SV Europeiska unionens officiella tidning C 48/51

Yttrande från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om ”EU:s reaktion på förskjutningen i de ekonomiska maktförhållandena i världen” (yttrande på eget initiativ)

2011/C 48/10

Föredragande: Brian CALLANAN

Den 18 februari 2010 beslutade Europeiska ekonomiska och sociala kommittén att i enlighet med artikel 29.2 i arbetsordningen utarbeta ett initiativyttrande om

”EU:s reaktion på förskjutningen i de ekonomiska maktförhållandena i världen” (yttrande på eget initiativ).

Sektionen för Ekonomiska och monetära unionen, ekonomisk och social sammanhållning, som svarat för kommitténs beredning av ärendet, antog sitt yttrande den 20 juli 2010.

Vid sin 465:e plenarsession den 15–16 september 2010 (sammanträdet den 15 september) antog Europeiska ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 135 röster för, 4 röster emot och 3 nedlagda röster:

1. Sammanfattning och slutsatser

1.1 EU:s medlemsstater har genomgått den värsta ekonomiska krisen sedan 1930-talet och återhämtningen är fortfarande ojämn, skör och ömtålig. Efter den värsta krisen sedan andra världskriget har den globala balansen förändrats, och Europa måste omdefiniera sin position och sina strategier inom den nya ramen. Eftersom 85 % av den europeiska handeln sker på den egna marknaden finns en del av svaren på de nya utmaningarna att finna internt. En ökad inhemsk efterfrågan är av avgörande betydelse för en hållbar union, om den ska klara av de globala utmaningarna. EESK har utarbetat ett flertal yttranden i denna fråga. Kommittén studerar i föreliggande yttrande den externa aspekten på EU:s reaktion på den ekonomiska krisen i världen och Europas nya positionering på den globala marknaden. Vi ser hur EU:s ekonomiska prestationer på den globala marknaden förändrats och på de internationella effekterna av Kinas och andra utvecklingsländers uppgång på senare tid. Vi ställer frågor som ska stimulera till en analys av dessa frågor och till en diskussion om deras konsekvenser för EU:s politiska förbindelser och handelsförbindelser med resten av världen. Yttrandet innehåller också det civila samhällets tankar och idéer i en politisk debatt vars slutsatser kommer att få långtgående konsekvenser.

1.2 Europa står inför grundläggande utmaningar när det handlar om att reagera på de omskakande förändringar i de globala ekonomiska och politiska förbindelserna och handelsförbindelserna som denna lågkonjunktur har påskyndat. När Europa reagerar måste det ske genom en anpassning för att stimulera tillväxt, skapa fler och bättre arbetstillfällen och göra ekonomin mer miljövänlig och mer innovativ, uppnå 2020-strategins mål om en sysselsättningsgrad på 75 % och se till att denna innefattar sådana riskgrupper som ungdomar, kvinnor, medelålders och funktionshindrade personer.

1.3 Fram tills nu har EU-projektet framför allt ägnat sin energi åt att rikta blicken inåt: att bygga upp den inre marknaden, att få ordning på institutionerna, att diskutera pengar och att oupphörligen förhandla fram nya fördrag. För att Europa ska kunna ta sig ur denna lågkonjunktur och framgångsrikt omgruppera för att ta itu med 2000-talets utmaningar måste Europa under det kommande årtiondet rikta sin blick utåt. EU måste i samband med detta bli mer medvetet om och reagera på de utvecklingstendenser som följer på det nya samspelet mellan USA och Kina och inflytandet hos mäktiga grupper av utvecklingsländer, t.ex. BRIC-länderna.

1.4 Om EU gör detta har Europa, som kommissionens ordförande José Manuel Barroso påpekar, tillgångar, intelligens, nödvändig kapacitet, bakgrund samt mänskliga, intellektuella och kulturella resurser för att lyckas.

1.5 Kommissionen åtar sig i sitt arbetsprogram att minska hindren för de internationella handels- och investeringsflödena, slutföra de bilaterala förhandlingar som pågår, förbättra kontrollen av att befintliga överenskommelser efterlevs och komma med initiativ för att öppna handeln inom sådana tillväxtområden som högteknologi, tjänster och miljötjänster.

