2009
KOMMISSIONENS FÖRVALTNING 
AV ICKE-STATLIGA AKTÖRERS 
DELTAGANDE  I EG:s 
UTVECKLINGSSAMARBETEEUROPEISKA 
REVISIONSRÄTTEN
Särskild rapport  nr 4
SV
ISSN 1831-0990

KOMMISSIONENS 
FÖRVALTNING AV ICKE-STATLIGA AKTÖRERS DELTAGANDE I EG:s UTVECKLINGSSAMARBETESärskild rapport  nr 4   2009
EUROPEISKA REVISIONSRÄTTEN(i enlighet med artikel 248.4 andra stycket i EG-fördraget)
Särskild rapport nr 4/2009 – Kommissionens förvaltning av icke-statliga aktörers deltagande i EG:s utvecklingssamarbete2
EUROPEISKA REVISIONSRÄTTEN
12, rue Alcide De Gasperi
1615 Luxembourg
Tfn +352 4398-45410
Fax +352 4398-46430
E-post: euraud@eca.europa.eu
Internet: http://www.eca.europa.eu
Särskild rapport  nr 4   2009
En stor mängd övrig information om Europeiska unionen är tillgänglig på Internet 
via Europa-servern (http://europa.eu).
Kataloguppgifter finns i slutet av publikationen.Luxemburg: Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer, 2009ISBN 978-92-9207-287-2
© Europeiska gemenskaperna, 2009
Kopiering tillåten med angivande av källan.
Printed in Belgium
Särskild rapport nr 4/2009 – Kommissionens förvaltning av icke-statliga aktörers deltagande i EG:s utvecklingssamarbete3
INNEHÅLLSFÖRTECKNING
Punkt
 FÖRKORTNINGAR
I–VII  SAMMANFATTNING
1–12  INLEDNING
1–4  REVISIONSSAMMANHANG
5–6  BETYDELSE FÖR BUDGETEN
7–9  RÄTTSLIG RAM
10–12  VIKTIGA HANDLINGAR
10 DET EUROPEISKA SAMFÖRSTÅNDET OM UTVECKLING11–12 MEDDELANDEN OCH RIKTLINJER
13–17  REVISIONENS INRIKTNING OCH OMFATTNING SAMT REVISIONSMETOD
18–83  IAKTTAGELSER
18–35   SER KOMMISSIONEN I TILLRÄCKLIG GRAD TILL ATT ICKE-STATLIGA AKTÖRER DELTAR 
PÅ ETT ÄNDAMÅLSENLIGT SÄTT I UTVECKLINGSSAMARBETET?
20–29 UTARBETANDE AV LANDSTRATEGIDOKUMENT
30–35 TEMATISKT PROGRAM OM ICKE-STATLIGA AKTÖRER OCH LOKALA MYNDIGHETER INOM UTVECKLING
36–68   HAR KOMMISSIONEN EFFEKTIVA FÖRVALTNINGSSYSTEM SOM GARANTERAR ATT DE VERKSAMHETER 
SOM GENOMFÖRS AV ICKE-STATLIGA AKTÖRER ÄR RELEVANTA OCH SANNOLIKT KOMMER 
ATT ÅSTADKOMMA FÖRVÄNTADE RESULTAT?
37–41 URVALSFÖRFARANDEN
42–50 KONTROLL- OCH ÖVERVAKNINGSFÖRFARANDEN
51–62  ÖVERVAKNING INBEGRIPET VERKTYG OCH BEDÖMNINGAR AV HUR ÄNDAMÅLSENLIG 
ICKE-STATLIGA AKTÖRERS VERKSAMHET ÄR
63–68 UTSIKTER TILL HÅLLBARHET
69–83   SER KOMMISSIONEN I TILLRÄCKLIG GRAD TILL ATT KAPACITETSUPPBYGGNAD 
TILLHANDAHÅLLS ICKE-STATLIGA AKTÖRER?
70–74 STRATEGI FÖR KAPACITETSUPPBYGGNAD HOS ICKE-STATLIGA AKTÖRER
75–83 PROGRAM FÖR KAPACITETSUPPBYGGNAD HOS ICKE-STATLIGA AKTÖRER
84–92  SLUTSATSER OCH REKOMMENDATIONER
 BILAGA I –  BELOPP FÖR KONTRAKT MED ICKE-STATLIGA AKTÖRER
 BILAGA II –  VIKTIGA BESTÄMMELSER I COTONOUAVTALET AVSEENDE ICKE-STATLIGA AKTÖRER BILAGA III –  FÖRTECKNING ÖVER GRANSKADE PROGRAM, PROJEKT OCH LOKALA INBJUDNINGAR ATT LÄMNA FÖRSLAG BILAGA IV –  AKTÖRER INOM UTVECKLINGSSAMARBETET SOM BESÖKTES PÅ PLATS
 KOMMISSIONENS SVAR
Särskild rapport nr 4/2009 – Kommissionens förvaltning av icke-statliga aktörers deltagande i EG:s utvecklingssamarbete
Särskild rapport nr 4/2009 – Kommissionens förvaltning av icke-statliga aktörers deltagande i EG:s utvecklingssamarbete5
FÖRKORTNINGAR
ALA : Asien och Latinamerika
AVS : Afrika, Västindien och Stilla havsområdet (grupp av stater)
CONCORD : Europeiska sammanslutningen av icke-statliga organisationer för stöd och 
utveckling
Cris : Gemensamt informationssystem för yttre förbindelser (datorprogram)
DCI : Finansieringsinstrument för utvecklingssamarbete
EG: Europeiska gemenskapen
EIDHR : Europeiskt initiativ för demokrati och mänskliga rättigheter
ENPI : Europeiskt grannskaps- och partnerskapsinstrument
EU: Europeiska unionen
EUF : Europeiska utvecklingsfonden
EuropeAid : Byrån för samarbete EuropeAid
PADOR : Potentiella uppgifter om sökanden vid registrering på Internet (datorprogram)
RELEX : Generaldirektoratet för yttre förbindelser
KOMMISSIONENS 
SVAR
Särskild rapport nr 4/2009 – Kommissionens förvaltning av icke-statliga aktörers deltagande i EG:s utvecklingssamarbete6
SAMMANFATTNING
I.
Termen ”icke-statliga aktörer”, såsom den  
används i denna rapport, omfattar alla  
aspekter av samhället som inte är en del av 
den privata sektorn eller staten, inbegripet 
enskilda organisationer1. I Cotonouavtalet  
med AVS-staterna, och i EU-lagstiftningen, fastställs att sådana icke-statliga aktörer  
kan spela många olika roller i utvecklings-
samarbetet, särskilt när det handlar om att 
delta i den politiska dialogen och genomföra projekt. Det är meningen att stödet till kapa-citetsuppbyggnad ska hjälpa icke-statliga  
aktörer att fylla dessa roller. De EU-medel  som direkt tilldelades icke-statliga aktörer 2007 uppgick till ungefär 915 miljoner euro, vilket motsvarade 10 % av det totala bistån-
det till utvecklingsländerna (allmän budget 
och EUF).
II.
Vid revisionen undersökte revisionsrätten de 
icke-statliga aktörernas viktigaste roller och 
frågade huruvida kommissionen
i tillräcklig grad ser till att icke-statliga  —
aktörer deltar på ett ändamålsenligt sätt 
i utvecklingssamarbetet,
har effektiva förvaltningssystem som   —
garanterar att de verksamheter som  genomförs av icke-statliga aktörer är  
relevanta och sannolikt kommer att  
åstadkomma förväntade resultat,
1 I Cotonouavtalet omfattar definitionen av icke-statliga 
aktörer även den privata sektorn. I denna rapport 
används dock samma definition som i instrumentet för 
utvecklingssamarbete (DCI – Europaparlamentets och 
rådets förordning (EG) nr 1905/2006 av den 18 december 
2006 om upprättande av ett finansieringsinstrument för 
utvecklingssamarbete [EUT L 378, 27.12.2006, s. 41]), där vinstdrivande organ inte ingår. I artikel 24.2 i förordningen 
finns en fullständigare förteckning över typerna av 
organisationer. Det råder visserligen klar och stor enighet 
om vilka särdrag enskilda organisationer har, men det 
finns ingen enhetlig definition (både FN och Världsbanken 
har offentliggjort arbetsdefinitioner). För att genomföra 
denna revision behövdes ingen definition av enskilda organisationer eftersom det är mer användbart att använda 
det vidare begreppet icke-statliga aktörer inom utveckling 
(vilket motsvarar det civila samhället som helhet). 
KOMMISSIONENS 
SVAR
Särskild rapport nr 4/2009 – Kommissionens förvaltning av icke-statliga aktörers deltagande i EG:s utvecklingssamarbete7
i tillräcklig grad ser till att icke-statliga  —
aktörer får stöd till kapacitetsuppbygg-
nad.
III.
Revisionsrätten fann att trots kommissio-nens försök att få icke-statliga aktörer att  delta i utvecklingssamarbetet har detta  
deltagande varit begränsat och inte lett till 
den sammanhängande och strukturerade  
dialog som planerades i EU-lagstiftningen  och i kommissionens egna riktlinjer (se  punkterna 18–35).
IV.
I allmänhet garanterar kommissionens för-valtningssystem att projekt som genomförs av icke-statliga aktörer är relevanta och  
att de sannolikt kommer att åstadkomma  förväntade resultat. Men förfarandet för  
inbjudan att lämna förslag garanterar inte  
alltid att projektutformningen blir klar  
i tid, de icke-statliga aktörerna får inte
tillräcklig vägledning om den praktiska till-
lämpningen av finansiella regler, och tolk-
ningen och  tillämpningen av förfarandet är inkonsekvent. Övervakningen är otillräck-
lig och utsikterna till hållbarhet dåliga, del-
vis på grund av den korta projekttiden (se  
punkterna 36–68).
V.
Program för kapacitetsuppbyggnad utar-
betas och utgör en del av en strategi i de  
flesta AVS-länderna, där de, enligt Coto-
nouavtalet, genomförs i samarbete med  
partnerregeringarna. Denna metod skiljer  
sig dock kraftigt från den i de asiatiska och latinamerikanska mottagarländerna där man 
ännu inte har utarbetat några strategier (se punkterna 69–74).
VI.
Den första omgången program för kapaci-tetsuppbyggnad befanns vara högst rele-
vanta för de icke-statliga aktörernas behov 
i mottagarländerna. De har dock inte nått sin fulla potential, främst på grund av att för-valtningsförfarandena orsakade förseningar 
som försämrade programmens utsikter att bli ändamålsenliga och hållbara. Programmen 
måste också tampas med den inneboende  
motsägelsen att ge stöd till kapacitetsupp-SAMMANFATTNING
byggnad hos de icke-statliga aktörer som  
har störst behov, med hjälp av ett förfarande 
(inbjudan att lämna förslag) som är utfor-
mat på ett sådant sätt att de mest högpres-
terande icke-statliga aktörerna väljs ut (se 
punkterna 75–83).
VII.
De viktigaste rekommendationerna i rappor-
ten är att kommissionen bör
ge mer och bättre vägledning om sina   —
förfaranden för att få icke-statliga aktö-rer att delta i utvecklingssamarbetet,
fortsätta att genomföra de åtgärder som  —
redan har vidtagits för att förbättra förfa-randet för inbjudan att lämna förslag,
bättre rikta delegationernas övervakning  —
och stöd,
se till att både delegationen och perso- —
nalen vid de icke-statliga aktörerna får 
tillräcklig vägledning om resultatindi-
katorerna,
överväga att använda en kombination av  —
instrument (och inte bara projekt) när  
den arbetar med icke-statliga aktörer för 
att förbättra att hållbarheten,
utarbeta en strategi för kapacitetsupp- —
byggnad hos icke-statliga aktörer i ALA-
länder och se över den skillnad i metod 
som används i AVS-länderna respektive 
ALA-länderna,
undersöka andra sätt att uppfylla poli- —
tiska mål avseende kapacitetsupp-byggnad, till exempel användning av  partnerskapsavtal, finansiering från flera givare, och bidrag som betalas vidare för att bättre nå gräsrotsorganisationer.
Särskild rapport nr 4/2009 – Kommissionens förvaltning av icke-statliga aktörers deltagande i EG:s utvecklingssamarbete8
INLEDNING
REVISIONSSAMMANHANG
 1.  EU:s metod för utvecklingssamarbete, som speglar det framväxande 
internationella samförståndet, har genomgått en rad förändringar  
de senaste tio åren, både på politisk nivå och när det gäller finansie-
ring. EG-politiken omfattar numera i varierande grad en rad partner, 
vilkas särdrag och roller har förändrats genom åren. Kommissionen 
arbetar i allt större utsträckning med ett stort urval av organ, som inbegriper icke-statliga aktörer eller företrädare för dem.
 2.  Termen icke-statliga aktörer omfattar alla aspekter av samhället som 
inte är en del av den privata sektorn eller staten. På området för  
utvecklingssamarbete omfattar icke-statliga aktörer enskilda orga-nisationer och också lokala organisationer, jordbruksorganisationer, 
företags- eller branschorganisationer, miljögrupper, universitet, fack-
föreningar, handelskammare och stiftelser och även kyrkor och tros-
samfund. Termen icke-statliga aktörer används ofta som en synonym 
till organisationer i det civila samhället, och det är den betydelsen 
som används i denna rapport (se även fotnot 1 i sammanfattningen). 
Tidigare var enskilda organisationer och särskilt europeiska enskilda organisationer EU:s huvudsakliga partner bland de icke-statliga aktö-
rerna
2. Det läggs dock numera stor vikt vid att icke-statliga aktörer 
från partner- eller mottagarländerna görs delaktiga (ofta kallade icke-
statliga aktörer i utvecklingsländer).
 3.  Icke-statliga aktörer fyller en rad olika funktioner på området för EU:s 
utvecklingssamarbete som helhet. De två viktigaste är följande:
Policydialog, som omfattar alla representations-, opinionsbild- a) 
nings- och bevakningsfunktioner i förhållande till regeringar och givare.
Genomförande av utvecklingsprogram och utvecklingsprojekt som b) 
är till direkt nytta för de fattiga.
 4.  Enligt lagstiftningen finns det tre huvudsakliga sätt för kommissionen att 
arbeta med icke-statliga aktörer: att stärka deras roll i policydialogen 
genom att göra dem delaktiga i utvecklingssamarbetet, att finansiera utvecklingsprogram och utvecklingsprojekt som genomförs av icke-
statliga aktörer och att ge stöd till kapacitetsuppbyggnad
3, främst  
hos icke-statliga aktörer i utvecklingsländerna, så att de kan spela båda rollerna. Efter delegeringsprocessen har kommissionens delega-tioner nu en ledande roll i kontakterna med icke-statliga aktörer och förvaltar ungefär 80 % (i antal) av berörda program och projekt.2 Ett viktigt skäl till detta var att 
europeiska enskilda organisationer 
hade större kapacitet att 
hantera kommissionens krav 
än icke-statliga aktörer från 
mottagarländer, som tidigare var ganska få och svaga. 
3 Kapacitetsuppbyggnad är den 
process genom vilken människor 
och organisationer skapar och 
stärker sin förmåga att utföra 
uppgifter och producera output, identifiera och lösa problem och 
fatta välgrundade beslut. 
1 000
800600400200
0
2000 2001 2002 2003 2004 2005 2006 2007
Särskild rapport nr 4/2009 – Kommissionens förvaltning av icke-statliga aktörers deltagande i EG:s utvecklingssamarbete9
4 Se punkt 52. 
5 Dvs. exklusive humanitärt 
bistånd och katastrofbistånd (se 
punkt 17) och exklusive bidrag 
till internationella organisationer 
(som i sista hand kan använda 
enskilda organisationer/icke-statliga aktörer till att genomföra 
åtgärder). 
6 Tematiska program behandlar 
särskilda frågor eller typer av utvecklingsverksamhet, som 
särskilt anges i lagstiftningen 
och som planeras separat från 
de geografiska programmen. De 
omfattar: mänsklig och social 
utveckling, miljö och en hållbar 
förvaltning av naturresurser, inbegripet energi, icke-statliga 
aktörer och lokala myndigheter, 
livsmedelstrygghet och migration 
och asyl. 
7 Geografiska program 
omfattar samarbetet inom 
utvecklingsverksamhet med 
partnerländer och partnerregioner 
och bestäms på geografisk grund. BETYDELSE FÖR BUDGETEN
 5.  Det är svårt att spåra det finansiella flöde av EG-medel som kanaliseras via 
icke-statliga aktörer eftersom kommissionen saknar fullständiga upp-
gifter4. De utvecklingsmedel som direkt tilldelas icke-statliga aktörer 
utan någon mellanhand5 har dock gradvis ökat under de senaste tio 
åren och uppgick 2007 till cirka 10 % av biståndet till utvecklingslän-
der från den allmänna budgeten och Europeiska utvecklingsfonden (EUF) tillsammans (se diagram 1  och bilaga I ).
 6.  Traditionellt har EG:s stöd till icke-statliga aktörer främst fördelats via 
tematiska budgetposter6 och i mindre utsträckning via geografiska 
budgetposter7 och EUF ( bilaga I ). Den främsta finansieringskällan har 
varit programmet för samfinansiering med enskilda organisationer (som senare begränsades till europeiska enskilda organisationer) som inrättades 1976 med 2,5 miljoner euro och ökade till cirka 200 mil-joner euro per år i mitten av 1990-talet, vilket motsvarade 23 % av kommissionens totala finansiering till icke-statliga aktörer 2007.
UTVECKLING AV BETALNINGAR SOM GJORTS 
TILL ICKE-STATLIGA AKTÖRER* UNDER PERIODEN 2000–2007DIAGRAM 1
* EU-utgifter direkt till icke-statliga aktörer i utvecklingsländer som första mottagare av betalningen.
Källa : Kommissionens avdelningar.Åri miljoner euro
Totalt EUF Budget
Särskild rapport nr 4/2009 – Kommissionens förvaltning av icke-statliga aktörers deltagande i EG:s utvecklingssamarbete10
RÄTTSLIG RAM
 7.  I många år har kommissionen finansierat europeiska enskilda organisa-
tioners egna initiativ (inom ramen för samfinansieringsförfaranden) 
och också använt enskilda organisationer som verkställare av EU-
bistånd. I rådets förordning (EG) nr 1658/988 fastställs reglerna för 
insatser som samfinansieras med europeiska enskilda organisationer 
på områden av intresse för utvecklingsländerna.
 8.  När det gäller grupper av stater i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet 
(AVS) innebar Cotonouavtalet, som undertecknades i juni 2000, en  
genomgripande förändring av förhållandet mellan EU och icke-statliga 
aktörer. AVS-länderna och Europeiska gemenskapen åtog sig enligt lag att göra icke-statliga aktörer delaktiga i alla delar av samarbets-
processen (utarbetande, genomförande, översyn och utvärdering) och 
ge stöd till kapacitetsuppbyggnad hos icke-statliga aktörer så att de 
skulle kunna spela sin nya roll som partner i utvecklingssamarbetet 
(se bilaga II ).
 9.  När det gäller övriga länder innehåller instrumentet för utvecklings-
samarbete9 och Europeiska grannskaps- och partnerskapinstrumentet 
(ENPI)10, som ersatte de befintliga förordningarna i januari 2007, sär-
skilda bestämmelser som gäller icke-statliga aktörers roll i utveck-lingen. I instrumentet för utvecklingssamarbete ingår även ett nytt 
tematiskt program för icke-statliga aktörer och lokala myndigheter 
inom utveckling, där det främsta målet är att ge stöd till kapacitets-
uppbyggnad (det ersätter det tidigare programmet för samfinansie-
ring med enskilda organisationer – se punkt 6).8 EGT L 213, 30.7.1998, s. 1. 
9 Förordning (EG) nr 1905/2006. 
10 Europaparlamentets och rådets 
förordning (EG) nr 1638/2006 av den 24 oktober 2006 om 
fastställande av allmänna 
bestämmelser för upprättandet 
av ett europeiskt grannskaps- och 
partnerskapsinstrument 
(EUT L 310, 9.11.2006, s. 1). 
DET ”EUROPEISKA SAMFÖRSTÅNDET OM UTVECKLING” – 
DET CIVILA SAMHÄLLETS MEDVERKAN
”EU stödjer ett brett deltagande av alla berörda aktörer i ländernas utveckling och uppmuntrar samhällets alla delar 
att medverka. Det civila samhället, särskilt näringslivets och arbetsmarknadens organisationer, t.ex. fackföreningar, 
arbetsgivarorganisationer och den privata sektorn, icke-statliga organisationer och andra icke-statliga aktörer i part-
nerländerna, spelar en viktig roll som främjare av demokrati, social rättvisa och mänskliga rättigheter. EU kommer att 
öka sitt stöd till de icke-statliga aktörernas kapacitetsuppbyggnad för att stärka deras röst i utvecklingsprocessen och för att främja en politisk, social och ekonomisk dialog. Det europeiska civila samhällets viktiga roll kommer också att 
erkännas. Därför kommer EU att ägna särskild uppmärksamhet åt utbildning i frågor som rör utveckling och åt att höja medvetenheten bland EU:s medborgare.”TEXTRUTA 1
Särskild rapport nr 4/2009 – Kommissionens förvaltning av icke-statliga aktörers deltagande i EG:s utvecklingssamarbete11
VIKTIGA HANDLINGAR
DET EUROPEISKA SAMFÖRSTÅNDET OM UTVECKLING
 10.  I december antog EU ”Dokument om europeiskt samförstånd”, en politisk 
förklaring på hög nivå som erkänner och stärker principen om icke-
statliga aktörers medverkan i länders utveckling, och åtog sig att ge stöd till icke-statliga aktörers kapacitetsuppbyggnad så att de skulle 
kunna spela denna roll
11.
MEDDELANDEN OCH RIKTLINJER
 11.  I maj 2003 antog rådet12 ett visst urval av normer som kommissionsav-
delningarna bör uppfylla för att försäkra sig om att det i tillräcklig 
utsträckning förekommer samråd med och deltagande av icke-statliga 
aktörer:
Främja icke-statliga aktörers deltagande i de nationella myndighe- a) 
ternas utformning av dokumenten om den nationella utvecklings-
strategin eller strategin för fattigdomsbekämpning.
Det bör finnas ett mera systematiskt samråd med de icke-statliga b) 
aktörerna genom hela programplaneringsprocessen.
Alla intresseområden bör finnas representerade vid samråd. c) 
Tydlig och förståelig information måste tillhandahållas de icke- d) 
statliga aktörerna i god tid så att de kan förbereda sitt deltagande 
på ett ändamålsenligt sätt.
Kapacitetsuppbyggnad är nödvändig för att göra det möjligt e) 
för icke-statliga aktörer att spela en konstruktiv roll i utvecklings-
processen.
Förbättrad samordning med medlemsstaterna och andra bistånds- f) 
givare.
EG kommer att fortsätta uppmuntra icke-statliga aktörer att delta g) 
i genomförandet av samarbetsprojekt och samarbetsprogram.
EG avser att behålla de två befintliga typerna av förbindelser med h) 
icke-statliga aktörer: genomförandepartner och icke-statlig aktö-
rers egna initiativ.
 12.  I november 2004 utfärdade kommissionen riktlinjer för alla kommissionsde-
legationer om icke-statliga aktörers deltagande i utvecklingsprocessen, 
som kompletterade dem som redan hade utfärdats till AVS-delegatio-
nerna. Dessa riktlinjer gäller landstrategidokumenten för 2007–2013.11 Såsom förklaras i punkt 2 
används icke-statliga aktörer här 
som en synonym till det civila samhället. 
12 Normerna anges i slutsatserna 
i kommissionens meddelande om 
icke-statliga aktörers deltagande 
i Europeiska gemenskapens 
utvecklingspolitik (KOM(2002) 598 slutlig). 
