P6_TA(2005)0208
Främjande och skydd av grundläggande rättigheter
Europaparlamentets resolution om främjande och skydd av grundläggande rättigheter: rollen för
nationella institutioner och EU-institutioner, inklusive byrån för de grundläggande rättigheterna
(2005/2007(INI))
Europaparlamentet utfärdar denna resolution
— med beaktande av Fördraget om upprättande av en konstitution för Europa (nedan konstitutionsför-
draget), som undertecknades av stats- och regeringscheferna den 29 oktober 2004, samt av Europeiskaunionens stadga om de grundläggande rättigheterna, som har införts i del II i detta fördrag,
— med beaktande av artiklarna 6 och 7 i fördraget om Europeiska unionen och artiklarna I-2 och I-9 i
konstitutionsfördraget,
— med beaktande av artiklarna 13 och 192.2 i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,
— med beaktande av besluten från EG-domstolen och Europeiska domstolen för de mänskliga rättig-
heterna,
— med beaktande av kommissionens meddelande ”Byrån för mänskliga rättigheter –Offentligt samråd ”
(KOM(2004)0693),
— med beaktande av det beslut som fattades vid mötet för medlemsstaternas representanter i samband
med Europeiska rådets möte i Bryssel den 12 –13 december 2003, i vilket man betonade vikten av att
samla in och analysera uppgifter om mänskliga rättigheter för att kunna definiera unionens politik på
området, bygga vidare på det redan existerande Europeiska centrumet för övervakning av rasism och
främlingsfientlighet och utvidga dess mandat så att det blir en byrå för mänskliga rättigheter,
— med beaktande av slutsatserna från det offentliga seminarium om främjande av EU:s politik för grund-
läggande rättigheter som hölls den 25 –26 april 2005 på initiativ av utskottet för medborgerliga fri- och
rättigheter samt rättsliga och inrikes frågor,
— med beaktande av sin resolution av den 20 april 2004 om kommissionens meddelande om artikel 7 i
Fördraget om Europeiska unionen: Att respektera och främja unionens värden (
1),
— med beaktande av sin resolution av den 28 april 2005 om årsrapporten om de mänskliga rättigheterna
i världen 2004 och EU:s politik på detta område (2),
— med beaktande av artiklarna 39 och 45 i arbetsordningen,
— med beaktande av betänkandet från utskottet för medborgerliga fri- och rättigheter samt rättsliga och
inrikes frågor och yttrandena från utskottet för utrikesfrågor, utskottet för utveckling och utskottet förkonstitutionella frågor (A6-0144/2005).
EU:s konstitutionella ram: en ny drivkraft för de grundläggande rättigheterna
1. Europaparlamentet anser att effektivt främjande och skydd av de grundläggande rättigheterna utgör
grundvalen för demokratin i Europa och ett nödvändigt villkor för Europeiska unionens inrättande av ettområde med frihet, säkerhet och rättvisa.
2. Europaparlamentet påpekar att införlivandet av stadgan om de grundläggande rättigheterna i konstitu-
tionsfördraget och EU:s framtida anslutning till Europeiska konventionen om skydd av de mänskliga rättig-heterna och de grundläggande friheterna (ECHR) medför grundläggande förändringar som i väsentlig gradförstärker unionens förpliktelser att garantera att de grundläggande rättigheterna aktivt främjas inom allapolitikområden.
(1) EUT C 104 E, 30.4.2004, s. 408.
(2) Antagna texter, P5_TA-PROV(2005)0150.C 117 E/242 SV 18.5.2006 Europeiska unionens officiella tidning
Torsdag 26 maj 2005
3. Europaparlamentet anser att Europeiska unionen i allt högre grad har börjat etablera sig som ett
politiskt samfund med gemensamma värderingar och utvidga sin ursprungliga målsättning allt mer, meden klar fokusering på marknaden.
4. Europaparlamentet anser att flera av unionens mål, exempelvis att utveckla området med frihet, säker-
het och rättvisa, bekämpa diskriminering, främja öppenhet och värna skyddet av personuppgifter, redan ärfast förbundna med främjandet av de grundläggande rättigheterna.
