MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL RÅDET, EUROPAPARLAMENTET, EKONOMISKA OCH SOCIALA KOMMITTÉN SAMT REGIONKOMMITTÉN - Uppföljning av gemenskapens fleråriga handlingsplan för att främja en säkrare användning av Internet genom att bekämpa olagligt och skadligt innehåll på globala nät

INNEHÅLLSFÖRTECKNING

1. INLEDNING

2. BEHOVET AV ÅTGÄRDER

3. ÖKAT MERVÄRDE TACK VARE GEMENSKAPENS ENGAGEMANG

4. VILKA ERFARENHETER HAR GJORTS OCH VAD SKALL VI GÖRA I FRAMTIDEN

5. FRAMTIDSPERSPEKTIV

6. ANDRA FASEN

7. GENOMFÖRANDE AV ÅTGÄRDER UNDER DEN ANDRA FASEN

8. DE RESURSER SOM BEHÖVS FÖR DEN ANDRA FASEN (2003 - 2004)

1. INLEDNING

Det här meddelandet rör uppföljningen av den pågående handlingsplanen för ett säkrare Internet, som innehåller finansiering av åtgärder för att bekämpa olagligt och skadligt innehåll på Internet. Den nuvarande handlingsplanen löper ut den 31 december 2002. Det föreslås att planen skall förlängas med en andra fas på två år, och att man skall anpassa planens omfattning och genomförande utifrån de erfarenheter man dragit och mot bakgrund av den tekniska utvecklingen och för att samordna insatserna med det arbete som sker parallellt inom nätverks- och informationssäkerhet.

Som del av en heltäckande europeisk strategi som uppföljning till handlingsplanen eEurope, kommer tyngdpunkten att ligga på ökat samarbete för att samtliga berörda parter skall involveras. Kommissionen kommer att fungera som mellanhand och bidra till europeiskt och globalt samarbete.

I framtiden kommer begreppet säker användning även att omfatta ny online-teknik, inklusive mobilt innehåll och bredband, online-spel, icke-hierarkisk filöverföring, alla typer av realtidskommunikation som chatt-rum och direktmeddelanden. Man kommer att vidta åtgärder för att se till att ett bredare spektrum av olagligt och skadligt innehåll samt tvivelaktigt innehåll, även rasism och våld, omfattas.

Den andra fasen banar väg för ett eventuellt bredare initiativ som rör innehåll på Internet och nya online-medier. Initiativet skall också ge stöd till framtagandet av ett europeiskt innehåll av hög kvalitet som är särskilt anpassat för barn samt utbildning i hur man använder nya medier för att ta hänsyn till att gränserna mellan olika typer av teknik är på väg att suddas ut samt bredare frågor, exempelvis konsumentskydd vid online-köp.

2. BEHOVET AV ÅTGÄRDER

2.1. Analys av situationen

Olagligt och farligt innehåll på Internet är ett konstant problem för lagstiftare, industrin och föräldrar. Europeiska unionen har sedan 1996 legat i främsta ledet i fråga om att bekämpa olagligt och skadligt innehåll med metoder som både Europaparlamentet och rådet enhälligt godkänt. Handlingsplanen för ett säkrare Internet är en viktig del av kommissionens strategi på det här området. Övriga delar utgörs av exempelvis lagstiftning och praktiska åtgärder mot datorrelaterad brottslighet och barnpornografi samt rekommendationen om skydd av minderåriga och den mänskliga värdigheten. Både rekommendationen och handlingsplanen bygger på att användarna skall informeras om olagligt och skadligt innehåll och få verktyg för att bekämpa sådant innehåll.

2.1.1. En fyraårsplan

Handlingsplanen för ett säkrare Internet omfattar fyraårsperioden från och med den 1 januari 1999 till och med den 31 december 2002. Planen antogs den 25 januari 1999 [1] med artikel 153 (f.d. artikel 129a) om konsumentskydd som rättslig grund. Budgeten för planen har satts till 25 miljoner euro.

[1] EGT L 33, 6.2.1999, s. 1.

Planen är inriktad på olika åtgärder utanför lagstiftningsområdet. Enligt Europaparlamentets och rådets beslut [2] (nedan kallat "beslutet") skall planen vara inriktad på följande:

[2] Ingressen till bilaga I till beslut 276/1999/EG av den 25 januari 1999 (EGT L 33, 6.2.1999, s. 1).

* Verka för att branschen och Internet-användarna ser till att det genomförs en fungerande självreglering enligt en bestämd modell.

* Snabba på utvecklingen genom att stödja projekt, där man demonstrerar fungerande teknik, och främja införandet av tekniska lösningar.

* Uppmärksamma föräldrar och lärare på problemet och informera dem, främst genom lärar- och föräldraorganisationer.

* Satsa på samarbete samt på utbyte av erfarenheter och bästa metoder.

* Främja samarbete på Europaplanet och mellan marknadsaktörerna.

* Sörja för att den strategi som följs i Europa överensstämmer med den som tillämpas på andra håll i världen.

Planen består av följande tre handlingslinjer:

* Att skapa en säkrare miljö (genom att skapa ett europeiskt nätverk av telejourer samt uppmuntra självreglering och utveckling av etiska regler).

* Att utveckla filtrerings- och klassificeringssystem.

* Att uppmuntra åtgärder för att öka medvetenheten.

2.1.2. Resultat

Under 1999, 2000 och 2001 genomfördes ansökningsomgångar. Som ett resultat av dem pågår för närvarande 19 projekt och ytterligare 9 har valts ut för finansiering inom ramen för 2001 års budget. Dessutom har det ingåtts två serviceavtal: ett gäller stöd till utbyte av erfarenheter för att höja medvetenheten och åstadkomma ett säkrare Internet, och ett gäller rådgivning till självreglerande organ när de utarbetar etiska regler.

Ytterligare en ansökningsomgång, som rör ökad medvetenhet, har inletts med sista ansökningsdag den 31 januari 2002. Den skall leda fram till ett mindre antal större projekt med bred geografisk täckning som ett första steg mot det nätverk som föreslås nedan för den andra fasen.

