Yttrande om kommissionens skrivelse om samarbete för lokal och regional utveckling i Europa - Europa 2000+ (96/C 100/16)

Den 27 maj 1994 beslutade Regionkommittén att, i enlighet med artikel 198c i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, bereda ett yttrande om kommissionens skrivelse om samarbete för lokal och regional utveckling i Europa - Europa 2000+.

Utskott 5 "Fysisk planering, miljö och energi" som inom kommittén ansvarat för beredningen av yttrandet, antog enhälligt sitt yttrande den 29 maj 1995.

Föredragande var Claude du Granrut (Frankrike).

Arbetsgruppen för Europa 2000+ sammanträdde den 27 februari, 20 mars och 24 april för att bereda ärendet.

Vid sin 8:e plenarsession den 19-20 juli 1995 (sammanträdet den 20 juli 1995) godkände Regionkommittén enhälligt följande yttrande.

Artikel 130a i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen stipulerar att gemenskapen "för att främja en harmonisk utveckling inom hela gemenskapen" skall utveckla och fullfölja åtgärder som leder till att dess ekonomiska och sociala sammanhållning stärks och att denna målsättning utgör grunden för ett mer solidariskt och demokratiskt Europa.

Den ekonomiska och sociala sammanhållningen är inte bara begränsad till en politik med syfte att minska klyftor i den regionala utvecklingen, utan den skall i fortsättningen ges en bredare definition som innefattar den fysiska utvecklingen i hela gemenskapen.

Fysisk planering kan inte längre uttryckas enbart i nationella termer, utan måste vara föremål för samarbete mellan medlemsstaterna för att garantera att gemenskapspolitikens olika planeringsaspekter är samstämmiga och att staternas olika strategier för fysisk planering är harmoniserade, kompletterande och koordinerade med gemenskapens politik inom området.

Då nya mönster uppstår i gemenskapens ekonomiska geografi till följd av den fria rörligheten för personer, varor, tjänster och kapital och till följd av anslutningen av nya medlemsstater, både i nuläget och i framtiden, bör den fysiska planeringen integreras med social- och miljöskyddspolitik.

Artikel 2 i Fördraget om den Europeiska unionen stipulerar att gemenskapen skall grundas på harmoniska och balanserade ekonomiska aktiviteter och på en varaktig och icke-inflatorisk tillväxt som tar hänsyn till miljön.

I de flesta av medlemsstaterna delas ansvaret för fysisk planering mellan regionala och lokala myndigheter vilka befinner sig närmast folket vad gäller beslutsnivå, i enlighet med subsidiaritetsprincipen.

Den tekniska undersökningen kring Europa 2000+ och dess strategiska införlivande i det Europeiska programmet för fysisk utveckling (EPFU), för vilket ett första utkast skall göras före slutet av 1995, ger regionala och lokala myndigheter en möjlighet att hävda sin roll och sin önskan att delta i den fysiska omstruktureringen av unionen.

Millan, kommissionär för regionalpolitik, och Landaburu, generaldirektör för GD 16, presenterade dessa dokument vid ReK:s fjärde och femte plenarsessioner den 27 och 28 september respektive den 15 och 16 november 1994 och bad då Regionkommittén att avge ett yttrande över dokumenten för att utvärdera dem och komma med förslag till uppföljningen.

Den 5 december 1994 beslutade Regionkommitténs presidium att utse en arbetsgrupp med ansvar för att göra ett utkast till yttrandet i ärendet.

Den 24 april 1995 antog arbetsgruppen utkastet till yttrandet som vidare antogs av utskott 5 den 29 maj 1995.

Förklaring nr 26 i Fördraget om Europeiska unionen erkänner den betydande strukturella eftersläpningen för regionerna i gemenskapens yttersta randområden (franska utomeuropeiska departement, Azorerna, Madeira och Kanarieöarna) samt de svåra problem som kännetecknar dessa regioners ekonomiska och sociala utveckling.

Med beaktande av ovanstående avger REGIONKOMMITTÉN följande yttrande.

1.ALLMÄNNA PRINCIPER I EUROPA 2000+

1.1. Målsättningarna med en europeisk politik för fysisk planering

- Regionkommittén ställer sig positiv till målsättningen i rapporten "Europa 2000+" som ger en referensram för främjandet av ett Europa som dels är mer konkurrenskraftigt tack vare sin infrastruktur och genom en minskning av vissa överkostnader, dels mer livskraftigt vad gäller en varaktig utveckling av miljö- och kulturskydd och som i sin strävan efter ekonomisk och social sammanhållning lägger större vikt vid solidaritet och rättvisa. Genomförandet av denna nya utvecklingsmodell erbjuder en garanti för en balanserad utveckling och kommer att göra mycket för skapandet av nya arbetstillfällen.

