[pic] | EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION |

Bryssel den 30.11.2009

KOM(2009)194 slutlig/2

2009/0060 (COD)

CORRIGENDUMUpphäver och ersätter KOM(2009)194 slutlig av den 21 april 2009Detta gäller den ursprungliga versionen på franska och andra språkliga versioner, rättslig grund för rättsakten ( artikel 181 a ), s. 4.

Förslag till

EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING

av den 30.11.2009

om ändring av förordning (EG) nr 1905/2006 om upprättande av ett finansieringsinstrument för utvecklingssamarbete och om ändring av förordning (EG) nr 1889/2006 om inrättande av ett finansieringsinstrument för främjande av demokrati och mänskliga rättigheter i hela världen

MOTIVERING

De olika finansieringsinstrumenten för gemenskapens externa samarbete är inte konsekventa när det gäller berättigande till gemenskapsfinansiering för utgifter i samband med skatter, tullar och andra avgifter.

Instrumentet för utvecklingssamarbete och instrumentet för demokrati och mänskliga rättigheter är de enda instrument där det inte föreskrivs undantag från principen att sådana utgifter inte är berättigade till gemenskapsfinansiering. I de övriga instrumenten föreskrivs att gemenskapsstöd i princip inte får användas för att finansiera sådana utgifter. De möjliggör därför en viss flexibilitet efter bedömning i varje enskilt fall, och den behörige utanordnaren får i tillämpliga fall besluta att godta finansiering av sådana utgifter för att säkerställa att programmen och projekten genomförs korrekt.

Denna flexibilitet är nödvändig i vissa låsta situationer som med jämna mellanrum uppstår när mekanismerna för att bevilja skattebefrielse är obefintliga eller inte kan tillämpas (t.ex. på grund av ytterst komplicerade förfaranden i mottagarlandet). I sådana lägen kan den strikta formuleringen i finansieringsinstrumentet för utvecklingssamarbete och instrumentet för demokrati och mänskliga rättigheter leda till oerhörda svårigheter för den åtgärd som finansieras genom externt bistånd, särskilt för projekt inom ramen för instrumentet för demokrati och mänskliga rättigheter. Det bör också framhållas att förbudet mot att finansiera betalningen av skatter enligt den gällande lydelsen bara berör skatter som ska betalas ”i de stödmottagande länderna” vilket, utöver problemet med stödberättigande, skapar ett tolkningsproblem (särskilt när det gäller regionala projekt). Ett annat exempel gäller uttag av lokala skatter (motsvarande mervärdesskatt) som inte får återkrävas på grund av att det inte finns något system för sådan skattebefrielse, och som måste bäras av uppdragstagarna på grund av förbudet att finansiera skatter.

Problemen när det gäller stödberättigande gäller framför allt, men inte uteslutande, följande exempel:

- Vid lokala uppköp till låga belopp och/eller i samband med återbetalningsbara belopp, för vilka systemen för momsbefrielse i det stödmottagande landet ibland är svåra att tillämpa eller saknas.

- Finansiering av mervärdesskatt med gemenskapsbidrag, under förutsättning att skatten inte kan återbetalas eller att den grundläggande rättsakten inte utesluter detta, föreskrivs i genomförandebestämmelserna för budgetförordningen (artikel 172a.2 c). För bidrag som beviljas genom centraliserad förvaltning krävs inte godkännande i förväg från det land där projektet genomförs. Om det landets lagstiftning inte innehåller någon mekanism för skattebefrielse måste stödmottagaren bära utgifterna för mervärdesskatt eller lokala skatter motsvarande mervärdesskatt och kan inte få ersättning genom gemenskapsmedel.

- När det gäller projekt inom ramen för instrumentet för demokrati och mänskliga rättigheter är vissa berörda länder, mot bakgrund av de specifika omständigheterna kring åtgärderna, föga benägna att bevilja skattebefrielse för projekt som de inte stöder. Eftersom det inte finns några överenskommelser om skattebefrielse för projekt som finansieras av gemenskapen betalas följaktligen dessa skatter av de stödmottagande organen. Detta kan leda till att genomförandet av politiskt särskilt känsliga projekt bromsas.

Slutligen bör det framhållas att även om en åtgärd under vissa omständigheter i sin helhet kan finansieras inom ramen för yttre åtgärder så räcker denna finansiering inte alltid till skatterna som inte är stödberättigande kostnader. En fullständig finansiering gäller under alla omständigheter bara åtgärdens stödberättigande utgifter.