5. Europaparlamentet konstaterar att det är nödvändigt att hävda de grundläggande rättigheterna och de
individuella friheterna fullt ut efter utvidgningen av unionens behörighetsområden och att nya former avterrorism ytterligare har ökat behovet av att säkra kollektiv säkerhet. Parlamentet anser därför att en balans
mellan de individuella friheterna och den kollektiva säkerheten måste nås genom lämplig politik som gör
dessa två målsättningar förenliga.
6. Europaparlamentet anser att det är nödvändigt att konkretisera de värden som slås fast i de grundläg-
gande fördragen och i den nya konstitutionen.
7. Europaparlamentet konstaterar att insyn är en demokratisk princip som är nödvändig för relationerna
mellan unionen och dess medborgare, för sambandet mellan gemenskapens rättsordning och dess lagstift-ning, mellan EU och dess medlemsstater samt mellan EU och Europarådet.
8. Europaparlamentet konstaterar att unionen och medlemsstaterna har delad befogenhet när det gäller
mänskliga rättigheter och därför är skyldiga att respektera mänskliga rättigheter och grundläggande friheterinom sina respektive behörighetssfärer i enlighet med subsidiaritetsprincipen, med beaktande av Europapar-lamentets ovannämnda resolution av den 20 april 2004. Parlamentet uppmanar kommissionen att vidtaåtgärder för att garantera allt samarbete och bistånd som krävs, detta även innan den tar initiativ till olikarättsliga förfaranden, i syfte att göra det möjligt för medlemsstaterna att övervinna alla problem de ställsinför vid genomförande av gemenskapsrätt och EU-åtgärder. Ett särskilt mått av öppenhet är oumbärligt vidinförlivande av sådana EU-åtgärder med nationell lagstiftning som är av betydelse för de grundlägganderättigheterna.
Mot en EU-politik för grundläggande rättigheter
9. Europaparlamentet välkomnar undertecknandet av konstitutionsfördraget som ger EG-domstolen full-
ständig behörighet på området med frihet, säkerhet och rättvisa, ansluter unionen till Europeiska konventio-nen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna, införlivar stadgan om degrundläggande rättigheterna i fördraget, och medför en utvidgad tillämpning av medbeslutandeförfarandet,vilket leder till att Europaparlamentets roll stärks.
10. Europaparlamentet anser att genomförandet av de grundläggande rättigheterna är ett syfte för all EU-
politik och att EU:s institutioner med tanke på detta aktivt bör främja och därför skydda de grundlägganderättigheterna och fullt ut ta hänsyn till dem och deras gränsöverskridande betydelse vid utarbetande ochantagande av lagstiftning.
11. Europaparlamentet anser det vara politiskt oumbärligt att införliva omnämnandet om att grundläg-
gande rättigheter skall främjas bland de mål som ställs upp i samband med förenklingen och omorganise-ringen av gemenskapens och unionens regelverk. Parlamentet kräver att all ny politik, alla lagstiftningsför-slag och program skall åtföljas av en utvärdering av hur de påverkar respekten för de grundlägganderättigheterna och anser att den utvärderingen skall utgöra en del av motiveringen till förslaget.
12. Europaparlamentet välkomnar inrättandet av en arbetsgrupp för ”grundläggande rättigheter, antidis-
kriminering och likabehandling ”bestående av kommissionsledamöter och uppmanar kommissionen, särskilt
kommissionsledamöterna med ansvar för grundläggande rättigheter, att utarbeta en omfattande och sam-manhängande strategi för att se till att de grundläggande rättigheterna respekteras inom unionens samtligapolitikområden.
