RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET OCH RÅDET OM EUROPEISKA UNIONENS UPP- OCH UTLÅNINGSVERKSAMHET 2013 /* COM/2014/0529 final */





Innehållsförteckning 1............ Inledning. 3 2............ Europeiska unionens utlåningsverksamhet 3 2.1......... Betalningsbalansstöd. 3 2.2......... Europeiska finansiella stabiliseringsmekanismen (EFSM) 5 2.3......... Makroekonomiskt stöd. 6 2.4......... Euratomlånefaciliteten. 8 3............ Europeiska unionens upplåningsverksamhet 8 3.1......... Betalningsbalansstöd. 9 3.2......... Europeiska finansiella stabiliseringsmekanismen (EFSM) 9 3.3......... Makroekonomiskt stöd. 9 3.4......... Euratom.. 9 4............ Europeiska investeringsbanken. 10 4.1......... EIB:s utlåningsverksamhet 10 4.2......... EIB:s upplåningsverksamhet 11 5............ Finansiell stabilitet i euroområdet 11 5.1......... Lånefaciliteten till förmån för Grekland (GLF) 11 5.2......... Europeiska finansiella stabiliseringsfaciliteten. 11 5.3......... Europeiska stabilitetsmekanismen (ESM) 12 1. Inledning Kommissionen ska varje år informera Europaparlamentet och rådet om hur EU:s olika låneinstrument har använts. I denna rapport beskrivs utlåningstransaktionerna inom varje instrument, tillsammans med motsvarande upplåningsverksamheter. Tabell 1: Utvecklingen för Europeiska unionens totala transaktioner (utestående kapitalbelopp i miljoner euro) || EKSG i.l. 1) 2) || Euratom 1) || Betalningsbalansstöd || Makroekonomiskt stöd || EFSM || Totalt 2009 || 214 || 481 || 9 200 || 584 || || 10 479 2010 || 219 || 466 || 12 050 || 500 || || 13 235 2011 2012 2013 || 225 183 179 || 447 423 386 || 11 400 11 400 11 400 || 590 545 565 || 28 000 43 800 43 800 || 40 662 56 351 56 330 1) Växelkursen är från den 31 december varje år. 2) Europeiska kol- och stålgemenskapen är avvecklad sedan 2002. Den sista obligation som emitterades av EKSG förfaller 2019. || 2. Europeiska unionens utlåningsverksamhet Kommissionen ger finansiellt stöd till tredjeländer och medlemsstater i form av bilaterala lån som tas upp på kapitalmarknaderna och garanteras genom EU:s budget genom rådets eller rådets och Europaparlamentets gemensamma rättsakter, beroende på vilka mål som eftersträvas[1]. Kommissionen och den höga representanten för utrikes frågor och säkerhetspolitik, biträdd av Europeiska utrikestjänsten, ska garantera att det finansiella stödet till tredjeländer är i linje med de övergripande målen för EU:s yttre åtgärder. 2.1. Betalningsbalansstöd Betalningsbalansstöd enligt artikel 143 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget) och rådets förordning (EG) nr 332/2002 av den 18 februari 2002 om upprättandet av ett system för medelfristigt ekonomiskt stöd till medlemsstaters betalningsbalans[2] (betalningsbalansförordningen) ges i form av medelfristiga lån från EU. Stödet beviljas i allmänhet i förening med finansiering från IMF och andra multilaterala långivare, t.ex. Europeiska investeringsbanken (EIB), Europeiska banken för återuppbyggnad och utveckling (EBRD) och Världsbanken. Betalningsbalansstöd beviljas från fall till fall av rådet som ska fatta sitt beslut med kvalificerad majoritet. Möjliga mottagare är medlemsstater utanför euroområdet som har drabbats av allvarliga betalningsbalansproblem. Stöd av denna typ syftar till att lindra den mottagande medlemsstatens svårigheter att erhålla extern finansiering och återställa en hållbar betalningsbalanssituation. Det frigörs förutsatt att de ekonomisk-politiska villkor som rådet beslutat om – i samråd med ekonomiska och finansiella kommittén – och som kommissionen och den mottagande medlemsstaten har enats om har uppfyllts och att ett samförståndsavtal