SV Europeiska unionens officiella tidning C 261/5

KOMMISSIONENS TILLKÄNNAGIVANDE

Riktlinjer för bedömning av riskhanteringsförmåga

(2015/C 261/03)

Innehållsförteckning

1. Inledning 5

2. Tillämpningsområde och mål 6

2.1. Riktlinjernas tillämpningsområde 6

2.2. Mål 6

3. Metod 6

3.1. Aktörer och tidsramar 6

3.2. Förfarande 7

3.2.1. Riskbedömning 7

3.2.2. Riskhanteringsplanering 7

3.2.3. Genomförande av riskförebyggande åtgärder och beredskapsåtgärder 7

3.3. Riktlinjernas tillämpningsområde 8

4. Bedömningens innehåll 8

4.1. Riskbedömning 8

4.2. Riskhanteringsplanering 11

4.3. Genomförande av riskförebyggande åtgärder och beredskapsåtgärder 14

5. Sammanfattning 18

6. Förteckning över referenser och relevanta dokument 23

1. INLEDNING

Med beaktande av de senaste årens allt fler och allvarligare naturkatastrofer och katastrofer orsakade av människan, som till stor del beror på klimatförändringar, och i en situation där framtidens katastrofer blir mer extrema och komplicerade med både långtgående och långsiktiga konsekvenser, är förebyggandet av katastrofer av avgörande betydelse för att uppnå en högre skyddsnivå och motståndskraft mot katastrofer. Det fordras ytterligare åtgärder och en integrerad strategi för katastrofriskhantering som länkar samman åtgärder för att förebygga, förbereda sig på och reagera på kriser.

Enligt beslutet om en civilskyddsmekanism för unionen (nedan kallat beslutet) (1), som trädde i kraft den 1 januari 2014, enades medlemsstaterna om att genomföra ett antal åtgärder för förebyggande av katastrofer, inklusive utbyte av ”…bedömningen av sin riskhanteringsförmåga på nationell eller lämplig subnationell nivå vart tredje år efter det att de relevanta riktlinjer … har fastställts” (2). I beslutet fastställs att kommissionen tillsammans med medlemsstaterna ska utarbeta riktlinjer ”om innehåll, metod och struktur för dessa bedömningar” (3).

Följande riktlinjer har därför utarbetats tillsammans med experter från medlemsstaterna på grundval av det nya beslutet och för att ta hänsyn till rådande god praxis i medlemsstaterna, liksom de senaste erfarenheterna från utarbetandet av nationella riskbedömningar (4). Riktlinjerna bygger också på resultaten av en workshop som anordnades av det italienska ordförandeskapet i rådet i juli 2014 och rådets därpå följande slutsatser av bedömningen av riskhanteringsförmågan (”rådets slutsatser”), som antogs i oktober 2014 (5). Dessutom bygger riktlinjerna på kommissionens riktlinjer för nationella riskbedömningar för katastrofhantering (”Risk Assessment Guidelines”) (6).

Syftet med dessa riktlinjer är att ge medlemsstaterna en icke-bindande övergripande och flexibel metod som kommer att bistå dem i deras självutvärdering av sin riskhanteringsförmåga.

Riktlinjerna kan ses över mot bakgrund av de praktiska erfarenheterna från genomförandet i medlemsstaterna.

2. TILLÄMPNINGSOMRÅDE OCH MÅL

2.1 Riktlinjernas tillämpningsområde

Riskhanteringsförmågan definieras i beslutet som ”förmågan hos en medlemsstat eller dess regioner att minska, anpassa sig till eller begränsa risker (konsekvenser och sannolikhet), som identifierats i dess riskbedömningar till en nivå som är godtagbar i den medlemsstaten”.

Det kommer att vara upp till varje medlemsstat att överväga vilka nivåer som kan godtas i det särskilda sammanhanget och för de olika riskerna. Denna flexibilitet infördes genom beslutet för att göra det möjligt att ta hänsyn till de olika situationerna i olika medlemsstater. Vilka nivåer som är godtagbara är vanligtvis ett implicit inslag i varje kapacitetsbedömning. Med tid och erfarenhet kan vissa val i detta avseende bli mer uttalade i de nationella bedömningarna. Organisationen för ekonomiskt samarbete och utveckling (OECD) rekommenderade nyligen att metoder ska definieras för att stödja samtliga berörda nivåer vid fastställandet av acceptabla risknivåer och att dessa metoder och resultat ska omfattas av öppet offentliggörande för att öka medvetenheten bland alla intressenter (7).

I beslutet anges att riskhanteringsförmågan bedöms i fråga om teknisk, ekonomisk och administrativ kapacitet i en medlemsstat, endera på nationell eller lämplig subnationell nivå, för att genomföra adekvata a) riskbedömningar, b) riskhanteringsplanering för förebyggande och beredskap, och c) åtgärder avseende förebyggande och beredskap. Bedömningen av riskhanteringsförmågan omfattar således hela riskhanteringscykeln.

Medlemsstaterna får bedöma riskhanteringsförmågan för enskilda risker eller bedöma den övergripande riskhanteringsförmågan i en multiriskstrategi. I riktlinjerna rekommenderas att man använder den täckning vad gäller naturkatastrofer och katastrofer orsakade av människan som anges i artikel 1.2 i beslutet om en civilskyddsmekanism för unionen.

2.2 Mål

Enligt riktlinjerna är målsättningarna följande:

1. Stödja medlemsstaternas myndigheter att ytterligare bygga upp medvetenheten om starka och potentiellt svaga sidor i deras katastrofhanteringssystem, för att identifiera god praxis och inleda en rad förbättringar.

2. Bidra till utveckling och spridning av kunskapsbaserad och evidensbaserad katastrofhanteringspolitik och praxis mellan de relevanta administrativa nivåerna i medlemsstaterna och mellan olika sektorer och olika men närliggande politiska behörigheter.

3. För att underlätta samarbete i arbetet med att hantera risker mellan medlemsstaterna inom ramen för unionens civilskyddsmekanism och andra relevanta katastrofhanteringssystem.

Enligt vad som anges i beslutet kommer kommissionen att hjälpa medlemsstaterna att uppnå dessa mål på flera sätt, bland annat genom att underlätta utbytet av erfarenheter om riskhanteringsförmågan och dess bedömning (8).

3. METOD

3.1 Aktörer och tidsramar

Erfarenheter från medlemsstaterna och andra länder visar fördelarna med att en enhet samordnar bedömningen av riskhanteringsförmågan på nationell nivå. I synnerhet kan utnämningen av ett samordnande organ för att hjälpa till att styra bedömningen bidra till att säkerställa tillämpningen av enhetliga metoder och främja utbytet av god praxis. Samtidigt – antingen på nationell eller lämplig subnationell nivå – kommer bedömningsnivån att fastställas av varje medlemsstat på grundval av deras eget styrningssystem.

Medlemsstaterna har kommit överens om att genomföra dessa bedömningar vart tredje år, där de första bedömningarna ska lämnas in senast tre år efter slutförandet av riktlinjerna. Regelbunden bedömning är viktig för att säkerställa kontinuerlig förbättring av riskhanteringsförmågan, inbegripet identifiering av behov och efterföljande genomförande av relevanta åtgärder.

3.2 Förfarande

Bedömningen av riskhanteringsförmågan omfattar hela riskhanteringscykeln, dvs. riskbedömningar, riskhanteringsplanering för förebyggande och beredskap och genomförandet av riskförebyggande åtgärder och riskberedskapsåtgärder.

3.2.1 Riskbedömning

I en riskbedömning bör målet vara att nå samförstånd, med alla relevanta intressenter, om riskerna och deras relativa prioritet. De risker som identifieras, bedöms och prioriteras i riskbedömningen ligger till grund för riskhanteringsplaneringen och det efterföljande genomförandet av riskförebyggande åtgärder och riskberedskapsåtgärder (9). Enligt rekommendationen i riktlinjerna för riskbedömning bör medlemsstater som genomför sina nationella riskbedömningsprocesser för första gången inrikta sig på de viktigaste riskscenarierna (10).

3.2.2 Riskhanteringsplanering

Riskhanteringsplanering kan utföras per enskild risk eller i en integrerad sektorsövergripande riskstrategi eller till och med multiriskstrategi. Det specifika målet under planeringen är att ange hur varje risk kan minskas, anpassas eller begränsas både vad gäller konsekvenser och sannolikhet genom att genomföra utvalda förebyggande åtgärder och beredskapsåtgärder (11). I planeringen behöver man också ange nödvändiga resurser och tidsfrister och tilldela ansvarsområden, beroende på vad som är lämpligt.