Särskild rapport nr 4/2009 – Kommissionens förvaltning av icke-statliga aktörers deltagande i EG:s utvecklingssamarbete12
REVISIONENS INRIKTNING OCH 
OMFATTNING SAMT REVISIONSMETOD
 13.  Vid revisionsrättens revision granskades kommissionens förvaltning 
av icke-statliga aktörers deltagande i utvecklingssamarbetet, med  
beaktande av deras två huvudsakliga roller, dels som partner i EG:s utvecklingssamarbete, dels som verkställare av projekt eller program 
(se punkt 3). Revisionen utgick från följande tre frågor:
Ser kommissionen i tillräcklig grad till att icke-statliga aktörer del- a) 
tar på ett ändamålsenligt sätt i utvecklingssamarbetsprocessen?
Har kommissionen effektiva förvaltningssystem som garante- b) 
rar att de verksamheter som genomförs av icke-statliga aktörer är relevanta och sannolikt kommer att åstadkomma förväntade  resultat?
Ser kommissionen i tillräcklig grad till att icke-statliga aktörer får c) 
stöd till kapacitetsuppbyggnad?
 14.  Som utgångspunkt tog revisionsrätten de normer och riktlinjer som tas 
upp i punkterna 11 och 12 ovan. De ger en godkänd grund för hur EU:s 
politik ska genomföras för att garantera att icke-statliga aktörers del-
tar i EG:s utvecklingssamarbete, och tjänar därför som övergripande granskningkriterier för denna revision.
 15.  Det revisionsarbete som revisionsrätten utförde för att besvara dessa 
frågor bestod huvudsakligen av följande:
En genomgång av dokumentationen av EG:s politik och program- a) 
planering när det gäller icke-statliga aktörer och av rapporter om 
genomförande (se punkt 24).
Besök på plats vid kommissionens delegationer i Bangladesh,  b) 
Etiopien, Peru och Sydafrika för att granska kommissionens för-
faranden och verksamhet, inbegripet fem program för stöd till  
kapacitetsuppbyggnad, sju lokala inbjudningar att lämna förslag 
och sexton enskilda projekt (se bilaga III ).
Skrivbordsgranskningar som omfattade två program för stöd till c) 
kapacitetsuppbyggnad i Mali och Uganda.
Särskild rapport nr 4/2009 – Kommissionens förvaltning av icke-statliga aktörers deltagande i EG:s utvecklingssamarbete13
Intervjuer med mer än 60 lokala och internationella icke-statliga d) 
aktörer, centrala och lokala myndigheter i partnerländerna, enhe-
ter för tekniskt stöd och andra givare, och med några plattformar och nätverk för europeiska icke-statliga aktörer, för att ta reda på 
i vilken utsträckning icke-statliga aktörers deltar i utvecklings-
samarbetet och ta del av deras erfarenhet av kommissionens för-
faranden för att stödja ett sådant deltagande (se bilaga IV ).
Jämförelse med myndigheter för utvecklingsbistånd i Nederlän- e) 
derna och Sverige.
  Revisionen omfattade samråd med icke-statliga aktörer från och med 
2000 (då Cotonouavtalet undertecknades) samt ett urval av projekt och program som pågick 2007.
 16.  Revisionsrätten beaktade också resultaten av revisionsrättens senaste 
revisioner med iakttagelser om icke-statliga aktörer i utvecklings-
samarbetet13 och den revision som kommissionens tjänst för intern-
revision nyligen har genomfört av enskilda organisationer inom  
EuropeAid samt uppföljningen av den. Vid revisionen beaktades också 
det faktum att kommissionen för närvarande håller på att göra en  utvärdering av EG-bistånd som ges via organisationer i det civila  
samhället. Enligt direktiven är utvärderingen inriktad på icke-statliga 
aktörer som verkställare (kanaler genom vilka EG-bistånd ges). Vid 
revisionen undersökte revisionsrätten den vidare frågan om huruvida 
kommissionen gör icke-statliga aktörer delaktiga i alla delar av EU:s utvecklingssamarbete.
 17.  Revisionen inriktades på de icke-statliga aktörernas roller i utvecklings-
samarbetet och omfattade inte humanitärt bistånd och katastrof-
bistånd eftersom det är ett separat område med särskilda strategier och förvaltningssystem. Vid revisionen gjordes ingen jämförelse  
mellan olika kanaler (privata sektorn, FN, banksystem) i fråga om  
effektivitet och ändamålsenlighet och inte heller någon jämförande 
analys av vilken effekt icke-statliga aktörers åtgärder har inom olika 
insatssektorer.13 Revisionsrättens tre senaste 
rapporter om genomförandet 
av budgeten (2007: kapitel 8, 
bistånd till tredjeland, utvecklingssamarbete och 
utvidgning; 2006 och 2005: 
kapitel 8, externa åtgärder) 
och om de verksamheter som 
finansieras genom Europeiska utvecklingsfonden (för budgetåren 
2005, 2006 och 2007) samt 
särskild rapport nr 10/2008 – EG:s 
utvecklingsbistånd till hälso- och 
sjukvård i Afrika söder om Sahara 
(http://www.eca.europa.eu). 
Särskild rapport nr 4/2009 – Kommissionens förvaltning av icke-statliga aktörers deltagande i EG:s utvecklingssamarbete14
SER KOMMISSIONEN I TILLRÄCKLIG GRAD 
TILL ATT ICKE-STATLIGA AKTÖRER DELTAR PÅ ETT ÄNDAMÅLSENLIGT SÄTT I UTVECKLINGSSAMARBETET?
 18.  Att icke-statliga aktörer systematiskt görs delaktiga i utvecklingssamarbe-
tet är något som är allmänt erkänt som ett sätt att främja egenansvar 
och deltagande, som är två centrala principer i EU:s utvecklingspoli-
tik, och att använda praktisk lokal kunskap och erfarenhet som input till programplaneringen. Detta speglas i den politik som fastställs  
i dokumentet om europeiskt samförstånd (se textruta 1 ).
 19.  För att bedöma om kommissionen i tillräcklig grad gör icke-statliga aktö-
rer delaktiga granskades vid revisionen två grundläggande samråd om följande:
Utarbetandet av landstrategidokument för AVS- och ALA-länder. a) 
Utarbetandet av strategidokument för det nya tematiska pro- b) 
grammet för icke-statliga aktörer och lokala myndigheter inom 
utveckling.
UTARBETANDE AV LANDSTRATEGIDOKUMENT
 20.  Revisionsrätten undersökte om det fanns en långsiktig och strukture-
rad dialog, om riktlinjerna för samråd med icke-statliga aktörer var 
fullständiga (punkt 12) och graden av efterlevnad av dessa riktlinjer 
och kommissionens allmänna principer och normer för samråd med berörda parter
14:
Att det finns tydliga institutionella mekanismer. a) 
Att relevanta icke-statliga aktörer görs delaktiga. b) 
Att tillräcklig tid avsätts för icke-statliga aktörers deltagande. c) 
Att utarbetningsprocessen är lämplig. d) 
Att tydlig feedback om resultaten av dialogen ges. e) 
Att det finns tillräckliga EG-resurser för en ändamålsenlig dialog. f) IAKTTAGELSER
14 Meddelande från kommissionen, 
Allmänna principer och 
miniminormer för kommissionens 
samråd med berörda parter, KOM(2002) 704 slutlig, 11.12.2002. 
Särskild rapport nr 4/2009 – Kommissionens förvaltning av icke-statliga aktörers deltagande i EG:s utvecklingssamarbete15
ICKE-STATLIGA  AKTÖRERS  DELTAGANDE  I UTARBETANDET  
AV LANDSTRATEGIDOKUMENTEN  FÖLJER  INTE RIKTLINJERNA
 21.  Trots att EG redan hade som policy att samråda med icke-statliga aktö-
rer15 fanns det få bevis på att icke-statliga aktörer hade deltagit  
i utarbetandet av landstrategidokumenten för 2002–2006 i tre av  
de fyra länder som granskades (undantaget var Sydafrika) på grund 
av otillfredsställande redovisning vid kommissionens delegationer. I Sydafrika hade begränsade samråd förekommit. Sedan dess har man 
i Etiopien verkligen försökt föra en långsiktig och strukturerad tre-partsdialog mellan regeringen, EG och företrädare för icke-statliga aktörer till att börja med genom gemensamma årliga genomgångar av 
strategin från 2004 och sedan landstrategidokumenten för 2007–2013 
(se textruta 2 ).
 22.  I Bangladesh och Peru däremot – och tidigare i Sydafrika – gjorde inte 
delegationerna de icke-statliga aktörerna delaktiga på ett systema-
tiskt sätt i programplaneringen för 2007–2013 förutom i tillfälliga  
samråd. I regel tog dessa samråd formen av endagsseminarier där  
presentationer gavs och idéer samlades in från de närvarande icke-statliga aktörerna i stället för en långsiktig dialog. I Peru och Sydafrika 
hittades dessutom inga bevis på att resultaten av dessa samråd hade 
införlivats i landstrategidokumenten. Vid revisionen konstaterades 
även andra brister i samrådsförfarandet: det saknades tydliga rutiner 
för att förvalta samråden (t.ex. fanns det ingen handlingsplan med ett fast och förutsägbart schema för samråden över tid), dokument 
delades ut sent, inbjudningar var sena, samråd förekom i ett sent  
skede i programplaneringsprocessen, urvalet av icke-statliga aktörer 
var begränsat, det var svårt för icke-statliga aktörer att kommentera 
förslagen och de icke-statliga aktörerna fick otillräcklig feedback om resultaten av samråden.15 Punkt 5.2 i KOM(2000) 
212 slutlig. Europeiska 
gemenskapens utvecklingspolitik. 
EXEMPEL PÅ EN BRA METOD FÖR ATT STRUKTURERA DIALOGEN MELLAN 
REGERINGEN, EG OCH ICKE-STATLIGA AKTÖRER
Etiopien: Cotonou-arbetsgruppen
År 2003 bildade en grupp nationella och internationella enskilda organisationer och nätverk som arbetade i Etiopien 
den så kallade Cotonou-arbetsgruppen som skulle inleda en dialog med delegationen och regeringen om EG:s utveck-lingssamarbete. Delegationen och regeringen har på ett ändamålsenligt sätt deltagit i en aktiv dialog och i samråd med Cotonou-arbetsgruppen, särskilt när det gällde de gemensamma årliga genomgångarna från 2004 och framåt och utar-
betandet av det nya landstrategidokumentet för tionde EUF.TEXTRUTA 2
Särskild rapport nr 4/2009 – Kommissionens förvaltning av icke-statliga aktörers deltagande i EG:s utvecklingssamarbete16
 23.  När det gäller alla de fyra delegationer som granskades var de icke-
statliga aktörernas deltagande i utvecklingsprocessen begränsat till 
utarbetandet av en övergripande strategi och omfattade alltså inte (såsom föreskrivs i riktlinjerna) samråd om sektorspecifika strategier 
och icke-statliga aktörers medverkan i genomförandet, övervakningen 
och utvärderingen av projekt på varje utvecklingsområde.
 24.  Revisionsrätten analyserade också de uppgifter som fanns vid kommis-
sionens huvudkontor16, vilket gjorde att man upptäckte liknande bris-
ter vid andra delegationer. Det förekom visserligen ett slags samråd i praktiskt taget alla AVS-länder, men kommissionens huvudkontor ansåg att de icke-statliga aktörers deltagande endast i hälften av  länderna var tillfredsställande i förhållande till riktlinjerna (dvs. att deltagandet gick utöver tillfälliga samråd)
17. På samma sätt konsta-
terade revisionsrätten, när det gällde de 24 länder i Asien och Latin-amerika (ALA) som granskades, att det i regel förekom något slags samråd, men att de icke-statliga aktörernas deltagande omfattade  mer än tillfälliga samråd endast i fyra av länderna i Latinamerika och inte i något i Asien.
 25.  I AVS-länderna, som faller under Cotonouavtalet enligt vilket icke-stat-
liga aktörer har rätt att delta, var deltagandet större i än i länder  
i Asien och Latinamerika. Innan det nya instrumentet för utveck-
lingssamarbete inrättades 2007 krävde inte den tidigare ALA-förord-ningen
18 att icke-statliga aktörer deltog i utvecklingspolitiken och  
i utvecklingsstrategier.
 26.  Kommissionspersonal hade praktiska svårigheter med att upprätta för-
bindelser med icke-statliga aktörer. Det konstaterades bland annat 
(i) att icke-statliga aktörers deltagande i mycket stor utsträckning  
hänger på vilken inställning partnerlandets regering har, (ii) att det 
är svårt att veta vilka icke-statliga aktörer som är relevanta att sam-
arbeta med, (iii) att när samarbete inleds med icke-statliga aktö-
rer (antingen enskilt eller i form av en plattform) väcks frågor om  deras representativitet och redovisningsskyldighet, (iv) att många  
icke-statliga aktörer inte har kapacitet och/eller resurser att delta  
i utvecklingssamarbetet och därför inte kommer att delta om de vet 
att de har liten chans att få medel, (v) att icke-statliga aktörer inte 
alltid för de mest marginaliserade gruppernas talan.
 27.  Också i de fall där det har gjorts stora ansträngningar för att upprätta 
förbindelser med icke-statliga aktörer gjorde problem med genomför-
andet att resultaten inte alltid var tillfredsställande (se textruta 3 ).16 Inbegripet det särskilda fallet 
Guatemala (se textruta 3). 
17 Denna bedömning 
bekräftas av resultaten av ett 
samrådsförfarande anordnat 
av Europeiska ekonomiska och 
sociala kommittén om icke-statliga 
aktörers och lokala myndigheters deltagande i utarbetandet av 
landstrategidokument för tionde 
i EUF i AVS-länder. 
18 Rådets förordning (EEG) 
nr 443/92 av den 25 februari 1992 
om finansiellt och tekniskt bistånd till och ekonomiskt samarbete 
med utvecklingsländerna i Asien 
och Latinamerika 
(EGT L 52, 27.2.1992, s. 1). 
Särskild rapport nr 4/2009 – Kommissionens förvaltning av icke-statliga aktörers deltagande i EG:s utvecklingssamarbete17
SÄRSKILD  UTBILDNING  OCH UTFÖRLIG  VÄGLEDNING  OM HUR ICKE-STATLIGA  
AKTÖRER  SKA GÖRAS  DELAKTIGA  MÅSTE  UTVECKLAS  YTTERLIGARE
 28.  Icke-statliga aktörers begränsade deltagande i många fall, och de omfat-
tande bristerna i fråga om val av tidpunkt och sättet som samråden 
anordnades på visar att det ännu är en stor utmaning att göra verk-
lighet av det ambitiösa målet att göra icke-statliga aktörer delaktiga 
i allt utvecklingssamarbete inom EG. När det gäller många delega-tionsanställda är icke-statliga aktörers deltagande för det mesta  
begränsat till tjänsteleveranser eller ”engångssamråd” vid vissa tid-punkter under programplaneringscykeln. Kommissionen har ännu inte investerat tillräckligt med tid och resurser för att få till ett samarbete 
mellan delegationsanställda och icke-statliga aktörer på samtliga  
nivåer. Särskild utbildning bör utvecklas ytterligare.
 29.  I de riktlinjer som kommissionen använde när revisionen genomfördes (se 
punkt 12) tas många av dessa frågor upp, men förutom en rekommen-
dation om att det görs en kartläggning för att identifiera relevanta 
icke-statliga aktörer och bedöma deras representativitet, finns det 
inga utförliga anvisningar, till exempel om nyckelfrågor som icke-statliga aktörers roll på dagordningen för biståndseffektivitet och  
icke-statliga aktörers deltagande i fastställandet av sektorspecifika 
strategier inbegripet budgetstöd.
EXEMPEL PÅ SVÅRIGHETER ATT FÅ ICKE-STATLIGA 
AKTÖRER DELAKTIGA I EG:S UTVECKLINGSSAMARBETE
Guatemala: ”Mesodiálogo”
Mesodiálogo startade 2000 med medverkan av kommissionens delegation, medlemsstaterna, regeringen, europeiska 
enskilda organisationer och icke-statliga aktörer från Guatemala. Syft  et var att stödja genomförandet av landstrategido-
kumenten för 2002–2006 genom direkt medverkan i identifi  eringen, genomförandet och övervakningen av programmen 
i landstrategidokument. Cirka 150 organisationer och 800 personer, som indelades i arbetsgrupper, deltog i processen, 
som omfattade utarbetande av strategiska dokument, åtföljande vid uppdrag för identifi  ering och formulering, skapande 
av regoniala nätverk osv. Den organisatoriska bördan för delegationen, känslan av att Mesodiálogo gick utanför sin roll 
genom att ingripa i frågor som föll under EG:s exklusiva behörighet och avsaknad av tydligt statligt egenansvar och 
garantier för hållbarhet ledde till att processen successivt avstannade och till slut avbröts 2005.
Källor : Yttre förbindelser/L3 Arbetsdokument om icke-statliga aktörers deltagande i programplaneringsprocessen 
i länder i Asien och Latinamerika ( EC aid to Guatemala – Background Country Study Paper , EG-bistånd till Guatemala – 
Bakgrundsstudie för landet, december 2006) och skrivbordsstudie, augusti 2006 på beställning av CIDSE ( Coopération 
Internationale pour le Développement et la Solidarité , internationellt samarbete avseende utveckling och solidaritet) och 
Caritas Europa.TEXTRUTA 3
Särskild rapport nr 4/2009 – Kommissionens förvaltning av icke-statliga aktörers deltagande i EG:s utvecklingssamarbete18
19 Ett av de program som 
ingår i instrumentet för 
utvecklingssamarbete (se punkt 9). 
20 Artikel 20.2 i förordning (EG) 
nr 1905/2006. 
21 Europeiska sammanslutningen 
av icke-statliga organisationer 
för stöd och utveckling, 
CONCORD, inrättades i januari 
2003 som det representativa 
organ och den samtalspartner som avses i förordning (EG) 
nr 1658/98 om samfinansiering 
med europeiska icke-statliga 
organisationer. CONCORD deltar 
regelbundet i en dialog med EU-institutionerna och samordnar 
samarbetet mellan enskilda 
organisationer. Dess 22 nationella 
föreningar (”plattformar”) och 
20 internationella tematiska 
nätverk företräder över 
1 600 enskilda organisationer. 
22 Den skickades också direkt till 
CONCORD, Europeiska ekonomiska 
och sociala kommittén, 
regionkommittén och rådet för kommuner och regioner 
i Europa för spridning bland deras 
medlemmar. 
23 Det startade den 31 juli 2006 
och löpte till den 11 september. 
Detta är mindre än de åtta veckor som har fastställts som ett 
minimum för samråd. TEMATISKT PROGRAM OM ICKE-STATLIGA AKTÖRER 
OCH LOKALA MYNDIGHETER INOM UTVECKLING
 30.  Detta nya program19 är efterföljaren till det tidigare programmet för 
samfinansiering med europeiska enskilda organisationer och decen-traliserade samarbetsprogram, och liksom sina föregångare är det en av de viktigare och fastare EG-källorna till finansiering av icke-statliga 
aktörers verksamheter och stöd till deras egna initiativ.
 31.  När kommissionen utformar strategidokumenten för sådana tematiska 
program ska den samråda med övriga aktörer inom utveckling, bland 
annat företrädare för icke-statliga aktörer och lokala myndigheter i ett tidigt skede av programplaneringsprocessen
20. Europeiska enskilda 
organisationer har via CONCORD21 traditionellt varit mycket delaktiga 
i dialogen om förvaltningen av programmet för samfinansiering med 
enskilda organisationer. Det nya programmet är också öppet för icke-
statliga aktörer och lokala myndigheter från partnerländerna som  
därmed också bör vara delaktiga i samrådet.
 32.  Efter det att strategidokumentet för detta program hade utarbetats bad 
kommissionen delegationerna att på grundval av ytterligare samråd 
med lokala icke-statliga aktörer skriva kortfattade anmärkningar där 
de bedömde vilken relevans programmet hade för deras partnerländer 
och motiverade en lämplig utgiftsnivå. Revisionsrätten granskade hur ändamålsenliga de båda etapperna i samrådet hade varit och använde 
återigen de kriterier som fastställs i kommissionens meddelande från 2002 (se punkt 20).
 33.  När det gäller den övergripande strategin anordnade kommissionen ett 
offentligt samråd på Internet som riktade sig både till europeiska  
icke-statliga aktörer och till dem i partnerländerna (icke-statliga aktö-rer i utvecklingsländerna) genom en enkät som lades ut på kommis-sionens webbplats och skickades till delegationerna
22. På europeisk 
nivå visade sig denna samrådsmetod vara ändamålsenlig tack vare  de regelbundna kontakterna mellan kommissionen och CONCORD.  Samrådet med icke-statliga aktörer i utvecklingsländerna var dock  inte organiserat på ett ändamålsenligt sätt. Enkäten skickades ut till AVS-delegationerna, som skulle informera de icke-statliga aktörerna om samrådet och ge enkäten till dem. Valet av tidpunkt för samrå-det – som inträffade just när flest anställda var på semester – var  olämpligt och tidsfristen så kort att enkäten inte kunde besvaras  i tid
23 (de AVS-delegationer som besöktes vid revisionen, Etiopien och 
Sydafrika, kunde inte samråda med de icke-statliga aktörerna inom 
den korta tidsfristen). Dessutom sändes ingen förfrågan till delega-
tionerna i ALA-länderna, och därför informerades inte de icke-statliga 
aktörerna i dessa länder om att det pågick ett samråd.
Särskild rapport nr 4/2009 – Kommissionens förvaltning av icke-statliga aktörers deltagande i EG:s utvecklingssamarbete19
24 I Etiopien och Sydafrika 
beslutade kommissionens 
delegationer att inte delta i programmet. 
25 Om hållbarhet i praktiken, se 
punkterna 63–68.  34.  Under den andra etappen hade delegationerna endast en månad på sig 
att skriva de kortfattade anmärkningarna på grund av att förordningen 
om instrumentet för utvecklingssamarbete och strategidokumenten antogs sent, och de flesta av dem lyckades inte göra de icke-statliga 
aktörerna delaktiga på ett strukturerat sätt. I Bangladesh anordnades 
en särskild workshop med icke-statliga aktörer. I Peru samrådde dock inte delegationen med icke-statliga aktörer
24 och en genomgång av 
ett urval kortfattade anmärkningar (Angola, Chile, Malawi, Namibia och Nepal) gav ytterligare bevis på att det rådde brist på samråd med icke-statliga aktörer om detta program.
 35.  Enligt revisionsrättens uppfattning ägnade kommissionen för litet tid 
till metoderna för samråd med icke-statliga aktörer i utvecklingslän-derna. Det är uppenbart att det krävs aktiv hjälp från delegationerna i många länder, som ett komplement till den passiva metoden att  lägga ut en enkät på Internet, och detta planerades delvis (när det 
gällde AVS-länderna), men genomfördes inte till fullo någonstans.  
De eventuella begränsningarna i samrådet med potentiella bidrags-
mottagare om prioriterade områden uppmärksammades inte heller 
tillräckligt, ett samråd som de knappast kunde ha varit ointresserade av, och alternativ som nätverk, paraplyorganisationer och regionala 
organ utforskades inte.
HAR KOMMISSIONEN EFFEKTIVA FÖRVALTNINGSSYSTEM 
SOM GARANTERAR ATT DE VERKSAMHETER SOM GENOMFÖRS AV ICKE-STATLIGA AKTÖRER ÄR RELEVANTA OCH SANNOLIKT KOMMER ATT ÅSTADKOMMA FÖRVÄNTADE RESULTAT?