undertecknas innan låneavtalet ingås. Den löpande överensstämmelsen med bestämmelserna inom anpassningsprogrammet kontrolleras regelbundet, och är ett villkor för ytterligare delutbetalningar. Det är kommissionen som på EU:s vägnar anskaffar kommissionen de medel som krävs på kapitalmarknaderna. Kommissionen ska regelbundet rapportera till ekonomiska och finansiella kommittén och till rådet om genomförandet av betalningsbalansförordningen. Betalningsbalansfaciliteten återaktiverades under 2008 som ett svar på den internationella ekonomiska och finansiella krisen, och taket höjdes i december 2008 från 12 miljarder euro till 50 miljarder euro enligt beslut i maj 2009[3] för att göra det möjligt för EU att snabbt reagera på en eventuell ytterligare begäran om betalningsbalansstöd. Per den 31 december 2013 hade låneåtaganden på totalt 18,0 miljarder euro utställts till förmån för Ungern[4], Lettland[5] och Rumänien[6], varav 13,4 miljarder hade betalats ut. Det förebyggande finansiella stödet till Rumänien på upp till 1,4 miljarder euro[7] löpte ut den 31 mars 2013 utan att ha utnyttjats. År 2013 antog rådet ett andra program för förebyggande finansiellt stöd till Rumänien[8] på upp till 2 miljarder euro. Utbetalningar får göras till och med den 30 september 2015. Under 2013 skedde inga utbetalningar inom ramen för betalningsbalansstödet. Tabell 2: Betalningsbalansstöd per den 31 december 2013 (i miljarder euro) Land || Beslutat belopp || Utbetalat belopp || Återbetalt belopp || Utestående belopp || Lånens genomsnittliga löptid (år) Ungern || 6,5 || 5,5 || 2,0 || 3,5 || 5,0 Lettland || 3,1 || 2,9 || 0 || 2,9 || 6,6 Rumänien || 5,0 || 5,0 || 0 || 5,0 || 7,0 Rumänien (förebyggande) Rumänien (förebyggande) || 1,4 2,0 || 0 0 || 0 0 || 0,0 0,0 || 0 0 Totalt || 18,0 || 13,4 || 2,0 || 11,4 || Transaktioner sedan den 31 december 2013 I april 2014 återbetalades 1 000 miljoner euro av Lettland. Mera fakta om de transaktioner som ägt rum inom betalningsbalansstödet finns på http://ec.europa.eu/economy_finance/eu_borrower/balance_of_payments/index_en.htm 2.2 Europeiska finansiella stabiliseringsmekanismen (EFSM) Rådets förordning (EU) nr 407/2010 av den 11 maj 2010 om inrättandet av en europeisk finansiell stabiliseringsmekanism (EFSM) grundades på artikel 122.2[9] i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt. EFSM:s finansiella behov backas helt och hållet upp av EU-budgeten och mekanismen har en total utlåningskapacitet på upp till 60 miljarder euro. Möjliga mottagare av EFSM-stöd är medlemsstater inom euroområdet som har drabbats av allvarliga försämringar av de internationella ekonomiska och finansiella förutsättningarna. Mekanismen får bara aktiveras förutsatt att politiska villkor är uppfyllda inom ramen för ett ekonomiskt och finansiellt anpassningsprogram i enlighet med ett samförståndsavtal som har ingåtts mellan kommissionen och den mottagande medlemsstaten. Här gäller i princip samma beslutsprocess som för betalningsbalansstödet. Bedömningen av finansiella behov och regelbunden övervakning i programmets genomförande görs i av kommissionen i samråd med Europeiska centralbanken (ECB), minst en gång i halvåret när det gäller de allmänna ekonomisk-politiska villkoren i anpassningsprogrammet och var tredje månad för att kontrollera att medlemsstaten uppfyller de ekonomisk-politiska villkor som är kopplade till stödet. Alla eventuella ändringar som kan krävas i anpassningsprogrammet ska diskuteras med den mottagande medlemsstaten. Rådet ska, med kvalificerad majoritet och på kommissionens förslag, besluta om eventuella justeringar av de ursprungliga allmänna ekonomisk-politiska villkoren och godkänna det reviderade anpassningsprogram