socialpolitik 10 
4. PARTNERSKAP FÖR SYSSELSÄTTNINGEN 11 
5. BETONA GEMENSAMMA INSATSER OCH FÖRHANDLINGAR 13 
5.1 Gemensamma insatser och förhandlingar på branschövergripande 
nivå 14 
5.2 Gemensamma insatser och förhandlingar pä branschnivå 15 
5.3 Förhandlingar enligt artikel 3.4 i avtalet om socialpolitik 16 
5.4 Genomförande av avtal som slutits pä gemenskapsnivå 16 
5.4.1 Genomförande av arbetsmarknadens parter 17 
5.4.2 Genomförande genom lagstiftning på gemenskapsnivå 17 
6. NYA FRAMTIDSPERSPEKTIV 18 
6.1 Social dialog och utvidgning 18 
6.2 Utveckling av en europeisk kultur för förhållandet mellan arbetsgivare 
och arbetstagare och för partnerskap 19 
6.2.1 Decentraliserad dialog över gränserna 19 
6.2.2 Stöd till arbetsgivare och arbetstagare 19 
6.2.3 Stöd till det europeiska centrumet för arbetsmarknads-
relationer 20 
6.3 Metoder för att främja den sociala dialogen 20 
6.4 Ett tanke- och diskussionsarbete: en arbetsgrupp 21 
I. INLl'DNINCi 
I det här meddelandet förklaras de metoder som kommissionen avser använda för att 
anpassa och främja den sociala dialogen. Syftet är att fastställa de åtgärder som måste 
vidtas för att stärka den sociala dialogen på europeisk nivå, för att göra den mer 
lättanpassad och för att koppla det arbete som utförs av arbetsmarknadens parter närmare 
till utvecklingen och genomförandet av Europeiska unionens politik. 
Den europeiska sociala dialogen har redan gjort betydande framsteg, och det sociala 
protokollet, som har införlivats i huvudtexten i Amsterdamfördraget, ger 
arbetsmarknadens parter betydande befogenheter och ansvar. Två viktiga europeiska 
avtal, ett om föräldraledighet och ett om deltidsarbete, har redan slutits. Dessa avtal har 
sedan antagits av rådet i form av direktiv, enligt det förfarande som fastställs i sociala 
protokollet. 
Vidare har arbetsmarknadens parter på alla nivåer visat ökat intresse för utvecklingen av 
dialogen på europeisk nivå. Detta kan till exempel konstateras i de gemensamma bidrag 
som lämnats på såväl branschövergripande som branschspecifik nivå till riktlinjerna för 
sysselsättningen 1998, och i det ramavtal om sysselsättning som slutits på 
jordbruksområdet. 
Den sociala dialogens roll när det gäller att ta itu med nyckelfrågor framhölls vid 
Europeiska rådets extra möte om sysselsättning den 20-21 november 1997. Behovet av att 
arbetsmarknadens parter lämnar sitt bidrag på alla nivåer och etapper i den nya 
sysselsättningsstrategin betonades starkt av Europeiska rådet. 
Den ökade europeiska integrationen och införlivandet av nya aspekter i 
gemenskapsrätten, särskilt sysselsättningen, har vidgat handlingsutrymmet för 
arbetsmarknadens parter. Det gäller särskilt i fråga om moderniseringen av arbetets 
organisation, föregripande av strukturella förändringar och stöd för omstruktureringar, 
anpassning av arbetsvillkor och arbetsförhållanden för att möjliggöra en utveckling av 
nya arbetsformer, bättre möjligheter att förena familjeliv och arbete, integrering av unga 
människor i arbetslivet och tillträde till yrkesutbildning. 
1 det sociala handlingsprogrammet 1998-2000' som nyligen antogs strävar man efter att 
ta hänsyn till dessa nya utmaningar och möjligheter, särskilt de som uppkommer genom 
Amsterdamfördraget. Detta utgör en grund att stå på för att stärka socialpolitiken och ger 
arbetsmarknadens parter en nyckelroll. För att parterna skall kunna spela denna roll fullt 
ut föreskrivs i det sociala handlingsprogrammet att kommissionen skall lämna det här 
meddelandet. 
I september 1996 antog kommissionen ett samrädsmeddclande2 för att samla ihop så 
mänga synpunkter som möjligt pä hur man skall gå till väga för att främja och utveckla 
den europeiska sociala dialogen. 
Under 1997 lick man mer än 80 mycket detaljerade svar från arbetsgivarorganisationer 
och fackföreningar på europeisk och nationell nivå, europeiska institutioner3 och 
1 KOM( 1998) 259 av den 29 april 1998. 
2 KOM(96) 448 slutlig av den 18 september 1996 om utvecklingen av den sociala dialogen på gemenskapsnivå. 
3 
nationella myndigheter. Htt europeiskt forum hölls i Haag i april 1997, och en första 
sammanfattning av inläggen gjordes. 
I del här meddelandet dras de viktigaste slutsatserna av detta samråd och av utvecklingen 
pä senare tid. I meddelandet förklaras ett antal nyckelälgärder inom de fyra 
huvudområden där kommissionen avser att anpassa och främja framtidens sociala dialog, 
nämligen följande: 
Information: Kommissionen kommer att inrätta effektivare kanaler för 
informationsutbyte med alla parter på arbetsmarknaden. Man kommer också att 
uppmuntra arbetsmarknadens parter på europeisk nivå att följa upp resultaten av den 
sociala dialogen på europeisk nivå med sina nationella medlemsorganisationer. 
Samråd: Kommissionen kommer att ersätta de befintliga strukturerna på branschnivå 
med nya, mer flexibla organ för den sociala dialogen. På branschövergripande nivå 
kommer de rådgivande kommittéerna att rationaliseras och kommissionen kommer att se 
till alt alla parter pä arbetsmarknaden verkligen rådfrågas om den politik som håller pä att 
utarbetas. 
Partnerskap för sysselsättningen: Kommissionen kommer att föreslå en reform av den 
ständiga kommittén för sysselsättning för att förbättra utbytet mellan kommissionen, 
rådet och arbetsmarknadens parter på grundval av rådets resolution om riktlinjerna för 
sysselsättningen 1998. 
Förhandlingar: Kommissionen kommer även fortsättningsvis att uppmuntra till vidare 
utveckling av de avtalsbundna relationerna både på branschövergripande nivå och på 
branschnivå. 
Ln viktig uppgift och utmaning är också att uppmuntra kandidatländerna att utveckla 
egna oberoende strukturer för den sociala dialogen och en verksamhet på detta område, 
samt att hjälpa arbetsmarknadens parter att utveckla förbindelser med motsvarande 
organisationer i dessa länder. 
!• or att främja och förbättra det sätt den sociala dialogen fungerar på har kommissionen 
ställt upp följande tre mål: en öppnare social dialog, en effektivare dialog mellan de 
europeiska institutionerna och arbetsmarknadens parter, samt en utveckling av verkliga 
kollektivförhandlingar på europeisk nivå. 
1.1 Htt nytt sammanhang 
När kommissionen har formulerat sina förslag har man tagit hänsyn till det rådande 
politiska klimatet på följande sätt: 
• De framsteg som har gjorts på senare tid på sysselsättningsområdet gör det möjligt 
att samordna sysselsättningspolitiken på europeisk nivå. På så sätt har nya områden 
öppnats för den sociala dialogen på gemenskapsnivå. I rådets resolution om 
riktlinjer för sysselsättningen 19984 vänder man sig särskilt till arbetsmarknadens 
Sc Huropaparlamenlets resolution av den 18 juli 1997 om kommissionens meddelande om ulveckliugen av den 
sociala dialogen på gemenskapsnivå, K()M(96) 448 slullig, och I'.kouomiska och sociala kommitténs yttrande i 
samma liåga, anlaget den 29-M) januari 1997. 
4 Antagen av rådet den 15 december 1997 (VXÏY C 30, 28.1.1998, s. 1-5). 
4 
parter pä europeisk och nationell nivå när det gäller att anpassa arbetsformer och att 
stimulera yrkesutbildningen. Genom de nationella handlingsplanerna har 
arbetsmarknadens parter fält tillfälle att bidra till sysselsättningspolitiken5. 
• LMU-processen och den ekonomiska konvergensen har allteftersom tydliggjort 
betydelsen av arbetsmarknadens parter, inte bara genom att de lokalt påverkar 
konkurrenskraften och arbetsförhållandena, utan också genom att de spelar en stor 
roll när det gäller att uppnå tillväxt och en övergripande sysselsättningsfrämjande 
politik inom euro-området och inom gemenskapen. 
• Lnligt fördraget åligger det sedan 1986 kommissionen att främja den sociala 
dialogen, fördraget har stärkts avsevärt. Lnligt avtalet om socialpolitik har 
arbetsmarknadens parter rätt att rådfrågas pä förhand. Dessutom öppnas ett verkligt 
utrymme för förhandlingar där europeiska social och arbetsrättsliga regler kan 
fastställas på grundval av förhandlingar mellan arbetsmarknadens parter. 
Bestämmelserna i Amsterdam fördraget utvidgar dessa förfaranden till att gälla 
lagstiftningen i sociala frågor, vilket innebär att de kommer att bli tillämpliga i alla 
medlemsstater. 
Den europeiska integrationen vinner terräng. Pä grund av den ekonomiska integrationen 
måste arbetsmarknadens parter i allt större utsträckning ta hänsyn till denna utveckling. 
Utvecklingen pä senare tid i samband med omstruktureringen av vissa företag angår 
direkt arbetsmarknadens parter pä europeisk nivå. De kommer att delta i diskussionerna 
om rapporterna från den nya högnivågruppen om ekonomiska och sociala konsekvenser 
av industriella omställningar6. 
1.2 Vilka är arbetsmarknadens parter? 
Arbetsmarknadens parter skiljer sig från andra organisationer, som t. ex. påtrycknings-
och intressegrupper, genom att de har befogenhet att delta i kollektivförhandlingar. På 
europeisk nivå fortsätter organisationerna att utvecklas. Nya nationella 
medlemsorganisationer kommer till och nya grupperingar uppstår. 
Mot bakgrund av denna situation påbörjade kommissionen, till följd av 1996 ärs 
meddelande, en omfattande undersökning av branschövergripande organisationers och 
branschorganisationers representativitet. Ln första rapport kommer att färdigställas i 
början av nästa är. Den kommer att följas av uppdateringar under kommande är. 
Undersökningen genomförs pä liknande sätt som den första undersökningen om 
representativitet från 1992. Den kommer att användas som ett viktigt redskap för 
kommissionen när det gäller att övervaka organisationernas deltagande i den sociala 
dialogen. 
s Meddelande (rån kommissionen "Riktlinjer omsätts i praktisk handling: De nationella handlingsplanerna för 
sysselsättning", K()M( 1998) 316, antaget den 13 maj 1998. 
Inrättad till följd av europeiska rådets extra möte om sysselsättning den 20-21 november 1997 (se punkt 28 i 
ordförandeskapets slutsatser). 
5 
Kommissionens inställning (ill deltagandet i olika former av social dialog grundas pä 
följande: 
• Lättillgänglig information och samråd om allmänna frågor. Alla organisationer som 
önskar det lär fortlöpande information om kommissionens viktigaste initiativ och 
dokument på det socialpolitiska området. 
• Inriktning på de representativa organisationerna för samråd i enlighet med artikel 3 i 
avtalet om socialpolitik, på grundval av tre kriterier som fastställdes i meddelandet7 
från december 1993. De organisationer som rådfrågas skall 1) vara 
branschövergripande eller inriktade på specifika branscher eller kategorier samt ha 
en organisation på Europanivå; 2) bestå av erkända organisationer som själva ingår 
som en del av medlemsstaternas strukturer för arbetsmarknadens parter, som har 
förmåga att avlalslörhandla, och som i största möjliga utsträckning är representativa 
för alla medlemsstater; 3) vara uppbyggda på ett sätt som säkerställer ett effektivt 
deltagande i samrådsförfarandet. 
