SV Europeiska unionens officiella tidning C 188/10

Förhörsombudets slutrapport (1)

Flygfrakt (antagande på nytt)

(AT.39258)

(2017/C 188/10)

INLEDNING

1. Den 9 november 2010 antog kommissionen, i mål COMP/39258 Airfreight (luftfrakt), beslut C(2010) 7694 slutlig avseende förfaranden i enlighet med artikel 101 i EUF-fördraget, artikel 53 i EES-avtalet och artikel 8 i avtalet mellan Europeiska gemenskapen och Schweiziska edsförbundet om luftfart (nedan kallat 2010 års beslut) (2). Alla utom ett av de företag som beslutet om kartellböter riktade sig till väckte talan om ogiltigförklaring av detta (i sin helhet eller delvis).

2. I tretton beslut av den 16 december 2015 (nedan kallade 2015 års beslut) (3) fastställde tribunalen att 2010 års beslut är bristfälligt motiverat (4). Beroende på de yrkanden som lagts fram inför tribunalen medförde denna brist att 2010 års beslut upphävdes helt eller delvis med avseende på de olika parter som överklagat beslutet (5).

3. I 2015 års domar fastställdes brott mot kravet på en tillräcklig motivering enligt artikel 296.2 i EUF-fördraget. Domarna berörda inga sakinvändningar. Det beslutsutkast till vilket denna rapport hör är avsett att ersätta 2010 års beslut i den mån detta har upphävts. Det ska åtgärda de brister som upptäckts i 2015 års domar och beakta utvecklingar i vissa företags struktur sedan 2010.

Skrivelserna från maj 2016

4. Den 20 maj 2016 skrev kommissionens generaldirektorat för konkurrens (GD Konkurrens) till de sökande i de 13 överprövningsförfaranden som lett till 2015 års domar. I de berörda skrivelserna (nedan kallade skrivelserna från maj 2016) upplystes dessa parter om GD Konkurrens avsikt att föreslå att kommissionen skulle anta ett nytt beslut i mål AT.39258. Detta beslut skulle rikta sig till de juridiska personer som omfattas av de tretton överprövningsförfaranden inför tribunalen i den mån som 2010 års beslut upphävts med avseende på varje enskild sökande. I beslutet skulle fastställas att var och en av de sökande inför tribunalen deltagit i en enda fortlöpande överträdelse med avseende på de transportleder som avses i 2010 års beslut. Det föreslagna nya beslutet skulle, enligt dessa skrivelser, kräva vissa anpassningar av skälen och den operativa delen av 2010 års beslut, men skulle inte leda till nya invändningar eller i sak ändra de invändningar som fastställs i meddelandet om invändningar av den 18 december 2007 (nedan kallat meddelandet om invändningar). I skrivelserna framlades GD Konkurrens synpunkt att ett sådant nytt beslut skulle tillåtas av gällande rättspraxis, eftersom 2010 års beslut upphävts av förfarandemässiga skäl (6). I skrivelserna efterfrågades också synpunkter på GD Konkurrens planerade åtgärder.

De berörda parternas svar

5. Alla företag som omfattades av skrivelserna från maj 2016 besvarade dem, och några försåg förhörsombudet (Hearing officer) med en kopia av sina svar till GD Konkurrens.

6. Några företag ansåg att den skrivelse från maj 2016 de erhållit var för oprecis. De hävdade att utan specifika uppgifter om de anpassningar som avses i dessa skrivelser hade de begränsade möjligheter att göra mer djupgående kommentarer om de överträdelser som GD Konkurrens ansåg sig ha upptäckt i förslaget till nytt beslut.

7. Flera företag hävdade i princip att de brister som identifieras i 2015 års domar, till skillnad från de situationer som lett till de domar som anges i fotnot 6 till denna rapport (rättspraxis enligt PVC II), inte är begränsade till rena formaliteter i slutskedet av antagandet av ett beslut, som är relativt enkla att åtgärda.

8. Vissa företag hävdade att kommissionen därför rättsligen inte får fatta ett nytt beslut i mål AT.39258 (dock utan att alltid ange någon specifik rättslig grund). Andra antydde i stället att kommissionen inte kan anta ett nytt beslut utan att först formulera ett nytt meddelande om invändningar och ge de berörda parterna möjlighet att yttra sig på nytt, inbegripet i en muntlig förhandling. Vissa av dessa parter hävdade att det förekommit utvecklingar i relevant rättspraxis som ifrågasatte huruvida kraven för att de ska kunna anses ha deltagit i en enda fortlöpande överträdelse är uppfyllda.