13. Europaparlamentet anser att domstolen har spelat en avgörande roll för att göra gemenskapen och
unionen till en rättslig ”gemenskap ”och en rättslig union, framför allt till följd av en givande dialog mellan
nationella domare och EG-domare i samband med de förhandsavgöranden som EG-domstolen enligt för-draget har till uppgift att avge. Europaparlamentet stöder det förslag som Europeiska rådet har lagt fram idet program som antogs i Haag för att stärka dialogen mellan medlemsstaternas högsta rättsinstanser. Parla-mentet anser att sådana steg inte bara visar de högsta rättsinstansernas beslutsamhet att dela med sig av sinaerfarenheter utan även utgör inledningen på en europeisk rättsordning som grundar sig på det gemensammamålet att skydda de grundläggande rättigheterna.18.5.2006 SV C 117 E/243 Europeiska unionens officiella tidning
Torsdag 26 maj 2005
14. Europaparlamentet påpekar att medlemsstaterna och EU-institutionerna i lagens intresse har en sär-
skild rätt att väcka talan vid EG-domstolen. Parlamentet anser att det med hjälp av detta medel kan försvaramedborgarnas rättigheter när de grundläggande rättigheterna kan påverkas av en EU-rättsakt.
15. Europaparlamentet beklagar att medlemsstaterna i samband med genomförandet av gemenskaps- och
unionslagstiftningen mer och mer motvilligt accepterar principen om ömsesidigt erkännande och hävdar attskyddet för de grundläggande rättigheterna är bristfälligt i en viss medlemsstat. Parlamentet uppmärksam-mar i samband med detta EG-domstolens rättspraxis (
1) och uppmanar såväl de offentliga myndigheterna i
de stater som uppmanas inkomma med detaljerade upplysningar för att motivera sin motvillighet sommyndigheterna i de stater som begär sådana upplysningar att inkomma med de klargöranden som krävs.
Samarbete med nationella människorättsinstitutioner och nationella parlament
16. Europaparlamentet noterar att vissa medlemsstater har inrättat nationella organ för skydd och främ-
jande av grundläggande rättigheter, med särskild hänvisning till Förenta nationernas Parisprinciper. Parla-mentet uppmanar alla medlemsstater att vidta åtgärder i denna riktning och att förse nationella kommittéeroch institut med adekvata finansiella resurser, bland annat med beaktande av att en av uppgifterna för dessaorgan är att se över regeringarnas människorättspolitik i syfte att förhindra tillkortakommanden och läggafram förslag om förbättringar, eftersom effektiviteten ligger i att förhindra problem, inte bara i att lösa dem.
17. Europaparlamentet stöder inrättandet av en ständig dialog om grundläggande rättigheter med med-
lemsstaternas nationella parlament.
18. Europaparlamentet anser att insamling av uppgifter och metodiskt arbete för att göra det möjligt att
jämföra och analysera dessa uppgifter skall prioriteras, och att de nationella institutionerna fyller en central
funktion i detta avseende.
19. Europaparlamentet är fortfarande övertygat om att de grundläggande rättigheterna kan skyddas effek-
tivare om medborgarna, i det att de uppmuntras att delta i utarbetandet och genomförandet av beslut, ärmedvetna om sina rättigheter, och har möjlighet att kräva att de skyddas i god tid innan det blir nödvändigtatt tillgripa rättsliga åtgärder. Mot bakgrund av detta mål kan inrättandet av nationella kommittéer ochinstitut för grundläggande rättigheter göra det möjligt för icke-statliga organisationer både att anta tydligareståndpunkter och att mer effektivt precisera sina krav på åtgärder och avslöja behandling som uppfattas somolaglig. Parlamentet bekräftar sin åsikt om att statliga och icke-statliga organisationer bör utbyta bästametoder i fråga om mänskliga rättigheter.
20. Europaparlamentet anser att kommissionen bör fästa uppmärksamhet vid de upprepade och fort-
gående kränkningarna av mänskliga rättigheter –särskilt civila rättigheter, till exempel aktiv och passiv rätt
att delta i valprocesser –som förekommer i en del medlemsstater och som Europarådets människorätts-
kommissionär, Alvaro Gil-Robles, avgett rapporter om.