1.6 En oroväckande trend är det faktum att det inte finns någon högteknologisk sektor där Europa är världsledande. EU har inte heller tillräckligt många ledande högteknologiföretag för att på bästa sätt kunna utnyttja framtidens viktiga möjliggörande teknik (KET).

1.7 EESK pekar på vikten av frågor som faller utanför yttrandets strikta fokus på skadlig protektionism och klimatförändringar: att uppmuntra nya företag med global inriktning, att stödja innovation i etablerade sektorer, att hålla sektorer av strategisk betydelse för Europa vid liv, att tänka på exportpotentialen hos sådana offentliga tjänster som hälso- och sjukvård och utbildning och att uppmuntra städerna inom EU att ”bilda team” med motparter runtom i världen.

1.8 Den internationella lågkonjunkturen har gjort det mer populärt att föra en protektionistisk politik. Världshandelsorganisationens generaldirektör Pascal Lamy har varnat länderna för denna frestelse.

1.9 Externt sett måste Doharundan ros i land, men detta börjar se svårt ut. Under tiden försöker EU införa en ny modell för de bilaterala förbindelserna och för överenskommelserna med både utvecklade länder och utvecklingsländer, och detta kommer att få allt större konsekvenser för de övergripande handelsstrategierna.

1.10 EU har också följande viktiga mål med sin politik: att verka för ömsesidighet i EU:s nya bilaterala överenskommelser, också i de fall där energisäkerheten kan förbättras, att se till att reglerna är flexibla och kan anpassas till omständigheter som snabbt förändras, att avskaffa icke-tariffära handelshinder, även utanför de egna gränserna, att verka för överskådliga normer för arbete och kvalitet i enlighet med ILO:s bestämmelser, samt att verka för frihandelsavtal för miljövaror och miljötjänster.

1.11 De multilaterala miljööverenskommelserna måste smidigt följa överenskommelserna inom det internationella handelssystemet så att de stöttar och inte stör varandra.

1.12 Med tanke på klimatförändringarna måste EU framför allt trygga energisäkerheten, t.ex. genom en kombination av att förhandla fram externa leveransavtal (vilket redan sker inom ramen för bilaterala handelsöverenskommelser), sälja sakkunskap och teknik för en bättre infrastruktur, t.ex. ”intelligenta nät” eller den nya generationen av former för att generera elektricitet på basis av andra råvaror än fossila bränslen, dela med sig av den nya teknik som håller på att utvecklas för att EU ska kunna uppnå sina ”20 %”-mål för alternativ energi, söka efter möjligheter att exportera sakkunskap för att utveckla och sprida incitament för minskade koldioxidutsläpp.

1.13 Allteftersom det ömsesidiga beroendet ökar i världen och världen blir mer sammankopplad, måste de politiska beslutsfattarnas sätt att tänka också länkas samman. Samspelet mellan EU:s gemensamma marknad och handelspolitik har aldrig tidigare varit så viktigt. Det har heller aldrig varit så viktigt att se till att det samråd som krävs inom EU och mellan dess institutioner och med dess medlemsstater fungerar som ett stöd när en mer flexibel handelspolitik ska utvecklas, avtalas och genomföras.

1.14 På en mer mänsklig nivå måste man ta itu med den rädsla och osäkerhet som förändringarna i de ekonomiska maktförhållandena leder till. Det organiserade civila samhället har en möjlighet och en skyldighet att hjälpa människor, politiker och ekonomier att ta sig igenom förändringarna.

1.15 Kommissionens nya 2020-strategi är EU:s första strategiska svar på lågkonjunkturen och på förskjutningen i de ekonomiska maktförhållandena. För att strategin ska lyckas krävs det en samordnad europeisk reaktion där arbetsmarknadsparterna och det civila samhället deltar (något som José Manuel Barroso framhöll i meddelandet om Europa 2020-strategin). Som reaktion på förskjutningar i de globala ekonomiska maktförhållandena måste EU förlita sig på sitt partnerskap mellan staten och det organiserade civila samhället för att uppnå hög ekonomisk prestationskraft och social sammanhållning.