- Vi noterar att Europa 2000+ inte bara syftar till att identifiera välmående områden och ekonomiska aktiviteter, utan också möjligheter till att utveckla och förbättra Europa i dess helhet med bibehållen respekt för lokala särdrag.

- Kommittén anser att de i den fysiska planeringen inblandade parterna, dvs Europeiska unionen, medlemsstaterna och regionala och lokala myndigheter, på grundval av dessa data tillsammans måste fastställa en aktiv utvecklingsstrategi för att vända oacceptabla tendenser och för att utarbeta ett program för varaktig utveckling grundad på solidaritet och ekonomisk och social sammanhållning.

1.2. Principer för den europeiska politiken för fysisk planering

- Regionkommittén gläder sig åt att Europa 2000+, som föreslår organisationssystem för regional planering, ger de regionala och lokala myndigheterna möjlighet att bekräfta sin roll som initiativtagare och part i arbetet för att skapa en mer sammanhängande fysisk struktur inom EU.

- ReK anser att den som det organ inom EU:s institutioner som direkt och mest representativt är folkets röst regelbundet skall konsulteras i frågor rörande målsättningen med det Europeiska programmet för fysisk utveckling som är den politiska armen av de principer och verktyg som ställs upp i Europa 2000+.

- Kommittén anser att ett samarbete inom unionen förutsätter att både EU och dess medlemmar genom att beakta regionala och lokala utvecklingsplaner respekterar den lokala beslutsprocessen och att man kompletterar infrastrukturerna för transport, energi och telekommunikationer så att dessa blir effektivare och medger tillgänglighet till alla regioner, inklusive perifera regioner, öar, kustområden, bergsområden, regioner vid EU:s yttre gräns likaväl som regioner på tillbakagång och mindre utvecklade regioner.

- Vi vill dra uppmärksamhet till nödvändigheten i att ta hänsyn till miljön i samband med all europeisk fysisk planering.

- Kommittén understryker vikten av samarbete mellan regioner, över gränser och på övernationell nivå som kan täcka mycket vida områden, antingen inom EU eller med tredje land, t ex med central- och östeuropeiska stater. Sådant samarbete som främjar konvergens och synergi är väsentligt för att tillgodose behoven av internationella förbindelser och för att öka solidariteten, främja den ekonomiska och sociala sammanhållningen och för en jämn fysisk utveckling inom EU.

1.3. Tillämpning av subsidiaritetsprincipen i samband med fysisk planering

- Regionkommittén noterar med tillfredsställelse att rapporten Europa 2000+ inte lägger fram en helhetsplan utan föreslår system för politiska lösningar för fysisk planering efter de behov av konsekvens och rättvisa som råder inom EU och som respekterar ansvarsfördelningen mellan EU, medlemsstaterna och lokala och regionala myndigheter inom ramen för deras respektive beslutsprocesser.

- Vi vill påpeka att en effektiv gemenskapspolitik för fysisk planering förutsätter en beslutsprocess som grundas på lämpliga data inklusive data från de lokala och regionala myndigheterna. För detta bredare samarbete behövs nya konsultationsarrangemang med medlemsstaterna och deras lokala och regionala myndigheter, för att möta de enligt subsidiaritetsprincipen legitima kraven på effektivitet, överskådlighet och demokrati.

- Kommittén ser det grepp på fysisk planering som förespråkas i Europa 2000+, och som måste stödjas av de lämpliga principer för beslutsfattande och konsultationsarrangemang som beskrivits ovan, som ett praktiskt exempel på subsidiaritet och som ett demokratiskt grundelement i byggandet av medborgarnas Europa.

2. UTMANINGARNA FÖR DEN EUROPEISKA POLITIKEN FÖR REGIONERNAS UTVECKLING

2.1. Särskilda interventionsområden

2.1.1. Nätverk för infrastruktur - Fritt och rättvist tillträde

- Regionkommittén gläder sig åt att Europa 2000+ i och med tonvikten vid den europeiska fysiska planeringen vilket påvisar betydelsen av att i enlighet med Fördraget om Europeiska unionen upprätta en rad nätverk för transport, energi och telekommunikationer som passar ihop med varandra och med nätverken i kringliggande länder. Upprättandet av dessa nätverk är av vital betydelse för en harmonisk utveckling inom EU och kommer att garantera bästa möjliga villkor för företagens konkurrenskraft, ökad sysselsättning och den europeiska allmänhetens livskvalitet, samtidigt som den tar hänsyn till miljön.

