Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om "Meddelande från kommissionen: Rapport om uppföljningen av vitboken 'Lära och lära ut - På väg mot kunskapssamhället'"

(98/C 95/16)

Den 3 juni 1997 beslutade kommissionen i enlighet med artikel 198 i EG-fördraget att rådfråga Ekonomiska och sociala kommittén om ovannämnda meddelande.

Sektionen för sociala frågor och familje-, utbildnings- och kulturfrågor, som ansvarat för beredningen av ärendet, antog sitt yttrande den 18 december 1997. Föredragande var Christoforos Koryfidis.

Vid sin 351:a plenarsession den 28-29 januari 1998 (sammanträdet den 28 januari 1998) antog Ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 53 röster för, 1 emot och 1 nedlagd röst.

1. Inledning

1.1. Syftet med föreliggande dokument är att analysera de centrala politiska signaler som kommissionen mottagit på senare tid till följd av debatterna i anslutning till att man publicerade vitboken "Lära och lära ut - På väg mot kunskapssamhället".

1.2. Diskussionerna fördes bland gemenskapens institutioner, medlemsstaterna, sakkunniga, fack- och arbetsgivarorganisationer, högskolor och andra utbildningsanstalter samt vissa frivilligorganisationer, och följande huvudelement utkristalliserade sig:

- De europeiska medborgarna måste göras medvetna om att det numera är en nödvändighet att hålla allmänna och yrkesmässiga kunskaper aktuella under hela livet.

- Det finns en koppling mellan kunskaper som hålls aktuella av den enskilde individen och hans eller hennes sysselsättningsmöjligheter, men också med avseende på att integreras i samhällslivet och utöva medborgerliga rättigheter.

- Kunskapssamhället är sammankopplat med Europas konkurrenskraftutveckling, men också med självkänsla och medvetenhet om egna värden.

- Det gäller att formulera principer och grundförutsättningar för att ge grund- och yrkesutbildningen karaktären av "hjärtpunkt i en realistisk samhällsvision"; detta är vitbokens centrala politiska bidrag till dagens och morgondagens Europa.

2. Allmänna kommentarer

2.1. I yttrandet över vitboken om grund- och yrkesutbildning "Lära och lära ut - På väg mot kunskapssamhället" underströk kommittén särskilt följande:

- Vitboken beskrivs som "en utgångspunkt av största betydelse för en dialog som syftar till att undersöka de problem som hänger samman med den aktuella situationen i Europa och de framtida möjligheterna".

- Kommittén ansåg även att "vitboken ger en korrekt beskrivning av samhällsutvecklingen och den ekonomiska utvecklingen i Europa samt villkoren för en smidig övergång från dagens situation till framtidens kunskapssamhälle".

- ESK konstaterade slutligen att man inte kan uppnå "målet med att ... bygga kunskapssamhället ... genom olika åtgärder, strategier eller forskningsinsatser i varje medlemsstat. Målen kan inte heller uppnås genom diskussioner, undersökningar eller lösningar på toppmötesnivå. Den enda vägen att uppnå dessa mål är genom en omfattande, medveten och systematisk samhällsinsats. Denna samhällsinsats bör bestå av en samordnande instans som accepteras av arbetsmarknadens parter. Instansen skall agera enligt ett gemensamt förfarande som accepteras av alla parter när det gäller att jämka samman motsatta åsikter, och ha tydliga och acceptabla mål på medellång sikt. Endast EU och dess organ, särskilt kommissionen, kan samordna denna insats för att medborgarna skall få tillgång till kunskapssamhället".

2.2. Inledningsvis noterar ESK med tillfredsställelse:

- Blotta faktum att kommissionen publicerat ett uppföljnings- och informationsmeddelande om vitboken; det är inget som hör till vanligheten, och vi välkomnar det.

- Att resultatet av samrådsförfarandet bekräftar kommitténs kommentarer och allmänna ståndpunkter i yttrandet om vitboken, liksom en lång rad specifika synpunkter.

2.3. Samtidigt noterar kommittén:

- Att det har gått för kort tid från publiceringen av meddelandet om vitboken för att man skall kunna dra några definitiva slutsatser.