1.16 Kommissionen har dock endast ett begränsat antal direkta instrument för att påverka utvecklingen. Ansvaret vilar fortfarande i hög grad på medlemsstaternas regeringar, som nu också står under ökat finansiellt, politiskt och social tryck på hemmaplan.

2. Inledning

2.1 ”EU:s medlemsstater har genomgått den värsta ekonomiska krisen sedan 1930-talet… och återhämtningen är fortfarande ojämn, skör och ömtålig” (1). Efter den värsta krisen sedan andra världskriget har den globala balansen förändrats, och Europa måste omdefiniera sin position och sina strategier inom den nya ramen. Eftersom 85 % av den europeiska handeln sker på den egna marknaden finns en del av svaren på de nya utmaningarna att finna internt. En ökad inhemsk efterfrågan är av avgörande betydelse för en hållbar union, om den ska klara av de globala utmaningarna. EESK har utarbetat ett flertal yttranden i denna fråga (2). Kommittén studerar i föreliggande yttrande den externa aspekten på EU:s reaktion på den ekonomiska krisen i världen och Europas nya positionering på den globala marknaden. Vi ser hur EU:s ekonomiska prestationer på den globala marknaden förändrats och på de internationella effekterna av Kinas och andra utvecklingsländers uppgång på senare tid. Vi ställer frågor som ska stimulera till en analys av dessa frågor och till en diskussion om deras konsekvenser för EU:s politiska förbindelser och handelsförbindelser med resten av världen. Yttrandet innehåller också det civila samhällets tankar och idéer i en politisk debatt vars slutsatser kommer att få långtgående konsekvenser.

2.2 Europa är beroende av den globala ekonomin och har för närvarande en dominerande roll på många av dess marknader, men hur länge till? År 1800 stod Europa och dess utlöpare i ”den nya världen” för 12 % av världens befolkning och för cirka 27 % av de totala inkomsterna i världen. Denna dominans nådde sin topp 1913, när dessa ”utvecklade” ekonomier stod för 20 % av befolkningen och mer än hälften (dvs. mer än 50 %) av inkomsterna i världen. I dag har befolkningsandelen sjunkit till 12 % igen och den fortsätter att falla, men vi har fortfarande kvar cirka 45 % av inkomsterna i världen (3).

För att effektivt kunna hantera konsekvenserna av de förändringar som just nu pågår på de globala marknaderna bör EU:s politiska beslutsfattare enligt EESK:s uppfattning koncentrera sig mer på och ta större hänsyn till de nya verkliga förhållandena i Europas handelsförbindelser med omvärlden, framför allt när det gäller Europas export.

3. Bakgrund

3.1 Europeisk handel

3.1.1 Det sammanlagda värdet på den europeiska exporten uppskattas till cirka 1,3 biljoner US-dollar. Om man bortser från handeln mellan medlemsstaterna, stod EU år 2008 för 16 % av den sammanlagda exporten i världen. Vid denna tidpunkt var USA, Ryssland, Schweiz, Kina och Turkiet EU:s främsta exportmarknader.

3.1.2 I en globaliserad värld där EU-länderna är stora aktörer på viktiga marknader måste de politiska strategier som ligger till grund för förbindelserna mellan länderna i Europa följa de globala utvecklingstendenserna, t.ex. den inverkan som handelspartnerna Kinas, Indiens och Brasiliens allt större ekonomiska makt har på de politiska förbindelserna. Men hur ska Europa anpassa sig? Genom att EU tar på sig en större roll i världen? Eller göra tvärtom och acceptera det nya globala paradigm som snabbt håller på att ta form – där det främsta inflytandet utgår från ett nytt ”G2” bestående av Washington och Peking?

3.1.3 Kommissionen erkänner i sitt arbetsprogram att den internationella handeln är en motor för ökad sysselsättning och ökade investeringar i EU. Kommissionen åtar sig också att minska hindren för de internationella handels- och investeringsflödena, slutföra de bilaterala förhandlingar som pågår, förbättra kontrollen av att befintliga överenskommelser efterlevs och komma med initiativ för att öppna handeln inom sådana tillväxtområden som högteknologi, tjänster och miljötjänster. En förutsättning är också att man förbättrar de bilaterala förbindelserna med USA, Kina, Japan och Ryssland.