- Kommittén rekommenderar att de nätverk för infrastrukturen som skall upprättas borde bidra till att minska regionala skillnader inom Europa vad gäller utveckling liksom effekterna av regionernas geografiska belägenhet. Det är därför av högsta vikt att ta i beaktande den inverkan dålig tillgänglighet till en region har på konkurrenskraften när man planerar för infrastrukturen. Detta gäller perifera områden och bergsområden och till och med Medelhavsområdet och Central- och Östeuropa. Adekvata sekundära nätverk som är sammanbundna med de primära europeiska nätverken måste också upprättas. Allt detta måste göras så att det inte bara överensstämmer med skyddet av närmiljön utan också med de vidare principerna för en hållbar utveckling. Detta kommer att tillförsäkra användarna en effektivare service, göra nödvändiga investeringar mer lönsamma och garantera att regionerna verkligen binds samman, och på så sätt förankra de perifera och mest avlägsna regionerna vid EU:s centrum i fråga om utveckling.

- Kommittén begär att begreppen samtrafikförmåga och driftskompabilitet som nämns i artiklarna 129b och d i Maastrichtfördraget, med vilka avses att man skall använda likartade tekniska standarder i de olika nationella systemen, skall utgöra en av grundprinciperna vid upprättandet av dessa nätverk. Detta skall garantera att de nationella nätverken fungerar effektivt samtidigt som man kan fokusera på säkerhet, utbud, harmonisering av standarder, allmänhetens och industrins kostnader, miljöhänsyn, optimalt utförande och den ekonomiska och sociala sammanhållningen inom EU.

I informationssamhället är det av högsta prioritet att system för telekommunikation och informationsteknologi utvecklade av olika företag är kompatibla. Detta för att underlätta användning och göra dem kompletterande samtidigt som man undviker klyftor mellan de regioner som har tillgång till informationssamhället och dem som inte har det.

- Vi noterar uppställningen av de projekt som prioriteras i Europa 2000+ och hoppas att finansiering kan arrangeras så snart som möjligt för dessa projekt liksom för dem som kompletterar dem.

- Med hänvisning till målsättningen om en varaktig fysisk utveckling inom EU understryker vi än en gång att man för de europeiska nätverksprojekt som redan valts ut ger högre prioritet till kombinerade transportkorridorer för vägar och järnvägar. Vi stöder också kommissionens planer på att upprätta ett europeiskt flygplats- och hamnnätverk och här måste regionala och lokala inslag få en viktig roll.

2.1.2. Beaktande av miljön, naturresurser och kulturarvet

- Regionkommittén förespråkar en strävan efter en övergripande fysisk planeringsstrategi som samtidigt inbegriper det ömsesidiga beroendet med miljön, varierande regionala och lokala förutsättningar och behovet av att respektera inblandade parters ansvarsområden.

- Kommittén föreslår att man vidtar åtgärder för att utvärdera effekterna av befintliga direktiv inom detta område i syfte att mer specifikt inbegripa miljöskydd i de allmänna och de ekonomiska fysiska utvecklingsplanerna liksom i gemenskapsbidrag och att för att se till att lokala förutsättningar tas i beaktande.

- Vi anser att det inte går att åstadkomma en varaktig utveckling om man inte beaktar de effekter ekonomisk tillväxt har på nyttjandet av naturresurser, och då främst vatten. Man måste här också bedriva forskning om tekniker för bevarande och återanvändning av dessa resurser och om eliminering och återanvändning av avfall. Särskild uppmärksamhet måste här ges till kärnkraftsavfall.

- Vi vill också påminna om den roll som interregionalt, gränsöverskridande och internationellt samarbete spelar, vid behov med tredje land inbegripet, vid upprättandet av samordnade system för att ta hand om och värna om landskap och öppna ytor: åar, flodområden, höglands- och bergsområden, kustområden som t ex Atlantkusten, Medelhavet och Östersjön.

- Kommittén stöder idén i vitboken beträffande en varaktig utveckling som baseras på en ekonomisk tillväxt som tar mer arbetskraft i anspråk, är mer sparsam vad gäller energi och naturresurser, tar mer hänsyn till kulturarvet och som är mer inriktad på att förbättra medborgarnas livskvalitet.