Adekvata åtgärder måste först identifieras, prioriteras och sedan väljas ut i en beslutsprocess som i tillräcklig grad inbegriper alla relevanta intressenter, så att vi får en god förståelse av åtgärderna, deras nödvändighet och deras prioriteringar, så att man säkerställer ett brett stöd. Första indikatorer om metoder för att identifiera och prioritera sådana åtgärder ingår i riktlinjerna för riskbedömning i avsnittet ”riskbedömning” (12). Andra exempel som medlemsstaterna kan vilja rådfråga inbegriper även verktyget för bedömning av civilförsvarets krishanteringsförmåga (Civil Defence Emergency Management (CDEM) Capability Assessment Tool, CDEM) som utvecklats av ministeriet för civilförsvar och krishantering i Nya Zeeland (13), den nederländska nationella trygghets- och säkerhetsstrategin, eller det franska ministeriet för försvar och civil säkerhet (14) – Organisation de la réponse de sécurité civile (ORSEC). En mer fullständig förteckning över god praxis finns på EU:s plattform Climate-Adapt (15). En utvidgning över tiden av förteckningen över god praxis och exempel skulle kunna bidra till bedömningsprocessen.

Metoder för riskhanteringsplanering på nationell eller subnationell nivå kommer att behöva anpassas till medlemsstaternas behov och förvaltningsstrukturer. Detta kan innefatta en riskhanteringsplan för varje risk eller alla kombinerade risker som fördelar de huvudsakliga riskerna i genomförbara åtgärder – dvs. förebyggande åtgärder och beredskapsåtgärder för att minska, anpassa sig till eller begränsa identifierade risker till godtagbara nivåer. Detta kan även omfatta en jämförelse av olika åtgärder med avseende på deras positiva nettoeffekter och kostnaderna för att genomföra dem.

Det är viktigt att man vid planeringsprocessen identifierar och gör ett urval av lämpliga och konkreta förebyggande åtgärder och beredskapsåtgärder för genomförandet. Dessa är avsedda att bygga på resultaten av riskbedömningen.

3.2.3 Genomförande av riskförebyggande åtgärder och beredskapsåtgärder

Enligt den tredje dimensionen i bedömningen av riskhanteringsförmågan bör medlemsstaterna utvärdera sin förmåga att genomföra de åtgärder som fastställts i riskhanteringsplaneringen. Genomförandet omfattar tilldelning av ansvar och resurser, övervakningsskyldigheter, liksom en utvärdering och erfarenhetsåterföring.

3.3 Riktlinjernas tillämpningsområde

I riktlinjerna föreslås en metod för bedömning som inte är uttömmande och som kommer att behöva anpassas till behoven i varje medlemsstat. De bör ses som en gemensam utgångspunkt och främja en gemensam förståelse av de inslag som den nationella bedömningen av riskhanteringsförmågan bör omfatta.

Bedömningen av riskhanteringsförmågan bör inledas med en detaljerad (kvalitativ och, om relevant, kvantitativ) beskrivning av katastrofriskhanteringscykeln. Frågorna i avsnitt 4 är utformade för att vägleda medlemsstaternas nationella eller subnationella organ för att bedöma deras egna riskhanteringsförmåga på grundval av en uppsättning administrativa, tekniska och finansiella kapacitetskriterier. När man besvarar dessa frågor är det viktigt att täcka situationen i kvalitativa och, i så stor utsträckning som möjligt, också i kvantitativa termer, vilka behov som har identifierats och vilka åtgärder som har vidtagits eller som kan vidtas.

Det är viktigt att inte bara göra en bedömning av den allmänna administrativa, tekniska och finansiella kapaciteten att adekvat bedöma de tre dimensionerna av katastrofhanteringscykeln, utan också bedöma förmågan mot bakgrund av de prioriterade riskerna (inklusive risker som identifieras i samband med den nationella riskbedömningsprocessen) i syfte att åstadkomma en realistisk bedömning av hanteringen av konkreta risker.

Bedömningen av riskhanteringsförmågan kan sammanfattas med hjälp av den mall som beskrivs i avsnitt 5, som har utformats för att ge en kort översikt av självbedömningen av riskhanteringsförmågan vid katastrofer.

4. BEDÖMNINGENS INNEHÅLL

I linje med beslutet bör bedömningen på nationell och/eller lämplig subnationell nivå omfatta tre avsnitt – riskbedömningar, riskhanteringsplanering och genomförande av riskförebyggande åtgärder och beredskapsåtgärder. Varje avsnitt bör inriktas på vissa aspekter som rör administrativ, teknisk och ekonomisk kapacitet, som ramverk, samordning, sakkunniga, intressenter, information och kommunikation, metod, infrastruktur, utrustning och finansiering.

4.1 Riskbedömning

Detta avsnitt innehåller en serie frågor som täcker den administrativa, tekniska och finansiella kapaciteten att utföra riskbedömningar.

För bedömningen av den administrativa kapaciteten är det viktigt att koncentrera sig på förekomsten av ett relevant ramverk, fördelningen av befogenheter och ansvar, förekomsten av den sakkunskap som behövs, graden av involvering vad gäller externa intressenter och kommunikation.

För bedömningen av den tekniska kapaciteten är det viktigt att fokusera på att utvärdera användningen av lämplig metod och infrastruktur. Genomförandet av en övergripande riskbedömning kan också omfatta gränsöverskridande och sektorsövergripande dimensioner av risk när det är relevant, samt effekterna på infrastrukturen.

För bedömningen av den finansiella kapaciteten är det viktigt att fokusera på bedömningen av tillgängliga ekonomiska resurser.

Tillräckligt detaljerade svar på varje fråga ska inbegripa förklaringar om vad, hur och när riskbedömningar utförs, tillika med lämpliga och tillgängliga uppgifter, siffror och hänvisningar.

Ramverk

Riskbedömningar bör definieras och ingå i ett övergripande ramverk.

Fråga 1: Passar riskbedömningen in i ett övergripande ramverk? Förklaring: Klargör om detta ramverk är juridiskt eller formellt, och om det definieras på nationell och/eller lämplig subnationell nivå.

Samordning

En riskhanteringsstruktur tilldelar en klar ansvarsfördelning för alla enheter som medverkar i riskbedömningen, så att överlappningar eller felanpassningar mellan ansvar och förmåga undviks.

Fråga 2: Har tydligt definierade ansvarsområden och/eller roller och funktioner tilldelats de enheter som deltar i riskbedömningen? Förklaring: Beskriv på vilka grunder ansvaret för riskbedömningen är fördelad inom administrationen, om denna grund eller motsvarande förfaranden dokumenteras skriftligen (t.ex. i rättsliga texter), och hur dessa hanteras i de fall överlappningar eller behov förekommer.

Fråga 3: Tilldelas ansvaret för att bedöma specifika risker de mest relevanta enheterna? Förklaring: Beskriv hur relevanta enheter deltar i riskbedömningen, hur ansvaret eller egenansvaret för att hantera specifika risker till följd av en riskbedömning kan garanteras.

Fråga 4: Har den sektorsövergripande dimensionen av risker integrerats i riskbedömningarna? Förklaring: Beskriv vilka av de risker som bedömts som innefattar en sektorsövergripande dimension och dimension som täcker många risker och i vilken utsträckning denna ingår i definitionen av riskscenariot. Om relevant, beskriv arten av deras samarbete med andra nationella och/eller lämpliga subnationella myndigheter vid utförandet av dessa riskbedömningar.

Sakkunskap

De sakkunniga som utför riskbedömningen bör få nödvändiga befogenheter och ansvarsområden och ha fått lämplig utbildning för att utföra riskbedömningen.

Fråga 5: Görs en regelbunden översyn av fördelningen av ansvaret för bedömningen av riskerna? Förklaring: Beskriv vilka enheter eller avdelningar som deltar i riskbedömningen, hur de identifieras eller väljs ut, vilka kompetenser som övervägs när ansvarsområdena fördelas.

Fråga 6: Får de sakkunniga som är ansvariga för riskbedömningen(-arna) tillräcklig information, utbildning och erfarenhet av riskbedömningarna? Förklaring: Beskriv om och vilken typ av utbildning som finns tillgänglig för sakkunniga, de sakkunnigas erfarenhetsnivå, och vilken teknisk sakkunnighet och vilka verktyg som används och som anses nödvändiga för att utföra riskbedömningar.

