A4-0328/98

Resolution om kommissionens meddelande Grönboken om konvergens av telekommunikation, media och informationsteknik och dess följder för lagstiftningen (KOM(97)0623 - C4-0664/97)

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

- med beaktande av kommissionens meddelande (KOM(97)0623 - C4-0664/97),

- med beaktande av betänkandet från utskottet för ekonomi, valutafrågor och industripolitik och yttrandena från utskottet för forskning, teknologisk utveckling och energi, utskottet för rättsliga frågor och medborgarrätt, utskottet för sysselsättning och socialfrågor och utskottet för kultur, ungdomsfrågor och media (A4-0328/98), och av följande skäl:

A. Informationssamhällets framväxt utmanar vårt samhälles traditionella organisationsformer och kräver anpassade strukturer som kan stödja ett fortsatt genomförande av våra traditionella samhälleliga mål, demokratiska värden och kulturer och erbjuda möjligheter att skapa sysselsättning, jämlikhet, uppnå en bättre integration av personer med funktionsnedsättningar och äldre personer samt välstånd.

B. I ett samhälle som i huvudsak grundar sig på informationsutbyte genom elektroniska nätverk gör de tekniska förändringarna det inte bara möjligt, utan dessutom nödvändigt, att övervinna den specialisering som av tradition finns i olika nätverk och att överföra olika former av kommunikation och meddelanden genom flera infrastrukturer.

C. Konvergens innebär inte nödvändigtvis att de olika sektorerna blir en, utan snarare att nya sektorsövergripande verksamheter och tjänster som delvis överlappar varandra kommer att existera sida vid sida under förutsättning att regelverken inte hindrar dessa nya organisationssätt.

D. Den tekniska utvecklingen innebär utmaningar för tillämpningen av det befintliga regelverket och står i strid med de grundsatser som traditionella regelverk bygger på, nämligen det dubbla antagandet att det råder brist på nätverksresurser och specialisering bland dessa.

E. Regelverket måste anpassas till en ny modell av vitt tillgängliga, utbytbara, multifunktionella, och världsomspännande nätverk och motsvarande behov av nya ekonomiska strategier, synergier mellan företag samt en ny definition av karaktären hos de olika inblandade sektorerna och även beakta den snabba utvecklingstakten och behovet av förutsägbara, flexibla och förenande nätverk.

F. Konvergens får emellertid inte användas som en förevändning för strategier som syftar till vertikal integration eller marknadskontroll, och de offentliga institutionerna måste säkerställa att en sådan utveckling inte används för att begränsa konsumenternas valmöjligheter eller konkurrenternas möjligheter att vinna tillträde till marknaden.

G. Varje ensidgt försök att ta kontroll över kritiska resurser eller tjänster måste konsekvent motverkas av de offentliga institutionerna. Målet att nå en kritisk massa av användare för utveckla nya tjänster är inte ett godtagbart skäl till att använda sådana utestängande metoder.

H. Öppna standarder och plattformar samt allmänna och kompatibla tjänster är mer effektiva verktyg för att skapa betydande användarbaser och bör främjas. En stor del av innovationen i form av nya tjänster härrör från små och medelstora företag, och dessa är i ännu högre grad än stora företag beroende av att tekniska specifikationer är allmänt tillgängliga och av att priset för att vinna tillträde till marknaden inte blåses upp på konstgjord väg.

I. Det råder inget linjärt samband mellan teknisk konvergens och hur användarna agerar. Av detta följer att utvecklingen av nya tjänster, åtminstone under en förutsebar framtid under vilken det är möjligt att ha en föreställning om behoven av ny lagstiftning, kommer att utgöra ett komplement till traditionella medier och tjänster snarare än att ersätta dem och det kommer att ske en gradvis övergång.

J. Det är därför berättigat att anta att den klassiska televisionen kommer att förbli det viktigaste mediet under en förutsebar framtid. I synnerhet de mindre gynnade medborgarna kommer att bli mer beroende av klassiska medier och tjänster och under längre tid än genomsnittsmedborgaren.