 36.  Revisionsrätten granskade förvaltningssystemen för icke-statliga aktö-
rers bidragskontrakt vid kommissionens huvudkontor och gjorde  
även granskningar på plats vid fyra delegationer, där bland annat  
16 enskilda projekt granskades (se bilaga III ). Revisionen omfattade 
förfarandena för urval av projekt, kontroll- och övervakningsarran-gemang, den övervakning som genomförts och de verktyg som använts för detta samt frågan om hållbarhet.
URVALSFÖRFARANDEN
 37.  Syftet med granskningen av urvalsförfaranden var att avgöra i vilken 
utsträckning de förfaranden som tillämpades garanterade att utvalda 
projekt var relevanta, genomfördes i tid och sannolikt skulle bli  
hållbara25.
Särskild rapport nr 4/2009 – Kommissionens förvaltning av icke-statliga aktörers deltagande i EG:s utvecklingssamarbete20
FÖRFARANDET  FÖR INBJUDAN  ATT LÄMNA  FÖRSLAG  FRÄMJAR  RÄTTVIS  KONKURRENS  
MEN KAN FORTFARANDE  VARA  TUNGROTT  I PRAKTIKEN , OCH DET GARANTERAR  
INTE ATT PROJEKTUTFORMNINGEN  BLIR KLAR  I TID
 38.  Urvalet av projekt har sedan 2000 normalt skett genom inbjudningar att 
lämna förslag. Trots att förfarandet anses främja rättvis konkurrens bland icke-statliga aktörer och därför bör göra det mer sannolikt att relevanta projekt väljs ut, innebär det fortfarande en stor adminis-
trativ utmaning både för kommissionen och för de ansökande icke-statliga aktörerna. Inbjudningar att lämna förslag väcker stort intresse 
bland icke-statliga aktörer, och antalet ansökningar om finansiering 
har alltid kraftigt överskridit tillgängliga medel
26. Detta har lett till 
långdragna förfaranden och krävt assistans från externa experter.  
Inbjudningar inom ramen för programmet för samfinansiering med enskilda organisationer har också varit alltför allmänna och diffusa, vilket ökar sannolikheten för att mindre relevanta ansökningar lämnas in. Slutligen kan det bli ohanterligt för små icke-statliga aktörer att 
tillämpa de detaljerade förfarandena.
 39.  De inbjudningar att lämna förslag som granskades ledde visserligen 
i regel till att relevanta projekt valdes ut, men när det gäller de gran-
skade projekten visade granskningen att det i genomsnitt tog mer  
än ett år från det att förslagen lämnades in tills kontrakten faktiskt 
undertecknades. Detta gjorde det svårt för de icke-statliga aktörerna 
att planera på ett ändamålsenligt sätt. Revisionsrätten konstaterade 
också att de metoder som användes för att tillkännage inbjudningarna (främst via Internet och tidningar) inte alltid var de bästa för att nå 
relevanta icke-statliga aktörer på gräsrotsnivå
27.
 40.  Revisionsrätten välkomnar att kommissionen vidtog åtgärder 2006 och 
2007 för att göra förfarandet för inbjudan att lämna förslag effek-
tivare, men det är för tidigt att bedöma den fulla effekten av detta. 
Åtgärderna omfattar följande:
Införandet av ett begränsat förfarande som gör att man kan göra a) 
ett första urval av sökande utifrån en kortfattad anmärkning och där det fullständiga förslaget lämnas in under det andra stadiet av urvalet.
Användningen av en inbjudan att lämna förslag som omfattar två b) 
budgetår.26 Förfarandet för inbjudningar 
att lämna förslag för 2007–2008 
hade en budget på 284 miljoner 
inom ramen för de tematiska 
program som förvaltas centralt av EuropeAid. 4 565 ansökningar 
togs emot, vilka uppgick till totalt 
3 650 miljoner euro. Efter ett 
första urval som grundades på 
en kortfattad anmärkning gick 
1 088 ansökningar, som uppgick 
till 989 miljoner euro, vidare till andra urvalsfasen, och till sist 
valdes endast 212 ut. 
27 Till exempel på grund av att 
endast europeiska språk används eller på grund av att tidningar inte 
distribueras tillräckligt snabbt till 
avlägsna områden. 
Särskild rapport nr 4/2009 – Kommissionens förvaltning av icke-statliga aktörers deltagande i EG:s utvecklingssamarbete21
EXEMPEL PÅ BRISTFÄLLIG PROJEKTUTFORMNING
Främja införlivandet av kvinnliga mikroentreprenörer och familjebaserade ekonomiska 
enheter i det officiella arbetssystemet – Peru
Den lokala enskilda partnerorganisationen genomförde detta projekt i fyra regioner, bland annat Junín som besöktes 
av revisionsrätten i februari 2008, och där den enskilda organisationen inte hade arbetat tidigare. Revisionsrätten fann inget bevis på att den enskilda organisationen hade gjort berörda off  entliga myndigheter delaktiga i utformningen av 
projektverksamheten trots att man vid en resultatorienterad övervakning så sent som 2007 inte hade förutsett några sådana 
problem. Inte heller samordnade den enskilda organisationen sitt arbete med de befi  ntliga nätverk och organisationer 
som gav stöd till mikroföretag i regionen. Under projektgenomförandet blev den lokala enskilda partnerorganisationen 
tvungen att anlita ett sådant nätverk att göra omfattande eft  erforskningar för att identifi  era potentiella stödmottagare 
och ekonomiska möjligheter. Vid projektutformningen utgick man från att projektet skulle kopieras och utvecklas av de off entliga myndigheterna. Revisionsrätten konstaterade dock att berörda myndigheter inte var delaktiga alls i projektet 
eller att de inte deltog som planerat eller inte hade tillräckliga ekonomiska resurser eller personalresurser för att ta över 
projektverksamheten.TEXTRUTA 4Införandet av en registreringstjänst online (PADOR) som gör att c) 
de sökande får mindre dubbelarbete.
Den ökade användningen av ”skräddarsydda” lokala inbjudningar d) 
att lämna förslag där målen har anpassats till den lokala situa-
tionen och där de lokala organisationerna har större möjlighet  att bli utvalda.
 41.  Det finns dock fortfarande omfattande problem med projektutform-
ningen, vilket kan påverka ändamålsenligheten och hållbarheten på 
ett djupare plan. När det gäller flera av de projekt som granskades 
innebar otillräckliga förberedelser för att utforma verksamheterna  
att det första året av projektet måste ägnas åt projektutformningen (ställa diagnoser, identifiera stödmottagare, genomföra undersök-ningar). Detta minskade den tid som fanns tillgänglig till det faktiska genomförandet, vilket gjorde projektet mer sårbart för förseningar 
och försämrade utsikterna till hållbarhet. Exemplet i textruta 4  är en 
illustration av detta.
Särskild rapport nr 4/2009 – Kommissionens förvaltning av icke-statliga aktörers deltagande i EG:s utvecklingssamarbete22
KONTROLL- OCH ÖVERVAKNINGSFÖRFARANDEN
 42.  Syftet med granskningen av kommissionens kontroll- och övervaknings-
förfaranden var att avgöra i vilken utsträckning de garanterade att 
icke-statliga aktörers projektverksamheter genomfördes på ett smi-digt sätt. I många utvärderingar har det visserligen konstaterats att berörda parter tycker att förfarandena är tungrodda
28, vilket är ett 
problem som också parlamentet har uppmärksammat29, men revisions-
rätten uppskattar de ansträngningar som kommissionen har gjort för att komma till rätta med problemet. Initiativ på hög nivå har tagits 
av kommissionen, bland annat genom att den har inrättat en intern 
kommitté som ska förenkla förfarandena, stärka dialogen mellan kom-
missionen och CONCORD om finansiella och kontraktsrelaterade frå-
gor (vilket har lett till att en handbok, Reader, om standardiserade bidragskontrakt har tagits fram) och utfärda nya praktiska vägled-ningar och förenklade blanketter och handlingar. Delegeringen av  de tematiska programmen har också bidragit till att dialogen mellan 
EG och icke-statliga aktörer har förbättrats.
 43.  Kontroll- och övervakningsförfarandena fungerade korrekt i många avse-
enden, men vissa specifika problem som leder till fel kvarstår30.
ICKE-STATLIGA  AKTÖRER  HAR FÅTT  FÖR LITE VÄGLEDNING  OM HUR REGLERNA  
SKA TILLÄMPAS  I PRAKTIKEN
 44.  I den praktiska vägledningen om hur EG:s finansiella och kontraktsmäs-
siga regler ska tillämpas måste hänsyn tas till personalomsättningen 
vid kommissionens delegationer och den begränsade kunskapen  bland icke-statliga aktörer om dessa regler. Metoder som använts  
för att öka kunskapen är utbildningskurser vid delegationerna för  
både personal och stödmottagare och godkännandet av en praktisk 
vägledning som tagits fram i samarbete med CONCORD (Reader – en handbok om standardiserade bidragskontrakt).
 45.  Utbildningen är värdefull, men för stödmottagarna består den för det 
mesta av en endagsworkshop efter det att inbjudningarna att lämna 
förslag har avslutats. Revisionsrätten konstaterade att detta inte var 
tillräckligt för att garantera att de icke-statliga aktörerna ”institu-tionaliserar” den kunskap som krävs för att tillämpa reglerna korrekt 
under en normal period för genomförande av projekt.28 Frågan väcktes också 
i ett brev från CONCORD till 
kommissionsledamot Nielson av 
den 17 mars 2004 om vilka effekter 
budgetförordningen, och de 
dokument och förfaranden som 
bygger på den, får för enskilda organisationer. 
29 I sitt beslut om ansvarsfrihet 
uppgav Europaparlamentet att 
det ”beklagar […] den enormt 
ökade komplexiteten i de nya 
förfarandena, som är tungrodda och tar alldeles för lång tid att 
genomföra. Parlamentet påpekar 
behovet av en verklig förenkling, 
samtidigt som man inte skall tappa 
det ursprungliga målet ur sikte” (punkt 185 i Europaparlamentets 
resolution med de iakttagelser 
som utgör en del av beslutet om 
ansvarsfrihet för genomförandet 
av Europeiska unionens allmänna 
budget för budgetåret 2004, 
Avsnitt III – kommissionen [EUT L 340, 6.12.2006. s. 5]). 
30 Revisionsrättens DAS-
revisioner gav liknande resultat: 
se punkt 8.9 i revisionsrättens årsrapport för budgetåret 2007 
om budgetgenomförandet och 
punkt 22 i årsrapporten om 
Europeiska utvecklingsfonden 
(EUF). 
Särskild rapport nr 4/2009 – Kommissionens förvaltning av icke-statliga aktörers deltagande i EG:s utvecklingssamarbete23
 46.  Vid revisionen hittades få bevis på att delegationspersonalen eller de 
stödmottagande icke-statliga aktörerna använde handboken Reader. 
En av orsakerna till att personalen vid delegationerna beslutade att inte använda den som ett standardreferensdokument kan vara att de 
inte var skyldiga att göra det enligt bestämmelserna.
 47.  När ändringar förs in i den praktiska vägledningen och i kontraktsvillko-
ren (den praktiska vägledningen har ändrats fem gånger de senaste sju åren) meddelas de inte systematiskt till bidragsmottagarna. Dessutom 
har reglerna tolkats inkonsekvent, vilket har lett till kommissionen 
i vissa fall har bett bidragsmottagarna att arbeta enligt nya villkor 
också när de inte var tillämpliga retroaktivt.
REVISIONER  AV PROJEKT  VAR INTE ALLTID  AV TILLRÄCKLIGT  HÖG KVALITET
 48.  När det gäller flera av de projekt som granskades vid denna revision 
konstaterades brister i kvaliteten på revisionerna av projekt. Vid dessa revisioner upptäcktes inte alltid sådana fel som påverkar transak-
tionernas stödberättigande hos bidragsmottagare och genomför-
andepartner. I de särskilda bedömningarna av EUF och bistånd till  
tredjeland inom ramen för revisionsrättens årsrapporter
31 konstate-
rades liknande brister i revisioner av projekt.
 49.  I ett försök att åtgärda dessa brister tog kommissionen fram nya direktiv 
för att se till att revisionsarbetet är heltäckande, vilka blev obliga-toriska för projektkontrakt från februari 2006. Det var för tidigt att bedöma vilken effekt denna förändring hade haft för de granskade projekten.
INKONSEKVENT  TOLKNING  OCH TILLÄMPNING  AV FÖRFARANDEN  LEDDE  
TILL EN ONÖDIG  ADMINISTRATIV  BÖRDA  FÖR ICKE-STATLIGA  AKTÖRER
 50.  Vid revisionen konstaterades att en del praktiska administrativa problem 
i förvaltningen av bidragskontrakt kvarstår, bland annat följande:
Inkonsekventa tolkningar av ursprungsreglerna för leveranser  a) 
som inhandlas enligt EU-finansierade kontrakt, vilket kan har lagt en onödig börda på de icke-statliga aktörerna (exempel i text-
ruta 5 ).31 Till exempel punkt 8.24 
i kapitel 8 i revisionsrättens 
årsrapport för budgetåret 2007 (EUT C 286, 10.11.2008, s. 182). 
Särskild rapport nr 4/2009 – Kommissionens förvaltning av icke-statliga aktörers deltagande i EG:s utvecklingssamarbete24
Svårigheter för icke-statliga aktörer att få skattebefrielse eller  b) 
återvinna skatt i vissa partnerländer.
Kravet att använda en växelkurs som delges av EG (i stället för  c) 
den kurs som faktiskt erhålls), som kan straffa projekt under vissa 
omständigheter.
Förseningar hos kommissionen att godkänna betalningsansök- d) 
ningar, vilket kan leda till att projekten försenas.
Ytterligare krav som delegationen inkonsekvent ställer på pro- e) 
jekten, vilket lägger en onödig administrativ börda på de icke-
statliga aktörerna, till exempel: (i) extra periodiska rapporter eller 
revisionsrapporter, (ii) användning av separata, specifika bank-
konton för varje projekt, (iii) andra betalningsalternativ än de som fastställs i de allmänna villkoren (t.ex. mindre delbetalningar).
EXEMPEL PÅ INKONSEKVENT TOLKNING AV URSPRUNGSREGLERNA
Inköp av motorcyklar – Etiopien
Enskilda organisationer i Etiopien föredrar i regel japanska fordon för att de är pålitliga med tanke på de lokala förhål-
landena. Delegationen uppmanade dock de enskilda organisationer som genomförde projekt för livsmedelstrygghet att också överväga att köpa kinesiska fordon, delvis för att den trodde att det krävdes ett undantag för japanska, men inte 
kinesiska fordon.
Som en följd av delegationens antaganden om undantagsreglerna köpte en enskild organisation 10 kinesiska motor-
cyklar utan att begära undantag. När fl  era av motorcyklarna hade gått sönder begärde den enskilda organisationen 
tillstånd och ett undantag från ursprungsreglerna den 14 december 2006 för att kunna köpa två nya motorcyklar av 
mer pålitilig japansk tillverkning. Till en början avslog delegationen den enskilda organisationens begäran. Men den 
11 september 2007 godtog delegationen till slut denna begäran eft  er det att organisationen hade lämnat in den igen med 
en begäran om ändring i budgeten.
Under tiden konstaterade revisionsrätten att när delegationen hade samrått med huvudkontoret i april 2007 hade båda 
parter dragit slutsatsen att undantag inte krävdes för japanska varor som inhandlades i Etiopien via en tematisk bud-getpost, medan undantag krävdes och alltid hade krävts för kinesiska varor.
Reglerna tycks dock fortfarande kunna tolkas på olika sätt
32.TEXTRUTA 5
32 Enligt rådets förordningar om tillträde till gemenskapens externa bistånd, särskilt artiklarna 3.2, 2.2 och 5 samt bilaga II, 
kan projekt som finansieras av tematiska program i Etiopien från och med den 28 december 2005 köpa varor från både Japan 
och Kina utan att begära undantag, eftersom Etiopien klassificeras som ett av de minst utvecklade länderna. I motsats till 
detta krävs en begäran om undantag för varor som specifikt kommer från Kina om ett bidragskontrakt finansieras av EUF. 
EUF-förordningen tillåter också inköp av varor, oavsett ursprung, på den lokala marknaden, upp till 30 000 euro. 
Särskild rapport nr 4/2009 – Kommissionens förvaltning av icke-statliga aktörers deltagande i EG:s utvecklingssamarbete25
33 Logical Framework Approach 
och  Logical Framework Matrix  
(Logframe) är analytiska verktyg 
och förvaltningsverktyg som 
används i stor utsträckning av givare och partnerregeringar 
i utvecklingssamarbetet. Den 
typiska utformningen på en 
Logframe omfattar uppgifter 
som att formulera SMART-
indikatorer (dvs. specifika, 
mätbara, uppnåbara, relevanta och tidsbundna indikatorer), 
identifiera lämpliga källor till 
kontroll, sätta upp realistiska mål 
för varje indikator och samla in 
grundvärden för senare mätning av uppnådda framsteg och 
resultat. Ett tillfredsställande 
resultatövervakningssystem skulle 
därför omfatta regelbunden 
insamling av uppgifter om faktiska 
resultat. Ibland ombeds även 
icke-statliga aktörer att samla in uppgifter och rapportera inte bara 
om input, processer och output 
utan också om utfall efter halva 
tiden och effekter på lång sikt. ÖVERVAKNING INBEGRIPET VERKTYG OCH BEDÖMNINGAR 
AV HUR ÄNDAMÅLSENLIG ICKE-STATLIGA AKTÖRERS 
VERKSAMHET ÄR
 51.  En ändamålsenlig övervakning är en grundläggande del i förvaltningen av 
projekt, där kommissionen använder ett antal verktyg och förfaranden. Syftet med revisionsrättens revision var att avgöra, mot bakgrund av de befintliga kommissionsförfarandena, om (i) IT-systemen ger den styr-
ningsinformation som krävs för att fatta beslut och övervaka icke-statliga aktörers verksamheter, (ii) ett förvaltningsrapporteringssystem finns 
på plats, (iii) delegationerna övervakar projekten på ett tillfredsstäl-
lande sätt, får tillräcklig feedback från extern övervakning och externa 
utvärderingar och följer upp dem, (iv) lämpliga verktyg för att bedöma 
verksamheternas output och resultat används och (v) lämpliga verktyg för att bedöma de långsiktiga effekterna av verksamheterna används.
KOMMISSIONENS  DATORISERADE  INFORMATIONSSYSTEM , CRIS, 
HAR INTE UTNYTTJATS  FULLT  UT
 52.  Såsom konstateras i punkt 5 finns det för närvarande ingen lättillgänglig 
uppgiftskälla vid EuropeAid när det gäller finansiering till icke-statliga 
aktörer på området för utvecklingssamarbete. Uppgifterna i det gemen-
samma informationssystemet för yttre förbindelser (Cris) är ofullstän-
diga och identifieringen av operatörer otillförlitlig. Det ger endast lite 
information i form av analys och sammanfattningar om pågående och 
avslutade projekts status, inbegripet bedömningar och slutsatser. Cris rapport om genomförandet, som är ett övervakningsverktyg, tillgodo-
ser inte användarnas behov till fullo och används sällan korrekt.
RAPPORTER  OM PROJEKT  GER INTE ALLTID  EN RIKTIG  BEDÖMNING  
AV HUR GENOMFÖRANDET  FRAMSKRIDER
 53.  Icke-statliga aktörer som får ett bidrag måste lämna tekniska och finan-
siella rapporter, som ska göra det möjligt att jämföra projektförsla-get med det som har åstadkommits under rapporteringsperioden.  I hälften av de granskade projekten innehöll inte dessa rapporter en heltäckande bedömning av hur genomförandet framskrider. I regel hade man i rapporterna tendens att hasta förbi de frågor som orsa-kade mest problem och inrikta sig på positiva resultat.
 54.  Enligt de nuvarande förfarandena måste icke-statliga aktörer använda 
sig av en logisk ram, som bland annat inbegriper kvantitativa resul-
tatindikatorer33. För 13 av de 16 granskade projekten innehöll dock de 
tekniska rapporterna ingen direkt jämförelse mellan förväntade och 
uppnådda resultat med hjälp av den logiska ramen. Därför förlorade 
Logframe i flera av de granskade projekten gradvis sin relevans som 
ett verktyg för övervakning av projekt.
Särskild rapport nr 4/2009 – Kommissionens förvaltning av icke-statliga aktörers deltagande i EG:s utvecklingssamarbete26
 55.  Revisionsrätten konstaterade i sin jämförande analys att en del byråer 
använder ett instrument för kvalitetssäkring när det gäller Logframe, 
som inbegriper kvantitativa och kvalitativa resultatindikatorer.
KOMMISSIONSPERSONALEN  GJORDE  INTE TILLRÄCKLIGT  MÅNGA  BESÖK  
VID PROJEKTEN  PÅ FÄLTET
 56.  En lämplig projektövervakning från delegationernas sida omfattar regel-
bundna och direkta kontakter med de icke-statliga aktörerna och  
diskussioner om frågor som gäller genomförandet och som påverkar 
projektresultaten. Vid revisionen granskade revisionsrätten i vilken 
utsträckning kommissionen utförde fysiska inspektioner på plats av projekt, inbegripet kontroll av projektens räkenskaper och styrkande handlingar på bidragsmottagarnas och deras genomförandepart-ners kontor. Revisionsrätten fann att antalet kontroller på plats var 
otillräckligt.
 57.  Dessutom beklagade många av de intervjuade icke-statliga aktörerna 
att det saknades stöd på fältet från delegationerna. I sina svar lät  
de förstå att många fel som gällde de finansiella och kontraktsmäs-
siga reglerna skulle ha kunnat undvikas genom kontroller på plats  
vid en lämplig tidpunkt eftersom felaktiga rutiner skulle ha kunnat 
upptäckas och rättas till.
 58.  Sex av de sexton projekt som granskades hade inte fått något besök alls av 
delegationspersonalen. I regel fanns det inget systematiskt mönster 
för projektbesöken. Ibland gjordes besöken i samband med evene-mang som anordnades av de icke-statliga aktörerna, ibland gjordes de 
inom ramen för externa kontrollbesök. I vissa fall fanns det verkligen 
specifika och konkreta planer på att genomföra besök på fältet vid 
bestämda stadier av projektets löptid. Inte i något fall genomfördes dock dessa planer till fullo på g rund av att det saknades resurser. Det 
fanns ingen mall för de övervakningsrapporter som utarbetades av de delegationer som revisionsrätten besökte. Före december 2007 hade personalen inga operativa riktlinjer för övervakning av projekt.
 59.  Projekt kan också väljas ut till extern övervakning genom kommissio-
nens resultatorienterade övervakningsbesök (ROM). Denna teknik  kan dock inte ersätta övervakning på operativ nivå: merparten av de projekt som icke-statliga aktörer deltar i får ett EG-bidrag på mindre än 1 miljon euro, och endast cirka 10 % av projekt som ligger under detta belopp väljs ut till övervakning enligt ROM-systemet.
Särskild rapport nr 4/2009 – Kommissionens förvaltning av icke-statliga aktörers deltagande i EG:s utvecklingssamarbete27
34 Detta gäller redan i den sista 
generationen av bidragskontrakt 
i Peru. EXTERNA  UTVÄRDERINGAR  HAR INTE GETT  TILLFREDSSTÄLLANDE  BEDÖMNINGAR  
AV EFFEKTERNA  AV ICKE-STATLIGA  AKTÖRERS  PROJEKT
 60.  Kontrakt om bidrag till icke-statliga aktörer föreskriver i allmänhet att 
externa utvärderingar ska göras vid projektets slut och/eller efter  halva tiden. Standarddirektiven för utvärderingar är inte obligatoriska för denna typ av utvärdering, och det finns risk för en intressekonflikt 
eftersom det enligt nuvarande praxis är stödmottagarna som anlitar 
utvärderarna. I sin jämförande analys konstaterade revisionsrätten att vissa biståndsorgan använder ett instrument för kvalitetssäkring 
för utvärderingar som görs på beställning av stödmottagande icke-
statliga aktörer.