• Respekt för oberoendet vad gäller deltagandet i förhandlingarna. 
2. FRÄMJA INFORMATIONSUTBYTET 
Tillgång till information är en förutsättning för att den sociala dialogen skall kunna 
utvecklas. På så sätt kan de europeiska arbetsmarknadsorganisationerna hålla sina 
medlemmar underrättade i frågor som direkt berör dem, och parterna informeras om den 
pågående politiska utvecklingen. Detta är en nödvändig förutsättning för att man skall 
kunna föra en dialog på europeisk nivå. I gengäld hålls de europeiska institutionerna 
underrättade om den verksamhet och den debatt som bedrivs av arbetsmarknadens parter 
och deras medlemmar. 
De som svarade pä samrädsmeddelandet från 1996 uppmanade till förbättrad information 
och underströk att arbetet inom den europeiska sociala dialogen och dess resultat inte är 
tillräckligt välkända för arbetstagare och arbetsgivare i medlemsstaterna - trots att deras 
intressen direkt påverkas. Man drog också uppmärksamheten till det ökade behovet av 
effektiva informationskanaler mellan de olika deltagarna, branscherna och nivåerna inom 
dialogen. 
Kommissionen har nyligen inrättat särskilda informationshjälpmedel för den sociala 
dialogen som kompletterar dess allmänna informationspolicy. 
• Med hjälp av Social Dialogue Newsletter (nyhetsbrev för den sociala dialogen) kan 
arbetsmarknadens parter hålla sig à jour med viktigare händelser. 
• Den ärliga lägesrapporten om den sociala dialogen. 
• Kommissionen stöder det arbete som pågår för att utveckla en interaktiv databas 
med ett elektroniskt nätverk som parterna pä den europeiska arbetsmarknaden skall 
kopplas upp till (European Social Dialogue On Line, ESDO). 
7 KOM(93) 600 slutlig av den 14 december 1993 om tillämpningen av avtalet om socialpolitik, punkt 24. 
6 
Kommissionen har också tagit för vana att hålla informationsforum en gäng i kvartalet 
där arbetsmarknadens parter pä europeisk nivå samlas för att diskutera och utbyta 
information om aktuella frågor mellan olika aktörer och mellan olika typer av dialog 
Dessa möten har visat sig vara mycket värdefulla, eftersom de samlar de olika delarna av 
dialogen och förser arbetsmarknadens parter med en överblick över den utveckling som 
pägär. 
Det är nödvändigt att förbättra informationsutbytet mellan arbetsmarknadens parter och 
att inrätta effektivare interna och externa informationskanaler för att sprida resultaten av 
den europeiska sociala dialogen. 
Nyckelinsatser 
• Kommissionen kommer att fortsätta och förstärka sin praxis att samla företrädare för 
branschövergripande och branschspecifika organisationer på europeisk nivå till ett 
sambandsforum varje kvartal, för att utbyta information om gemenskapens politik 
och om det pågående arbetet på alla nivåer i dialogen. 
• Kommissionen kommer att vidta åtgärder för att förbättra informationsspridningen 
till alla de europeiska organisationer som företräder arbetsgivare och arbetstagare. 
• Kommissionen kommer all svara lur att övriga europeiska institutioner och alla 
andra relevanta aktörer informeras om resultaten av dialogen (rekommendationer, 
gemensamma ståndpunkter och avtal). 
3. ANPASSNING AV SAMRÅDSFÖRFARANDET 
Syftet med de olika typerna av samrådsförfarande är att höja kvaliteten på gemenskapens 
politik och förslag. Dessa förfaranden har utvecklats gradvis, som ett svar på det ökade 
behovet av att föra en dialog med arbetsmarknadens parter om utvecklingen av 
gemenskapens politik. 
Under mänga är har kommissionen rådfrågat arbetsmarknadens parter pä ett informellt 
säll. Man fortsätter all rådfråga alla parter pä arbetsmarknaden som påverkas när 
utvecklingen pä gemenskapsnivå lär sociala och arbetsmarknadskonsekvenser, inklusive 
den makroekonomiska utvecklingen och politik som rör denna. 
3.1 Samråd på branschövergripande nivå 
Kommissionen avser att systematiskt rådfråga de branschövergripande organisationerna 
om alla viktiga tendenser på det ekonomiska och det sociala området, samt att se till att 
alla parter på arbetsmarknaden verkligen deltar i samråden. 
En annan form av samråd om gemenskapens politik äger rum i de rådgivande 
kommittéerna". Dessa kommittéer är tre parts forum, vars roll är att ge råd till 
o 
Det finns för närvarande sex rådgivande kommittéer inom följande ämnesområden: social trygghet för migrerande 
arbetare, fri rörlighet för arbetstagare, europeiska socialfonden, yrkesutbildning, hälsa och säkerhet på 
arbetsplatsen samt lika möjligheter \or kvinnor och män. 
7 
kommissionen om hur vissa politikomräden skall utformas, och att stödja kommissionen 
när politiken tillämpas. 
Även om nyttan av de rådgivande kommittéerna i dagsläget i viss män ifrågasattes, ansåg 
en majoritet av de som svarade pä 1996 års meddelande att dessa organ fortfarande kunde 
spela en viktig roll. Man underströk dock att arbetsmetoderna i flera av dessa kommittéer 
skulle kunna förbättras. 
Ett bra exempel på en utveckling i denna riktning gavs genom det beslut som Rådgivande 
kommittén för arbetarskyddsfrågor nyligen fattade. Enligt beslutet skall kommitténs 
interna arbetsmetoder omprövas genom att antalet plenarmöten minskas och en 
programkommitté utses. 
Ett enhetligt system för samråd om breda sociala frågor bör inrättas. Arbetet i de 
rådgivande kommittéerna bör samordnas med den allmänna utvecklingen av den sociala 
dialogen, lor att sä långt som möjligt undvika överlappningar mellan deras 
kompetensområden, samt att säkerställa att de ståndpunkter som hävdas av 
arbetsmarknadens parter i kommittéerna samordnas med de åsikter som uttrycks i andra 
sammanhang. 
Nyckelinsatscr 
• Kommissionen kommer alt utveckla och utöka sin praxis att inleda samråd även om 
sådana socialpolitiska frågor som inte omfattas av det formella samrådet enligt 
artikel 3 i avtalet om socialpolitik, tex. i fråga om grönböcker. Den kommer att 
engagera alla representativa parter på arbetsmarknaden9 i dessa samråd. 
Kommissionen kommer att begagna sig av sambandsforumet och lämna valet fritt 
vad gäller den mest lämpliga metoden för samrådet (möten, e-post osv.). 
• Kommissionen kommer att föreslå10, i enlighet med de åtaganden som gjordes i det 
nyligen antagna meddelandet om en handlingsplan för fri rörlighet för arbetstagare", 
att Rådgivande kommittén för social trygghet för migrerande arbetare slås samman 
med Rådgivande kommittén för fri rörlighet för arbetstagare. Detta överensstämmer 
med de önskningar som de flesta av de som svarade på meddelandet från 1996 
uttryckte, och med en tidigare rekommendation12 frän arbetsmarknadens parter där 
man underströk alt de tvä kommittéerna var nära beroende av varandra och att 
kopplingen mellan deras respektive arbete behövde stärkas. 
• När Amslerdamfördragel träder i kraft kommer det att finnas en enda rättslig grund 
för förslag om hälsa och säkerhet i arbetet, och förslagen till lagstiftning på detta 
område kommer att omfattas av samrådsförfarandet med arbetsmarknadens parter. 
Den rådgivande kommittén om arbetarskyddsfrågor kommer dock att förbli ett 
' Organisationerna kommer att inbjudas på grundval av den bifogade förteckningen över de organisationer som 
formellt rådfrågas enligt artikel 3 i avtalet om socialpolitik. 
'() Detta förslag kommer att låggas fram i samband med de pågående ändringarna av Ittrordning (liK(i) nr 1408/71 
och förordning (KIXi) nr 1612/68. 
1 ' Se kommissionens meddelande "lin handlingsplan för fri rörlighet för arbetstagare", KOM(97) 586 slutlig. 
'2 Se t. ex. rekommendationen från lùiropeiska fackliga samorganisationen (KTUC), Union des ('onfédérations de 
l'Industrie et des Kmployeurs d'Iùirope (UNICIv), saint Centre lùiropiien des Knlreprises å Participation Publique 
(CI:I:I»). 
8 
nyckelorgan för samråd i arbetsmiljöfrågor, och kommissionen kommer att rådfråga 
detta organ parallellt med samrådsförfarandet i två steg. 
• I de fall dä det är nödvändigt kommer kommissionen att ompröva de rådgivande 
kommittéernas uppbyggnad och funktionssätt. 
3.2 Samråd pä branschnivå 
Kommissionen inhämtar åsikter frän arbetsmarknadens parter på branschnivå om 
gemenskapens politik genom samråd om ett antal sociala initiativ, samt, inom de 
branscher där man bedriver en gemensam politik, om utarbetande och genomförande av 
branschspecilik politik. De branschspecifika samråden inriktas på att förbättra och 
harmonisera arbetsvillkor och också, i vissa fall, pä att förbättra branschens ekonomiska 
situation och dess konkurrenskraft. 
Man har efterlyst ett effektivare samrådsförfarande om specifika branschfrågor. 
Resultatet av samrådet måste bli klart i god tid så att de åsikter som uttryckts av 
arbetsmarknadens parter kan återspeglas när gemenskapens politik och förslag utarbetas. 
De som svarade på meddelandet uppmanade kommissionen att förbättra samordningen 
mellan dess avdelningar när det gäller samrådsförfaranden. De ansåg dock i allmänhet att 
det övergripande ansvaret för dialogen på branschnivå skulle ligga kvar pä CiD V. 
De flesta av de som svarade instämde i kommissionens slutsats att de nuvarande 
strukturerna ofta utgör ett hinder för positiv utveckling. De gemensamma kommittéerna 
och de informella arbetsgrupperna har blivit överinstitulionaliserade eller har behållit 
föråldrade arbetsmetoder som överlevt sig själva. 
Inom vissa branscher är den sociala dialogen en ny företeelse, och befinner sig 
fortfarande på uppbyggnadsstadiet. Det handlar om att utbyta information, lära sig hur en 
dialog går till i ett mångkulturellt sammanhang samt komma fram till vilka problem som 
är specifika för branschen i fråga. Andra branscher har inte deltagit i den sociala dialogen 
pä europeisk nivå i sig. Andra typer av samråd eller samarbete som innefattar 
arbetsmarknadens parter har dock inrättats (till exempel i de blandade kommittéerna 
inom ramen för EKS(i-avtalet). 
Man måste ha en mer samsyn till de strukturer som stöder den sociala dialogen på 
branschnivå, för att säkerställa en mer jämlik behandling av de olika branscherna, och 
göra det möjligt för alla branscher att bidra pä ett effektivt och betydande sätt till 
utvecklingen av gemenskapens politik på de områden som berör dem. Kommissionen bör 
vara beredd att besvara förfrågningar frän vilken bransch som helst som vill göra ett 
betydande gemensamt inlägg. 
Arbetsmarknadens parter på branschnivå bör ha möjlighet att reagera effektivt på de 
verkliga utmaningar som påverkar branschen på gemenskapsnivå. Parterna på 
branschnivå har särskilt goda möjligheter att tillhandahålla den information som behövs 
för att finna bra metoder och påbörja benchmarking på europeisk nivå. De har en 
nyckelroll att spela när det gäller att föregripa och hantera industriell omställning inom 
gemenskapen, och kommer att delta i diskussionerna om rapporterna från den nya 
högnivågruppen om ekonomiska och sociala konsekvenser av industriella omställningar. 
Den sociala dialogen på branschnivå har ständigt ökat sin insats på europeisk nivå. För att 
denna utveckling skall kunna fortsätta, och för att detta deltagande skall kunna förbättras 
såväl kvantitativt som kvalitativt sä all mervärdet pä europeisk nivå ökar, är det 
nödvändigt att ersätta de befintliga strukturerna och uppmuntra till en effektivare dialog. 
