EUROPEISKA KOMMISSIONEN Bryssel den 26.8.2021 COM(2021) 491 final 2021/0278(NLE) Förslag till RÅDETS FÖRORDNING om fastställande för 2022 av fiskemöjligheterna för vissa fiskbestånd och grupper av fiskbestånd i Östersjön och om ändring av förordning (EU) 2021/92 vad gäller vissa fiskemöjligheter i andra vatten



MOTIVERING 1.BAKGRUND TILL FÖRSLAGET •Motiv och syfte med förslaget I enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1380/2013 av den 11 december 2013 om den gemensamma fiskeripolitiken måste nyttjandet av levande marina biologiska resurser ske på ett sådant sätt att populationerna av skördade arter återställs till och bevaras över nivåer som kan ge maximal hållbar avkastning (MSY). Ett viktigt verktyg för detta är det årliga fastställandet av fiskemöjligheterna i form av totala tillåtna fångstmängder (TAC:er) och kvoter. I Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/1139 av den 6 juli 2016 om upprättande av en flerårig plan för bestånden av torsk, sill/strömming och skarpsill i Östersjön och det fiske som nyttjar dessa bestånd fastställs värden för fiskeridödlighet i form av intervall. Dessa värden används i detta förslag för att uppnå målen för den gemensamma fiskeripolitiken och i synnerhet för att uppnå och upprätthålla maximal hållbar avkastning. Syftet med detta förslag är att fastställa medlemsstaternas fiskemöjligheter för de kommersiellt viktigaste fiskbestånden i Östersjön för 2022. För att förenkla och förtydliga de årliga besluten om TAC:er och kvoter fastställs sedan 2006 fiskemöjligheterna i Östersjön genom en särskild förordning. •Förenlighet med befintliga bestämmelser inom området I detta förslag fastställs kvoter på nivåer som överensstämmer med målen för förordning (EU) nr 1380/2013. •Förenlighet med unionens politik inom andra områden Förslaget är i överensstämmelse med den gemensamma fiskeripolitikens mål och regler och är förenligt med unionens politik för hållbar utveckling. 2.RÄTTSLIG GRUND, SUBSIDIARITETSPRINCIPEN OCH PROPORTIONALITETSPRINCIPEN •Rättslig grund Artikel 43.3 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget). •Subsidiaritetsprincipen (för icke-exklusiv befogenhet) Förslaget avser ett område där unionen har exklusiv befogenhet enligt artikel 3.1 d i EUF-fördraget. Subsidiaritetsprincipen är därför inte tillämplig. •Proportionalitetsprincipen Förslaget är förenligt med proportionalitetsprincipen av följande skäl: Den gemensamma fiskeripolitiken är en gemensam politik. Enligt artikel 43.3 i EUF-fördraget ska rådet besluta om åtgärder om fastställande och fördelning av fiskemöjligheter. Genom föreliggande förslag till rådets förordning fördelas fiskemöjligheterna mellan medlemsstaterna. Enligt artiklarna 16.6, 16.7 och 17 i förordning (EU) nr 1380/2013 får medlemsstaterna själva besluta hur de vill fördela fiskemöjligheterna mellan regioner eller aktörer i enlighet med de kriterier som anges i de nämnda artiklarna. Medlemsstaterna har därmed stora möjligheter att själva besluta vilken social/ekonomisk modell de vill använda för att utnyttja de tilldelade fiskemöjligheterna.