 61.  De utvärderingar som utförts, tillsammans med andra bedömnings- och 
rapporteringsinstrument som för närvarande används (icke-statliga 
aktörers rapporter, besök på fältet och ROM-rapporter), ger inte till-
fredsställande bedömningar om effekterna av icke-statliga aktörers 
enskilda projekt. Detta beror antingen på att målen uttrycks i så vida 
termer att de inte kan knytas till mätbara effektindikatorer eller på att de kontrollmetoder som används är olämpliga eller för kostsamma.
 62.  Kommissionen är på väg mot en resultatbaserad förvaltning med mer 
betoning på mätning av effekter och resultat och på utvärdering av 
utvecklingssamarbetets mervärde. Detta sätter större press på de  icke-statliga aktörerna att utveckla system för att övervaka inte bara 
output utan även utfall och effekter
34 och förutsätter att kommis-
sionsavdelningarna ger mer praktisk vägledning så att logiska ramar och resultatindikatorer blir lämpliga och är fortsatt relevanta.
UTSIKTER TILL HÅLLBARHET
 63.  Projekturvalsförfarandet omfattar en bedömning av projektens hållbar-
het, det vill säga av projektresultatens utsikter att bli permanenta. Kommissionen har nyligen infört resultatorienterad övervakning  i efterhand som omfattar hållbarhet och effekter på projektnivå.
Särskild rapport nr 4/2009 – Kommissionens förvaltning av icke-statliga aktörers deltagande i EG:s utvecklingssamarbete28
 64.  De 16 granskade projekten uppnådde visserligen eller kommer sannolikt 
att uppnå goda resultat på kort sikt, men deras utsikter till hållbarhet 
var inte alls lika positiva. När revisionsrätten genomförde sin revi-sion var hållbarheten osäker för 12 av projekten, antingen på grund 
av att det saknades medel efter projektets slut eller på grund av att 
de institutionella arrangemangen var otillräckliga, som i exemplet  
i textruta 6 .
 65.  Utsikterna till hållbarhet för de återstående fyra projekten var goda, inte 
för att de i sig var hållbara utan för att de drevs av internationella 
enskilda organisationer med ett långsiktigt engagemang och som  
kunde säkra finansiering från andra källor än Europeiska unionen.
 66.  Ett långsiktigt engagemang och en långsiktig finansiering samt behovet 
av att se till att det finns institutionella arrangemang som gör att  
berörda parter kan ta över verksamheterna är nödvändiga förutsätt-
ningar för projektens hållbarhet. Revisionsrättens revision visade att 
längden på projekten i allmänhet är för kort för att de ska bli hållbara också när de förlängs
35. Dessutom förkortas den faktiska genomför-
andeperioden av att projekten startar sent (se punkt 41).
 67.  När man använder sig av den nuvarande projektmetoden står man också 
inför den eventuella motsägelsen som kommer av att man använder kortsiktiga insatser för att åtgärda strukturella problem som kräver ett långsiktigt engagemang. Särskilt hållbarheten är ett problem när 
det gäller de delar av projekten som gäller kapacitetsuppbyggnad  
eftersom detta i regel kräver sociala förändringar och attitydföränd-
ringar som tar mycket längre tid än den som vanligtvis finns avsatt för genomförandet av projekten.35 I genomsnitt pågick de projekt 
som granskades i 37 månader, 
inklusive förlängningar. 
STÖD TILL BEKÄMPNINGEN AV BROTT MOT KVINNOR OCH BARN 
I ÖSTRA KAPPROVINSEN (SYDAFRIKA) – STÖDCENTRUM FÖR OFFREN
Trots att de politiska myndigheterna i Sydafrika kunde fortsätta att betala de löpande kostnaderna för stödcentrumen 
för våldsoff  er eft  er det att projektet var slut fanns det en risk för att de volontärer som arbetade i centrumen inte skulle 
fi nnas tillgängliga i framtiden eft  ersom avdelningen för social välfärd ännu inte hade tagit ansvar för den handledning 
och utbildning som angavs i projektutformningen.TEXTRUTA 6
Särskild rapport nr 4/2009 – Kommissionens förvaltning av icke-statliga aktörers deltagande i EG:s utvecklingssamarbete29
 68.  I sin jämförande analys konstaterade revisionsrätten att andra bistånds-
organ kommer undan en del av problemen med bristfällig utformning 
och kort projektlängd genom att de använder en rad olika instrument för särskilda projekt, bland annat långsiktiga ramavtal för partnerskap 
med icke-statliga aktörer som väljs ut efter en anbudsinfordran
36.
SER KOMMISSIONEN I TILLRÄCKLIG GRAD 
TILL ATT KAPACITETSUPPBYGGNAD TILLHANDAHÅLLS ICKE-STATLIGA AKTÖRER?
 69.  I detta avsnitt behandlas frågan om huruvida kommissionen har över-
fört både de rättsliga kraven och de politiska uttalandena om stöd till kapacitetsuppbyggnad för icke-statliga aktörer till en strategi  
i samtliga stödmottagande länder och regioner, och genomfört den 
på ett ändamålsenligt sätt genom relevanta verksamheter.
STRATEGI FÖR KAPACITETSUPPBYGGNAD 
HOS ICKE-STATLIGA AKTÖRER
 70.  Syftet med kapacitetsuppbyggnad är att stärka de icke-statliga aktörernas 
roll både som partner i utvecklingssamarbetet och som genomföran-departner
37. För att ge ett ändamålsenligt stöd och garantera enhet-
lighet och komplementaritet med andra program och givare måste kommissionen utforma en strategi för varje land som fastställer vilka icke-statliga aktörer, sektorer och teman man ska rikta in sig på och 
vilka arbetsmetoder som ska användas.
 71.  Revisionsrätten undersökte huruvida det fanns en sådan strategi för AVS-
länderna (där det är obligatoriskt att ge stöd till kapacitetsuppbygg-
nad hos icke-statliga aktörer) och för länder i Asien och Latinamerika, 
där den tidigare ALA-förordningen inte nämner kapacitetsuppbygg-
nad. Revisionsrätten undersökte också de strategier som finns har  
förändrats till följd av ikraftträdandet i januari 2007 av instrumentet för utvecklingssamarbete som upphävde ALA-förordningen och som 
fastställer att stöd till kapacitetsuppbyggnad hos icke-statliga aktörer 
ska ges.36 Flera biståndsorgan använder 
ramavtal för partnerskap som 
i regel löper i fyra till åtta år. 
37 Syftet med 
kapacitetsuppbyggnaden 
är att stärka de icke-statliga 
aktörernas roll som partner 
i utvecklingssamarbetet 
(se punkt 8 och textruta 1) men det omfattar också utbildning 
i projektförvaltning för att 
kvaliteten på deras projekt ska 
bli bättre och för att öka deras 
kapacitet att ansöka om och samla in medel från givarna. 
Särskild rapport nr 4/2009 – Kommissionens förvaltning av icke-statliga aktörers deltagande i EG:s utvecklingssamarbete30
TVÅ OLIKA  METODER
 72.  Sedan Cotonouavtalet undertecknades (se punkt 8) har man i de flesta 
AVS-länder utvecklat strategier och inrättat program för kapaci-
tetsuppbyggnad hos icke-statliga aktörer som finansieras av EU38. 
I länderna i Asien och Latinamerika finns det varken några särskilda strategier för EG-finansierad kapacitetsuppbyggnad hos icke-statliga aktörer eller några sådana program
39. Denna skillnad är inte resultatet 
av en samlad behovsbedömning utan speglar främst det faktum att man enligt lag är skyldig att ge stöd till kapacitetsuppbyggnad hos 
icke-statliga aktörer i AVS-länder medan detta inte var fallet i ALA-
länderna.
 73.  Instrumentet för utvecklingssamarbete, som gäller sedan 2007 för ALA-
länderna, omfattar kapacitetsuppbyggnad hos icke-statliga aktörer 
på de samarbetsområden som ingår i geografiska program och har en 
viktig princip som innebär att dessa program bör vara det normala 
instrumentet för att ge stöd eftersom de grundar sig på behovsbe-
dömningar och strategiska partnerskap med regeringar. Tematiska  program däremot ska endast användas om det inte är lämpligt att  
använda de geografiska programmen, till exempel i länder där part-
nerskap är svåra
40 eller som har befolkningsgrupper som ligger utom 
räckhåll för reguljära tjänster och resurser och som står utanför den 
politiska beslutsprocessen. Trots denna tydligt formulerade princip har ingen förändring skett i hur stöd till kapacitetsuppbyggnad finan-sieras i ALA-länderna sedan instrumentet för utvecklingssamarbete trädde i kraft, och det befintliga stödet finansieras fortfarande via det 
tematiska programmet (icke-statliga aktörer och lokala myndigheter 
inom utveckling).
 74.  I ALA-länderna, där medel till kapacitetsuppbyggnad hos icke-statliga 
aktörer är mer begränsade, har man inte till fullo utforskat möjlighe-
terna att göra de icke-statliga aktörerna delaktiga och ge dem stöd via 
de huvudsakliga sektorspecifika program (t.ex. hälsa och utbildning) 
som finansieras i dessa länder. Detta visar tydligt att det saknas en 
särskild strategi. Kommissionen håller på att utarbeta ett dokument41 
med syftet att ta fram riktlinjer för delegationer som vill hjälpa till att lösa detta problem.38 I AVS-länderna finns det cirka 
46 kapacitetsuppbyggnadsprogram 
i 43 länder till ett sammanlagt 
värde av 226 miljoner euro. 
39 Det finns vissa undantag 
som i regel beror på högst specifika omständigheter, 
till exempel Bangladesh som 
har en mycket stor sektor av 
enskilda organisationer (206 000 
organisationer) eller Colombia där det pågår en intern väpnad 
konflikt. 
40 Situationer där partnerskap 
är svåra definieras som sådana 
situationer där de vanliga 
samarbetsinstrumenten inte kan användas till fullo till att stödja 
initiativ som görs av andra aktörer 
än de centrala regeringarna av 
något av följande skäl: (1) länder 
där samarbetet har avbrutits, (2) länder där myndigheterna 
inte har åtagit sig att uppnå 
fattigdomsminskningsmålen 
eller andra grundläggande 
principer för utvecklingspolitiken, 
bland annat en god styrning 
och icke-statliga aktörers och decentraliserade myndigheters 
deltagande i samarbetet, (3) länder 
där dialogen om metoder 
som bygger på delaktighet 
i utvecklingssamarbetet är mycket 
begränsad. 
41 Icke-statliga aktörers 
deltagande i strategier 
för fattigdomsminskning, 
sektorspecifika metoder 
och övervakning av projektgenomförande (EuropAids 
utkast E.4, augusti 2008). 
Särskild rapport nr 4/2009 – Kommissionens förvaltning av icke-statliga aktörers deltagande i EG:s utvecklingssamarbete31
PROGRAM FÖR KAPACITETSUPPBYGGNAD 
HOS ICKE-STATLIGA AKTÖRER
 75.  Revisionsrätten granskade sju program som uppgick till 72,1 miljoner 
euro ( bilaga III ) för att bedöma deras relevans och hur effektivt de 
har genomförts42. Dessa program kombinerar kapacitetsuppbyggnad 
med finansieringen av en rad små projekt.
 76.  Revisionsrätten undersökte om programmen startade i tid, om de genom-
fördes inom rimliga tidsramar och om förvaltningsrutinerna var till-
räckligt flexibla och lämpade för de lokala förhållandena, särskilt när 
det gäller små och samhällsbaserade organisationer.
PROGRAMMEN  ÄR RELEVANTA  TROTS  ATT DET SAKNAS  UTFÖRLIGA  
BEDÖMNINGAR  AV SITUATIONEN  I ALA- LÄNDERNA
 77.  De program som granskades fanns vara relevanta och de tog itu med de 
icke-statliga aktörernas tydliga behov och prioriteringar. I kommis-
sionens riktlinjer rekommenderas att delegationerna gör en utförlig 
bedömning av situationen eller en ”kartläggning” för att identifiera 
representativa icke-statliga aktörer i varje land och bedöma deras  
kapacitet, begränsningar och potential och även andra givares arbete. I ALA-länderna, där de tematiska programmen i praktiken är det främsta instrumentet för att ge stöd till kapacitetsuppbyggnad hos icke-statliga aktörer, är dock värdet av kartläggningarna inte lika märkbart. Av de 
sex länder som granskades
43 var det endast delegationerna i AVS-länder 
(Etiopien, Mali och Uganda) som hade gjort fullständiga kartläggningar 
av icke-statliga aktörer, och kvaliteten på dem varierade.
FÖRSENINGAR  PÅVERKAR  PROGRAMMENS  EFFEKTIVITET  
OCH ÄNDAMÅLSENLIGHET  NEGATIVT
 78.  Vissa av programmens särdrag, vilkas effekter man inte hade förutsett 
ordentligt, ledde till betydande förseningar i sex av de sju granskade programmen. Den främsta orsaken till förseningarna var den acku-
mulerade effekten av de långdragna förvaltningsförfaranden som  
krävdes först för att kontraktera internationellt tekniskt stöd, sedan 
för de tekniska assistenterna att utarbeta inbjudningar till att lämna 
förslag och slutligen för att utvärdera förslagen och underteckna  bidragskontrakten. En annan faktor var trepartsförvaltningsstrukturen 
där regeringen, icke-statliga aktörer och kommissionens delegationer 
ingick. Denna struktur är visserligen grundläggande för att garantera 
egenansvaret, men den för med sig långa debatter och förhandlingar både när det gäller att uppnå ett första samförstånd bland berörda 
parter och genomföra det.42 På grund av programmens 
sena start var det i allmänhet 
för tidigt att bedöma deras 
ändamålsenlighet. 
43 Bangladesh, Etiopien, Mali, Peru, 
Sydafrika och Uganda. 
Särskild rapport nr 4/2009 – Kommissionens förvaltning av icke-statliga aktörers deltagande i EG:s utvecklingssamarbete32
44 När det gällde Ariane-
programmet i Mali tvingades 
projektens löptid i de två sista inbjudningarna att lämna förslag 
minskas till endast sex månader. 
45 Till exempel valdes 
i Etiopien endast 11 (5 %) 
av de 208 sökanden ut vid 
den första inbjudan. Alla var antingen internationella eller 
huvudstadsbaserade enskilda 
organisationer.  79.  Dessa förseningar begränsade den faktiska genomförandeperioden för 
verksamheterna, särskilt för bidragsmottagarna, vilket ledde till att 
medel drogs tillbaka och att verksamheter upphörde och särskilt till att projektens livstid minskade, vilket försämrade utsikterna till håll-
barhet
44 (se punkt 83 b).
DET SÄTT  SOM INBJUDNINGAR  ATT LÄMNA  FÖRSLAG  GENOMFÖRS  PÅ GYNNAR  INTE ALLTID  
DE ICKE-STATLIGA  AKTÖRER  SOM HAR STÖRST  BEHOV  AV KAPACITETSUPPBYGGNAD
 80.  Eftersom kapacitetsuppbyggnad hos icke-statliga aktörer står i centrum 
för dessa program måste projekturvalsprocessen rikta in sig på just 
de stödmottagare som saknar viss organisatorisk kapacitet och som därför kan ha svårt att uppfylla de många krav som föreskrivs i EG:s 
förfaranden. Revisionsrätten noterade att trots de många ansökningar 
som togs emot tenderade utfallet av inbjudningarna att lämna förslag 
gynna de aktörer som hade mest resurser och som i huvudsak fanns 
i stadsområden framför de organisationer som hade för lite resurser 
och främst fanns på landsbygden
45.
 81.  Inom ramen för genomförandet av geografiska program drog delega-
tionerna lärdom av dessa första erfarenheter vid de efterföljande  
inbjudningarna då de försökte: (i) uppmuntra partnerskap mellan  svaga och starkare icke-statliga aktörer, (ii) ge starka icke-statliga  aktörer finansiering till utbildning och handledning av större grup-per av svaga icke-statliga aktörer, (iii) välja avlägsna regioner, (iv) 
tilldela medel utifrån geografisk spridning. Kommissionens åtgärder 
behandlar dock inte alla de problem som från början angavs i kom-
missionens meddelande och riktlinjer (se punkterna 11 och 12), där 
den anger målet att nå så stor del av befolkningarna som möjligt och understryker att särskild uppmärksamhet ska ges små organisationer 
och gräsrotsorganisationer, särskilt i länder som täcker ett stort geo-
grafiskt område och där många grupper och områden befinner sig  
långt från samråd och beslutsfattande.
FÖR TIDIGT  ATT BEDÖMA  HUR ÄNDAMÅLSENLIGA  MERPARTEN  AV PROGRAMMEN  FÖR 
KAPACITETSUPPBYGGNAD  ÄR
 82.  På grund av programmens sena start var det i allmänhet för tidigt  
att bedöma hur ändamålsenliga de var. I de fall då utvärderingar  
efter halva tiden hade gjorts hade man i regel rapporterat om goda 
resultat.
Särskild rapport nr 4/2009 – Kommissionens förvaltning av icke-statliga aktörers deltagande i EG:s utvecklingssamarbete33
46 Kapacitetsuppbyggnadspro-
grammen i AVS-länderna, som är 
resultatet av en enhetlig strategi, har gemensamma organisatoriska 
särdrag, däribland användning av 
tekniskt stöd. De få ALA-
programmen inrättades däremot 
för särskilda ändamål och har 
varierande struktur. 
47 I Mali konstaterade 
revisionsrätten att arbetsgruppen 
för det tekniska stödet i onödan 
hade upprepat inbjudan att lämna 
förslag och projektkontrollerna. De ingick ett kontrakt om 
externt stöd för att utvärdera 
förslag, men gjorde sedan en 
egen bedömning av de gjorda 
utvärderingarna. Skälet till det 
var att arbetsgruppen för det 
tekniska stödet inte ville utsätta sig för någon finansiell risk (det 
ombads ge finansiell garanti för 
genomförandet av programmet). 
48 Enligt artikel 4 i Cotonouavtalet 
ska icke-statliga aktörer ”ges stöd 
för kapacitetsuppbyggnad på 
områden av särskild betydelse så 
att deras kompetens i bland annat 
organisatoriskt och representativt 
hänseende och när det gäller 
upprättande av samrådsformer, bland annat kanaler för 
kommunikation och dialog, och för 
att främja strategiska allianser, kan 
stärkas”.  83.  I de AVS-program som granskades46 fann revisionsrätten dock tecken på 
att följande aspekter kräver mer uppmärksamhet från kommissionens 
sida:
Eftersom man i programmen kombinerar kapacitetsuppbyggnad a) 
med finansiering av en rad små projekt måste de specialiserade 
arbetsgrupperna för tekniskt stöd, som har särskild kompetens  när det gäller kapacitetsuppbyggnad, också utföra rutinmässigt administrativt projektförvaltningsarbete
47. När det gäller kapaci-
tetsuppbyggnad har arbetsgrupperna inriktat sig på att ge utbild-ning i projektförvaltning och inte på att förbättra icke-statliga  
aktörers färdigheter i politisk analys, opinionsbildning, väktar-
funktioner, främjande av mänskliga rättigheter och nätverksarbete 
och så vidare, vilket har lett till att den politiska dialogens roll 
inte har betonats tillräckligt (se punkt 3 a), något som också står på dagordningen för kapacitetsuppbyggnad såsom den fastställs 
i Cotonouavtalet
48.
Revisionsrätten konstaterade att effekterna och hållbarheten inte b) 
behandlas tillräckligt i dessa program. Den samlade finansieringen 
var för liten och i vissa fall spreds den ut på alltför många små 
projekt för att kunna ha någon större effekt. Projektlängden var för kort, från så kort tid som sex månader till högst 24 månader. 
Eftersom kapacitetsuppbyggnad är en långsiktig process anser  
revisionsrätten att det behövs en längre genomförandeperiod.
Särskild rapport nr 4/2009 – Kommissionens förvaltning av icke-statliga aktörers deltagande i EG:s utvecklingssamarbete34
SLUTSATSER OCH 
REKOMMENDATIONER
KOMMISSIONEN SER INTE I TILLRÄCKLIG GRAD TILL ATT 
ICKE-STATLIGA ORGANISATIONER DELTAR PÅ ETT 
ÄNDAMÅLSENLIGT SÄTT I UTVECKLINGSSAMARBETET
 84.  Via sina delegationer har kommissionen försökt göra icke-statliga aktö-
rer delaktiga i utarbetandet av landstrategier i praktiskt taget alla  mottagarländer. I många fall har dock deltagandet begränsats till  endagsseminarier och inte omfattat den långsiktiga och strukturerade 
dialog som föreskrivs i EU-lagstiftningen och i kommissionens egna riktlinjer. Det finns omfattande brister i de detaljerade förfarandena 
för samråd.
 85.  När det gäller det nya tematiska programmet för icke-statliga aktörer 
var de icke-statliga aktörerna i utvecklingsländerna inte tillräckligt delaktiga vare sig i de övergripande eller lokala strategierna, trots att detta är ett program som i första hand har utformats för dessa  aktörer.
REKOMMENDATIONER OM ICKE-STATLIGA  
AKTÖRERS DELTAGANDE
Kommissionen bör anstränga sig mer för att stärka relevanta icke-
statliga aktörers deltagande i utvecklingssamarbetet. Detta deltagande 
bör sträcka sig längre än till utarbetandet av landstrategier och även 
omfatta sektorspecifika strateger och projekt.
Kommissione bör vidta följande åtgärder för att stärka processen:
Identifiera relevanta ickestatliga aktörer. —
Fastställa tydliga och förutsägbara tidsplaner för samråd, för både  —
geografiska och tematiska strategidokument.
Ge de icke-statliga aktörerna nödvändig dokumentation och till- —
räckligt med tid så att de kan förbereda sig och ge feedback om  
resultatet av dessa samråd.
Vidareutveckla vägledningen och utbildningen för delegations- —
personalen.
Särskild rapport nr 4/2009 – Kommissionens förvaltning av icke-statliga aktörers deltagande i EG:s utvecklingssamarbete35
KOMMISSIONENS FÖRVALTNINGSSYSTEM GARANTERAR 
I ALLMÄNHET ATT DE VERKSAMHETER SOM GENOMFÖRS 
AV ICKE-STATLIGA AKTÖRER ÄR RELEVANTA OCH SANNOLIKT KOMMER ATT ÅSTADKOMMA FÖRVÄNTADE RESULTAT, MEN DET FINNS BRISTER
 86.  Förfarandet för inbjudan att lämna förslag är ibland tungrott och i prak-
tiken garanterar det inte att tillräcklig uppmärksamhet ges till pro-
jektutformningen och inte heller att den blir klar i tid.
 87.  De icke-statliga aktörerna får inte tillräcklig vägledning och utbildning 
i den praktiska tillämpningen av de finansiella reglerna, och inkon-sekventa tolkningar och specifika praktiska problem kvarstår.
 88.  Det finns brister i övervakningen och utvärderingen.
 89.  Utsikterna till hållbarhet är dåliga främst på grund av den korta projekt-
tiden, bristen på långsiktig finansiering och de otillräckliga institu-
tionella arrangemangen.
Särskild rapport nr 4/2009 – Kommissionens förvaltning av icke-statliga aktörers deltagande i EG:s utvecklingssamarbete36
REKOMMENDATIONER OM FÖRVALTNING  
AV VERKSAMHETER SOM GENOMFÖRS  
AV ICKE-STATLIGA AKTÖRER
Urvalsförfaranden
Åtgärder som redan har vidtagits för att förbättra genomförandet av  —
inbjudan att lämna förslag bör genomföras med särskild betoning 
på de aspekter som kan bidra till en god projektutformning.