Andra intressenter

Förmågan att bedöma risker beror i allt högre grad på deltagandet av olika offentliga och privata intressenter. Enheter som utför riskbedömningar får samarbeta med ett brett urval av intressenter, bland annat från den privata sektorn, den akademiska världen och andra offentliga organ som inte är direkt inblandade i bedömningsprocessen.

Fråga 7: Deltar relevanta intressenter i riskbedömningsprocessen? Förklaring: Beskriv urvalet av relevanta intressenter som deltar i riskbedömningsprocessen. Dessa kan omfatta den akademiska världen, forskningsorganisationer, den privata sektorn och de myndigheter som inte direkt bidrar till bedömningen, inbegripet från andra medlemsstater eller internationella organisationer. Medlemsstaterna kan understryka de erfarenheter som man skulle kunna dela med sig av.

Information och kommunikation

Bedömningen av risker kräver effektiva informations- och kommunikationssystem. Förståelse av den nödvändiga administrativa kapaciteten att delge resultaten av riskbedömningar och deras relevans för en övergripande riskkommunikationsstrategi kan bidra till att förbättra informationsutbytet, uppgiftsutbytet och kommunikation med relevanta intressenter.

Fråga 8: Finns den nödvändiga administrativa kapacitet som krävs tillgänglig för att delge allmänheten resultaten av riskbedömningen? Förklaring: Redogör för hur kommunikationen med medborgarna om spridningen av resultaten av riskbedömningen är organiserad.

Fråga 9: Finns nödvändig administrativ kapacitet tillgänglig för att internt delge resultaten av riskbedömningar, inbegripet scenarier, erfarenheter osv.? Förklaring: Beskriv hur informationsflödet är organiserat mellan olika offentliga myndigheter och olika förvaltningsnivåer.

Fråga 10: Är resultaten av riskbedömningarna integrerade i en riskkommunikationsstrategi? Förklaring: Beskriv hur spridningen av resultaten av riskbedömningar som finns tillgängliga för allmänheten ingår i en nationell och/eller subnationell riskkommunikationsstrategi.

Metod

Fråga 11: Har den nationella eller subnationella enheten utarbetat en metod för riskbedömning? Har denna metod fastställts eller offentliggjorts och vilka är de viktigaste inslagen i denna metod? Förklaring: Beskriv de nationella eller subnationella strategierna för riskbedömning (per risk, scenarion, verkliga eller generiska exempel), beskriv den metod som används för att analysera möjliga konsekvenser, metod för att beräkna sannolikheterna, överväganden eller metod för att prioritera och bortse från risker, beskriv om riskbedömningarna ses över och inom vilken tidsram, om metoden sammanställts i ett dokument, om riskbedömningsmetoden offentliggörs och för vem, samt om någon del av informationen i riskbedömningen finns tillgänglig för allmänheten.

Fråga 12: Har den gränsöverskridande dimensionen vad gäller risker integrerats i riskbedömningarna? Förklaring: Beskriv vilka risker som bedöms som inbegriper en gränsöverskridande dimension och i vilken utsträckning denna gränsöverskridande dimension ingår i riskbedömningen (t.ex. utveckling av scenarion). När det är relevant kan medlemsstaterna beskriva arten av sina samarbeten med andra medlemsstater vid utförandet av riskbedömningar med en gränsöverskridande dimension.

Fråga 13: Ingår infrastrukturen i riskbedömningen? Förklaring: Identifiera vilka typer av kritisk (både nationell och europeisk) infrastruktur som ingår i utvecklingen av scenarion och bedömningen av riskerna. Dessa kan omfatta bland annat vägar, byggnader, fördämningar, järnvägar, broar, satelliter, underjordiska system, kablar, sjukhus och tillfälliga bostäder.

Informations- och kommunikationsteknik

Fråga 14: Finns relevant IKT-infrastruktur tillgänglig för att utföra riskbedömningar? Förklaring: Beskriv vilken typ av infrastruktur som finns tillgänglig för att utföra riskbedömningarna, som kan inkludera IKT-verktyg, satelliter, osv. Medlemsstaterna kan beskriva pågående forskning för utveckling av ny IKT-infrastruktur för att stödja bedömningen av risker. Ifall infrastrukturen delas med andra länder kan medlemsstaterna också beskriva vilken typ av samarbete som bedrivs (t.ex. satellitbilder).

Fråga 15: Finns lämplig information och uppgifter (inbegripet historiska uppgifter) tillgängliga för att utföra riskbedömningar? Förklaring: Beskriv vilka informationskällor och uppgifter som används och om det förekommer databaser för att utföra riskbedömningar. Medlemsstaterna kan beskriva den nya utveckling som pågår för att förbättra insamlingen av uppgifter och information.

Finansiering

Finansiering omfattar övergripande identifiering, uppskattning och reservation av medel som krävs för att utföra och uppdatera riskbedömningar.

Fråga 16: Finns lämplig finansiell kapacitet tillgänglig för att utföra och uppdatera riskbedömningsarbetet? Förklaring: Beskriv om finansiella resurser finns tillgängliga för att utarbeta riskbedömningar och säkerställa uppdateringen av befintliga riskbedömningar.

4.2 Riskhanteringsplanering

Detta avsnitt innehåller en serie frågor som täcker den administrativa, tekniska och finansiella kapaciteten att utföra riskhanteringsplanering.

För bedömningen av den administrativa kapaciteten, är det viktigt att fokusera på samordning av processen, förekomst av sakkunskap som krävs, förekomst av relevanta metoder, omfattning på deltagandet av externa intressenter och kommunikation.

För bedömning av den tekniska kapaciteten är det viktigt att fokusera på att utvärdera användningen av lämplig utrustning.

För bedömning av den finansiella kapaciteten är det viktigt att fokusera på att utvärdera tillgången på ekonomiska resurser.

Tillräckligt detaljerade svar på varje fråga ska inbegripa förklaringar om vad som har gjorts, hur det har genomförts, när det har skett samt adekvata och tillgängliga uppgifter, siffror och hänvisningar.

Samordning

En riskhanteringsstruktur tilldelar en klar ansvarsfördelning för alla som deltar i riskhanteringsplaneringen, så att överlappningar eller oförenligheter mellan ansvar och förmåga undviks.

Fråga 17: Tilldelas de enheter som deltar i planeringen av riskförebyggande åtgärder och riskberedskapsåtgärder tydligt definierade ansvarsområden och roller och funktioner? Förklaring: Beskriv på vilka grunder ansvaret för planeringen fördelas inom administrationen, om denna grund eller motsvarande förfaranden dokumenteras skriftligen (t.ex. i rättsliga texter), i de fall överlappningar eller behov föreligger, hur dessa hanteras, samt om den sektorsövergripande dimensionen omfattas.

Fråga 18: Garanteras och utvärderas regelbundet ansvaret för att planera för specifika risker? Förklaring: Beskriv hur ansvaret för att planera för specifika risker säkerställts och om det finns en rutin för att bedöma fördelningen av ansvaret för specifika risker.

Sakkunskap

Metoder för arbetskraftsplanering bör inrättas så att en optimal bemanning säkerställs. De sakkunniga som utsetts att utföra riskhanteringsplaneringen bör få nödvändig information och erhålla lämplig utbildning.

Fråga 19: Finns det tillräckligt med sakkunniga som kan genomföra planeringen av förebyggande åtgärder och beredskapsåtgärder baserad på de risker som identifierats i riskbedömningen? Förklaring: Beskriv vilka enheter eller avdelningar som deltar i planeringsprocessen, hur de identifieras eller väljs ut, och om bemanningen anses vara tillräcklig.

Fråga 20: Finns det effektiva utbildningsmöjligheter för sakkunniga på olika nivåer som ansvarar för planeringen av förebyggande åtgärder och beredskapsåtgärder? Förklaring: Beskriv om och vilken typ av utbildning som finns tillgänglig för sakkunniga som utför vår planeringsverksamhet.

Fråga 21: Har sakkunniga som deltar i planeringen av förebyggande åtgärder och beredskapsåtgärder informerats om övergripande politiska mål och prioriteringar relaterade till katastrofriskhanteringen? Förklaring: Beskriv om en riskhanteringsstrategi inrättats och om ja, hur mål, prioriteringar eller processer delges de sakkunniga som deltar i planeringen av förebyggande åtgärder och beredskapsåtgärder.

Fråga 22: Finns det en rutin för att säkerställa att kunskaperna hos sakkunniga som ansvarar för planeringen av förebyggande åtgärder och beredskapsåtgärder bibehålls och vidareutvecklas? Förklaring: Beskriv hur kunskap utbyts bland sakkunniga som deltar i planeringsprocessen och hur man ser till att kunskap bibehålls.

