MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL RÅDET OCH EUROPAPARLAMENTET - Tillgång till finansiering för små och medelstora företag

INNEHÅLLSFÖRTECKNING

1. Sammanfattning

2. Rådets begäran

3. Finansiella instrument till stöd för små och medelstora företag

3.1. EU:s finansiella instrument

3.2. Medlemsstaterna

3.3. Anslutnings- och kandidatländern

3.4. Politisk ram

4. Banklån

4.1. Uppförandekod

4.2. Mikrofinansiering

4.3. Bedömning av små och medelstora företags tillgång till finansiering

4.4. Kreditvärdering av små och medelstora företag

4.5. Garantiinstrument

4.6. EIF:s verksamhet

4.7. EIB:s globala lån

5. Finansiering med eget kapital

5.1. Marknadsmisslyckande med riskkapital

5.2. Goda rutiner för utbildning

5.3. Ökning av likviditeten på kapitalmarknaderna

6. Slutsatser

6.1. Förbättring av ramvillkoren

6.2. Inriktning på tidig finansiering, i synnerhet garantier och mikrofinansiering

6.3. Ökning av eget kapital

BILAGA Översikt över aktuella nationella åtgärder vid finansieringen av små och medelstora företag

1. SAMMANFATTNING

Förbättrad tillgång till finansiering är en viktig aspekt för att främja entreprenörskap i Europa. Den offentliga sektorns roll bör främst vara att förbättra de allmänna ramvillkoren för finansieringen och att vidta direkta åtgärder endast när det är motiverat av marknadsmisslyckanden. Erfarenheterna har visat att de bästa resultaten av finansieringen av små och medelstora företag uppnås när den offentliga sektorn samarbetar med marknaderna och agerar som en katalysator för att främja deras utveckling.

Finansiella instrument. De finansieringsproblem som nygrundade företag ställs inför kräver långsiktiga lösningar med deltagande av den offentliga sektorn. De flesta medlemsstater har program och institutioner som syftar till att komma till rätta med de brister när det gäller finansiering av små och medelstora företag i ett tidigt skede som beror på hög risk och höga kostnader. Effektiva offentliga stödmekanismer måste utformas efter lokala förhållanden, och vara enkla och tillgängliga. Detta kan bara åstadkommas om lokala banker och riskkapitalfonder används som mellanhänder - vilket är fallet med gemenskapens finansiella instrument.

Banklån. Erfarenheter från EU:s finansiella instrument visar att lånegarantier är ett mycket effektivt sätt att använda begränsade offentliga medel, och att de direkt riktar in sig på problemen med bristande säkerheter och små tillgångar. För att förbättra villkoren för banklån har kommissionen uppmuntrat diskussioner om en uppförandekod för kreditinstitut och små och medelstora företag. Det har även utarbetat en rapport om bästa metoder i samband med mikrofinansiering. Gemenskapens finansinstitut, Europeiska investeringsbanken (EIB) och Europeiska investeringsfonden (EIF), ger ett viktigt stöd till tillgången till finansiering för små och medelstora företag.

Bankernas allt större riskmedvetenhet har fått dem att öka användningen av intern kreditbedömning av de små och medelstora företagen, vilket så småningom kommer att resultera i en kultur för kreditvärderingar där de små och medelstora företagen måste lämna uppgifter om sin kreditvärdighet till bankerna, regelbundet diskutera kreditvärdigheten och tillhandahålla information i rätt tid.

Finansiering med eget kapital. Många små och medelstora företag behöver bättre balansräkningar, även om formellt riskkapital bara är ett alternativ för tillväxtföretag. Förutom utveckling av europeiska riskkapitalmarknader, bör främjande av de möjligheter som ges genom företagsänglar och nätverk mellan företagsänglar även fortsättningsvis uppmärksammas på regional, nationell och europeisk nivå.

De föreslagna nya kapitalkraven för bankerna från och med 2007 och framöver kommer att öka stabilitet och konkurrenskraft inom de europeiska finanstjänstemarknaderna och de kommer också att gynna sektorn för små och medelstora företag. De nya bestämmelsernas effekter på den europeiska ekonomin och i synnerhet på små och medelstora företag är föremål för en undersökning som genomförs på kommissionens uppdrag.

Slutsatser. För att på ett effektivt sätt kunna främja entreprenörskap i Europa bör ytterligare åtgärder från den offentliga sektorn på europeisk, nationell och regional nivå koncentreras till tre områden för finansiering av små och medelstora företag: 1) förbättring av ramvillkoren, 2) inriktning på tidig finansiering, i synnerhet garantier och mikrofinansiering, samt 3) ökning av det egna kapitalet i de små och medelstora företagens balansräkningar.

* Förbättring av ramvillkoren. Vid sidan av slutförandet av den gemensamma marknaden och borttagande av hinder för tillväxten, kommer utvecklingen av finansiella marknader att bli en särskild utmaning i anslutningsländerna, då dessa uppvisar låga nivåer när det gäller kapitalinvesteringar och bankutlåning. Dessa länder kräver särskild uppmärksamhet, då de dåligt fungerande finansmarknaderna i annat fall kommer att hämma entreprenörskap och tillväxt.

* Inriktning på tidig finansiering, i synnerhet garantier och mikrofinansiering. Den ständiga bristen på tidig finansiering nödvändiggör samarbete mellan den offentliga och privata sektorn för att komma till rätta med problemet. Garantiinstrument som är lätt tillgängliga och som delar riskerna mellan privat och offentlig sektor angriper på ett effektivt sätt svårigheterna för små och medelstora företag att få banklån. Mikrofinansiering kan bli till god hjälp för nygrundade företag och lånegarantier bör användas för att främja dessa företag. Användningen av nationella finansiella mellanhänder och program gör det möjligt att skräddarsy finansiella instrument så att de passar de olika finansieringstraditionerna, vilket skapar ytterligare hävstångseffekter för program som riktas mot finansieringsbristerna i samband med tidig finansiering.

* Ökning av eget kapital. Behoven i tillväxtföretag och konventionella europeiska små och medelstora företag är olika, men båda behöver bättre balansräkningar med tillräckligt eget kapital. Icke-utdelade vinstmedel är den bästa formen för finansiering av tillväxt och investeringar. Medlemsstaterna bör se över sin skattelagstiftning så att den inte hämmar företagens tillväxt genom att beskatta icke-utdelade vinstmedel högre än utdelade vinstmedel. Likvida och välfungerande riskkapitalmarknader är nödvändiga för tillväxtföretag.

2. RÅDETS BEGÄRAN

Vid sitt sammanträde den 4-5 december 2001 godkände rådet (energi och industri) slutsatserna om de små och medelstora företagens tillgång till finansiering och uppmanade kommissionen att lämna en första lägesrapport under 2003. Slutsatserna riktade sig delvis till Europeiska investeringsfonden (EIF), Europeiska investeringsbanken (EIB) och till de länder som deltar i det fleråriga programmet för företag och företagsamhet (2001-2005).

Rådet uppmanade kommissionen att:

* stimulera de olika aktörernas professionalism på området för finansiering med eget kapital genom att fastställa goda rutiner för offentlig och privat utbildning,

* underlätta kontakterna mellan banker, andra finansiärer och små och medelstora företag för att utforma en europeisk uppförandekod för kontakterna mellan bankerna och och de små och medelstora företagen och på så sätt öka den ömsesidiga förståelsen, och fastställa bästa praxis för att minska den komplicerade administrationen i samband med finansiering eller statliga garantier,

* regelbundet mäta tillgången till finansiering för de små och medelstora företagen,

* undersöka möjligheterna att minska skillnaderna i information om utbud respektive efterfrågan på kapital och särskilt inrikta sig på de riskbedömningsmetoder som är lättillgängliga, medger insyn och är anpassade till de små och medelstora företagens behov,

* undersöka möjligheterna att öka likviditeten på kapitalmarknaderna,

* lägga fram en första lägesrapport under 2003.

Rådet uppmanade särskilt EIB att rikta sina globala lån mer till segment där marknadsmisslyckandena är betydande, och se till att EIB:s finansieringsinsatser även ger effekt på nivån för små och medelstora företag.

Rådet uppmanade kommissionen och Europeiska investeringsfonden (EIF) att:

* genomföra en analys av systemen för riskdelning mellan privat och offentlig sektor, särskilt när det gäller garantisystem och de olika formerna av värdepapperisering,

* överväga inrättandet av ett garantisystem som underlättar finansiering och skapar en betydande multiplikatoreffekt för privata investeringskällor (banker, riskkapital och företagsänglar) och som är förenligt med bestämmelserna om statligt stöd,

* koncentrera åtgärderna för riskkapital på områden där marknadsmisslyckandena framstår som tydligast.

Rådet uppmanade medlemsstaterna att prioritera initiativ som har att göra med tillgång till finansiering, t. ex. åtgärder som främjar entreprenörskap, god praxis inom finansförvaltning och högkvalitativ finansiell information om små och medelstora företag, och att främja kontakter mellan banker, andra aktörer på finansmarknaden och små och medelstora företag för att därigenom förbättra den ömsesidiga förståelsen.

3. FINANSIELLA INSTRUMENT TILL STÖD FÖR SMÅ OCH MEDELSTORA FÖRETAG

3.1. EU:s finansiella instrument

De finansiella instrumenten i det fleråriga programmet för företag och företagsamhet (2001-2005) tillhandahåller europeisk kraft och stöd för finansiering av små och medelstora företag. Dessa instrument tillämpas av Europeiska investeringsfonden (EIF), som är den gren inom Europeiska investeringsbanken (EIB) som sysslar med riskfinansiering. Europeiska regionala utvecklingsfonden har dessutom fördelat 1,5 miljarder euro till utveckling av små och medelstora företag i medlemsstaterna för perioden 2000-2006.

Garantifaciliteten för små och medelstora företag ger garantier för garantisystem och finansinstitut inom den offentliga och privata sektor som främjar utlåning till små och medelstora företag. Faciliteten omfattar garantier för mikrofinansiering, riskkapitalgarantier, och garantier för lån som finansierar IT-utrustning, programvara och utbildning. Garantifaciliteten för små och medelstora företag har visat sig vara ett mycket effektivt instrument, och sedan 1998 har den gynnat mer än 125 000 små och medelstora företag inom en lång rad olika sektorer. Över 90 % av de företag som gynnats av lånegarantierna är mikroföretag med färre än 10 anställda, och deras skapande av arbetstillfällen har ökat avsevärt [1]. Ca 45 % av låntagarna är nygrundade företag.

[1] Se rapporten "Åtgärder för finansiellt stöd till innovativa och sysselsättningsskapande små och medelstora företag", KOM(2003) 480 slutlig, 5.8.2003.

Den senaste årsrapporten om de finansiella instrumenten visade att garantifaciliteten möjliggjort utlåning till små och medelstora företag som är 58 gånger större än budgetmedlen, vilket är liktydigt med en mycket effektiv användning av EU-medel [2].

[2] Budgetresurserna var 155,7 miljoner euro, vilket kunde garantera lån till ett värde av 9,02 miljarder euro.

ETF-startsystemet stöder små och medelstora företag med finansiering i inledningsskedet, genom att investera i riskkapitalfonder och företagskuvöser. Dessa fonder bör i synnerhet vara såddkapitalfonder, mindre fonder, fonder som bedriver verksamhet regionalt eller fonder som inriktas på specifika sektorer eller tekniker, eller riskkapitalfonder som finansierar utnyttjande av FoU-resultat. EIF investerar vanligen ca 15 % av kapitalet i en ny riskkapitalfond, och resten av investeringen måste flyta in från andra källor, under rådande, ogynnsamma marknadsförhållanden har emellertid mycket få nya fonder fått en framgångsrik inledning. ETF-startsystemet främjar huvudsakligen tillväxtföretag inom ett innovativt teknik- eller tjänsteområde.