Mot bakgrund av ovanstående och med hänsyn till att skattebestämmelserna i de stödmottagande länderna är under ständig utveckling är det oerhört viktigt att det finns tillräcklig flexibilitet för den behörige utanordnaren att i varje enskilt fall kunna bedöma om det finns behov av att godta skatter som berättigande till gemenskapsfinansiering inom ramen för instrumentet för utvecklingssamarbete och instrumentet för demokrati och mänskliga rättigheter. Detta är möjligt inom ramen för de övriga instrumenten för gemenskapens yttre bistånd när skatterna omfattas av allmän lag.

Det föreslås därför att relevanta bestämmelser i instrumentet för utvecklingssamarbete och instrumentet för främjande av demokrati och mänskliga rättigheter i hela världen anpassas till de övriga.

2009/0060 (COD)

Förslag till

EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING

av den 30.11.2009

om ändring av förordning (EG) nr 1905/2006 om upprättande av ett finansieringsinstrument för utvecklingssamarbete och om ändring av förordning (EG) nr 1889/2006 om inrättande av ett finansieringsinstrument för främjande av demokrati och mänskliga rättigheter i hela världen

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artiklarna 179.1 och 181a,

med beaktande av kommissionens förslag,

i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget[1], och

av följande skäl:

1. En ny ram för planeringen och tillhandahållandet av gemenskapens externa bistånd fastställdes 2006 i syfte att göra biståndet effektivare och öppnare. Ramen omfattar rådets förordning (EG) nr 1085/2006 av den 17 juli 2006 om upprättande av ett instrument för stöd inför anslutningen[2], Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1638/2006 av den 24 oktober 2006 om fastställande av allmänna bestämmelser för upprättandet av ett europeiskt grannskaps- och partnerskapsinstrument[3], rådets förordning (EG) nr 1934/2006 av den 21 december 2006 om inrättande av ett finansieringsinstrument för samarbete med industriländer och andra höginkomstländer och territorier[4], Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1717/2006 av den 15 november 2006 om upprättande av ett stabilitetsinstrument[5], rådets förordning (Euratom) nr 300/2007 av den 19 februari 2007 om upprättande av ett instrument för kärnsäkerhetssamarbete[6], Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1889/2006 av den 20 december 2006 om inrättande av ett finansieringsinstrument för främjande av demokrati och mänskliga rättigheter i hela världen[7] samt Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1905/2006 av den 18 december 2006 om upprättande av ett finansieringsinstrument för utvecklingssamarbete[8].

2. Vid genomförandet av dessa förordningar har det framkommit inkonsekvenser när det gäller undantag till principen om att utgifter i samband med skatter, tullar och andra avgifter inte berättigar till gemenskapsfinansiering. Det föreslås därför att de relevanta bestämmelserna i förordningarna (EG) nr 1905/2006 och (EG) nr 1889/2006 ändras i syfte att anpassa dem till de övriga instrumenten.

3. Denna förordning går inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå de eftersträvade målen i enlighet med artikel 5 tredje stycket i fördraget.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Artikel 25.2 i förordning (EG) nr 1905/2006 ska ersättas med följande:

”2. Stöd från gemenskapen får i princip inte användas för att betala skatter, tullar eller andra avgifter i de stödmottagande länderna.”

Artikel 2

Artikel 13.6 i förordning (EG) nr 1889/2006 ska ersättas med följande:

”6. Stöd från gemenskapen får i princip inte användas för att betala skatter, tullar eller andra avgifter i de stödmottagande länderna.”

Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning .

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdat i Bryssel den 30.11.2009

På Europaparlamentets vägnar På rådets vägnar

Ordförande Ordförande

[1] Europaparlamentets yttrande av den XX (ännu ej offentliggjort i EUT), rådets gemensamma ståndpunkt av den XX (ännu ej offentliggjord i EUT) samt Europaparlamentets gemensamma ståndpunkt av den XX (ännu ej offentliggjord i EUT).

[2] EUT L 210, 31.7.2006, s. 82.

[3] EUT L 310, 9.11.2006, s. 1.

[4] EUT L 405, 30.12.2006, s. 37.

[5] EUT L 327, 15.11.2006, s. 1.

[6] EUT L 81, 22.3.2007, s. 1.

[7] EUT L 386, 29.12.2006, s. 1.

[8] EUT L 378, 27.12.2006, s. 41.