Enligt planerna skall det i slutet av programfasen ha skapats cirka 35 projekt med 125 organisationer från sjutton EES-länder.

2.1.2.1. Europeiskt nätverk av telejourer

Det viktigaste bidraget från handlingsplanen för ett säkrare Internet består av det europeiska nätverket av telejourer, som tar emot klagomål från allmänheten rörande olagligt innehåll. Efter att klagomålet granskats, skickas det vidare till lämplig instans, som kan vara polisen, tjänstetillhandahållaren eller motsvarande telejourlinje. Det europeiska nätverket har för närvarande medlemmar i följande 11 länder: Österrike, Belgien, Danmark, Frankrike, Tyskland, Island, Irland, Nederländerna, Spanien, Sverige och Förenade kungariket. Föreningen INHOPE [3], som äger samtliga direktlinjer, organiserar möten, drar upp riktlinjer för bästa metoder och stödjer nya medlemmar. I USA och Australien finns associerade medlemmar.

[3] http://www.inhope.org

Bland projektens största framgångar kan nämnas följande:

- Information från IWF (Internet Watch Foundation) bidrog till en undersökning som ledde till ett av de största tillslagen mot pedofiler i Förenade kungarikets historia.

- Operation "Rädda Barnen" avslöjade den hittills största barnpornografiringen på Internet i Sverige. Operationen baserades i stor utsträckning på information från den svenska telejourlinjen.

- Den danska telejourlinjen har inlett en ambitiös kampanj för att öka chatt-säkerheten. Kampanjen kommer att nå ut till alla danska elever mellan 12 och 17 år.

2.1.2.2. Stöd till självreglering

Stödet ges i form av rådgivning, snarare än finansiellt stöd. Kommissionen undertecknade nyligen ett kontrakt med Oxfords universitet som ett resultat av en ansökningsomgång. I undersökningen om självreglering [4] skall forskning ske om hur olika media i Europa bedrivit självreglering och dessutom skall det ges stöd till självreglerande organ i deras arbete för att utveckla och genomföra etiska regler. Forskningen kommer att omfatta Internet, den digitala film- och videobranschen, videospel, digital television samt WAP/GPRS/UMTS-teknik. Andra mål för forskningen är en modell för självreglering som stöd för byråer och andra för att de skall kunna uppnå sina politiska och rättsliga mål. Den skall vidare utveckla modeller för självreglering samt regler för självreglerande metoder mellan olika länder i samarbete med industrin, konsument- och användarorganisationer samt officiella tillsynsmyndigheter.

[4] http://www.selfregulation.info

2.1.2.3. Tekniska hjälpmedel för föräldrar - klassificering och filtrering

Filtrering är en kontroversiell metod, som ofta kritiseras av två skäl. Det ena är att en person (en förälder, lärare, bibliotekarie eller arbetsgivare) kan bestämma att en användare (ett barn, en biblioteksbesökare eller en anställd) inte får åtkomst till en viss typ av innehåll, vilket kan påverka användarens grundläggande rättigheter när det gäller yttrandefrihet, informationsfrihet, dataskydd samt skydd av privatlivet. Åtminstone i fråga om barn, anser en majoritet att föräldrar och lärare skall ha rätt att på teknisk väg skydda barnen, men självklart skall begränsningarna vara färre ju äldre barnet är.

Det andra skälet är att filtreringsprogramvaran inte fungerar så som användaren tänkt sig. I vissa fall förekommer kraftig "överblockering", vilket innebär att innehåll, som användaren mycket väl skulle kunna tänka sig att låta barnet se, blockeras, och i andra fall "underblockering" där innehåll som är olämpligt för barn inte blockeras. Ett problem för europeiska användare är att de flesta programvaror är utformade efter amerikanska användare och inte är anpassade efter ord som inte förekommer i engelskan.

Följaktligen finansieras 13 filtreringsprojekt genom handlingsplanen. Projekten, som omfattar flera olika tekniska tillvägagångssätt, presenteras på webbplatsen europa.eu.int/iap.

Bland projekten kan nämnas följande:

- Internet Content Rating Association (ICRA). Tack vare finansiell hjälp från EU har ICRA kunnat utarbeta ett nytt internationellt system för innehållsklassificering där man tagit hänsyn till behoven hos användare i Europa.

- medCERTAIN har formulerat riktlinjer för en bedömning av tillförlitligheten hos webbplatser som görs av tredje part.

- Inom projektet NETPROTECT [5] har det utförts en detaljerad undersökning [6] av de filtreringsprogramvaror som finns på marknaden. Undersökningen fokuserades på hur lämpliga programvarorna var för icke-engelskspråkiga användare.

[5] http://www.net-protect.org

[6] En genomgång av befintliga filtreringsverktyg finns på följande hemsida:http://www.net-protect.org/en/results3.htm

Dessutom genomför Gemensamma forskningscentret en undersökning av filtreringsprogramvaror och -tjänster för GD Informationssamhället.

2.1.2.4. Åtgärder för att öka medvetenheten

Europeiska kommissionen har finansierat totalt nio projekt som syftar till att öka medvetenheten. Projekten omfattar 16 länder och berör olika områden: undersökningar med frågeformulär som underlag, särskilt sammansatta grupper och skolklasser, praktiska tips för att öka medvetenheten genom webbplatser och personlig kommunikation, exempelvis i form av spel, ökad medvetenhet genom massmedia, etc. Projekten har olika målgrupper; vissa har lärare som mottagare, medan andra riktar sig till barn, andra till allmänheten, och då i synnerhet föräldrar.

Kommissionen har också inrättat ett center för utbyte av erfarenheter om ökad medvetenhet för ett säkrare Internet som stöd för den här handlingslinjen. Det finns även en webbplats och ett nyhetsbrev på engelska, franska och tyska. Vidare tillhandahåller man online-diskussioner och personliga möten, exempelvis det möte som hölls i Luxemburg den 25 oktober 2001 [7].