ETF-startsystemet är ett effektivt instrument som ökat tillgången på riskkapital för små och medelstora företag, särskilt i det inledande skedet och inom de högteknologiska sektorer där det finns konstaterade marknadsmisslyckanden. Hittills har mer än 200 företag med hög tillväxtpotential främjats. ETF-startsystemet har givit betydande effekter på tillväxt och sysselsättning, och det förutspås att det kommer att ske ytterligare positiv inverkan när det gäller nya arbetstillfällen under de kommande åren, i synnerhet inom informationsteknik, bioteknik och biovetenskap. Systemets struktur, som innebär att saminvesteringar används genom EIF i riskkapitalfonder, har ansetts vara ett effektivt sätt att göra större belopp tillgängliga för de slutliga mottagarna, och det har också ansetts att det innebär att gemenskapens resurser används på ett effektivt sätt. Användningen av nationella, finansiella mellanhänder och nationella program, gör det möjligt att skräddarsy gemenskapens instrument så att de passar olika finansieringstraditioner och marknadsförhållanden i de deltagande länderna.

Såddkapitalåtgärden ger stöd i samband med långsiktig rekrytering av nya investeringsförvaltare, för att stärka såddkapitalfondernas kapacitet. Stödet skall täcka förvaltningskostnader som uppstår när nya fonder eller kuvöser som inkluderar såddkapital i sina globala investeringsprogram tas in. Då få nya fonder har inrättats för såddkapital, har det emellertid funnits liten efterfrågan på detta instrument.

De fortsatta bristerna när det rör tidig finansiering av små och medelstora företag och de goda erfarenheterna med de finansiella instrumenten, särskilt när det gäller garantifaciliteten för små och medelstora företag, talar för att det finns ett behov av sådana instrument även i framtiden. När det gäller ETF-startsystemet, kommer företag med tillväxtpotential att bli de som framöver skapar arbetstillfällen och tillväxt, och den roll som den offentliga sektorns verksamhet spelar som katalysator i det inledande skedet med riskkapitalfinansiering, kommer även fortsättningsvis att vara viktig.

3.2. Medlemsstaterna

De flesta medlemsstater har program som stöder små och medelstora företags tillgång till finansiering [3]. Utvärderingar av stödprogrammen för små och medelstora företag geer viktig information för att kunna fastställa bästa metoder och ta reda på den effektivaste finansieringen som kan ges med begränsade offentliga medel. Som ett exempel uppmanades, i samband med utvärderingen [4] av de finska riskkapitalprogrammen för industriinvesteringar, till tydligare inriktning på marknadsmisslyckanden, större användning av finansiella mellanhänder och samordning av politiken med andra organ. Jämförbara ansträngningar för att konsolidera och förenkla de finansiella instrumenten pågår t. ex. i Tyskland, där KfW-Mittelstandsbank är i färd med att ta över och anpassa instrument avsedda för små och medelstora företag.

[3] Se bilagan till denna rapport.

[4] M. Maula och G. Murray: Finnish Industry Investment Ltd. An International Evaluation. Kauppa- ja teollisuusministeriö, 2003.

Ett sätt att underlätta små och medelstora företags tillgång till riskkapital är att - på samma sätt som i Förenta staterna - inrätta investmentföretag för mindre företag. Enligt detta system möjliggör statliga garantier att investmentföretag kan låna pengar till låg ränta på kapitalmarknaderna. Tillsammans med kapital från privata källor investeras sedan pengarna i små och medelstora företag. Även om dessa investmentföretag, som gynnades av statliga garantier, endast stod för 11 % av det totala beloppet för tidiga riskkapitalinvesteringar i Förenta staterna under 2002 stod det för nästan 60 % av det totala antalet uppgörelser. Flera av de befintliga bankerna som främjar små och medelstora företag i medlemsstaterna fungerar på ett sätt som är jämförbart med systemet med investmentföretag för mindre företag, inkl. KfW i Tyskland, Finnvera i Finland och BDPME i Frankrike. Både Förenade kungariket och Belgien överväger dessutom möjligheterna att upprätta ett program som är jämförbart med systemet med investmentföretag för mindre företag. I det brittiska programmet skulle fonderna få statliga lån med gynnsam ränta som komplement till sin privata finansiering. Återbetalningen av dessa lån kan skjutas upp till dess pengar flyter in från investeringarna och staten får dessutom en del av vinsten [5].

[5] Bridging the finance gap: a consultation on improving access to growth capital for small businesses, Her Majesty's Treasury, april 2003.

Flexibiliteten i Europeiska unionens finansiella instrument kan ge ytterligare hävstångseffekter inom en mängd nationella finansieringsprogram som riktas till små och medelstora företag, däribland de nya initiativ som har beskrivits ovan.

3.3. Anslutnings- och kandidatländern

De finansiella systemen i anslutnings- och kandidatländerna tillhandahåller färre kapitalinvesteringar och banklån än vad som är fallet i de nuvarande medlemsstaterna. Förhållandet mellan bankutlåning och BNP ligger i anslutningsländerna i genomsnitt på ca 40 %, medan medelvärdet i euroområdet ligger på 140 % [6]. Små företag drabbas mest av dåligt utvecklade finansiella och rättsliga system, vilket även omfattar oklar konkurslagstiftning. Om företagens resultat inte redovisas på ett öppet sätt och fordringsägarnas rättigheter är svaga blir utlåning som grundas på säkerheter ointressant för bankerna. Ett svagt rättsligt skydd är också en hämsko för handelskrediter och långfristig utlåning, som inte är vanligt förekommande i anslutnings- och kandidatländerna [7].

[6] Financial Sectors in EU Accession Countries, ECB, 2002.

[7] L. Klapper, V. Sarria-Allende och V. Sulla: Small and Medium-Size Enterprise Financing in Eastern Europe. Världsbanken, 2002.

Kreditbegränsningar hämmar tillväxten för små och medelstora företag i de flesta anslutnings- och kandidatländer, men det finns olikheter. I länder med ett företagsklimat som gynnar finansiering finns det också fler små och medelstora företag. Dessutom har utländska bankers marknadspenetration förbättrat finansieringsvillkoren för alla företag, inkl. de små och medelstora företagen.

Riskkapitalmarknaderna i anslutnings- och kandidatländerna lider av svaga och icke-likvida aktiemarknader som begränsar investerarnas exitmöjligheter och riskkapitalfonderna i dessa länder föredrar att söka utländska, strategiska investerare. Riskkapitalinvesterare har riktat in sig på investeringar i ett senare skede, mogna företag och lågteknologiska företag [8]. Det råder brist på entreprenörskap inom högteknologi i dessa länder men den utlandsdominerade och unga riskkapitalbranschen kan också sakna möjligheter som kunskap om lokala förhållanden och informella nätverk för att finna potentiella entreprenörer. Det finns dessutom administrativa och kulturella hinder mot entreprenörskap som härrör från universitet och forskningsinstitutioner, och länkarna mellan dem och företagen är svaga.

[8] I. Iliev: Barriers to Venture Capital Investment in Innovative SMEs in CEEs - Causes and policy Implications. Annual Anglo-Polish SSEES Colloquium, London, 2003.

På det hela taget måste anslutnings- och kandidatländerna ge akt på den vidare utvecklingen av sina finansiella system. Detta omfattar åtgärder för att skapa bättre kapacitet inom den finansiella sektorn, vilket skulle göra det lättare för bankerna att hantera små och medelstora företag och mer villiga att låna ut pengar på medellång och lång sikt. Ett gradvis framväxande av en aktiekultur kommer dessutom att öppna vägen för en mer utvecklad riskkapitalbransch.

Sedan 1999 har Europeiska kommissionen givit stöd till åtgärder för att skapa kapacitet på anslutnings- och kandidatländernas finansiella marknader genom den finansieringsfacilitet för små och medelstora företag, som finansieras genom Phare- och Medaprogrammen. Denna facilitet har förvaltats av Europeiska banken för återuppbyggnad och utveckling (EBRD), Europarådets utvecklingsbank (CEB) i samarbete med Kreditanstalt für Wiederaufbau (KfW) och Europeiska Investeringsbanken (EIB), vilka erbjudit krediter till lokala banker för utlåning till små och medelstora företag. Dessa banker har också fått ekonomiska incitament för att utbilda sin personal och låna ut till små och medelstora företag.

Antagandet av Europeiska unionens lagstiftning och genomförandet av handlingsplanen för finansiella tjänster kommer att hjälpa anslutnings- och kandidatländerna att konsolidera sin lagstiftning något som kommer att underlätta utvecklingen av de finansiella marknaderna.

3.4. Politisk ram

De finansieringsproblem som nygrundade företag ställs inför är till stor strukturella och kräver långsiktiga lösningar med deltagande av den offentliga sektorn. Erfarenheterna från Förenta staterna visar att tidiga riskkapitalinvesteringar till och med under mycket gynnsamma förhållanden fortsätter att vara beroende av den offentliga sektorns deltagande. Den offentliga sektorns roll bör emellertid vara att underlätta och fungera som en katalysator snarare än att tillhandahålla färdiga lösningar. Erfarenheterna i många medlemsstater har visat att riskdelning mellan den offentliga och den privata sektorn i ett partnerskap mellan banker och institutioner engagerade i utveckling av små och medelstora företag är ett effektivt sätt att minska de finansiella problem som små och medelstora företag ställs inför.

Ett av de viktigaste målen för politiken för små och medelstora företag måste vara att se till att stödmekanismerna är enkla och lätt tillgängliga. Det ständiga budskapet från företagare är att deras viktigaste uppgift är att driva företag, inte att syssla med byråkrati. De har inte tid med riktade, specifika program som kräver komplicerade förfaranden och långa handläggningstider. Ur mottagarnas synvinkel är det värdefullt att kunna sköta ärendet genom sin vanliga bank (eller riskkapitalfond), men samtidigt dra nytta av den offentliga sektorns deltagande på lokal, regional eller europeisk nivå.

Behovet att främja entreprenörskap på bred front, med hänsyn till både tillväxtföretag och konventionella små och medelstora företag, kräver finansiella instrument som är tillräckligt breda för att kunna användas i olika syften och under olika marknadsförhållanden, t. ex. finansiering som ger företagare en andra chans eller överlåtelser av företag.

De begränsade offentliga medel som finns tillgängliga för förbättring av de små och medelstora företagens tillgång till finansiering bör användas så effektivt som möjligt både i medlemsstaterna och anslutningsländerna. Målet bör vara att utveckla marknader och bilda partnerskap med den privata sektorn för att få stora hävstångseffekter. Åtgärder på europeisk nivå bör komplettera och stödja nationella och regionala ansträngningar att utveckla tidig finansiering. Detta är en särskild utmaning i anslutningsländerna, då sådana nationella och regionala ansträngningar är en mycket ny och i stort sett oprövad företeelse.

4. BANKLÅN

4.1. Uppförandekod

Rådet har uppmanat kommissionen att främja kontakter mellan banker, andra finansiärer och små och medelstora företag i syfte att utarbeta en europeisk uppförandekod för banker och små och medelstora företag. Syftet är att stärka deras ömsesidiga förståelse och fastställa bästa metoder för att minska tungrodda administrativa förfaranden när företagen ansöker om lån eller garantier.