3.2 Den europeiska handeln inom den globala ekonomin

3.2.1 Genom lågkonjunkturen pågår en förskjutning av de ekonomiska maktförhållandena i världen. Mellan 2000 och 2007 breddade tillväxtekonomierna, framför allt Kina, sin investeringsbas och nu leder de den globala återhämtningen, som framför allt drivs av den ökade exporten (t.ex. 17,7 % i december 2009). Exporten från EU var under samma period ojämn och EU gjorde stora förluster på vissa dynamiska marknader, framför allt i Asien och Ryssland.

3.2.2 En exportdriven återhämtning för ekonomin som helhet är i Kina ett faktum men i EU fortfarande i stort sett bara en strävan. Enligt kommissionens prognoser kommer EU:s export att öka med 5 % under 2010 och 5,1 % under 2011. En viktig bidragande faktor till detta är att eurons värde har minskat i förhållande till våra främsta handelspartners valutor, men detta stärker inte och anses inte heller stärka den ”nationella” ekonomiska återhämtningen utanför sådana länder som Tyskland och Irland, som redan bedriver omfattande internationell handel (4).

3.2.3 Europeiska kommissionen noterar i en rapport att EU:s presterat svagt när det gäller export av högteknologiska produkter och att detta väckt farhågor om Europas förmåga att med sina produkter behålla ledningen i fråga om kvalitet och innovation (5). EU har också presterat sämre när det gäller tjänster, där marknadsandelen minskade mellan 2004 och 2006. Detta är en oroväckande trend. Ett annat oroväckande faktum är att det inte finns någon högteknologisk sektor där Europa är världsledande. EU har inte heller tillräckligt många ledande högteknologiföretag för att på bästa sätt kunna utnyttja framtidens viktiga möjliggörande teknik (KET).

3.2.4 Trots dessa svagheter är EU den främsta handelsmakten på tjänsteområdet och den främsta exportören och den näst största importören av varor. EU är också en viktig källa till och mottagare av internationella direktinvesteringar. Det är därför viktigt att Europa behåller och stärker sin ställning inom världshandeln, men detta kommer att kräva ett nytänkande som är fast förankrat i de verkliga förhållandena i en annorlunda och mycket mer komplex miljö för global handel.

3.2.5 EESK pekar på vikten av frågor som faller utanför yttrandets strikta fokus på skadlig protektionism och klimatförändringar: att uppmuntra nya företag med global inriktning, att stödja innovation i etablerade sektorer, att hålla sektorer av strategisk betydelse för Europa vid liv, att tänka på exportpotentialen hos sådana offentliga tjänster som hälso- och sjukvård och utbildning och att uppmuntra städerna inom EU att ”bilda team” med motparter runtom i världen.

3.3 Förskjutning av den ekonomiska makten och politiken

3.3.1 När Lehman Brothers, en av Wall Streets äldsta investmentbanker, gick i konkurs och kaos uppstod på marknaden och bl.a. tillverkningsindustrin i världen drabbades av sin kraftigaste nedgång sedan andra världskriget, hamnade världsekonomin i fritt fall. Med statliga ingrepp lyckades man förhindra en dominoeffekt i det globala banksystemet men inte den plötsliga och snabba minskningen i kapitalflödena.

3.3.2 Detta fick en omedelbar effekt på handeln, eftersom utlåningen minskade och konsumtionen kollapsade, vilket tvingade företagen att minska sin produktion. Justeringen var dock inte lika hård i alla handelsblock. Kina återhämtade sig snabbast. En viktig orsak till detta var den kinesiska regeringens beslut att tillämpa en finanspolitik där man pumpade in 580 miljarder US-dollar i ekonomin för att stimulera en snabb återhämtning.

3.3.3 I mars 2009 vidtogs politiska åtgärder i Peking, London, Washington och Frankfurt. Ledarna för G20 utlovade 1 biljon US-dollar i stöd från IMF och Världsbanken för att på global nivå återupprepa vad som gjorts i ett antal enskilda stater. Detta möte innebar att aktörer som nyligen blivit mäktiga eller inflytelserika på den globala arenan blev fullvuxna. De stod för en ny ekonomisk världsordning och ett jordskred i de ekonomiska förbindelserna med potentiellt djupgående konsekvenser för EU:s handelspolitik.