[7] http://www.saferinternet.org/resources/aware_present.asp

Den 1 november 2001 publicerades en ny ansökningsomgång [8]. Målet är ett mindre antal projekt, som vart och ett omfattar ett stort antal länder inom ett nätverk, och som kan ses som ett första steg mot ett starkt och enhetligt Europatäckande nätverk. Nätverket skall bestå av nationella kontaktpunkter som skall ansvara för att initiera nationella kampanjer för att öka medvetenheten. Kampanjerna kan genomföras via kontaktpunkterna, av andra partners från samma land eller av tredje part som inte ingår i konsortiet.

[8] http://europa.eu.int/information_society/programmes/iap/call/2002/index_en.htm

Den europeiska dimensionen kommer också till uttryck genom att deltagare i nätverket deltar aktivt i traditionella och virtuella möten med andra parter från konsortiet och andra intressenter i programmet.

Åtgärderna för att öka medvetenheten är inriktade på fyra huvudsakliga målgrupper:

- lärare och utbildningssektorn i allmänhet,

- allmänheten, i synnerhet föräldrar och barn,

- regeringskretsar samt pressen och övriga media,

- industrin, inklusive företag som skapar, samlar och distribuerar innehåll på Internet.

Den europeiska dimensionen visar sig också genom en stödfunktion för nätverk som erbjuder utbyte och spridning av information av hög kvalitet, redigerings- och kommunikationstjänster, stöd till gränsöverskridande samarbete mellan kontaktpunkter och inom nätverket enligt följande:

- Utformning och planering av samordnade Europa-kampanjer.

- Initiativet "common look-and-feel" som rör både presentation av och innehåll i undervisningsmateriel och materiel för att öka medvetenheten, vilket omfattar språklig och kulturell anpassning av de resurser som är avsatta för information och medvetandegörande.

- En enda åtkomstpunkt (webbportal) för allt informations- och medvetandemateriel som framställs inom projektet, inklusive spårnings- och hänvisningtjänster.

- Samarbete med internationella marknadsaktörer och konsumentorganisationer, lagstiftande organ samt andra betydande transeuropeiska grupper och nätverk.

- Fokuserad analys av pågående och kommande utveckling inom lagstiftning och teknik som påverkar nätverkets verksamhet.

Exempel på projekt för att öka medvetenheten:

- Inom ramen för SUI-projektet delade man ut 60 000 exemplar av en omfattande broschyr om ett säkrare Internet och projekt inom handlingsplanen till lärare inom EU och kandidatländerna.

- INFONET har lagt upp en tvåspråkig webbplats på spanska och italienska med seriefigurer.

- EDUCAUNET har en försöksverksamhet i Frankrike och Belgien med ett brett utbud av specialutformade spel som skall informera barn och ungdomar om säkrare Internet.

- DotSAFE och CISA har gjort en undersökning av barns Internetanvändning samt vilka kunskaper och föräldrar och lärare har och vilken kontroll de utövar i Österrike, Grekland, Irland och Förenade kungariket.

2.1.3. Fortsatt oro från allmänhetens sida

Det finns en fortsatt oro från allmänhetens sida i fråga om olagligt och skadligt innehåll på Internet, men även ökad verksamhet på nationell nivå.

Olika typer av olagligt innehåll eller beteende omfattar inte bara spridning av barnpornografi eller rasistiskt material, utan även användning av datornätverk och -teknik för att underlätta andra brott som bedrägeri och attacker mot nätverk, exempelvis uppsåtlig hacking. Pedofiler som använder Internet för att kontakta barn för sexuell verksamhet online eller offline är också ett problem som ger upphov till ökad oro.

Skadligt innehåll kan antingen vara innehåll som enligt lagen definieras som skadligt och följaktligen omgärdas av åtgärder som skall minska risken att minderåriga kommer åt det, eller också rör det sig om innehåll som föräldrar helt enkelt inte vill att deras barn skall se.

De flesta är nog överens om att barn inte bör utsättas för innehåll som är skadligt för dem. Men även om det råder allmän enighet, finns det stor spännvidd i fråga om hur människor definierar vilket innehåll som verkligen är skadligt för barn i en viss ålder, vem som skall besluta om de allmänna regler som tillhandahållare av innehåll skall rätta sig efter och vem som skall bestämma om hur reglerna skall tillämpas.

Barn kan delas in i olika åldersgrupper och i varje åldersgrupp kommer det att finnas barn som kan reagera olika på bilder som visar sexuella aktiviteter eller våld. Olika föräldrar kommer att vidta olika åtgärder. Dessutom är det ett område där nationella metoder tycks skilja sig kraftigt åt.

Förutom skydd av minderåriga ger en säkrare användning av Internet och online-teknik upphov till frågor som rör dataskydd/skydd av privatlivet, nätverks- och datasäkerhet samt konsumentskydd. Verksamhet har inletts på internationell och nationell nivå samt på gemenskapsnivå [9]. I de åtgärder som stöds av handlingsplanen bör man ta hänsyn till dessa frågor och verksamheter.

[9] Se bilagan.

2.2. Prognos över framtida behov

Internet och ny online-teknik används till ojämförligt största delen för informationssyfte och som förströelse. Den typen av användning kommer att fortsätta att öka och breddas. Samtidigt kommer dock användningen av samma teknik för att sprida olagligt och skadligt innehåll att öka och breddas.

Det har gjorts stora framsteg i fråga om olika metoder för att ta itu med olagligt och skadligt innehåll, men det finns fortfarande behov av att förbättra samordningen av och stödet till bättre information och spridning av bästa metoder. I rekommendationen om skydd av minderåriga och mänsklig värdighet föreslås riktlinjer för ett ramverk om självreglering. Handlingsplanen omfattar praktiska åtgärder där finansiellt stöd från gemenskapen är lämpligt och effektivt, och som inte medför någon lagändring.

Kommissionen har även tagit andra initiativ [10]. Det gäller i första hand kampen mot datorrelaterad brottslighet och barnpornografi, definitioner av mellanhänders rättsliga status och genom att man föreslagit åtgärder för hur man skall kunna förbättra nätverks- och informationssäkerheten.

[10] Se bilagan.

På följande områden krävs ytterligare insatser:

(1) Att göra det möjligt för användare att rapportera olagligt innehåll så att det försvinner från nätet och att de som bryter mot lagen ställs till svars.