9. Vissa företag hävdade också att ett nytt beslut inte får öka deras ansvar i jämförelse med det ansvar somanges i 2010 års beslut.

Förhörsombudets (Hearing Officer) iakttagelser i fråga om skrivelserna från maj 2016

10. Inget av de företag som omfattades av skrivelserna från maj 2016 har riktat någon begäran till mig efter dessa skrivelser. Trots detta är det värt att notera följande med avseende på de yttranden som sammanfattas ovan:

11. Rätten att bli hörd avser kommissionens invändningar och den bevisföring som kommissionen grundar dessa på. Den omfattar emellertid inte den slutgiltiga ståndpunkt som kommissionen har för avsikt att anta i ett beslut avseende överträdelse av konkurrenslagstiftningen (7). Skrivelserna från maj 2015 kan därför inte med rätta kritiseras för att de inte i detalj redogör för de exakta anpassningar som GD Konkurrens efterlyser för ett nytt beslut i detta ärende. I skrivelserna från maj 2016 efterlystes synpunkter på en skiss av GD Konkurrens planerade förslag till ett nytt beslut för att åtgärda de brister som identifierats i 2015 års domar. Det skulle ha varit för tidigt att i detalj redogöra för alla ändringar som GD Konkurrens ansåg behövas för att åtgärda dessa brister. Dessutom hade de företag som berördes av skrivelserna från maj 2016 de facto tillfälle att kommentera de frågor som avsågs i dessa skrivelser.

12. Brott mot kravet på en tillräcklig motivering enligt artikel 296.2 i EUF-fördraget anses vara ett brott mot väsentliga formkrav enligt artikel 263 i EUF-fördraget (8). Även om de brister i 2010 års beslut som identifieras i 2015 års domar inte är samma som avses i rättspraxis enligt PVC II kan det inte slutas att den överträdelse som avses i 2015 års domar är innehållslig snarare än formal. Rättspraxis enligt PVC II är därför tillämplig på den situation som råder i mål AT.39258 efter 2015 års domar.

13. I 2015 års domar fastställdes ingenting beträffande huruvida en kartellöverträdelse ägt rum, och inte heller sågs det över huruvida bedömningen av denna fråga i 2010 års beslut var rättmätig (9). Därför kan principen om rättskraft inte åberopas (10). Dessutom kan de olika upphävanden som 2015 års domar medför inte anses vara en friskrivning enligt principen att man inte kan bli straffad två gånger för samma brott (ne bis idem) så som den fastställs i bland annat artikel 50 i EU-stadgan om de grundläggande rättigheterna. Därav följer att ingen av dessa principer hindrar kommissionen från att återuppta förfarandena avseende de ageranden som omfattas av 2010 års beslut (11). Inga av de invändningar som inkommit till svar på skrivelserna från maj 2016 antyder att ett nytt beslut från kommissionens sida i mål AT.39258 skulle vara uteslutet av andra skäl.

14. Det är meddelandet om invändningar och inte 2010 års beslut som är av betydelse för rätten att bli hörd i samband med kommissionens invändningar i mål Case AT.39258 (12). Den överträdelse som identifieras i 2015 års domar inträffade i skedet av 2010 års besluts slutförande och antagande. I sig själva berördpåverkade de inte rättmätigheten hos meddelandet om invändningar och hörandet av parterna (13). Därför har kommissionen rätt att återuppta förfarandet i mål AT.39258 vid den punkt där den överträdelse so identifierats i 2015 års domar ägde rum (14).

15. Utan att ta ställning till påståendet att rättspraxis avseende en enda fortlöpande överträdelse har utvecklats sedan meddelandet om invändningar eller antagandet av 2010 års beslut bör det påminnas om att utvecklingar i rättspraxis enligt domstolar i EU inte i sig själva kan nödvändiggöra nya höranden, och inte heller om dessa utvecklingar äger rum under de administrativa förfarandena inför ett slutligt beslut (15). I detta fall antyder vissa av svaren på skrivelserna från maj 2016 att dessa skrivelser de facto ger företagen rätt att framföra juridiska argument på grundval av gällande rättspraxis.