Förslaget får inga nya ekonomiska följder för medlemsstaterna. Rådet antar denna förordning varje år och de offentliga och privata medel som behövs för att genomföra den finns redan. •Val av instrument Föreslaget instrument: Förordning. Detta förslag avser fiskeriförvaltning på grundval av artikel 43.3 i EUF-fördraget. 3.RESULTAT AV EFTERHANDSUTVÄRDERINGAR, SAMRÅD MED BERÖRDA PARTER OCH KONSEKVENSBEDÖMNINGAR •Samråd med berörda parter Den rådgivande nämnden för Östersjön har rådfrågats med utgångspunkt i kommissionens meddelande om samråd om fiskemöjligheterna för 2022 inom ramen för den gemensamma fiskeripolitiken (COM(2021) 279 final). Förslaget grundar sig på vetenskapliga utlåtanden från Internationella havsforskningsrådet (Ices). Utan att gå emot befintlig politik eller försämra statusen för känsliga resurser, har man i möjligaste mån tagit hänsyn till de preliminära åsikter som framfördes av olika berörda parter avseende samtliga berörda fiskbestånd. De vetenskapliga utlåtandena om fångstbegränsningar och om beståndens status diskuterades också med medlemsstaterna i det regionala forumet Baltfish i juni 2021. •Insamling och användning av sakkunnigutlåtanden Ices, som är en vetenskaplig organisation, rådfrågades. Unionen efterfrågar varje år vetenskapliga utlåtanden från Ices om viktiga fiskbestånds status. Utlåtandena omfattar alla bestånd i Östersjön, och TAC:er föreslås för de kommersiellt viktigaste bestånden ( http://www.ices.dk/advice/Pages/Latest-Advice.aspx ). •Konsekvensbedömning Förslaget ingår i en långsiktig strategi för att fisket ska anpassas till och ligga kvar på långsiktigt hållbara nivåer. Detta väntas leda till ett stabilt fisketryck, större kvoter och således bättre inkomster för yrkesfiskarna och deras familjer. De ökande landningarna förväntas gynna fiskeindustrin, konsumenterna, beredningsindustrin och detaljistledet samt den övriga sektor som är kopplad till det kommersiella fisket och fritidsfisket. De senaste årens beslut om fiskemöjligheterna i Östersjön hade fram till 2019 lett till att fiskeridödligheten för alla bestånd med ett MSY-utlåtande var i linje med MSY-intervallen då TAC:erna fastställdes, med undantag för sill/strömming i västra Östersjön, och även till återuppbyggnad av bestånden samt återskapande av balans mellan fiskekapaciteten och fiskemöjligheterna. Olyckligtvis var trycket på det östra torskbeståndet i Östersjön hårt under 2019 och Ices uppskattar att läget för beståndet troligen kommer att vara fortsatt kritiskt de kommande åren. Det västra torskbeståndet har också haft svårt att återhämta sig till livskraftiga nivåer i flera år, och sedan 2020 har även biomassan av sill/strömming i Centrala Östersjön minskat och ligger nu under livskraftiga nivåer. Flera laxbestånd har också varit mycket svaga under många år. Därför krävs det fortfarande framsteg för att bygga upp alla bestånd till nivåer som ger maximal hållbar avkastning. Den 28 maj 2021 offentliggjorde Ices sina vetenskapliga utlåtanden för bestånden i Östersjön, men senarelade utlåtandena för det västra torskbeståndet och de två TAC:erna för lax till mitten av september. Ices uppskattar att biomassan av sill/strömming i västra Östersjön och det östra torskbeståndet i Östersjön fortfarande ligger under säkra biologiska nivåer. Biomassan av sill/strömming i Centrala Östersjön ligger fortfarande under livskraftiga nivåer. Biomassan av det västra torskbeståndet i Östersjön har under flera år legat under livskraftiga nivåer. För det östra torskbeståndet i Östersjön avges ett försiktighetsbaserat utlåtande. För fem bestånd avges ett MSY-utlåtande. Tre av bestånden ligger på livskraftiga nivåer (skarpsill, sill/strömming i Rigabukten och sill/strömming i Bottniska viken) medan två inte gör det (sill/strömming i västra