Metod

Den nationella eller subnationella enheten bör ha utarbetat en metod för att utföra riskhanteringsplanering vad gäller förväntade effekter av identifierade risker som bedöms enligt en metod som utarbetats och därför prioriterats.

Fråga 23: Har de olika ansvariga enheterna metoder som utarbetats för riskhanteringsplanering? Vilka är de viktigaste inslagen i dessa metoder? Förklaring: Beskriv de nationella eller subnationella strategierna för planering, beskriv de metoder som används för att utarbeta förebyggande åtgärder och beredskapsåtgärder och för att analysera deras eventuella effekter på riskbegränsande åtgärder.

Fråga 24: Inbegriper metoder för riskhanteringsplanering identifiering av infrastruktur som är relevant för att begränsa identifierade risker? Förklaring: Beskriv hur relevant infrastruktur identifieras, hur dess skick med hänsyn till att begränsa risker bedöms, om en förteckning över relevant infrastruktur upprättats och regelbundet ses över och om investeringsbehov konstaterats.

Andra intressenter

Förmågan att hantera risk är i allt högre grad beroende av medverkan av och samarbete med olika offentliga och privata intressenter, t.ex. katastrofriskhanteringsorgan, hälso- och sjukvårdstjänster, brandförsvaret, polismakten, transport/el/operatörer inom kommunikation, frivilligorganisationer, medborgare/volontärer, vetenskapligt sakkunniga, de väpnade styrkorna eller organisationer i andra medlemsstater.

Fråga 25: Är de relevanta offentliga och privata intressenterna informerade och deltar i planeringen? Förklaring: Beskriv strategin för offentliga/privata intressenters deltagande, vilken typ av intressenter som bidrar till planeringsprocessen och eventuella erfarenheter som kan utbytas.

Fråga 26: Delas några av de risker som identifierats i riskbedömningen med offentliga eller privata företag, och om så är fallet, hur har man säkerställt att offentliga och privata företags planering av förebyggande åtgärder och beredskapsåtgärder uppmuntras? Förklaring: Beskriv samverkan med partnerorganisationer i planeringsprocessen, om och vilka avtal som främjar tillfredsställande kvalitet, och hur de förebyggande åtgärder och beredskapsåtgärder som planeras av dessa organisationer verkligen bidrar till den förväntade riskbegränsningen.

Fråga 27: Deltar nationella eller subnationella enheter i den gränsöverskridande planeringen av förebyggande åtgärder och beredskapsåtgärder? Förklaring: Beskriv i vilka gränsöverskridande planeringsverksamheter dessa enheter nyligen deltagit, om konkreta åtgärder för ytterligare samarbete uppstod till följd av denna gemensamma planering (t.ex. samförståndsavtal eller servicenivåavtal) samt eventuella erfarenheter och lärdomar som kan utbytas.

Information och kommunikation

Hanteringen av komplexa risker kräver effektiva informations- och kommunikationssystem för riskhanteringsplanering av förebyggande åtgärder och beredskapsåtgärder. Nationella eller subnationella enheter måste därför säkerställa att det finns regler och förfaranden som möjliggör informationsutbyte, uppgiftsutbyte och kommunikation med olika intressenter.

Fråga 28: Är relevanta intressenter, inklusive medborgare, informerade om de viktigaste inslagen i riskhanteringsplaneringen? Förklaring: Beskriv hur informationsflödet mellan olika offentliga och privata intressenter samt mellan olika nivåer av administrationen är organiserad för att säkerställa att relevanta intressenter har kännedom om och förmåga att bidra med sina kunskaper. Medlemsstaterna kan också i detalj ange hur kommunikationen med medborgarna om planeringen av vissa förebyggande åtgärder och beredskapsåtgärder är organiserad och eventuella erfarenheter som kan utbytas.

Utrustning

Den del i bedömningen som avser den tekniska kapaciteten utvärderar om den utrustning som krävs för att planera förebyggande åtgärder och beredskapsåtgärder finns tillgänglig. Denna kan bestå av programvaruverktyg för att stödja planeringsprocessen.

Fråga 29: Finns den utrustning och de verktyg tillgängliga som krävs för att stödja och/eller genomföra planeringen av förebyggande åtgärder och beredskapsåtgärder? Förklaring: Beskriv om och vilken utrustning och vilka verktyg som finns tillgängliga, om det finns ytterligare behov, felanpassningar och/eller överlappningar.

Finansiering

Finansiering omfattar övergripande identifiering, bedömning och reservation av medel som anses nödvändiga för att uppfylla eventuella finansiella skyldigheter vad gäller riskhanteringen (finansiering av förebyggande åtgärder och beredskapsåtgärder) till följd av prioriteringen av risker. Den omfattar även deltagande av intressenter vid finansiering av riskhantering om tillämpligt.

Fråga 30: Har finansieringsbehoven för genomförandet av förebyggande åtgärder och beredskapsåtgärder uppskattats och möjliga finansieringskällor identifierats som en del av planeringsprocessen? Förklaring: Beskriv om det finns en metod för att uppskatta finansieringsbehoven, vilka finansieringskällor som identifierats, om man kommer att ansöka om eller har ansökt om EU-finansiering.

Fråga 31: Undersöks framtida investeringsplaner och den roll som finansiering från den privata sektorn kan spela som en del av planeringsprocessen? Förklaring: Beskriv om och hur planeringsprocessen hjälper till att identifiera framtida investeringsprioriteringar, i vilken utsträckning privata organisationer är involverade i denna process och om man eftersträvar samarbete med den privata sektorn för finansiering av prioriterade investeringar.

Fråga 32: Har man inrättat förfaranden eller fastställt eller upprättat planer för att säkerställa finansiering för de förebyggande åtgärder och beredskapsåtgärder som krävs för att begränsa de identifierade riskerna som en del av planeringsprocessen? Förklaring: Beskriv hur budgetmässiga och rättsliga frågor relaterade till flexibel resurstilldelning behandlas i planeringsprocessen, om konkreta åtgärder vidtas eller inleds som möjliggör flexibilitet, och om det förekommer juridiska eller politiska hinder för ett sådant tillvägagångssätt.

4.3 Genomförande av riskförebyggande åtgärder och beredskapsåtgärder

Detta avsnitt innehåller en uppsättning frågor som ska täcka administrativ, teknisk och finansiell kapacitet vad gäller genomförandet av förebyggande åtgärder och beredskapsåtgärder.

För bedömningen av den administrativa kapaciteten är det viktigt att koncentrera sig på förekomsten av relevanta strategier, politik och metoder, förekomsten av den sakkunskap som krävs, samordning av processen, omfattningen av intressenternas deltagande och den kommunikation och de förfaranden som inrättats.

För bedömningen av den tekniska kapaciteten är det viktigt att fokusera på att utvärdera användningen av lämplig infrastruktur, utrustning och förbrukningsvaror samt förekomsten av och lämpligheten vad gäller tekniskt sakkunniga.

För bedömningen av den finansiella kapaciteten, är det viktigt att fokusera på bedömningen av tillgängliga ekonomiska resurser.

Tillräckligt detaljerade svar på varje fråga ska inbegripa förklaringar om vad som har gjorts, hur det har gjorts, när det skedde samt adekvata och tillgängliga uppgifter, siffror och hänvisningar.

Strategi/politik/metod

De nationella eller subnationella enheterna har utarbetat strategier för att genomföra förebyggande åtgärder och beredskapsåtgärder. Förväntade effekter av planerade förebyggande åtgärder och beredskapsåtgärder för riskminskning bedöms och åtgärderna prioriteras och anpassas i enlighet med detta.

Fråga 33: Är genomförandet av förebyggande åtgärder och beredskapsåtgärder kopplade till riskhanteringsplaneringen? Är det en del av en strategi eller politik och har en metod definierats? Förklaring: Beskriv det nationella eller subnationella tillvägagångssätt som kopplar samman planeringen till genomförandet av åtgärder, beskriv hur de genomförs, hur effekterna av riskminskning, riskanpassning och riskbegränsning analyseras och återkopplas till planering och riskbedömningsarbetet med vederbörlig hänsyn till samstämmigheten med befintliga förebyggande åtgärder och beredskapsåtgärder om anpassning till klimatförändringarna, om tillämpligt.

Fråga 34: Har metoder för att rapportera skador och mänskliga förluster utarbetats och uppskattas, dokumenteras och lagras kostnaderna för skadorna? Förklaring: Beskriv vilka metoder för att rapportera skador och mänskliga förluster som har utarbetats, om dessa uppgifter delas med intressenter och medborgare, om intressenter bidrar till skaderapportering och/eller uppskattningen av kostnaderna, om skadorna regelbundet eller tillfälligt dokumenteras och lagras, vilken tidsperiod som omfattas och om dessa rapporter görs tillgängliga för allmänheten.