I september 2002 uppmanade kommissionen en expertgrupp på hög nivå från banker och från organisationer för små och medelstora företag att undersöka möjligheterna att upprätta en sådan kod. Gruppen enades om en kompromisstext, som överlämnades till de nationella banksammanslutningarna och organisationerna för små och medelstora företag för kommentarer. I slutet av oktober 2003 hade fyra organisationer bekräftat sin beredvillighet att stödja den europeiska uppförandekod för kreditinstitut och små och medelstora företag som blev resultatet. Dessa organisationer var Eurochambers (samarbetsorgan för handelskammare i Europa), Ueapme (Europeiska sammanslutningen för hantverksföretag och små och medelstora företag), Unice (Europeiska samarbetsorganisationen för nationella arbetsgivarföreningar och industriförbund) och den europeiska sammanslutning av sparbanker (European Group of Savings Banks) som är en av huvudlångivarna till små och medelstora företag. European Association of Cooperative Banks (Grupperingen för de kooperativa europeiska bankerna) och Banking Federation of the European Union (Europeiska bankfederationen) hade begärt ytterligare tid för att rådgöra med sina nationella medlemmar. Kommissionen söker snart slutföra diskussionerna om koden med de europeiska banksammanslutningarna och organisationerna för små och medelstora företag.

4.2. Mikrofinansiering

Användningen och betydelsen av mikrolån (upp till 25 000 euro) och program för mikrofinansiering har ökat i Europa och kommissionen har utarbetat en rapport om bästa metoder för mikrofinansiering [9] som bygger på en expertgrupps arbete. Gruppen granskade program för mikrofinansiering i Europa i syfte att hitta bra metoder som främjade skapande av företag. Exempel på nationella program som utvecklat ett samarbete mellan finansiärer för små och medelstora företag och lokala banker eftersöktes, garantisystemens roll inom mikrofinansiering undersöktes, och den hävstångseffekt som uppnåddes genom upprättande av partnerskap med stödtjänster för företag granskades.

[9] "Microcredit for small businesses and business creation: bridging a market gap", Generaldirektoratet för näringsliv, 2003.

I rapporten drogs slutsatsen att en otillräcklig tillgång på mikrolån är en viktig fråga när företagsgrundarna är arbetslösa personer, kvinnor eller tillhör etniska minoritetsgrupper. Stöd till mikrolån handlar därför inte bara om entreprenörskap och ekonomisk tillväxt, utan även om social integration.

Bankerna anser ofta att mikrofinansiering är förknippad med höga risker och låg avkastning, på grund av att det är vanligt med misslyckanden och att kostnaderna är höga. Även om situationen skiljer sig åt mellan medlemsstaterna, är bankerna vanligtvis inte tillräckligt aktiva när det gäller mikrofinansiering. I de flesta anslutnings- och kandidatländer hämmar tillgången på krediter skapandet av företag och de små och medelstora företagens tillväxt.

De flesta länder inser att det behövs offentligt stöd till mikrofinansiering och ger därför ett sådant stöd. Det krävs emellertid ytterligare åtgärder för att komma till rätta med bristerna på marknaden. Dessa åtgärder bör inriktas på att skapa en gynnsam lagstiftning och beskattning för investerare som tillhandahåller medel till mikrokreditinstitut. Andra åtgärder skulle kunna vara att stödja låneprogram som riktas till mikrofinansieringsinstitut, där risken delas med garantiföretag, och att främja stödtjänster för företag.

Garantisystem gör det möjligt för banker att ge mikrofinansiering, då både risken och kapitalkraven är lägre. Statliga banker som sysslar med finansiering av små och medelstora företag är ett effektivt sätt att ge lån och lånegarantier, eftersom de kan använda lokala banker som lånar vidare till små och medelstora företag. Instrument som utfärdas av offentliga sektorn kan bestå av både låne- och garantidelar, och mikrolån kan ges utan säkerhet. På europeisk nivå har det fleråriga programmet en särskild mikrolånegaranti som har bidragit till upprättandet av flera garantisystem i medlemsstaterna.

Trots att det största hindret för nygrundade och små företag är tillgång till krediter - inte räntenivån - tillhandahåller vissa länder fortfarande mikrolån med subventionerad ränta. I en miljö där räntenivåerna är mycket låga, är subventionerade räntor irrelevanta. Ett mer marknadsinriktat förhållningssätt skulle göra det möjligt att täcka lånekostnaderna och se till att den privata mikrolånebranschen åtminstone får möjlighet att bli självgående. Det bör också noteras att bruket att ange en ockerränta, dvs. ett tak för godtagbar räntesats, gör det omöjligt för finansinstitut att ge finansiering till riskfyllda, nygrundade företag. Detta kan också vara ett hinder för entreprenörskap och den privata mikrolånebranschens självgående.

För att stärka europeiska och nationella partnerskap inom mikrofinansiering, rekommenderades i rapporten att EU bör öka budgeten för garantifaciliteten för små och medelstora företag i det fleråriga programmet, i synnerhet för mikrolånegarantin. Europeiska regionala utvecklingsfonden och Europeiska socialfonden bör också användas för att främja den mikrolåneverksamhet som bygger på befintliga, bra metoder - i synnerhet i anslutnings- och kandidatländer.

I rapporten rekommenderades att medlemsstaterna bör förbättra sina rättsliga ramar och finansieringsförhållanden, för att göra det lättare för mikrolåneinstitut att anskaffa kapital och ge mikrolån till nygrundade företag och små företag. Då mikrolånebranschen bör rikta in sig på att bli självgående, bör det offentliga stödet minskas gradvis och noggrant anpassas till de aktuella företagen. Medlemsstaterna bör också främja samarbete mellan mikrofinansieringsinstitut och stödtjänster för företag.

Med tanke på goda resultat och god förvaltning, uppmuntrades mikrolåneinstituten i rapporten att bedöma och övervaka sitt resultat med tydliga mål. De bör också diskutera kvaliteten hos lånebesluten och om reservstrategierna är tillräckliga. Branschen behöver också tydliga förfaranden för riskhantering.

4.3. Bedömning av små och medelstora företags tillgång till finansiering

Rådet uppmanade kommissionen att regelbundet bedöma de små och medelstora företagen tillgång till finansiering. Denna begäran har att göra med problemet att bristen på jämförbar, nationell statistik gör att det inte är möjligt att skapa en sammanhållen bild av utvecklingen inom finansiering av små och medelstora företag på europeisk nivå. Detta problem har redan lindrats av Europeiska centralbanken, som i april 2003 började offentliggöra en kvartalsvis undersökning av bankutlåningen till den privata sektorn. I denna undersökning eftersträvas att besvara en del av frågorna om bankutlåning till företag, däribland de små och medelstora. Observatory of European SMEs lämnar också regelbundna rapporter om frågor som rör finansiering av små och medelstora företag.

Europeiska kommissionen har uppdaterat sin rekommendation om definitionen på små och medelstora företag [10], som träder i kraft under 2005 och kommer att bidra till att statistiken över små och medelstora företag blir tydlig och jämförbar. Kommissionen kommer även framöver att granska tillgängligheten till uppgifter om finansieringen av små och medelstora företag.

[10] Rekommendation nr 2003/361/EG, EUT L, 124, 20.5.2003.

4.4. Kreditvärdering av små och medelstora företag

Rådet uppmanade kommissionen att efterforska om det finns sätt att minska den asymmetriska tillgången på information mellan utbud och efterfrågan på kapital, i synnerhet genom att undersöka de riskbedömningsmetoder som är tillgängliga, öppna och lämpliga för de små och medelstora företagens krav.

Denna uppmaning härrörde, bland andra skäl, ur de pågående förändringarna i det europeiska banksystemet, i synnerhet det föreslagna införandet av nya bestämmelser om kapitalkrav för bankerna (Basel II-processen) [11]

[11] Review of capital requirements for banks and investment firms. Commission services consultation papers, 22 november 1999, 5 februari 2001 och 1 juli 2003.

De nya bestämmelserna om kapitalkrav har utformats för att öka säkerheten i det europeiska banksystemet. Syftet är att närmare rätta beräkningen av lagstadgade kapitalkrav efter bankernas egna ekonomiska överväganden och riskbedömningar och de kommer att medföra ökad stabilitet och konkurrenskraft för de europeiska finanstjänstemarknaderna. Som sådana skulle de bringa positiva effekter till sektorn för små och medelstora företag och till den europeiska industrin i dess helhet.

Under förhandlingsprocessen har stor uppmärksamhet ägnats förslagens direkta effekter på bankernas utlåning till små och medelstora företag. I diskussionsdokumentet från juli 2003 föreslogs parametrar som inte skulle ställa de små och medelstora företagen i ett sämre läge än andra bankkunder. En undersökning av de nya bestämmelsernas eventuella verkningar utförs av Basel-kommittén och Europeiska kommissionen har hävdat att de lagstadgade kapitalkraven för lån till små och medelstora företag kommer att bli lägre än med nuvarande bestämmelser.

De föreslagna bestämmelserna har emellertid andra effekter på finansieringen av små och medelstora företag. Tre av dem är särskilt viktiga: den framväxande kulturen för kreditvärderingar när det gäller små och medelstora företag, bankernas riskkapitalinvesteringar och bankernas värdepapperisering av utlåningen till små och medelstora företag.

Medan banker vanligtvis förväntas ha en passande säker riskhantering och bedöma kundrisken korrekt, kommer de nya bestämmelserna om kapitalkrav att stödja förbättringen av bankernas hantering, bedömning och kontroll av riskerna. Ökningen av bankernas riskmedvetande kan leda till en ökad användning bankernas interna kreditvärderingssystem som kan påverka bankernas informationskrav när det gäller kunder från små och medelstora företag.

Ett mål för interna kreditvärderingssystem är att låta lånekostnaderna mera exakt återspegla kreditrisken: stabila och lönsamma företag kommer att få betala mindre, medan företag som betraktas som risker kommer att få betala mer. En korrekt riskbedömning kräver att de små och medelstora företagen tillhandahåller detaljerad information om företagets aktuella situation och framtidsutsikter, så att bankerna kan göra en kreditvärdering. På lång sikt kommer informationskraven att leda till en kultur för kreditvärderingar där de små och medelstora företagen utför strukturerade företagsanalyser och ställer intäkts- och produktionsprognoser, analyser om den framtida utvecklingen inom verksamhetsområdet, planer som rör förändringar i företagsledningen och annan information till bankernas förfogande. Bankerna kommer att besluta hur detaljerade bankernas kreditvärderingssystem måste vara, genom att göra en avvägning mellan komplexitet, livskraft och kostnader. Informationskraven skall vara välavvägda med hänsyn till riskexponeringens storlek och låntagarens riskbenägenhet.

En sådan kultur för kreditvärderingar borde bygga på strukturerad analys, öppenhet och kommunikation. De små och medelstora företagen måste visa att de är kreditvärdiga, dokumentera sin ekonomiska situation, lägga fram sin planering och sina balansräkningar, regelbundet diskutera kreditläget och ge information i tid till bankerna. När det gäller teknikintensiva företag borde kreditvärderingssystemet omfatta teknikriskbedömning (teknikvärdering [12]) för att göra det möjligt för eventuella investerare att bedöma risker och avkastning i investeringar i teknikprojekt. Genom att göra det möjligt för företagens teknikprojekt att bli kreditvärderade i förhållande till risk och avkastning kan teknikvärderingen öka tilltron till livskraften i sådana företag. Med utgångspunkt i översynen av teknikvärderingsinstrumenten kommer kommissionen i samarbete med små och medelstora företag och finansinstitut att överväga sätt att främja användningen av sådana instrument.