som har utarbetats av den mottagande medlemsstaten. Den europeiska finansiella stabiliseringsmekanismen EFSM togs under 2011 i anspråk till förmån för Irland[10] och Portugal[11], med låneåtaganden på upp till 22,5 miljarder euro respektive 26 miljarder euro. De totala åtagandena, inberäknat EFSF, IMF och andra medlemsstater, uppgår till 85 miljarder respektive 78 miljarder euro. Tabell 3: Fördelningen av åtaganden (i miljarder euro) Land || Europeiska finansiella stabiliseringsmekanismen (EFSM) || EFSF || IMF || Övriga || Totalt Irland || 22,5 || 17,7 || 22,5 || 22,3* || 85,0 Slovakien || 26,0 || 26,0 || 26,0 || || 78,0 Totalt || 48,5 || 43,7 || 48,5 || 22,3 || 163,0 *4,8 miljarder euro från andra medlemsstater (Förenade kungariket, Sverige, Danmark) samt 17,5 miljarder euro från den irländska staten. Sedan detta instrument börjat användas har minskning av räntemarginalen och förlängning av löptiderna antagits och tillämpats på alla lån. Under 2013 skedde inga utbetalningar inom ramen för EFSM. Dess totala utestående belopp är 43 800 miljoner euro vid utgången av 2013. (Irland: 21 700 miljoner euro, Portugal 22 100 miljoner euro). Transaktioner sedan den 31 december 2013 I mars 2014 utbetalades 1 800 miljoner till Portugal och 800 miljoner euro till Irland (sista delen). Irland avslutade EU/IMF:s program för ekonomiskt stöd i december 2013, medan Portugal lämnade programmet i maj 2014. Mera fakta om de transaktioner som ägt rum inom EFSM finns på http://ec.europa.eu/economy_finance/eu_borrower/balance_of_payments/index_en.htm 2.3 Makroekonomiskt stöd Makroekonomiskt stöd ges för att hjälpa kandidatländer till EU, potentiella kandidatländer och grannländer att lösa kortfristiga betalningsbalansproblem, stabilisera de offentliga finanserna, och för att uppmuntra dem att genomföra strukturreformer. Makroekonomiskt stöd beviljas på exceptionell och tillfällig bas och är förenat med strikta ekonomisk-politiska villkor. Makroekonomiska stödtransaktioner kompletterar i allmänhet IMF:s anpassningsprogram. Makroekonomiskt stöd kan ges i form av lån och/eller icke återbetalningspliktiga bidrag. Om ett mottagarland inte uppfyller sina återbetalningsskyldigheter, får kommissionen aktivera garantifonden för åtgärder avseende tredjeland[12] så att återbetalningen av kommissionens motsvarande upplåning sker genom dess medel[13]. Under 2013 slutfördes vidare det makroekonomiska stödet till Bosnien och Hercegovina[14], vilket hade godkänts 2009 (totalt 100 miljoner euro i lån). Den första delutbetalningen på 50 miljoner euro betalades ut i februari 2013 och den andra, också 50 miljoner euro, i september 2013. Den 12 augusti 2013 beslutade Europaparlamentet och rådet att bevilja Georgien makroekonomiskt stöd på upp till 46 miljoner euro (upp till 23 miljoner euro i form av bidrag i kombination med högst 23 miljoner euro i form av lån) för en maximal löptid på 15 år[15]. Inga utbetalningar har ännu skett. Den 22 oktober 2013 beslutade Europaparlamentet och rådet att tillhandahålla Kirgizistan makroekonomiskt stöd till ett belopp av högst 30 miljoner euro (upp till 15 miljoner euro i form av bidrag och upp till 15 miljoner EUR i form av lån) för en maximal löptid på 15 år[16]. Inga utbetalningar har dock verkställts ännu. Den 11 december 2013 beslutade Europaparlamentet och rådet att bevilja Jordanien[17] makroekonomiskt stöd i form av lån till ett belopp av 180 miljoner euro och med en löptid på högst 15 år för att täcka Jordaniens betalningsbalansbehov såsom de fastställs i det gällande IMF-programmet. Inga utbetalningar har verkställts ännu. Transaktioner sedan den 31 december 2013 Den 14 april 2014 beslutade rådet att ställa ett