- Att vi även fortsättningsvis kommer att hävda behovet av en ännu bredare social dialog; denna skall generellt föras i kommissionens regi och kompletteras med konkreta insatser som utvecklas av de aktörer som redan befattar sig med dessa frågor.

2.4. Det är kommitténs uppfattning att det redan finns gynnsamma förutsättningar i medlemsstaterna för att arbeta i denna riktning. De organisationer och enskilda som engagerat sig i dialogen betraktar i dag vitboken som en referenstext och en källa för idéer och argument i samband med alla teorier och all forskning om grund- och yrkesutbildningens framtid, och med hänsyn till alla vägar som man utforskar i övergången till kunskapssamhället. Kommissionen bör snarast möjligt och i största möjliga utsträckning dra nytta av dessa förutsättningar.

2.5. Dialogen har bekräftat de stora tematiska linjerna och målen i vitboken, och kommittén delar kommissionens ståndpunkt som den presenteras i föreliggande meddelande. Det är också vår inställning att kopplingen mellan grund- och yrkesutbildning och sysselsättning är stark och samhällsekonomiskt betydelsefull, samt att man vid utarbetandet av utbildningsprogram måste göra en bedömning med hänsyn till följande aspekter i alla utbildnings- och yrkesutbildningsprojekt: lärlingssystemet i egentlig mening och de moraliska, intellektuella och kulturella elementen.

2.6. Kommittén får än en gång erinra om de risker som är förenade med att gå över till en ny värld som kännetecknas av obegränsad tillgång till kunskap, ofattbar hastighet i informationsöverföringen och helt nya villkor och redskap för att kommunicera.

2.6.1. Om vi inte intensifierar ansträngningarna maximalt att göra alla européer delaktiga i hela denna övergångsprocess är det högst sannolikt att det uppstår nya och allvarliga klyftor både inom och mellan medlemsstaterna, som till exempel skiljer dem som besitter kunskap från dem som hålls i okunnighet.

2.6.2. Därför understryker ESK så starkt att ett politiskt program snarast måste utformas och utvecklas som kan förhindra att stora befolkningsgrupper marginaliseras, särskilt de riskgrupper som av olika skäl saknar möjligheter eller resurser att tillägna sig ny teknik och nya kunskaper.

2.6.3. Till denna typ av förebyggande insatser hör konkret och omfattande tillämpning av modellen "livslångt lärande", att ge alla europeiska medborgare garanterad möjlighet att utnyttja den nya informations- och kommunikationstekniken, och mer generellt att skapa förutsättningar för att de aktivt, steg för steg, skall kunna gå in i kunskapssamhället.

2.6.4. ESK anser att förverkligandet av dessa storstilade initiativ förutsätter samverkan mellan centrum och periferi (EU, medlemsstater, regionala och lokala nivåer), mellan individ och samhälle, mellan offentlig och privat sektor.

2.6.5. Kommittén menar för övrigt att det är kommissionens och andra EU-institutioners uppgift att spela en pådrivande roll när det gäller att lansera och genomföra de ansträngningar som skall göra Europeiska unionen till ett kunskapssamhälle.

2.7. Med avseende på att avsätta de resurser som krävs för att utveckla program för övergång till kunskapssamhället intar ESK följande ståndpunkt:

2.7.1. Att gestalta den politiska viljan att finansiera och utarbeta dessa initiativ anser vi vara den viktigaste politiska handlingslinje som det för närvarande ankommer på Europeiska unionen, medlemsstaterna och de regionala myndigheterna att följa.

2.7.2. För att realisera denna politiska handlingslinje blir det nödvändigt att appellera till alla etablerade samhälleliga krafter inom EU att fylla sin betydelsefulla uppgift. Det är en uppgiftsplikt för den offentliga och den privata sektorn, och för arbetsmarknadsorganisationer, företag och experter, pedagoger och frivilligorganisationer, att bidra teoretiskt och praktiskt till marschen in i kunskapssamhället.