Nyckclinsatscr 
• Kommissionen kommer att inrätta ett nytt ramverk inom vilket dialogen på 
branschnivå kan fortsätta att utvecklas. Detta ramverk skall kunna tillämpas pä 
samma villkor på alla de branscher som vill delta i den sociala dialogen. Det skall 
vara lätt att utvidga den till nya branscher. I detta syfte har kommissionen antagit ett 
beslut om inrättandet av branschvisa dialogkommittéer (se bilaga II), som skall 
ersätta alla nuvarande strukturer för dialog på branschnivå. 
De nya kommittéerna skall utgöra huvudorganet för dialogen pä branschnivå 
(samråd, gemensamma insatser och forhandlingar). De skall inrättas för alla 
branscher som lämnar in en gemensam begäran och som är tillräckligt 
välorganiserade och har en meningsfull verksamhet pä europeisk nivå i linje 
med de etablerade kriterierna I or representativitet. 
Arbetsmetoderna kommer att rationaliseras - ett plenarmöte pä hög nivå per 
är, en partsdelegation med ett begränsat antal deltagare, återbetalning av 
kostnaderna for högst 15 deltagare från varje sida. 
Genom det generaldirektorat som mest berörs av frågorna på dagordningen 
eller GD V skall kommissionen tillhandahålla sekretariatstjänster. Mötena 
kommer normalt att ledas av en företrädare för arbetsgivarna eller för 
arbetstagarna, men en företrädare för kommissionen skall utöva 
ordförandeskapet om båda parterna lämnar en gemensam begäran därom. 
Kommissionen kommer att garantera betydelsefulla samråd i god tid om 
branschspecifika frågor med viktiga sociala konsekvenser. Varje bransch 
kommer alt fä ett gott stöd genom ett partnerskap mellan GD V och andra 
berörda generaldirektorat. Parlnerskapet kommer att innefatta förbättrat 
tekniskt stöd för att förbereda och följa upp mötena. 
3.3 Samråd enligt artikel 3 i avtalet om socialpolitik 
På det hela taget ansåg de som svarade att det samrådsförfarande i två steg som inrättats 
enligt avtalet om socialpolitik fungerade tillfredsställande i enlighet med de förfaranden 
som lades fast i kommissionens meddelande 1993. Det är uppenbart att 
samrådsförfarandet kommer att bli viktigare än i dag när Amsterdamfördraget har trätt i 
kraft, eftersom det kommer att omfatta förslagen till social och arbetsmarknads 
lagstiftning på gemenskapsnivå, som skall antas i samtliga medlemsstater. Samtliga 
aktörer måste ta sitt ansvar för att se till att förfarandet förblir betydelsefullt och effektivt. 
En överväldigande majoritet av de som svarade var positiva till att bibehålla nuvarande 
kriterier för att bestämma vilka organisationer som skulle rådfrågas. Den pågående 
undersökningen om representativitet kommer att bli ett viktigt redskap när de 
organisationer som skall rådfrågas skall utses enligt dessa kriterier. 
Vissa organisationer som för närvarande inte rådfrågas skulle vilja delta i förfarandet. 
Vidare ansåg vissa organisationer att den nuvarande tidsfristen om sex veckor för varje 
samrådsfas borde förlängas, medan andra av de som svarade på meddelandet underströk 
10 
behovet av att bibehålla en fast tidsfrist för att inte äventyra effektiviteten i 
gemenskapens lagstiftningsförfarande. Man bör också bära det sistnämnda argumentet i 
minnet inför den utvidgade tillämpningen av samrådsförfaranden enligt 
Amsterdamfördraget. 
Nyckelinsatser 
• formella samråd om förslag till social och arbetsmarknads lagstiftning kommer 
även i fortsättningen att grundas på de förfaranden som fastställdes i meddelandet 
från 1993. Detta innebär att tidsfristen om sex veckor för samråd generellt kommer 
att bibehållas. Kommissionen kommer dock att vara beredd att anpassa tidsfristen i 
särskilda fall, beroende pä frågans art och komplexitet. 
• En uppdaterad förteckning över de organisationer som uppfyller de tre kriterierna för 
all delta i samråd återfinns i bilaga 1. Kommissionen kommer att revidera 
förteckningen med jämna mellanrum. Man kommer därvid att ta hänsyn till 
resultaten av den undersökning om representativitet som pågår. 
4. PARTNERSKAP FOR SYSSELSÄTTNINGEN 
Trepartsdiskussioner om sysselsättningen äger rum på möten mellan företrädare för 
arbetsmarknadens parter, rådet och kommissionen. Utöver deltagarnas respektive 
prioriteringar är syftet att fastställa gemensamma mål. Den ständiga kommittén för 
sysselsättning13, som inrättades 1970, har varit nyckelorganet for dessa diskussioner pä 
europeisk nivå. 
En hel del kritik har riktats mot kommitténs nuvarande arbetssätt. De flesta av 
kommitténs ledamöter instämmer i att dess sätt att fungera är föråldrat, vilket också gäller 
valet av ledamöter, de arbetsmetoder som tillämpas, samt användningen av resultaten. 
Vidare har den bakgrund mot vilken trepartsdialogen på gemenskapsnivå förs förändrats 
under senare år. 
1. Trepartssamarbetet har blivit viktigare i en del av de medlemsstater där 
sysselsättningspakter har slutits. 
2. I diskussioner på senare tid om kompletterande åtgärder vid industriell omställning 
har partnerskap ansetts vara ett av de viktigaste hjälpmedlen som skulle främjas. 
3. Införlivandet av ett nytt kapitel om sysselsättningen i Amsterdam fördraget och 
tillämpningen av dessa nya bestämmelser har givit trepartsdialogen en ny inriktning. 
Genomförandet av riktlinjerna för sysselsättningen och övervakningen av deras 
tillämpning ger upphov till nya utmaningar. Man kommer att be arbetsmarknadens 
parter ta ställning i dessa frågor. Parterna kommer själva att ansvara for att de stöder 
riktlinjerna för sysselsättningen. Detta bör innebära ett övergripande arbetssätt där 
man integrerar alla nödvändiga faktorer för anpassningsbarheten - modernisering av 
lagstiftning, uppdatering av kollektivavtal och förhandlingar, nya former av 
arbetsorganisation samt organisation av arbetstiden. 
13 Rådets beslut av den 14 december 1979 (EGT L 273, 17.12.1970). 
11 
De initiativ som tagits på senare tid för att uppmuntra till nya former av trepartsdialog har 
också lett till ett ökat antal forum där rådet och arbetsmarknadens parter träffas för att 
diskutera sysselsättningsfrågor, parallellt med mötena pä ministernivå inom ramen for 
den ständiga kommittén tor sysselsättning. Exempel pä sädana forum är mötena mellan 
ledningsgruppen för kommittén för sysselsättning och arbetsmarknad och 
arbetsmarknadens parter, samt mötena mellan en trojka bestående av ministrar och/eller 
statschefer och arbetsmarknadens parter. 
Denna utveckling samt den ständiga kommitténs odiskutabla brist på effektivitet i dess 
nuvarande form gör ett nytt, rationaliserat förfarande nödvändigt, genom vilket 
arbetsmarknadens parter så effektivt som möjligt kan bidra till utveckling och 
genomförande av riktlinjerna för sysselsättning och övergripande ekonomiska riktlinjer. 
Nyckclinsatscr 
• Kommissionen föreslär att den ständiga kommittén för sysselsättning14 skall 
reformeras pä följande sätt: 
De arbetsuppgifter som fastställdes 1970 i beslutet om inrättande av kommittén är 
fortfarande relevanta - att säkerställa en ständig dialog, gemensamma insatser och 
samråd mellan rådet, kommissionen och arbetsmarknadens parter för att underlätta 
medlemsstaternas samordning av sysselsättningspolitiken i överensstämmelse med 
gemenskapens mål. 
Man vänder sig till kommittén för att diskutera tendenser på arbetsmarknaden och 
utkast som skall behandlas av rådet. Kommittén är således en kanal för att uttrycka 
allmänna intressen och solidaritet mellan branscherna. Dess sammansättning bör 
avspegla detta synsätt på det sätt som förklarats ovan. 
Den reformerade ständiga kommittén för sysselsättning skall bestå av rådet som 
företräds av en trojka av stats- och regeringschefer, eller av hela rådet, tillsammans 
med kommissionen och de tvä delegationerna frän arbetsmarknadens parter (åtta 
deltagare frän fäcklöreningssidan och åtta frän arbetsgivarsidan, i den 
sammansättning som anges nedan). I enlighet med slutsatserna frän Europeiska 
rådets möte om sysselsättning den 20-21 november 1997 (s. 19) skall kommittén 
sammanträda före mötena mellan stats- och regeringscheferna i slutet av varje 
ordförandeskap. 
• Vidare skall man direkt till det årliga förfarande som fastställts för riktlinjerna för 
sysselsättning knyta de tekniska mötena mellan ledningsgruppen för kommittén för 
sysselsättning och arbetsmarknad å ena sidan och arbetsmarknadens parter å andra 
sidan, vilket föreskrivs i denna kommittés stadgar. Därför föreslås att dessa möten 
skall äga rum innan kommittén för sysselsättning och arbetsmarknad avger sitt 
yttrande om kommissionens meddelande om de nationella handlingsplanerna under 
det första halvåret varje år, och, under det andra halvåret, innan kommittén avger 
sitt yttrande om kommissionens årliga uppdatering av riktlinjerna för sysselsättning. 
'^ I anslutning till det här meddelandet kommer kommissionen att lägga fram ett förslag till rådets beslut om ändring 
av beslutet från 1970, enligt bilaga III. 
12 
Delegationerna för arbetsmarknadens parter vid mötena i den ständiga kommittén 
för sysselsättning samt vid mötena mellan arbetsmarknadens parter och 
ledningsgruppen för kommittén för sysselsättning och arbetsmarknad skall bestå av 
företrädare från arbetsgivarsidan och från täckföreningssidan. Varje delegation 
skall således sättas samman så att den omfattar hela ekonomin, inklusive 
europeiska organisationer, och företräder antingen allmänna intressen eller mer 
specifika intressen for anställda i chefsställning och personal med fackkunskaper, 
samt små och medelstora företag. De organisationer som skall delta i parternas 
delegationer är UN ICE, CEEP, Eurocommerce och COPA pä arbetsgivarsidan, och 
ETUC och CEC på arbetstagarsidan. Delegationerna skall sättas samman via 
förbindelseorgan. 
5. BETONA GEMENSAMMA INSATSER OCH FORHANDLINGAR 
En aktiv dialog mellan arbetsgivare och arbetstagare som leder till gemensamma mål och 
praktiska åtaganden är den sociala dialogens existensberättigande. Detta förutsätter att 
arbetsmarknadens parter pä europeisk nivå har ett verkligt stöd från sina medlemmar, 
som ger dem mandat att förhandla fram avtal pä europeisk nivå och åtar sig att följa upp 
dem, och som tillhandahåller adekvata resurser och strukturer för att parterna skall kunna 
agera. 
När Amsterdam fördraget har trätt i kraft kommer lagförslag pä social och arbetsmarknads 
området att riktas till samtliga medlemsstater, och bli föremål for samrädsförfarandet i 
tvä steg. Kommissionen kommer att ha möjlighet alt avbryta lagstiftningsförfarande! om 
arbetsmarknadens parter meddelar sin avsikt att inleda förhandlingar. Detta medför ökade 
möjligheter och ökat ansvar för arbetsmarknadens parter på europeisk nivå när det gäller 
utformningen av socialpolitiken. 
Inom ramen för den nya sysselsättningsstrategin har arbetsmarknadens parter i Europa, 
både på branschövergripande och branschspecifik nivå, fått möjligheten att spela en av 
huvudrollerna vid den nödvändiga moderniseringen av arbetsmarknaden. Vid sitt extra 
möte om sysselsättning i november 1997 uppmanade Europeiska rådet med kraft 
arbetsmarknadens parter att ta nya initiativ på alla nivåer, särskilt i fråga om anpassbarhet 
och anställ barhet. 