- Kommittén efterlyser ett erkännande av betydelsen av att bevara det traditionella arkitektoniska arvet för att främja ekonomisk, social och kulturell utveckling. Detta är ett område där regionala och lokala myndigheter har en viktig roll att spela.

2.1.3. Stads- och landsbygdsområden - strävan efter en ny jämvikt

- Regionkommittén samtycker till greppet i Europa 2000+ där man tagit hänsyn till tendenser och problem både i stadsområdena som hyser 80 % av befolkningen och i landsbygdsområdena som utgör 80 % av EU:s landyta, och anser att det är dags att komma över de traditionella motsättningarna mellan dem för att de skall kunna samarbeta för att åstadkomma en varaktig fysisk utveckling inom EU.

- ReK anser att Europeiska unionen som världens mest urbaniserade område inte kan bortse från stadspolitik, även om de olika fördragen för närvarande inte ger några juridiska befogenheter för samordning av stadspolitiska strategier såsom förordades vid det råd som ministrarna med ansvar för fysisk planering höll den 30 och 31 mars 1995.

- Kommittén begär att denna stadspolitik dessutom fokuseras på:

Åtgärder till stöd för storstäder för att stärka deras specifika funktionssätt genom att utveckla samarbete mellan städer, upprätta scheman för att föryngra innerstadsområden, bidra till att de förstärks i sin roll som centrum för ekonomiska, sociala och kulturella aktiviteter samt angripa problem som arbetslöshet, dåliga bostadsförhållanden, integrering av invandrargrupper, geografisk segregation och social utslagning.

Åtgärder till stöd för medelstora städer, vilka utgör basen för många EU-regioners överlevnad, och vilkas tillväxt, med beaktande av regionala skillnader vad gäller befolkningskoncentration och befolkningsmönster inom EU, är av vital betydelse i vissa medlemsstater, gränsområden och perifera regioner. Stödet skulle inriktas på att utveckla tjänstesektorn, småindustrin som förknippas med tekniköverföring och de potentiella fördelarna med korta pendlingsavstånd och befintliga socio-kulturella aktiviteter. Åtgärder på detta område förutsätter ökad resurstilldelning till URBAN- och INTERREG-initiativen, en översyn av urvalskriterierna inom dessa initiativ liksom en bättre samordning av politiken inom olika områden som påverkar stadsområden.

Kommittén anser också att de finansiella anslagen bör ökas och innefatta alla områden i syfte att kunna angripa städernas samtliga problem.

- Kommittén noterar att räddningsåtgärder inte räcker för landsbygdsområdena - vad som behövs är politiska strategier som säkrar jämvikt på medellång och lång sikt för samtliga landsbygdsområden och som med tanke på varierande förutsättningar måste utformas med deltagande av de lokala och regionala myndigheterna.

Jordbruket måste inbegripas i utvecklingen av alternativ till livsmedelsproduktion, i skyddandet av landskap liksom i bevarandet av landsbygdsområdenas funktion som befolkningscentra och dess ekologiska och kulturella funktioner.

Landsbygdsbefolkningen måste använda de möjligheter som ges av nya informations- och kommunikationsteknologier för att utveckla olika ekonomiska aktiviteter som turism, företagsservice och distansarbete, vilket leder till att befolkningen kan stanna kvar och i vissa fall till att locka tillbaka dem som flyttat till städerna.

- Vi vill att det upprättas en dialog mellan beslutsfattarna i landsbygdsområdena och i städerna, och då särskilt de medelstora städerna, med syfte att skapa en jämnare fördelning av utbudet av kultur, idrottsaktiviteter och sociala tjänster och därmed ett mer balanserat utnyttjande av deras markytor.

- Vi vill också se ett mer genomtänkt nyttjande av de resurser som öronmärkts för landsbygdsområden för att på så sätt genomdriva den jämviktspolitik som lanserades i samband med reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken och som skulle kunna vidareutvecklas inom ramen för LEADER II.

2.1.4. Gränsregioner - från samarbete till internationell planering

- Regionkommittén vill belysa de fördelar som ges inte bara av Europa 2000+, utan också av INTERREG, PHARE och TACIS vad gäller infrastruktur, utveckling av forskning, upprättande av ekonomiska aktivitetsområden och ekologiska utvecklingscentra, och noterar behovet av att stödja denna typ av program dels med nätverk för kunskapsöverföring och resurscentra som kan hantera de tekniska aspekterna av olika samarbetsprojekt, dels med operatörer som är förtrogna med den lokala kulturen och som kan avgöra vilka arbeten som skall genomdrivas.