makroekonomiskt stöd till Ukrainas förfogande[18], i form av lån, till ett belopp av 1 miljard euro och med en löptid på högst 15 år för att täcka Ukrainas brådskande betalningsbalansbehov såsom de fastställs i regeringens ekonomiska program som understöds av IMF. Den första delutbetalningen, 500 miljoner euro, skedde i juni 2014. I fråga om det praktiska genomförandet av det makroekonomiska stödet till Ukraina, som godkändes under 2010[19], och som tillsammans med de tillgängliga medlen från en tidigare transaktion som godkändes 2002[20] uppgår till 610 miljoner euro i lån, undertecknades samförståndsavtalet i samband med ett toppmöte mellan EU och Ukraina i februari 2013. En första delutbetalning på 100 miljoner euro gjordes den 15 maj 2014. Mer detaljerade uppgifter om det makroekonomiska stödet redovisas i kommissionens årsrapporter till rådet och Europaparlamentet om genomförandet av makroekonomiskt stöd till tredjeländer[21]. http://ec.europa.eu/economy_finance/eu_borrower/macro-financial_assistance/index_en.htm. 2.4 Euratomlånefaciliteten Euratomlånefaciliteten kan användas för att finansiera projekt i medlemsstater (rådets beslut 77/270/Euratom) eller i vissa tredjeländer (Ukraina, Ryssland eller Armenien) (rådets beslut 94/179/Euratom). År 1990 fastställde rådet en lånegräns på 4 miljarder euro. Av dessa har 3,7 miljarder euro beslutats och 3,4 miljarder euro utbetalats. Rådet uppmanade vidare kommissionen att föreslå ett nytt utlåningstak så snart det tecknade beloppet uppgår till 3,8 miljarder euro. År 2013 antog kommissionen beslut C(2013) 3496 om beviljande av upp till 300 miljoner euro för Euratomlån till Ukraina för säkerhetsuppgradering av program för kärnkraftverk. Låneavtalet undertecknades i augusti 2013. Lånebeloppet kommer att frigöras när alla effektivitetskriterier är uppfyllda på ett tillfredsställande sätt. Ett parallellt lån på 300 miljoner euro undertecknades i mars 2013 av Europeiska banken för återuppbyggnad och utveckling. 3. Europeiska unionens upplåningsverksamhet För att finansiera den utlåning som rådet beslutat om har kommissionen givits befogenhet att ta upp lån på kapitalmarknaden både på Euratoms och Europeiska unionens vägnar. Upp- och utlåning genomförs som s.k. back-to-back-transaktioner, vilket säkerställer att EU:s budget inte bealastas av ränte- eller valutarisker[22]. Utestående upplåning motsvaras helt enkelt av utestående lån. 3.1. Betalningsbalansstöd Under 2013 togs det inte upp några lån inom ramen för denna facilitet. Det totala belopp som tagits upp för EFSM är 11,4 miljarder euro vid utgången av 2013. 3.2. Europeiska finansiella stabiliseringsmekanismen (EFSM) Under 2013 togs det inte upp några lån inom ramen för denna facilitet. Det totala belopp som tagits upp för EFSM är 43,8 miljarder euro vid utgången av 2013. 3.3. Makroekonomiskt stöd Under 2013 genomfördes det makroekonomiska stöd till Bosnien och Hercegovina som godkändes under 2009 (totalt 100 miljoner euro i lån). Den första delutbetalningen på 50 miljoner euro gjordes i februari 2013 och den andra, som också uppgick till 50 miljoner euro, i september 2013. Det totala belopp som tagits upp för EFSM är 565 miljarder euro vid utgången av 2013. Tabell 4: Riktade emissioner av EU-obligationer under 2013 (i miljarder euro): Land || Varuslag || Emissionsdag || Förfallodag || Omfattning Bosnien och Hercegovina || SSD EU 2,000/2023 || 4.2.2013 || 10.2.2023 || 50 Bosnien och Hercegovina || SSD EU 1 991/2023 || 19.9.2013 || 26.9.2019 (10M) 28.9.2019 (10M) 28.9.2019 (10M) 28.9.2019 (10M) 28.9.2019 (10M) || 50 Totalt || || || || 100 3.4 Euratom Det förekom ingen upplåning inom Euratomfaciliteten under 2013. 