Kontroll- och övervakningsförfaranden
Kommissionen bör, förutom att lösa utestående frågor, se till att  —
vägledningen och stödet till förfaranden blir mer tillgängliga för 
potentiella stödmottagare.
Revisionsrätten skulle vilja upprepa sin synpunkt att det skulle   —
finnas utrymme att förebygga fel när det gäller finiansiella och  
kontraktsmässiga regler om delegationernas övervakning och stöd 
riktades bättre49.
Övervakning
Mot bakgrund av den planerade övergången till resultatbaserad   —
förvaltning bör kommissionen se till att det finns tillräckliga resur-
ser, tillräcklig vägledning och tillräckliga expertkunskaper både  
på delegationerna och hos icke-statliga aktörer för att utveckla,  tillämpa, övervaka och rapportera om kvantitativa och kvalitativa 
resultatindikatorer.
Hållbarhet
För att förbättra hållbarheten bör kommissionen överväga att   —
använda en kombination av instrument när den arbetar med icke-statliga aktörer och inte enbart projekt.
Kommissionen bör efter genomförandet av de icke-statliga aktörer- —
nas projekt utföra selektiva granskningar av projektens hållbarhet 
och långsiktiga effekter.49 Punkt 8.18 i kapitel 8 
i revisionsrättens årsrapport för 
budgetåret 2007.
Särskild rapport nr 4/2009 – Kommissionens förvaltning av icke-statliga aktörers deltagande i EG:s utvecklingssamarbete37
DET FINNS EN STRATEGI FÖR KAPACITETSUPPBYGGNAD 
HOS ICKE-STATLIGA AKTÖRER I AVS-LÄNDERNA MEN 
ÄNNU INTE I MERPARTEN AV ALA-LÄNDERNA
 90.  Det finns ingen strategi för merparten av ALA-länderna. Till skillnad 
från AVS-länderna, där geografiska program används, är man allt-för beroende av det tematiska programmet för icke-statliga aktörer för finansieringen av kapacitetsuppbyggnad. Enligt revisionsrättens 
uppfattning är detta inte tillfredsställande eftersom det strider mot den princip som fastställs i förordningen om instrumentet för utveck-
lingssamarbete att geografiska program bör användas i den mån det 
är möjligt.
REKOMMENDATIONER OM UTVECKLING AV STRATEGI
Kommissionen bör utveckla strategier för kapacitetsuppbyggnad hos 
icke-statliga aktörer i ALA-länder där det fastställs vilka icke-statliga 
aktörer, sektorer och teman som man ska inrikta sig på, vilka arbets-metoder som ska användas och hur man garanterar samstämmighet  
med andra program. Den bör undersöka skillnaden i metoder mellan 
AVS- och ALA-länder.
TROTS ATT PROGRAMMEN FÖR KAPACITETSUPPBYGGNAD 
ÄR RELEVANTA HAR DE INTE NÅTT SIN FULLA POTENTIAL
 91.  De granskade programmen befanns vara högst relevanta, trots att man 
inte hade gjort behovsbedömningar i form av omfattande ”kart-
läggningar” i ALA-länderna. Programmen har dock inte nått sin fulla 
potential, främst på grund av att förvaltningsrutinerna och förvalt-
ningsstrukturerna har en inbyggd komplexitet. Vilka konsekvenser  detta fick kunde inte uppskattas till fullo från början, och de förse-
ningar som blev följden hade en direkt inverkan genom att den tid som fanns till projektens aktiva liv förkortades, vilket försämrade  deras utsikter att bli ändamålsenliga och hållbara.
 92.  Dessa program innehåller en eventuell motsägelse genom att de ska ge 
stöd till kapacitetsuppbyggnad hos icke-statliga aktörer som behöver det mest med hjälp av ett förfarande (inbjudan att lämna förslag)  som är utformat på ett sådant sätt att de mest högpresterande icke-statliga aktörerna väljs ut.
Särskild rapport nr 4/2009 – Kommissionens förvaltning av icke-statliga aktörers deltagande i EG:s utvecklingssamarbete38
REKOMMENDATIONER OM GENOMFÖRANDET  
AV PROGRAM FÖR KAPACITETSUPPBYGGNAD
Kommissionen bör till fullo beakta programmens inbyggda komplexi-
tet när den planerar dem. Den bör också beakta samspelet mellan de 
komplexa strukturerna och den rättsliga ramen, och använda resurser till att undersöka hur man kan förverkliga de politiska målen inom  denna begränsning.
Man bör utforska alternativ till de nuvarande förfarandena, både för att 
möjliggöra en mer strategisk metod (till exempel genom bättre använd-ning av möjligheterna till tekniskt stöd, partnerskapsavtal, finansiering från flera givare) och för att bättre nå ut till gräsrotsorganisationerna 
(till exempel genom användning av bidrag som betalas vidare).
  Denna rapport har antagits av revisionsrätten vid dess sammanträde 
i Luxemburg den 18 och 19 mars 2009.
  För revisionsrätten
Vítor Manuel da Silva Caldeira
Ordförande
Särskild rapport nr 4/2009 – Kommissionens förvaltning av icke-statliga aktörers deltagande i EG:s utvecklingssamarbete39
BELOPP FÖR KONTRAKT MED ICKE-STATLIGA AKTÖRER
Enligt EuropeAid kan de belopp som det har ingåtts kontrakt för  
med icke-statliga aktörer 2006 och 2007 uppskattas till 836,43  och 915,26 miljoner euro (exklusive humanitärt bistånd
1) enligt  
följande: 
(miljoner euro)
OMRÅDE År 2006 År 2007
Tematiska program 555,04 430,11
Samfi  nansiering med enskilda organisationer 200,10 207,89
Decentraliserat samarbete 6,30 0,18
Mänskliga rättigheter och demokrati 97,28 40,72
Miljö 59,14 21,08
Livsmedelstrygghet 74,84 109,26
Jämställdhet mellan kvinnor och män 2,90 0,85Hälsa 91,64 25,60
Truppminor 4,99 8,97
Migration och asyl 16,28 15,56
Narkotika 1,57 0,00
Återuppbyggnad/Flyktingar 17,02 21,64
Övriga program 0,45 18,1
Geografi  ska program 73,92 164,00
Asien 19,62 116,93
Latinamerika 3,55 4,26
Medelhavsområdet 45,49 6,85
Tacis 5,26 35,96
Allmän budget total 646,43 633,85
Europeiska utvecklingsfonden 190,00 281,41
TOTALSUMMA 836,43 915,26BILAGA I
1 Enskilda organisationer 
har aktivt samarbetat vid 
genomförandet av åtgärder 
för humanitärt bistånd sedan 
1990-talet. Echo har långsiktiga 
ramavtal för partnerskap med ett antal enskilda organisationer. 
Cirka 50 % av Echos finansiering 
går till enskilda organisationer 
(cirka 353 miljoner euro 2007).
Särskild rapport nr 4/2009 – Kommissionens förvaltning av icke-statliga aktörers deltagande i EG:s utvecklingssamarbete40
BILAGA II
VIKTIGA BESTÄMMELSER I COTONOUAVTALET 
AVSEENDE ICKE-STATLIGA AKTÖRER
Artikel 4:
(…) Parterna erkänner (…) att icke-statliga aktörer och lokala decentra-
liserade organisationer spelar kompletterande roll i utvecklingsproces-sen och kan bidra till den. Icke-statliga aktörer och myndighetsorgan 
på lokal förvaltningsnivå skall därför, när så är lämpligt
underrättas om och inbegripas i samråd om riktlinjerna och stra- —
tegierna för samarbetet, om prioriteringarna, särskilt på områden som direkt berör dem samt om den politiska dialogen,
tilldelas finansiella resurser (…) för att stödja lokal utveckling, —
engageras i genomförandet av samarbetsprojekt och samarbets- —
program på områden som berör dem eller där de har en kompa-
rativ fördel,
ges stöd för kapacitetsuppbyggnad på områden av särskild bety- —
delse så att deras kompetens i bland annat organisatoriskt och 
representativt hänseende och när det gäller upprättande av sam-
rådsformer, bland annat kanaler för kommunikation och dialog, 
och för att främja strategiska allianser, kan stärkas.
Artikel 6: 
1. Bland samarbetsaktörerna skall följande ingå:
 — Icke-statliga aktörer:  a)  Privata sektorn.  b)  Näringslivets och arbetsmarknadens organisationer, däri-
bland fackföreningar.
  c)  Det civila samhället i alla dess former, allt efter de natio-
nella särdragen.
2. De icke-statliga aktörerna skall erkännas av parterna på grundval 
av i vad mån deras verksamhet svarar mot befolkningens behov, deras särskilda kompetens samt graden av demokrati och öppen-het i deras organisation och förvaltning.
Särskild rapport nr 4/2009 – Kommissionens förvaltning av icke-statliga aktörers deltagande i EG:s utvecklingssamarbete41
Artikel 7: Kapacitetsuppbyggnad 
Det civila samhällets bidrag till utvecklingen kan ökas genom sam-
arbetsprogram på områden som berör dem eller där förstärkning av 
samhällsorganisationer och icke-statliga organisationer utan vinst-syfte. Det är därför nödvändigt att
främja och understödja upprättande och utveckling av sådana   —
organisationer,
fastställa närmare former för hur organisationerna kan engageras  —
i utformning, genomförande och utvärdering av utvecklingsstra-
tegier och utvecklingsprogram.
Artikel 10
fastställer att ett ökat deltagande av organisationer i det civila sam-
hället ska associeras till denna [politiska] dialog. 
Artikel 19: Principer och mål
1. (…)
2. (…)3. Myndigheterna och icke-statliga aktörer i de enskilda AVS-staterna 
skall överlägga med varandra om landets utvecklingsstrategier och om lokalsamhällets stöd för dessa. 
Artikel 33: Institutionell utveckling and kapacitetsuppbyggnad
(…) Samarbetet skall inriktas på att inom alla områden och sektorer som omfattas av utvecklingssamarbetet främja tillkomsten av icke-statliga aktörer, utveckling av deras förmåga samt stärkande av struk-turer för information, dialog och samråd mellan dessa aktörer och de offentliga myndigheterna, även myndigheter på regional nivå.BILAGA II
Särskild rapport nr 4/2009 – Kommissionens förvaltning av icke-statliga aktörers deltagande i EG:s utvecklingssamarbete42
Artikel 57:
(…) Utan att det påverkar tillämpningen av bestämmelserna ovan kan 
även stödberättigade icke-statliga aktörer få till uppgift att lägga  
fram förslag till och genomföra program och projekt inom områden som berör dem. (…)
Artikel 58: Stödberättigade enheter och organ
(…) Icke-statliga aktörer från AVS-staterna och gemenskapen med  
lokal prägel kan komma i fråga för finansiellt stöd enligt detta avtal 
i enlighet med närmare bestämmelser i de nationella och regionala vägledande programmen.
Artikel 4 i bilaga IV:
Utkastet till vägledande program skall innehålla uppgifter om föl-jande: (…) vilka typer av icke-statliga aktörer som kan komma i fråga 
för stöd enligt de kriterier som ministerrådet fastställt, om de medel 
som anslagits för dem och om vilken typ av verksamhet – som måste 
vara sådan som bedrivs utan vinstsyfte – som skall stödjas. (…)
Artikel 5 i bilaga IV:
(…) [Den gemensamma årliga verksamhetsöversynen] skall särskilt omfatta en bedömning av: (…) Användningen av medel som avsatts 
för icke-statliga aktörer.BILAGA II
Särskild rapport nr 4/2009 – Kommissionens förvaltning av icke-statliga aktörers deltagande i EG:s utvecklingssamarbete43
FÖRTECKNING ÖVER GRANSKADE PROGRAM, PROJEKT OCH LOKALA 
INBJUDNINGAR ATT LÄMNA FÖRSLAG
FÖRTECKNING ÖVER PROGRAM FÖR STÖD TILL KAPACITETSUPPBYGGNAD HOS ICKE-STATLIGA AKTÖRER
Område Projektbeskrivning Land/RegionEU-bidrag 
(euro)
ALA EU-Andinska gemenskapen i samspel med det andiska 
civilsamhälletAndinska 
gemenskapen4 100 000
ALA Små initiativ från lokala innovativa enskilda organisationer 
(SMILING)Bangladesh 8 000 000
EUF Civilsamhällets fond/Civil Society Fund Etiopien 10 000 000
EUF Stöd till och stärkning av initiativ från icke-statliga aktörer 
(ARIANE)Mali 7 000 000
Sydafrika Stöd till programmet för opinionsbildning i det civila 
samhället (CSAP)Sydafrika 10 000 000
Sydafrika Stiftelse för mänskliga rättigheter i Sydafrika (FHR) Sydafrika 25 000 000
EUF Program för kapacitetsuppbyggnad i det civila samhället Uganda 8 000 000
TOTALT BELOPP 72 100 000
FÖRTECKNING ÖVER ICKE-STATLIGA AKTÖRERS PROJEKT
Område Projektbeskrivning Land/RegionEU-bidrag 
(euro)
EIDHR Främjande av urinvånares mänskliga rättigheter 
i Bangladesh – enskild organisation: IPDSBangladesh 88 587
Enskild org. Projekt för förberedande utbildning för missgynnade barn – 
enskild organisation: Secours catholiqueBangladesh 253 179
Enskild org. Främjande av lantbrukskapacitet i Haor (ARCH) – enskild 
organisation: Concern World WideBangladesh 471 970
Livsmedelstrygghet Ökad livsmedelstrygghet genom främjande av rättigheter och 
utbildning i hållbar utkomst (FOSHOL) – enskild organisation: Action AidBangladesh 2 322 170
Livsmedelstrygghet Bevarande av lantbruksresurser och förbättring av 
livsmedelstrygghet för utsatta jordbruksfamiljer i Damot Gale och Kachira Bira – enskild organisation: Inter AideEtiopien 700 000
Enskild org. Kapacitetsuppbyggnad i woredas (distrikt) – enskild 
organisation: Farm AfricaEtiopien 1 096 597
Livsmedelstrygghet Kapacitetsuppbyggnad avseende livsmedelstrygghet 
i distrikten Shashogo och Alaba – enskild organisation: LVIAEtiopien 630 500
EIDHR Integrering i samhället av Menja-minoriteter i distrikten 
Chena och Gimbo – enskild organisation: ActionAidEtiopien 90 000
EIDHR Öka respekten för och försvara de mänskliga rättigheterna 
och minska omfattningen av tortyr och rehabilitera off  er för 
politiskt våld – enskild organisation: CAPSPeru 94 415BILAGA III
Särskild rapport nr 4/2009 – Kommissionens förvaltning av icke-statliga aktörers deltagande i EG:s utvecklingssamarbete44
Jämställdhet Främjande av integrering av kvinnliga mikroentreprenörer 
och familjebaserade ekonomiska enheter i det offi   ciella 
arbetsmarknadssystemet – enskild organisation: M. Manuela RamosPeru 665 458
Enskild org. Integrering av fattiga men konkurrenskraftiga 
mikroentreprenörer i dynamiska lokala och regionala marknader – enskild organisation: Oxfam NovibPeru 1 500 000
Enskild org. Institutionsuppbyggnad och främjande av den lokala 
ekonomin för att bekämpa fattigdom i Junín – enskild organisation: Frères des HommesPeru 715 780
Enskild org. Tillgång till socialförsäkringsrättigheter i Sydafrika – enskild 
organisation: DanChurchSydafrika 587 820
Enskild org. Projekt för kapacitetsuppbyggnad hos Salesian Youth 
(salesianerna) – enskild organisation: Coop. Mission au DéveloppementSydafrika 400 000
Sydafrika Stöd till polisarbete vid brott mot kvinnor och barn i Östra 
Kapprovinsen – enskild organisation: FAMSASydafrika 59 204
Sydafrika Stöd till polisarbete vid brott mot kvinnor och barn i Östra 
Kapprovinsen – enskild organisation: NICRO – Victim SupportSydafrika 85 435
TOTALT BELOPP 9 761 115
FÖRTECKNING ÖVER LOKALA INBJUDNINGAR ATT LÄMNA FÖRSLAG
Område Beskrivning av inbjudan att lämna förslag Land/RegionEU-bidrag 
(euro)
Livsmedelstrygghet Inbjudan att lämna förslag för livsmedelstrygghetsprojekt 
2003 Bangladesh 4 500 000
EIDHR Europeiskt initiativ för demokrati och mänskliga rättigheter 
(EIDHR) inbjudan att lämna förslag – mikroprojekt Bangladesh – 2006Bangladesh 525 000
EIDHR 2006 Europeiskt initiativ för demokrati och mänskliga 
rättigheter (EIDHR) mikroprojektprogram till kampanjen ”Främja den demokratiska processen”.Etiopien 975 000
Livsmedelstrygghet 2005 Program för livsmedelstrygghet – Tilldelning till enskilda 
organisationerEtiopien 5 000 000
EIDHR 2005 Europeiskt initiativ för demokrati och mänskliga 
rättigheter – program för mikroprojektPeru 575 000
EIDHR 2006 Europeiskt initiativ för demokrati och mänskliga 
rättigheter (EIDHR) mikroprojektprogramPeru 380 000
Sydafrika Stöd till polisarbete vid brott mot kvinnor och barn i Östra 
KapprovinsenSydafrika 750 000
TOTALT BELOPP 12 705 000BILAGA III
FÖRTECKNING ÖVER ICKE-STATLIGA AKTÖRERS PROJEKT
Område Projektbeskrivning Land/RegionEU-bidrag 
(euro)
Särskild rapport nr 4/2009 – Kommissionens förvaltning av icke-statliga aktörers deltagande i EG:s utvecklingssamarbete45
AKTÖRER INOM UTVECKLINGSSAMARBETET SOM BESÖKTES PÅ PLATS
Land*Statliga organ 
(inbegripet lokala 
myndigheter)Enskilda organisationer
Andra icke-statliga 
aktörerAndra givare
I industriländerI utvecklings-
länder
Etiopien Ministeriet för fi  nanser 
och ekonomisk utveckling
Ministeriet för 
kapacitetsupp-byggnad
Kontor för utveckling 
av vattenresurser och naturresurser i distrikten (Woredas) Alaba och Dale GaleInter Aid
LVIACAFOD/Trocaire
Oxfam GB
CISPGerman Agro 
ActionAcord
HundeeFarm Africa Cotonou-
arbetsgruppen
EOC-DIDACARRD-AFM
Organisation för 
utveckling av Woreda (distrikt) i Konso
Organisation för 
utveckling av Derashes folk 
Bedene kooperativ 
för bevattning i distriktet Alaba 
Kebele Iddirs 
i distriktet Dale GaleKanada (CIDA)
Sverige (Sida)Irländskt bistånd
Förenade 
kungariket (DFID)
Bangladesh Styrekonom och riksrevisor
UtrikesministerietFinansministeriet 
(Avdelningen för ekonomiska förbindelser)
Kontor för ärenden 
som gäller enskilda organisationerActionAid 
Bangladesh
Caritas 
Bangladesh
Concern 
Worldwide
Save the Children 
USBRAC 
Utvecklings-
tjänster för urinvånarna
Landsbygds-
utveckling i Noakhali
Program för 
privat initiativ för landsbygds-utveckling (PRIP Trust)Sammanslutning 
av enskilda organisationer i Bangladesh
Skolförvaltnings-
förening i Defuliapar
Skolförvaltnings-
förening i Bhubankura
Jordbrukarförening 
i East Barahipur
Jordbrukarförening 
i Ramkrishnopur
Centrum med 
ansvar för boskap i EwajsbaliaAustralien 
(AusAID)
Kanada (CIDA)NederländernaFörenade 
kungariket (DFID)
UNDP (FN:s 
utvecklings-program)
Världslivsmedels-
programmet
* Se bilaga III  för närmare uppgifter om granskade projekt och inbjudningar att lämna förslag.BILAGA IV
Särskild rapport nr 4/2009 – Kommissionens förvaltning av icke-statliga aktörers deltagande i EG:s utvecklingssamarbete46
BILAGA IV
Land*Statliga organ 
(inbegripet lokala 
myndigheter)Enskilda organisationer
Andra icke-statliga 
aktörerAndra givare
I industriländerI utvecklings-
länder
Peru Regional myndighet för arbetsmarknad och främjande av sysselsättning Junin
Lokal myndighet 
i Huancayo
Lokal myndighet 
i Tarma
Lokal myndighet i PalcaOxfam Novib,
Assoc. Frères des 
Hommes
German Agro 
ActionCAPS
Mov. Manuela 
Ramos
IdesiAdec/Atc
Action for the 
ChildrenCopeme
Coremype Junin
Kommers-kollegium 
Junin
2 kvinno-
organisationer Puente Piedra
Jordbrukar-förening 
i Huallquin
Hantverkar-förening 
i Huancayo
Skomakar-förening 
i Huancayo
Kommitté för 
lokalsamhället i San Juan Lurigancho
Förening för 
lokalsamhället i PaucamarcaBelgien 
Spanien (AECI)
UNDP
Sydafrika Program för 
opinionsbildning i det civila samhället (CSAP)
Utskott för jämställdhet 
mellan könen (CGE)
Sydafrikas myndighet 
för mänskliga rättigheter (SAHRC)
Statlig politik i Port 
Elisabeth
Finans-ministeriet 
(avdelningen för internationellt utvecklings-samarbete)
Justitie-ministeriet 
(enhet med ansvar för givar-samordning) i PretoriaSalesian Centre, 
Kapstaden
Black Sash 
National
FAMSANICRO
Centrum för off  er, 
Port Elisabeth
Stiftelse för 
mänskliga rättigheter (FHR)Sydafrikas  AIDS 
Trust
Afrikainstitutet 
i Sydafrika
Centrum för 
polisstudier
Institut för 
säkerhetsstudier
Khulumani 
stödgrupp
Advokater 
för mänskliga rättigheter
Sydafrikas institut 
för internationella förbindelser
SOS
Tsogang SechabaFrankrike
TysklandGrekland
Irland
Neder-ländernaFörenade 
kungariket (DFID)
FN:s organ 
mot brott och narkotika
* Se bilaga III  för närmare uppgifter om granskade projekt och inbjudningar att lämna förslag.
KOMMISSIONENS 
SVAR
Särskild rapport nr 4/2009 – Kommissionens förvaltning av icke-statliga aktörers deltagande i EG:s utvecklingssamarbete47
KOMMISSIONENS SVAR
SAMMANFATTNING
I.
Det framväxande sammanhang som revi-
sionsrätten med rätta påminner om i sin  
rapport bör beaktas i alla sina aspekter.
Olika typer av upplägg växer fram och disku-
teras i det internationella givarsamfundet och i viss utsträckning med mottagarländernas regeringar, och det sker också mycket stora för-ändringar i fråga om antalet internationella och lokala icke-statliga aktörer ( non-state actors , 
NSA) som är verksamma på området utveckling 
och kvaliteten på dessa (se även kommissio-
nens svar nedan på punkt 18 i rapporten).
Kommissionen noterar att det inte finns  
någon överenskommen definition av termen 
icke-statliga aktörer (icke-statliga organi-
sationer) och är beredd att diskutera denna 
fråga med Europaparlamentet i enlighet med 
dess begäran (punkt 19 i resolutionen om  ansvarsfrihet för budgetåret 2006).
Att den rättsliga ramen för bistånd från  
Europeiska utvecklingsfonden (EUF) och  
den rättsliga ramen för bistånd från den  allmänna budgeten skiljer sig åt bör beak-
tas även vad beträffar bestämmelserna om icke-statliga aktörers verksamhet.
III.
En högst väsentlig förstärkning av samspe-
let mellan kommissionens delegationer och lokala icke-statliga aktörer har inträffat sedan 
de berörda programmen dekoncentrerades 
och särskilt sedan delegationerna började för-
valta lokala inbjudningar att lämna förslag.