Spridning av principen om skydd för de grundläggande rättigheterna utanför unionen
21. Europaparlamentet anser att de grundläggande rättigheternas universella karaktär och odelbarhet
måste få till följd att Europeiska unionen och medlemsstaterna uppmuntrar spridning av dessa rättigheter isina förbindelser med tredje länder, inte minst i samband med slutandet av avtal med tredje länder ochinternationella organisationer, till exempel med Förenta nationerna, som har påbörjat en reformprocess ivilken skyddet av de grundläggande rättigheterna särskilt framhävs. Parlamentet betonar att Europeiska unio-nen som organisation bör spela en aktiv roll vid genomförandet av en sådan reform genom att ytterligarestärka sina externa åtgärder på området och genom att bidra till utarbetandet av en FN-rapport i frågan.
22. Europaparlamentet föreslår utarbetandet av en interinstitutionell uppförandekod, avsedd att ge större
sammanhållning och rättvisa åt unionens externa verksamhet på området för demokratisering och mänsk-liga rättigheter –en åtgärd som godkändes redan i parlamentets resolution av den 25 april 2002 om kom-
missionens meddelande till rådet och Europaparlamentet om Europeiska unionens roll i främjande av
mänskliga rättigheter och demokratisering i tredje land (
2). Parlamentet anser att uppförandekoden bör
styra förbindelserna mellan unionen och de mer än 120 länder som för närvarande omfattas av demokrati-klausulen och utgöra ett viktigt element i alla slags bindande överenskommelser med dessa.
(1) Målen Gözütok och Brügge, C-187/01 och C-385/01 [2003]ECR I-1345.
(2) EUT C 131 E, 5.6.2003, s. 147.C 117 E/244 SV 18.5.2006 Europeiska unionens officiella tidning
Torsdag 26 maj 2005
23. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att i samband med dess ståndpunkt om denna byrå låta
utföra och inför parlamentet presentera en ingående studie om behovet av en liknande struktur (inom ellerutanför kommissionen) för tillhandahållandet av relevant information om människorätts- och demokratifrå-gor i länder som inte omfattas av denna byrå.
Samarbete med internationella människorättsorganisationer
24. Europaparlamentet påminner om den viktiga funktion som Europarådets olika kontrollmekanismer
och instanser fyller på människorättsområdet. Parlamentet uppmanar EU-institutionerna och byrån att bygga
vidare på Europarådets erfarenheter, ta hänsyn till dessa mekanismer och införliva dem i ett förfarande för
nätverksarbete och använda de normer som har utarbetats av Europarådet, samt utnyttja andra resultat avEuroparådets arbete. Parlamentet påpekar dock att detta samarbete absolut inte får leda till att EU:s normerpå området för mänskliga rättigheter inskränks.
25. Europaparlamentet anser att en funktionell samarbetsmodell bör utarbetas, och att kommissionen
bör lägga fram konkreta förslag i sitt kommande lagstiftningsförslag om byrån, däribland tydligt definierabefogenheterna för byrån och diverse andra organ och föreslå en institutionaliserad koppling mellan Euro-parådet och den framtida byrån för mänskliga rättigheter, för att därigenom undvika dubbelarbete samt försebyrån med nödvändiga uppgifter och se till att den blir effektiv.
Byrån som ett operativt verktyg för EU:s övergripande politik på människorättsområdet
26. Europaparlamentet påpekar att inrättandet av byrån bör bidra till att ytterligare stärka det ömsesidiga
förtroendet mellan medlemsstaterna och utgöra en garanti för fortsatt respekt för de principer som anges iartiklarna 6 och 7 i Fördraget om Europeiska unionen. Parlamentet påpekar också att byrån bör tillhanda-hålla all information som krävs för att utveckla unionens lagstiftningsverksamhet, övervakningsroll ochpolitik för att höja medvetenheten om de grundläggande rättigheterna.