3. Särskilda kommentarer

Med avseende på den försöksverksamhet som beskrivs i vitboken och med utgångspunkt i de aspekter som presenteras i det kommissionsmeddelande som granskas i detta yttrande, har kommittén följande uppfattning:

3.1. Mål I: Erkännande av kunskap och principen med "ett personligt kunskapskort"

3.1.1. Vitbokens första allmänna mål hade rubriken "Att främja tillägnande av ny kunskap", och de insatser som föreslogs till stöd för detta berörde:

- erkännande av kompetens,

- rörlighet,

- pedagogiska multimediaprogram.

3.1.2. I sitt yttrande om vitboken framförde kommittén bland annat följande i fråga om det första allmänna målet:

- ESK instämmer i uppfattningen att det kunskapssamhälle som börjar gestaltas kräver att inhämtande av nya kunskaper stimuleras.

- Kommittén menar att det "europeiska" inslaget i utbildningen och dess kompletterande roll i relation till medlemsstaternas utbildningsväsende öppnar perspektiven för att kommissionens invit till medlemsstaterna skall få ett positivt mottagande: De uppmanas att avsätta resurser till att studera nya former för att belägga kompetens, stödja rörlighet och införa ny kommunikationsteknik i utbildningsväsendet.

I fråga om de åtgärder som kommissionen föreslog på europeisk nivå utvecklade kommittén följande ståndpunkter, i samma yttrande:

- Vi höll med om att det krävs en enkel och samtidigt modern modell för erkännande av kunskapsbevis, särskilt genom att införa ett europeiskt förfarande på området. Kommittén betonade samtidigt att man måste se till att denna jämförelse av belagda kunskaper ger konkreta och substantiella resultat, och underströk att arbetsmarknadens parter och intresseorganisationer kan spela en roll i sammanhanget.

- Kommittén underströk att det finns fördelar för gymnasie- och högskolestuderande inom ramen för Erasmusprogrammet, och vi föreslog att dess resurser skulle förstärkas samt att dess nuvarande resurser skulle användas mer effektivt så att antalet bidragsmottagare kan ökas. Samtidigt föreslog kommittén utveckling av ett specifikt rörlighetsprogram för studerande och pedagoger inom yrkesutbildning och lärlingssystem.

- När det gäller frågan om multimediaprogram bedömde kommittén att tiden är mogen för att hela gemenskapen skall kunna övervinna de hinder som finns på området och komma överens om att inrätta ett europeiskt multimediaprogram och utbilda lärare i ny teknologi så att de kan utnyttja denna teknik och lära ut sin kunskap till andra.

3.1.3. I kommissionens meddelande "Rapport om uppföljningen av vitboken 'Lära och lära ut - På väg mot kunskapssamhället'" tar man endast upp dokumentation av kunskaper och begränsar framställningen till att etablera principen om "ett personligt kunskapskort". Det har ändå visat sig under loppet av samrådsförfarandet att man stöter på invändningar och motstånd redan när det gäller ett så begränsat åtgärdsprogram - automatisk certifiering av kunskaper, helst utanför skolväsendet och med hjälp av informationsteknik och multimedia.

ESK noterar emellertid med intresse kommissionens framställning med avseende på certifiering av grundläggande kunskaper - matematik, naturvetenskap, språk m.m. - och tekniskt och yrkesinriktat kunnande - bankväsende, juridik, datateknik m.m. - liksom på området för "nyckelkompetens" eller tvärvetenskap.

3.1.4. Det skall understrykas att kommitténs ståndpunkt i grunden sammanfaller med kommissionens i fråga om erkännande av kompetens, men vi får än en gång fästa uppmärksamheten på hur detta skall främjas. ESK menar att kommissionen har tagit ett steg i denna riktning genom att bekräfta i meddelandet att "erkännandet av kunskap [varken] syftar ... till att ersätta traditionella utbildningsbevis, eller förringa erkännandet av de meriter som skolsystemet ger. Det syftar absolut inte till att införa en ny byråkrati på europeisk nivå". Kommittén föreslår att samrådet skall fortsätta så att man kan reda ut de missförstånd som uppstått och etablera ett samförståndsfält; mer konkret bör man bygga upp ett godtagbart system för certifiering av kunskaper som kan accepteras av de intressen som berörs och som brukar uttala sig i frågan. Vi föreslår samtidigt att dialogen skall breddas till samhällsnivå. På så sätt kan alla parter acceptera förfarandet, genom att innehållet blir påtagligt och lätt överblickbart. Att åstadkomma en sådan uppslutning är oumbärligt för att undanröja det underordnade motstånd som finns mellan de olika intressegrupperna, men också för att etappvis uppnå lösningar som är allmänt godtagbara.