Ett flertal andra faktorer som påverkar de  
icke-statliga aktörernas deltagande i utveck-
lingssamarbetet måste nämnas:
Skillnaderna mellan de geografiska program- •
men (inom ramen för den allmänna budgeten 
och EUF) och de tematiska programmen.
Partnerlandsregeringarnas prioriteter och  •
egenansvar (dvs. ownership , ”ägarskap”).
Dagordningen för biståndseffektivitet. •
Förändringarna i de icke-statliga aktörernas  •
värld (när det gäller antalet aktörer, aktörer-
nas kvalitet och de olika typerna av aktörer).
KOMMISSIONENS 
SVAR
Särskild rapport nr 4/2009 – Kommissionens förvaltning av icke-statliga aktörers deltagande i EG:s utvecklingssamarbete48
IV.
Syftet med de urvalsförfaranden som tilläm-
pas av kommissionen är att, genom att utö-ver de kriterier som revisionsrätten nämner 
beakta de föreslagna åtgärdernas genom-
förbarhet och kostnadseffektivitet samt de sökandes och deras partners finansiella och operativa kapacitet, identifiera de förslag  
som kan maximera det berörda programmets 
ändamålsenlighet totalt sett.
Mekanismen med inbjudningar att lämna för-
slag resulterar i vid spridning, transparens, 
tydliga riktlinjer och konsekvent tolkning av 
förfaranden och finansiella regler.
Ett antal av de efterhandsutvärderingar och 
övervakningar som kommissionen genom-
för tar även upp åtgärdernas hållbarhet på 
projektnivå.
V.
Såsom revisionsrätten konstaterar i sin rap-
port behandlas frågan om förbindelserna  
med icke-statliga aktörer inte på samma sätt 
i Cotonouavtalet och i de förordningar som är 
tillämpliga på samarbetet med andra stater än AVS-stater. Detta gäller även tillgången 
till finansiering för kapacitetsuppbyggnad  hos icke-statliga aktörer i enskilda länder.  Finansieringen av kapacitetsuppbyggnad  hos icke-statliga aktörer i andra stater än  AVS-stater är i huvudsak begränsad till ett 
särskilt tematiskt program.
Inom ramen för dessa begränsningar har det 
inletts ett omfattande arbete för att på ett 
mer systematiskt sätt föra frågan om sam-spelet med de icke-statliga aktörerna framåt, och huvudkontoret har gjort en bedömning av förbindelserna med de icke-statliga aktö-
rerna (se rapport till revisionsrätten).VI.
Trots att (den nu upphävda) ALA-förord-ningen inte föreskrev stöd till kapacitets-uppbyggnad hos icke-statliga aktörer håller 
ett flertal olika studier och program om  
detta på att genomföras i både Asien och  Latinamerika.
Under 2007 och 2008 antogs ett betydande 
antal projekt och program för Asien (bl.a.  Centralasien) som genomförs eller kommer 
att genomföras via enskilda organisationer 
(icke-statliga organisationer, NGO). Även om 
de huvudsakliga målen för dessa projekt och 
program är att bidra till att utrota fattigdo-men, förbättra tillgången till samhällsservice och förbättra styrningen ( governance ) och  
rättssäkerheten får i syfte att dessa mål ska 
uppnås även icke-statliga aktörer stöd inom 
ramen för projekten och programmen.
VII.
Kommissionen förstärker de icke-statliga  
aktörernas deltagande genom
att via Pador ( • Potential Applicant Data  
On-line Registration ) förbättra hante-
ringen av kunskap och via Cisoch ( Civil  
Society Helpdesk ) förbättra spridningen 
av kunskap,
att lansera pilotkartläggningar (som där  •
så är möjligt utformas i nära samarbete 
med statliga myndigheter),
att förbättra förutsägbarheten och trans- •
parensen i samrådsprocessen.
Den kommer att fortsätta att förenkla för-
farandet för inbjudningar att lämna förslag, genom att förkorta detta och främja genom-förande på lokal nivå.
KOMMISSIONENS 
SVAR
Särskild rapport nr 4/2009 – Kommissionens förvaltning av icke-statliga aktörers deltagande i EG:s utvecklingssamarbete49
Kommissionen anser att det befintliga kon-
trollsystemet tryggar en sund finansiell och 
kontraktsrelaterad övervakning.
Delegationspersonal och icke-statliga aktörer 
kommer att fortsätta att få utbildning, bl.a. 
om användningen av resultatindikatorer.
Kommissionen överväger en kombination  
av instrument (och inte bara projekt), med 
hänsyn till den rättsliga ramen (budget-
förordningen för den allmänna budgeten  och genomförandebestämmelserna för  
den budgetförordningen, budgetförord-
ningen för EUF, finansieringsinstrumentet  
för utvecklingssamarbete [DCI], finansie-
ringsinstrumentet för främjande av demo-
krati och mänskliga rättigheter, Europeiska 
grannskaps- och partnerskapsinstrumentet [Enpi], etc.).
Stöd till kapacitetsuppbyggnad bör före-
trädesvis kanaliseras via geografiska pro-
gram. Principen om anpassning av biståndet (alignment of aid ) till mottagarlandets prio-
riteter kräver dock att partnerlandsregering-arna fastlägger strategierna, sektorerna och temana i detta sammanhang. Kommissionen kommer att fortsätta att främja icke-statliga aktörers deltagande.
Allt mer av samspelet mellan de komplexa  
strukturerna och den rättsliga ramen orga-
niseras strukturellt mellan olika instrument 
och program, i syfte att möjliggöra större  komplementaritet med den verksamhet som understöds inom ramen för det bilaterala,  det tematiska och det regionala samman-hanget. Kommissionen deltar dessutom  
aktivt i mekanismerna för samordning givare emellan. Den är av den meningen att även 
andra kanaler (t.ex. utvidgad användning  
av bidrag som betalas vidare, s.k. cascading  
grants  eller sub-grants ) måste övervägas.INLEDNING
2.
Kommissionen noterar att det inte finns  
någon överenskommen definition av termen 
icke-statliga aktörer (icke-statliga organi-sationer) och är beredd att diskutera denna fråga med Europaparlamentet i enlighet med 
dess begäran (punkt 19 i resolutionen om  
ansvarsfrihet för budgetåret 2006).
5.
Se kommissionens svar på punkt 52 i rap-
porten.
REVISIONENS INRIKTNING 
OCH OMFATTNING SAMT REVISIONSMETOD
IAKTTAGELSER
18.
Kommissionen förespråkar sedan lång tid  
tillbaka icke-statliga aktörers deltagande  
i utvecklingssamarbetet. Den har tagit fram 
strategier och finansiering till stöd för detta. De texter som revisionsrätten tar upp i sin 
rapport (t.ex. meddelandena och riktlin-jerna) visar tydligt vilken vikt kommissionen fäster vid denna fråga.
Den gemensamma förklaringen ”Europeiskt 
samförstånd om utveckling”, som revisions-rätten med rätta påminner om i sin rapport, 
bör emellertid beaktas i alla sina aspekter.
Olika typer av upplägg (anpassning till part-
nerlandsregeringarnas prioriteter, egenan-svar, harmonisering, etc.) växer fram, och det sker också mycket stora förändringar i fråga om antalet internationella och lokala icke-statliga aktörer som är verksamma på områ-det utveckling och kvaliteten på dessa.
Denna utveckling är av största betydelse för 
förståelsen av de möjligheter och begräns-ningar som icke-statliga aktörers deltagande i utvecklingssamarbetsprocessen erbjuder  respektive har.
KOMMISSIONENS 
SVAR
Särskild rapport nr 4/2009 – Kommissionens förvaltning av icke-statliga aktörers deltagande i EG:s utvecklingssamarbete50
Dessutom skiljer sig de arbetsmetoder som 
tillämpas i ett bilateralt sammanhang kraf-tigt från de som tillämpas inom ramen för  
tematiska program.
21.
Kommissionen bekräftar att den alltid för-sökt att i möjligaste mån samråda med  icke-statliga aktörer även när den inte varit rättsligt förpliktigad att göra detta. Sådana samråd var ett politiskt mål där de lokala  förhållandena befrämjade samråd.
I förhållande till tidigare programplanerings-
omgångar lade Europeiska gemenskapen  
(EG) under loppet av programplanerings-
omgången för perioden 2007–2013 ned  
utökade ansträngningar på samråd med  
det civila samhället. Behovet av nära sam-
råd med det civila samhället togs dessutom 
upp på nytt i riktlinjerna för genomgången efter halva tiden av landsstrategidokumen-
ten för 2007–2013.
Vid tiden för utarbetandet av landsstrategi-
dokumenten för 2002–2006 fanns det ingen allmän rättslig förpliktelse att göra icke-stat-
liga aktörer delaktiga i programplaneringen för Asien och Latinamerika, och processen  för delegering av ansvar till delegationerna hade just inletts. Delegeringen av ansvar till de delegationer som besöktes av revisions-
rätten skedde under tre olika faser: till dele-gationen i Sydafrika under den första fasen, 
till delegationerna i Etiopien och Peru under 
den andra fasen och till delegationen i Bang-
ladesh under den tredje fasen. Utarbetandet av landsstrategidokumenten för några av de länderna skedde därför huvudsakligen under huvudkontorets ansvar.
Se även svaret nedan på punkt 22 i rappor-
ten.22.
Omfattningen av de olika berörda parternas 
delaktighet i programplaneringsprocessen är synnerligen avhängig av den specifika situa-
tionen i varje land och den tillämpliga rätts-
liga ramen för samarbetet. Inom ramen för det bilaterala samarbetet och i överensstäm-melse med slutsatserna i Parisförklaringen 
om biståndseffektivitet och förklaringen om 
det europeiska samförståndet om utveckling bör partnerlandsregeringarna vara de som  
bestämmer, och det bör i ökande utsträck-
ning vara deras sak att organisera samråden 
med de olika berörda parterna. Kommissio-
nen understöder självfallet alla samråds-processer, men de slutliga prioriteterna och 
målen får inte påtvingas partnerländerna  
utan måste ”ägas” av dessa.
Den process för samråd med de icke-statliga 
aktörerna som följdes för utarbetandet av  
landsstrategidokumentet för Peru utgjorde det första försöket till ett strukturerat upp-
lägg, vid en tidpunkt då det formellt (dvs.  
på grundval av ALA-förordningen, som fort-
farande var i kraft då) inte krävdes något  
sådant samråd. Det kommer att byggas  vidare på detta upplägg i samband med  
kommande programplaneringsomgångar.
23.
Riktlinjer är vägledande dokument. De måste tillämpas på ett pragmatiskt sätt, med beak-tande av det specifika sammanhanget.
24.
Situationen för AVS-länderna kan inte jäm-
föras med situationen för de länder som  omfattas av finansieringsinstrumentet för  utvecklingssamarbete (DCI), eftersom de  politiska och rättsliga ramarna skiljer sig  kraftigt åt. För frågor som rör icke-statliga 
aktörers deltagande i samråd finns å ena  sidan det avtal som ingåtts gemensamt av  
alla AVS- och EU-länder och å andra sidan  
den förordning (DCI-förordningen) som fast-
lagts autonomt av EU.
25.
Att de icke-statliga aktörerna deltog i min-
dre utsträckning i ALA-länderna än i AVS-
länderna ligger i linje med kraven i den  
rättsliga grund som gällde för samarbetet  med ALA-länderna vid tiden i fråga.
KOMMISSIONENS 
SVAR
Särskild rapport nr 4/2009 – Kommissionens förvaltning av icke-statliga aktörers deltagande i EG:s utvecklingssamarbete51
26.
Kommissionen instämmer i revisionsrättens 
konstateranden i punkt 26 i rapporten. Den vill påpeka att följande hela tiden bör hållas 
i minnet vid läsningen av rapporten:
Trots svårigheterna att upprätta förbin- —
delser med de icke-statliga aktörerna  har delegationerna systematiskt gjort  ansträngningar för att inleda en dialog med dem.
De flesta av dessa svårigheter hör sam- —
man med de brister som är förbundna  
med samfundet av icke-statliga aktörer. Detta utgör inte ett homogent block och 
det har brister i fråga om organisation  
och representativitet. Dessa faktorer,  
i kombination med rättsliga frågor i part-
nerländerna, utgör ett hinder för sam-
fundets deltagande ”som en enda enhet” 
i utvecklingssamarbetet med EG.
27.Se svaren ovan på punkterna 24–26 i rap-
porten.
Exemplet från Guatemala belyser svårighe-
terna med och behovet av att fastställa en definition av de rättsliga begränsningarna  för en utdragen process för samråd med det civila samhället.
28.
Att göra verklighet av det ambitiösa målet 
att göra icke-statliga aktörer delaktiga i allt 
utvecklingssamarbete är som revisionsrät-
ten konstaterar i rapporten en stor utma-ning. Detta bör emellertid i mycket större  utsträckning ses som en stor ”politisk utma-ning” än som ett åtagande att se till att var-enda icke-statlig aktör från ett visst land  
görs delaktig.
Vad beträffar särskild utbildning om hur  
icke-statliga aktörer kan göras delaktiga  
vill kommissionen betona att det inte finns något standardupplägg för detta, eftersom 
”NSA-arkitekturen” skiljer sig kraftigt åt från 
ett land till ett annat.Byrån för samarbete EuropeAid har sedan  
2004/2005 tillhandahållit skräddarsydd väg-ledning ”uppströms” (under utredningsfasen 
för program som ska genomföras av icke-
statliga aktörer) och ”nedströms” (under  genomförandefasen). Byrån ger dessutom  delegationerna operativ vägledning, för det 
första via sitt intranät (där riktlinjer och god 
praxis läggs ut), för det andra via regionala seminarier (syftande till att förstärka enga-
gemanget för dialogen med icke-statliga  
aktörer samt utbytet med kollegerna) och  
för det tredje med hjälp av studier.
EuropeAid anordnade under 2008 ett antal 
seminarier i syfte att ge delegationer och  
organisationer i det civila samhället utbild-
ning om förvaltning av tematiska åtgärder 
och att ge delegationer utbildning om sam-
råd med organisationer i det civila sam-
hället (de sammanlagda kostnaderna var  900 000 euro):
Intern EG-utbildning — : 3 seminarier (i Brys-
sel, Tbilisi och Addis Abeba) med sam-
manlagt 185 deltagare (företrädare för  närmare 70 delegationer) och 4 andra  
utbildningssammankomster, i Bryssel  (120 företrädare för delegationerna och huvudkontoret).
EG-utbildning för organisationer i det   —
civila samhället  (främst avsedd för före-
trädare för europeiska och ”lokala” orga-
nisationer): 3 regionala seminarier (i  
Porto Alegre, Yaoundé och Manila) där  
sammanlagt 49 delegationsföreträdare  (från 28 delegationer) och 193 företrä-dare för europeiska och lokala organisa-tioner i det civila samhället deltog.
Dessa sammankomster gjorde det möjligt för 
huvudkontoret och delegationerna att blåsa 
nytt liv i nätverket för kontaktpunkterna för 
det civila samhället, som används för intern spridning av metodredskap.
KOMMISSIONENS 
SVAR
Särskild rapport nr 4/2009 – Kommissionens förvaltning av icke-statliga aktörers deltagande i EG:s utvecklingssamarbete52
Under 2009 kommer EuropeAid att anordna 
ytterligare fem regionala seminarier. Byrån kommer också att ta den i slutet av 2008  
inrättade Civil Society Helpdesk  i drift, och  
den har för avsikt att utveckla ett online-redskap som kommer att förbättra samord-ningen mellan de olika avdelningarna inom 
kommissionen och spridningen av bästa  
praxis vad beträffar samarbete med icke-statliga aktörer.
29.
Icke-statliga aktörers roll på dagordningen 
för biståndseffektivitet och deras deltagande i fastställandet av sektorspecifika strategier 
stod inte på den internationella politiska  
agendan när de berörda riktlinjerna drogs  
upp under 2004. EuropeAid har gjort en  
bedömning av konsekvenserna för det civila 
samhället och kommissionens praxis av den 
nya utvecklingen och tagit fram ett utkast  till vägledning rörande frågan om det civila 
samhällets deltagande i nya arrangemang  
för att tillhandahålla bistånd, t.ex. allmänt 
budgetstöd och sektorspecifika program  
som genomförs med hjälp av budgetstöd (jfr. punkt 74 i rapporten, där revisionsrätten gör 
en bedömning av utvecklingen).
31.
Samrådsprocessen är mycket omfattande  och tidskrävande. För att tidsfristerna ska  hållas måste det inrättas ett centralise-rat, lätt tillgängligt tekniskt redskap som  ger snabbt tillträde till ett gemensamt  ”diskussionsforum”. 
Civil Society Helpdesk  kommer, med hjälp  
av en dokumentdatabas (med wiki-pro-gramvara), att tillhandahålla en del av  lösningen.
33.
Se svaren på punkterna 21 och 69 i rappor-
ten.
34.
En del av de problem som tas upp i punkt 34 
i rapporten har som revisionsrätten konsta-
terar att göra med det sena antagandet av 
DCI-förordningen. Under förutsättning att  
partnerländerna är beredda att delta aktivt i samrådsprocessen kommer problemen inte 
att dyka upp på nytt.Efter revisionsrättens granskning har de  
flesta delegationerna (även den i Peru) sam-rått med icke-statliga aktörer, och detta för-
farande kommer att fortsätta framöver.
35.
Det grundläggande syftet var att trygga bre-dast möjliga täckning av länder i det tema-tiska programmet.
Se även svaren på punkterna 21, 22, 31, 84 
och 85 i rapporten.
38.
Enligt den från och med den 1 januari 2003 
gällande budgetförordningen och genomför-
andebestämmelserna för den måste inbjud-
ningar att lämna förslag ( calls for proposals ) 
användas för tilldelning av bidragskontrakt. 
Att de tillgängliga budgetmedlen inte räcker 
till är ett tecken på det stora intresse som  inbjudningarna väcker och det är samtidigt 
oundvikligt med tanke på att de finansiella 
resurserna för externt bistånd trots allt är  
begränsade. Vad beträffar inbjudningarna  
inom ramen för det tidigare programmet  för samfinansiering med enskilda organisa-
tioner begärde Europaparlamentet uttryck-ligen att inbjudningarna skulle ha en mer  inklusiv karaktär och främja de enskilda  organisationernas initiativrätt. De kunde  följaktligen inte ha ett mer fokuserat upp-
lägg (se även svaret på punkt 35 i rappor-ten). Kommissionen instämmer i att det kan 
bli ohanterligt för små icke-statliga aktörer 
att tillämpa de detaljerade förfarandena,  
men den är tvungen att iaktta den rättsliga ramen, även i syfte att främja en sund finan-siell förvaltning. Det finns visserligen ingen klar definition av vad som avses med ”små” enskilda organisationer men de tillgängliga 
uppgifterna visar att enskilda organisatio-ner av alla storlekar deltar i inbjudningarna 
att lämna förslag, antingen i egenskap av  
sökande (ledare) eller i egenskap av partner. 
Detta har i ännu större utsträckning varit  fallet från och med 2006, efter införandet  
av ett begränsat förfarande med ett första 
urval av sökande på grundval av kortfat-
tade anmärkningar ( concept notes ) och där 
de fullständiga förslagen lämnas in under  
det andra stadiet av urvalet.
KOMMISSIONENS 
SVAR
Särskild rapport nr 4/2009 – Kommissionens förvaltning av icke-statliga aktörers deltagande i EG:s utvecklingssamarbete53
39.
I den rättsliga ramen fastläggs vissa tids-
frister. Inom ramen för den tillåtna margi-nalen för flexibilitet har det dock uppnåtts 
väsentliga förbättringar med att få ned den 
genomsnittliga tiden mellan inlämnandet  av förslag och det faktiska undertecknan-det av kontrakt. De projekt som granskades 
av revisionsrätten hänför sig till en tidigare 
period. Nu är den genomsnittliga tiden mel-lan inlämnandet av förslag och underteck-
nandet av kontrakt betydligt kortare än ett 
år.
Det bör erinras om att de gällande reg-
lerna för tillkännagivande av inbjudningar  
att lämna förslag hänför sig till de rättsliga 
minimikraven. Den kreativa fantasin hos de 
operativa aktörerna kan komma till nytta när 
det gäller att finna andra sätt att sprida kän-
nedom om inbjudningar att lämna förslag. 
Så till exempel kanaliserar NGO-plattformar ofta information om inbjudningar, via sina 
bulletiner eller på annat sätt. Dessutom  
skickar EuropeAid sedan mer än ett år till-
baka systematiskt e-post till paraplyorgani-
sationer i syfte att sprida information.
Att nå lokala icke-statliga aktörer på gräs-
rotsnivå är fortfarande ett stort problem. De lokala inbjudningar att lämna förslag som  delegationerna offentliggjort sedan 2007  
kommer att vara till hjälp för att komma till 
rätta med detta problem.
Kommissionen håller visserligen på att se  
över sina metoder i syfte att se till att ford-
ringarna i fråga om offentliggörande tillgo-doses, men den konstaterar samtidigt att  det finns gränser för dess avdelningars möj-ligheter att nå alla icke-statliga aktörer på gräsrotsnivå. Den är inte heller säker på att 
detta verkligen är kommissionens uppgift.40.
Kommissionen noterar med tillfredsstäl-
lelse revisionsrättens positiva bedömning  av de åtgärder som vidtagits för att göra  
förfarandet för inbjudan att lämna förslag  
effektivare.
De resultat som uppnåtts med hjälp av a) 
det begränsade förfarandet (se även sva-
ret på punkt 38 i rapporten) har i allmän-het varit goda. Urvalet har förenklats.
Användningen av en inbjudan att lämna b) 
förslag som omfattar två budgetår ger  
samtliga parter en längre, mer hanter-bar tidsram, vilket gör det lättare för  
kommissionen att planera det interna  
utnyttjandet av resurserna och för de  
icke-statliga aktörerna att planera sin  
strategi och sina investeringar, i form av 
tid och andra resurser, inför inlämnandet 
av förslagen.
Pador minskar tidsåtgången vid ansök- c) 
ningar och förenklar urvalsprocessen.
Såsom de första erfarenheterna av lokala d) 
inbjudningar att lämna förslag visar, gör möjligheten att ”skräddarsy” inbjudning-arna processen för urval av relevanta  icke-statliga aktörer mer effektiv.
41.Vid urvalet av förslag kontrollerar utvär-derarna noga huruvida vissa komponenter  
av upplägget med en ”logisk ram” ( logical  
framework approach ) är förhanden i de full-
ständiga ansökningarna (förberedande ana-lys, analys av berörda parter, problemanalys samt analys av målen och strategierna för  det berörda projektförslaget).
I vissa typer av projekt kan ställande av  
diagnoser, identifiering av stödmottagare  
och genomförande av undersökningar vara 
en naturlig del av själva projektet. Sådan  verksamhet kan t.ex. syfta till att ge gräs-
rotsorganisationer mer inflytande eller till  
att stärka egenansvaret.
KOMMISSIONENS 
SVAR
Särskild rapport nr 4/2009 – Kommissionens förvaltning av icke-statliga aktörers deltagande i EG:s utvecklingssamarbete54
Kommisionen vill påpeka att det projekt  
som tas upp i exemplet i punkt 41 i rap-porten kontrollerades under 2007 av en  
oberoende extern utvärderare, som en del  
av den resultatorienterade övervakningen  (results-oriented monitoring , ROM), och att  
denne kom fram till andra slutsatser om  ”projektutformningen”.
Projektet ansågs vara ytterst relevant och  
ha en bra kvalitetsutformning (”b” = bra).  
Projektets potentiella hållbarhet ansågs  
vara mycket bra (”a”), och alliansen med  
arbets- och sysselsättningsministeriet och  det mycket nära samarbetet med de lokala och regionala myndigheterna nämns som ett par av de viktigaste projektresultaten. Pro-
jektet var för övrigt föremål för en kontroll 
redan under 2006, under inledningsfasen.