27. Europaparlamentet anser att byrån måste ha ett starkt mandat och befogenheter för att följa utveck-
lingen av genomförandet av stadgan om de grundläggande rättigheterna inom Europeiska unionen och ianslutningstländerna. Parlamentet understryker att mandatet även bör omfatta tredje länder när dessa ärinbegripna i människorättsfrågor som rör unionen, till exempel i fall där man misstänker kränkningar avdemokratiklausulen.
28. Europaparlamentet anser att byrån för de grundläggande rättigheterna bör ha en särskild status bland
EU:s organ. Parlamentet anser att byrån kommer att få ökad legitimitet om dess ledningsorgan utses av ochgörs ansvarsskyldiga inför Europaparlamentet och förpliktigas att rapportera till de behöriga parlaments-utskotten. Parlamentet är övertygat om att byråns oberoende och trovärdighet är en förutsättning för en
verklig interaktion mellan byrån och EU-institutionerna.
29. Europaparlamentet anser att det är av yttersta vikt att byrån betraktas som fullständigt oberoende i
varje mening. Parlamentet betonar därför att byrån bör förses med tillräckliga personalresurser och budget-medel för att kunna genomföra sitt ambitiösa mandat och att dess personal bör vara högt kvalificerad,besitta vetenskaplig sakkunskap, oförvitlig oavhängighet och personlig trovärdighet.
30. Europaparlamentet anser att byråns centrala organ bör bestå av oberoende experter (eventuellt även
inbegripa medlemmar av författningsdomstolar) med högsta möjliga professionella renommé i medlemssta-terna, företrädare på hög nivå för EU-institutionerna, Europarådet och internationella icke-statliga organisa-tioner. Parlamentet understryker att chefen för byrån bör ha ett utomordentligt gott renommé på områdetför mänskliga rättigheter och utses av Europaparlamentet.
31. Europaparlamentet anser att de flesta rekommendationer i denna resolution, såsom rekommendatio-
nerna i punkterna
— 11: konsekvensutvärdering av varje lagstiftningsinitiativ och strategiskt initiativ som EU tar, med modell
av den strategi för utvärdering som kommissionen antog den 27 april 2005,
— 13: främjande av dialog och samarbete mellan högsta domstolar,
— 16, 18 och 19: stöd för institut för grundläggande rättigheter som inrättats i medlemsstater och för
jämlikhetskommittéer som inrättats i enlighet med direktiv 2000/43/EG, i samband med insamling avuppgifter,18.5.2006 SV C 117 E/245 Europeiska unionens officiella tidning
Torsdag 26 maj 2005
— 17: inrättandet av ett permanent forum för frågor som rör grundläggande rättigheter tillsammans med
de nationella parlamenten och etablerandet av EU som ett område med frihet, säkerhet och rättvisa,
— 23: finansiering av en studie om de externa faktorer som kan påverka EU:s politik vad gäller mänskliga
rättigheter och den rådgivande roll som den europeiska byrån för grundläggande rättigheter eventuellt
kan spela,
— 24 och 25: strukturerat verksamhetssamarbete och synenergi med Europarådet,
— 49: EU-institutionernas informations- och kommunikationsstrategi där EU:s politik har konsekvens för
de grundläggande rättigheterna,
— 26, 27, 28, 32, 39, 40, 41, 42, 43, 44, 45, 46, 47, 48 och 50: som en möjlig referens för den framtida
byråns uppgifter och mandat,
— 29, 30, 34, 35, 36 och 38: vad gäller den framtida byråns styrande organ och organisationsstruktur
syftar till att se till att information samlas in, analyseras och bearbetas för att bedöma konsekvenserna av
olika åtgärder för att skydda de mänskliga rättigheterna när gemenskapen och unionen utövar sina befogen-heter. I rekommendationerna görs även försök att fösrbättra organiseringen av administrativa och rättsligaförfaranden och finna en rättslig motivering till dem, särskilt i den politik som rör åtgärder för att bekämpadiskriminering (artikel 13 i EG-fördraget), rörelsefrihet (artikel 18 i EG-fördraget), asyl (artikel 63 i EG-för-draget), civilrättsligt samarbete (artikel 65 i EG-fördraget), skydd av personuppgifter (artikel 286 i EG-för-draget) samt öppenhet (artikel 255 i EG-fördraget).