K. I ett demokratiskt samhälle är det de offentliga institutionernas skyldighet att säkerställa medborgarnas möjlighet att ta del av kvalitetsinnehåll och den allmänna tillgången på sådant material och på olika sorters information, och det oavsett infrastruktur, genom allmänna och privata radioutsändningar eller olika slags medietjänster, (inbegripet samhälliga medietjänster) som samhällsomfattande tjänster inom telekommunikationssektorn som utvidgats till att omfatta tillgång till Internet, systematiskt och kostnadsfritt offentliggörande på Internet av information till allmänheten samt att främja den demokratiska utvecklingen med elektroniska hjälpmedel på ett sådant sätt att de nya tjänsterna inte blir ett verktyg för att manipulera och sprida oriktiga uppgifter, och att de uppfyller kraven om skydd för privatlivet och säkerheten.

L. Ett nödvändigt inslag när det gäller att tillhandahålla allmännyttiga tjänster utgörs av mediala samhällstjänster, såsom närradio, öppna TV-kanaler och Internet-baserade lokala informationsnätverk, som inte drivs i vinstsyfte och som är upplysningsskyldiga till lokala instanser eller intressegemenskaper och som ökar och förbättrar medborgarnas och lokalsamhällenas tillgång till medierna,

M. Kommissionen har erkänt att produkter med kulturell karaktär, särskilt film och TV-program, inte kan behandlas som vanliga produkter eftersom de är viktiga medel för identifikation, mångfald och integration.

N. Enligt EG-domstolens rättspraxis skall medlemsstaternas bestämmelser för att säkerställa kulturpolitiken och en åsiktsmässig mångfald erkännas som tvingande skäl i allmänhetens intresse, vilka motiverar begränsningar i det fria tillhandahållandet av tjänster.

O. Den audiovisuella sektorn har redan en lämplig rättslig inramning på gemenskapsnivå. Det är därför inte nödvändigt att överväga några nya större regleringsinitiativ i detta läge, utan tyngdpunkten bör i stället ligga på ett tillfredsställande införlivande av direktiv och en rigorös tillämpning av dessa för att ge operatörerna den rättsliga säkerhet och stabilitet som behövs för att de skall kunna utvecklas.

P. Att utvecklingen till sin natur är så global medför att all europeisk lagstiftning måste formuleras på ett sådant sätt att den är förenlig med subsidiaritetsprincipen och Europeiska unionens internationella åtaganden, men också att denna lagstiftning kan ligga till grund för internationellt samarbete och en internationell rättslig ram.

Q. Liberaliseringen av telekommunikationsmarknaden och den ökande konvergensen medför att det blir allt nödvändigare att medlemsstaterna harmoniserar den nationella lagstiftningen, något som kan ske om kommissionen främjar optimal samordning mellan de nationella behöriga myndigheterna.

1. Parlamentet välkomnar att kommissionen har offentliggjort denna grönbok som verkar som en katalysator på de förväntade (och därför tidsmässigt gynnsamma, med beaktande av den snabba utvecklingstakten) diskussionerna om en framtida modell för lagstiftningen om de konvergerande sektorerna,

2. påminner om att frågan inte i första hand är teknisk, juridisk eller ekonomisk utan främst rör medborgarnas och konsumenternas behov vars intressen, som bland annat innefattar medborgerliga rättigheter, sysselsättning, kulturell mångfald och konsumentskydd, inte nödvändigtvis överensstämmer med handelns behov,

3. anser det tillrådligt att «konvergens» definieras exakt som sammanväxande respektive utbytbarhet av nätplattformar och tekniska transmissionsvägar för elektronisk kommunikation samt harmonisering av tekniska komponenter i terminalutrustning, och uppmanar kommissionen att klargöra de definitioner som gäller för fenomen förknippade med «konvergens» och belägga dessa med empiriskt säkrade fakta, samt att lägga fram en analys av den medieutrustning som hushållen har och användningen av medier med europeiska och internationella jämförelser,