3.2. Mål II: Närmandet av skolan till företagen och utvecklingen av lärlingssystem

3.2.1. Vitbokens andra mål, "att närma skola och företag till varandra", motiveras av att det finns ett trängande behov av att slå broar mellan skolan och företagsvärlden, med tanke på att de har kompletterande funktioner med avseende på kunskaper och sysselsättning.

För att detta närmande skall kunna förverkligas måste följande förutsättningar uppfyllas enligt vitboken:

- Att utbildningsväsendet öppnas mot arbetslivet.

- Att företagen engagerar sig i utbildningsarbetet, inte bara i fråga om sina egna anställda utan också i ungdomsskola och vuxenundervisning.

- Att utveckla samarbetet mellan utbildningen och företagen.

Bland de institutionella verktyg som bidrar till att föra skolan och näringslivet närmare varandra nämner vitboken:

- lärlingssystemet,

- yrkesutbildningen.

3.2.2. I yttrandet om vitboken betonade kommittén att bandet mellan skola och arbetsliv är direkt avgörande för övergången till kunskapssamhället. Vi noterade också att denna koppling skall gynna båda parter (skolvärlden och näringslivet) och vädjade speciellt till de små och medelstora företagen att "inse betydelsen av en utbildning av hög kvalitet" för chefsrekryteringen och "för tillverkningsprocessen samt varornas kvalitet och konkurrenskraft". De måste inse att det gäller att investera i utbildning i allmänhet, och särskilt i skolor i den egna regionen.

3.2.3. Bland de första resultaten av debatten om vitboken tar föreliggande kommissionsmeddelande upp följande:

- Det är nödvändigt att närma skolan och arbetsvärlden, men inte på basis av "att mekaniskt anpassa utbildningslinjer endast till arbetsvärldens krav".

- Tanken på ett europeiskt ramverk för lärlingar har mött gehör, som ett referensinstrument för att underlätta rörligheten och främja lärlingssystemets kvalitet.

- Man måste stimulera och definiera de faktorer som är avgörande för att uppnå samordningsvinster mellan utbildningsväsendet och näringslivet under lärlingsperioderna.

Bland de åtgärder som skall konkretisera detta mål II nämner kommissionen följande:

- Utarbetande av specifika flernationella program, särskilt för ungdom (arbetstagare, lärlingar och studerande).

- Stöd till utveckling av lärlingssystem och varvad undervisning på en nivå som motsvarar den högre utbildningens.

- Bidrag till 500 lärare till att fullgöra företagspraktik för att stärka banden mellan allmän utbildning och arbetsliv.

3.2.4. I raden av konkreta ställningstaganden i yttrandet om vitboken som berör en uppvärdering av yrkesutbildningen och uppmuntran, modernisering och spridning av lärlingssystem och varvad utbildning, anser kommittén att en ny koppling mellan skola och näringsliv måste bygga på att bilden av denna relation måste förändras, både bland näringslivets aktörer och inom utbildningssektorn. ESK ansluter sig också till kommissionens samtliga alternativ som syftar till att modifiera de föreställningar som är utbredda i dag och belöna insatser som främjar denna koppling genom sin dialogkaraktär och kreativitet.

Vad beträffar yrkesutbildningens och lärlingssystemets europeiska dimension är det även ESK:s uppfattning att den kan bidra till ömsesidigt erkännande av kompetens och förbättrad rörlighet och högre undervisningskvalitet i allmänhet. En förutsättning är emellertid att den europeiska dimensionen kompletterar, inte motarbetar, berörda nationella system samt att den inriktas på program med tillräckligt bred uppläggning för att motsvara befintliga behov. Kommittén understryker att det hittills genomförts mycket få konkreta åtgärder för att utveckla lärlingssystemet på europeisk nivå, och vi anser att de resurser som anslagits till detta är extremt otillräckliga.

