B4-0833/96

Resolution om Europeiska rådet i Florens och Regeringskonferensen

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

- med beaktande av slutsatserna från Europeiska rådets möte i Turin den 29 mars 1996 ((SN 100/96.)),

- med beaktande av de första sammanträdena under regeringskonferensen som ägt rum på ministernivå och mellan personliga företrädare,

- med beaktande av parlamentets resolution av den 17 maj 1995 om hur Europeiska unionen fungerar inför regeringskonferensen 1996 - genomförande och utveckling av unionen ((EGT nr C 151, 19.6.1995, s. 56.)) och parlamentets resolution av den 13 mars 1996 som innehåller (i) parlamentets yttrande om sammankallande till regeringskonferensen och (ii) utvärdering av reflektionsgruppens arbete och preciseringen av Europaparlamentets politiska prioriteringar inför regeringskonferensen ((EGT nr C 96, 1.4.1996, s. 77.)), och med beaktande av följande:

A. Europeiska rådets fastställde vid sitt möte i Turin på lämpligt sätt regeringskonferensens mandat och valde de prioriterade områden som skall behandlas under regeringskonferensen.

B. Europeiska rådets möte i Florens kommer att utgöra den första etappen i detta förfarande under vilken de första politiska riktlinjerna bör anges och mötet har därför stor politisk betydelse.

C. Den «icke-samarbetspolitik» som bedrivs av den brittiska regeringen visar att regeringskonferensen måste arbeta för att utvidga förfarandet med omröstningar med kvalificerad majoritet.

1. Parlamentet konstaterar med glädje att det mandat som angetts av Europeiska rådets möte i Turin på ett träffande sätt omfattar alla de viktiga frågor som bör behandlas under regeringskonferensen; upprepar sin övertygelse att regeringskonferensen måste förverkliga en omfattande och ambitiös reform, som gör det möjligt att demokratisera och effektivisera en union med femton medlemsstater och att förbereda Europeiska unionen för den framtida utvidgningen,

2. uttrycker sin oro inför den uppenbara svårigheten att inleda verkliga förhandlingar och anser det vara av stor vikt att avsluta de föregående debatterna som skall ge regeringskonferensen den nödvändiga politiska impulsen för att undvika risken för ett avstannande eller en minimal översyn, samt för att lösa problem och utfärda riktlinjer för regeringskonferensens slutliga fas,

3. anser att medborgarnas förväntningar är koncentrerade till alla de områden som är ägnade att föra unionen vidare vad gäller att konstruktivt medverka till lämpliga lösningar inom huvudområdena för en europeisk politik: införandet av ett verkligt unionsmedborgarskap, samt framsteg på området för inrikes och rättsliga frågor, t.ex. vad gäller den inre säkerheten och bekämpningen av den internationella brottsligheten, sysselsättningen och det sociala skyddet, öppenheten, demokratiseringen och institutionernas effektivitet samt Europeiska unionens närvaro på den internationella arenan,

4. konstaterar att det för många medlemsstater är politiskt viktigt att skriva in ett kapitel om sysselsättningen, men upprepar sin övertygelse att man måste gå längre än endast till en samordning mellan medlemsstater och utrusta unionen med tillräckliga institutionella och finansiella medel för att genomföra en gemensam politik på detta område,

5. noterar att det vid de första diskussionerna kunde konstateras blygsamma framsteg som nästan uteslutande är begränsade till frågorna om inre säkerhet och kamp mot den internationella brottsligheten som framför allt är knuten till narkotikasmuggling; understryker nödvändigheten av att betydande delar av den tredje pelaren överförs till gemenskapspelaren utan att det samtidigt införs nya beslutsförfaranden av ad hoc-karaktär; noterar i synnerhet att överförandet till gemenskapspelaren av asylpolitiken, fastställandet av bestämmelser som styr korsandet av yttre gränser och invandringspolitiken har stöd av en mycket stor majoritet vid regeringskonferensen; anser därför att ett avtal rörande dessa tre punkter snabbt bör kunna konkretiseras,

6. beklagar att de första debatterna inom det institutionella området, i synnerhet vad avser nödvändiga förändringar av den institutionella balansen, karaktäriserades av ett tillstånd av status quo och motstånd mot förändringar, och understryker att det inte kommer att vara realistiskt möjligt att genomföra utvidgningar, inte ens de redan förväntade och planerade, om inte gemenskapsinstrumenten och gemenskapsförfarandena förstärks och unionens demokratiska underskott minskas på ett betydande sätt; beklagar särskilt att utvidgningen av medbeslutandeförfarandet till samtliga rättsakter och införandet av omröstning med kvalificerad majoritet som allmän regel fortsätter att möta starkt motstånd; anser dessutom att rådet bör bedriva sin verksamhet vad gäller samtliga lagstiftningsärenden i fullständig öppenhet och att medborgarnas rätt att ta del av dokument garanteras i fördraget,

7. hoppas att de problem som sammanhänger med unionens nya institutionella ordning, i linje med mandaten från Europeiska rådets möte i Turin, åter skall bli en central punkt på regeringskonferensens dagordning efter Europeiska rådets möte i Florens,

8. anhåller om att förenklingen och konsolideringen av fördragen utan dröjsmål inleds av en arbetsgrupp med deltagare från kommissionen och Europaparlamentet och genomförs på ett bra sätt så att detta vid slutet av regeringskonferensen utmynnar i en förenklad och konsoliderad fördragstext som är klarare och enklare,

9. hoppas att medlemsstaterna inom ramen för den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken fastställer unionens prioriterade intresseområden och inför effektiva beslutsförfaranden som ger den flexibilitet som är nödvändig för att gå framåt; påminner om att ingen medlemsstat skall vara tvungen att delta i ett beslut som fattas genom majoritetsomröstning, men att medlemsstaten inte heller skall kunna blockera antagandet och genomförandet av ett sådant beslut,

10. förväntar sig att det italienska ordförandeskapet, medlemsstaterna och kommissionen ger all nödvändig drivkraft vid Europeiska rådets möte i Florens för att undvika att integrationsprocessen stagnerar, vilket skulle vara skadligt för den europeiska integrationen,

11. anhåller om att alla förslag rörande flexibilitet skall respektera EG:s regelverk och den enhetliga institutionella ramen och att det skall bekräftas att alla medlemsstaters deltagande och deras rättsliga jämlikhet förblir unionens mål; uppmanar medlemsstaterna att noggrant fastställa inom vilka områden en klausul om förstärkt samarbete skulle kunna införas,

12. påminner om Europaparlamentets ståndpunkt, som det uttryckt i sina resolutioner av den 17 maj 1995-13 mars 1996, om nödvändigheten av att inhämta parlamentets samtycke innan fördraget ändras,

13. anser att det är oacceptabelt och strider mot fördragets anda och bokstav, särskilt artikel 5, att Förenade kungariket blockerar unionens verksamhet,

14. uppdrar åt sin ordförande att vidarebefordra denna resolution till kommissionen, rådet och medlemsstaternas regeringar och parlament.