3.3.4 Länder med överkonsumtion, t.ex. USA, uppmuntrades att trappa ned konsumtionen och länder med överskott i kredit- och valutareserven uppmuntrades att stimulera konsumentefterfrågan. Vikten av att sträva efter hållbara och balanserade utvecklingsbanor i den globala ekonomin framhölls och EU:s egenintresse av att samarbeta närmare med resten av världen betonades.

3.3.5 Trots den återgång till tillväxt som skett nyligen finns det anledning att vara försiktig. Ekonomerna är fortfarande osäkra på vilken inriktning världsekonomin kommer att ha i framtiden. Man undrar när och hur man ska avskaffa de finanspolitiska stimulansåtgärderna, vilka effekter dessa har haft hittills och hur hållbara de är på sikt. Medan tillväxten kanske ger viss avkastning har vi också en ”lågkonjunktur med konsekvenser på det mänskliga planet” (6). Hög arbetslöshet har gjort det svårt för världens ledare att politiskt och intellektuellt försvara den fria handeln på hemmaplan.

3.3.6 Till följd av denna förskjutning i de globala maktförhållandena står EU:s beslutsfattare inför följande utmaningar: att snabbt anpassa sig till konsekvenserna av detta, att utveckla det nytänkande som krävs för detta, att agera kollektivt på ett mer sammanhängande, genomtänkt och snabbare sätt, att stödja möjligheterna att skapa nya arbetstillfällen i t.ex. den ”gröna ekonomin”, att hjälpa företagen att omskola sin personal och att göra dem som förlorat sina jobb rustade att anpassa sig till dessa nya möjligheter. Tidigare strukturanpassningar har nämligen visat att stöd till enskilda individers återanpassning är det mest effektiva politiska svaret (7).

4. Två särskilt viktiga frågor

4.1 Protektionism

4.1.1 Den internationella lågkonjunkturen har gjort det mer populärt att föra en protektionistisk politik. Världshandelsorganisationens generaldirektör Pascal Lamy har varnat länderna för denna frestelse (8). EU har alltid tjänat mest på överskådliga och genomförbara regler som på ett rättvist och objektivt sätt stöttar och underlättar en handel som präglas av konkurrens. Enligt Karel De Gucht, kommissionsledamot med ansvar för handel, har EU:s främsta handelspartner under innevarande ekonomiska kris hittills dock infört 280 handelsbegränsande åtgärder. Det finns en oro för att dessa åtgärder skulle kunna bli en nytt och permanent inslag i de övergripande ramarna för handeln.

4.1.2 Ett av de största handelshindren i dag är den artificiellt låga kursen på den kinesiska valutan renminbi, eller yuan, vilket är ett sätt för den kinesiska regeringen att göra den egna exporten mer konkurrenskraftig. Detta är ett allvarligt hinder för en fri och rättvis handel och innebär att de åtgärder som nyligen vidtagits för att lindra denna situation är välkomna. Det behövs dock också långsiktiga och varaktiga förändringar i den kinesiska regeringens växelkurspolitik.

4.1.3 Stimuleringspaket bidrar till den ekonomiska tillväxten genom att de ökar efterfrågan, men deras främsta syfte är att hjälpa de lokala företagen. En sidoeffekt skulle också kunna vara att sektorer som inte är konkurrenskraftiga stöttas. De konkurrensrättsliga bestämmelserna och bestämmelserna för statliga stöd ger EU en stark ställning när det handlar om att samordna insatserna för att förhindra detta, och en gemensam marknad som är helt funktionell förhindrar potentiellt skadlig protektionism.

4.1.4 Externt sett måste Doharundan ros i land, men detta börjar se svårt ut. Under tiden försöker EU införa en ny modell för de bilaterala förbindelserna och för överenskommelserna med både utvecklade länder och utvecklingsländer, och detta kommer att få allt större konsekvenser för de övergripande handelsstrategierna.