Östersjön respektive Centrala Östersjön). Rödspätta utgörs av två bestånd, av vilka det ena får ett MSY-utlåtande och det andra ett försiktighetsbaserat utlåtande. Med beaktande av ovanstående och i avvaktan på offentliggörandet av Ices utlåtanden för tre TAC:er och kompletterande information från Ices för ett fjärde bestånd, stängs genom förslaget det riktade fisket efter sill/strömming i västra Östersjön, dock med en TAC för oundvikliga bifångster, och fiskemöjligheterna för sill/strömming i Bottniska viken minskas med 5 % och för sill/strömming i Centrala Östersjön med 54 %. Genom förslaget ökas fiskemöjligheterna för sill/strömming i Rigabukten med 21 %, medan fiskemöjligheterna för rödspätta, skarpsill och bifångster av östlig torsk inte ändras. De ekonomiska konsekvenserna av förslaget för 2022 kommer därför att vara en minskning av fiskemöjligheterna i alla medlemsstater. Sammantaget leder det aktuella förslaget (dvs. utan västlig torsk, västlig sill/strömming och de två TAC:erna för lax) till fiskemöjligheter på cirka 434 500 ton i Östersjön, vilket är en minskning med 11,6 % jämfört med de ändrade fiskemöjligheterna för 2021. •Lagstiftningens ändamålsenlighet och förenkling Förslaget är fortfarande flexibelt när det gäller tillämpningen av de mekanismer för kvotutbyte som redan införts i förordningarna om fiskemöjligheter i Östersjön under föregående år. Förslaget innehåller inga nya bestämmelser eller nya administrativa förfaranden för offentliga myndigheter (vare sig för EU-myndigheterna eller för de nationella myndigheterna) som skulle kunna öka den administrativa bördan.

Förslaget avser en årlig förordning som tillämpas under 2022 och det innehåller därför ingen bestämmelse om översyn. 4.BUDGETKONSEKVENSER Förslaget påverkar inte EU-budgeten. 5.ÖVRIGA INSLAG •Genomförandeplaner samt åtgärder för övervakning, utvärdering och rapportering Övervakningen av utnyttjandet av fiskemöjligheter i form av TAC:er och kvoter fastställs genom rådets förordning (EG) nr 1224/2009. •Ingående redogörelse för de specifika bestämmelserna i förslaget I förslaget fastställs fiskemöjligheter för 2022 avseende vissa bestånd eller grupper av bestånd för de medlemsstater som fiskar i Östersjön. Förordning (EU) 2016/1139 om upprättande av en flerårig plan för Östersjön trädde i kraft den 20 juli 2016. Enligt bestämmelserna i den planen ska fiskemöjligheterna fastställas i enlighet med planens mål och vara förenliga med de målintervall för fiskeridödlighet som anges i bästa tillgängliga vetenskapliga utlåtanden, särskilt från Ices eller något liknande oberoende vetenskapligt organ. För bestånd som omfattas av ett MSY-utlåtande föreskriver artikel 4.3 i den fleråriga planen att TAC:en i princip ska fastställas på eller under punktvärdet för FMSY (lägre FMSY-intervallet), men TAC:en kan också alltid fastställas under FMSY-intervallen i enlighet med artikel 4.4 i den fleråriga planen. För livskraftiga bestånd får TAC:en, i enlighet med de villkor som anges i artikel 4.5 i den fleråriga planen, fastställas över punktvärdet för FMSY (övre FMSY-intervallet). För bestånd med en biomassa under gränsen för livskraftiga bestånd (Btrigger) föreskriver artikel 5.1 i den fleråriga planen att lämpliga korrigerande åtgärder ska vidtas för att säkerställa att beståndet snabbt återgår till livskraftiga nivåer. Framför allt ska TAC:en fastställas till en lägre nivå, under det övre FMSY-intervallet, med beaktande av minskningen av biomassan. Om biomassan av ett bestånd ligger under säkra biologiska gränser (Blim) föreskriver artikel 5.2 i den fleråriga planen att ytterligare korrigerande åtgärder ska vidtas. De korrigerande åtgärderna kan framför allt inbegripa ett tillfälligt stopp för det riktade fisket på det berörda beståndet och en lämplig