- Kommittén anser att dessa program är ett enastående exempel på lyckat interregionalt samarbete och att de ger ett effektivt bidrag till den internationella fysiska planeringen inom EU.

- Vi yrkar på att man går vidare genom att man i det första programmet för europeisk fysisk planering inbegriper interregionalt, gränsöverskridande och internationellt samarbete på gemensamt initiativ av medlemsstaterna och genom att agera tillsammans i berörda regioner för att angripa de större fysiska problem som förekommer i vissa delar av Europa, ex i Rhen- och Maasbäckena för att där samordna åtgärder för förebyggande av översvämningar. Utvalda projekt skulle utgöra en del av ett gemenskapsinitiativ.

2.1.5. Politik för en jämnare fördelning av forskning och innovation

- Regionkommittén anser att man i fysisk utvecklingspolitik inte får förbise den fysiska betydelsen av politiken för forskning och innovation. Man måste därför i den fysiska planeringen sträva efter att uppnå en rikare och jämnare fördelning av den teknologiska utvecklingen i Europa.

- Kommittén rekommenderar att EU:s "öar av forskning och innovation" inte enbart skall samarbeta sinsemellan, utan att lokalt näringsliv tillsammans med mindre forskningscentra, vars isolerade belägenhet hindrar dem att utöva en positiv inverkan på den lokala ekonomin, skulle dra nytta av nämnda öars sysselsättningsskapande kapacitet. Politiken för balans stad/landsbygd kan medverka till detta.

- ReK understryker de potentiella dynamiska effekterna av de nya informationssystem som kommer med informationssamhället och behovet av åtgärder för att göra dessa system tillgängliga för alla, för att utnyttja dem till att öka löntagarnas färdigheter och för att skapa nya företag och aktiviteter.

- ReK anser det nödvändigt att avsätta medel för forskning om fysisk planering och markanvändning i syfte att förbättra beslutsunderlaget och för att göra tillämpningen mer effektiv samt att bidra till en samordnad utveckling inom EU.

2.1.6. Finansiering: bevarande av omfördelningseffekterna

- Regionkommittén är medveten om de finansiella konsekvenserna av en europeisk politik för fysisk planering och om behoven av att kostnaderna anpassas till finansieringsmöjligheterna och av att nytta vägs mot behov.

- Kommittén framlägger följande principer som den anser skall styra finansieringen av denna politik:

Solidariteten mellan regioner och de omfördelande effekterna av gemenskapsbidragen skall stärkas genom ekonomisk kompensation eller omfördelningssystem.

Gemenskapsbidragen och strukturfonderna skall på lämpligt sätt justeras så att deras utnyttjande harmonierar med den europeiska politiken för fysisk planering.

Förhandlingar skall drivas med privata finansiärer och man skall då belysa spridningseffekterna av offentlig finansiering.

- Vi noterar att beslut inom EU inbegriper tillgång till och styrning av medel från lokala och regionala myndigheter. Det är också viktigt att dessa myndigheter inbegrips vid genomförandet av en europeisk politik för fysisk planering.

2.2. Politiska färdriktningar som bör främjas

2.2.1. Institutionalisering av politik för fysisk planering på EU-nivå

- Regionkommittén stöder den idé som läggs fram i Europa 2000+ och som togs upp av vederbörande ministrar vid deras informella råd i Strasbourg den 30 och 31 mars 1995 vilken går ut på att det europeiska programmet för fysisk utveckling skall syfta till att föra samman EU:s regioner och ge EU, dess medlemsstater och lokala och regionala myndigheter ett effektivt verktyg för att upprätta en strategi för ökad ekonomisk och social sammanhållning och en varaktig utveckling.

- Kommittén anser att även om de åtgärder som väljs ut inom programmet skall utformas som pilotprojekt och utbyteserfarenheter såsom specificeras i artikel 10 i förordningen om ERUF (Europeiska regionala utvecklingsfonden), så borde dessa försök leda till en praktisk tillämpning av en europeisk politik för fysisk planering.

- Vi föreslår att artiklarna 130 och 129 i Maastrichtfördraget används som grund för arbetet med det europeiska programmet för fysisk utveckling.