(2) Att stödja självreglering och tillhandahålla flexibla och rättvisa regler för marknadsaktörerna.

(3) Att förse användarna med den filtreringsteknik som krävs för att stoppa skadligt innehåll.

(4) Att öka medvetenheten om säkrare användning av Internet, vilket omfattar dataskydd/skydd av privatlivet, nätverks- och datasäkerhet samt konsumentskydd.

Dessa åtgärder samverkar med varandra och skulle tappa i verkningskraft om de utfördes separat.

3. ÖKAT MERVÄRDE TACK VARE GEMENSKAPENS ENGAGEMANG

3.1. Vad finns det för skäl för gemenskapen att agera-

Det underliggande skälet till handlingsplanen, dvs. att användarna skall få mer att säga till om, är fortfarande giltigt. Det rör sig om ett verksamhetsområde på det sociala planet som kompletterar och förstärker gemenskapens verksamhet för att stödja ekonomisk integration och tekniska framsteg.

Både de som deltog i seminariet i juni 2001 och de som rådfrågades vid utvärderingen av programmet ställde sig bakom förslaget att gemenskapen skulle fortsätta agera. Kommissionen borde underlätta och bidra till europeiskt och globalt samarbete. Dessutom borde decentraliseringen ökas genom att man använder sig av nationella aktörer.

Kommissionen har goda möjligheter att uppnå de mål som presenteras nedan och att uppnå en äkta europeisk kritisk massa. Den nuvarande och föreslagna EU-insatsen kompletterar och är samstämmig med andra insatser och leder till synergieffekter med dessa. Rådet har i flera slutsatser [11] fastställt att de nationella initiativen och EU:s insatser kompletterar varandra och har uppmuntrat kommissionen att fortsätta på den inslagna vägen.

[11] Rådets slutsatser vid det 2361:e rådsmötet i Luxemburg den 21 juni 2001:

3.1.1. Fönster mot medlemsstaterna

För närvarande planeras flera nationella initiativ. Att arbeta på nationell nivå, och då i synnerhet på regional och lokal nivå, är bästa sättet att hantera frågor som rör den lokala kulturen och det lokala språket och för att förstå användarnas specifika behov och de bästa åtgärderna för att utnyttja befintliga strukturer. Det finns dock en klar risk för att man "uppfinner hjulet på nytt" om man inte delar med sig av erfarenheter till andra som är aktiva på samma områden i övriga medlemsstater. Detta är inte minst viktigt i ett globalt medium där tekniken inte stoppas av några gränser.

I takt med att fler medlemsstater vidtar åtgärder på det här området, kan EU dra nytta av tidigare insatser och bidra med att analysera och samordna insatser samt utbyte av erfarenheter.

3.1.2. Fönster mot kandidatländerna

Det är önskvärt att även kandidatländerna via gemenskapsprogram och nationella projekt och program kan få tillgång till de erfarenheter som gjorts inom EU. Ett system med partnerskap mellan en medlemsstat och ett kandidatland är visserligen tänkbart, men ett gemenskapsfinansierat program vore mycket effektivare genom att det kan baseras på bästa metoder inom EU.

3.1.3. Fönster mot tredje länder och internationella organisationer

Eftersom det rör sig om globala problem, krävs det globala lösningar och Europa måste låta sin röst bli hörd i de diskussioner om vad som är rätta metoder och lösningar.

Europas engagemang har bland annat visat sig vid viktiga evenemang som "Bonn Ministerial Conference on Global Information Networks: Realising the Potential", som anordnades 1997 av den tyska regeringen och kommissionen, samt den internationella konferensen för att bekämpa barnpornografi på Internet, som 1999 organiserades gemensamt av regeringarna i Österrike och USA samt kommissionen.

Övriga exempel utgörs av framgångarna för det internationella toppmötet om Internet-innehåll (International Internet Content Summit) som organiserades av Bertelsmann-stiftelsen, INCORE-projektet som finansieras via handlingsplanen samt av det faktum att INHOPE, som är en sammanslutning av telejourlinjer, har haft aktivt deltagande från både USA och Australien. Kommissionen och deltagarna i handlingsplanens projekt spelade en aktiv roll vid konferensen Safe Surfing 2001 i Singapore. Den andra fasen kommer att bygga på ovanstående erfarenheter.

4. VILKA ERFARENHETER HAR GJORTS OCH VAD SKALL VI GÖRA I FRAMTIDEN

4.1. Resultat av den preliminära utvärderingen

I enlighet med artikel 6.4 i beslutet skall kommissionen, efter två år och när handlingsplanen löper ut, lämna en rapport, som först skall ha granskats av den kommitté som nämns i artikel 5, till Europaparlamentet, rådet, Ekonomiska och sociala kommittén samt Regionkommittén, med en utvärdering av resultatet av de insatser som genomförts inom ramen för de handlingslinjer som anges i bilaga I. Hänvisning skall också ske till allmänna slutsatser om var och en av kategorierna av olagligt innehåll. Med utgångspunkt i dessa resultat får kommissionen föreslå att riktlinjerna för handlingsplanen ändras.

Den preliminära utvärderingen, som skedde mellan november 2000 och april 2001, utfördes av ett företag som anlitades efter en öppen ansökningsomgång från GD Informationssamhället sommaren 2000. Den 23 november 2001 antogs ett meddelande (KOM (2001) 690) med kommissionens svar på synpunkterna i utvärderingen.

Utvärderingen innehåller femton rekommendationer. De mest relevanta för att man eventuellt skall kunna utvidga programmet är följande:

1) Den nuvarande handlingsplanens grova indelning i tre överordnade handlingslinjer (telejourer och självreglering, 2) ökad medvetenhet och 3) klassificering och filtrering) bör bibehållas i framtida handlingsplaner.

2) Handlingslinjerna bör breddas så att de täcker in följderna av ny framväxande teknik.

3) Handlingsplanen bör ha en väl avvägd fördelning mellan de olika innehållskategorier som är aktuella.