Samordning

En riskhanteringsstruktur tilldelar en klar ansvarsfördelning till alla enheter som deltar i genomförandet av förebyggande åtgärder och beredskapsåtgärder, så att överlappningar eller felanpassningar mellan ansvar och förmåga undviks.

Fråga 35: Tilldelas tydligt definierade ansvarsområden och roller och funktioner till de enheter som deltar i planeringen av förebyggande åtgärder och beredskapsåtgärder? Förklaring: Beskriv på vilken grund ansvaret för genomförandeprocessen är fördelad inom administrationen, om motsvarande förfaranden dokumenteras skriftligen (t.ex. i rättsliga texter), om överlappningar, ytterligare behov och/eller felanpassningar förekommer, hur dessa behandlas, samt om den sektorsövergripande dimensionen ingår.

Sakkunnighet

Metoder för arbetskraftsplanering har inrättats så att optimal bemanning säkerställs. Förvaltningsverktyg för personalens prestationer har inrättats, som inbegriper regelbunden översyn av utbildnings- och utvecklingsbehov.

Fråga 36: Ingår sakkunnigas ansvarsfördelning i genomförandet av förebyggande åtgärder och beredskapsåtgärder och finns tillräckliga resurser för att kunna genomföra förebyggande åtgärder och beredskapsåtgärder baserade på planeringsprocessen? Förklaring: Beskriv vilka enheter (t.ex. avdelningar, organ) som deltar i genomförandet av åtgärderna, hur dessa enheter identifieras/väljs ut, vilken personalkompetens som övervägs när ansvaret tilldelas och om bemanningen anses vara tillräcklig.

Fråga 37: Är de sakkunniga som är ansvariga för genomförandet av förebyggande åtgärder och beredskapsåtgärder tillräckligt informerade, utbildade och erfarna? Förklaring: Beskriv om och vilken typ av utbildning som finns tillgänglig för personal som deltar i genomförandet av åtgärderna, hur ofta de inblandade personerna redan har deltagit i utförandet av förebyggande åtgärder och beredskapsåtgärder, hur mål, prioriteringar eller processer har delgivits den personal som deltar i genomförandet av förebyggande åtgärder och beredskapsåtgärder.

Andra intressenter

Förmågan att hantera risk är i allt större utsträckning beroende av medverkan av och samarbete med olika offentliga och privata aktörer, som katastrofhanteringsorgan, hälso- och sjukvårdstjänster, brandbekämpningsenheter, polismakten, transport/el/operatörer inom kommunikation, frivilligorganisationer, medborgare/volontärer, vetenskapligt sakkunniga, de väpnade styrkorna eller organisationer i andra medlemsstater (gränsöverskridande riskhantering). Att hantera nya risker kräver därför uppbyggnad av ett nätverksarbete som kan mobilisera alla erforderliga kapaciteter hos en rad olika intressenter.

Fråga 38: Är relevanta intressenter informerade om och delaktiga i genomförandet av förebyggande åtgärder och beredskapsåtgärder? Förklaring: Beskriv strategin för offentliga/privata intressenters deltagande eller nätverksförvaltning, vilka typer av intressenter som bidrar till genomförandet av åtgärderna och eventuella erfarenheter som kan utbytas.

Fråga 39: Deltar den nationella eller subnationella enheten i genomförandet av gränsöverskridande förebyggande åtgärder och beredskapsåtgärder? Förklaring: Beskriv vilka gränsöverskridande förebyggande åtgärder och beredskapsåtgärder som genomförs, vilka andra intressenter som är inblandade, om konkreta åtgärder för ytterligare samarbete uppstod ur det gemensamma genomförandet av åtgärder (t.ex. samförståndsavtal eller servicenivåavtal) samt eventuella erfarenheter och lärdomar som kan utbytas.

Fråga 40: Är genomförandet av förebyggande åtgärder och beredskapsåtgärder genom dessa offentliga eller privata intressenter av tillräckligt hög kvalitet för att uppnå den förväntade riskbegränsningen? Förklaring: Finns det överenskommelser för att uppmuntra tillräcklig kvalitet, hur bidrar de förebyggande åtgärder och beredskapsåtgärder som utförs av dessa organisationer verkligen till den förväntade riskbegränsningen, samt eventuella erfarenheter som kan utbytas.

Förfaranden

Riskhanteringen bör omfatta utveckling av etablerade processer för att säkerställa ett fungerande riskhanteringssystem. Genomförandet av förebyggande åtgärder och beredskapsåtgärder måste därför definiera förfaranden som bidrar till att minska riskerna.

Fråga 41: Inbegriper genomförandet av förebyggande åtgärder och beredskapsåtgärder utarbetande av förfaranden för tidig varning, aktivering, avsändning, avaktivering eller övervakning? Förklaring: Beskriv om förfaranden upprättats, hur de fungerar i praktiken, om standardiserade arbetsrutiner utarbetats, för vilken verksamhet dessa förfaranden utarbetats, eventuella erfarenheter som kan delas.

Information och kommunikation

Hanteringen av komplexa risker kräver effektiva informations- och kommunikationssystem för genomförandet av förebyggande åtgärder och beredskapsåtgärder. Nationella eller subnationella enheter måste därför säkerställa att det finns regler och förfaranden som möjliggör informationsutbyte, uppgiftsutbyte och kommunikation med relevanta intressenter, däribland medborgare när som helst under genomförandet av förebyggande åtgärder och beredskapsåtgärder.

Fråga 42: Finns nödvändig information tillgänglig och utbyts regelbundet inom den nationella eller subnationella enheten? Förklaring: Beskriv hur informationsflödet mellan olika offentliga organ och olika förvaltningsnivåer har organiserats för att säkerställa att de berörda avdelningarna har kännedom om och är i stånd att bidra med sina kunskaper.

Fråga 43: Har kommunikationsstrategier upprättats, bl.a. genom olika medier (inklusive sociala medier) för att effektivt sprida information till allmänheten för att öka medvetenheten och bygga upp förtroendet? Förklaring: Redogör för hur information och kommunikation med medborgarna före, under och efter genomförandet av åtgärderna är organiserad och eventuella erfarenheter som kan delas.

Infrastruktur som inbegriper informationsteknik

Denna del av bedömningen av den tekniska kapaciteten utvärderar om infrastrukturen, såsom vägar, byggnader, fördämningar, järnvägar, broar, satelliter, underjordiska rörledningar, kablar, sjukhus, tillfälliga bostäder, system för tidig varning, etc., som anses relevanta för att lindra de identifierade riskerna uppfyller vissa säkerhets-, trygghets- eller resultatstandarder.

Fråga 44: Har den infrastruktur som är av betydelse för genomförandet av förebyggande åtgärder och beredskapsåtgärder analyserats? Förklaring: Beskriv hur infrastruktur som är viktig i syfte att minska specifika risker identifieras, hur dess skick med hänsyn till att minska risker bedöms, om en förteckning över relevant infrastruktur upprättats och regelbundet ses över, om investeringsbehov konstateras, om medlemsstaterna har inrättat en politik för viktig infrastruktur.

Utrustning och tillbehör

I den del som gäller bedömningen av teknisk kapacitet utvärderas om utrustningen för förebyggande åtgärder och beredskapsåtgärder uppfyller de normer som krävs för att genomföra förebyggande åtgärder och beredskapsåtgärder.

Fråga 45: Finns en inventering av tillgänglig utrustning som är nödvändig för att genomföra de planerade förebyggande åtgärderna och beredskapsåtgärderna? Inbegriper genomförandet av förebyggande åtgärder och beredskapsåtgärder identifiering av eventuella utrustningsbehov som baseras på den befintliga inventeringen? Förklaring: Beskriv om en inventering av tillgänglig utrustning och dess användning sammanställts och uppdaterats. Beskriv om och vilka utrustningsbehov som konstaterats i genomförandeprocessen för att i tillräcklig utsträckning minska de risker som beaktas i planeringsprocessen, om en inventering av tillgänglig utrustning sammanställts och analyserats med avseende på dess möjligheter att upptäcka ytterligare behov eller felanpassningar och vilka åtgärder som vidtas för att tillgodose behoven.