Slutligen är det vår uppfattning att de fördelar som kan ges av att uppvärdera yrkesutbildningen och utveckla lärlingssystemet och den varvade utbildningen på europeisk nivå består i att man förbättrar Europas möjligheter att klara fortlöpande tillväxt och konkurrenskraft, och hjälper medborgarna att motsvara det framväxande kunskapssamhällets krav. Vi vill fästa uppmärksamheten på att det är centralt och värdefullt att verka för detta mål med hänsyn till Europas övergripande framtidsutsikter, och uppmanar kommissionen att med all kraft undvika att denna målsättning och sättet att uppnå den blir föremål för dogmatism av alla slag. Det är konstruktivt av kommissionen att säga "att det inte finns någon modell för lärlingssystem som skall vara allenarådande när det gäller yrkesutbildning".

3.3. Mål III: Att bekämpa utslagningen genom utbildning

3.3.1. Vitbokens tredje mål har rubriken "Att bekämpa utslagningen". De argument som kommissionen utvecklar för att motivera sitt val och försöka förverkliga det utgår ifrån den påtagliga realiteten att människor slås ut från arbetsmarknaden, vilket får till följd att många befolkningsgrupper marginaliseras. För att försöka bekämpa dessa företeelser har EU:s medlemsstater tagit många och betydande initiativ, skriver kommissionen, och föreslår ytterligare två:

- skolor för "en andra chans" (),

- en europeisk volontärtjänst.

3.3.2. I yttrandet om vitboken hade kommittén följande kommentarer till det tredje allmänna målet:

- Kommittén ansåg också att man måste ge en andra chans till ungdomar som slagits ut - eller riskerar att slås ut - ur utbildningssystemet, och menade att kommissionens förslag att inrätta skolor för "en andra chans" var en "välkommen och önskvärd" lösning.

- ESK betonade att skolsystemet måste vara så flexibelt att vuxna med begränsad grundutbildning kan få en andra chans, så att de inte stöts ut i marginalen endast av detta skäl.

- "Andra chans"-skolan är dock endast ett alternativ, underströk kommittén, och det är centralt att stödja "skolor för en första chans".

- ESK hänvisade till sitt yttrande om "Europeisk volontärtjänst för ungdomar" () och de ståndpunkter som utvecklades där.

3.3.3. I meddelandet "Rapport om uppföljningen av vitboken" betonar kommissionen först och främst att man måste bekämpa utslagningen "med alla medel" och presenterar än en gång pilotprojektet med andra chans-skolan. Kommissionen förklarar också att det inte handlar om att ifrågasätta vare sig det allmänna skolsystemets förmåga att assimilera alla barn eller behovet att höja kvaliteten i de grundläggande teoretiska och yrkesinriktade linjerna för att undvika studiemisslyckanden. Dessa skolors målsättning är att socialt och ekonomiskt återintegrera ungdomar med svåra problem över skolpliktig ålder, vilket förutsätter ett partnerskap på lokal nivå mellan samtliga berörda aktörer som handhar ungdomsproblem, och givetvis de offentliga och privata företagen.

Kommissionen anser att betydelsen av dessa ansträngningar kommer att kunna avläsas genom att ett vitt förgrenat kontaktnät etableras och börjar fungera. Det kan bygga vidare på medlemsstaternas erfarenheter och uppnådda resultat.

3.3.4. Vad beträffar det tredje allmänna målet, att bekämpa utslagningen genom utbildning, har kommittén följande kommentarer:

- Kommittén sätter stort värde på kommissionens klargörande framställning om "andra chans"-skolans karaktär, dess målgrupp och sättet att anknyta till utbildningsväsendet. Vi har emellertid föraningar om att det finns stötestenar i den del av programmet som behandlar samarbetet mellan skolinstitutionerna och arbetsmarknadens parter och andra intresseorganisationer. Kommittén efterlyser också en insats från kommissionens sida för att anknyta arbetslivsorganisationerna till hela systemets genomförande och ge dem en del av ansvaret, på lätt överblickbara villkor och via erkända förfaranden.