4. Europeiska investeringsbanken 4.1 EIB:s utlåningsverksamhet EIB tillhandahåller finansiering antingen direkt till enskilda investeringsprojekt eller genom finansiella mellanhänder till relativt småskaliga projekt som små och medelstora företag eller lokala myndigheter och kommuner genomför. Banken tillhandahåller också lånegarantier, tekniskt bistånd och riskkapital. Under 2013 undertecknade EIB en total finansieringsvolym på 71,7 miljarder euro (jämfört med 52,2 miljarder euro 2012). Finansieringen inom EU:s medlemsstater utgjorde 64 miljarder euro. Detta belopp täcks inte av EU-garantin. Låneavtal med låntagare utanför EU undertecknades för 7,7 miljarder euro, varav 4,4 miljarder inom ramen för det externa mandat som täcks av EU-garantin. 2013 var det första året då ökningen av EIB:s kapital började omsättas i praktiska åtgärder. Sedan medlemsstaternas beslut om att öka EIB:s inbetalade kapital med 10 miljarder euro trätt i kraft i slutet av 2012 beräknas EIB öka sin utlåningsvolym med 60 miljarder euro under åren 2013–2015. EU-garantin som beviljats inom ramen för beslut 1080/2011/EU till och med den 31 december 2013 förlängdes automatiskt med sex månader sedan ett nytt beslut om beviljande av EU-garantin för EIB:s finansieringstransaktioner utanför EU ännu inte hade antagits. Det nya beslutet om beviljande av en EU-garanti för EIB:s finansieringstransaktioner utanför EU[23] antogs av Europaparlamntet och rådet. Omfattningen av de totala mandaten uppgår till 27 miljarder euro (plus ett ytterligare frivilligt belopp på 3 miljarder euro som kan aktiveras efter en halvtidsutvärdering). EIB:s finansieringsverksamhet påverkar EU-budgeten i de fall då den förenas med EU-garantier. Så är fallet för följande instrument: - EIB-finansiering som genomförs enligt mandatet för utlåning till tredje land (omfattande föranslutningsländerna, grannskaps- och partnerskapsländer, Asien och Latinamerika, Sydafrika samt ett klimatförändringsmandat). Sådan finansiering omfattas av en garanti från EU:s budget som täcker risker som avser statsskulden eller risker av politisk natur. Kommissionen kommer att lägga fram en särskild rapport om EIB:s externa utlåning 2013 under andra halvåret 2014. - Instrument för riskdelning som innebär att EU:s budget används för att stödja strategier inom EU (t.ex. finansieringsinstrumentet för riskdelning för forsknings- och utvecklingsprojekt och initiativet om projektobligationer). 4.2 EIB:s upplåningsverksamhet Med tanke på de ostadiga marknadsförutsättningarna låg verkställanderisken kvar på en hög nivå under året, särskilt för stora referenstransaktioner. Kreditvärderingsinstituten behöll kreditbetyget AAA för banken, vilket motiverades av planerna på ett kapitaltillskott. Under 2013 uppgår EIB:s upplåningsverksamhet[24] till 72,4 miljarder euro med en genomsnittlig löptid på 8,2 år. 5. Finansiell stabilitet i euroområdet Som respons på den globala ekonomiska och finansiella krisen har rådet och medlemsstaterna i euroområdet fattat beslut om ett åtgärdspaket som syftar till att bevara den finansiella stabiliteten i euroområdet och inom EU som helhet. Dessa åtgärder beskrivs nedan och garanteras inte genom EU-budgeten. Mer information om de finansieringsfaciliteter som erbjuds återfinns på http://ec.europa.eu/economy_finance/assistance_eu_ms/index_en.htm 5.1 Lånefaciliteten till förmån för Grekland (GLF) Efter euroområdets finansministrars enhälliga beslut den 2 maj 2010[25] att ge stöd till Grekland inrättades ett treårigt program, gemensamt med IMF, med ett finansiellt paket på upp till 110 miljarder euro för att hjälpa Grekland, förenat med strikta politiska villkor[26] som kommissionen och IMF, i samarbete med