• Främja moderniseringen av arbetets organisation och arbetsmönster genom 
förhandlingar på lämplig nivå, särskilt inom de ekonomiska områden som genomgår 
strukturella förändringar, avtal om arbetets organisation inklusive arbetstid och 
flexibla arbetssätt med syftet att göra företagen produktiva och konkurrenskraftiga, 
samt att uppnå den eftersträvade jämvikten mellan flexibilitet och trygghet. 
• Utveckla den sociala dimensionen när industriella omställningar genomförs, särskilt 
när det gäller information till och samråd med arbetstagare. 
• Öppna arbetsplatser i hela Europa för utbildning, olika slags praktik och andra 
åtgärder för ökad anställbarhet. 
Främja lika möjligheter för kvinnor och män, både allmänt och inom ramen för 
särskilda initiativ som inriktas på att göra det lättare att förena yrkesliv och familj, 
13 
till exempel vidareutveckling av system för tjänstledigheter, föräldraledighet och 
deltidsarbete. 
I den här situationen är det mycket viktigt alt arbetsmarknadens parter antar de nya 
utmaningarna och övervakar arbetet för sysselsättningen, för alt undersöka alla initiativ 
som kan las lör att modernisera de lagstadgade, avtalsmässiga och institutionella ramarna 
pä alla nivåer i dialogen. 
En annan viktig fråga som gäller förhandlingarna på alla nivåer i dialogen, och som togs 
upp av många av de som svarade på samrådsmeddelandet, var frågan om deltagande och 
representativitet i avtalsbundna relationer både på branschövergripande och 
branschspecifik nivå. 
Kommissionen kan inte ingripa i förhandlingarna. Det åligger arbetsmarknadens parter att 
bestämma vem som deltar i förhandlingarna, och det är de som skall försöka uppnå 
nödvändiga kompromisser. 
Respekten tor parternas rätt att välja den motpart de skall förhandla med är en hörnsten i 
oberoendet för arbetsmarknadens parter. 
Samtidigt är det mycket viktigt att parterna både på branschövergripande och 
branschspecilik nivä kommer fram till hur man bäst kan bibehålla dialogens dynamik och 
låta den utvecklas mot ett djupare samarbete och en större öppenhet, så att dialogen kan 
spela en än mer konstruktiv roll genom att den är så representativ som möjligt. En sådan 
utveckling är nödvändig för att resultaten av den sociala dialogen skall kunna accepteras 
av så många som möjligt. I detta sammanhang vill kommissionen understryka att den 
nuvarande situationen äventyrar den framtida utvecklingen och att man måste hitta en 
politisk lösning för att förbereda för framtiden. 
5.1 Gemensamma insatser och förhandlingar på branschövergripande nivå 
Den branschövergripande dialogen har säkrat en strategisk plats i utvecklingen av social 
och arbetsmarknadspolitiken. Arbetsmarknadens parter har skapat ett viktigt forum för 
dialog och samverkan. 
I liuler senare är har den mest akliva dialogen pä branschövergripande nivä ägt rum inom 
kommittén för den sociala dialogen, där de tre allmänna branschövergripande 
organisationerna, UNICE, CEEP och ETUC for sin oberoende dialog. Detta har också 
utvecklats till det forum genom vilket de meddelar resultaten av dialogen till 
kommissionen. 
De organisationer som ingår i kommittén för den sociala dialogen uttalade nyligen att de 
avser att inrikta sin oberoende dialog inom detta forum på sitt gemensamma bidrag till 
arbetet för sysselsättningen. Arbetsgrupper har inrättats för att fördjupa vissa frågor. Flera 
gemensamma ståndpunkter, gemensamma uttalanden och arbetsdokument har förberetts 
inom arbetsgrupperna för utbildning, arbetsmarknad respektive makroekonomi. Det är av 
största betydelse att arbetsmarknadens parter på europeisk nivå utvecklar och 
konsoliderar sin oberoende dialog så att de kan bidra i nyckelfrågorna i syfte att inrätta 
europeiska ramverk för insatser från arbetsmarknadens parter på nationell nivå. Dessa kan 
främst omfatta främjandet av anställbarhet och anpassbarhel, inklusive frågor om 
livslångt lärande, samt information till och samråd med arbetstagarna. 
14 
Inom ramen för den ökade samordningen av den ekonomiska politiken som efterlystes av 
Europeiska rådet vid dess möte i Amsterdam, bör den makroekonomiska gruppen inom 
kommittén för den sociala dialogen undersöka om det är möjligt att finna arbetssätt för att 
bygga broar mellan de huvudaktörer som avgör hur makroekonomiska åtgärder skall 
kombineras inom EMU. 
Det är också myckel viktigt att erkänna all förutsättningarna för den branschövergripande 
sociala dialogen gradvis utvecklats sedan UNICE, CEEP och ETUC trädde fram och 
inrättade Val Duchesse-dialogen 19X5. Även om man i svaren på meddelandet underströk 
att parternas ömsesidiga erkännande och respekten för denna dialogs informella och 
frivilliga karaktär är grunden till dess framgångar, begärde flera organisationer att få delta 
i förhandlingarna vid sidan av UNICE, CEEP och ETUC. Många av de som svarade 
betonade att det är viktigt att öppna den branschövergripande dialogen för andra 
organisationer, i syfte att berika den, ge ökad spridning åt dess resultat och se till att dessa 
resultat accepteras av alla berörda parter. 
För att göra det möjligt att bygga vidare på det som redan uppnätts, kommer 
kommissionen att fortsätta att stödja den branschövergripande dialogen. Kommissionen 
är medveten om den betydelse små och medelstora företag har för sysselsättningen, och 
den roll de spelar for att skapa nya arbetstillfällen. Dessa företags särskilda problem och 
de möjligheter de erbjuder måste beaktas. Kommissionen uppmanar med kraft 
arbetsmarknadens parter att vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa att deras dialog 
behäller sin betydelse och även fortsättningsvis lar ett brett stöd. 
5.2 Gemensamma insatser och förhandlingar pä branschnivå 
Branschnivån är ett mycket viktigt utvecklingsområde dels när det gäller allmänna frågor 
som sysselsättning, industriell omställning och ny arbetsorganisation, dels när det gäller 
särskilda behov som uppkommer på arbetsmarknaden. Därför är utvecklingen av 
förhandlingarna på branschnivå en nyckelfråga. 
Det rådde allmän enighet bland de som svarade om att dialogen på branschnivå är 
effektiv när det gäller att agera i fråga om sysselsättning, arbetsorganisation och 
förbättrade arbetsförhållanden, eftersom man på denna nivå står närmast gräsrötterna och 
har de bästa möjligheterna att föregripa förändringar. Potentialen för att genomföra 
gemensamma insatser och förhandla fram avtal pä denna nivå används dock inte pä länga 
vägar fullt ut. 
Ramavtalet för förbättring av förvärvsarbetet inom jordbruket i Europeiska unionens 
medlemsstater15 är ett bra och färskt exempel på vad som kan åstadkommas när man gör 
del bästa av denna potential. 
Det finns stora skillnader i representationen av olika branscher inom gemenskapens 
sociala dialog på branschnivå. Här finns dock betydande möjligheter att utveckla 
dialogen på gemenskapsnivå, eftersom det är här som de ekonomiska och sociala 
utmaningarna ligger - industriell omstrukturering, införande av ny teknik, ändrade 
yrkeskrav och ökad konkurrens. Dessutom har parternas agerande på branschnivå större 
genomslag i den operativa verksamheten. 
15 Slutet mellan l'I'A/l'l-'S och GfXMWCOPA den 24 juli 1997. 
15 
Kommissionen uppmuntrar ytterligare kvalitativ och kvantitativ utveckling av 
gemensamma insatser och förhandlingar. De nya kommittéerna för dialog pä branschnivå 
skall bidra till all inrätta flexibla arbetsformer som gör det möjligt lör arbetsmarknadens 
parter att, om de sä önskar, ta initiativ till gemensamma insatser eller inleda 
förhandlingar om frivilliga avtal för att främja nyckelfrågor inom respektive bransch. 
5.3 Förhandlingar enligt artikel 3.4 i avtalet om socialpolitik 
Enligt artikel 3.4 i avtalet om socialpolitik kan arbetsmarknadens parter, när de rådfrågas 
enligt artiklarna 3.2 och 3.3 i avtalet, under pågående samråd meddela kommissionen att 
de önskar inleda förhandlingar. Beslutet att börja förhandla ligger helt hos parterna, och 
förhandlingarna grundas på principer om självständighet och ömsesidigt erkännande av 
de förhandlande parterna. 
De tvä avtal som hittills slutits enligt detta förfarande är viktiga steg framåt för 
förhållandet mellan arbetsgivare och arbetstagare i Europa och för europeisk social och 
arbetsmarkandspolitik. De har hjärtligt välkomnats i de flesta kretsar, däribland av de 
europeiska institutionerna. Vissa partsorganisationer har dock varit kritiska till att de inte 
fatt delta i förhandlingarna. 
Dessa tvä avtal förhandlades fram på branschövergripande nivå. Det är viktigt att känna 
till att det inte finns någonting i avtalet om socialpolitik som begränsar möjligheten till 
förhandlingar pä branschnivå, vare sig det gäller att komplettera branschövergripande 
avtal eller att sluta oberoende avtal som är begränsade till branschen i fråga. 
Kommissionen anser att utvecklingen av avtalsbundna relationer, som skrivits in i det nya 
fördraget, är ett mycket effektivt sätt att genomföra relevanta åtaganden på det sociala 
och arbetsmarknadsområdet. Kommissionen hoppas därför att arbetsmarknadens parter 
kommer all vidareutveckla sina avtalsbundna relationer både på branschövergripande och 
branschspecifik nivå. Dessa relationer har en plats alt fylla i den socialpolitiska 
utvecklingen vid sidan av lagstiftningen. 
Kommissionen anser att branschavtal mellan arbetsmarknadens parter kan utgöra en 
viktig grund för att uppnå sociala mål, inklusive det förfarande genom vilket avtal görs 
bindande genom gemenskapsrätten pä begäran frän arbetsmarknadens parter. 
Kommissionen kommer även fortsättningsvis att ge stort stöd till denna typ av 
förhandlingar. Samtidigt understryker man att parterna både på branschövergripande och 
branschspecifik nivå uppmuntras att ta sitt ansvar i denna fråga. 
Kommissionen kan inte blanda sig i det fria valet av förhandlingsparter. Kommissionen 
välkomnar, som ett positivt exempel, det faktum att Eurocommerce, FENI, COPA och 
IlOTRliC anlitats som sakkunniga i de senaste förhandlingarna. Det var ett viktigt steg, 
och kommissionen uppmuntrar arbetsmarknadens parter att gå vidare med att göra 
avtalen ännu lättare att acceptera för alla berörda genom att se till att bästa möjliga 
företrädare involveras i förhandlingarna. 
5.4 Genomförande av avtal som slutits pä gemenskapsnivå 
Avtal kan slutas både om branschspecifika och branschövergripande frågor inom ramen 
för den sociala dialogen eller inom ramen för ett samråd enligt artikel 3 i avtalet om 
socialpolitik. 
16 
Dessa avtal kan genomföras antingen i enlighet med de särskilda förfaranden som 
tillämpas pä arbetsgivare och arbetstagare i medlemsstaterna eller, i frågor som omfattas 
av arlikel 2 i avlalel om socialpolitik, pä gemensam begäran av de undertecknande 
parterna, genom ett beslut av rådet pä förslag av kommissionen (artikel 4.2 i avtalet om 
socialpolitik). 
5.4.1 Genomförande av arbetsmarknadens parter 
Att bra mekanismer för information och uppföljning finns är en förutsättning för att avtal 
skall kunna genomföras på ett effektivt sätt enligt de förfaranden och den praxis som 
arbetsmarknadens parter och medlemsstaterna tillämpar. Kommissionen kommer att 
stödja arbetsmarknadens parter när det gäller att utveckla förfaranden för information och 
övervakning för att säkerställa att avtalen verkligen tillämpas pä nationell nivå. 