12) Man bör i handlingsplanen införa fasta rutiner för bevakning av utvecklingen när det gäller lagstiftning, reglering och tillsyn.

13) Man bör i handlingsplanen införa fasta rutiner som skall tillämpas för att följa och bedöma teknik- och marknadsutvecklingen.

15) Man bör inom ramen för handlingsplanen upprätta fler förbindelser med verksamheter och organisationer utanför EU.

5. FRAMTIDSPERSPEKTIV

5.1. Ny interaktiv teknik

Ett seminarium hölls i Luxemburg den 11 och 12 juni 2001. Målet för seminariet var att granska hur ny interaktiv teknik kan påverka en säker användning av Internet under de närmaste fem åren. Följande fem teman ingick: ny teknik, nya användare/användningsmönster, nya media och medvetenhet samt nya lagstiftningsformer. Deltagarna, som kom från ett brett geografiskt område, hade valts ut noggrant för att man skulle vara säker på att få en hög expertnivå inom relevanta områden.

Seminariet mynnade ut i följande huvudslutsatser:

* Ny teknik, nya användare och nya användningsmönster skapar nya faror och förvärrar samtidigt befintliga faror, men öppnar å andra sidan många nya möjligheter.

* Det finns ett tydligt behov av samordning av insatserna för ett säkrare Internet, både på nationell och europeisk nivå.

* Kommissionen bör fungera som mellanhand och bidra till europeiskt och globalt samarbete. Samarbetet mellan EU och kandidatländerna måste byggas ut.

* Decentralisering är ett viktigt inslag, som kan uppnås med hjälp av nationella kontaktpunkter. Man bör vidare uppmuntra att samtliga relevanta aktörer, i synnerhet fler tillhandahållare av Internet-innehåll, deltar.

* Det behövs insatser både på lagstiftningsområdet, i fråga om branschens självreglering, och på områden som inte omfattas av lagstiftning. När man genomför dessa insatser måste man ta hänsyn till de olika metoder som krävs för olagligt innehåll å ena sidan och de metoder som krävs för skadligt innehåll å andra sidan. Hela tiden måste man respektera de grundläggande rättigheterna i fråga om yttrandefrihet, informationsfrihet, dataskydd och skydd av privatlivet.

* Det finns ett behov av att följa upp handlingsplanen för ett säkrare Internet. Tyngdpunkten i ett eventuellt nytt program bör ligga på lagstiftningsmässiga aspekter och aspekter som ligger utanför lagstiftningsområdet i fråga om säker användning av Internet.

* Det nya programmet bör huvudsakligen ägnas åt medvetenhet. Det behövs mer insatser för att öka medvetenheten om säkrare Internet-användning, i synnerhet för personanpassade, interaktiva och mobila tillämpningar. De uppföljande åtgärderna för att öka medvetenheten bör kopplas till andra EU-åtgärder på området mediautbildning och kunskaper om Internet.

* Det behövs ökad fokusering på lösningar som rör innehåll som inte levereras via webben. Video- och dataspel bör också omfattas av åtgärderna.

* När man klassificerar innehåll bör man sträva efter samordning genom att försöka finna en gemensam bas för att klassificera liknande innehåll oavsett hur det levereras. Föräldrar behöver ett system som är lättförståeligt.

Som ett första steg mot att genomföra dessa rekommendationer, fastställs i de ansökningsomgångar som offentliggjordes den 1 november 2001 att åtgärder för att öka medvetenheten inte bör begränsas till webb-innehåll som kan vara skadligt för barn, utan även behandla olika kategorier av skadligt innehåll (som rasism eller främlingsfientlighet) och nya former av interaktiv information och kommunikation som uppkommit genom den snabba spridningen av Internet (t.ex. mobila och icke-hierariska tjänster, bredbandsvideo, direktmeddelanden ("instant messaging"), chatt-rum, osv.).

6. ANDRA FASEN

6.1. En utvidgning på två år

Det föreslås att den aktuella handlingsplanen utvidgas med två år, med en kraftig förändring av inriktningen i enlighet med resultaten från dels den preliminära utvärderingen och dels från de seminarier som nämns ovan.

De tyngsta skälen till att en utvidgning är både önskvärd och nödvändig är följande:

* Det behövs förbättrat samarbete mellan de olika nationella initiativen på området samt samordning med andra gemenskapsinitiativ, exempelvis inom området nätverks- och informationssäkerhet och konsumentskydd.

* Det finns ett behov av att ta itu med effekter från ny Internet-teknik och plattformar och tjänster som skapats via Internet, samt ett bredare utbud av online--innehåll och -kontakter, vilket framkom med all önskvärd tydlighet vid expertseminariet.

* Det har inletts diskussioner med kandidatländerna med målet att de stegvis skall integreras i handlingsplanen. En sådan integrering skulle förenklas och skyndas på om man formulerade specialbestämmelser för dem inom uppföljningsaktiviteterna.

* Utvidgningen skulle göra det möjligt att i praktiken omsätta de erfarenheter man gjort sedan programstarten genom att anta åtgärder och instrument.

Det finns fler skäl, till exempel nedanstående:

* Det behövs ökade insatser i de medlemsstater som saknar nödvändig erfarenhet och infrastruktur för att de skall kunna uppnå samma medvetandenivå i fråga om säker användning av Internet som i de länder där Internet-användning i hemmen och skolorna är vanligare.

* Deltagandet från kärngrupper är ojämnt fördelat: myndigheter, universitet och intresseorganisationer för familjer och barn tar aktiv del i verksamheter med anknytning till handlingsplanen, medan däremot företrädare för handel och industri är underrepresenterade, i synnerhet när det gäller den viktiga frågan om medvetenhet. Den föreslagna tvåårsutvidgningen skulle möjliggöra för dem att arbeta mer förebyggande.

* En utvidgning skulle göra det möjligt för handlingsplanen att få ökad uppmärksamhet, ge mer bestående resultat och ge programdeltagarna en god grund för att klara uppgifterna själva.