minskning av fiskemöjligheterna för dessa bestånd eller andra bestånd inom fiskena. Andra korrigerande åtgärder kan också antas men bör vara funktionellt knutna till fiskemöjligheterna. Valet av åtgärder bör bestämmas med beaktande av situationens art, allvarlighetsgrad, varaktighet och upprepning. Enligt grundförordningen om den gemensamma fiskeripolitiken ska fiskemöjligheterna för bestånd som omfattas av försiktighetsbaserade utlåtanden fastställas på nivåer som minst säkerställer en jämförbar bevarandenivå. I skäl 8 i grundförordningen fastställs även att man vid förvaltningsbeslut som avser blandfiske bör beakta svårigheten i att upprätthålla en skördenivå som ligger på maximal hållbar avkastning för alla bestånd samtidigt, i synnerhet där vetenskapliga rön indikerar att det är mycket svårt att undvika fenomenet med begränsande arter (s.k. choke species) genom att förbättra selektiviteten hos de fiskeredskap som används. Fiskemöjligheterna föreslås i överensstämmelse med artikel 16.1 (som hänvisar till principen om relativ stabilitet) och 16.4 (som hänvisar till målen för den gemensamma fiskeripolitiken och reglerna i de fleråriga planerna) i grundförordningen om den gemensamma fiskeripolitiken. För att fastställa EU-kvoterna för de bestånd som delas med Ryska federationen har i förekommande fall respektive kvantitet av dessa bestånd dragits av från de TAC:er som rekommenderats av Ices. De TAC:er och kvoter som tilldelas medlemsstaterna anges i bilagan till förslaget. När det gäller sill/strömming i västra Östersjön har den beståndsstorlek som beräknats av Ices ökat något men den ligger fortfarande endast på 54 % av den gränsreferenspunkt för lekbiomassan under vilken reproduktionsförmågan (Blim) kan vara nedsatt, såsom fastställts av Ices. Rekryteringen har varit svag i många år och har sjunkit till en historiskt låg nivå. Eftersom inget fångstscenario skulle leda till en biomassa över Blim inom den närmaste framtiden upprepade Ices sin rekommendation om nollfångster för fjärde året i rad. Kommissionen föreslår därför i enlighet med artiklarna 5.2 och 4.4 i den fleråriga planen att det riktade fisket stängs, med undantag för rent vetenskapligt fiske, och att det fastställs en TAC för oundvikliga bifångster för att undvika att andra fisken begränsas. I år har Ices för första gången offentliggjort ett tekniskt dokument om oundvikliga bifångster av västlig sill/strömming inom andra fisken. Östersjöfisket nämns dock inte. Kommissionen har bett Ices att lämna sådan information. Kommissionen kommer att uppdatera sitt förslag och föreslå en TAC-nivå så snart den fått denna information från Ices. När det gäller det östra torskbeståndet i Östersjön kan dock Ices fortfarande inte fastställa värdena för intervallen för fiskeridödlighet vid maximal hållbar avkastning och utfärdade därför ett försiktighetsbaserat utlåtande. För tredje året i rad offentliggjorde Ices en rekommendation om nollfångster för 2022. Ices beräknar att beståndsstorleken fortfarande ligger under säkra biologiska gränser (Blim) och att den kommer att fortsätta att ligga under sådana nivåer på medellång sikt, även om det inte bedrivs något fiske alls. Ices uppskattar dessutom att biomassan har minskat något sedan 2020 och att rekryteringen fortfarande ligger på historiskt låga nivåer. På grund av den kritiska situationen för beståndet har stränga åtgärder vidtagits sedan 2019. Det riktade fisket på det östra torskbeståndet i Östersjön har stängts, med undantag för rent vetenskapligt fiske, och TAC:en är begränsad till oundvikliga bifångster för att undvika att merparten av de övriga fiskena i Östersjön begränsas. Dessutom har ytterligare korrigerande åtgärder som är funktionellt knutna till fiskemöjligheterna antagits i form av fredningstider under den