[12] Se meddelandet om investering i forskning, KOM(2003) 226, 30.4.2003

Kommissionen har anordnat flera sammanträden med en expertgrupp för kreditvärdering av små och medelstora företag, för att analysera hur förändringar i bankernas beteende påverkar bankutlåningen till de små och medelstora företagen. Bankerna räknar med de sannolika förändringar som de föreslagns nya kapitalkraven för med sig. Sådana förändringar innefattar differentieringen efter risk av de små och medelstora företagens lån. Bankernas kapitalkrav bara är en faktor som påverkar detta, och expertgruppen har också noterat andra förändringar på det finansiella området, som ny teknik, globalisering och konvergens när det gäller alla finansiella tjänster. Bankerna konkurrerar i allt högre grad på det internationella planet och endast de som har en solid lönsamhet kan överleva på lång sikt.

Ur de små och medelstora företagens synvinkel går utvecklingen mot att informationskraven från banker och riskkapitalister blir allt mer lika och alla företag måste i allt högre grad vårda sina förbindelser med investerarna. Företagens mål, strategiska planering och förväntade utveckling måste presenteras för investerarna på ett tydligt och öppet sätt i syfte att bygga upp ett långsiktigt förtroende för företaget och dess ledning. Små och medelstora företag behöver verktyg och förmåga för planering och och för att hantera banker.

Kommissionen arbetar med att fastställa ramar och sprida god praxis som kan hjälpa företagen i den nya finansiella miljön. För att hjälpa företagen att lägga fram jämförbar och pålitlig information, kommer alla börsnoterade företag att använda internationella redovisningsstandarder och IFRS-standarder (International Financial Reporting Standards) från och med 2005 [13]. De små och medelstora företagens gradvisa antagande av dessa standarder kommer att öka öppenheten och göra det lättare för banker och investerare i olika länder att förstå informationen och göra jämförelser. I kommissionens meddelande om effektivare företagsstyrning [14] anges ramen för ytterligare åtgärder inom detta område.

[13] Förordning (EG) nr 1606/2002, EGT L 243, 11.9.2002.

[14] KOM(2003) 284, 21.5.2003.

I syfte att ge praktiska råd om hur företagen skall hantera bankerna lanserar kommissionen två åtgärder, som kommer att vidtas under 2004 i de länder som deltar i det fleråriga programmet. Den första åtgärden består i att utarbeta en vägledning för små och medelstora företag om hur de skall hantera banker och hur de skall tillhandahålla den information som bankerna behöver i samband med kreditvärdering. Den andra åtgärden består i en serie seminarier för små och medelstora företag och deras organisationer om samma ämne.

Sammanfattningsvis har förbättringen av bankernas kreditvärderingssystem potential att förändra förhållandet mellan de små och medelstora företagen och bankerna. Å ena sidan kommer kreditvärderingssystemen att leda till en ökad prisdifferentiering beroende på kreditrisken. Å andra sidan kommer bankerna att kunna handlägga låneansökningar snabbt och införa en mer strukturerad metod för att bevilja lån. Till följd av detta bör bankerna kunna meddela resultatet av sina riskbedömningar till kunderna och kunderna bör använda det som en utgångspunkt för att förbättra sin affärsstrategi.

4.5. Garantiinstrument

Rådet uppmanade EIF att göra en analys av systemen för riskfördelning och att överväga införandet av ett garantisystem för att underlätta finansiering. Lånegarantier möjliggör en delning av kreditrisken mellan den utlånande banken och garanten.

Som en del i utarbetandet av denna rapport uppmanades alla länder som deltar i det fleråriga programmet att lämna information om nya system för riskfördelning. Resultaten som läggs fram i bilagan visar att medlemsstaterna är mycket aktiva på detta område, och vissa håller på att utveckla nya, innovativa sätt att utvidga sina program. Det finns alltså ett stort samförstånd när det gäller nyttan med lånegarantier, då de kan ge finansinstitut incitament att låna ut till riskfyllda små och medelstora företag. Garantiinstrument är också ett mycket effektivt sätt att använda begränsade offentliga medel för att få en god hävstångseffekt och garantiverksamheten kan utökas genom större kännedom på nationell och regional nivå.

Hösten 2003 inledde kommissionen ett projekt för riktmärkning av garantier, för att öka deras synlighet och fastställa bästa metoder. Inom ramen för projektet kommer man att genomföra en undersökning av nationella förvaltningar och garantiinstitutioner, i syfte att utröna i vilken omfattning garantisystemen används för närvarande. Resultaten av undersökningen kommer att användas som utgångspunkt för diskussioner i en expertgrupp och resultaten av undersökningen och diskussionerna kommer att läggas fram i en slutlig rapport, i vilken garantisystemens för- och nackdelar kommer att redovisas.

Det erfordras att alla offentligt stödda garantisystem är förenliga med de bestämmelser om statligt stöd som anges i EG-fördraget [15], och i synnerhet med kommissionens meddelande om statliga stöd till garantiprogram [16]. Enligt detta meddelande måste garantierna vara knutna till en bestämd finansiell transaktion som de små och medelstora företagen gör, och de får inte täcka mer än 80 % av varje utestående lån eller beviljas små och medelstora företag som har ekonomiska svårigheter. Garantivillkoren måste grundas på en riskbedömning i samband med beviljandet av garantin och premierna måste återspegla denna risk såväl som förvaltningskostnaderna för programmet. Bestämmelserna om statligt stöd ger kommissionen befogenheter att bedöma garantisystem, och den måste bevilja tillstånd innan sådana system börjar användas. System som är inriktade på de små och medelstora företag där de aktuella stödbeloppen är små (mindre än 100 000 euro under en treårsperiod) är emellertid undantagna från tillståndskravet [17].

[15] Bestämmelserna om statligt stöd anges i artiklarna 87-89 i EG-fördraget.

[16] Kommissionens meddelande om tillämpningen av artiklarna 87 och 88 i EG-fördraget på statligt stöd i form av garantier, EGT C 71, 11.3.2000, s. 14.

[17] Kommissionens förordning (EG) nr 69/2001 om tillämpningen av artiklarna 87 och 88 i EG-fördraget på stöd av mindre betydelse, EGT L 10, 13.1.2001, s. 30.

4.6. EIF:s verksamhet

Syftet med EIF:s garantiprodukter är att ge ett effektivt stöd till de små och medelstora företagen genom att öka bankutlåningen till dem. I detta avseende är garantier särskilt attraktiva för offentliga sektorn, då de ger goda hävstångseffekter för offentliga medel genom att utlåningen kan ökas avsevärt genom relativt små garantibelopp. De utlånande bankerna drar också nytta av lägre lagstadgat och ekonomiskt kapital.

EIF:s ställning som ett AAA-klassat multilateralt institut, gör det möjligt för dess finansiella mellanhänder att få:

* lägre lagstadgat kapital för tillgångar som garanteras av EIF,

* utökad utlåningskapacitet och förbättrad avkastning på kapital i samband med utlåning till små och medelstora företag,

* enklare risköverföring till tredjepartsplacerare,

* enklare kreditrisköverföring till kapitalmarknaderna genom utfärdande av obligationer som garanteras av EIF.

EIF tar itu med marknadsmisslyckanden och stöder utlåning till små och medelstora företag genom att förvalta program på Europeiska kommissionens vägnar. Detta kallas EIF:s förvaltningsverksamhet (trust activities). Den del av EIF:s verksamhet som har att göra med dess egna resurser och egen risk, å andra sidan, sker alltid på kommersiell grund och har som mål att ge fonden en lämplig, riskanpassad vinst på insatt kapital.

EIF har för avsikt att inrikta sin verksamhet inom garantifaciliteten för små och medelstora företag på nya marknader och mellanhänder, särskilt i anslutningsländerna, samtidigt som samarbetet med de befintliga mellanhänderna i Europeiska unionen utvidgas.

Möjligheten att få arbeta med välfungerande, befintliga program genom att anpassa facilitetskraven till de specifika marknaderna utan att ange en bestämd struktur som gäller för hela unionen, har varit den viktigaste faktorn för framgångarna vid tillämpningen av garantifaciliteten för små och medelstora företag.

EIF kommer på samma sätt att försöka samarbeta med ett brett spektrum av finansinstitut i anslutningsländerna, däribland affärsbanker, garantisystem, främjande banker och mikrokreditinstitut. För närvarande undersöks möjligheterna till samarbete med utvecklingsbanker och de banker som äger aktier i EIF.

Samtidigt bedriver EIF ett nära samarbete med kommissionen för att utveckla nya program, i syfte att säkra en kontinuerlig tillgång till Europeiska gemenskapens garantifaciliteter. I detta sammanhang skulle - som komplement till de befintliga garantiprodukterna i det fleråriga programmet - en bredare användning av de produkter som effektiviserar värdepapperisering av lån kunna undersökas, då dessa produkter ger ett stort mervärde och stora hävstångseffekter för de tillgängliga resurserna.

EIF:s garantier har utvecklats från rena portföljgarantier till mer sofistikerade produkter t. ex. kreditderivat och finansiella garantier genom obligationer som utfärdats med specifika säkerheter. Denna utveckling kommer förmodligen att fortsätta, med ytterligare betoning på de strukturerade finansiella transaktioner, som är lämpliga med tanke på EIF:s begränsade kapacitet som emissionsgarant. Dessa transaktioner gör det möjligt att överföra kreditrisken från EIF i samband med stora portföljer med begränsade garantiåtaganden. EIF kan därför garantera s. k. målriskprofiler som är jämförbara eller bättre än de som täcks vid kreditförsäkringstransaktioner och få en mycket bättre diversifiering i sin totala portfölj. Krediteffektivisering genom värdepapperisering har blivit den viktigaste produkten i samband med vilken EIF:s egen risk tas i anspråk och som står för 74 % av de garantier som utfärdats under 2002.

Finansinstituten kommer sannolikt att använda fler värdepapperiseringstekniker vid förvaltningen av sina portföljer, för att diversifiera finansieringskällorna till gynnsamma villkor och för att förse sina kunder med effektiva finansiella tjänster. EIF har genomfört en undersökning om värdepapperisering och ser stödet till de små och medelstora företagens tillgång till skuldfinansiering genom att underlätta kreditrisköverföringen från de ursprungliga bankerna till kapitalmarknaderna som sin viktigaste roll i sammanhanget. Detta är särskilt viktigt då värdepapperiseringsmarknaden för små och medelstora företag fortfarande befinner sig på ett inledningsstadium i Europa, på grund av att den bygger på heterogena tillgångar med förhållandevis lång löptid. EIF försöker också att stimulera finansiärers intresse för finansiering med tillgångar som säkerhet.

Genom de föreslagna nya bestämmelserna om kapitalkrav upprättas en lagstadgad ram för behandlingen av kapital vid exponeringen av bankernas värdepapperisering. Bankerna kommer att tillåtas att utnyttja kreditvärderingsinstitut för att beräkna nivån på det lagstadgade kapital de måste inneha gentemot sådana exponeringar. Detta skulle kunna utgöra ett positivt bidrag till utvecklingen av värdepapperiseringsmarknaderna i EU.

4.7. EIB:s globala lån

Rådet uppmanade Europeiska investeringsbanken att i högre grad rikta sina globala lån mot segment där marknadsmisslyckandena är betydande och se till att EIB:s finansiering även ger effekter för de små och medelstora företagen.