En annan fördel med en tvåårig utvidgning är att man får tillräckligt med tid för att göra en fullständig bedömning av behovet av ett bredare initiativ som rör innehållet på Internet och på nya online-media. Ett sådant initiativ skulle kunna innehålla stöd till ett högkvalitativt europeiskt innehåll som är särskilt utformat för barn. Samtidigt kan man bedöma om det är önskvärt med långsiktig finansiering av närbesläktad verksamhet som innehållsmärkning och utbildning i hur man använder nya medier för att ta itu med sammansmältningen av teknik och bredare frågor om online-säkerhet, exempelvis konsumentskydd och nätverkssäkerhet.

Den slutliga programutvärderingen av handlingsplanen för ett säkrare Internet, som planeras att äga rum i slutet av 2002, kommer att utgöra en del av den här bedömningen, samtidigt som den ger utrymme för en grundlig genomgång av vilka resultat och vilken påverkan enskilda projekt inom handlingsplanen lett till. Det kommer att ske fortlöpande diskussioner och dialog med intressenter och representanter från olika intressegrupper.

6.2. Skillnader mellan första och andra fasen

Man kommer att behöva justera vissa punkter för att ta hänsyn till de erfarenheter man gjort och till teknikutvecklingen. Det gäller i synnerhet följande:

i.

// Ökat samarbete kommer att uppmuntras genom ett forum för säkrare Internet för dem som är aktiva på området i medlemsstaterna och mellan projektdeltagare i de olika handlingslinjerna. Detta gäller särskilt i fråga om telejourer, kampanjer för ökad medvetenhet, innehållsklassificering och självreglering.

ii. // Man kommer att uppmuntra ett aktivare deltagande från innehållsindustrin och media, och samarbetet med regeringsstödda organ kommer att utvidgas.

iii. // Man kommer att vidta åtgärder för att knyta kandidatländer till pågående verksamhet och för att utbyta erfarenheter och kunskaper samt för att skapa kopplingar till och uppmuntra samarbete med liknande verksamhet i tredje länder och med internationella organisationer genom ett runda bords-seminarium som är kopplat till forumet för ett säkrare Internet.

iv. // Begreppet säkrare användning kommer att utvidgas till ny online-teknik, inklusive mobilt innehåll och bredbandsinnehåll, online-spel, överföring med icke-hierarkiska filer samt alla typer av realtidskommunikation som chatt-rum och direktmeddelanden.

v. // Man kommer också att vidta åtgärder för att se till att ett bredare spektrum av områden av olagligt och skadligt innehåll samt olämpligt beteende omfattas av insatserna, även rasism och våld. Vidare kommer åtgärder att vidtas för att öka medvetenheten om frågor som rör dataskydd/skydd av privatlivet, nätverks- och datasäkerhet samt konsumentskydd.

6.3. Jämförelse mellan den första och andra fasen

1. Programöversikt

>Plats för tabell>

2. Handlingslinjer

>Plats för tabell>

7. GENOMFÖRANDE AV ÅTGÄRDER UNDER DEN ANDRA FASEN

a) Tillåt användare att rapportera olagligt innehåll

Förbättra driften hos befintliga nätverk, arbeta med åtgärder för att öka medvetenheten om ett säkrare Internet, anta riktlinjer om bästa metoder för ny teknik, komplettera nätverkets täckning i medlemsstaterna, ge praktiskt bistånd till de kandidatländer som önskar inrätta telejourer och bygga ut linjer till telejourer utanför Europa.

b) Främja självreglering

Garantera samarbete på gemenskapsnivå genom att koppla ihop lämpliga strukturer i nätverk inom medlemsstaterna och genom systematisk genomgång och rapportering av relevanta rättsliga och lagstiftningsmässiga frågor, tillhandahålla systematisk information om utvecklingen inom sådan teknik och om hur den används, ge stöd till kandidatländer som vill inrätta organ för självreglering samt utvidga samarbetet med sådana organ utanför Europa.

c) Ge användare möjlighet att undvika skadligt innehåll

Fokusering på benchmarking av programvaror och tjänster för filtrering (prestanda, användarvänlighet, lämplighet för europeiska marknader och nya former av digitalt innehåll). Stöd till utveckling av filtreringsteknik kommer att ske via gemenskapens forskningsprogram i nära samarbete med den verksamhet i handlingsplanen som rör filtrering.

d) Uppmuntra användarvänlig innehållsklassificering

För samman berörda branscher och intressenter, exempelvis tillhandahållare av innehåll, organ som ansvarar för lagstiftning och självreglering, programvaruorganisationer och organisationer för Internetklassificiering samt konsumentorgan, för att främja villkoren för att utveckla och genomföra klassificeringssystem som är lätta för både tillhandahållare av innehåll och användare att förstå och använda. Dessa system skall ge föräldrar och utbildningsansvariga i Europa information som är nödvändig för att de skall kunna fatta beslut utifrån sina kulturella och språkliga värden, och som tar hänsyn till överlappningen av telekommunikation, audio-visuella media och informationsteknik.

e) Ökad medvetenhet om säker användning

Ge stöd till utbyte av bästa metoder i fråga om utbildning i hur man använder nya medier genom att inrätta ett europeiskt nätverk för att öka medvetenheten om säkrare användning av Internet och ny online-teknik. Detta skall ske genom att man inrättar en omfattande webbportal om de resurser som finns för medvetenhet och information och genom tillämpad sociologisk forskning med deltagande från av samtliga berörda parter (utbildningsansvariga, officiella och frivilliga barnavårdsorganisationer, föräldraorganisationer, industrin, rättsvårdande instanser) när det gäller barns användning av ny teknik för att man skall kunna fastställa utbildningsrelaterade och tekniska hjälpmedel för att skydda dem. Nätverket kommer också att ge stöd till de kandidatländer som vill vidta åtgärder för öka medvetenheten och utvidga samarbetet med medvetandehöjande insatser utanför Europa.

7.1. Genomförandemetoder

Åtgärderna kommer att bestå av utbyggt nätverkssamarbete och informationsutbyte mellan aktörer på området, samtidigt som arbetet bygger på och förstärker tidigare resultat inom handlingsplanen. Vid åtgärderna kommer man att ta hänsyn till Internets globala karaktär genom att låta dem omfatta kandidatländerna och viktigare aktörer i tredje länder. Två typer av instrument kommer att användas: samarbete och finansiellt stöd till projekt.