32. Europaparlamentet anser i detta sammanhang att den rättsakt i vilken uppgiften att samla in infor-
mation definieras även kan utgöra rättslig grund för inrättandet av byrån för de grundläggande rättigheterna,vars uppgifter lyder under institutionerna på de områden som behandlas i denna resolution. Följaktligen börmedbeslutandeförfarandet, i vilket parlamentet är inbegripet och där rådet fattar beslut med kvalificeradmajoritet, tillämpas.
33. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att i enlighet med artikel 192 i EG-fördraget lägga fram
ett lagstiftningsförslag på grundval av upplysningarna ovan. Förslaget bör i synnerhet hänvisa till EU-politikdär parlamentet är medlagstiftare och beakta EG-domstolens rättspraxis i fall där den rättsliga grundenutgörs av flera. Den huvudsakliga (och icke-exklusiva) rättsliga grunden bör vara artikel 13 i EG-fördragetsom, i det att den förhindrar diskriminering, tjänar som skydd för den mänskliga värdigheten och den börutgöra huvudsaklig beståndsdel i all politik som har med grundläggande rättigheter att göra. Parlamentetöverlåter åt kommissionen att avgöra om det är nödvändigt med en åtgärd under tredje pelaren, som hän-visar till gemenskapsåtgärden, i enlighet med initiativen kopplade till polissamarbetet och det straffrättsligasamarbetet.
34. Europaparlamentet anser att byrån, för att undvika att olika strukturer gör samma arbete, bör fungera
som en paraplyorganisation som täcker in alla människorättsfrågor.
35. Europaparlamentet anser att byrån bör utformas som en flerdimensionell struktur ( ”nätverk av nät-
verk”), ett specialiserat organ med horisontella befogenheter, i vilket varje del skall fylla en funktion och
bidra till utvecklingen av en kultur för grundläggande rättigheter i unionen. Parlamentet anser att byrånbör samla in all relevant information, analyser och erfarenheter som finns tillgängliga från europeiska ochnationella institutioner, nationella parlament, regeringar och människorättsorgan, högsta rättsinstanser ochkonstitutionella domstolar, icke-statliga organisationer och befintliga nätverk, såsom nätverket av oberoendeexperter på grundläggande rättigheter, och särskilt den expertis som finns att tillgå från det europeiskacentrumet för övervakning av rasism och främlingsfientlighet (EUMC), och dess informationsnätverk Raxen.
36. Europaparlamentet anser att befintliga europeiska och nationella organ för mänskliga rättigheter skall
ingå i ”nätverket av nätverk ”. Byrån skall vara ett verktyg för att garantera kvalitet och samordning i EU:s
politik för mänskliga rättigheter. En kartläggning av europeiska och nationella institutioner samt fungerande
nätverk bör genomföras för detta ändamål.
37. Europaparlamentet uppfattar denna ram som en möjlighet att inrätta ett effektivt nätverk som sam-
mankopplar befintliga organ, instrument och förfaranden genom inrättandet av byrån för grundlägganderättigheter.
38. Europaparlamentet anser att det, innan nya organisationer inrättas för att försvara de grundläggande
rättigheterna, är nödvändigt att undersöka konsolideringen av befintliga organisationer och möjligheten attslå samman dessa för att förbättra deras verksamhet. Parlamentet framhåller därför att det framtida jäm-C 117 E/246 SV 18.5.2006 Europeiska unionens officiella tidning
Torsdag 26 maj 2005
ställdhetsinstitutet bör utgöra en integrerad del av byrån för mänskliga rättigheter, ses som ett ”nätverk av
nätverk ”, arbeta under sitt eget namn och eventuellt placeras på samma ort, i syfte att anlägga en rationell,
kostnadseffektiv och konsekvent infallsvinkel på inrättandet av de nya organ som skall handha frågor ianslutning till grundläggande rättigheter.