ECB, förhandlade fram med de grekiska myndigheterna. Inom ramen för detta första program beviljas lån på 52,9 miljarder euro av euroområdets medlemsstater respektive 20,1 miljarder euro av IMF. De finansiella villkoren i faciliteten var nytt i december 2012 (förlängning av den längsta tillåtna löptiden, minskning av marginalen). Den 14 mars 2012 godkände euroområdets finansministrar och IMF ett andra ekonomiskt anpassningsprogram, vilket innebar ett tillskott på 130 miljarder euro till de medel som inte hade betalats ut från det första programmet. Inom detta andra program uppgår därför det totala ekonomiska stödet till 164,5 miljarder euro, varav IMF bidrar med 19,8 miljarder euro. Medan det första programmet utformades som ett borgenärsavtal med sammanlagda bilaterala lån från de stödjande medlemsstaterna i euroområdet, där kommissionen stod för samordning och förvaltning, finansieras det andra programmet via EFSF. 5.2 Europeiska finansiella stabiliseringsfaciliteten Den europeiska finansiella stabiliseringsfaciliteten inrättades av medlemsstaterna i euroområdet som ett av dem ägt bolag registrerat i Luxemburg och i enlighet med de beslut som fattades vid Ekofinrådets möte den 7 juni 2010. Den utformades inledningsvis som en tillfällig räddningsmekanism för utlåning till euroländer i svårighet, genom att det emitterades obligationer garanterade av medlemsstaterna i euroområdet. I oktober 2010 beslöt sedan att inrätta en permanent räddningsmekanism, Europeiska stabilitetsmekanismen (ESM). Från och med den 1 juli 2013 bidrar EFSF inte längre till nya finansieringsprogram eller nya låneavtal. Dock har ESFS fortfarande åtgärder pågående för Grekland, Portugal och Irland, där mekanismen utgör formell långivare (tillsammans med Internationella valutafonden och vissa medlemsstater). 5.3. Europeiska stabilitetsmekanismen (ESM) En ny permanent krismekanism, Europeiska stabilitetsmekanismen, infördes formellt den 8 oktober 2012. Från och med den 1 juli 2013 blev ESM en permanent mekanism för att hantera nya ansökningar om ekonomiskt bistånd från medlemsstater i euroområdet. Den har en faktisk utlåningskapacitet på 500 miljarder euro. Det totala tecknade kapitalet uppgår till 702 miljarder euro och med ett inbetalt kapital från euroområdets medlemsstater på totalt 80 miljarder euro (ska fullbordas första halvåret 2014) och ett infordringsbart kapital på 622 miljarder euro. ESM (tillsammans med IMF) har gett ekonomiskt stöd för att hantera obalanserna i Cyperns finanssektor. Kommissionen har också beviljat ekonomiskt stöd till den spanska regeringen för rekapitalisering av landets banksektor. [1] För en detaljerad presentation av kommissionens upp- och utlåningsverksamhet hänvisas till följande webbplats: http://ec.europa.eu/economy_finance/eu_borrower/index_en.htm [2] EGT L 53, 23.2.2002, s. 1. [3] Rådets förordning (EG) nr 431/2009 av den 18 maj 2009 om ändring av förordning (EG) nr 332/2002 om upprättandet av ett system för medelfristigt ekonomiskt stöd till medlemsstaters betalningsbalans (EUT L 128, 27.5.2009, s. 1). [4] Rådets beslut 2009/102/EG av den 4 november 2008 om medelfristigt ekonomiskt gemenskapsstöd till Ungern (EUT L 37, 6.2.2009, s. 5). [5] Rådets beslut 2009/290/EG av den 20 januari 2009 om medelfristigt ekonomiskt gemenskapsstöd till Lettland (EUT L 79, 25.3.2009, s. 39). [6] Rådets beslut 2009/459/EG av den 6 maj 2009 om medelfristigt ekonomiskt gemenskapsstöd till Rumänien (EUT L 150, 13.6.2009, s. 8). [7] Rådets beslut 2011/288/EU av den 12 maj 2011 om tillhandahållande av förebyggande medelfristigt finansiellt EU-stöd till Rumänien (EUT L 132, 19.5.2011, s. 15). [8] Rådets beslut (2013/531/EU) av den 22 oktober 