7.1.1. Samarbete

Man kommer att använda den öppna samarbetsmetoden för att utarbeta gemensamma riktlinjer och mål samt för att fastställa övervakningsförfaranden samt, där det är lämpligt, benchmarking som baseras på överenskomna indikatorer. Ett EU-forum för säkrare Internet kommer att inrättas. I samtliga medlemsstater kommer man att identifiera kontaktpunkter efter samråd med berörda myndigheter. Dessa nationella kontaktpunkter kommer att fungera som kommissionens samarbetspartner när det gäller frågor som rör säkrare användning av ny online-teknik. Genom kontaktpunkterna garanteras att kommissionen och övriga medlemsstater hålls informerade om politiska initiativ på nationell nivå samt exempel på bästa metoder.

Forumet kommer också att se till att nyckelsammanslutningar, industrin och offentliga organ är medvetna om, rådfrågas om och bidrar till initiativ som syftar till säkrare användning både inom EU och internationellt.

Det internationella samarbetet kommer att förstärkas genom en rundabords-konferens i samband med forumet för att garantera utbyte av information och bästa metoder.

7.1.2. Projekt

De finansiella instrument som kommer att användas består av en blandning av projekt med kostnadsdelning där det ingår en blandning av experter från olika områden, samt projekt som finansieras till 100 %, som vanligen består av tjänstekontrakt för definierade uppdrag som kräver specialistkompetens och logistikstöd, och i synnerhet för att täcka de extrakostnader som förknippas med gränsöverskridande samarbete och nätverkssamarbete. Vid urvalet och förvaltningen av dessa projekt kommer de vanliga förfarandena att användas (ansökningsomgångar).

8. DE RESURSER SOM BEHÖVS FÖR DEN ANDRA FASEN (2003 - 2004)

>Plats för tabell>

Mer information finns i finansieringsöversikten.

BILAGA

1. relaterade eu-program

STOP II // Ett stimulans- och utbytesprogram för personer som sysslar med att bekämpa människohandel och sexuellt utnyttjande av barn. Under år 2000 samfinansierade STOP-programmet en internationell konferens om bekämpning av barnpornografi på Internet som en uppföljning på konferensen "Combating Child Pornography on the Internet" som hölls i Wien 1999. Konferensen var främst inriktad på problemets kriminaltekniska och internationella aspekter. Genom programmet finansierades också COPINE-projektet och en uppföljning till det som analyserade beteendet hos förövare som samlar barnpornografi och som upprättar en databas med barnpornografi som innehåller automatiska indexerings- och söksystem.

DAPHNE // Daphne-programmet för åren 2000-2003 är ett förebyggande åtgärdsprogram från Europeiska gemenskapen som syftar till bekämpa våld mot barn, ungdomar och kvinnor. Begreppet våld ges en mycket vid tolkning, allt från sexuellt utnyttjande till våld i hemmen, från kommersiell exploatering till mobbing i skolor, från människohandel till diskriminerande våld mot funktionshindrade, minoriteter, flyktingar eller andra sårbara grupper. Genom Daphne finansieras ett projekt som syftar till att hitta offer för barnpornografi.

eContent // Programmet "eContent", som del av handlingsplanen eEurope, bidrar till dess tredje mål: "att stimulera användningen av Internet". "eContent" syftar till att stödja produktionen, spridningen och användningen av ett europeiskt digitalt innehåll och till att gynna språklig mångfald på de globala näten. Programmet baseras på följande tre huvudlinjer där man kan maximera EU:s mervärde: Förbättra tillgången till och öka användningen av information från den offentliga sektorn, öka produktionen av innehållet i en flerspråkig och mångkulturell miljö, öka dynamiken på marknaden för digitalt innehåll.

IST-PROGRAMMET (informations-samhällets teknik)) // Informationstillgång, filtrering, analys och hantering (IAF): Det övergripande målet för IAF är att utveckla avancerade verktyg och tekniker för att hantera multimedieinnehåll för att stärka användaren. IAF är vidare inriktat på audiovisuellt innehåll som för närvarande återfinns på webben, CD och DVD, men som under de närmaste åren också kommer att finnas på TV med utvidgade funktioner (s.k. "enhanced TV"), multimedieplattformar i hemmen samt trådlösa multimedienätverk.

eLärande (eLearning) // Kommissionen har antagit initiativet "eLärande" för att anpassa EU:s utbildningssystem till den kunskapsbaserade ekonomin och den digitala kulturen. Initiativet består av fyra delar: att utrusta skolor med multimediadatorer, att utbilda Europas lärare i digital teknik, att utveckla Europas utbildningsväsen och -programvaror och att skynda på nätverkssamarbetet mellan skolor och lärare. Skolor är ett bra exempel på där medvetenheten om olagligt och skadligt innehåll och metoder för att hantera problemet är viktigt. Det nätverk som inrättades inom ramen för "Lärande i informationssamhället" kommer att fungera som kanal för att sprida det innehåll som skapats för handlingsplanen om att förbättra en säker användning av Internet. Säkerhetsfrågor rörande Internet diskuterades vid evenemanget "eSchola" som arrangerades år 2001 av European School Net.

2. relaterade politiska eu-initiativ

Rekommendation om skydd av minderåriga och den mänskliga värdigheten // Rekommendationen innehåller riktlinjer för utveckling av nationell självreglering i fråga om skydd av minderåriga och den mänskliga värdigheten. En sådan reglering baseras på tre huvuddelar: inblandning av samtliga berörda parter (regeringar, industrin, tillhandahållare av tjänster och åtkomst, användarorganisationer) vid utformningen av etiska regler, industrins tillämpning av dessa regler samt utvärdering av de åtgärder som vidtagits.