39. Europaparlamentet föreslår att byrån skall struktureras på grundval av områden av betydelse för
stadgan om de grundläggande rättigheterna –som ett komplement till EUMC:s befogenheter för att
bekämpa rasism och främlingsfientlighet –till exempel yttrandefrihet, församlings- och föreningsfrihet,
tankefrihet, rätten att på lika villkor delta i val, rätten till utbildning och frihet, solidaritet och sociala rättig-heter, barns rättigheter, jämställdhet mellan könen, våld mot kvinnor, människohandel, medborgerliga rät-tigheter och rättvisa, rätt till asyl, frågan om romerna och minoriteters rättigheter samt respekt för kulturell,religiös och språklig mångfald. Där det redan finns ett unionsomfattande institut som täcker in ett visstområde bör byråns verksamhet på det området skötas av det speciella institutet för byråns räkning.
40. Europaparlamentet konstaterar att skyddet av nationella minoriteter i ett utvidgat EU är en viktig
fråga som inte enbart kan lösas genom att bekämpa främlingsfientlighet och diskriminering. Parlamentet
påpekar att detta komplexa problem även måste angripas ur andra synvinklar och att frågan om att skydda
etniska och nationella minoriteter bör vara en av byråns specifika uppgifter.
41. Europaparlamentet betonar att särskild uppmärksamhet bör ägnas åt de tre huvudsakliga funktioner
som en sådan institution skall fylla under utformningen av detta nya instrument (främjande av grundläg-gande rättigheter, övervakning av respekten för grundläggande rättigheter samt höja nyckelaktörernas, detvill säga medlemsstaternas, EU-institutionernas och medborgarnas, medvetande) för att uppfylla de strate-giska behoven för det gemensamma området med frihet, säkerhet och rättvisa.
42. Europaparlamentet anser att byrån för att kunna uppfylla dessa tre huvudfunktioner, bör samla in
och analysera uppgifter genom sina nätverk. Byrån bör ges befogenhet att utarbeta och lägga fram yttrandenoch rekommendationer riktade till parlamentet, rådet och kommissionen.
43. Europaparlamentet anser att byrån, som en del av sitt arbete att skydda mänskliga rättigheter, bör
tillhandahålla ett dynamiskt stöd till förmån för en människorättspolitik på två sätt: genom att identifiera destörsta behoven av förbättringar i lagstiftningen samt genom att övervaka genomförandet och efterlevnadenav befintlig lagstiftning.
44. Europaparlamentet anser att byrån som en del av arbetet för att skydda de grundläggande rättig-
heterna bör utarbeta en årsrapport om situationen för de rättigheter som faller inom byråns verksamhets-område. Rapporten skall läggas fram för Europaparlamentet, rådet och kommissionen. Parlamentet anservidare att byrån, utan rättsliga befogenheter, direkt och i första hand, bör svara inför Europaparlamentet,som på basis av det kan dra slutsatser och anta rekommendationer, och inför rådet.
45. Europaparlamentet anser att byråns övervakningsarbete kan ge mervärde genom att tillföra ett hori-
sontellt synsätt på främjandet och skyddet av de grundläggande rättigheterna. Alla rättigheter i stadgan omde grundläggande rättigheterna och i första delen av det konstitutionsfördraget bör därför omfattas. Parla-mentet anser att byråns årliga arbetsprogram skulle kunna vara temainriktat.
46. Europaparlamentet betonar att det här inte handlar om att bereda mark för något som skulle komma
att motsvara en EU-domstol för mänskliga rättigheter. Parlamentet inser att tacklandet av individuella fall avkränkningar av mänskliga rättigheter är något helt annat än att övervaka ett politiskt system eller dessrättsliga instrument, vilka kanske inte har samma nivå som allmänt erkända människorättsnormer.
47. Europaparlamentet vidhåller att byrån skall ges en rådgivande och konsultativ roll med avseende på
bestämmelserna i artikel 6 och 7 i EU-fördraget, att den skall stödja parlamentets och rådets verksamhet ochutnyttja den information, kunskap och expertis som samlas in från byråns nätverk.