huvudsakliga lekperioden och inom potentiella lekområden, med undantag för rent vetenskapligt fiske, visst småskaligt kustfiske med passiva redskap och pelagiskt fiske för konsumtion utanför de viktigaste potentiella lekområdena. Fritidsfiske har dessutom varit förbjudet sedan 2020 i det huvudsakliga utbredningsområdet, eftersom fångstmängderna skulle vara betydande i förhållande till TAC:en för bifångster. Eftersom dessa korrigerande åtgärder ännu inte kunnat förbättra beståndets status är det lämpligt att upprätthålla dem och låta TAC-nivån vara oförändrad. När det gäller det västra torskbeståndet i Östersjön beslutade Ices att senarelägga sitt utlåtande till mitten av september 2021, på grund av problem med stora inkonsekvenser som i efterhand identifierats under bedömningsprocessen. Ices har dock sedan 2019 uppgett att situationen för beståndet varit bräcklig och återigen försämrats. Dessutom har beståndet varit beroende av en enda god årsklass, vars biomassa emellertid regelbundet har reviderats nedåt. Det finns för närvarande inga tecken på att beståndets allmänna status skulle kunna anses ha förbättrats i någon större utsträckning. I avvaktan på Ices utlåtande är det därför lämpligt att inte ändra de korrigerande åtgärder som är funktionellt knutna till fiskemöjligheterna under 2021 gällande lekstängningar och vissa restriktioner för riktat fiske och fritidsfiske. Kommissionen kommer att uppdatera sitt förslag om TAC-nivån och fångstbegränsningen för fritidsfiske efter det att ICES har utfärdat sitt utlåtande. Ices beräknade under 2020 att biomassan av sill/strömming i Centrala Östersjön minskat till under livskraftiga nivåer (Btrigger). I fjol väntades att biomassan skulle återgå till över livskraftiga nivåer under 2021, men den har i själva verket minskat ytterligare och närmar sig Blim. Dessutom uppskattade Ices i fjol att årsklassen 2019 var stark, men den har visat sig vara under genomsnittet, vilket innebär att det inte har skett någon stark rekrytering sedan 2015. I enlighet med artikel 5.1 i den fleråriga planen föreslår kommissionen därför att fiskemöjligheterna ska fastställas vid det lägre värdet i FMSY-intervallet. Med denna nivå av fiskeridödlighet räknar Ices med att biomassan bör vara tillbaka över livskraftiga nivåer 2023. Den föreslagna TAC:en för sill/strömming i Rigabukten, sill/strömming i Bottniska viken och skarpsill motsvarar det MSY-intervall för fiskeridödlighet som avses i artikel 4.3 i den fleråriga planen. Skarpsillens biomassa är livskraftig, men fisketrycket är fortfarande för högt. Dessutom rekommenderar Ices att man tar hänsyn till artinteraktionen eftersom skarpsill är en viktig bytesart för torsk. Skarpsill fångas dessutom i ett blandfiske med sill, och TAC:en för sill måste minskas avsevärt för andra året i rad enligt bestämmelserna i det fleråriga programmet. Kommissionen föreslår därför att TAC:en för skarpsill inte ökas utan förblir oförändrad. TAC:en för rödspätta överensstämmer med både MSY-utlåtandet för beståndet i delsektionerna 21–23 och Ices metod för bestånd för vilka det endast finns begränsade data (försiktighetsbaserat utlåtande) när det gäller beståndet i delsektionerna 24–32. Båda bestånden utvecklas väl, men artinteraktionen bör beaktas. Torsk är en oundviklig bifångst inom fisket efter rödspätta, och bifångsterna kan vara betydande, särskilt om mer selektiva fiskeredskap inte används. Kommissionen föreslår att fiskemöjligheterna för det östra torskbeståndet i Östersjön bibehålls på en mycket låg nivå, och i Ices uppskjutna utlåtande för det västra torskbeståndet i Östersjön väntas inte någon större ökning av fångsterna rekommenderas. I enlighet med artikel 4.4 i den fleråriga planen föreslår kommissionen därför att TAC:en för rödspätta behålls oförändrad.