- Det är en framgång för kommissionen att programmet accepterats av de aktörer som redan anslutit sig, men kommittén konstaterar ändå att det inte utvecklas i tillfredsställande takt.

- Utan att vara negativ till andra chans-skolornas utveckling anser kommittén trots allt att varken programmets bredd (mätt i antalet utbildningsanstalter) eller dess omfattning (med avseende på kostnaderna) kan ge det en roll i kampen mot social utslagning vid sidan av det teoretiska och praktiska utbildningsväsendet. Denna kamp kan bara ge resultat om utbildningssystemen moderniseras och ges en helt ny ställning, och om de börjar arbeta förebyggande för att undvika att enskilda människor och samhällsgrupper marginaliseras. Kommissionen bör fortsätta att spela sin betydelsefulla roll för att driva utvecklingen i denna riktning.

- Slutligen förvånar det oss att kommissionens meddelande helt saknar kommentarer om den europeiska volontärtjänsten för ungdomar.

3.4. Mål IV: Att ge färdigheter i tre gemenskapsspråk och utfärda ett europeiskt kvalitetsintyg

3.4.1. Vitbokens fjärde mål har rubricerats "Att ge färdigheter i tre gemenskapsspråk".

Kommissionen konstaterar att de europeiska medborgarna kommer att behöva kunna en rad gemenskapsspråk för att dra nytta av de yrkesmässiga och personliga möjligheter som den stora gränslösa marknaden erbjuder, och ställer upp målet att de skall lära sig två gemenskapsspråk utöver modersmålet. Det är önskvärt att inlärningen av det första främmande språket påbörjas redan på förskolenivå, medan den systematiska undervisningen bör ges på grundskolans lägre stadier. Inlärning av det andra främmande språket börjar på högstadiet, och efter avslutad grundutbildning bör varje europé ha lärt sig två gemenskapsspråk förutom modersmålet.

Bland initiativen till stöd för de åtgärder som skall förverkliga denna målsättning föreslår man följande insatser på europeisk nivå:

- Att införa ett europeiskt kvalitetsintyg.

- Att stödja utbyte av pedagogiskt material för olika målgrupper.

- Att uppmuntra tidig undervisning i gemenskapsspråk, särskilt genom utbyte av pedagogiskt material och erfarenheter.

3.4.2. I sitt yttrande om vitboken underströk kommittén att man måste lösa det språkliga kommunikationsproblemet mellan européerna. Vi framhöll också att Europas språkliga mångfald är en ovärderlig tillgång, bland annat ur kulturell synvinkel.

I anslutning till detta ställer vi oss bakom målsättningen - som vi uppfattar som ambitiös - att göra alla europeiska medborgare rustade att kommunicera på två andra europeiska språk än modersmålet, samtidigt som värnandet om den europeiska språkliga mångfalden måste förenas med stöd till tanken på att göra det första främmande språket till undervisningsspråk i vissa ämnen på högstadiet och gymnasiet.

3.4.3. Det kommissionsmeddelande som är föremål för detta yttrande betonar hur viktigt det är att lära alla europeiska medborgare att kommunicera på två gemenskapsspråk utöver det egna modersmålet, i syfte att främja det europeiska medborgarskapet och sysselsättningsmöjligheterna. Man understryker emellertid också att vissa invändningar rests under debatten, med utgångspunkt i en oro för att hela denna insats skulle förringa betydelsen av förstklassiga kunskaper i modersmålet. Vissa har också uttryckt farhågor för att det europeiska kvalitetsintyget skulle bidra till att permanenta klyftorna på detta område i stället för att minska dem.

De nämnda invändningarna föranledde kommissionen att föreslå att kvalitetsintyg utfärdas bara för "nyskapande initiativ inom språkinlärning". Detta förslag har redan antagits av rådet vid sammanträdet den 6 mars 1996.