Enligt sin stadga försöker EIB effektivisera utlåningen till små och medelstora företag i mindre utvecklade områden inom unionen och betraktar den globala lånemekanismen som ett nödvändigt verktyg för kanalisering av medel till små och medelstora företag. EIB är en storskalig leverantör av medel på kapitalmarknaderna, men den når de små och medelstora företagen genom ett nätverk av affärsbanker.

Den största fördelen med EIB:s finansiering är att den löper på medellång och lång sikt, vilket gör att vissa svagheter på kapitalmarknaden kan angripas. EIB:s finansiering är också fördelaktig då den har gynnsamma räntenivåer, vilket i stort sett är möjligt tack vare EIB:s AAA-kreditbetyg. Dessa goda effekter av EIB:s globala lån kan bli ännu viktigare i framtiden, då affärsbankerna anpassar sig till förändrade förhållanden och koncentrerar sig på sina lönsammaste produkter. På vissa marknader kan detta innebära en minskning av utlåningen till små och medelstora företag. Från ett perspektiv där man tar hänsyn till utvidgningen av unionen, kan utlåningen till små och medelstora företag fortsätta att vara liten i de nya medlemsstaterna, och därför är EIB:s fortsatta roll viktig på detta område.

Det går inte att få en korrekt utvärdering av de globala lånens effektivitet, om denna begränsas till ett enbart mikroekonomiskt perspektiv som grundas på analyser av små och medelstora företag som betalningsmottagare. Den mest relevanta aspekten av globala lån är den strukturella effekt på tillgångssidan som uppstår genom att systemet påverkar både tillgång och prissättning av terminslån till små och medelstora företag. I detta sammanhang är det viktigt att EIB samarbetar med många mellanhänder inom bankvärlden, däribland mindre och regionala finansinstitut. En diversifiering av mellanhänderna effektiviserar konkurrensen genom att den främjar överföringen av EIB:s gynnsamma lånevillkor till de slutliga betalningsmottagarna och bidrar till en bättre täckning av dessa, i synnerhet på regional nivå.

EIB:s globala lån riktar också in sig på bestämda strategiska EU-mål, som t. ex. gäller små och medelstora företag i mindre utvecklade områden, miljöförbättringar och energibesparande åtgärder, där det kan finnas en begränsad tillgång på finansiering. Sådana globala lån ges ofta som komplement till eller som stöd till nationella eller regionala program som syftar till att ta itu med svagheter på marknaden. EIB:s innovationsinitiativ [18] stöder målet att investera 3 % av EU-medlemsstaternas BNP i forskning, genom att investera i innovativa och FoU-inriktade små och medelstora företag, både inom konventionella och högteknologiska sektorer. Det bredare spektrumet av instrument och de ökade medlen (50 miljarder euro för 2003-2013) som är tillgängliga för dessa investeringar signalerar EIB:s engagemang när det handlar om innovationsfinansiering. EIB:s nätverk av partnerbanker som använder de globala lånen, kan vara ett effektivt verktyg när det gäller att skicka ut signaler och hjälpa till att genomföra EU:s politik.

[18] Innovation 2000-initiativet och Innovation 2010-initiativet.

Genom förvaltningen av sina globala lån, fortsätter EIB att öka antalet och spridningen av sina finansiella mellanhänder. Ytterligare en strategisk inriktning är den ökande användningen av särskilda globala lån för strategiska EU-mål och nationella och regionala initiativ. Förutom att underlätta riktandet av globala lån till segment där marknadsmisslyckandena eller svagheterna på marknaden är betydande, kommer detta också att öka de globala lånens synlighet och öppenhet.

EIB inser vilken betydelse öppenheten har, och verkar för att mellanhänderna ser till att betalningsmottagarna bland små och medelstora företag får veta att medlen härrör från EIB. En sådan kunskap hos små och medelstora företag bidrar till att främja konkurrensen mellan mellanhänderna, och förbättra effekterna av EIB:s gynnsamma finansiella villkor för små och medelstora företag. På sin webbplats ger EIB fullständig information om sina partnerbanker och övriga mellanhänder.

5. FINANSIERING MED EGET KAPITAL

5.1. Marknadsmisslyckande med riskkapital

Rådet uppmanade EIF att inrikta sina åtgärder beträffande riskkapital på segment där marknadsmisslyckanden är tydligast.

EIF strävar efter att stödja framväxten av en verkligt europeisk riskkapitalmarknad, genom att ge lämplig finansiering till företag med hög tillväxt under deras inlednings-, uppbyggnads- eller utvecklingsfaser, genom att investera i regionala och alleuropeiska fonder med inriktning på tidig finansiering och högteknologi, som traditionellt sett är de minst utvecklade segmenten i Europa. Ca 45 % av EIF:s portfölj utgörs av tidiga investeringar, i motsats till 10 % av de totala europeiska riskkapitalinvesteringarna. EIF:s investeringar bidrar till utvecklingen av sektorer t.ex. bioteknik, konvergerande teknik, nya material, IKT och nanoteknik. EIF avser att handla på ett flexibelt sätt när det gäller marknadens behov, och att utveckla innovativa finansiella instrument för att kunna uppfylla gemenskapens mål.

EIF:s riskkapitalportfölj fortsatte att öka från 2 miljarder euro under 2001 till 2,45 miljarder euro under 2002, trots den försämrade konjunkturen. EIF har bidragit med att finansiera ca 15 % av det totala antal små och medelstora företag som gynnats av tidiga investeringar i Europa sedan 1997 [19]. EIB-gruppens verksamhet är mycket viktig i strävandena att komma till rätta med Europas tekniska och konkurrensmässiga brister.

[19] EVCA:s årsbok 2003.

EIF:s totala portfölj (inkl. EIF:s egna fonder och EIB:s och kommissionens mandat) omfattade den 1 september 2003:

>Plats för tabell>

Investeringarnas allt mer balanserade geografiska spridning visar EIF:s vilja att främja investeringar i södra Europa och i anslutnings- och kandidatländerna där riskkapitalmarknaderna är mindre utvecklade.

EIF har utvidgat sin verksamhet i riktning mot finansiering av en andra chans och finansiering i ett senare skede för att bättre tillmötesgå marknadens behov. Detta har stärkt EIF:s närvaro i de små och medelstora företagens finansieringscykel, vilket följer det mål som rådet (konkurrensfrågor) angav i november 2002, då det betonade EIF-gruppens roll för finansiering av innovation under de svåra marknadsförhållandena. Som en motvikt till och för att dämpa den högre risken inom sin riskkapitalverksamhet kommer EIF att eftersträva en mer balanserad portfölj, genom investeringar i privata riskkapitalfonder som är inrktade på små och medelstora företag och som agerar under en mellanperiod och i ett senare skede.

En fristående rådgivande enhet, som är oberoende av EIF:s investeringsverksamhet, inrättades under senare delen av 2002. Enheten har som uppgift att ge råd inom finansieringsområdet, i första hand med anknytning till små och medelstora företag. I avtalen om rådgivningstjänster anges att tillhandahållandet av sådana tjänster inte bör resultera i att EIF intar rollen som investerare eller garant. De två första avtalen slöts med Instituto de Fomento de Andalucia (IFA) och Gouvernement de Wallonie (ekonomidepartementet). Det första rörde teknisk strukturering av såddkapitalfonder och mikrokreditverksamhet och det andra den allmänna politiska ramen för små och medelstora företag.

Även om de investeringar i små och medelstora företag som inriktar sig på innovation och FoU kan kräva ett mer kraftfullt deltagande från den offentliga sektorns sida än vad som för närvarande är fallet, är det viktigt att påpeka att alla statligt stödda åtgärder för att angripa marknadsmisslyckanden måste vara förenliga med bestämmelserna om statligt stöd i fördraget, och i synnerhet med kommissionens meddelande om statligt stöd och riskkapital [20]. Enligt meddelandet kan medlemsstaterna vidta åtgärder för att tillhandahålla eller främja finansiering i form av riskkapital eller eget kapital till små och medelstora företag i deras inlednings- eller utvecklingsfaser. Detta får bara ske om sådan finansiering är berättigad, t. ex. vid brist på eget kapital på grund av investerarnas ovilja mot risker, asymmetrisk information, svårigheter att bedöma risker eller höga transaktionskostnader. Samtidigt eftersträvas - vilket uttrycks i meddelandet - att en snedvridning av konkurrensen på den inre marknaden minimeras. Detta kräver proportionalitet mellan offentliga medel och konstaterade marknadsmisslyckanden, såväl som ett beteende från statens sida som är jämförbart med en privat investerares beteende, genom vinstmotiverade beslut. Det kräver också att privata investerare kan delta på samma villkor vid tillhandahållandet av riskkapital, och att en oberoende förvaltning utses.

[20] Kommissionens meddelande om statligt stöd och riskkapital, EGT C 235, 21.8.2001, s. 3.

5.2. Goda rutiner för utbildning

Rådet uppmanade kommissionen att främja professionalismen hos de olika aktörer som sysslar med finansiering i form av eget kapital, genom att fastställa goda rutiner för utbildning i den offentliga och privata sektorn. Detta är viktigt då riskkapitalfonder inte bara tillhandahåller eget kapital, utan även kunskaper inom företagsledning som är avgörande för att högteknologiska och kunskapsbaserade nygrundade företag skall bli framgångsrika. Denna kombination av finansiella kunskaper och kunskaper om företagsledning ställer höga krav på riskkapitalfondernas personal.

Bakgrunden till rådets begäran är aktieboomen 1999-2000, när utsikterna till hög avkastning inom riskkapitalbranschen drog till sig fondförvaltare som inte alltid hade tillräcklig erfarenhet. Investeringarna var ofta kortsiktiga och investerarna hade inte tillräcklig kunskap om teknikerna och de nygrundade företagens marknadspotential. Genom att marknadsbubblan sprack uppstod en mer realistisk investeringsmiljö och en avsevärd konsolidering av branschen har redan skett och kommer förmodligen att fortsätta framöver.

Även om de europeiska finansinstituten har välutbildad personal med goda kunskaper om finansiering är det svårt att finna personer som inte bara har kunskaper om finansiering, utan även om entreprenörskap och teknik inom det specifika området. En av Silicon Valleys fördelar har varit det friktionsfria flödet av personer mellan högteknologiska nygrundade företag och riskkapitalfonder. Ett sådant kunskapsutbyte sker sällan i Europa, trots att välinformerade och effektiva riskkapitalfonder skulle kunna dra nytta av kombinerad kunskap om finansiering och teknik. I Europa bör en koncentration ske på samarbete mellan de riskkapitalfonder och universitet och forskningsinstitutioner som kan bidra med sakkunskap om specifika områden.

För att öka sakkunskapen om finansiering och om företagande och tekniska frågor, är utbildningsprogram ett alternativ. Sådana utbildningsprogram skulle återspegla både den sammantagna kunskapen inom branschen och dess dynamiska och föränderliga karaktär inom portföljförvaltning, värdering av tillgångar, derivatinstrument och kvantitativ analys. I EVCA:s (European Venture Capital and Private Equity Association) kurser tas dessa problem upp.

Riskkapitalbranschen är själv den viktigaste informationskällan om sitt utbildningsbehov. Till följd av rådets begäran försökte kommissionen inleda en upphandling för att få en klar bild över de befintliga utbildningsstrukturerna och fastställa branschens behov. Det inkom emellertid inga offerter, vilket tydde på bristande marknadsintresse för detta ämne.