4. kräver att en utvärdering av vilka konsekvenser konvergensen kan ha på sysselsättningen och utvecklingen av olika arbetsformer skall ingå som ett led i arbetet med att förbereda införandet av eventuell ny lagstiftning eller anpassning av den befintliga lagstiftningen,

5. anser att informationsförmedling genom olika nätverk i grunden är en och samma verksamhet och att den därför bör regleras inom en enda ram, i stället för att det skall finnas särskilda ramar för de olika nätverken, med undantag endast för sådana nätverk som behövs för förvaltning av radiospektrum, som inte skall vara föremål för auktion, samt andra knappa resurser,

6. anser att en anpassad bestämmelse, som speglar en balanserad avstämning mellan medie-, telekommunikations- och konkurrensrätt, förmedlar investerings- och rättssäkerhet på grundval av en enhetlig rättsordning,

7. anser att mobil kommunikation kommer att spela en framträdande roll bland alla de användningsområden som telekommunikation kommer att ha i framtiden, men även för alla slags tjänster i informationssamhället, och rekommenderar därför att särskild hänsyn tas till denna aspekt när nya regelverk utarbetas, så att mobil kommunikation inte blir ett undantag från den generella ram som skall inrättas,

8. anser att för att göra det lättare att omsätta den tekniska konvergensen i fråga om informationsteknik i konvergensprodukter bör man vara särskilt uppmärksam på de generiska möjligheter som hänger ihop med integrationen av olika tekniker såsom systemarkitektur, inbyggd mjukvara och användargränssnitt,

9. anser att konvergensen av telekommunikation, media och informationsteknik måste återspeglas i EU-lagstiftningen på ett sådant sätt att samverkan mellan olika tekniska lösningar inte hindras; det måste utvecklas okomplicerade och användarvänliga gränssnitt, vilket kräver att Europeiska unionen gör ett betydande åtagande och kraftigt stödjer öppna standarder och plattformar, utveckling av generiska tjänster och kompatibla tillämpningar, strävanden som syftar till gratis programvara och ekonomiskt samarbete och samarbetsallianser som grundar sig på sådana standarder och strävanden,

10. begär att arbetet med att fastställa tekniska standarder skall gå så snabbt som möjligt samtidigt som det skall basera sig på branschrekommendationer, vilket för närvarande är fallet på de områden som omfattas av ETSI, samt att konsumentföreträdare aktivt skall delta i detta förfarande,

11. begär att gemenskapens konkurrensregler skall tillämpas strikt för att förhindra att det skapas flaskhalsar som kan begränsa konsumenternas valmöjligheter och förhindra att aktörer som har en dominerande ställning eller som är först med att erbjuda en viss tjänst begränsar övriga konkurrenters möjlighet att vinna tillträde till marknaden,

12. kräver att de som tillhandahåller TV-program med villkorad tillgång och betal-TV åläggs att på begäran från konsumenter eller de som tillhandahåller programmen även tillhandahålla alla tekniska och kundanpassade tjänster (till exempel kodning, kundadministration, utdelning av smarta kort); kräver dessutom att konsumenter inte skall kunna tvingas att abonnera på ett orimligt stort antal betal-TV-kanaler om de endast önskar ta del av ett begränsat utbud,

13. anser att televisionen som ett led i direktivet Television utan gränser i de europeiska demokratierna inom överskådlig framtid kommer att förbli mediet för primär informationsinhämtning och -bearbetning och därmed är av avgörande betydelse för människors åsikter och beslut i vårt pluralistiska samhälle och för att demokratin skall fungera, för bevarandet av den kulturella mångfalden och för förmedling av samhälleliga värden; anser att detta gäller oberoende av finansieringsformen (avgifter, reklam, abonnemang, avgift per visning) och transmissionsmetoden,