Oberoende av detta har debatten visat på en rad problem som avser pedagogerna, eleverna (ungdomar eller vuxna) och verktygen för inlärning av främmande språk, särskilt den nya informationstekniken. Dessa problem uppmärksammas - eller borde uppmärksammas - av kommissionen med hänsyn till att de får bred eller stark effekt.

3.4.4. Oberoende av alla kommentarer som framfördes i detta ämne i yttrandet om vitboken har kommittén följande synpunkter på slutsatserna av kommissionens samråd om och åtgärder inom det fjärde målet:

- Kommittén håller med om att den viktigaste språkliga utmaningen för alla europeiska medborgare är att muntligt och skriftligt behärska det egna modersmålet. Dessa kunskaper innefattar bland annat att kunna uttrycka och förmedla civilisations- eller kulturvärden som är en produkt av människans mer finstämda funktioner, intellektuellt inriktade eller ej. Att ha goda kunskaper i modersmålet är numera ett av de absoluta villkoren för att individen skall kunna kommunicera ordentligt med sina medmänniskor och få en bild av de lagar som styr alla system. Inför de krav som det framväxande kunskapssamhället ställer måste kommissionen följaktligen studera och belysa de svårigheter som en stor andel av européerna har i dag att lära sig det egna modersmålet. Det ankommer också på kommissionen att granska orsakerna till detta och möjligheterna att avhjälpa problemen. Det är uppenbart att goda kunskaper i modersmålet även gör det lättare att meddela sig på andra språk.

- Förmågan att uttrycka sig på två gemenskapsspråk utöver modersmålet, som vitboken ställer upp som målsättning för varje europé, är en både central och ambitiös strävan, som kommittén har noterat. Att konstatera detta innebär på inget sätt att underkänna denna ambition, vi menar helt enkelt att det krävs stora ansträngningar och fortlöpande satsningar, och dessa måste hela tiden vara samordnade.

- Ett av initiativen skall ha till syfte att avgränsa problemet, det vill säga studera det, lokalisera det och detaljbelysa dess olika aspekter. Kommissionen bör ta upp dessa och sprida information om den specifika innebörden i begreppet "kunskap i ett språk", till exempel, eller presentera statistik om bland annat antalet européer som behärskar ett andra eller tredje gemenskapsspråk.

- Ett annat av dessa initiativ berör integrering av undervisningen i främmande språk i de nationella utbildningssystemen. Utbytesavtal mellan medlemsstater där befolkningen talar olika språk kan främja denna integrering. Denna typ av avtal bidrar till att bevara Europas mångspråkiga och mångkulturella karaktär, samtidigt som de erbjuder en språngbräda till sysselsättning och en förstärkning av den europeiska identiteten.

3.5. Mål V: Att behandla materiella investeringar och investeringar i utbildning på ett likvärdigt sätt

3.5.1. Den femte målsättningen har samma rubrik som i vitboken, och den baseras på nödvändigheten att betrakta grund- och yrkesutbildning som en investering, inte som en driftskostnad. Detta synsätt är ett oeftergivligt villkor för att grund- och yrkesutbildningen inte skall vara så beroende av konjunkturernas utveckling och variationer. Kommissionen konstaterar att investeringar i kompetensutveckling är en avgörande faktor för konkurrenskraft och anställbarhet och föreslår följande:

- Att befästa medelstilldelningen från samtliga aktörer inom grund- och yrkesutbildning (vilket också gör det nödvändigt att kvantifiera denna), att utveckla modeller för direkt och indirekt stimulans av investeringar i mänskliga resurser samt att förbättra rutinerna för redovisning och kostnadskontroll.

- Att behandla utbildningskostnader förmånligt ur redovisnings- och skattesynpunkt.

3.5.2. I yttrandet om vitboken framför kommittén bland annat följande synpunkter med avseende på det femte målet:

- Att uppmuntra och stödja enskilda människor (ungdomar eller vuxna, yrkesverksamma eller ej) att fortlöpande investera i kunskaper och färdigheter är en grundläggande uppgift för medlemsstaterna, men också för EU.