4.1.5 EU har också följande viktiga mål med sin politik: att verka för ömsesidighet i EU:s nya bilaterala överenskommelser, också i de fall där energisäkerheten kan förbättras, att se till att reglerna är flexibla och kan anpassas till omständigheter som snabbt förändras, att avskaffa icke-tariffära handelshinder, även utanför de egna gränserna, att verka för överskådliga normer för arbete och kvalitet i enlighet med ILO:s bestämmelser samt att verka för frihandelsavtal för miljövaror och miljötjänster (9).

4.1.6 Antagandet av Lissabonfördraget har lett till att EU:s beslutsfattande nu håller på att förändras. Det innebär också att Europaparlamentet ges medbeslutanderätt på viktiga politiska områden, bl.a. i handelsfrågor. Det är viktigt att formerna för dessa nya förfaranden, där rådet, Europaparlamentet och kommissionen involveras, resulterar i snabbare och mer flexibla reaktioner som ökar EU:s förmåga att effektivt och samstämmigt reagera på antingen strategiska behov på hög nivå eller mer vardagliga detaljfrågor inom handeln.

4.2 Klimatförändringarna

4.2.1 Det råder i dag samförstånd inom Europa om att klimatförändringarna kräver omedelbara åtgärder. En påfallande följd av globaliseringen är att den leder till ökat ömsesidigt beroende. Otyglade klimatförändringar kommer att ligga framtida generationer till last och störa globaliseringen. Detta kommer att leda till höjda resurspriser och miljökatastrofer, framför allt i utvecklingsländerna. Klimatförändringarna är därför en ekonomisk fråga med en viktig handelsaspekt.

4.2.2 EU har tagit den internationella ledningen för att försöka begränsa den globala uppvärmningen genom Kyotoprotokollet. Resultatet av klimattoppmötet i Köpenhamn var ett bakslag för Europas ansträngningar att stärka det internationella samarbetet, framför allt med tillväxtekonomierna, vilka med avseende på sina utsläpp kommer att ha gått om de utvecklade nationerna 2020. EU är också oroligt för att det är de fattigaste i världen som kommer att drabbas mest av den fas av klimatförändringarna som pågår just nu, och EU måste därför komma med ett heltäckande, realistiskt och praktiskt politiskt svar för att undanröja risken att framtida generationer drabbas av negativa sociala och ekonomiska konsekvenser som kan undvikas.

4.2.3 En integrering av klimatförändringarna i EU:s handels- och utvecklingspolitiska strategier skulle medföra kostnader och begränsningar på vägen mot ett mål som inte kan uppnås om inte andra stora handelsblock gör samma sak (10). De multilaterala miljööverenskommelserna måste smidigt följa överenskommelserna inom det internationella handelssystemet så att de stöttar och inte stör varandra. Men är det förståndigt att leda om andra inte vill eller kan tvingas följa? Kan Kina t.ex. tvingas byta ut sin modell för minskade koldioxidutsläpp, där ”konsumenten betalar”, mot EU:s modell, som bygger på att ”producenten betalar”? (11) Eller kan man stoppa Wall Streets offensiv för att med stöd från Washington skaffa sig en ledande roll på en kraftigt utökad marknad för internationell handel med emissionsrätter?

4.2.4 Med tanke på klimatförändringarna måste EU framför allt trygga energisäkerheten. Medan enskilda medlemsstater går i täten med sina åtgärder, finns det också en EU-aspekt som är verklig och betydande, framför allt i handelssammanhang. Man kan exempelvis gå samman för att förhandla fram externa leveransavtal (vilket redan sker inom ramen för bilaterala handelsöverenskommelser), sälja sakkunskap och teknik för en bättre infrastruktur, t.ex. ”intelligenta nät” eller den nya generationen av former för att generera elektricitet på basis av andra råvaror än fossila bränslen, dela med sig av den nya teknik som håller på att utvecklas för att EU ska kunna uppnå sina ”20 %”-mål för alternativ energi, söka efter möjligheter att exportera sakkunskap för att utveckla och sprida incitament för minskade koldioxidutsläpp.