2013 om tillhandahållande av förebyggande medelfristigt finansiellt EU-stöd till Rumänien (EUT L 286, 29.10.2013, s. 1). [9] Enligt artikel 122.2 i EUF-fördraget kan medlemsstater som har svårigheter till följd av osedvanliga händelser utanför deras kontroll beviljas ekonomiskt bistånd. [10] Rådets genomförandebeslut nr 2011/77/EU av den 7 december 2010 om beviljande av ekonomiskt bistånd från unionen till Irland (EUT L 30, 4.2.2011, s. 34). [11] Rådets genomförandebeslut nr 2011/344/EU av den 30 maj 2011 om beviljande av ekonomiskt bistånd från unionen till Portugal (EUT L 159, 17.6.2011, s. 88). [12] Rådets förordning (EG, Euratom) nr 480/2009 av 25 maj 2009 om upprättande av en garantifond för åtgärder avseende tredje land (EUT L 145, 10.6.2009, s. 10). Inga betalningsinställelser har hittills registrerats när det gäller makroekonomiskt stöd som beviljas i form av lån. [13] EU-budgeten täcker visserligen återbetalningen av lånen, men garantifonden fungerar som en likviditetsbuffert som skyddar EU-budgeten mot krav som är en följd av betalningsinställelser. För en utförlig rapport om hur fonden fungerar hänvisas till COM(2014) 214 och det bifogade arbetsdokumentet från kommissionens avdelningar (SEC(2014) 129). [14] Rådets beslut 2009/891/EG av den 30 november 2009 om makroekonomiskt stöd till Bosnien och Hercegovina (EUT L 320, 5.12.2009, s. 6). [15] Europaparlamentets och rådets beslut nr 778/2013/EU av den 12 augusti 2013 om ytterligare makroekonomiskt bistånd till Georgien (EUT L 218, 14.8.2013, s. 15). [16] Europaparlamentets och rådets beslut 1025/2013/EU av den 22 oktober 2013 om makroekonomiskt stöd till Kirgizistan (EUT L 283, 25.10.2013, s. 1). [17] Europaparlamentets och rådets beslut 1351/2013/EU av den 11 december 2013 om makroekonomiskt stöd till Kungadömet Jordanien (EUT L 341, 11.12.2013, s. 4). [18] Rådets beslut 2014/215/EG av den 14 april 2014 om makroekonomiskt stöd till Georgien (EUT L 111, 15.4.2014, s. 85). [19] Europaparlamentets och rådets beslut nr 388/2010/EU av den 7 juli 2010 om makroekonomiskt stöd till Ukraina (EUT L 179, 14.7.2010, s. 1). [20] Rådets beslut 2002/639/EG av den 12 juli 2002 om kompletterande makroekonomiskt stöd till Ukraina (EGT L 209, 6.8.2002, s. 22). [21] COM(2013) 426 och SWD(2013) 211. [22] Enligt EFSM-förordningen medges förfinansiering eftersom den ger kommissionen befogenhet "att ta upp lån på kapitalmarknaderna eller hos finansinstitut vid lämpligast tidpunkt mellan planerade utbetalningar för att optimera finansieringskostnaden och upprätthålla sitt rykte som unionens värdepappersutfärdare på marknaderna". Alla resulterande ägandekostnader ska emellertid betalas av låntagaren. [23] Europaparlamentets och rådets beslut nr 466/2014/EU av den 16 april 2014 om beviljande av en EU-garanti till Europeiska investeringsbanken mot förluster vid lån till och lånegarantier för projekt utanför unionen (EUT L 135, 8.5.2014, s. 1). [24] Källor: EIB:s analytiska rapport 2013. [25] Stödet ges via bilaterala lån från de övriga medlemsstaterna i euroområdet, som kommissionen centralt lägger samman, på de villkor som fastställs i deras uttalande av den 11 april 2010. [26] De viktigaste villkoren om politiska åtgärder fastställs i rådets beslut av den 10 maj 2010 riktat till Grekland i syfte att förstärka och skärpa den finanspolitiska övervakningen samt förelägga Grekland att vidta de åtgärder för att minska underskottet som anses nödvändiga för att komma till rätta med situationen med ett alltför stort underskott (2010/320/EU). Dessa villkor förtydligades i ett samförståndsavtal som ingicks mellan de grekiska myndigheterna och kommissionen på euroområdets medlemsstaters vägnar.