Genomförandet av ramavtalet om förbättring av avlönat arbete inom jordbruket kommer 
att utgöra ett viktigt steg i detta sammanhang. 
5.4.2 ( ienomförande genom lagstiftning pä gemenskapsnivå 
Hittills har arbetsmarknadens parter tvä gånger begärt att avtal skall genomföras genom 
lagstiftning, nämligen för de europeiska ramavtalen om föräldraledighet och 
deltidsarbete. Direktivet16 om genomförande av avtalet om föräldraledighet antogs av 
rådet den 3 juni 1996, och direktivet17 om genomförande av avtalet om deltidsarbete den 
15 december 1997. 
Innan ett förslag till beslut om genomförande av ett avtal läggs fram för rådet genomför 
kommissionen en utvärdering18. I denna utvärdering beaktas de avtalsslutande parternas 
representativitet och deras mandat. Dessutom undersöks om samtliga klausuler i 
kollektivavtalet är förenliga med gemenskapsrätten inklusive bestämmelserna om små 
och medelstora företag. En europeisk partsorganisation har ifrågasatt legitimiteten av det 
direktiv om föräldraledighet som antogs enligt detta förfarande14. Det är viktigt att 
understryka all kommissionen inte lägger fram något lagförslag för rådet som kan göra 
avlalel bindande, om man anser alt de parter som undertecknat det inte är tillräckligt 
representativa i förhällande till avtalets tillämpningsområde. 
Nyckclinsatser 
• De parter som förhandlar fram ett avtal som skall genomföras genom lagstiftning i 
enlighet med artikel 4.2 i avtalet om socialpolitik måste se till att de frågor som 
diskuteras omfattas av artikel 2 i avtalet om socialpolitik. 
Kommissionen kommer att utvärdera de avtal som läggs fram för den från fall till 
fall med hänsyn till de undertecknande parternas representativitet (att parterna är 
tillräckligt representativa i förhållande till föremålet för förhandlingarna). Man 
l() Rådets direktiv 96/34/IXi av den 3 juni 1996 om ramavtalet om föräldraledighet undertecknat av UNIOv, 
(ï'Kl'ochlTlJC. 
17 Rådets direktiv 97/ Xl/IXi av den 15 december 1997 om ramavtalet om deltidsarbete undertecknat av UNICH, 
('KEPochKTlJC'. 
18 Detta förfarande fastställs i punkterna 38-42 i meddelandet från 1993 (K()M(93) 600 slutlig) om tillämpningen av 
protokollet om socialpolitik. 
'-* Talan av UEAPME inför förstainstansrätten, mål T-135/96. UEAPME har även väckt talan avseende avtalet om 
deltidsarbete, mål T-55/98. 
17 
kommer också att undersöka att avtalets klausuler inte står i strid med 
gemenskapsrätten, och särskilt granska de bestämmelser som gäller små och 
medelstora förelag. 
Innan man föreslår ett beslut om genomförande av ett avtal som slutits i en fråga 
som omfattas av sakområdet för artikel 2 i avtalet om socialpolitik, men som 
förhandlats fram utanför det formella samrådsfbrfarandet, är kommissionen skyldig 
att utvärdera om det är lämpligt att gemenskapen agerar på området i fråga. 
Kommissionen hjälper arbetsmarknadens parter på alla sätt genom att ge allt 
politiskt, tekniskt och juridiskt stöd, i enlighet med artikel 118b i fördraget. 
Kommissionen kommer även i fortsättningen att meddela Europaparlamentet när 
samråd inleds och när förhandlingar enligt artikel 3 i avtalet om socialpolitik inleds 
och avslutas. Vidare kommer kommissionen att omgående meddela parlamentet när 
arbetsmarknadens parter ber kommissionen att lägga fram ett förslag om lagstiftning 
för alt genomföra ett avtal enligt artikel 4.2 i avtalet om socialpolitik - detta för att 
parlamentet skall kunna avge sitt yttrande om förslaget i tid innan rådet fattar sitt 
formella beslut. 
Frågor som gäller de europeiska institutionernas roll i beslutsförfarandet enligt 
avtalet om socialpolitik - och särskilt spridning av information om förhandlingar 
mellan arbetsmarknadens parter - kommer att tas upp till ytterligare diskussion 
mellan kommissionen, rådet och Europaparlamentet i samband med 
överläggningarna mellan de tre institutionerna. 
6. NYA FRAMTIDSPERSPEKTIV 
6.1 Social dialog och utvidgning 
Mol bakgrund av alt förfarandet för anslutning till Europeiska unionen har påbörjats och 
framför allt av att Agenda 2000 antagits och förhandlingar inletts, är det viktigt att 
understryka följande. 
^> Det är mycket viktigt att kandidatländerna utvecklar egna strukturer för den sociala 
dialogen och en verksamhet pä detta område på det sätt som avses i partnerskapen 
för anslutning. Arbetsmarknadsorganisationerna i dessa länder måste förbereda sig 
för att kunna spela en effektiv roll inom ramen för den sociala dialogen. Alla 
berörda är överens om att detta är av största vikt för att hjälpa länderna i Central -
och Östeuropa i dessa frågor. 
•=> Vidare bekräftar införlivandet av avtalet om socialpolitik i det nya fördraget den 
sociala dialogens ställning som en betydelsefull del av gemenskapens socialpolitik, 
vilket nya medlemsstater måste beakta när de införlivar gemenskapens befintliga 
regler i sin lagstiftning 
Därför vidtar kommissionen följande åtgärder: 
• Kommissionen kommer att hjälpa arbetsmarknadens parter i Europeiska unionen all 
utveckla förbindelser och praktiskt samarbete på både branschövergripande och 
18 
• branschspecifik nivå för att uppmuntra framväxten av oberoende, representativa 
fackföreningar och arbetsgivarorganisationer i Central- och Östeuropa. 
Kommissionen uppmuntrar politiska organ och förvaltningsorgan i kandidatländerna 
att knyta arbetsmarknadens parter nära till den politik som förs inför utvidgningen 
av Europeiska unionen och att anpassa den nationella lagstiftningen för att främja 
framväxten av en social dialog. 
• Kommissionen kommer att uppmuntra tillämpliga organ for social dialog att ta emot 
arbetsmarknadsorganisationer från kandidatländerna för att dessa organisationer 
skall lära sig vilka principer som ligger till grund för organen och hur de arbetar. 
6.2 Utveckling av en europeisk kultur för förhällandet mellan arbetsgivare och 
arbetstagare och för partnerskap 
6.2.1 Decentraliserad dialog över gränserna 
Den sociala dialogen inom multinationella företag utvecklas snabbt. Till följd av att 
direktivet om inrättande av ett europeiskt företagsräd20 antagits slöt parterna i de berörda 
företagen mer än 400 avtal innan direktivet trädde i kraft. Kommissionen avser att även 
fortsättningsvis stödja utvecklingen av förbindelser mellan den europeiska och den 
gränsöverskridande nivån för att hjälpa de berörda parterna att dra nylta av goda 
erfarenheter och idéer. 
I detta syfte kommer kommissionen under 1998 att anordna en konferens för att göra en 
inventering av de avtal om information och samråd som slutits i gränsöverskridande 
förelag. 
Det finns också en växande social dialog över gränserna på regional nivå, när det gäller 
både sysselsättningen och genomförandet av direktiven om arbetsmiljö. Detta är mycket 
betydelsefullt i regioner där det förekommer betydande flöden över gränserna. 
Kommissionen kommer att överväga hur man kan stödja insatser av detta slag när de 
tydligt medför ett mervärde på europeisk nivå. 
6.2.2 Stöd till arbetsgivare och arbetstagare 
Oberoende av den sociala dialogen stöder kommissionen initiativ för att öka 
medvetenheten om Europafrågor. 
litt pågående initiativ i samband med detta är Network of Human Resource Directors 
(nätverket for chefer för mänskliga resurser) som spelar en roll för att sprida information 
om framgångsrika erfarenheter och nya idéer som kan användas på andra nivåer i 
dialogen. 
I European Business Network for Social Cohesion (europeiska företagsnätverket för 
social sammanhållning) samlas ett antal företag som utvecklar nyskapande initiativ för att 
ge ett praktiskt innehåll till deras sociala åtagande att bekämpa social utslagning och 
främja social sammanhållning. 
20 Rådets direktiv 94/45/EG av den 22 september 1994 om inrättandet av ett europeiskt företagsråd eller ett 
förfarande i gemenskapsföretag och grupper av gemenskapsföretag för information till och samråd med 
arbetstagare. 
19 
Kommissionen ger tekniskt och ekonomiskt stöd till olika initiativ från såväl 
arbetsgivarorganisationer som fackföreningar (konferenser, genomförande av 
gemensamma initiativ, spridning av resultaten av den sociala dialogen...). 
Kommissionen ger också bidrag till utbildningsinsatser som anordnas av 
fackföreningarna och stöd till Europeiska fackforeningsinstitutet. Syftet är atl främj-a 
spridningen av en europeisk kultur för förhållandet mellan arbetsgivare och arbetstagare 
samtidigt som man respekterar nationella erfarenheter och traditioner. 
6.2.3 Stöd till det europeiska centrumet for arbetsmarknadsrelationer 
År 1995 slöt arbetsmarknadens parter ett avtal genom vilket del europeiska centrumet för 
arbetsmarknadsrelationer inrättades. Deras initiativ stöddes av kommissionen. Det är ett 
utbildningscentrum där medlemmar i arbetsgivarorganisationer och fackföreningar från 
medlemsstaterna tillsammans studerar de olika systemen för relationerna mellan 
arbetsgivare och arbetstagare i Europa. Centrumet erbjuder alleuropeiska utbildnings- och 
forskningsmöjligheter som kan utnyttjas gemensamt av arbetsmarknadens parter i Europa. 
Kommissionen ställer sig bakom centrumets arbetssätt, och kommer att fortsätta att följa 
dess utveckling på nära håll. Kommissionen anser att centrumets grundare bör granska det 
salt pä vilket det fungerar så att dess inneboende möjligheter kan utnyttjas fullt ut. 
6.3 Metoder for att främja den sociala dialogen 
För att främja den sociala dialogen pä gemenskapsnivå måste man förbättra de politiska 
och logistiska förutsättningarna för att dialogen skall kunna äga rum, samt ge tekniskt 
stöd före och efter mötena till de olika organisationer som deltar i dem. 
Under åren har kommissionen inrättat, både på eget initiativ och på begäran från 
arbetsmarknadens parter, olika strukturer för information, samråd och dialog. Detta gör 
det möjligt för parterna att delta aktivt på gemenskapsnivå under förhållanden som 
uppmuntrar de nationella medlemmarna att uttrycka sina åsikter. 
Kommissionen stöder också de initiativ som arbetsmarknadens parter tar på europeisk 
och nationell nivå för att öka kunskaperna om avtalet om socialpolitik. Det kan gälla 
förberedande information (konferenser, undersökningar, förberedande möten, 
arbetsgrupper, ujtbildning om Europafrågor) och stöd för uppföljning av resultaten från 
den sociala dialogen (spridning, övervakning och utvärdering av avtal, europeiska 
insatser för t. ex. sysselsättning för ungdomar, samt inrättandet av ett utbildningscentrum 
om partsrelationerna på arbetsmarknaden). 
Det åligger kommissionen att främja och stödja den sociala dialogen så effektivt som 
möjligt. Detta innebär bland annat att man anpassar befintliga strukturer för att göra det 
möjligt för arbetsmarknadens parter att finna bästa möjliga lösningar mot bakgrund av 
den senaste utvecklingen och de framtida utmaningar denna utveckling för med sig. 