5. Reaktion

5.1 Att ta itu med utmaningar och utnyttja tillfällen

5.1.1 För att skapa möjligheter för den europeiska handeln är det viktigt att man talar ärligt om de utmaningar som EU, dess institutioner och dess medlemsstater ställs inför i en ny global miljö. De institutionella reformer som Lissabonfördraget föranlett måste enligt EESK:s mening genomföras med ännu mer samarbete och ännu mer effektivt för att man ska kunna anta utmaningen att hitta nya innovativa sätt att värna om EU:s landvinningar i det förflutna och nå sina nya mål (12). Effektiva ingrepp kräver en helhetssyn som grundar sig på en hög grad av kunskap, insikt och förståelse om samtiden.

5.1.2 Allteftersom det ömsesidiga beroendet ökar i världen och världen blir mer sammankopplad, måste de politiska beslutsfattarnas sätt att tänka också länkas samman. Samspelet mellan EU:s gemensamma marknad och handelspolitik har aldrig tidigare varit så viktigt. Det har heller aldrig varit så viktigt att se till att det samråd som krävs inom EU och mellan dess institutioner och med dess medlemsstater fungerar som ett stöd när en mer flexibel handelspolitik ska utvecklas, avtalas och genomföras.

5.1.3 På en mer mänsklig nivå måste man ta itu med den rädsla och osäkerhet som förändringarna i de ekonomiska maktförhållandena leder till. Det organiserade civila samhället har en möjlighet och en skyldighet att hjälpa människor, politiker och ekonomier att ta sig igenom förändringarna. Att bedriva en protektionistisk politik på grund av förskjutningarna i de globala maktförhållandena är som kung Knuts försök att hejda tidvattnet. Att hjälpa enskilda personer, bolag och regeringar att anpassa sig till en ny verklighet är ett effektivt sätt att hantera rädsla och osäkerhet. Europas låga födelsetal och dess åldrande befolkning medför exempelvis många djupa strukturella utmaningar som måste antas.

5.1.3.1 Den viktigaste insatsen, som ligger i linje med EU 2020-strategin, är att öka sysselsättningsgraden. En självklar åtgärd är att tillhandahålla barnomsorg till rimlig kostnad för alla föräldrar som så önskar. I praktiken innebär detta att fler kvinnor kan vara kvar på arbetsmarknaden. Detta bör kombineras med en lång föräldraledighet med tillräckligt höga ersättningsnivåer. Som en följd av detta bör födelsetalen öka när föräldrarnas ekonomiska börda minskar.

5.1.3.2 Dessutom ställs de enskilda företag som exporterar utanför EU och som, i avsaknad av en invandringspolitik som syftar till att märkbart öka utbudet av arbetskraft, inför ett allvarligt dilemma: att begränsa sin expansion eller flytta verksamheten till en plats där det finns ett rikligt utbud (13). Det vore därför förståndigt och motiverat att så snart som möjligt överväga om inte EU kan reagera på Europas demografiska utmaning genom att anta en heltäckande och inkluderande invandringspolitik.

5.1.4 Kommissionens nya 2020-strategi är EU:s första strategiska svar på lågkonjunkturen och på förskjutningen i de ekonomiska maktförhållandena. För att strategin ska lyckas krävs det en samordnad europeisk reaktion där arbetsmarknadsparterna och det civila samhället deltar (något som José Manuel Barroso framhöll i meddelandet om Europa 2020-strategin). Som reaktion på förskjutningar i de globala ekonomiska maktförhållandena måste EU förlita sig på sitt partnerskap mellan staten och det organiserade civila samhället för att uppnå hög ekonomisk prestationskraft och social sammanhållning.

5.1.5 Initiativet kommer dock att ställas inför många av de svårigheter som också Lissabonstrategin ställdes inför: Det kan hända att dess prioriteringar är alltför olikartade. Genomförandet kan bli problematiskt. Kommissionen har endast ett begränsat antal direkta instrument för att påverka utvecklingen. Ansvaret vilar fortfarande i hög grad på medlemsstaternas regeringar, som nu också står under ökat finansiellt, politiskt och social tryck på hemmaplan (14).

Bryssel den 15 september 2010 Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs ordförande Mario SEPI

(1) Europaparlamentets f.d. talman Pat Cox, i en nyligen publicerad tidningsartikel, ”Europe must raise its game now not later”: http://www.irishtimes.com/newspaper/opinion/2010/0407/1224267827518.html.