Den resultatorienterade övervakningen är  
ett av de mest användbara arbetsredskapen 
för uppföljningsåtgärder.
42.
Kommissionen ser till att Concords hand-böcker (”readers”) offentliggörs på EuropeAids 
intranät. Handboken om standardiserade  bidragskontrakt har med separat not skickats till alla s.k. utananordnare genom vidaredele-gering ( authorising officers by subdelega-
tion ).
43.
Kommissionen ägnar den största uppmärk-
samhet åt att fortlöpande förbättra sina kon-
troll- och övervakningsförfaranden och har under de senaste åren infört ett antal åtgär-der för att ytterligare förstärka dessa, bl.a. de nya direktiven för obligatoriska utgifts-
kontroller av bidragskontrakt (februari 2006) 
och för revisioner som inleds av kommissio-
nen (oktober 2007).44.
De icke-statliga aktörernas och delegations-
företrädarnas skiljaktiga perspektiv bör  analyseras med beaktande av deras olika  
roller. Faktorer som rör hanteringen av dele-
gationernas personalomsättning i ett sam-manhang där ansvar för genomförandet av biståndet har delegerats till delegationerna 
har inte något att göra med de icke-statliga 
aktörerna men övervakas noga av kommis-sionen för att trygga tjänstekontinuitet och 
upprätthållande av kvalitetsnivån. Politiken 
med nolltillväxt i personalstyrkan i kombina-
tion med ökningen av de finansiella medlen 
och öppnandet av nya delegationer skapar dock stress i organisationen.
EuropeAid anordnar varje kvartal (grund-
läggande och mer avancerade) utbild-
ningskurser i Bryssel för personalen om de 
förfaranden som tillämpas när det gäller  
bidrag. Utbildning (t.ex. i form av work-shoppar) anordnas också regelbundet vid  
regionala seminarier (i Bryssel eller lokalt). 
En grundläggande e-lärandekurs utformas  
under 2009 i syfte att ge fler anställda vid  
delegationerna tillgång till utbildning. Euro-peAid offentliggjorde nyligen ”ofta ställda 
frågor” ( FAQs ) – bl.a. om bidrag – på sitt  
intranät. Det finns planer på att hålla gemen-samma seminarier med medlemmar av Con-cord (”utbildning av utbildarna”). I samband 
med många inbjudningar att lämna förslag 
anordnas informationsdagar.
45.
De geografiska programmen tillhandahåller 
vanligtvis särskild utbildning till icke-stat-liga aktörer om reglerna för genomförandet av projekten, inom ramen för en mer övergri-pande strategi för kapacitetsuppbyggnad.  Kapacitetsuppbyggnaden på detta område 
är följaktligen mer regelbunden och stöder sig på en mer långsiktig vision.
Vad beträffar utbildning se även svaret ovan 
(om seminarier och Civil Society Helpdesk ) på 
punkt 28 i rapporten.
KOMMISSIONENS 
SVAR
Särskild rapport nr 4/2009 – Kommissionens förvaltning av icke-statliga aktörers deltagande i EG:s utvecklingssamarbete55
46.
Kommissionen tror inte att den omständig-
heten att handboken om standardiserade  bidragskontrakt inte är rättsligt bindande  
nödvändigtvis har något att göra med att  
den inte används. Kommissionen offentlig-gör Concords handböcker på EuropeAids  intranät och de har skickats till alla utanan-
ordnare genom vidaredelegering.
Bedömningen av de faktiska omständighe-
terna och besluten i de enskilda ärendena  
faller hur som helst fortfarande under den 
behöriga utanordnarens ansvar.
Kommissionen håller på att utveckla nya  
redskap i syfte att tillhandahålla en one-
stop shop  (ett system med en enda kontakt-
punkt) för svar på FAQs  och andra frågor  
(Civil Society Helpdesk ).
47.
Meddelanden om ändringar har alltid tillhan-
dahållits vid en lämplig tidpunkt och på ett 
lämpligt sätt. I de flesta fall har ändringarna 
genomförts till svar på framställningar som 
icke-statliga aktörer gjort via Concord.
Den praktiska vägledningen ( Practical  
Guide ) kan behöva ändras i händelse av  
ändring av de rättsliga grunderna (budget-förordningen för den allmänna budgeten  och genomförande bestämmelserna för den 
budgetförordningen, budgetförordningen  för EUF, etc.). Vägledningen ändrades t.ex. 
efter kommissionens ändring av genom-
förandebestämmelserna i augusti 2006, på 
grund av de nya rättsliga grunderna 2007,  efter ändringen av budgetförordningen och genomförandebestämmelserna 2007 samt  efter ändringen av bilaga IV till Cotonou-avtalet 2008.
Information om ändringarna sprids på många 
olika vägar och sätt (t.ex. via ”viktiga med-
delanden”, tekniska faktablad och förteck-
ningar över ändringar) och offentliggörs  alltid via Internet.
Även om den praktiska vägledningen ändras 
fortsätter ingångna kontrakt (och de till kon-
trakten fogade allmänna villkoren, General  
Conditions ) på grundval av principen pacta  
sunt servanda  (avtal ska hållas) att gälla  som tidigare, och tolkningen av kontrakten 
sker i överensstämmelse med de regler som gällde när kontrakten ingicks.
Nya regler har systematiskt lagts fram  
för och klargjorts i samarbete med Con-cord, t.ex. i samband med utarbetande av  handböcker.
I vissa fall har kommissionen på begäran av 
icke-statliga aktörer medgivit tillämpning av 
nya, mer flexibla regler för redan ingångna 
kontrakt även när dessa regler inte automa-
tiskt varit tillämpliga retroaktivt (se t.ex. not 22238 av den 16 augusti 2005 om hänvisning 
till växelkurs).
48.
Revisionsrätten har i sina årsrapporter noterat 
förbättringar i kommissionens revisionssys-
tem till följd av de åtgärder som kommissio-nen vidtagit under senare tid. De flesta av de 
revisionsrapporter som revisionsrätten gran-
skade inom ramen för revisionsförklaringen 
2007 hörde samman med kontrakt som under-
tecknats före februari 2006. De nya direktiv som EuropeAid fastlade för utgiftskontroller 
av bidragskontrakt och satte i kraft för nya kontrakt som undertecknades från och med februari 2006 var inte tillämpliga i de fall  som analyserades av revisionsrätten. Syftet med de nya direktiven är att sådana fel som 
revisionsrätten tar upp i punkt 48 i rappor-ten ska upptäckas. Kommissionen räknar med 
att effekterna av de förbättringar som gjorts 
kommer att bli mer och mer synliga.
49.
De nya direktiven för externa finansiella  revisioner (dvs. revisioner med ett över-enskommet förfarande för utgiftskontroll)  som inleds av bidragsmottagarna i överens-stämmelse med de krav som EG ställt för  beviljande av bidragen gäller för alla nya  
standardiserade kontrakt som undertecknats 
från och med februari 2006 (se även svaret ovan på punkt 48 i rapporten). De nya direk-
tiven för revisioner som inleds av kommis-
sionen var tillämpliga från och med oktober 
2007. Användningen av de förra direktiven 
är avhängig av datumet för undertecknandet 
av kontraktet, men de senare direktiven var tillämpliga från det att de sattes i kraft.
KOMMISSIONENS 
SVAR
Särskild rapport nr 4/2009 – Kommissionens förvaltning av icke-statliga aktörers deltagande i EG:s utvecklingssamarbete56
50.
a)De nuvarande rättsliga grunderna och sys-temet med en behörig utanordnare ger inte längre utrymme för sådana missförstånd som revisionsrätten tar upp i exemplet i punkt  50 a i rapporten: den rättsliga miljön när  det gäller ursprungsregler är nu fastare och mer användarvänlig. I bilaga A2 till den prak-tiska vägledningen förtecknas på ett använ-darvänligt sätt alla länder som kan komma i fråga på basis av varje rättslig grund.
b)
De tillämpliga reglerna på detta område  anges i de rättsliga grunderna och införli-vas (i tillämpliga fall) i de standardiserade finanansieringsöverenskommelserna.
Finansieringsinstrumentet för utveck-
lingssamarbete (DCI) och finansierings-
instrumentet för främjande av demokrati  och mänskliga rättigheter medger inte att  
”lokala” skatter finansieras med EU-medel. 
Kommissionen föreslår därför inom ramen  
för översynen efter halva tiden av de rätts-liga grunderna regler om större flexibilitet 
i fråga om skatter.
Delegationerna försöker bistå icke-statliga 
aktörer lokalt i fråga om skattebefrielser,  
genom att vidta lämpliga åtgärder visavi  
myndigheterna i mottagarlandet där den  
lokala rättsliga ramen medger detta (de  berörda aktörernas status som icke-statliga  
aktörer medger t.ex. ofta inte att ett förfa-rande för befrielse från skatt används).
c)
Växelkurssystemet kan på grund av sin natur 
ge upphov till förluster eller vinster på  valutakurser. Bidragskontraktets särskilda  
karaktär innebär att det finns behov av en  tillförlitlig och lätt tillgänglig växelkursre-ferenskälla när en växelkursreferens anges i kontraktet.
Enligt kommissionens uppfattning är de admi-
nistrativa bördor för bidragsmottagarna som 
följer av den praktiska tillämpningen av väx-
elkurssystemet små med tanke på den tydlig-
het, transparens och bedrägeriförhindrande verkan som ett sådant system ger.d)
Godkännandet av mellanliggande betal-ningar ( interim payments ) är beroende av  
analys och godkännande av rapporter eller 
andra handlingar i enlighet med vad som  
anges i budgetförordningen och genomför-andebestämmelserna för den.
e)
Å ena sidan har de finansiella och kontrakts-relaterade förfarandena harmoniserats, men 
å andra sidan har den behöriga utanord-
naren en viss befogenhet att handla efter  omständigheterna, med tanke på en sund  finansiell förvaltning.
Vad beträffar de exempel (i–iii) som tas upp 
i punkt 50 e i rapporten har kommissionen 
följande kommentarer:
i) Extra periodiska rapporter eller revisions-
rapporter: den specifika projektförvaltnings-miljön kan göra mer frekvent eller ingående 
information nödvändig. ii) Användning av  
separata, specifika bankkonton för varje pro-
jekt: detta underlättar spårning av medel vid revision och fastställande av räntor som hän-
för sig till EG-medel, genom att bidragsmot-
tagaren i enlighet med villkoren i kontraktet 
har ett konto eller underkonto med hjälp  
av vilket de medel som betalats ut av den  
kontraktsslutande myndigheten kan iden-
tifieras och de räntor som dessa medel har 
givit kan beräknas. iii) Andra betalningsal-ternativ än de som fastställs i de allmänna 
villkoren: den specifika arbetsmiljön eller  ett specifikt projekt kan kräva att den behö-riga utanordnaren med tanke på bättre risk-
kontroll och en sund finansiell förvaltning  
minskar förfinansieringen. Utanordnaren  
kan vara tvungen att minska de belopp som betalas såsom förfinansiering eller att skaffa 
ytterligare information eller klarlägganden innan han tillåter att beloppen betalas ut  i enlighet med vad som anges i de allmänna villkoren.
KOMMISSIONENS 
SVAR
Särskild rapport nr 4/2009 – Kommissionens förvaltning av icke-statliga aktörers deltagande i EG:s utvecklingssamarbete57
52.
Arbete pågår för att
förbättra kvaliteten på uppgifterna i Cris  —
(Common Relex Information System ) med 
datakatalog ( data dictionary ) och data-
flöde ( data flow ),
förbättra kvaliteten på och öka anta- —
let rapporter, förteckningar och  statistiska uppgifter med hjälp av  
datalagerredskapet.
Nya moduler införs i syfte att komplettera  
Cris:
Pador och administrativa uppgifter för   —
att få bättre kunskap om våra partner  
och få ett mer ”horisontellt” upplägg.
Revisionsmodul. —
Kandidatmodul ( — Prospect module ): onli-
neregistrering av förslag, utvärdering  
och uppföljning.
Publicering: onlinetillgång till alla av   —
EuropeAid lanserade inbjudningar att  
lämna förslag.
År 2008 offentliggjorde kommissionen en  
förteckning över slutliga stödmottagare  
2007. Den kommer att fortsätta att offent-
liggöra sådana förteckningar.
53.
Projektuppföljningen håller på att förstärkas med hjälp av utbildning och vägledning. Ett standardformat för rapporter finns tillgäng-ligt i kontraktet. Informationen i rapporterna kompletteras med hjälp av andra informa-tionskällor, t.ex. rapporter om resultatorien-terad övervakning och besök på fältet.
54.
Upplägget med en logisk ram är enligt kom-missionens uppfattning en mycket viktig del av de flesta projekt.Kvantifiering av resultat är emellertid en  
kostnadskrävande mekanism som ofta är illa avpassad för småskaliga projekt.
55.
Resultatindikatorer har varit föremål för  många studier. Dessa studier har inte utförts enbart av kommissionen, utan även av icke-statliga aktörer, av forskningscentra och av 
internationella organisationer och andra  
givare. Det är mycket svårt att uppnå sam-
förstånd om hur resultatindikatorer bör  definieras och att utföra en allmänt erkänd jämförande analys ( benchmarking ).
Benchmarking kan emellertid vara möjlig  
på vissa mycket specifika områden. Under  
sin kvalitetskontroll av program och projekt 
gör EuropeAid en bedömning av hur rele-
vanta de kvantitativa och kvalitativa indi-
katorerna i de logiska ramarna för program som genomförs av icke-statliga aktörer är.  
En förteckning över kvantitativa och kvali-
tativa indikatorer har lagts ut på EuropeAids 
intranät i syfte att ge delegationerna väg-ledning när de utformar eller kontrollerar  
logiska ramar.
56.
Huvudkontoret och delegationerna har  
många olika typer av stöd- och kontroll-
verksamhet
1. Alla dessa verksamheter utgör 
väsentliga komponenter i den samlade pro-cessen för stöd till och kontroll av projekt  
som genomförs av icke-statliga aktörer.
Vad beträffar besöken på fältet är det nöd-
vändigt att beakta samspelet mellan dessa 
och de andra övervaknings- och kontroll-
verksamheterna. Besöken på fältet måste  också ses mot bakgrund av tillgången till  
personal, med tanke på att EuropeAid arbe-tar med ett mycket stort antal organisationer i det civila samhället, av många olika slag.
1 T.ex. kontroll före undertecknandet av kontrakt av 
genomförandepartnernas interna förvaltningskapacitet, 
utarbetande av standardiserade vägledningar och handböcker 
som ska användas av genomförandepartnerna, förhands- 
och efterhandskontroller av partnernas transaktioner, 
regelbundna övervakningsbesök och besök på fältet, utgiftskontroll före slutbetalning, utbildning samt rådgivning 
och tillhandahållande av information som svar på frågor.
KOMMISSIONENS 
SVAR
Särskild rapport nr 4/2009 – Kommissionens förvaltning av icke-statliga aktörers deltagande i EG:s utvecklingssamarbete58
57.
Delegationspersonalen står till förfogande för att svara på lokala icke-statliga aktörers frågor om vilka regler som gäller för kontrakt med EG och har tillgång till handböcker och utbildningsmaterial.
Kontroller på plats från delegationspersona-
lens sida kan bidra till att problem rättas till. 
För effektiv hantering av finansiella frågor, räkenskapsfrågor och frågor som rör doku-
mentering av utgifter finns dock särskilda  
kontroller, såsom finansiella revisioner och systemrevisioner.
58.
Under 2007 utformades och offentliggjordes riktlinjer för intern övervakning av projekt. Dessa spreds till delegationerna i december 
2007.
59.
Inom ramen för metoden för resultatorien-
terad övervakning, en av komponenterna  
i kontrollsystemet, görs ett urval såväl av  
projekt som förvaltas av delegationerna som av projekt som förvaltas centralt (de senare 
projekten gäller ofta ett högre kontraktsbe-
lopp än de förra).
Besök för resultatorienterad övervakning  
genomförs årligen. Besöken omfattar all-
tid projekt som genomförs av icke-statliga 
aktörer. EuropeAid, delegationerna och  ”övervakarna” fastlägger i samförstånd  
en förteckning över de projekt som ska  övervakas.
EuropeAid arbetar på att förbättra över-
vakningsmetoden och samråder med andra 
givare om möjligheterna att fastställa en  gemensam övervakningsmetod på grundval 
av Parisförklaringen om biståndseffektivitet och den uppföljande Accraförklaringen.
60.
Direktiv för utvärderingar finns tillgängliga 
på EuropeAids webbplats. De ger vägledning för utvärderingar som utförs under projekt-
genomförandetiden, vid projektens slut eller 
i efterhand (dvs. ex-post ). Kommissionen  
ber sina avdelningar att se till att externa  utvärderare följer strukturen i direktiven.  
Den betonar att de avgörande faktorerna när det gäller utvärderingar är kvaliteten på och 
professionalismen hos det organ som anli-tas för uppgiften. Professionalism garanterar objektiva utvärderingar.
61.
Effekten (dvs. the impact ) av ett projekt eller 
program är ett av de fem DAC-kriterierna  
(av OECD:s kommitté för utvecklingsbistånd [DAC] fastlagda kriterier) för utvärdering av 
projekt och program. EG:s kriterier för utvärd-
ering stämmer helt och hållet överens med DAC:s kriterier. EG beaktar dessutom effek-ten av projekt eller program i samband med övervakningen av gemenskapens biståndsåt-gärder. EuropeAid har utvecklat en metod för resultatorienterad övervakning i efterhand 
(ex-post ROM ) som syftar till att mäta alla EG-
finansierade projekts effekt och hållbarhet.
Tematiska projekt är vanligtvis relativt små-
skaliga, och verktyg för att utvärdera effek-
ten av ett projekt (dvs. uppgifter om läget 
vid inledandet av projektet och uppgifter om 
läget efter avslutandet av detta (dvs. ex-post ) 
är ibland alltför kostsamma i förhållande  till kostnaden för själva projektet. Utvärde-
ringar som utförs för närvarande t.ex. inom 
ramen för instrumentet för främjande av  
demokrati och mänskliga rättigheter täcker 
emellertid ofta en hel grupp av projekt. Vid 
sådana utvärderingar försöker man alltid  
infoga rekommendationer rörande varje  enskilt projekt. Detta gäller även när det  
rör sig om rekommendationer som utfärdas efter det att projektet avslutats, eftersom de kan användas som tillvaratagna erfarenheter 
(lessons learned ) för framtida åtgärder.
62.
Vad beträffar vägledning så att logiska  
ramar och resultatindikatorer blir lämp-liga, se svaren ovan på punkterna 54 och 55 i rapporten.
63.
Kommisionen håller med om att hållbar-heten bör bedömas både på förhand och  
i efterhand. Resultatorienterad övervakning 
i efterhand utförs två år efter avslutandet av 
projekten (se även svaren på punkterna 64 och 65 i rapporten).
KOMMISSIONENS 
SVAR
Särskild rapport nr 4/2009 – Kommissionens förvaltning av icke-statliga aktörers deltagande i EG:s utvecklingssamarbete59
Under 2008 genomfördes en kvalitativ studie 
som grundade sig på projekt som följts upp med resultatorienterad övervakning. I stu-dien identifieras 17 fundamentala aspekter när det gäller projektresultat. Studien kom-mer att offentliggöras under 2009.
64.
Projektens hållbarhet är av största betydelse, men kommissionen är medveten om att en del 
lokala icke-statliga aktörer på gräsrotsnivå 
inte alltid har kapacitet att trygga hållbarhe-ten. Kommissionen understryker behovet av att på samma gång trygga projektens håll-barhet och uppnå huvudmålet att stärka de lokala icke-statliga aktörerna. Kommissionen uppmuntrar därför genuina partnerskap mel-
lan europeiska (förhållandevis starka) icke-
statliga aktörer och lokala (förhållandevis  
svaga) icke-statliga aktörer.
65.
En verklig fördel för internationella enskilda 
organisationer är att deras verksamhet finan-
sieras från ett flertal olika håll. Ett möjligt sätt att avhjälpa problemet med att det inte 
alltid förhåller sig på det viset för lokala  
enskilda organisationer är att uppmuntra  
genuina partnerskap mellan internationella 
(starka) enskilda organisationer och lokala 
(förhållandevis svaga) enskilda organisatio-
ner. EuropeAids förfarande för inbjudningar 
att lämna förslag ger sökande möjlighet att upprätta ”konsortier” med en ledarorganisa-
tion och flera partnerorganisationer. Icke-statliga aktörer (i synnerhet internationella sådana) bör vara beredda att främja överfö-
ring av kunskap mellan varandra om upp-
byggnad av sådana partnerskap.
66.
Enligt budgetförordningen och genomför-andebestämmelserna måste förfarandet för inbjudningar att lämna förslag tillämpas för bidrag till åtgärder. Bidrag till administra-tionskostnader ( operating grants ) är enligt  
de rättsakterna begränsade till ett år, vilket motverkar långsiktigt engagemang och lång-
siktig finansiering. I budgetförordningen  
och genomförandebestämmelserna sätt dock 
ingen gräns för längden på projekten.67.
En matris av verktyg används, på grundval av de möjligheter som den rättsliga och den operativa ramen erbjuder, men projektmeto-den är fortfarande det verktyg som används mest med icke-statliga aktörer.
Flexibilitet är nödvändig i fråga om genom-
förandeperioderna. Detta är fallet när det  
gäller främjandet av de mänskliga rättighe-terna, där kortsiktiga projekt kan bidra till 
strukturella förändringar.
68.
Den utvärderingsprocess som kommissionen följer garanterar som regel att de projekt  som väljs ut är väl utformade. Korta projekt är emellertid inte alltid hållbara i vissa spe-
cifika sammanhang. EuropeAid kompletterar 
därför projektmetoden med en partnerme-
tod, genom att med hjälp av Pador skaffa sig 
större kunskap om partnerna.
69.
Såsom revisionsrätten konstaterar i sin rap-
port behandlas frågan om förbindelserna  med icke-statliga aktörer inte på samma sätt 
i Cotonouavtalet och i de förordningar som är 
tillämpliga på samarbetet med andra stater 
än AVS-stater. Detta gäller även tillgången 
till finansiering för kapacitetsuppbyggnad  
hos icke-statliga aktörer i enskilda länder.  
Finansieringen av kapacitetsuppbyggnad  
hos icke-statliga aktörer i andra stater än  AVS-stater är i huvudsak begränsad till ett 
särskilt tematiskt program.
Inom ramen för dessa begränsningar har det 
inletts ett omfattande arbete för att på ett 
mer systematiskt sätt föra frågan om sam-
spelet med de icke-statliga aktörerna framåt, och huvudkontoret har gjort en bedömning 
av förbindelserna med de icke-statliga aktö-rerna (se rapport till revisionsrätten).
KOMMISSIONENS 
SVAR
Särskild rapport nr 4/2009 – Kommissionens förvaltning av icke-statliga aktörers deltagande i EG:s utvecklingssamarbete60
70.
Kommissionen håller med om att regionala och nationella strategier för stöd till icke-statliga aktörer bör genomföras. Den nyligen utförda studien om det civila samhället som kanal för genomförande av bistånd ( Evalua-
tion of EC Aid Delivery through Civil Society  Organisations ) kom till en liknande slutsats. 
Flera studier och regionala seminarier (Cen-
tralamerika, EU:s östra och södra grannskap, Östafrika och Centralasien) under 2009 om 
det civila samhället kommer att lägga sär-
skild tonvikt vid denna fråga, detta vid den tid då det görs en översyn efter halva tiden av instrument och program.
Utformningen av en särskild strategi för  
varje land (kartläggning) är emellertid  
avhängig av att budgetmedel och personal 
finns tillgängliga.