14. rekommenderar en grundläggande översyn av hur effektiva de medel är som Europeiska gemenskaperna i kraft av konkurrenspolitiken har till sitt förfogande för att hantera konvergensförutsättningarna, så att det i god tid kan lämnas förslag till eventuella ändringar som är nödvändiga och att man vid användningen av Europeiska unionens rättsliga medel beaktar att det är nödvändigt att främja skapandet av starka europeiska operatörer inom var och en av de berörda sektorerna,

15. uppmanar, med beaktande av att konvergensproblemet på nytt har givit upphov till frågan om mediekoncentration, kommissionen att äntligen lägga fram ett förslag till direktiv om medieägande och mångfald som omfattar och erkänner alla former av elektronisk kommunikation som syftar till att sprida åsikter, och som erkänner att en av nyckelfrågorna kommer att bli tillgång till tittare och programrättigheter,

16. kräver att man säkerställer must carry-förpliktelser för nätoperatörer beträffande offentliga radio/TV-bolags program inom ramen för deras uppdrag, vilket också bör gälla för digitala radio- och TV-sändningar (digitala nät och terminalutrustning/dekoderboxar) samt handledningssystem för användare,

17. anser det nödvändigt att utvidga bestämmelserna för tillhandahållande av öppna nät (ONP) så snart det finns risk för att flaskhalsar utgör hinder för en korrekt tillämpning av konkurrensrätten och rekommenderar därför kommissionen att tillämpa den på samtrafik för audiovisuella nät, samverkan mellan tjänster, villkorad tillgång och dekodrar, förvaltningen av abonnemang och olika nätnavigeringssystem,

18. uppmanar kommissionen att utarbeta ett förslag till direktiv som innebär att de återstående bristerna framför allt i det konsumenträttsliga skyddet för konsumenter av varor och tjänster som bjuds ut via ny teknik avhjälps, men efterlyser en försiktig inställning till lagstiftning om nya tjänster: lagstiftning skall endast införas när det är nödvändigt för att skydda konsumenternas och allmänhetens intressen i enlighet med på förhand redovisade principer som grundar sig på det faktiska beteendet hos konsumenter och näringslivet och om näringslivets självreglering utifrån dessa principer inte visar sig vara tillräckligt effektiv,

19. anser

- att det trots konvergens av transmissionsplattformarna fortsättningsvis kommer att existera olika politiska mål för vilka det måste finnas en lämplig tillsynsnivå respektive tillsynsmyndighet; att det inte finns behov av en allmän utjämning utan i stället av en större differentiering, att det inte finns behov av sammanslagningar utan i stället av bättre samordning mellan tillsynsmyndigheterna,

- att det också i fortsättningen kommer att finnas sektorsspecifika mål som inte kan uppnås enbart genom tillämpning av den europeiska konkurrenslagstiftningen eftersom denna skall undanröja karteller och missbruk av dominerande ställning i efterhand och från fall till fall,

- att det också i fortsättningen kommer att vara värt och lämpligt att skilja mellan lagstiftning för infrastruktur för elektroniska kommunikationer och lagstiftning om det framförda innehållet och anser att detsamma bör gälla för alla internationella avtal,

- att det också vid teknisk konvergens måste finnas ett tydligt samband mellan ändamål och medel så att det inte blir förlegat att arbeta för sådana mål som mångfald, skydd av minderåriga, främjande av kulturell mångfald samt produktion och distribution av program av hög kvalitet då det inte längre råder brist på frekvenser,

20. konstaterar att artikel 128 i EG-fördraget (nu artikel 151 i Amsterdamfördraget) fastställer att gemenskapen skall bidra till kulturens utveckling i medlemsstaterna med respekt för dessas nationella och regionala mångfald och ser gemenskapens insatser - också inom den audiovisuella sektorn - som en främjande, stödjande och "vid behov" kompletterande funktion, och att punkt 4 i samma artikel förpliktigar gemenskapen att beakta de kulturella aspekterna då den handlar enligt andra bestämmelser i fördraget,