Fråga 46: Har försörjningskedjans risker identifierats under genomförandet av förebyggande åtgärder och beredskapsåtgärder samt de åtgärder som vidtagits för att minska risken för otillräcklig försörjning? Förklaring: Beskriv om och vilka risker i leveranskedjan som identifierats, hur konsekvenserna av dessa risker analyseras, om och vilka åtgärder som vidtas för att minska dessa risker, om gränsöverskridande överenskommelser eller samarbetsavtal ingås för att minska sådana risker.

Sakkunskap i tekniska frågor

Teknisk sakkunskap omfattar den kompetens som finns tillgänglig och de metoder som utvecklats för genomförandet av förebyggande åtgärder och beredskapsåtgärder. Med tanke på att teknisk sakkunskap är en immateriell kapacitet, innebär detta krav att denna kapacitet säkerställs, antingen genom dokumentation eller utbyte av erfarenheter och lärdomar.

Fråga 47: Har de sakkunniga som ansvarar för genomförandet av förebyggande åtgärder och beredskapsåtgärder den tekniska sakkunskap som krävs för att säkerställa en adekvat tillämpning av åtgärderna och garanteras att denna kunskap bevaras och vidareutvecklas? Förklaring: Beskriv vilken teknisk sakkunskap som används och som anses nödvändig för att genomföra de förebyggande åtgärderna och beredskapsåtgärderna, om och vilka tekniska hjälpmedel som används vid genomförandet, om experter får utbildning för att kontinuerligt uppdatera sina kunskaper för att kunna använda de tekniska verktygen, hur kunskap utbyts bland personer som deltagit i genomförandet av förebyggande åtgärder och beredskapsåtgärder och hur yrkesmässig utveckling uppmuntras.

Fråga 48: Har sakkunniga som ansvarar för genomförandet av förebyggande åtgärder och beredskapsåtgärder tillräckliga kunskaper för tillämpning av upphandlings- och logistikförfaranden för att utföra dessa uppgifter och har de sakkunniga adekvat utbildning för att tillämpa dessa förfaranden? Förklaring: Beskriv hur och vilken utbildning som ges för att bygga upp eller utveckla denna sakkunskap eller andra åtgärder som skulle bidra till att förvärva denna kunskap.

Fråga 49: Har sakkunniga som ansvarar för genomförandet av förebyggande åtgärder och beredskapsåtgärder kunskaper för att klara livscykelsplanering och planering av snabbinsatsförmåga och tillämpas dessa metoder för att se över funktionen hos utrustning och system och för att kunna öka kapaciteten i en nödsituation? Förklaring: Beskriv om dessa metoder används i samband med förebyggande åtgärder och beredskapsåtgärder, om och vilken utbildning som ges för att bygga upp eller utveckla denna sakkunskap eller andra åtgärder som skulle bidra till att förvärva denna kunskap.

Finansiering av genomförandeåtgärder

Detta krav bedömer om det säkerställs att ekonomiska medel finns tillgängliga och är snabbt tillgängliga för att finansiera sannolika nödsituationer som identifierats i riskbedömningen och riskplaneringen.

Fråga 50: Har en budget, en rättslig grund och förfaranden identifierats eller fastställts för att planera framåt för flexibel resursfördelning vid utförandet av de förebyggande åtgärder och beredskapsåtgärder som behövs för att minska, anpassa sig till och begränsa identifierade risker? Förklaring: Beskriv hur budgetmässiga och rättsliga frågor som är relaterade till flexibel resursfördelning behandlas i genomförandeprocessen, om konkreta åtgärder vidtas eller inleds som medger flexibilitet om det förekommer felanpassningar eller ytterligare behov, rättsliga eller politiska hinder för detta tillvägagångssätt.

Fråga 51: Inbegriper genomförandet av förebyggande åtgärder och beredskapsåtgärder utarbetande av avtal med intressenter som reglerar kostnadsbördan? Förklaring: Beskriv om det inrättats några planer vad gäller fördelning av kostnadsbördan, om medlemsstaterna har kontaktat intressenter, vilka intressenter som har kontaktats och om eventuella avtal eftersträvas eller ingåtts för att täcka dessa kostnader.

5. SAMMANFATTNING

I slutet av bedömningen har medlemsstaterna en god sektorsövergripande översikt över de olika risker de behöver behandla, en översikt över riskhanteringsplaneringens lämplighet och det faktiska resultatet av processen, inbegripet identifiering av lämpliga förebyggande åtgärder och beredskapsåtgärder samt en tydlig bild av genomförandet av de relevanta åtgärderna.

Följande tabell kan användas för att ge en sammanfattning av de olika delarna i bedömningen av den nationella riskhanteringsförmågan. Tabellen skulle komplettera bedömningen av riskhanteringsförmågan på nationell eller lämplig subnationell nivå, som medlemsstaterna, i enlighet med beslutet, ska utföra och göra tillgängliga för kommissionen vart tredje år efter slutförandet av dessa riktlinjer.

För var och en av nedanstående frågor, bör en lämplig nivå identifieras på grundval av följande fördelning av nivåer:

— ej tillämpligt: Kapaciteten inte identifierad eller anses inte tillämplig för att utvecklas.

— (1): Kapaciteten anses tillämplig – arbetet har ännu inte inletts.

— (2): Kapaciteten identifierad – inledande framsteg har gjorts.

— (3): Kapaciteten genomförd på viktiga områden.

— (4): Inbyggd kapacitet som förbättrats.

— Kommentarer: Ytterligare motivering för valet av nivå.