Ices beslutade att senarelägga sitt utlåtande för de två TAC:erna för lax till mitten av september 2021. Kommissionen kommer att uppdatera sitt förslag så snart ICES har avgett sitt utlåtande. I en bedömning som gjordes 2020 för lax i Egentliga Östersjön konstaterade dock Ices att referenspunkterna och de tidigare rekommendationerna inte var förenliga med principen om maximal hållbar avkastning. Dessutom har flera älvbestånd av lax varit svaga under många år och i bästa fall visat begränsade tecken på återhämtning. Kommersiellt fiske och fritidsfiske på blandade bestånd till havs i Egentliga Östersjön inriktas på alla bestånd, även de svaga. Ices menar därför att inte någon fångstnivå för det kommersiella havsfisket på blandade bestånd skulle kunna säkerställa att alla laxbestånd i TAC-området når MSY inom en laxgeneration. Genom rådets förordning (EG) nr 847/96 införs ytterligare villkor för förvaltningen av TAC:er med fördelning mellan åren, däribland flexibilitetsbestämmelserna i artiklarna 3 och 4 för bestånd som omfattas av en försiktighets-TAC respektive analytisk TAC. Enligt artikel 2 i den förordningen ska rådet, när det fastställer TAC:er, bestämma för vilka bestånd artiklarna 3 och 4 inte ska gälla, framförallt på grundval av beståndens biologiska tillstånd. Mera nyligen har flexibilitetsmekanismen införts genom artikel 15.9 i förordning (EU) nr 1380/2013 för alla bestånd som omfattas av landningsskyldigheten. För att förhindra en alltför stor flexibilitet som skulle underminera principen om ett rationellt och ansvarsfullt nyttjande av levande marina biologiska resurser och förhindra att målen för den gemensamma fiskeripolitiken uppnås, bör det därför klargöras att artiklarna 3 och 4 i förordning (EG) nr 847/96 endast är tillämpliga om medlemsstaterna inte utnyttjar den flexibilitet mellan åren som föreskrivs i artikel 15.9 i förordning (EU) nr 1380/2013. Kommissionen föreslår också en ändring av förordning (EU) 2021/92 så att det fastställs en TAC för fisket efter vitlinglyra som inleds den 1 november. För TAC-nivån anges ”pm” i avvaktan på offentliggörandet av det Ices-utlåtande som väntas i början av oktober 2021 och samråden med Förenade kungariket. 2021/0278 (NLE) Förslag till RÅDETS FÖRORDNING om fastställande för 2022 av fiskemöjligheterna för vissa fiskbestånd och grupper av fiskbestånd i Östersjön och om ändring av förordning (EU) 2021/92 vad gäller vissa fiskemöjligheter i andra vatten EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 43.3, med beaktande av Europeiska kommissionens förslag, och av följande skäl: (1)Enligt artikel 6 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1380/2013 ska bevarandeåtgärder antas med beaktande av tillgänglig vetenskaplig, teknisk och ekonomisk rådgivning, inbegripet i förekommande fall de rapporter som utarbetas av vetenskapliga, tekniska och ekonomiska kommittén för fiskerinäringen och andra rådgivande organ, råd som lämnas av de rådgivande nämnder som inrättats för de relevanta geografiska behörighetsområdena och gemensamma rekommendationer från medlemsstaterna. (2)Det åligger rådet att anta åtgärder om fastställande och fördelning av fiskemöjligheter, inbegripet vissa villkor som är funktionellt knutna till dessa fiskemöjligheter, vid behov. Enligt artikel 16.1 i förordning (EU) nr 1380/2013 ska fiskemöjligheter tilldelas medlemsstaterna på ett sätt som tillförsäkrar relativ stabilitet i fisket för var och en av medlemsstaterna för vart och ett av bestånden eller fiskena. (3)I artikel 2.2 i förordning (EU) nr 1380/2013 fastställs att målet för den gemensamma fiskeripolitiken är att nyttjandetakten för maximal hållbar avkastning, där så är möjligt, ska ha uppnåtts senast 2015 och, genom en successiv och stegvis anpassning, senast 2020 för alla bestånd. Målet för övergångsperioden till och med 2020 var att balansera uppnåendet av maximal hållbar avkastning för alla bestånd med möjliga socioekonomiska aspekter av eventuella justeringar av relaterade fiskemöjligheter. (4)De totala tillåtna fångstmängderna (TAC) bör därför, i linje med förordning (EU) nr 1380/2013, fastställas på grundval av tillgängliga vetenskapliga utlåtanden, med beaktande av biologiska och socioekonomiska aspekter, samtidigt som de olika näringsgrenarna inom fisket garanteras en rättvis inbördes behandling, och med hänsyn till de synpunkter som framförts under samråden med berörda parter. (5)Genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/1139 upprättas en flerårig plan för bestånden av torsk, sill/strömming och skarpsill i Östersjön och för det fiske som nyttjar dessa bestånd (planen). Planen syftar till att säkerställa att nyttjandet av de levande marina biologiska resurserna sker på ett sådant sätt att populationerna av skördade arter återställs till och bevaras över nivåer som kan ge maximal hållbar avkastning. Enligt artikel 16.4 i förordning (EU) nr 1380/2013 ska fiskemöjligheterna för bestånd som omfattas av specifika fleråriga planer fastställas i enlighet med reglerna i dessa planer. (6)I enlighet med artikel 4.1 i planen bör fiskemöjligheterna för de bestånd som anges i artikel 1 i planen fastställas så att en fiskeridödlighet som är förenlig med maximal hållbar avkastning, uttryckt i intervaller, uppnås så snart som möjligt och, genom en successiv och stegvis anpassning, senast 2020. Fångstbegränsningarna för 2022 vad gäller de berörda bestånden i Östersjön bör därför fastställas i överensstämmelse med planens mål. (7)Den 28 maj 2021 offentliggjorde Internationella havsforskningsrådet (Ices) sitt årliga utlåtande för bestånden i Östersjön. Ices konstaterade att biomassan av västlig sill/strömming i delsektionerna 20–24 endast uppgick till 54 % av gränsreferenspunkten för lekbiomassan, under vilken reproduktionsförmågan kan vara nedsatt (Blim). Rekryteringen ligger dessutom kvar på historiskt låga nivåer. Ices offentliggjorde därför för fjärde året i rad en rekommendation om nollfångster. I enlighet med artikel 5.2 i förordning (EU) 2016/1139 bör alla lämpliga korrigerande åtgärder vidtas för att säkerställa att det berörda beståndet snabbt återgår till nivåer över den nivå som kan ge maximal hållbar avkastning. Vidare föreskrivs i den bestämmelsen att ytterligare korrigerande åtgärder ska vidtas. Eftersom beståndet är utfiskat är det lämpligt att stänga det riktade fisket, med ett undantag för fiskeinsatser som uteslutande utförs för vetenskapliga undersökningar och i full överensstämmelse med de villkor som fastställs i artikel 25 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2019/1241. För att undvika fenomenet med begränsande arter (s.k. choke species) och uppnå rätt balans mellan ett fortsatt fiske, med tanke på de potentiellt allvarliga socioekonomiska konsekvenserna, och behovet att uppnå god biologisk status för beståndet, med beaktande av svårigheten att fiska samtliga bestånd i ett blandfiske på nivåer som ger maximalt hållbar avkastning samtidigt för alla arter, bör det dessutom fastställas särskilda TAC:er för bifångster. (8)När det gäller det östra torskbeståndet i Östersjön har Ices sedan 2019 åter kunnat grunda sitt försiktighetsbaserade utlåtande på en mer datarik bedömning. Ices beräknar att biomassan fortfarande ligger under Blim och att den har minskat ytterligare sedan förra året. Ices offentliggjorde därför för tredje året i rad en rekommendation om nollfångster. Sedan 2019 har stränga bevarandeåtgärder antagits i unionen. I enlighet med artikel 5.2 i förordning (EU) 2016/1139 stängdes det riktade fisket på det östra torskbeståndet i Östersjön och TAC:en fastställdes till en mycket låg nivå för oundvikliga bifångster av det östra torskbeståndet för att undvika att en art begränsar andra fisken (fenomenet med s.k. choke species). Dessutom antogs ytterligare korrigerande åtgärder som är funktionellt knutna till fiskemöjligheterna i form av lekstängningar och ett förbud mot fritidsfiske i det huvudsakliga utbredningsområdet. Mot bakgrund av Ices utlåtande och den oförändrade beståndssituationen är det lämpligt att låta fiskemöjligheterna liksom de korrigerande åtgärder som är funktionellt knutna till fiskemöjligheterna vara oförändrade.