16. Om kommissionen beslutar att ersätta 2010 års beslut i sådan omfattning att det upphävs krävs det enligt artikel 266 i EU-fördraget att den överträdelse som identifieras i 2015 års domar åtgärdas. Härvid finns det inga hinder mot att kommissionen antar den text som användes i 2010 års beslut, även på ett sätt som enligt vissa av de företag som omfattas av skrivelserna från maj 2016 skulle påverka deras ansvar i jämförelse med de operativa delarna av 2010 års beslut, särskilt om detta görs just för att åtgärda beslutets brister. Till skillnad från vad som hävdas i vissa svar på skrivelserna från maj 2016 motiverar inte blotta möjligheten av skillnader mellan 2010 års beslut och ett nytt beslut i mål AT.39258 ett nytt meddelande om invändningar eller en ny muntlig förhandling (16).

17. På det hela taget har de invändningar som rests i svaren på skrivelserna från maj 2016 inte identifierat några förfarandeproblem som påverkar rättmätigheten av antagandet av ett nytt beslut i mål AT.39258 så som avses i skrivelserna från maj 2016.

Begäran om uppgifter som eventuellt är till företagets fördel som inkommit efter meddelandet om invändningar

18. Som svar på skrivelserna från maj 2016 begärde ett företag tillgång till alla eventuella handlingar som är till dess fördel som inkommit till kommissionen efter det att meddelandet om invändningar lagts fram 2007 (liksom det gjort inför 2010 års beslut). I 2016 års begäran efterlystes särskilt alla eventuella handlingar som kunde vara till företagets fördel som kommissionen kunde ha fått efter de domstolsförhandlingar som lett till 2015 års domar och att den del av ärendet i mål M.3770 Lufthansa/Swiss som berörde en viss fotnot i 2010 års beslut lades till ärendet i mål AT.39258.

19. GD Konkurrens svarade i en skrivelse av den 14 oktober 2016. I den skrivelsen förklarades att man vid en granskning av de identifierade handlingar som kommissionen mottagit efter meddelandet om invändningar inte funnit några eventuella handlingar som kunde vara till företagets fördel och som föreaget inte själv redan hade tillgång till. Vad gäller begäran att delar av ärendet i mål M.3770 skulle läggas till ärendet i mål AT.39258 fastställdes det i skrivelsen att den berörda fotnoten uteslutande avsåg den offentliga versionen av kommissionens beslut om avslutande i mål M.3770, och inte några andra handlingar från ärendet i det målet.

20. I ett mycket sent skede i antagandet av ett nytt beslut skickade samma företag en skrivelse till mig i vilken man ifrågasatte det synsätt som låg till grund för GD Konkurrens svar av den 14 oktober 2016. I mitt skriftliga svar påpekade jag att denna skrivelse var mycket sen och förklarade varför den kritik som rests inte kunde bifallas.

Utkastet till beslut

21. De böter som ålagts enskilda företag i utkastet till beslut överskrider inte de belopp som fastställs i 2010 års beslut.

22. I enlighet med artikel 16 i beslut 2011/695/EU har jag utrett om utkastet till beslut endast tar upp de invändningar som parterna har givits tillfälle att yttra sig om, Jag anser att så är fallet.

SLUTSATS

23. I ljuset av det ovan anförda och med beaktande av att ingen begäran eller inga klagomål riktats till mig, med undantag av den skrivelse som avses i punkt 20, anser jag att rätten att effektivt utöva sina processuella rättigheter har respekterats i förfarandet för antagande av ett nytt beslut i mål AT.39258.

Bryssel den 9 mars 2017. Wouter WILS

(1) I enlighet med artiklarna 16 och 17 i Europeiska kommissionens ordförandes beslut av den 13 oktober 2011 om förhörsombudets funktion och kompetensområde i vissa konkurrensförfaranden (EUT L 275, 20.10.2011, s. 29) (beslut 2011/695/EU).

(2) 2010 års beslut riktade sig till Air Kanada, Air France-KLM, Société Air France, KLM NV, British Airways plc, Cargolux Airlines International SA, Cathay Pacific Airways Limited, Japan Airlines, Japan Airlines International Co., Ltd, LAN Airlines SA, LAN Cargo SA, Lufthansa Cargo AG, Deutsche Lufthansa AG, SWISS International Air Lines AG, Martinair Holland NV, Qantas Airways Limited, SAS AB, SAS Cargo Group A/S, Scandinavian Airlines System Denmark – Norway – Sweden, Singapore Airlines Cargo Pte Ltd och Singapore Airlines Limited.