Frågor Nivåer Kommentarer Riskbedömning Fråga 1: Passar riskbedömningen in i en övergripande ram? ej tillämpligt (1) (2) (3) (4) Fråga 2: Har tydligt definierade ansvarsområden och roller och funktioner tilldelats de enheter som deltar i riskbedömningen? ej tillämpligt (1) (2) (3) (4) Fråga 3: Har ansvaret för att bedöma särskilda risker tilldelats de mest relevanta enheterna? ej tillämpligt (1) (2) (3) (4) Fråga 4: Har den sektorsövergripande dimensionen av risker integrerats i riskbedömningen? ej tillämpligt (1) (2) (3) (4) Fråga 5: Görs en regelbunden översyn av fördelningen av ansvaret för bedömningen av riskerna? ej tillämpligt (1) (2) (3) (4) Fråga 6: Får sakkunniga som är ansvariga för riskbedömningen(-arna) adekvat information, utbildning och erfarenhet vid bedömningen av riskerna? ej tillämpligt (1) (2) (3) (4) Fråga 7: Deltar relevanta intressenter i riskbedömningsprocessen? ej tillämpligt (1) (2) (3) (4) Fråga 8: Finns nödvändig administrativ kapacitet tillgänglig för att delge resultaten av riskbedömningen till allmänheten? ej tillämpligt (1) (2) (3) (4) Fråga 9 Finns nödvändig administrativ kapacitet tillgänglig för att internt delge resultaten av riskbedömningar, inbegripet scenarion, erfarenheter osv.? ej tillämpligt (1) (2) (3) (4) Fråga 10: Integreras resultaten av riskbedömningarna i en riskkommunikationsstrategi? ej tillämpligt (1) (2) (3) (4) Fråga 11: Har den nationella eller subnationella enheten utarbetat en metod för riskbedömning? Har denna metod fastställts eller offentliggjorts och vilka är de viktigaste inslagen i denna metod? ej tillämpligt (1) (2) (3) (4) Fråga 12: Har den gränsöverskridande dimensionen av riskerna integrerats i riskbedömningen? ej tillämpligt (1) (2) (3) (4) Fråga 13: Ingår infrastruktur i riskbedömningen? ej tillämpligt (1) (2) (3) (4) Fråga 14: Finns relevant IKT-infrastruktur tillgänglig för att utföra riskbedömningar? ej tillämpligt (1) (2) (3) (4) Fråga 15: Finns lämplig information och lämpliga uppgifter (inbegripet historiska uppgifter) tillgängliga för att utföra riskbedömningar? ej tillämpligt (1) (2) (3) (4) Fråga 16: Finns lämplig finansiell kapacitet tillgänglig för att genomföra och uppdatera riskbedömningsarbetet? ej tillämpligt (1) (2) (3) (4) Riskhanteringsplanering Fråga 17: Har tydligt definierade ansvarsområden och roller och funktioner tilldelats de enheter som deltar i planeringen av riskförebyggande åtgärder och riskberedskapsåtgärder? ej tillämpligt (1) (2) (3) (4) Fråga 18: Har man säkerställt ansvaret för att planera för specifika risker och utvärderas det regelbundet? ej tillämpligt (1) (2) (3) (4) Fråga 19: Finns tillräckligt med sakkunniga för att genomföra planeringen av förebyggande åtgärder och beredskapsåtgärder baserad på de risker som identifierats i riskbedömningen? ej tillämpligt (1) (2) (3) (4) Fråga 20: Finns det effektiva utbildningsmöjligheter för sakkunniga på olika nivåer som ansvarar för planeringen av förebyggande åtgärder och beredskapsåtgärder? ej tillämpligt (1) (2) (3) (4) Fråga 21: Informeras de sakkunniga som deltar i planeringen av förebyggande åtgärder och beredskapsåtgärder om de övergripande politiska målen och prioriteringarna relaterade till katastrofriskhantering? ej tillämpligt (1) (2) (3) (4) Fråga 22: Finns det en rutin för att säkerställa att kunskaperna hos sakkunniga med ansvar för planeringen av förebyggande åtgärder och beredskapsåtgärder bibehålls och vidareutvecklas? ej tillämpligt (1) (2) (3) (4) Fråga 23: Har de olika ansvariga nationella eller subnationella enheterna metoder som utvecklats för riskhanteringsplanering? Vilka är de viktigaste inslagen i dessa metoder? ej tillämpligt (1) (2) (3) (4) Fråga 24: Inbegriper metoder för riskhanteringsplanering identifiering av infrastruktur som är relevant för att begränsa identifierade risker? ej tillämpligt (1) (2) (3) (4) Fråga 25: Är relevanta offentliga och privata intressenter informerade och deltar i planeringsprocessen? ej tillämpligt (1) (2) (3) (4) Fråga 26: Delas några av de risker som identifierats i riskbedömningen med offentliga eller privata företag, och om så är fallet, hur har man säkerställt att allmänhetens och dessa företags planering av förebyggande åtgärder och beredskapsåtgärder uppmuntras? ej tillämpligt (1) (2) (3) (4) Fråga 27: Deltar nationella eller subnationella enheter i gränsöverskridande planering av förebyggande åtgärder och beredskapsåtgärder? ej tillämpligt (1) (2) (3) (4) Fråga 28: Informeras relevanta intressenter, inklusive medborgare, om de viktigaste inslagen i riskhanteringsplaneringen? ej tillämpligt (1) (2) (3) (4) Fråga 29: Finns den utrustning och de verktyg som krävs för att stödja och/eller genomföra planeringen av förebyggande åtgärder och beredskapsåtgärder tillgängliga? ej tillämpligt (1) (2) (3) (4) Fråga 30: Uppskattas finansieringsbehoven för genomförandet av förebyggande åtgärder och beredskapsåtgärder och identifieras möjliga finansieringskällor som en del av planeringsprocessen? ej tillämpligt (1) (2) (3) (4) Fråga 31: Övervägs framtida investeringsplaner och en möjlig finansiering från den privata sektorn som en del av planeringsprocessen? ej tillämpligt (1) (2) (3) (4) Fråga 32: Har förfaranden eller planer som identifierats eller fastställts för att säkerställa finansiering av förebyggande åtgärder och beredskapsåtgärder inrättats för att begränsa identifierade risker som en del av planeringsprocessen? ej tillämpligt (1) (2) (3) (4) Genomförande av förebyggande åtgärder och beredskapsåtgärder Fråga 33: Är genomförandet av förebyggande åtgärder och beredskapsåtgärder kopplat till riskhanteringsplaneringen? Är det en del av en strategi eller politik och har en metod definierats? ej tillämpligt (1) (2) (3) (4) Fråga 34: Har metoder för skaderapportering och rapportering om mänskliga förluster utarbetats och uppskattas, dokumenteras och lagras kostnaderna för skadorna? ej tillämpligt (1) (2) (3) (4) Fråga 35: Har tydligt definierade ansvarsområden och roller och funktioner tilldelats de enheter som deltar i planeringen av riskförebyggande åtgärder och riskberedskapsåtgärder? ej tillämpligt (1) (2) (3) (4) Fråga 36: Är ansvarsfördelningen avseende sakkunniga som deltar i genomförandet av förebyggande åtgärder och beredskapsåtgärder uppdaterad och finns tillräckliga resurser för att kunna genomföra förebyggande åtgärder och beredskapsåtgärder baserade på planeringsprocessen? ej tillämpligt (1) (2) (3) (4) Fråga 37: Är sakkunniga som ansvarar för genomförandet av förebyggande åtgärder och beredskapsåtgärder tillräckligt informerade, utbildade och erfarna? ej tillämpligt (1) (2) (3) (4) Fråga 38: Är relevanta intressenter informerade och delaktiga i genomförandet av förebyggande åtgärder och beredskapsåtgärder? ej tillämpligt (1) (2) (3) (4) Fråga 39: Deltar den nationella eller subnationella enheten i genomförandet av gränsöverskridande förebyggande åtgärder och beredskapsåtgärder? ej tillämpligt (1) (2) (3) (4) Fråga 40: Är dessa offentliga eller privata intressenters genomförande av förebyggande åtgärder och beredskapsåtgärder av tillräckligt hög kvalitet för att uppnå förväntade riskbegränsande resultat? ej tillämpligt (1) (2) (3) (4) Fråga 41: Inbegriper genomförandet av förebyggande åtgärder och beredskapsåtgärder exempelvis utveckling av förfaranden för tidig varning, aktivering, avsändning, avaktivering eller övervakning? ej tillämpligt (1) (2) (3) (4) Fråga 42: Finns nödvändig information tillgänglig och utbyts den regelbundet inom den nationella eller subnationella enheten? ej tillämpligt (1) (2) (3) (4) Fråga 43: Har kommunikationsstrategier inrättats, inklusive användningen av olika medier (inklusive sociala medier) för att effektivt sprida information till allmänheten för att öka medvetenheten och bygga upp förtroendet? ej tillämpligt (1) (2) (3) (4) Fråga 44: Har frågan analyserats om infrastrukturens skick är av betydelse för genomförandet av förebyggande åtgärder och beredskapsåtgärder? ej tillämpligt (1) (2) (3) (4) Fråga 45: Behövs en inventering över tillgänglig utrustning för att genomföra planerade förebyggande åtgärder och beredskapsåtgärder? Inbegriper genomförandet av förebyggande åtgärder och beredskapsåtgärder identifiering av eventuella utrustningsbehov baserade på en befintlig inventering? ej tillämpligt (1) (2) (3) (4) Fråga 46: Har försörjningskedjans risker identifierats under genomförandet av förebyggande åtgärder och beredskapsåtgärder och vidtogs åtgärder för att minska risken för otillräcklig försörjning? ej tillämpligt (1) (2) (3) (4) Fråga 47: Har sakkunniga som ansvarar för genomförandet av förebyggande åtgärder och beredskapsåtgärder den tekniska sakkunskap som krävs för att säkerställa en korrekt tillämpning av åtgärderna och garantera att denna kunskap bibehålls och vidareutvecklas? ej tillämpligt (1) (2) (3) (4) Fråga 48: Har sakkunniga som ansvarar för genomförandet av förebyggande åtgärder och beredskapsåtgärder tillräckliga kunskaper för att tillämpa förfaranden för upphandling och logistik för att utföra dessa uppgifter och har sakkunniga fått tillräcklig utbildning för att tillämpa dessa förfaranden? ej tillämpligt (1) (2) (3) (4) Fråga 49: Har sakkunniga som ansvarar för genomförandet av förebyggande åtgärder och beredskapsåtgärder tillräckliga kunskaper för att klara livscykelsplanering och planering av snabbinsatsförmåga och tillämpas dessa metoder för att se över funktionen hos utrustning och system och för att kunna öka kapaciteten i en nödsituation? ej tillämpligt (1) (2) (3) (4) Fråga 50: Har en budget, en rättslig grund och förfaranden identifierats eller fastställts för att planera för en flexibel fördelning av resurser när förebyggande åtgärder och beredskapsåtgärder utförs för att minska, anpassa sig till och begränsa identifierade risker? ej tillämpligt (1) (2) (3) (4) Fråga 51: Inbegriper genomförandet av förebyggande åtgärder och beredskapsåtgärder utarbetande av avtal med intressenter som reglerar kostnadsbördan? ej tillämpligt (1) (2) (3) (4)

6. FÖRTECKNING ÖVER REFERENSER OCH RELEVANTA DOKUMENT

A Simple Guide to Risk and its Management, Broadleaf Capital International PTY Ltd, 2012 (based on ISO 31000:2009).

http://broadleaf.com.au/old/pdfs/trng_tuts/Tut_Simple_Guide_to_Risk_v11.pdf

An overview of the EFQM Excellence Model, EFQM, Brussels; Modellen kan användas för att bedöma en organisations nuvarande förmåga.