48. Europaparlamentet anser att byrån bör vidta konkreta åtgärder för att se till att Europeiska unionens
medborgare på bästa sätt blir medvetna om de grundläggande rättigheter de åtnjuter och för att skapa enkultur för grundläggande rättigheter inom EU, som sedan aktivt kan främjas utanför gränserna som en avunionens grundläggande värderingar.18.5.2006 SV C 117 E/247 Europeiska unionens officiella tidning
Torsdag 26 maj 2005
49. Europaparlamentet anser att en förbättrad informations- och kommunikationsstrategi är nödvändig
om målsättningarna att främja grundläggande rättigheter och väcka medvetenhet om frågor i anslutning tilldem (skapa en kultur med respekt för grundläggande rättigheter) skall kunna uppnås. Parlamentet anser attinförandet av ett skolämne i medlemsstaternas läroplaner, som skulle omfatta både de grundläggande rättig-heterna och de mänskliga rättigheterna såsom erkända av det internationella samfundet, skulle bidra till attförverkliga dessa målsättningar.
50. Europaparlamentet anser att dessa konkreta åtgärder bör omfatta utbildningsåtgärder som byrån skall
organisera och rikta till dem som arbetar för mänskliga rättigheter i Europa, oavsett om dessa företräder detcivila samhället eller yrkesorganisationer.
51. Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till Europeiska rådet, rådet
och kommissionen, medlemsstaternas regeringar och parlament, nationella organ för mänskliga rättigheter,Europarådet, OSSE och FN.
P6_TA(2005)0209
Allmänna riktlinjer för den ekonomiska politiken
Europaparlamentets resolution om kommissionens rekommendation om allmänna riktlinjer förmedlemsstaternas och gemenskapens ekonomiska politik inom ramen för de integrerade riktlinjerna
för tillväxt och sysselsättning (2005 –2008) (KOM(2005)0141 –2005/2017(INI))
Europaparlamentet utfärdar denna resolution
— med beaktande av kommissionens rekommendation (KOM(2005)0141),
— med beaktande av artikel 99.2 i EG-fördraget,
— med beaktande av kommissionens ekonomiska prognos för våren 2005 för euroområdet och Europe-
iska unionen (2005 –2006),
— med beaktande av slutsatserna från Europeiska rådet i Lissabon den 23 –24 mars 2000, i Göteborg den
15–16 juni 2001 och i Barcelona den 15 –16 mars 2002,
— med beaktande av slutsatserna från Europeiska rådets möten i Bryssel den 20 –21 mars 2003, den 16 –
17 oktober 2003, den 25 –26 mars 2004, den 4 –5 november 2004 och den 22 –23 mars 2005,
— med beaktande av sin resolution av den 22 februari 2005 om tillståndet för Europas ekonomi –förbe-
redande betänkande om de allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken (
1),
— med beaktande av artikel 107 i arbetsordningen,
— med beaktande av betänkandet från utskottet för ekonomi och valutafrågor (A6-0150/2005), och av
följande skäl:
A. Tillväxten i euroområdet och i EU-25 lyckas inte varaktigt nå sin potentiella nivå och är alldeles för
svag, i synnerhet inom de fyra främsta ekonomierna i euroområdet. Hushållens konsumtion är låg ochde ekonomiska utsikterna för 2005 och 2006 är otillfredsställande, vilket bidrar till en fortsatt högarbetslöshetsnivå som endast långsamt kommer att sjunka. Trots att räntenivåerna är de lägsta sedanandra världskriget är investeringsviljan fortfarande låg.
B. Strukturreformerna av produktions-, energi- och arbetsmarknaderna och av skattesystemen samt
genomförandet av den inre marknaden har inte genomförts i alla medlemsstater med nödvändigomsorg och reformerna på gemenskapsnivå framskrider långsamt.
(1) Antagna texter, P6_TA(2005)0034.C 117 E/248 SV 18.5.2006 Europeiska unionens officiella tidning
Torsdag 26 maj 2005