(3) Domar i målen Air Kanada mot kommissionen (T-9/11, EU:T:2015:994), Koninklijke Luchtvaart Maatschappij v kommissionen (T-28/11, EU:T:2015:995), Japan Airlines mot kommissionen (T-36/11, EU:T:2015:992), Cathay Pacific mot kommissionen (T-38/11, EU:T:2015:985). Cargolux Airlines mot kommissionen (T-39/11, EU:T:2015:991), Latam Airlines Group och Lan Cargo mot kommissionen (T-40/11, EU:T:2015:986), Singapore Airlines och Singapore Airlines Cargo mot kommissionen (T-43/11, EU:T:2015:989), Deutsche Lufthansa et al. mot kommissionen (T-46/11, EU:T:2015:987), British Airways mot kommissionen (T-48/11, EU:T:2015:988), SAS Cargo Group et al. mot kommissionen (T-56/11, EU:T:2015:990), Air France-KLM mot kommissionen (T-62/11, EU:T:2015:996), Air France mot kommissionen (T-63/11, EU:T:2015:993) och Martinair Holland mot kommissionen (T-67/11, EU:T:2015:984).

(4) Se exempelvis domar i målen Martinair Holland mot kommissionen (EU:T:2015:984, punkterna 25, 72, 78, 83 och 84) och Cargolux Airlines mot kommissionen (EU:T:2015:991, punkterna 27, 28, 72, 79, 83 och 84).

(5) 2010 års beslut upphävdes delvis med avseende på British Airways plc (mål T-48/11) samt Deutsche Lufthansa AG, Lufthansa Cargo AG och Swiss International Air Lines AG (mål T-46/11). Det upphävdes i sin helhet med avseende på de andra företagen som överklagat. Med avseende på de företag som inte överklagat har 2010 års beslut blivit slutgiltigt.

(6) Här citerar skrivelserna från maj 2016 domarna i målen Limburgse Vinyl Maatschappij et al. mot kommissionen (C-238/99 P, C-244/99 P, C-245/99 P, C-247/99 P, C-250/99 P till C-252/99 P och C-254/99 P, EU:C:2002:582, EU:C:2002:582, punkterna 44 till 53, 59 till 69 och 72 till 76); SP mot kommissionen (T-472/09 och T-55/10, EU:T:2014:1040, punkterna 277 till 281) och Lucchini mot kommissionen (T-91/10, EU:T:2014:1033, punkt 173).

(7) Se bland annat domarna i målen BASF mot kommissionen (T-15/02, EU:T:2006:74, punkt 94) och IMI et al. mot kommissionen (T-18/05, EU:T:2010:202, punkterna 109 och 111).

(8) Bland annat domar i målen kommissionen mot Irland et al. (C-89/08 P, EU:C:2009:742, punkt 34) och Cargolux Airlines mot kommissionen (EU:T:2015:991, punkt 27).

(9) Detta är jämförbart med den situation som avses i punkt 60 i domen i målet Limburgse Vinyl Maatschappij et al. mot kommissionen (EU:C:2002:582). Se exempelvis domarna i målen Singapore Airlines och Singapore Airlines Cargo mot kommissionen (EU:T:2015:989, punkterna 30 till 33 och 90 till 92) och SAS Cargo Group et al mot kommissionen (EU:T:2015:990, punkterna 29 till 33, 90 och 91).

(10) Se i detta sammanhang domarna i målen Limburgse Vinyl Maatschappij et al. mot kommissionen (EU:C:2002:582, punkterna 44, 46 och 47) och ThyssenKrupp Nirosta mot kommissionen (C-352/09 P, EU:C:2011:191, punkt 123).

(11) Avseende principen ne bis in idem se även domen i målet Limburgse Vinyl Maatschappij et al. mot kommissionen (EU:C:2002:582, punkt 62).

(12) Se även domarna i målen Limburgse Vinyl Maatschappij et al. mot kommissionen (EU:C:2002:582, punkt 98), Lucchini mot kommissionen (EU:T:2014:1033, punkt 177) och Leali och Acciaierie e Ferriere Leali Luigi mot kommissionen (T-489/09, T-490/09 och T-56/10, EU:T:2014:1039, punkt 284).

(13) Se även domarna i målen Limburgse Vinyl Maatschappij et al. mot kommissionen (EU:C:2002:582, punkt 73) och SP mot kommissionen (EU:T:2014:1040, punkt 277).

(14) Se även domen i målet Lucchini mot kommissionen (EU:T:2014:1033, punkt 173 och anförd rättspraxis).

(15) Se domarna i målen Limburgse Vinyl Maatschappij et al. mot kommissionen (EU:C:2002:582, punkterna 91 och 92) och IRO mot kommissionen (T-69/10, EU:T:2014:1030, punkt 141).

(16) Se även domen i målet Limburgse Vinyl Maatschappij et al. mot kommissionen (EU:C:2002:582, punkt 97),