- Vi anser också att företagen, ur sin speciella synvinkel och med tanke på produkternas konkurrenskraft, bär ett stort ansvar när det gäller att studera frågan om investeringar i forskning, kunnande och färdigheter.

- Kommittén stöder kommissionens förslag att befästa nivån på finansieringen av grund- och yrkesutbildning och anser att EU i allmänhet och kommissionen i synnerhet har en viktig roll att spela i förverkligandet av det femte allmänna målet.

3.5.3. I kommissionens meddelande om uppföljningen av vitboken är de första slutsatserna av debatten om det femte målet följande:

- Man välkomnar målsättningen med hänsyn till att det gäller att komma fram till en ny politik för investeringar i kunnande och yrkeskompetens.

- Man måste återupprätta jämvikten mellan de olika aktörernas kostnader och upprätta ett nytt förhållande mellan arbete och kapital.

- Förändringar i synsätt, beteende och även i attityder är nödvändiga, bland annat vad gäller företag och beslutsfattare i offentliga och privata investeringssammanhang, för att återupprätta jämvikten i behandling av immateriella investeringar, som kommer att spela en allt väsentligare roll i den moderna ekonomin.

I fråga om förverkligandet av denna målsättning konstaterar kommissionen följande:

- Ett viktigt steg har tagits genom att alla medlemsstater samtyckt till att delta i den första publikation som på ett jämförande sätt diskuterar frågor om finansiering av utbildning på olika nivåer.

- Det gäller att göra en systematisk bedömning av den praxis för skatter och bokföring som tillämpas i medlemsstaterna för att främja investering i fortbildning.

- Kommissionen rekommenderar att man studerar relationen mellan kostnader och fördelar av utbildning.

3.5.4. I sitt yttrande om vitboken ansåg kommittén att det femte av kommissionens alla mål ("att behandla materiella investeringar och utbildningsinvesteringar på ett likvärdigt sätt") är det svåraste och det som befinner sig längst ifrån att uppfyllas. Det är sammankopplat med negativa synsätt och ingrodda tankemönster som motarbetar en generös politik för investeringar i utbildning och fortbildning.

På grundval av den ståndpunkt som utvecklats ovan får kommittén uttrycka sin tillfredsställelse över resultaten av samrådet med avseende på denna femte punkt. Kommittén bedömer att det skett en positiv utveckling inom utbildnings- och fortbildningsväsendet tack vare att detta mål ställts upp, och mer specifikt tack vare positiva ställningstaganden till:

- återupprättande av kostnadsjämvikten mellan olika aktörer,

- etablering av nya relationer mellan kapital och arbete,

- den nödvändiga förändringen av synsätt, beteende och även attityder för att immateriella investeringar skall behandlas rättvist.

Kommittén menar för övrigt att kommissionen har genomfört en korrektare uppläggning för att visa att det är nödvändigt att uppnå detta mål.

Genom att anta kommissionens förslag att genomföra en jämförande studie av de resurser som anslås på olika utbildningsnivåer har medlemsstaterna verkligen tagit ett stort steg framåt och tillfört utbildningsväsendet ny dynamik. Samma kommentar kan göras när det gäller försöket att systematiskt sammanställa alla skatte- och redovisningsrutiner som följs i unionens länder för att främja investeringar i utbildning, liksom studien av relationerna mellan kostnader och fördelar inom denna sektor.

Kommittén anser att de nämnda utvecklingslinjerna kan bilda grund för en annan politik för investeringar i grund- och yrkesutbildning som inte knyter dessa kostnader till den politisk-ekonomiska konjunkturen; som värdesätter dem lika högt som investeringar i produktionsledet; som kort sagt gör Europa och européerna mer konkurrenskraftiga, samtidigt som de får bättre kunskaper om sin historia, sina kulturella värden och sina framtidsutsikter.

Bryssel den 28 januari 1998.

Ekonomiska och sociala kommitténs ordförande

Tom JENKINS

() Kommittén vill här påpeka att ett bättre uttryck för detta är: utbildning för "en andra chans".

() EGT C 204, 15.7.1996.