Meddelande om datorrelaterad brottslighet // Kommissionen har antagit ett meddelande: Ett säkrare informationssamhälle - ökad säkerhet i informationsinfrastrukturen och bekämpning av datorrelaterad brottslighet KOM(2000) 890. I meddelandet diskuteras behovet av och eventuella former för ett omfattande politiskt initiativ i fråga om mål för informationssamhället och frihet, säkerhet och rättvisa som syftar till att förbättra säkerheten i informationsinfrastrukturer och för att bekämpa datorrelaterad brottslighet i enlighet med Europeiska unionens åtagande att respektera grundläggande mänskliga rättigheter. I meddelandet aviseras flera initiativ både på och utanför lagstiftningsområdet.

Rambeslut om barnpornografi // Som uppföljning till beslutet om barnpornografi på Internet, som är en åtgärd som faller inom EU:s "tredje pelare" (samarbete i rättsliga och inrikes frågor), och i vilket medlemsstaterna uppmanas att vidta åtgärder för att effektivisera tillämpningen av lagarna mot barnpornografi på Internet och för att uppmuntra samarbete mellan rättsvårdande instanser i medlemsstaterna, har kommissionen föreslagit ett rambeslut som definierar delar av kriminallagstiftningen som är gemensam för samtliga medlemsstater, vilket även omfattar effektiva, rimliga och avskräckande påföljder.

Meddelande om nätverks- och informationssäkerhet // I meddelandet föreslås en europeisk politik som skall förbättra nätverks- och informationssäkerhet. Förslaget baseras på en analys av behovet att komplettera marknadsbaserade lösningar med politiska åtgärder. Meddelandet innehåller flera konkreta politiska åtgärder, vilket krävdes vid rådets toppmöte i Stockholm. Den föreslagna politiken bör ses som en integrerad del av det befintliga ramverket för elektroniska kommunikationstjänster och dataskydd samt, på senare tid, datorrelaterad brottslighet.

Öppenhetsdirektivet // Enligt direktiv 98/48 skall medlemsstaterna anmäla nya åtgärder som rör tjänster inom informationssamhället och en mekanism för att hantera eventuella invändningar från kommissionen eller andra medlemsstater.

Direktiv om elektronisk handel // Direktiv 2000/31/EG omfattar flera rättsliga frågor förknippade med elektronisk handel, exempelvis kommersiella meddelanden, avtal ingångna på elektronisk väg, krav på öppenhet, ansvar för Internet-mellanhänder samt uppmuntrar antagande av etiska regler.

Dataskydd/skydd av privatlivet // I direktiv 95/46/EG 1995 om skydd för enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter fastställs regler för insamling av personuppgifter, information om enskilda, åtkomsträttigheter och rättigheter att inlämna klagomål som gäller uppgifter om Internet-användare och deras rätt till skydd av privatlivet när de surfar på Internet. I direktivet fastställs vidare att tekniska och organisatoriska åtgärder skall vidtas för att skydda behandlade uppgifter. Detta är av särskild vikt om man vill säkerställa och gynna ett säkrare Internet. I direktiv 97/66/EG om behandling av personuppgifter och skydd för privatlivet inom telekommunikationsområdet krävs också särskilda säkerhetsåtgärder. Genom direktivet garanteras kommunikationshemligheten, även för e-post. Det innehåller vidare regler för kataloger och användning av e-post i marknadsföringssyfte. Kommissionen har lagt ett förslag till Europaparlamentet och rådets direktiv om behandling av personuppgifter och skydd för privatlivet inom telekommunikationsområdet, som skall uppdatera och ersätta direktiv 97/66/EG.

Initiativet e-Confidence // I maj 2000 lanserade kommissionär Byrne initiativet e-Confidence som ett svar på det behov som fanns av en klar mekanism för att öka konsumenternas förtroende för elektronisk handel. Målet med initiativet är att genom samreglering fastställa normer för förtroendemärkning i Europa som gör det möjligt för konsumenter att lättare se vilka webbsidor de kan lita på.

3. andra relaterade politiska initiativ

EUROPARÅDET

Den europeiska konventionen angående skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna // I artikel 10 i konventionen fastställs att var och en har rätt till yttrandefrihet. Denna rätt innefattar åsiktsfrihet samt frihet att ta emot och sprida uppgifter och tankar utan offentlig myndighets inblandning och oberoende av territoriella gränser. I artikel 8 sägs att var och en har rätt till skydd för sitt privat- och familjeliv, sitt hem och sin korrespondens. Vissa undantag som föreskrivs i eller i enlighet med lagen och som är nödvändiga i ett demokratiskt samhälle fastställs också.

Konventionen om skydd för enskilda vid automatisk databehandling av personuppgifter // Konvention nr. 108. Se även rekommendation nr. R (99) 5 från ministerkommittén till medlemsstaterna om skydd för privatlivet på Internet med följande bilaga: Riktlinjer för inhämtning och behandling av personliga uppgifter på Internet som kan infogas i eller bifogas som bilaga till de etiska reglerna.

Konventionen om datorrelaterad brottslighet // Konventionen syftar till att underlätta upptäckt och undersökning av samt åtal mot datorrelaterad brottslighet både på nationell och internationell nivå. Vidare skall den underlätta snabbt och pålitligt internationellt samarbete. Konventionen är öppen för undertecknande av länder som inte är medlemmar av Europarådet. Europeiska kommissionen har tagit en aktiv del, vilket även gäller USA, Kanada och Japan. Konventionen omfattar både materiell rätt (brott mot sekretessen, integriteten och tillgängligheten hos datoruppgifter och -system samt datorrelaterad brottslighet och även barnpornografi) samt processrätt (förvar av, sökning efter, beslagtagande av samt realtidsinsamling av datoruppgifter och internationellt samarbete som omfattar utlämning, ömsesidigt stöd samt en kontaktpunkt som är öppen dygnet runt, året runt).

G8

"Lyon-gruppen" // Handlingsplan med 10 punkter, Washington i december 1997. Förespråkar en kontaktpunkt som är öppen dygnet runt.

UNESCO

Barnpornografi och pedofili på Internet // Inrättande av nätverket "Innocence in Danger" som är ett resultat av en UNESCO-konferens i Paris den 18-19 januari 1999 om barnpornografi och pedofili. Vid konferensen deltog kommissionen och UNESCO-medlemmarna föreslog en handlingsplan som uppföljning.