21. uppmanar kommissionen att lägga fram förslag till så tydliga definitioner av den verksamhet och de tjänster som regleras, bland annat för att undvika att medlemsstaternas lagstiftning för att genomföra gemenskapsdirektiven innehåller avvikande definitioner,

22. uppmanar kommissionen att - med hänsyn till att det vid samrådet om grönboken, enligt kommissionens arbetsdokument, betonades att efterfrågan på kvalitetsinnehåll kommer att öka - inom ramen för den utlovade handlingsplanen föreslå en förstärkning av programmet Media II, särskilt mot bakgrund av slutsatserna från Birminghamkonferensen,

23. anser att lagstiftning om innehåll bör stå i överensstämmelse med subsidiaritetsprincipen och med Europeiska unionens internationella åtaganden och att den bör införas gradvis och i enlighet med behov och målsättningar hos den allmänna politiken och mottagarna, och med särskild hänsyn till i synnerhet kraven när det gäller mångfald för att skapa allmän opinion; uppmanar medlemsstaterna att se till att särbehandlingen av public service-radio och public service-TV, i enlighet med protokoll nr 9 som fogats till Amsterdamfördraget om systemet för radio och TV i allmänhetens tjänst i medlemsstaterna, alltid åtföljs av stränga villkor vad gäller programmens innehåll och kvalitet och konstaterar att konvergensen förändrar verksamhetsmiljöerna för radio och TV, bland annat så att produktionen förenklas och det skapas möjligheter för ett bredare utbud; konstaterar dock att länderna bör kunna ha möjligheter att finansiera och understödja program som görs med tanke på public service,

24. anser att det krävs en bättre samordning av de tillsynsmyndigheter som ansvarar för denna sektor,

25. anser att det även i framtiden kommer att finnas sektorsspecifika mål, vilka till en del inte kommer att kunna uppnås enbart genom tillämpning av den europeiska konkurrensrätten,

26. anser att utvecklingen av den elektroniska handeln kommer att ha ett starkt inflytande på hur konvergens utvecklas och vilka uttryck den tar sig,

27. anser att de europeiska lagstiftarna måste ta hänsyn till att förfarandena för att utfärda bestämmelser är annorlunda hos våra handelspartner, i synnerhet Förenta staterna, för att inte europeiska företag i jämförbara branscher skall drabbas av konkurrensnackdelar,

28. anser att den kontroll av genomförandet av de uppgifter som fastställs i direktiven, och som i ONP-direktiven ((Europaparlamentets och rådets direktiv 98/10/EG av den 26 februari 1998 om tillhandahållande av öppna nätverk (ONP) för taltelefoni och samhällsomfattande tjänster för telekommunikation i en konkurrensutsatt miljö (EGT L 101, 1.4.1998, s. 24).

Europaparlamentets och rådets direktiv 97/33/EG av den 30 juni 1997 om samtrafik inom telekommunikation i syfte att säkerställa samhällsomfattande tjänster och samverkan genom tillämpning av principerna om tillhandahållande av öppna nät (EGT L 199, 26.7.1997, s. 32).

Europaparlamentets och rådets direktiv 95/62/EG av den 13 december 1995 om tillhandahållande av öppna nät (ONP) för taltelefoni (EGT L 321, 30.12.1995, s. 6).

Rådets direktiv 92/44/EEG av den 5 juni 1992 om tillhandahållande av öppna nät för förhyrda förbindelser (EGT L 165, 19.6.1992, s. 27).

Rådets direktiv 90/387/EEG av den 28 juni 1990 om upprättandet av den inre marknaden för teletjänster genom att tillhandahålla öppna nät (EGT L 192, 24.7.1990, s.1).

)) fastlagts till 1999, bör innehålla en översikt och en rekommendation om att de sektorsspecifika bestämmelser som idag tillämpas i fortsättningen antingen skall karaktäriseras som sektorsspecifika eller sektorsövergripande,

29. uppdrar åt sin ordförande att vidarebefordra denna resolution till rådet, kommissionen, CEN, Cenelec, ETSI och parlamenten i medlemsstaterna.