Kommissionens stöd bör skapa möjligheter för arbetsmarknadens parter på europeisk nivå 
att föregripa och analysera förändringar för att bättre kunna förstå olika system för 
förhållandet mellan arbetsgivare och arbetstagare samt att undersöka konsekvenserna av 
reformerna av den europeiska industrin, ekonomin, arbetsmarknaden inklusive 
utbildningssystemen, samt systemen för social trygghet. Med andra ord skulle det 
innebära att dagens och morgondagens parter på arbetsmarknaden skulle kunna fylla sin 
20 
uppgift som förhandlare på europeisk nivå för att främja europeisk integration i samband 
med den inre marknaden, EMU och social sammanhållning. 
6.4 Ett tanke- och diskussionsarbete: en arbetsgrupp 
Liksom övriga industrialiserade delar av världen står Europa inför ett antal stora 
utmaningar som innefattar världsomspännande konkurrens, snabba tekniska framsteg, 
miljöskydd och en åldrande befolkning. Dessutom måste Europa förbereda sig for 
införandet av den gemensamma valutan från och med 1999 och för anslutningen av nya 
medlemsstater till unionen. Vidare spelar arbetsmarknadens parter i medlemsstaterna i 
allmänhet alltmer en partnerroll. Deras roll förändras särskilt genom att arbetsmarknadens 
parter givits en nyckelroll i Amsterdam fördraget och i samband med riktlinjerna for 
sysselsättningen. Alla dessa förändringar får konsekvenser pä förhållandet mellan 
arbetsgivare och arbetstagare, och kvaliteten pä de syslem som styr detta förhållande 
kommer att vara betydande för Europas formäga alt anta dessa utmaningar. 
Som ett bidrag till debatten om dessa grundläggande frågor har kommissionen beslutat att 
engagera sakkunniga pä både nationell och europeisk nivå för att säkerställa att man får 
sä mänga olika synpunkter som möjligt på frågorna, och för att öka kunskapen om den 
europeiska sociala dialogen. Kommissionen bör stödja en diskussion på alla berörda 
nivåer. 
21 
BILAGA I 
FÖRTECKNING ÖVER ARBETSMARKNADSORGANISATIONER 1 EUROPA SOM 
FÖR NÄRVARANDE DELTAR I SAMRÅD ENLIGT ARTIKEL 3 I AVTALET OM 
SOCIALPOLITIK 
Denna förteckning kommer att, enligt de kriterier som fastställts i kommissionens 
meddelande KOM(93) 600 slutlig av den 14 december 1993 om tillämpningen av 
protokollet om socialpolitik, punkt 24, anpassas efter de resultat som den pågående 
undersökningen om representativitet ger allteftersom. 
1. Allmänna branschövergripande organisationer 
Union of Industrial and Employers' Confederations of Europe (UNICE) 
{Europeiska samarbetsorganisationen för nationella arbetsgivarföreningar och 
industriförbund) 
European Centre of Enterprises with Public Participation (CEEP) (Europeiska 
centrumet för offentliga affärsverk och företag) 
Europeiska fackliga samorganisationcn (EFS) 
Branschövergripande organisationer som företräder vissa grupper av arbetstagare eller 
företag: 
European Association of Craft, Small and Medium-Sized Enterprises 
(UEAPME-EUROPMI - "Gemensamma kommittén för den sociala dialogen") 
Confédération européenne des cadres (CEC) 
Eurocadres 
3. Särskilda organisationer 
Eurochambres 
4. Branschorganisationer 
Eurocommerce 
- COPA/COGECA 
Europeche 
Association of European Cooperative Insurers, AECI 
International Association of Insurance and Reinsurance Intermediaries, BIPAR 
European Insurance Committee, CEA 
Banking Federation of the European Community 
Savings Banks Group of the European Community, GCECEE 
22 
Association of Cooperative Banks of the EC 
European Confederation of woodworking industries, CEI-bois 
Confederation of the National Hotel and Restaurant Associations in the EC, 
HOTREC 
European Construction Industry Federation 
European Regional Airlines Association, ERA 
Airports Council International - European Region, ACl-Europe 
Association des compagnies indépendantes de la Communauté européenne, ACE 
Association of European Airlines, AEA 
Organisation européenne des bateliers 
International Union for Inland Navigation 
European Community Shipowners Association, ECSA 
Community of European Railways, CER 
International Road Transport Union, IRU 
Industrial Cleaning European Federation, FENI 
Europeiska branschorganisationer som tillhör EFS (*) 
FEM/EMF (metall) 
EURO-FIET (handel, kontor och teknik) 
European Committee Communications International 
EF A (jordbruk) 
EEA (media) 
ECF (livsmedel, hotell- och restaurangnäring) 
FSESP/EPSU (offentlig verksamhet) 
FST (transport) 
CSEE/ETUCE (utbildning) 
FETBB/EFBWW (byggnadsarbete - trä) 
FGE/EGF (grafik) 
FSE-THC7ETUC-TCL (textil) 
EMCEF (gruvarbete, kemi och energi) 
FEJ-FIJ/EFJ-IFJ (journalism) 
EFDPS (diamanter och ädelstenar) 
(*) Kopia av brevet till EFS 
23 
BILAGA II 
KOMMISSIONENS BESLUT 
av den 20 maj 1998 
om inrättande av branschvisa dialogkommittér för att främja dialogen mellan 
arbetsmarknadens parter på europeisk nivå 
24 
MOTIVERING 
1. Kommissionen är skyldig att främja dialogen mellan arbetsgivare och arbetstagare i 
enlighet med artikel 118b i fördraget. Den inhämtar åsikter från arbetsmarknadens 
parter på branschnivå om gemenskapens politik genom samråd om ett antal sociala 
och arbetsmarknads politiska initiativ, samt, inom de branscher där man bedriver en 
gemensam politik, om utarbetande och genomförande av branschspecifik politik. De 
branschspecifika samråden inriktas på att förbättra och harmonisera arbetsvillkoren 
och också, i vissa fall, pä att förbättra branschens ekonomiska situation och dess 
konkurrenskraft. Detta arbete utförs i branschkommittéer som inrättats formellt, de 
gemensamma kommittéerna, eller i informella arbetsgrupper. 
2. Kommissionen antog i september 1996 ett samrådsmeddelande 
(KOM(96) 448 slutlig av den 18 september 1996, om utvecklingen av den sociala 
dialogen pä gemenskapsnivå) för att samla ihop så många synpunkter som möjligt 
pä hur man skall gå till väga för att främja och utveckla den europeiska sociala 
dialogen. 1 detta meddelande underströk kommissionen att de gemensamma 
kommittéerna och de informella arbetsgrupperna har blivit överinstitutionaliserade 
eller har behållit föråldrade arbetsmetoder som överlevt sig själva. Därför ville man 
ha synpunkter på uppläggning och ansvarsområden när det gäller den branschvisa 
dialogen. 
3. Under 1997 fick man mer än 80 mycket detaljerade svar från 
arbetsgivarorganisationer och fackföreningar på europeisk och nationell nivå, från 
europeiska institutioner (se Europaparlamentets resolution av den 18 juli 1997 om 
kommissionens meddelande om utvecklingen av den sociala dialogen pä 
gemenskapsnivå, KOM(96) 448 slutlig, och Ekonomiska och sociala kommitténs 
yttrande i samma fråga, antaget den 29-30 januari 1997), och från nationella 
myndigheter. EU europeiskt forum hölls i Haag i april 1997 för att diskutera den 
sociala dialogens framtid pä europeisk nivå. 
4. De flesta av de som svarade instämde i kommissionens slutsats att de nuvarande 
strukturerna ofta utgör ett hinder för positiv utveckling. Man måste ha en mer 
samordnad inställning till de strukturer som stöder den sociala dialogen på 
branschnivå för att säkerställa en mer rättvis behandling av de olika branscherna, 
och göra det möjligt för alla branscher att bidra på ett effektivt och betydande sätt 
till utvecklingen av gemenskapens politik på de områden som berör dem. 
Kommissionen bör vara beredd att besvara förfrågningar från alla branscher som vill 
vara aktivt involverade i den europeiska dialogen. 
5. För att förbättra tillskottet från dialogen på branschnivå såväl kvantitativt som 
kvalitativt, så att mervärdet på europeisk nivå ökar, är det nödvändigt att ersätta de 
befintliga strukturerna och uppmuntra till en effektivare dialog. Arbetsmetoderna 
kommer att rationaliseras - ett plenarmöte på hög nivå per år, en partsdelegation 
med ett begränsat antal deltagare, återbetalning av kostnaderna för högst 
15 deltagare från varje sida. Genom det generaldirektorat som mest berörs av 
frågorna på dagordningen eller GD V skall kommissionen tillhandahålla 
sekretariatstjänster. Mötena kommer normalt att ledas av en företrädare för 
arbetsgivarna eller för arbetstagarna, men en företrädare för kommissionen skall 
utöva ordförandeskapet om båda parterna lämnar en gemensam begäran därom. 
25 
Varje bransch kommer att få ett gott stöd genom ett partnerskap mellan GD V och 
andra berörda generaldirektorat. Partnerskapet kommer att innefatta förbättrat 
tekniskt stöd för att förbereda och följa upp mötena. 
26 
KOMMISSIONENS BESLUT 
av den 20 maj 1998 
om inrättande av branschvisa dialogkommittéer för att främja dialogen mellan 
arbetsmarknadens parter pä europeisk nivå. 
EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR BESLUTA T FÖLJANDE 
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, och 
med beaktande av följande: 
Enligt artikel 1 18b i fördraget skall kommissionen sträva efter att utveckla dialogen pä 
europeisk nivå mellan arbetsgivare och arbetstagare sä att denna dialog, om parterna 
önskar det, kan leda till avtalsbundna relationer. 
I punkt 12 i gemenskapens stadga för arbetstagares grundläggande sociala rättigheter 
föreskrivs att arbetsgivare eller arbetsgivarorganisationer å ena sidan och 
arbetstagarorganisationer å andra sidan skall ha rätt att förhandla och sluta kollektivavtal 
enligt de villkor som anges i nationell lagstiftning och praxis. Dialogen mellan 
arbetsmarknadens parter på europeisk nivå måste utvecklas och får, om båda parter anser 
det vara önskvärt, resultera i att avtal sluts särskilt över yrkesgränser och branschvis. 
Som svar pä sitt meddelande av den 18 september 1996 om utvecklingen av den sociala 
dialogen pä gemenskapsnivå21 fick kommissionen starkt slöd för sitt förslag alt stärka den 
sociala dialogen på branschnivå från alla berörda parter. 
1 sin resolution av den 18 juli 199722, som svar på kommissionens meddelande, krävde 
Europaparlamentet att man skulle fästa särskild vikt vid den sociala dialogen på 
sektorsnivä eftersom effekterna av reglering respektive avreglering på sysselsättningen 
inom olika ekonomiska sektorer bäst kan bedömas inom ramen för den sociala dialogen 
på sektorsnivå. 
I sitt yttrande av den 29 januari 199723, som svar på kommissionens meddelande, fastslog 
Ekonomiska och sociala kommittén att den sektorsinriktade dialogen skall vara effektiv, 
rationell och välinriktad. 
Situationen i de olika medlemsstaterna påvisar tydligt behovet för arbetsgivare och 
arbetstagare att delta aktivt i diskussioner som gäller förbättrade levnads- och 
arbetsförhållanden i deras bransch, lin dialogkommillé pä branschnivå som knyts till 
kommissionen är det mest lämpliga sättet att säkerställa denna medverkan genom att 
skapa ett representativt forum pä gemenskapsnivå för berörda socio-ekonomiska 
intressen. 
Kommissionen bör sträva efter att säkerställa att valet av ledamöter och verksamheten i 
de branschvisa dialogkommittéerna bidrar till att främja jämställdhet mellan kvinnor och 
män. 
21 K()M(%) 448 slutlig. 
22 IÏGT C 286, 22.9.1997, s. 338. 
23 FXiT C 89, 19.3.1997, s. 27. 
27 
De befintliga gemensamma kommittéerna bör ersättas av de branschvisa 
dialogkommitléerna. Besluten om inrättande av de förstnämnda kommittéerna bör därför 
upphävas. 
IÀRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE: 
Artikel 1 
Härmed inrättas branschvisa dialogkommittéer (nedan kallade "kommittéerna") inom de 
branscher där arbetsmarknadens parter framställer en gemensam begäran om att delta i en 
dialog pä europeisk nivå, och där de organisationer som företräder arbetsgivare 
respektive arbetstagare uppfyller följande krav: 
a) De skall vara inriktade på specifika branscher eller kategorier samt ha en 
organisation på europeisk nivå. 
b) De skall bestå av erkända organisationer som själva ingår som en del av 
medlemsstaternas strukturer för arbetsmarknadens parter, som har förmåga att 
avlalsforhandla, och som är representativa för flera medlemsstater. 
c) De skall vara uppbyggda pä ett sätt som säkerställer en effektiv medverkan i 
kommittéernas arbete. 
Artikel 2 
Kommittéerna skall, för de respektive branscher för vilka de inrättas 
a) rådfrågas om utvecklingen pä gemenskapsnivå när den får sociala konsekvenser, 
samt 
b) utveckla och främja den sociala dialogen pä branschnivå. 
Artikel 3 
De företrädare för arbetsmarknadens parter som deltar i en kommittés sammanträden 
skall vara sammanlagt högst 40 stycken, med ett lika stort antal företrädare för 
arbetstagardelegationen respektive arbetsgivardelegationen. 
Artikel 4 
Kommissionen skall inbjuda företrädarna alt delta i kommittéernas möten pä förslag frän 
de partsorganisationer som har framställt den begäran som avses i artikel 1. 
28 
Artikel 5 
1. Varje kommitté skall tillsammans med kommissionen fastställa sin egen 
arbetsordning. 
2. Ordförande för varje kommitté skall vara en företrädare för arbetsgivardelegationen 
eller arbetstagardelegationen eller, efter en gemensam begäran från dessa 
delegationer, en företrädare för kommissionen. 
3. Kommittéerna skall sammanträda minst en gång om året. Högst trettio företrädare 
för arbetsgivare och arbetstagare som deltar i ett möte i en kommitté skall fä 
traktamente och ersättning för resekostnader. 
4. Kommissionen skall regelbundet, i samråd med arbetsmarknadens parter, granska 
del sätt på vilket de branschvisa dialogkommittéerna fungerar och hur deras 
verksamhet fullföljs i olika branscher. 
Artikel 6 
Om kommissionen har informerat en kommitté om att en fråga som diskuteras rör ett 
konfidentiellt ämne är kommitténs ledamöter, utan att det påverkar tillämpningen av 
artikel 214 i fördraget, skyldiga att inte yppa någon information som de fått vid mötena i 
kommittén eller genom dess sekretariat. 
Artikel 7 
1. De branschvisa dialogkommitléerna skall ersätta de befintliga gemensamma 
kommittéerna enligt följande: 
a) Gemensamma kommittén för sjötransporter, inrättad genom kommissionens 
beslut 87/467/EEG24. 
b) Gemensamma kommittén för civil luftfart, inrättad genom kommissionens 
beslut 90/449/EEG25. 
c) Gemensamma kommittén för inlandssjöfart, inrättad genom kommissionens 
beslut 80/991/EEG26. 
d) Gemensamma kommittén för vägtransporter, inrättad genom kommissionens 
beslut 85/516/EEG27. 
24 EGT L 253, 4.9.1987, s. 20. 
25 EGT L 230, 24.8.1990, s. 22. 
26 EGT L 297, 6.11.1980, s. 28. 
27 EGT L 317, 28.11.1985, s. 33. 
29 
e) Gemensamma kommittén för järnvägen, inrättad genom kommissionens 
beslut 85/13/EEG28. 
f) Gemensamma kommittén för telekommunikationstjänster, inrättad genom 
kommissionens beslut 90/450/EEG29. 
g) Gemensamma kommittén för lantarbetares sociala problem, inrättad genom 
kommissionens beslut 74/442/EEG30. 
h) Gemensamma kommittén för de sociala förhållandena för arbetstagare inom 
havsfisket, inrättad genom kommissionens beslut 74/441/EEG31. 
i) Gemensamma kommittén för postväsendet, inrättad genom kommissionens 
beslut 94/595/EG32. 
De kommittéer som inrättats genom ovanstående beslut skall dock fortsätta att 
fungera fram till dess att de branschvisa kommittéer som inrättas genom detta beslut 
börjar fungera, dock längst till och med den 31 december 1998. 
2. Om inte annat följer av artikel 1, skall den branschvisa dialogkommittén även 
ersätta andra informella arbetsgrupper genom vilka kommissionen hittills har 
främjat den sociala dialogen i vissa branscher som inte omfattas av ett 
kommissionsbeslut om inrättande av en gemensam kommitté. 
3. De beslut som anges i punkt 1 a-i upphävs med verkan från och med den 
1 januari 1999. 
Utfärdat i Bryssel den 20 maj 1998 
På kommissionens vägnar 
Pådraig FLYNN 
Ledamot av kommissionen 
28 EGT L 8, 10.1.1985, s. 26. 
29 EGT L 230, 24.8.1990, s. 25. 
30 EGT L 243, 5.9.1974, s. 22. 
31 EGT L 243, 5.9.1974, s. 19. 
32 EGT L 225, 31.8.1994, s. 31. 
30 
Utkast till 
RÅDETS BESLUT 
om ändring av beslut 70/532/EEG om inrättande av en ständig kommitté för 
sysselsättningen i Europeiska gemenskaperna 
31 
MOTIVERING 
1. Trepartsdiskussioner om sysselsättningen äger rum pä möten mellan företrädare for 
arbetsmarknadens parter, rådet och kommissionen. Utöver deltagarnas respektive 
prioriteringar är syftet att fastställa gemensamma mål. Den ständiga kommittén för 
sysselsättning, som inrättades 1970 (rådets beslut nr 70/532/EEG, ändrat genom 
beslut nr 75/62/1 îlïG), har varit nyckelorganet för dessa diskussioner på europeisk 
nivå. 
2. En hel del kritik har riktats mot kommitténs nuvarande arbetssätt. De flesta av 
kommitténs ledamöter instämmer i att dess sätt att fungera är föråldrat, vilket också 
gäller valet av ledamöter, de arbetsmetoder som tillämpas, samt användningen av 
resultaten. 
3. Vidare har den bakgrund mot vilken trepartsdialogen pä gemenskapsnivå fors 
förändrats under senare är. 
Trepartssamarbetel har blivit viktigare i en del av de medlemsstater där 
sysselsättningspakler har slutits. 
I diskussioner pä senare tid om kompletterande åtgärder vid industriell 
omställning har partnerskap ansetts vara ett av de viktigaste hjälpmedel som 
skulle främjas. 
Införlivandet av ett nytt kapitel om sysselsättningen i Amsterdamfördraget 
och tillämpningen av dessa nya bestämmelser (se rådets resolution om 
riktlinjerna för sysselsättningen 1998, antagen den 15 december 1997, 
EGT C 30, 28.1.1998, s. 1-5) har givit trepartsdialogen en ny inriktning. 
De initiativ som tagits på senare tid för att uppmuntra till nya former av 
trepartsdialog har också lett till ett ökat antal forum där rådet och arbetsmarknadens 
parter trallas för all diskutera sysselsättningsfrågor, parallellt med mötena pä 
ministernivå inom ramen for den ständiga kommittén för sysselsättning. Exempel pä 
sädana forum är mötena mellan ledningsgruppen for kommittén for sysselsättning 
och arbetsmarknad och arbetsmarknadens parter, samt mötena mellan en trojka 
bestående av ministrar och/eller statschefer och arbetsmarknadens parter. 
4. Denna utveckling samt den ständiga kommitténs odiskutabla brist på effektivitet i 
dess nuvarande form gör ett nytt, rationaliserat förfarande nödvändigt, genom vilket 
arbetsmarknadens parter så effektivt som möjligt kan bidra till utveckling och 
genomförande av riktlinjerna för sysselsättning och övergripande ekonomiska 
riktlinjer. I kommissionens förslag till ändring av det nu gällande rådsbeslutet 
begränsas således antalet deltagare vid mötena, och parternas medlemsskap 
uppdateras med hänsyn till kommande utvidgningar av gemenskapen och till att 
utvecklingen kan komma att påverka de representativa organisationerna. I förslaget 
ges också nödvändig flexibilitet så att kommittémötena kan knytas direkt till det nya 
arbetet för sysselsättningen. 
32 
Kommissionen har följande kommentarer till den enda artikeln i förslaget: 
5. Beträffande ändringen av artikel 2.1 i beslut 70/532/EEG. 
I första hand inskränker sig denna ändring till att återspegla förändringarna avseende 
deltagande i kommittén. Därutöver fastställs i denna ändring att kommittén skall 
sammanträda två gånger om året. Denna bestämmelse ersätter kommitténs tidigare 
skyldighet att "uppfylla sin funktion innan några åtgärder vidtas av de berörda 
institutionerna". Denna ändring återspeglar den viktiga roll som arbetsmarknadens 
parter skall spela i det nya arbetet för sysselsättningen i enlighet med slutsatserna 
från Europeiska rådets möte om sysselsättning den 20-21 november 1997 (s.19) 
(loppmötet om sysselsättning i Luxemburg). 
6. Beträffande ändringen av artikel 2.2 i beslut 70/532/EEG. 
Denna ändring ger varje ordförandeland for unionen nödvändig frihet att välja den 
mest lämpliga formen för diskussioner om sysselsättning med arbetsmarknadens 
parter - antingen hela rådet eller en trojka av stats- och regeringschefer, i enlighet 
med slutsatserna frän loppmötet om sysselsättning i Luxemburg (s. 19). 
7. Beträffande ändringen av artikel 2.3 i beslut 70/532/EEG, ändrat genom 
beslut 75/62/EEG. 
Lör det första minskas genom denna ändring antalet deltagande parter från 36 till 16 
för att mötena skall bli effektivare. För det andra ersätter artikeln den funktion som 
bilagan i det tidigare beslutet hade, genom att det här fastställs vilka 
arbetsmarknadsorganisationer som kan delta i kommitténs arbete. 
Arbetsmarknadsorganisationerna skall väljas ut på så sätt att varje partsdelegation 
omfattar hela ekonomin, och består av europeiska organisationer som företräder 
antingen allmänna intressen eller mer specifika intressen för anställda i 
chefsställning och personal med fackkunskaper, samt små och medelstora företag. 
8. Beträffande ändringen fav artikel 2.4 och strykandet av bilagan till 
beslut 70/532/EEG, ändrat genom beslut 75/62/EEG. 
I denna ändring återspeglas minskningen av antalet deltagare frän partsdelegationerna. 
33 
Utkast till 
RÅDETS BESLUT 
om ändring av beslut 70/532/1 iEG om inrättande av en ständig kommitté för 
sysselsättningen i Europeiska gemenskaperna 
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR BESLUTAT FÖLJANDE 
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt 
artikel 145 i detta, och med beaktande av följande: 
Europaparlamentet krävde i sin resolution av den 18 juli 199733 om kommissionens 
meddelande av den 18 september 1996 angående utvecklingen av den sociala dialogen på 
gemenskapsnivå34 att reformeringen av den ständiga kommittén för sysselsättning sker 
snarast. 
Ekonomiska och sociala kommittén ansåg i sitt yttrande av den 29 januari 199735 om 
kommissionens nämnda meddelande att den ständiga kommittén lör sysselsättning bör få 
en starkare ställning. 
Rådet betonade i sin resolution av den 15 december 1997 om riktlinjer för 
sysselsättningen under år 199836 nödvändigheten av att inbegripa arbetsmarknadens 
parter i sysselsättningspolitiken. 
Kommissionen underströk i sitt meddelande "Anpassa och främja den sociala dialogen på 
gemenskapsnivå" av den 20 maj 199837 vikten av att sammansättningen av och 
arbetsmetoderna för den ständiga kommittén för sysselsättning anpassas till den nya 
miljön. 