5.3. Ökning av likviditeten på kapitalmarknaderna

Rådet uppmanade kommissionen att undersöka möjligheterna att öka likviditeten på kapitalmarknaderna. Det främsta målet på europeisk nivå är att upprätta en stabil och harmoniserad lagstiftningsram som gör det möjligt för marknaderna att utvecklas fullt ut. Handlingsplanen för riskkapital och handlingsplanen för finansiella tjänster är de verktyg som skall användas för att få en miljö som främjar likviditeten på de europeiska finansmarknaderna.

Likvida kapitalmarknader krävs för finansiering av små och medelstora företag. Inom riskkapitalfinansiering måste investerarna ha möjlighet att ta ut kapital ur företaget, och banker som lånar ut till små och medelstora företag behöver sätt att öka sin utlåning och minska riskerna genom garantier eller värdepapperisering. Likviditeten skulle också förbättras om de återstående hindren för riskkapitalfonder att bedriva verksamhet över gränserna avlägsnades, t. ex. genom en europeisk fondstruktur infördes, vilket förespråkas i kommissionens meddelande "Investering i forskning: en handlingsplan för Europa" [21].

[21] KOM(2003) 226, 30.4.2003.

Europeiska unionen kommer att fortsätta att bygga en gemensam finansmarknad för att stödja tillväxt och investeringar. Förutom att genomföra ramlagstiftningen, fastställa goda rutiner och använda den öppna samarbetsmetoden, kan kommissionen bli en katalysator när det gäller att komma till rätta med fastställda brister på marknaderna för finansiering av små och medelstora företag.

En effektiv användning av begränsade offentliga medel och behovet av att samarbeta med marknaderna utesluter att bidrag används som stöd till små och medelstora företag. Erfarenheterna har visat att genom att använda riskkapitalinvesteringar och lånegarantier som ges genom lokala finansiella mellanhänder är det möjligt att öka finansieringen av små och medelstora företag utan att byråkratin ökar för betalningsmottagarna. Dessa instrument bör inriktas på tidig finansiering där den fastställda marknadsbristen finns, och de bör ha en sådan volym att effekterna blir betydande. Då nya, högpresterande företag växer fram inom oväntade områden, bör instrumenten främja små och medelstora företag inom alla områden. Tydliga syften och mekanismer ger också de europeiska åtgärderna en större synlighet.

För att undersöka möjligheterna att ytterligare förbättra de små och medelstora företagens tillgång till finansiering kommer kommissionen att inleda en undersökning om användning av värdepapper som utfärdas med tillgångar som säkerhet, i samband med effektivisering av utlåningen till små och medelstora företag. Denna form av värdepapperiseringstransaktioner gör det möjligt för bankerna att sälja lån från sina balansräkningar till andra investerare, och utvidga sin utlåningskapacitet. Genom undersökningen kommer marknaderna i Europa att analyseras och jämföras med andra ekonomier. Den befintliga lagstiftningens lämplighet och den roll som den offentliga sektorns åtgärder spelar för användningen av olika instrument för emission av värdepapper vid finansiering av små och medelstora företag kommer också att bedömas.

Kommissionen är engagerad i de europeiska riskkapitalmarknadernas utveckling på lång sikt, i synnerhet riskkapitalfinansiering i ett tidigt skede. De nya bestämmelserna om kapitalkrav när det gäller exponering av eget kapital är utformade för stärka den finansiella stabiliteten och skydda bankkunderna inkl. små och medelstora företag. Under 2002 tillhandahöll bankrelaterade riskkapitalföretag ca 26 % av det totala riskkapitalet i Europa och värdepapperisering av utlåningen till små och medelstora företag håller på att bli ett viktigt verktyg för att öka likviditeten på denna marknad. Effekterna av de nya bestämmelserna om kapitalkrav är föremål för en undersökning som utförs på kommissionens uppdrag.

6. SLUTSATSER

6.1. Förbättring av ramvillkoren

För att på ett effektivt sätt kunna främja entreprenörskap i Europa bör ytterligare åtgärder från den offentliga sektorn på europeisk, nationell och regional nivå koncentreras till följande tre områden inom finansiering av små och medelstora företag:

(1) Förbättring av ramvillkoren.

(2) Inriktning på tidig finansiering, i synnerhet garantier och mikrofinansiering.

(3) Ökning av det egna kapitalet i de små och medelstora företagens balansräkningar.

En entreprenörskultur behöver gynnsamma ramvillkor och den gemensamma europeiska finansmarknaden gör det lättare för entreprenörer att få tillgång till finansiering. Slutförandet av handlingsplanen för riskkapital är en viktig framgång och slutförandet av handlingsplanen för finansiella tjänster kommer att resultera i bättre tillgång till både bankutlåning och finansiering i form av eget kapital. Dessa åtgärder förbättrar också företagsklimatet och dämpar konjunktureffekterna genom att de skapar framtidstro.

Bankutlåning kommer även framöver att vara den viktigaste källan till extern finansiering av små och medelstora företag och den måste främjas, i synnerhet genom användning av lånegarantier. Något som väcker särskild oro är den dåliga tillgången på krediter för den privata sektorn i de blivande medlemsstaterna, på grund av den uppfattade risken. I dessa länder är det därför nödvändigt att skapa kapacitet inom banksektorn, för att på så sätt komma till rätta med bristen på tillgängliga uppgifter och erfarenhet. Bankernas utlåningskapacitet kan dessutom i allmänhet förbättras genom att utveckla värdepapperiseringen för att sälja av de små och medelstora företagens lån från bankernas balansräkningar.

Medlemsstaterna och anslutningsländerna har insett betydelsen av att små och medelstora företag har tillgång till finansiering och de har vidtagit åtgärder för att förbättra tillhandahållandet av garantier för bankutlåning till och riskkapitalinvesteringar i små och medelstora företag. Många länder har också infört kompletterande skatteincitament för företag och investerare.

När det gäller att vidta mer riktade offentliga åtgärder inom finansiering av små och medelstora företag uppsätter kravet på att använda begränsade offentliga medel effektivare och hänsynen till fördragets bestämmelser om statligt stöd tre villkor. Offentliga åtgärder bör för det första begränsas till områden med tydliga marknadsmisslyckanden, för det andra bör de kombineras med marknadsmekanismen för att komma till rätta med misslyckandet, och för det tredje bör de genomföras av yrkesfolk på marknaden.

Det finns två områden inom vilka det krävs riktade strategier, tidig finansiering och finansiering med de små och medelstora företagens eget kapital som bas. För det första kräver de ihållande bristerna vid tidig finansiering direkta, offentliga åtgärder och i de flesta medlemsstaterna finns specialiserade finansinstitut som kan angripa denna finansieringsbrist. För det andra måste den offentliga och den privata sektorn samarbeta för att främja en starkare bas av eget kapital i europeiska små och medelstora företag.

6.2. Inriktning på tidig finansiering, i synnerhet garantier och mikrofinansiering

För att uppfylla Lissabon-målen bör den offentliga sektorn fortsätta att samarbeta med den privata sektorn för att komma till rätta med den ihållande bristen vid tidig finansiering och stödja den kunskapsbaserade ekonomin. För att ge goda förutsättningar för en brett förankrad tillväxt och främja FoU och innovation behöver både konventionella små och medelstora företag och tillväxtföretag nationella och europeiska finansiella instrument som ökar både bankutlåningen och kapitalinvesteringarna.

Lätt och allmänt tillgängliga nationella och europeiska garantiinstrument som fördelar riskerna mellan den privata och den offentliga sektorn är ett effektivt sätt att angripa de små och medelstora företagens svårigheter att få banklån. Ur dessas synvinkel är enkla och tillgängliga garantimekanismer en förutsättning för deras effektivitet och detta kan bara uppnås genom att nationella och lokala banker används som mellanhänder. En användning av effektiva och billiga tekniker för tillgång till garantier och banklån bör främjas.

Mikrofinansiering kan ge entreprenörer, konventionella små och medelstora företag och tillväxtföretag en avgörande hjälp, och den kan främjas på ett effektivt sätt genom garantier och förbättrad lagstiftning, för att underlätta kapitalanskaffning och utlåning från mikrokreditinstitut. Mikrokreditprogram bör ha målet att vara hållbara, så att det offentliga stödet gradvis kan minskas. Ett samarbete mellan mikrofinansieringsinstitut och stödtjänster för företag bör främjas.

De nya bestämmelserna om lagstadgade kapitalkrav har utformats för att öka säkerheten i det europeiska banksystemet och de syftar till att närmare rätta beräkningen av lagstadgade kapitalkrav efter bankernas egna ekonomiska överväganden och riskbedömningar. Då de nya bestämmelserna kommer att medföra ökad stabilitet och konkurrenskraft för de europeiska finanstjänstemarknaderna kommer de att medföra positiva effekter för sektorn för små och medelstora företag och för den europeiska industrin i dess helhet.

Bankerna har fortsatt att utveckla sin användning av interna kreditvärderingssystem för sina kunder inkl. små och medelstora företag. Detta står i överensstämmelse med grunden för ramen för de nya kapitalkraven. Kreditvärderingssystem kräver strukturerad information om företaget och dess framtidsutsikter, och förpliktigar till analys och öppenhet på företaget. Tillgång till banklån kan underlättas genom att hjälpa små och medelstora företag att anpassa sig till en vidare användning av kreditvärdering.

Entreprenörer måste få information om finansieringsalternativ och om hur olika finansiärer, t. ex. banker, riskkapitalister och företagsänglar skall hanteras.

Användningen av nationella finansiella mellanhänder och nationella program, gör det möjligt att använda gemenskapens finansiella instrument på ett flexibelt sätt och skräddarsy dem för de olika finansieringstraditionerna, vilket skapar hävstångseffekter för program som inriktas på de finansieringsbrister som finns i samband med tidig finansiering av små och medelstora företag. För att de europeiska finansiella instrumenten skall kunna uppnå resultat och synlighet måste de tydligt inriktas på tidig finansiering, ha tillräckliga volymer för att ge resultat i ett utvidgat Europa och inte vara sektorsspecifika, utan främja alla små och medelstora företag. Den offentliga sektorns möjliga roll i samband med effektiviseringen av bankernas utlåningspotential genom en ökad användning av värdepapperisering av bankernas utlåningsportföljer för små och medelstora företag bör också undersökas.

På nationell nivå bör både medlemsstaterna och finansieringsinstituten för små och medelstora företag regelbundet utvärdera effektivitet och lämplighet i sina finansiella instrument och anpassa dem, om så krävs, till den rådande efterfrågan på marknaden.

6.3. Ökning av eget kapital

Behoven hos tillväxtföretag och hos den allmänna, europeiska sektorn av små och medelstora företag är olikartade, men båda behöver bättre balansräkningar med tillräckligt eget kapital. En starkare egen kapitalbas kommer också att förbättra möjligheterna för små och medelstora företag, genom att de uppvisar lägre risk vid kreditvärdering. Källorna till ökat eget kapital är icke-utdelade vinster, informella riskkapitalinvesterare, riskkapitalfonder och riskkapitalinstitut som tillhandahåller instrument som liknar eget kapital, t. ex. förlagslån.

Tillväxtföretagen kommer att stå för det mesta av Europas tillväxt och sysselsättning. Dessa företag behöver kapitalinvesteringar från företagsänglar och riskkapitalfonder i flera finansieringsomgångar. Av detta skäl krävs en fortsatt utveckling av riskkapitalmarknaden för den europeiska ekonomins långsiktiga konkurrenskraft och alla hinder som hämmar den gemensamma finansiella marknadens funktionssätt måste avlägsnas. Deltagande på europeisk nivå genom riskdelning, gör det möjligt för riskkapitalfonder att rikta in sig på tidig finansiering med trovärdighet och förmåga att dra till sig privata medel.