- Vi begär att regeringskonferensen 1996 överväger huruvida fysisk planering skall föras in under EU:s ansvar, efter konsultation med lokala och regionala myndigheter enligt subsidiaritetsprincipen.

2.2.2. Erkännande av lokala och regionala myndigheters roll i den fysiska planeringen

- Regionkommittén välkomnar liksom medlemsstaterna och kommissionen de framsteg som gjorts beträffande partnerskapsarrangemangen kring EU:s regionalpolitik och strukturfonderna. Kommittén anser det av effektivitetsskäl och för överskådligheten vara nödvändigt att inbegripa lokala och regionala myndigheter enligt regler och praxis i varje medlemsstat, och då särskilt dem som redan införts i vissa av staterna.

- Kommittén anser därför att lokala och regionala myndigheter, såsom den beslutsnivå som ligger närmast allmänheten, måste delta i konstruktionen av det europeiska programmet för fysisk utveckling.

- Vi samtycker till upprättandet av ett forum för fysisk planering som skulle ha ett nära samarbete med lokala och regionala myndigheter. Dessa skall kunna förse forumet med detaljinformation och fungera som lokal mellanhand för alla åtgärder.

2.2.3. Det interregionala, gränsöverskridande och internationella samarbetets juridiska status

- Regionkommittén noterar den betydelse interregionalt, gränsöverskridande och internationellt samarbete tillerkänts beträffande den fysiska planeringen och organiserandet av gemenskapens territorium och anser att det är dags att gå vidare bortom försöksstadiet.

- Kommittén begär att dessa samarbetsaktiviteter ges lämplig juridisk status som medger berörda parter att ta sig an mer omfattande planering på lång sikt och för att garantera stabilare finansiering.

- Vi tror att denna avgörande förbättring kommer att bidra till genomförandet av INTERREG C som kan utgöra en utgångspunkt för ett europeiskt pilotprojekt för hantering av översvämnings- och torkesituationer och för samarbetsprojekt med länder och regioner utanför EU.

Slutsatser

1. Regionkommittén ser det grepp för fysisk planering som förespråkas i Europa 2000+ som ett praktiskt exempel på subsidiaritet och som ett demokratiskt grundelement vid byggandet av medborgarnas Europa. Det måste dock stödjas av lämpligt beslutsfattande och konsultationsförfaranden som inbegriper medlemsstaterna och lokala och regionala myndigheter.

2. Kommittén påminner om sin åsikt att mångfalden i, och det ömsesidiga beroendet mellan EU:s regioner liksom behovet av att de utvecklas på ett varaktigt och sysselsättningsskapande sätt som stärker den ekonomiska och sociala sammanhållningen och balansen mellan städer och landsbygd fordrar ett gemensamt europeiskt program för fysisk planering som kan finna stöd hos allmänheten.

3. Kommittén förordar att de indikatorer som beskrivs i Europa 2000+ används till att utforma en europeisk politik för fysisk planering vars första uppgift kommer att bli att sätta ramar kring det europeiska programmet för fysisk utveckling för vilket ReK såsom representant för EU:s regioner ber att få konsulteras.

4. ReK påminner om rekommendationen i sitt yttrande över förberedelserna inför regeringskonferensen 1996 om att interregionalt, gränsöverskridande och internationellt samarbete skall ges den förgrundsposition som det förtjänar med syfte att mer effektivt organisera EU-området och dess omgivningar. I detta avseende bör det nya fördraget förstärka befintliga verktyg och upprätta nya procedurer för att använda dem.

Regionkommittén är av den meningen att en gemensam europeisk politik för fysisk planering skall bidra konkret till målet om en varaktig utveckling samt till att skapa arbetstillfällen. Den skall sättas in selektivt och stödja redan pågående planeringsinsatser på lokal, regional och nationell nivå.

5. I full medvetenhet om kostnaderna förknippade med en politik för fysisk planering vill ReK betona behovet av att respektera principerna för ekonomisk och social sammanhållning och anslutande omfördelning av välfärd och påpekar att de regionala och lokala myndigheterna såsom medfinansiärer måste inbegripas både i beslutsprocessen och uppföljningen.

6. I detta sammanhang begär kommittén att man enligt ovanstående beskrivning snarast upprättar ett gemenskapsinitiativ för genomförandet av interregionala projekt för fysisk planering finansierat enligt de riktlinjer som antogs av Europeiska unionens råd i Edinburgh i december 1992.

Bryssel den 20 juli 1995.

Regionkommitténs ordförande

Jacques BLANC