I sina slutsatser till 1996 års regeringskonferens bekräftade Europeiska rådet vid sitt möte 
i Morens den 21-22 juni 1996 på nytt vikten av att främja sysselsättningen och minska 
den oacceptabelt höga arbetslösheten i Europa, särskilt för unga människor, 
långtidsarbetslösa och lågutbildadc. 
Europeiska rådet underströk vid sitt extra toppmöte om sysselsättning i Luxemburg den 
20-21 november 1997 att, som ett led i en nödvändig förstärkning av den sociala 
dialogen, kommer arbetsmarknadens parter på alla nivåer att delta i alla stadier av denna 
nya strategi och medverka till genomförandet av riktlinjerna. 
Rådets beslut 70/532/EEG, senast ändrat genom beslut 75/62/EEG, bör därför ändras i 
enlighet härmed. 
33 EGT C 286, 22.9.1997, s. 338. 
34 KOM(96) 448 slutlig. 
35 EGT C 89, 19.3.1997, s. 27. 
36 EGT C 30, 28.1.1998, s. 1. 
37 KOM(1998) 322 slutlig. 
34 
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE: 
Enda artikel 
i 
i Beslut 70/532/EEG ändras pä följande sätt: 
1. I artikel 2 skall punkterna 1 -4 ersättas med följande: 
"1. Kommitténs uppgift skall vara att, i enlighet med fördragen och med respekt 
för befogenheterna för gemenskapernas organ och institutioner, säkerställa 
en kontinuerlig dialog, gemensam handling och samråd mellan rådet - eller 
en trojka av stats- eller regeringschefer-, kommissionen och 
arbetsmarknadens parter lör att förenkla samordningen av medlemsstaternas 
sysselsättningspolitik i överensstämmelse med gemenskapens målsättningar. 
Kommittén skall sammanträda tvä gånger om året. 
2. 1 oljande parter skall delta i kommitténs arbete: 
Rådet eller en trojka av stats- eller regeringschefer. 
Kommissionen. 
Arbetsgivarorganisationer. 
Arbetstagarorganisationer. 
3. Arbetsgivare och arbetstagare skall ha åtta företrädare var. Delegationerna 
skall omfatta hela ekonomin och bestå av europeiska organisationer som 
företräder antingen allmänna intressen eller mer specifika intressen för 
anställda i chefsställning och personal med fackkunskaper, samt små och 
medelstora företag. Europeiska fackliga samorganisationen (EFS) skall 
samordna utnämnandet av arbetstagarnas delegation (EFS, CEC), och 
Europeiska samarbetsorganisationen för nationella arbetsgivarföreningar och 
industriförbund (UNICE) skall samordna utnämnandet av arbetsgivarnas 
delegation (UNICE, CEEP, UEAPME, Eurocommerce, COPA). 
4. Var och en av de parter som deltar i kommitténs arbete skall utse sina 
företrädare efter eget godtycke antingen för en bestämd period eller, 
beroende på de ärenden som skall behandlas, för bestämda möten." 
2. Bilagan skall utgå. 
Utfärdat i Bryssel den 
På rådets vägnar 
Ordförande 
35 
FINANSIERINGSÔVERSIKT 
1. ÅTGÄRDENS BETECKNING 
Branschvisa dialogkommittéer 
2. BERÖRDA BUDGETPOSTER 
Enbart del A i hudgeten 
3. RÄTTSLIG GRUND 
Fördraget om upprättandet av Europeiska unionen, särskilt artikel 118B och artikel 3 
i avtalet om socialpolitik. 
4. BESKRIVNING AV ÅTGÄRDEN 
4.1 Allmänt mål 
I meddelandet läggs ett förslag fram om rationalisering av befintliga kommittéer och 
grupper när det gäller branschvisa sociala dialoger. Denna rationalisering syltar till 
att ge en enhetlig struktur när det gäller dessa dialoger och till alt minska den 
administrativa bördan för de inrättade gemensamma kommittéerna. 
Rationaliseringen kommer att göra det möjligt att svara på förfrågningar från nya 
branscher om att delta i den sociala dialogen inom ramen för tillgängliga medel. Den 
åtföljs av en ändring i de aktuella stadgarna för de gemensamma kommittéerna. 
4.2 Period som omfattas av åtgärden och bestämmelser om förlängning. 
Obegränsad varaktighet. 
5. KLASSIFICERING AV UTGIFTER/INKOMSTER 
5.1 kke-obligatoriska utgifter 
5.2 leke-dijferenlierade anslag 
5.3 Typ av berörda inkomster : Inga inkomster 
36 
6. TYP AV UTGIFTER/INKOMSTER 
Utgifterna berör huvudsakligen utgifterna för möten för branschvisa sociala dialoger. Det 
rör sig om utgifter för bokning av rum, återbetalning av resekostnader för 
arbetsmarknadens parter och tolkning. 
7. BUDGETKONSEKVENSER 
INGA BUDGETKONSEKVENSER FÖR DEL B I BUDGETEN 
7.1 Beräkningssätt för de totala utgifterna för åtgärden (samband mellan enskilda 
utgifter och totala utgifter) 
Rationaliseringen och förändringen av stadgarna för branschvisa 
dialogkommittéer kommer inte att medföra nya behov när det gäller 
ekonomiska medel och andra resurser. 
7.2 Fördelning pä olika delar av åtgärden 
i miljoner ecu (löpande priser) 
Fordelning 
Total! Ar n 
n+ 1 n + 2 n + 3 n + 4 n + 5 
och 
foljan 
de 
rakens 
kapsar Totalt 
37 
7.3 Driftkostnader för studier, experter etc. i del B i budgeten 
i miljoner ecu (i löpande priser) 
- Studier 
- Expcrtmolcn 
- Konferenser och kongresser 
- Information och publikationer 
Total! Ar n 
n I 1 ni 2 n i 3 ni 4 n t- 5 
och 
loljan-
de 
raken-
skapsar Totalt 
7.4 Tidsplan lör älagandebcmyndiganden / betalningsbemyndiganden 
i miljoner ecu 
Atagandcbemyndigande 
Betalningsbemyndigande 
Am 
ni 1 
n t-2 
n i 3 
n + 4 
n + 5 
och foljande rakenskapsar 
Totalt Am 
n+ 1 n + 2 n + 3 n + 4 n + 5 
och 
fbljan-
de 
raken­
skapsar Totalt 
8. BESTÄMMELSER OM BEDRÄGERIBEKÄMPNING 
Inga bestämmelser när det gäller budgeterade kostnader (anordnande av möten) med 
undantag av sedvanliga kontroller när det gäller återbetalning av deltagarnas kostnader 
för resor och uppehälle. 
38 
9. ANALYS AV KOSTNADSEFFEKTIVITETEN 
9.1 Specifika kvantifierbara mål, målgrupp 
Det gäller att göra det möjligt för arbetsmarknadens parter på branschnivå att 
utveckla en social dialog som kan mynna ut i avtal. 
Målgruppen är arbetsmarknadens parter på branschnivå och medlemmar i 
representativa organisationer. 
9.2 Motivering av åtgärden 
Den branschvisa sociala dialogen har fortlöpande haft ett ökat indy tände pä 
europeisk nivå. För att denna utveckling skall kunna fortsätta och lor att inflytandet 
skall kunna lorbättras kvantitativt och kvalitativt och ge ett ökat mervärde pä 
europeisk nivå är man tvungen att ersätta de befintliga strukturerna och uppmuntra 
till en effektiv politisk dialog snarare än ett ytterst formaliserat åsiktsutbyte. 
Kommissionen kommer att inrätta ett nytt ramverk inom vilket den branschvisa 
dialogen även fortsättningsvis kan utvecklas. Detta ramverk kan tillämpas på samma 
sätt på alla sektorer som önskar delta i den sociala dialogen och kommer att vara lätt 
att utvidga till nya sektorer. 
De nya kommittéerna kommer att utgöra det viktigaste forumet för den branschvisa 
dialogen (samråd, gemensam åtgärd och förhandlingar) och de kommer att inrättas 
inom alla sektorer som lämnar in en gemensam ansökan och som är tillräckligt 
välorganiserade på europeisk nivå i linje med de fastställda kriterierna för 
representativitet. 
9.3 l Ipploljning och utvärdering av åtgärden 
Tillgängen till olika mölesfacilitcter för de olika kommittéerna kommer att ordnas i 
överensstämmelse med deras ärliga arbetsprogram. 
De texter som antas gemensamt av arbetsmarknadens parter inom ramen för dessa 
kommittéer skall offentliggöras och spridas såväl inom gemenskapens institutioner 
som inom institutionerna i medlemsstaterna och särskilt till nationella 
arbetsmarknadsorganisationer. 
Resultaten av den sociala dialogen och således av verksamheten i dessa kommittéer 
kommer att utvärderas huvudsakligen av representanter för dessa 
arbetsmarknadsorganisationer. Representanterna skall väljas vid fackföreningsval 
eller genom andra omröstnings förfaranden. 
Dessutom kommer kommissionen att lägga fram resultaten av arbetet i dessa 
branschvisa kommittéer i samband med den årliga redovisningen av den sociala 
dialogen. 
39 
10. ADMINISTRATIVA KOSTNADER (DEL A I AVSNITT III I DEN ALLMÄNNA 
BUDGETEN) 
Den faktiska avsättningen av nödvändiga administrativa resurser sker genom 
kommissionens ärliga beslut om fördelning av medel med hänsyn till antal tjänster och 
ytterligare belopp som beviljas av hudgctmyndighclcn. 
10.1 Inverkan pä antal tjänster 
INGA YPPERLIGARE TJÄNSTER KRÄVS 
I TABELLEN NEDAN VISAS DE TJÄNSTER SOM FINNS NU. DENNA ÅTGÄRD 
KOMMER ATT KRÄVA EN INTERN OMFÖRDELNING AV 
ARBETSUPPGIFTERNA 
Typ av tjiinst 
Tjansleman 
Eller temporiirt 
anstiitlda 
Timanstallda A 
B 
G 
Övriga tjänster 
A-7001 
Totalt Personal som skall 
administrera atgarden 
Fasta 
tjänster 
9 
1 
2 
12 Tillfälliga 
tiänstcr 
1 
1 
2 Varav 
Befmtliga 
tjiinster inom 
berort GD 
eller berord 
avdelning 
10 
1 
2 
1 
14 Ytterligare 
tjiinster langd 
* 
Odefinierat 
10.2 Total budgetkonsekvens på de mänskliga resurserna 
INGA YTTERLIGARE TJÄNSTER KRÄVS. 
I TABELLEN NEDAN VISAS DE TJÄNSTER SOM FINNS NU. ÅTGÄRDEN 
KOMMER A IT KRÄVA INTERN OMFÖRDELNING AV ARBETSUPPGIFTERNA, 
(ecu) 
Belopp Berakningssatt 
Tjanstemiin* 1.296.000 12x108.000 = 1.296.000 
Tillfalligt anstallda 108.000 I x 108.000 = 108.000 
Ovriga resurser 43.000 1 x 43.000 = 43.000 
(A-7001) 
Totalt 1 1.447.0001 
Genom att använda de tillgängliga resurser som har anslagits till 
administrationen av åtgärden (beräkning grundad på A-l, A-2, A-4, A-5 
och A-7) 
40 
10.3 Budgetkonsekvens pä övriga driftkostnader för åtgärden (ecu) 
Budgelposl Belopp Berakningssall 
(nr och ruhrik) 
A 7032 Kommiltemoten 1.265.040 753 ecu/deltagare i genomsnitt x 30 deltagare 
maximum per mote x minst 56 moten 
Totalt 11.265.040 \ 
Beloppet ovan, som berör alla de branschvisa dialogkommittéer som skall bildas, ligger 
inom ramen för anslaget från GD V. 
41 

ISSN 1024-4506 
KOM(98) 322 slutlig 
DOKUMENT 
SV 05 01 
Katalognummer : CB-CO-98-355-SV-C 
ISBN 92-78-36867-9 
Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer 
L-2985 Luxemburg 
'•y </»•