Då företagsänglar tillhandahåller viktig rådgivning och finansiering till innovativa företag innan de får tillgång till den formella riskkapitalmarknaden, bör främjandet av de möjligheter som företagsänglar och nätverk mellan företagsänglar tillhandahåller fortsätta att uppmärksammas på regional, nationell och europeisk nivå.

För konventionella små och medelstora företag är icke-utdelade vinster den bästa formen av finansiering av tillväxt och investeringar. Icke-utdelade vinster drabbas emellertid ofta av olika beskattning, och medlemsstaterna bör granska sina skattebestämmelser och ta hänsyn till det behov som finns när det gäller att främja företagens tillväxt. Erfarenheterna visar dessutom att investeringar av informella riskinvesterare, t.ex. vänner, familjemedlemmar och företagsänglar, effektivt kan främjas genom skattelättnader. Medlemsstaterna och anslutningsländerna bör på samma sätt främja de små och medelstora företagens finansiella öppenhet i syfte att stödja förtroende och sund företagsförvaltning.

BILAGA Översikt över aktuella nationella åtgärder vid finansieringen av små och medelstora företag [22]

[22] För de medlemsstater och andra länder som deltar i det fleråriga programmet och som besvarade kommissionens begäran om information i maj 2003.

Belgien

//

Nya initiativ inom riskdelning // De federala "Participatiefonds" håller på att förnya och bredda sina produkter. Det nya programmet "Solidaire Lening" inom mikrofinansiering har som mål att ge finansiering till enskilda personer som vill bli företagare, men inte kan få startkapital. 1,24 miljoner euro för lån upp till 12 000 euro har reserverats.

Flera skatteincitament som gäller både företag och enskilda personer har införts eller håller på att diskuteras.

På regional nivå har den vallonska regionen sammanfört sina finansiella stödinstrument för små och medelstora företag till den nya organisationen "Sowalfin". Dess mål är att tillhandahålla en rad olika instrument t. ex. lån, garantier och riskkapital. "Les bourses de préactivité" tillhandahåller dessutom stöd på 15 500 euro för såddkapital "i förskott" och såddkapital.

Den vallonska regionen stöder också nätverk mellan företagsänglar. Regionen funderar på att införa ett fondsystem av samma slag som det amerikanska programmet SBIC (Small Business Investment Programme) och undersöker sätt att nå en bättre samordning av finansieringen när det gäller närhetsfinansiering och mikrolån.

I Brysselregionen har en socialfond, "Brusoc" bildats, som har som mål att uppmuntra enskilda personer att bli företagare.

Den flamländska regionens "Participatiemaatschappij Vlanderen" håller på att inrätta ett centraliserat institut för finansiering av små och medelstora företag, "KMO-Financieringsagentschap FIGARO". Det kommer att garantera banklån (75 % offentlig risk, 25 % privat risk) och har också som mål att aktivera riskkapitalfinansiering för att komma till rätta med bristerna beträffande eget kapital genom "ARKimedes-Fonds". Dessa lånar ut till eller deltar i riskkapitalfonder på attraktiva, marknadsorienterade villkor.

Dialog mellan banker och små och medelstora företag // På federal nivå diskuterade en arbetsgrupp bestående av företrädare för olika intressegrupper de små och medelstora företagens tillgång till finansiering och lade fram sina rekommendationer i en slutlig rapport i februari 2003. I Bryssel består "Comité Bruxellois de Concentration Economique et Sociale" av företrädare för arbetsmarknadens parter. I Flandern har i samband med en undersökning om finansiering av små och medelstora företag en förteckning över konkreta förslag för olika intressenter utarbetats.

Danmark

//

Nya initiativ inom riskdelning // Staten skall inrätta en fond för entreprenörer som uppgår till 67,3 miljoner euro. Fonden syftar till att komma till rätta med bristerna i samarbetet med privata investerare, som bör investera minst 50 %.

Den befintliga Danska investmentfonden använder eget kapital, konvertibla lån och lån med en vinstkomponent. Den kan antingen investera direkt i företag eller använda riskkapitalfonder. Under 2002 investerade den 39,7 miljoner euro direkt och avsatte 37,7 miljoner euro till riskkapitalfonder. Dess lånegarantisystem som stöder bankutlåning till små och medelstora företag kommer att förändras och få mjukare bestämmelser om deltagande. Totalt har systemet garanterat lån på 135 miljoner euro.

Skatteincitament för investeringsfonder och för aktieoptioner för anställda har införts.

Staten fortsätter att ge stöd till lån och riskkapital för såddkapitalverksamhet "på förhand".

Dialog mellan banker och små och medelstora företag // I samarbete mellan privat och offentlig sektor har flera vägledningar om hur företag kan få tillgång till finansiering utarbetats. Det regionala tjänstestödsystemet för företag underlättar också kontakter mellan banker och små och medelstora företag.

Tyskland

//

Nya initiativ inom riskdelning // Samgåendet mellan KfW och DtA och koncentrationen av instrument för små och medelstora företag till "KfW Mittelstandsbank" kommer att resultera i förenklade instrument, bättre tillgång till lån och en ökning av förlagslånens betydelse. Garantisystemen kommer också att bli viktigare. Garantisystem som täcker sina kostnader genom riskpremier kommer även fortsättningsvis att vara ett viktigt verktyg.

När det gäller riskkapital håller nya instrument för små och medelstora företag på att utvecklas, som syftar till att tillhandahålla direktinvesteringar. KfW genomför försöksprojekt inom detta område. "BTU-Early Stage Financing Programme" tillhandahåller riskkapital för innovativa, nygrundade företag.

Statens initiativ "pro mittelstand" kommer att sänka många skatter och andra avgifter för nygrundade företag och mikroföretag.

Dialog mellan banker och små och medelstora företag // En dialog mellan ekonomi- och arbetsmarknadsdepartementet och bankorganisationerna, i syfte att säkra finansiering till små och medelstora företag har inletts.

Spanien //

Nya initiativ inom riskdelning // Ett program för värdepapperisering av utlåning till små och medelstora företag ger statliga garantier för värdepapper som utfärdas av investeringsförmedlare. Minst 80 % av den värdepapperiserade utlåningen måste ges till små och medelstora företag och minst 80 % av de erhållna medlen måste användas för samma syfte. Totalt 12 investeringsförmedlare har i tre år använt programmet, och totalt har värdepapper för 4,9 miljarder euro utfärdats.

Ett nytt instrument som stöder teknikinriktade små och medelstora företag har införts. Under 2002 har forsknings- och teknikdepartementet 24 miljoner euro att fördela till sjuåriga räntefria lån utan garantier till teknikinriktade riskkapitalfonder. Departementet deltar i vinstdelning för investeringar.

Lånen från "Empresa Nacional de Innovación" har ändrats till ett liknande teknikinriktat förlagslåneprogram på 24 miljoner euro (för 2003). Räntesatsen för dessa lån på mellan 150 000 och 900 000 euro bestäms genom företagets lönsamhet.

Axis är en offentlig riskkapitalinvesterare som erhåller sitt kapital genom Instituto de Crédito Oficial (ICO) och EIF. ICO erbjuder också låneprogram, inkl. finansiering av innovationer och mikrofinansiering (som ges tillsammans med mikrofinansieringsgarantierna i det fleråriga programmet), för små och medelstora företag, och som är tillgängliga genom finansiella mellanhänder.

Andra stödprogram för små och medelstora företag är inriktade på informationsteknik, innovation, forskning och industriell teknik.

Dialog mellan banker och små och medelstora företag // --

Frankrike //

Nya initiativ inom riskdelning // Inrättandet av "fonds d'investissement de proximité" syftar till att åstadkomma regional utveckling genom investeringar i små och medelstora företag. Fonderna kombinerar vinst- och utvecklingsmål. Privata investerare i dessa fonder gynnas av skattelättnader. Dessa fonder kan också finansiera garantifonder och ömsesidiga garantiföretag.

Skatteincitamenten för enskilda personer som investerar i icke-börsnoterade företag har ökats och det gäller även möjligheterna till förlustavdrag. Skatteincitament har även lämnats till företagsänglar.

Begreppet ockerränta tillämpas inte längre när det rör lån till affärs- eller yrkesverksamhet.

Riskdelningsverksamheten inom Sofaris håller på att omorienteras mot små företag med färre än 10 anställda och särskild hänsyn tas då till en snabb och enkel handläggning genom lokala banker. Sofaris garanterar vanligen 50 % av lånet, men för nygrundade företag rör det sig om 70 %.

Genom projektet "Jeunes Entreprises Innovantes" ges lättnader av skatter och sociala avgifter för små företag som bedriver investeringsprojekt.

Dialog mellan banker och små och medelstora företag

// Dialogen sker vanligtvis mellan kreditinstitutioner och små och medelstora företag, men mer omfattande samråd har t. ex. organiserats i enlighet med de nya, föreslagna bestämmelserna om kapitalkrav.

Irland

//

Nya initiativ inom riskdelning // Genom "Business expansion scheme" har sedan 1984 gskattelättnader givits till de privata investerare som investerar långsiktigt i små och nya företag inom vissa områden. De totala medel som investerades 1984-2003 uppgick till 1 041 miljoner euro. Genom "såddkapitalsystemet" ges skattelättnader till enskilda personer som etablerar eget företag.

Enterprise Ireland har under år 2002 beslutat att investera 95 miljoner euro i 12 nya riskkapitalfonder med särskild regional och sektorsvis inriktning. Enterprise Ireland har också investerat 9 miljoner euro i en regional fond som inriktar sig på företag med exportpotential, och 25 miljoner euro i en högteknologifond. En databas med företagsänglar har dessutom upprättats.

Dialog mellan banker och små och medelstora företag // Näringsdepartementet har fört rundabordssamtal från och med 2001 och haft sex sammanträden.

Luxemburg

//

Nya initiativ inom riskdelning // Staten och "Societé Nationale de Crédit et d'Investissement" har infört ett lånesystem för nyföretagare och befintliga små och medelstora företag inom konventionella områden som uppfyller vissa villkor. Lånen kräver inga säkerheter och kan täcka upp till 40 % av investeringsbehoven.

Dialog mellan banker och små och medelstora företag // -

Nederländerna //

Nya initiativ inom riskdelning // Garantisystemet har modifierats för att bli mer tillgängligt för nygrundade företag, vilket omfattar en förlängning av definitionen på ett nygrundat företag till under fem år.

Dialog mellan banker och små och medelstora företag // -

Österrike //

Nya initiativ inom riskdelning // "Austria Wirtschaftsservice" (AWS) har infört ett "Gewinnwertpapier", som är ett långsiktigt (minst 10 år) låneinstrument till små och medelstora företag. Det ger långivaren rätt till en andel i företagets vinst och kapitalet är garanterat av AWS. Hittills har 14 värdepapper utgivits.

AWS håller på att utveckla ett "Double-Equity-Fonds"-system, som kommer att fördubbla nya företags eget kapital genom garanterade lån eller riskkapitaldeltagande (stöds erhålls genom garantifaciliteten för små och medelstora företag i det fleråriga programmet).

AWS har återinfört sitt system med "Gründungbonus", där AWS ger en bonus på 14 % till dem som sparar till grundkapital.

På regional nivå har Steiermark utvecklat ett handlingsprogram för riskkapital, där bidrag ges till både rådgivning och förberedande åtgärder med högst 750 000 euro i riskkapital. Niederösterreich har inrättat "TecNet"-fonden som investerar nya och tidiga minoritetsandelar i teknikorienterade företag. Burgenland har inrättat en riskkapitalfond inom ramen för regionalfondernas mål 1.