(2) Se bl.a. Ekonomisk återhämtning: ”Finanskrisens effekter på den reala ekonomin”EUT C 255, 22.9.2010, s. 10.; ”En ekonomisk återhämtningsplan för Europa” (tilläggsyttrande), EUT C 228, 22.9.2009, s. 149; ”En ekonomisk återhämtningsplan för Europa”, EUT C 182/2009, 4.8.2009, s. 71; ”Lissabonstrategin efter 2010”, EUT C 128, 18.5.2010, s. 3.

(3) Historikern Niall Ferguson skrev i Financial Times (den 10 april 2010) om att reformera historieundervisningen i Storbritannien på nivån motsvarande högstadium och gymnasieskola.

(4) Europeiska ekonomiska prognoser – våren 2010, European Economy 2 - 2010

(5) Europeiska kommissionen, Generaldirektoratet för handel, EU i världen: EU Performance in the global economy, se http://trade.ec.europa.eu/doclib/docs/2008/october/tradoc_141196.pdf (4 februari 2010).

(6) ”Falling Flat: More Evidence that America is Experiencing a Jobless Recovery”, The Economist, artikeln finns att tillgå på http://www.economist.com/world/united-states/displaystory.cfm?story_id=15473802 (6 februari 2010).

(7) I EESK:s yttrande En ekonomisk återhämtningsplan för Europa (EUT C 228, 22.9.2009, s.149) föreslås exempelvis att ”mot bakgrund av den förväntade demografiska utvecklingen måste man vid en intelligent omstrukturering av ekonomin därför försöka att i företagen behålla arbetstagare och vidareutbilda dem i stället för att säga upp dem. När ekonomin blivit starkare har man på så sätt tillgång till tillräckligt kvalificerade arbetstagare. Stödet till de arbetslösa bör kopplas till program i syfte att omskola dem och förbättra deras kvalifikationer.”

(8) http://www.wto.org/english/news_e/sppl_e/sppl101_e.htm ”Lamy varnar för protektionism”, WTO news.

(9) En fråga som inte står på dagordningen i dag men som bör beaktas är reglerna om immateriella äganderätter.

(10) EESK:s arbetsgivargrupp föreslog t.ex. nyligen att ”The increased number of rival centres of gravity among world actors has resulted in a highly complex interaction of bilateral and multilateral relationships (requiring amongst other measures) low-carbon and energy saving policies and the safeguarding of open markets against covert protectionism”. ”A New Phase Ahead: Need for a Political and Economic Impetus”, s. 10. Broschyren finns tillgänglig under följande länk: http://www.eesc.europa.eu/?i=portal.en.group-1-statements&itemCode=9894.

(11) Rent logiskt är det faktiskt svårt att helt och hållet avvisa den kinesiska ståndpunkten: Varför skulle Kina godta en skatt på produktion av varor som sedan konsumeras i utvecklade länder utan koldioxidspecifik konsumtionsskatt?

(12) Ett bra exempel på den innovation som krävs är den grupp av kommissionsledamöter som ordförande José Manuel Barroso nyligen inrättade för att behandla frågan om finansiering av forskning och utveckling, där ett antal olika direktorat har en egen roll och budget och ett eget ansvar, men där detta kan leda till överlappningar och ömsesidigt stöd.

(13) Det finns i själva verket många företag som redan gjort sina val, och de som flyttat från Europa drar också fördel av de låga tullarna på många varor som importeras till EU. Detta har gett anledning till förslag om att dessa skatte-/tullkvoter bör ses över.

(14) Irland är en av de minsta, mest öppna och handelsberoende ekonomierna i Europa och skulle kunna betraktas som ett laboratorium för att studera denna reaktion i mikrokosmos. För att stötta en återhämtning baserad på handel försöker regeringen nämligen att uppmuntra investeringar i utbildning på hög nivå för att stimulera vetenskap, teknik och innovation, ett globalt konkurrenskraftigt forskningssystem där kunskaper överförs från forskningsskolor till marknaden, förbättrad konkurrenskraft för företag som bedriver internationell handel från Irland, en minskning av koldioxidutsläppen med 20 % samt stöd till utvecklingsländer som kämpar med effekterna av klimatförändringarna.