72.
Trots att (den nu upphävda) ALA-förord-
ningen inte föreskrev stöd till kapacitets-
uppbyggnad hos icke-statliga aktörer håller 
ett flertal olika studier och program om  detta på att genomföras i både Asien och  
Latinamerika.
Asien. Under 2007 och 2008 antogs ett fler-
tal projekt och program för Asien (bl.a. Cen-
tralasien) som genomförs eller kommer att 
genomföras via enskilda organisationer. Även 
om de huvudsakliga målen för dessa projekt och program är att bidra till att utrota fattig-
domen, förbättra tillgången till samhällsser-vice och förbättra styrningen ( governance ) 
och rättssäkerheten får i syfte att dessa mål 
ska uppnås även icke-statliga aktörer stöd  
inom ramen för projekten och programmen. 
Detta är fallet särskilt i Afghanistan, Kina,  Pakistan, Kirgizistan och Tadzjikistan.Latinamerika. EuropeAid gjorde nyligen alla 
delegationer i Latinamerika medvetna om  betydelsen av kartläggningar. Det kommer dessutom att tas fram en metodnot om olika sätt att ge näring åt dialogen och samarbetet via geografiska och tematiska instrument.
AVS. En studie inleddes nyligen för att ytter-
ligare belysa frågan om stöd till kapacitets-uppbyggnad hos icke-statliga aktörer inom 
ramen för EUF ( Etude de capitalisation des  
programmes d’appui au renforcement des  capacités des acteurs non-étatiques sous le  9
e FED ).
73.
Det är inte möjligt att till fullo uppnå de  
viktigaste målen för instrumentet för utveck-
lingssamarbete på två år. Såsom redovisas  
ovan (se svaret på punkt 72 i rapporten) hål-
ler program för stöd till kapacitetsuppbygg-nad hos icke-statliga aktörer dock på att  
genomföras i vissa länder i Asien och Latin-
amerika. Att det inte har skett någon större 
förändring i hur stöd till kapacitetsuppbygg-nad hos icke-statliga aktörer finansieras  
i ALA-länderna beror på att finansiering av 
kapacitetsuppbyggnad inom ramen för de  
geografiska programmen är möjlig endast  
om detta (som ett resultat av dialogen med 
partnerlandet) fastställs som en priori-
tetssektor för programmet för samarbetet  
med EG.
74.
EuropeAid har såsom nämnts tidigare tagit fram ett utkast till vägledning rörande frågan om det civila samhällets deltagande i nya  arrangemang för att tillhandahålla bistånd. Vägledningen innehåller operativa rekom-mendationer om ”inträdespunkterna” för det civila samhällets deltagande i makroekono-miska program och sektorspecifika program, om vilka instrument som (beroende på det sammanhang där det berörda programmet  genomförs) bör användas och om vilka typer av kapacitetsuppbyggnad som krävs för att det civila samhället ska kunna delta på ett 
ändamålsenligt sätt. Vägledningen kommer 
att vidareutvecklas under 2009. Under denna 
andra fas kommer tonvikten att ligga på att förfina de metoder som föreslagits och på  
att tillhandahålla god operativ praxis.
KOMMISSIONENS 
SVAR
Särskild rapport nr 4/2009 – Kommissionens förvaltning av icke-statliga aktörers deltagande i EG:s utvecklingssamarbete61
77.
Behovet av att göra en kartläggning är  till stor del avhängigt av situationen i det  berörda landet. Vad beträffar Bangladesh,  till exempel, är det inte möjligt att göra en formell kartläggning, på grund av att antalet icke-statliga aktörer i landet är mycket stort. Delegationen i landet har dock goda kunska-per om de lokala icke-statliga aktörerna och deras kapacitet.
78.
Tidsramen avgörs till stor del av den rätts-liga ramen och uppbyggnaden av projektens sociala struktur, men vid sidan av detta kom-mer större uppmärksamhet att ägnas åt att påskynda förvaltningsförfarandena. Kom-missionen kommer att fortsätta att lägga  
ned ansträngningar på utbildning och väg-
ledning, men den kan bara påverka de steg 
som ligger under dess kontroll.
79.
Genomförandeperioden för verksamheterna 
kan alltid förlängas om det är nödvändigt. 
I vissa ”känsliga” lägen är förlängning av  genomförandeperioden nödvändig för en  
sund finansiell förvaltning av projektet.  
Följderna av att medel dras tillbaka är inte 
desamma inom ramen för den allmänna bud-
geten och inom ramen för EUF.
80.
Det är viktigt att hålla i minnet att en orga-nisation som svarar på en inbjudan att lämna 
förslag också måste vara i stånd att tillämpa de operativa och finansiella villkoren i det kontrakt som den kan komma att tilldelas.I syfte att skydda EG:s finansiella intressen 
måste den kommitté som utvärderar för-slagen göra en bedömning av de sökandes och deras eventuella partners operativa och finansiella kapacitet i förhållande till den  föreslagna åtgärdens storlek, räckvidd och budget. De inbjudningar att lämna förslag  som lanseras inom ramen för de nya sam-arbetsinstrumenten ger möjlighet att inge  projektförslag som gäller så låga belopp som 20 000 euro. Detta har ökat möjligheterna  för små organisationer på landsbygden att med framgång delta i inbjudningar att lämna förslag.
Att nå organisationer på landsbygden är en 
mycket svår uppgift. Ett antal delegationer 
har dock lyckats med detta, genom decentra-
liserade informationssammankomster, publi-
cering på webbplatser eller i tidningar, etc. 
Det är visserligen sant att förfarandet med inbjudningar att lämna förslag är olämpligt 
för små organisationer (t.ex. gräsrotsorga-
nisationer), men det är obligatoriskt enligt 
den gällande budgetförordningen. Det  finns dessutom gränser för kommissionens 
kapacitet – och behov av – att nå sådana  
organisationer.
Möjligheterna att använda bidrag som  
betalas vidare (s.k. cascading grants  eller  
sub-grants ) är för närvarande mycket begrän-
sade. Sådana bidrag gör det möjligt att nå en del gräsrotsorganisationer och bidra till 
kapacitetsuppbyggnad.
Svårigheterna för vissa icke-statliga aktörer 
att uppfylla de många krav som föreskrivs  
i EG:s förfaranden har konstaterats även  
i geografiska program, där inbjudningarna att lämna förslag vanligtvis utgör en del av 
en mer övergripande strategi för kapaci-tetsuppbyggnad. Kommissionen är av den  meningen att även andra kanaler (till exem-pel, såsom revisionsrätten föreslår i rappor-ten, utvidgad användning av bidrag som  
betalas vidare) måste övervägas.
KOMMISSIONENS 
SVAR
Särskild rapport nr 4/2009 – Kommissionens förvaltning av icke-statliga aktörers deltagande i EG:s utvecklingssamarbete62
81.
De meddelanden och de riktlinjer för perso-
nalen som revisionsrätten tar upp i sin rap-port innehåller politiska mål, inte åtaganden. Tack vare lanseringen av lokala inbjudningar 
att lämna förslag och av nya omgångar av  
program för kapacitetsuppbyggnad inom  ramen för geografiska program har det icke 
desto mindre redan uppnåtts goda framsteg 
med att öka lokala icke-statliga aktörers  deltagande.
De lokala organisationerna behöver tid för 
att göra sig förtrogna med de nya geogra-fiska programmen och de nya förfarandena och därigenom kunna undvika misstag och 
missförstånd. De förbättringar som revi-
sionsrätten konstaterar har även att göra  
med att delegationernas uppgifter har utvid-gats inom ramen för de nya instrumenten.
Kommissionen betvivlar att den på ett ända-
målsenligt sätt kan göra större delen av de lokala organisationerna och gräsrotsorga-
nisationerna delaktiga i utvecklingssamar-
betsprocessen, även om detta skulle vara  
av betydelse för denna. Kommissionen bör 
insistera på att partnerlandsregeringarna  
ska spela huvudrollen när det gäller att  
främja icke-statliga aktörers deltagande  
i utvecklingssamarbetet.
83.
a)I EuropeAids nya grundläggande strategi  Reforming Technical Cooperation and Project  Implementation Units for External Aid provi-ded by the European Commission  förordas  
större differentiering, i utformningen av det 
tekniska samarbetet, mellan förvaltnings-uppgifter och tillhandahållande av tematisk expertis, vilket kräver olika typer av expert-profiler. Mer uppmärksamhet riktas alltså  mot de senares kvalitet.
b)
Se svaren ovan på punkterna 63–68 i rap-
porten.SLUTSATSER OCH 
REKOMMENDATIONER
84.
Kommissionen godtar principen att icke-
statliga aktörer ska delta till fullo i utveck-lingssamarbetet, men omfattningen av  deras deltagande varierar beroende på  
vilken rättslig grund som gäller för samar-
betet. Inom ramen för Cotonouavtalet har  parterna enats om behovet av samråd med 
icke-statliga aktörer, och avtalets bestäm-
melser om samråd är rättsligt bindande såväl för kommissionen som för partnerländerna. För de länder som omfattas av instrumen-tet för utvecklingssamarbete (DCI) tillämpar kommissionen instrumentet i fråga (dvs. EG-förordningen): EG:s ansträngningar att på  
ett ändamålsenligt sätt samråda med icke-
statliga aktörer och de nationella myndig-
heternas vilja att göra detta måste matcha 
varandra.
Enligt kommissionens uppfattning bör dessa 
rättsakter passas in i nya realiteter, såsom  
egenansvar ( ownership ) och anpassning  
(alignment ) till partnerlandsregeringarnas  
prioriteter: i EG:s åtgärder till stöd för icke-
statliga aktörer beaktas såväl behovet av  
att främja de enskilda organisationernas  
initiativrätt som behovet av att sörja för  
anpassning till partnerlandsregeringarnas  
prioriteter.
Se även svaren ovan på punkterna 24–26  
i rapporten.
85.
Under programplaneringsfasen för det nya 
programmet för icke-statliga aktörer sam-
rådde kommissionen och delegationerna  med varandra med hjälp av kortfattade  
anmärkningar ( concept notes ). Det finns två 
förklaringar till att de icke-statliga aktö-rerna i utvecklingsländerna inte i tillräck-ligt hög grad var delaktiga i utarbetandet  av strategierna:
KOMMISSIONENS 
SVAR
Särskild rapport nr 4/2009 – Kommissionens förvaltning av icke-statliga aktörers deltagande i EG:s utvecklingssamarbete63
Den nya ”öppningen” gentemot de icke- •
statliga aktörerna i utvecklingsländerna krävde en snabb anpassning, från dele-gationernas sida (eftersom de fick ta sig 
an en ny typ av berörd part) men i syn-
nerhet från de lokala icke-statliga aktö-rernas sida.
Det sena antagandet av DCI-förord- •
ningen (vilket kommissionen inte kan ta på sig ansvaret för) medförde att det inte gick att anordna genuina, relevanta sam-råd mellan delegationerna och de icke-statliga aktörerna under det första året av tillämpningen av förordningen.
I samband med den nära förestående översy-nen efter halva tiden av programmen och de kommande lokala inbjudningarna att lämna förslag kommer kommissionen att göra sitt 
bästa för att förbättra samråden. Den vill  
dock betona att det knappast är möjligt att nå alla berörda parter. Så t.ex. kan kommis-
sionen inte på ett ändamålsenligt sätt göra 
större delen av de lokala organisationerna 
och gräsrotsorganisationerna delaktiga  
i utvecklingssamarbetsprocessen, även om 
detta skulle vara av betydelse för denna.
Rekommendationer om icke-statliga 
aktörers deltagandeKommissionen upprepar att ansträngning-arna för att stärka icke-statliga aktörer del-tagande i utvecklingssamarbetet är en av  hörnstenarna i dess åtgärdsprogram. Icke-statliga aktörers deltagande måste dock  vägas mot samarbetet med suveräna stater. Kommissionen kommer att ge sitt fasta stöd till icke-statliga aktörers deltagande men  kan inte tvinga fram detta.Kommissionen kommer att förstärka de icke-
statliga aktörernas deltagande genom
att förbättra sina kunskaper om rele- •
vanta icke-statliga aktörer genom pilot-
kartläggningar som där så är möjligt  utformas i nära samarbete med statliga 
myndigheter (dessa bör vara huvudak-
törerna i samband med sådana sociopo-litiska kartläggningar), och
att förbättra förutsägbarheten och trans- •
parensen i samrådsprocessen, genom att där så är möjligt ta fram särskilda tids-planer och särskilt kommunikationsma-
terial för att underlätta samspelet med 
icke-statliga aktörer.
Kommissionen har också för avsikt att för-bättra vägledningen med hjälp av Civil  
Society Helpdesk , ett onlineredskap avsett  
att tillhandahålla huvudkontoret, delegatio-nerna och icke-statliga aktörer tydlig och  
sammanhängande information om det civila 
samhället. (Se även svaret på punkt 28 i rap-
porten vad gäller vägledning och seminarier 
annan planerad utbildning.)
86.
Kommissionen medger att förfarandet för  inbjudningar att lämna förslag kan vara  
tungrott, särskilt för lokala icke-statliga  aktörer. Enligt den gällande budgetförord-ningen är detta förfarande emellertid obli-
gatoriskt för tilldelning av bidragskontrakt. 
Det behövs för att säkerställa såväl sund för-
valtning av åtgärderna som lika behandling av kandidaterna.
KOMMISSIONENS 
SVAR
Särskild rapport nr 4/2009 – Kommissionens förvaltning av icke-statliga aktörers deltagande i EG:s utvecklingssamarbete64
För att lättare nå ut till de lokala organisatio-
nerna har kommissionen förenklat förfaran-det. Den har också skapat Padordatabasen, 
som bidrar till att minska tidsåtgången  
mellan lanseringen av inbjudningarna att  lämna förslag och undertecknandet av  kontrakten.
87.
Kommissionen gör sitt bästa i fråga om  utbildning och vägledning. Den kommer  också att sörja för bästa möjliga spridning av de praktiska verktyg som gjorts tillgängliga för delegationerna. I samband med lanse-ringen av Civil Society Helpdesk  (som använ-
der ett interaktivt webbverktyg) kommer  
kommissionen dessutom att tillhandahålla  
berörda parter en användarvänlig samman-
fattning av de rättsliga (inbegripet finan-
siella) instrumenten. (Se även svaren ovan  
på punkterna 28, 31 och 46 i rapporten.)
88.
Under de senaste åren har kommissionen  
överfört ansvar för projektgenomförandet  
till delegationerna, för att trygga bättre  övervakning och utvärdering lokalt. Kom-
missionen kompletterar sin interna över-vakning med hjälp av sju regionala externa uppdragstagare med ansvar för resultatori-enterad övervakning.
För att ytterligare förbättra genomförandet 
och övervakningen har kommissionen tagit 
initiativ till samråd med andra givare om  
att utveckla ett gemensamt övervaknings-
system baserat på Parisförklaringen och  Accraförklaringen.
Utvärdering är ett standardinslag i alla pro-
jekt och program. Kommissionen håller på  
att utveckla en databas för sin projektut-värdering, i syfte att förbättra spridningen 
av tillvaratagna erfarenheter och bästa  
praxis med tanke på bättre genomförande  
och utformning framöver av projekt och  program.89.
Projektens hållbarhet är av största betydelse. 
Kommissionen understryker behovet av att på samma gång trygga projektens hållbarhet 
och uppnå huvudmålet att stärka de lokala 
icke-statliga aktörerna (se även svaret ovan på punkt 64 i rapporten). Integrerade och  långsiktiga upplägg håller på att genom-
föras via geografiska program som utformats 
i nära samarbete med partnerländerna (sär-skilt inom ramen för Cotonouavtalet). Vad  
beträffar tematiska program och instrument 
vill kommissionen betona det särskilda  
mervärde som dessa tillför. De tematiska  
åtgärderna har – med Europaparlamentets  stöd – skapats i syfte
att göra det möjligt för EU att verka även  •
i situationer där partnerskap är svåra,  
och
att behandla en specifik fråga på ett   •
globalt plan i stället för på ett regionalt 
eller nationellt plan.
Detta åskådliggör EU:s vilja att sprida unio-
nens gemensamma politiska och strategiska värden världen över (skydd för de mänskliga 
rättigheterna, miljöskydd, osv.).
Kommissionen kommer att fortsätta att  —
tillämpa det nya förfarandet med lokala inbjudningar att lämna förslag. Den kom-mer också att utvidga användningen av Pador som ett redskap för hantering av kunskap.
I syfte att göra förfarandena mer lättill- —
gängliga, enhetliga, transparenta och  standardiserade utvecklas redskapet  Civil Society Helpdesk , för bättre väg-
ledning och stöd. Om kontrollsystemet 
skulle ändras så att det blir baserat på  besök på plats från kommissionspersona-
lens sida, skulle delegationerna behöva 
mer personal.
Kommissionen anser att det befintliga kon-trollsystemet tryggar en sund finansiell och 
kontraktsrelaterad övervakning.
Delegationspersonal och icke-statliga aktö-
rer kommer att fortsätta att få utbildning,  bl.a. om användningen av resultatindikato-
rer. Kommissionen vill dock betona att det 
KOMMISSIONENS 
SVAR
Särskild rapport nr 4/2009 – Kommissionens förvaltning av icke-statliga aktörers deltagande i EG:s utvecklingssamarbete65
helt klart ligger utom räckhåll att ge alla  
icke-statliga aktörer som skulle kunna tänkas vara intresserade av att delta i EG:s program 
utbildning.
Kommissionen överväger en kombina- —
tion av instrument (och inte bara pro-jekt), med hänsyn till den rättsliga ramen (budgetförordningen för den allmänna  budgeten och genomförandebestäm-melserna för den budgetförordningen,  budgetförordningen för EUF, finansie-ringsinstrumentet för utvecklingssamar-bete [DCI], finansieringsinstrumentet för främjande av demokrati och mänskliga  rättigheter, Europeiska grannskaps- och partnerskapsinstrumentet [Enpi], etc.).
Kommissionen har utvecklat en metod   —
för resultatorienterad övervakning  
i efterhand ( ex-post ROM ) som syftar till 
att mäta projekts effekt och hållbarhet.
90.
Situationen i AVS-länderna skiljer sig mycket 
från situationen i ALA-länderna. I länderna 
i Asien och Latinamerika inleddes de icke-
statliga aktörernas formella deltagande  i utvecklingssamarbetet först för en kort  
tid sedan.
Dessutom kan de geografiska programmen 
i de flesta av de länder som omfattas av  instrumentet för utvecklingssamarbete inte 
användas för att understödja kapacitetsupp-
byggnad hos icke-statliga aktörer, eftersom 
de nationella myndigheterna i de länderna i regel inte har fastlagt detta som en priori-tet. Det tematiska programmet är därför den enda möjlighet som står till buds.
Revisionsrätten anger i sin rapport att stö-
det till kapacitetsuppbyggnad företrädes-
vis bör kanaliseras via geografiska program. 
Principen om anpassning av biståndet till  mottagarlandets prioriteter kräver dock att 
partnerlandsregeringarna fastlägger stra-
tegierna, sektorerna och temana i detta  
sammanhang (se Parisförklaringen om  
biståndseffektivitet, förklaringen om det  
europeiska samförståndet om utveckling och 
Accraförklaringen). Kommissionen kommer att fortsätta att främja icke-statliga aktörers 
deltagande.91.
Kommissionen noterar med tillfredsställelse 
revisionsrättens erkännande att program-men var högst relevanta.
92.
Att välja ut den mest högpresterande icke-statliga aktören för att genomföra en åtgärd står inte i strid med att ge stöd till kapaci-
tetsuppbyggnad hos de icke-statliga aktörer som behöver det mest. Sådant stöd kan gälla 
den aktör som valts ut för genomförandet  
eller – med sikte på förbättring över tiden – 
en annan aktör.
De geografiska programmen, som komplet-
terar de tematiska programmen, gör det  
möjligt att nå även de mindre effektiva  
icke-statliga aktörerna, t.ex. när det gäller  
kapacitetsuppbyggnad.
Kommissionen är fullt medveten om pro-
grammens komplexitet. Allt mer av samspe-
let mellan de komplexa strukturerna och den 
rättsliga ramen organiseras strukturellt (t.ex. 
genom att de geografiska kommissionsdirek-
toraten ges mer inflytande i förberedandet och genomförandet av tematiska program), 
i syfte att möjliggöra större komplementa-ritet med den verksamhet som understöds  inom ramen för det bilaterala och det regio-nala sammanhanget. Det finns en politisk  vilja att sörja för att gräsrotsorganisatio-
nerna inkluderas, men det finns samtidigt  tydliga gränser för detta. Dessa gränser är  
förbundna med
respekten för suveräna staters organisa- i) 
toriska uppbyggnad,iakttagandet av en sund finansiell för- ii) 
valtning enligt budgetförordningen,den begränsade tillgången på personal, iii) 
den begränsade tiden, och iv) 
det oerhört stora antalet potentiella  v) 
aktörer.

KOMMISSIONENS 
SVAR
Särskild rapport nr 4/2009 – Kommissionens förvaltning av icke-statliga aktörers deltagande i EG:s utvecklingssamarbete67
Europeiska revisionsrätten
Särskild rappport nr 4/2009
Kommissionens förvaltning av icke-statliga aktörers deltagande i EG:s utvecklingssamarbete
Luxemburg: Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer2009 – 65 s. – 21 x 29,7 cmISBN 978-92-9207-287-2

Var får man tag i EU:s publikationer?
Publikationer för försäljning 
• Via EU Bookshop (http://bookshop.europa.eu).• I bokhandeln. Ange titel, förlag och/eller ISBN-nummer.•  Genom att kontakta ett av våra försäljningsombud. Deras kontaktuppgifter hittar 
du under ”Försäljningsombud” på följande webbadress: http://bookshop.europa.euDu kan också skicka ett fax till följande nummer: +352 2929-42758.
Kostnadsfria publikationer• Via EU Bookshop (http://bookshop.europa.eu).•  Vid Europeiska kommissionens representationskontor och delegationer.
Deras kontaktuppgifter hittar du på följande webbadress: http://ec.europa.euDu kan också skicka ett fax till följande nummer: +352 2929-42758.
I DENNA SÄRSKILDA RAPPORT ANALYSERAR EUROPEISKA  
REVISIONSRÄTTEN HUR EUROPEISKA KOMMISSIONEN SER TILL ATT ICKE-STATLIGA AKTÖRER BLIR DELAKTIGA I UTVECKLINGSSAMARBETET 
BÅDE SOM DELTAGARE I DEN POLITISKA DIALOGEN OCH SOM 
VERKSTÄLLARE AV UTVECKLINGSPROJEKT.
I RAPPORTEN KONSTATERAR REVISIONSRÄTTEN ATT VISSA ASPEKTER 
AV KOMMISSIONENS FÖRVALTNING OCH FÖRFARANDEN BEHÖVER FÖRBÄTTRAS. REVISIONSRÄTTEN GER EN RAD REKOMMENDATIONER SOM SYFTAR TILL ATT ÖKA DE ICKE-STATLIGA AKTÖRERNAS FAKTISKA DELTAGANDE I UTVECKLINGSSAMARBETET, ATT BÄTTRE GARANTERA ATT DE VERKSAMHETER SOM BEDRIVS AV ICKE-STATLIGA AKTÖRER ÄR 
RELEVANTA OCH ÅSTADKOMMER FÖRVÄNTADE RESULTAT OCH ATT 
FÖRBÄTTRA STÖDET TILL KAPACITETSUPPBYGGNAD HOS DE ICKE-STATLIGA AKTÖRER SOM BÄST BEHÖVER DET.
EUROPEISKA REVISIONSRÄTTENQJ-AB-09-004-SV-C
ISBN 978-92-9207-287-2