Dialog mellan banker och små och medelstora företag // AWS informerar regelbundet finansinstituten om utvecklingen inom området för små och medelstora företag. På federal nivå sammanför "Gründer-Round-Tables" intressenter som är relevanta vid nyetablering av företag, och liknande initiativ finns även på regional nivå (t. ex. i Niederösterreich).

Finland

//

Nya initiativ inom riskdelning // Verksamheten i Finnish Industry Investment Ltd har på nytt inriktats på finansiering som gäller sådd- och startriskkapital. Det statliga specialfinansieringsinstitutet Finnvera har dessutom fått rätt att göra kapitalinvesteringar.

Den finska nationella fonden för forskning och utveckling (Sitra) har fått som uppgift att utveckla instrument för företagsetablering och investeringar.

Regeringen överväger att införa skatte- och lagstiftningsmässiga incitament för privata investeringar inom riskkapital.

Dialog mellan banker och små och medelstora företag // --

Sverige //

Nya initiativ inom riskdelning // I syfte att förenkla sina instrument, har ALMI Företagspartner kombinerat sina tre mikrolåneprodukter till en enda produkt. Lånebeloppen kan vara högst 27 000 euro med en löptid på högst 6 år, med eller utan säkerheter. Räntesatsen är högre än den normala bankräntan, för att den privata utlåningen inte skall trängas ut. ALMI måste täcka alla kreditförluster med sina ränteinkomster.

Ett nytt program stöder ömsesidiga garantifonder genom regionala garantiföretag. Stöd ges till inrättande av ömsesidiga garantiföretag och till tillhandahållande av information. Hittills har ca 325 000 euro använts för detta syfte.

Verket för näringslivsutveckling (NUTEK) stöder inrättandet av regionala nätverk för företagsänglar. Av de ca 30 nätverk som inrättats har 17 erhållit stöd. NUTEK har självt rollen som nätverkens nätverk, och tillhandahåller verktyg, t. ex. handböcker och forskning till nätverken. Det finns också ett projekt som har som syfte att aktivera kvinnliga företagsänglar.

Stiftelsen Innovationscentrum (SIC) främjar i synnerhet unga och kvinnliga innovatörer, och har skapat ett regionalt innovationssystem med målet att ha ett innovationskontor i varje kommun.

Dialog mellan banker och små och medelstora företag // --

Förenade kungariket //

Nya initiativ inom riskdelning // Den brittiska staten är minoritetsdelägare i åtta regionala riskkapitalfonder som inrättats för att täcka bristen på eget kapital i samband med riskkapitalinvesteringar med upp till 725 000 euro.

Staten deltar också med 50 procent i riskkapitalfonden "Community Development Venture Fund" (Bridges Fund) som bedriver verksamhet i de minst gynnade områdena i England och investerar i företag med god tillväxtpotential.

Programmet "Early Growth Funding" håller på att utvecklas och kommer att inriktas på nygrundade företag med en genomsnittlig riskkapitalinvestering på 72 000 euro.

Dialog mellan banker och små och medelstora företag // Arbetsgruppen för investeringar i småföretag (Small Business Investment Taskforce) ger råd till småföretag i finansieringsfrågor. Gruppen består av finansiärer och användare. Ett forum för etniska minoriteters aktiviteter i näringslivet (Ethnic Minority Business Forum) företräder dessutom etniska minoriteters intressen och har tillgång till en undergrupp som arbetar med finansiering.

Cypern //

Nya initiativ inom riskdelning // Handels-, industri- och turismdepartementet har infört ett lånegarantisystem för små och medelstora företag inom tillverkningsindustrin, som har som mål att omorganisera sig eller expandera. Enligt detta system lånar affärsbanker ut pengar till små och medelstora företag, samtidigt som de får en upp till 100 % statlig garanti på lån som kan uppgå till högst 169 000 euro. Räntan kan subventioneras med upp till 2 procentenheter, när den överstiger 5 %.

Dialog mellan banker och små och medelstora företag // --

Tjeckien //

Nya initiativ inom riskdelning // Industri- och handelsdepartementet driver ett nyligen uppdaterat program, genom vilket både lån till och kapitalinvesteringar i små och medelstora företag garanteras.

Dialog mellan banker och små och medelstora företag // Företrädare för alla intressenter finns i "Nationella diskussionsgruppen om små och medelstora företag", som deltar i utformningen av politiken för dessa företag.

Estland //

Nya initiativ inom riskdelning // Den estländska kredit- och exportgarantifonden (KredEx) tillhandahåller lånegarantier, leasinggarantier och exportgarantier genom olika finansinstitut. KredEx-garantierna garanteras även av staten. KredEx-garantierna har möjliggjort bankutlåning till ett värde av 47,3 miljoner euro.

Enterprise Estonia genomför den offentliga politiken för stöd till små och medelstora företag. Stöd och rådgivning ges till nygrundade företag. Stödet kan uppgå till 6 400 euro.

Dialog mellan banker och små och medelstora företag // KredEx har organiserat flera regionala rundabordsmöten, som har förbättrat den ömsesidiga förståelsen och resulterat i nya bankprodukter.

Lettland //

Nya initiativ inom riskdelning // Lettlands hypoteksbanks utlåning till små och medelstora företag garanteras av staten. Banken har lånat ut 39 miljoner euro till små och medelstora företag; dessa lån har till viss del subventionerats. Banken kommer särskilt att rikta in sig på nygrundade företag och mikroföretag.

KfW och flera lettiska banker samarbetar för att låna ut i enlighet med EU:s Phare-program och dess finansieringsfacilitet för små och medelstora företag, och lån uppgående till 71 miljoner euro och stöd uppgående till 11 miljoner euro har tillhandahållits.

Ekonomidepartementet planerar att skapa en riskkapitalfond som tillhandahåller riskkapital till små och medelstora företag. Lettiska utvecklingsbyrån har redan en fond som heter "Norway Latvia Business Development Fund", och som investerat hela sitt kapital på 2,4 miljoner euro i små och medelstora företag.

"Lettiska garantibyrån" håller på att omorganiseras till ett publikt aktiebolag. Byrån ger garantier på upp till 70 % vid utlåning till nygrundade företag.

Dialog mellan banker och små och medelstora företag // "Nationellt forum för små och medelstora företag" organiseras av Lettlands hypoteksbank och ekonomidepartementet, i syfte att förbättra dialogen mellan staten och de små och medelstora företagen.

Litauen //

Nya initiativ inom riskdelning // Staten har inrättat en garantiinstitution med namnet Invega, som tillhandahåller garantier på upp till 80 % för utlåning till investeringar i små och medelstora företag och upp till 50 % för utlåning till arbetande kapital. Den tillhandahåller även räntesubventioner på upp till 50 %. För år 2003 har 8,7 miljoner euro reserverats för garantier.

Åtskilliga banker deltar i program för finansieringsfaciliteter för små och medelstora företag, som finansieras inom ramen för Phare-programmet i samarbete med EBRD och KfW, av vilka ett har ett program för mikrofinansiering. Tre banker deltar även i andra Phare-finansierade utvecklingsprojekt för små och medelstora företag. Ett separat program är inriktat på kvinnliga entreprenörer, vilket får stöd av Europeiska rådets utvecklingsbank och Nordiska investeringsbanken.

Dialog mellan banker och små och medelstora företag // Till följd av EU:s rundabordsdiskussioner, kommer en nationell rundabordsdiskussion mellan bankföreträdare och små och medelstora företag att äga rum under andra hälften av 2003. Under ett seminarium som hölls nyligen diskuterades dessutom garantiprodukter för små och medelstora företag.

Malta //

Nya initiativ inom riskdelning // Genom Ipse tillhandahålls hjälp vid omstrukturering inom tillverkningsindustrin, inkl. partiella lånegarantier och delvis subventionerade räntor.

Dialog mellan banker och små och medelstora företag // -

Polen //

Nya initiativ inom riskdelning // Genom låne- och kreditgarantiprogrammet "Capital for the entrepreneurial", eftersträvas upprättandet av ett system av lokala och regionala finansinstitut (ca 100 finansinstitut deltar) för att hjälpa små och medelstora företag att få tillgång till finansiering. Staten planerar att tilldela programmet 9 miljoner euro. De lokala och regionala fonder som håller på att inrättas kommer att ge lån på upp till 25 000 euro och garantier till små och medelstora företag och entreprenörer. Målet är att se till att det blir lätt att få tillgång till lån, inte att ge fördelaktiga villkor. De deltagande instituten kommer väljas ut genom ett anbudsförfarande.

Dialog mellan banker och små och medelstora företag // -

Slovenien //

Nya initiativ inom riskdelning // Den främsta prioriteringen är att se över "Slovene Enterprise Fund" för att bättre kunna tillhandahålla små och medelstora företag ett urval av finansiella instrument, t. ex. lån med subventionerad ränta, lånegarantier och riskkapital. Under 1996-2002 lånade fonden ut subventionerade medel till ett värde av 87 miljoner euro och investerade 174 miljoner euro i små och medelstora företag. Fonden inför nu lån med amorteringsfria perioder och lånegarantier. Det finns flera stödprogram för små och medelstora företag på lokal och regional nivå.

Dialog mellan banker och små och medelstora företag // Ekonomidepartementet har genomfört en undersökning av banktjänster som tillhandahålls små och medelstora företag och organiserat en dialog om hur dessa tjänster kan förbättras. Nationella rundabordssamtal har hållits i fyra år och handelskammaren har dessutom organiserat sammanträden mellan banker och små och medelstora företag.

Norge //

Nya initiativ inom riskdelning // Det finns ett heltäckande utbud av finansiella instrument för små och medelstora företag (stöd, lån, garantier och kapitalinvesteringar) som har varit tillgängligt i flera år.

Dialog mellan banker och små och medelstora företag // --

Bulgarien //

Nya initiativ inom riskdelning // Byrån för små och medelstora företag (Asma) och "Encouragement Bank" har utarbetat en plan för att upprätta ett allmänt kreditgarantisystem för små och medelstora företag. Inom ett befintligt system för mikrokrediter har man garanterat krediter till ett värde av 7,5 miljoner euro.

Flera banker har låneprogram som riktas till små och medelstora företag, däribland ett samarbetsprogram med KfW.

Dialog mellan banker och små och medelstora företag // --

Turkiet

//

Nya initiativ inom riskdelning // Organisationen för utveckling av små och medelstora företag (Kosgeb) deltar i Turkiets kreditgarantifond, som har garanterat lån till ett värde av 36 miljoner euro. Kosgeb deltar också i det partnerskap för investeringar i små och medelstora företag, som tillhandahåller kapital och råd vid investeringar i små och medelstora företag. Kosgeb deltar också i ett samarbete där lån med låg ränta tillhandhålls Små och medelstora företag.

En kreditgarantifond tillhandahåller garantier på upp till 50 % för bankutlåning till små och medelstora företag. Eximbank har dessutom en särskild exportkredit inriktad på små och medelstora företag. Banken är också skyldig att rikta 30 % av sina exportgarantier till små och medelstora företag och den tillhandahåller subventionerade räntor till små och medelstora företag i missgynnade områden.

I samband med initiativet för partnerskap vid kapitalinvesteringar finns ett mål att öka riskkapitalinvesteringarna.

Dialog mellan banker och små och medelstora företag // Handelskammaren organiserar regelbundna möten om frågor om små och medelstora företag. Banksektorn och riskkapitalfonderna samarbetar också vid finansiering av små och medelstora företag.