http://www.efqm.org/

Bästa praxis för att förebygga och dämpa effekterna av översvämningar, som lades fram vid mötet av vattendirektörerna i Aten i juni 2003, utarbetad av Nederländerna och Frankrike (en uppdatering av Förenta nationernas ekonomiska kommission för Europa (FN/ECE) riktlinjer för hållbar hantering av översvämningsrisker år 2000).

http://ec.europa.eu/environment/water/flood_risk/pdf/flooding_bestpractice.pdf

Verktyget för bedömning av civilförsvarets krishanteringsförmåga v. 4.2 (slutlig) – verktyg för bedömning av krishanteringsförmågan, grundad på Nya Zeelands nationella strategi, Excelverktyg med inriktning på organisatorisk förmåga som omfattar frågor om överensstämmelse, prestanda och resultat.

http://www.civildefence.govt.nz/cdem-sector/monitoring-and-evaluation/cdem-capability-assessment-tool-/

Core Capabilities Crosswalk, U.S. Department of Homeland Security, Federal Emergency Management Agency (FEMA), uppdatering: Juni 2013.

http://www.fema.gov/core-capabilities

Rådets slutsatser av den 26 april 2010, rådets dokument 7788/10. EU:s strategi för den inre säkerheten i praktiken: Fem steg mot ett säkrare Europa (COM(2010) 673, 22.11.2010).

Rådets slutsatser av den 26 september om bedömningen av riskhanteringsförmågan (13375/14).

Department of Homeland Security Risk Lexicon, Risk Steering Committee/Förenta staterna, September 2010.

https://www.dhs.gov/xlibrary/assets/dhs-risk-lexicon-2010.pdf

Rådets direktiv 96/82/EG av den 9 december 1996 om åtgärder för att förebygga och begränsa följderna av allvarliga olyckshändelser där farliga ämnen ingår (EGT L 10, 14.1.1997, s. 13).

Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/60/EG av den 23 oktober 2000 om upprättande av en ram för gemenskapens åtgärder på vattenpolitikens område (EGT L 327, 22.12.2000, s. 1).

Europaparlamentets och rådets direktiv 2007/60/EG av den 23 oktober 2007 om bedömning och hantering av översvämningsrisker (EUT L 288, 6.11.2007, s. 27).

Rådets direktiv 2008/114/EG av den 8 december 2008 om identifiering av, och klassificering som, europeisk kritisk infrastruktur och bedömning av behovet att stärka skyddet av denna (EUT L 345, 23.12.2008, s. 75).

Europaparlamentets och rådets direktiv 2012/18/EU av den 4 juli 2012 om åtgärder för att förebygga och begränsa faran för allvarliga olyckshändelser där farliga ämnen ingår och om ändring och senare upphävande av rådets direktiv 96/82/EG (EUT L 197, 24.7.2012, s. 1).

Emergency Management Planning Guide 2010–2011, Public Safety Kanada, 2010.

http://www.publicsafety.gc.ca/cnt/rsrcs/pblctns/mrgnc-mngmnt-pnnng/index-eng.aspx

EN Eurokoderna är en serie av 10 europeiska standarder, EN 1990–EN 1999, med en gemensam strategi för design av byggnader och andra anläggningar och byggprodukter.

http://eurocodes.jrc.ec.europa.eu/home.php

Europeiska kommissionen: Riktlinjer för konsekvensbedömning, SEC(2009) 92.

http://ec.europa.eu/smart-regulation/impact/commission_guidelines/commission_guidelines_en.htm

Europeiska kommissionen: Overview of natural and man-made disaster risks in the EU, Europeiska kommissionen, SWD (2014) 134 final, 8.4.2014.

Europeiska kommissionen: En gemenskapsstrategi för förebyggande av naturkatastrofer och katastrofer orsakade av människan, meddelande COM(2009) 82 final, 23.2.2009.

Guidance on Implementing the Capacity Development Provisions of the Safe Drinking Water Act amendments of 1996, United Environmental Protection Agency, Förenta staterna, July 1998.

http://www.epa.gov/ogwdw/smallsystems/pdfs/guidfin.pdf

Guide ORSEC Départemental, Direction générale de la sécurité civile et de la gestion des crises.

http://www.interieur.gouv.fr/Le-ministere/Securite-civile/Documentation-technique/Planification-et-exercices-de-Securite-civile

ISO 22300:2012 Societal Security – Terminology;

http://www.iso.org/iso/catalogue_detail.htm?csnumber=56199

ISO/CD 22325 Societal Security: Emergency management - Guidelines for emergency management capability assessment (for businesses).

ISO/IEC/FDIS International Standard 31010: Risk Management – Risk Assessment Techiques (2009).

ISO International Standard 31000 (2009): Risk Management – Principles and Guidelines.

Methode für die Risikoanalyse im Bevölkerungsschutz, Bundesamt für Bevölkerungsschutz und Katastrophenhilfe, Wissenschaftsforum Band 8, 2010.

http://www.bbk.bund.de/SharedDocs/Downloads/BBK/DE/Publikationen/Wissenschaftsforum/Bd8_Methode-Risikoanalyse-BS.pdf?__blob=publicationFile

OECD Risk Management, OECD Working Papers on Public Governance no. 23 prepared by Charles Baubion, 2013.

http://www.oecd-ilibrary.org/governance/oecd-working-papers-on-public-governance_19934351

OECD Reviews of Risk Management Policies, Italy – Review of the Italian National Civil Protection System, OECD, 2010.

http://www.oecd.org/italy/oecdreviewsofriskmanagementpoliciesitaly.htm

OECD Recommendations of the Council on the Governance of Critical Risks, Meeting of the OECD Council at Ministerial Level, Paris, 6–7 May 2014.

http://www.oliverwyman.com/content/dam/oliver-wyman/global/en/2014/may/OECD%20-%20Recommendations%20on%20the%20governance%20of%20critical%20risks%20-%202014.pdf

Risk Management Assessment Framework – A tool for departments, HM Treasury, UK, July 2009, a tool for assessing the standard of risk management in an organisation based on the EFQM excellence model.

https://www.gov.uk/government/uploads/system/uploads/attachment_data/file/191516/Risk_management_assessment_framework.pdf

UNISDR Terminology on Disaster Risk Reduction, United Nations 2009.

http://www.unisdr.org/we/inform/terminology

(1) Europaparlamentets och rådets beslut nr 1313/2013/EU av den 17 december 2013 om en civilskyddsmekanism för unionen (EUT L 347, 20.12.2013, s. 924).

(2) Ibid, artikel 6 c.

(3) Ibid, artikel 5 f.

(4) Se översikt över naturkatastrofer och katastrofer orsakade av människan i EU, SWD (2014) 134 final, 8.4.2014.

(5) 13375/14.

(6) Kommissionens riktlinjer för bedömning och kartläggning av risker i samband med katastrofhantering, SEC(2010) 1626 final, 21.12.2010.

(7) Organisationen för ekonomiskt samarbete och utveckling, ”Boosting Resilience through Innovative Risk Governance”, OECD Reviews of Risk Management Policies, 2014, s. 48–51, ISBN 978-92-64-20910-7.

(8) Detta kan innefatta ett sammanförande av en internationell grupp av experter som kan understödja bedömningen i alla skeden av processen samt programmet för inbördes utvärdering som gör det möjligt för medlemsstaterna att lära av varandra vid hanteringen av katastrofrisker.

(9) Konsekvenserna av faror beror delvis på befintliga begränsande och förebyggande åtgärder. I riskbedömningen tas hänsyn till befintliga åtgärder för att bedöma konsekvenserna av, sannolikheten för och prioriteringen av riskerna.

(10) SEC(2010) 1626 final, 21.12.2010, s. 29.

(11) I planeringen bör hänsyn tas till planer som utarbetats för sektorsspecifika risker, t.ex. planer för hantering av översvämningsrisker enligt översvämningsdirektivet (direktiv 2007/60/EG).

(12) Sidan 30 i riktlinjerna för riskbedömning.

(13) http://www.civildefence.govt.nz/cdem-sector/monitoring-and-evaluation/cdem-capability-assessment-tool-/

(14) Guide ORSEC Départemental, Direction générale de la sécurité civile et de la gestion des crises, http://www.interieur.gouv.fr/Le-ministere/Securite-civile/Documentation-technique/Planification-et-exercices-de-Securite-civile

(15) http://climate-adapt.eea.europa.eu/data-and-downloads?searchtext=&searchsectors=DISASTERRISKREDUCTION&searchtypes=ACTION#