(9)[Reserverat för det västra torskbeståndet i Östersjön] (10)Under 2020 beräknade Ices att biomassan av sill/strömming i Centrala Östersjön hade minskat till under den referenspunkt för lekbiomassan under vilken specifika och lämpliga förvaltningsåtgärder måste vidtas (Btrigger). Under 2021 beräknade Ices att biomassan hade minskat ytterligare och nu ligger nära Blim. Det är därför lämpligt att fastställa fiskemöjligheterna i enlighet med artikel 5.1 i förordning (EU) 2016/1139. (11)Enligt Ices utlåtande fångas torsk som bifångst i fisket efter rödspätta. Skarpsill fångas i ett blandfiske med sill/strömming och är en bytesart för torsk. Det är lämpligt att beakta dessa artinteraktioner när fiskemöjligheterna för rödspätta och skarpsill fastställs (12)[Reserverat för lax i Egentliga Östersjön] (13)[Reserverat för lax i Finska viken] (14)Införandet av ett förbud mot fiske efter öring bortom fyra sjömil och en begränsning av bifångsterna av öring till 3 % av den kombinerade fångsten av öring och lax har starkt bidragit till en kraftig minskning av den tidigare betydande felrapporteringen av fångster i laxfisket, i synnerhet som fångster av öring. Det är därför lämpligt att behålla denna bestämmelse för att upprätthålla en låg nivå av felrapportering. (15)Utnyttjandet av de fiskemöjligheter som fastställs i denna förordning omfattas av rådets förordning (EG) nr 1224/2009, särskilt artiklarna 33 och 34 som avser registrering av fångstuppgifter och fiskeansträngning och överföring av uppgifter till kommissionen om uttömning av fiskemöjligheter. I den här förordningen bör det därför fastställas koder för landningar av de bestånd som omfattas av denna förordning, vilka medlemsstaterna ska använda när de översänder uppgifter till kommissionen. (16)Genom rådets förordning (EG) nr 847/96 införs ytterligare villkor för förvaltningen av TAC:er med fördelning mellan åren, däribland flexibilitetsbestämmelserna i artiklarna 3 och 4 för försiktighets-TAC:er och analytiska TAC:er. Enligt artikel 2 i den förordningen ska rådet, när det fastställer TAC:erna, bestämma för vilka bestånd artikel 3 eller 4 inte ska gälla, särskilt på grundval av beståndens biologiska tillstånd. Mer nyligen infördes genom artikel 15.9 i förordning (EU) nr 1380/2013 mekanismen för flexibilitet mellan åren för alla bestånd som omfattas av landningsskyldigheten. För att förhindra en alltför stor flexibilitet som skulle underminera principen om ett rationellt och ansvarsfullt nyttjande av levande marina biologiska resurser, förhindra att målen för den gemensamma fiskeripolitiken uppnås och orsaka en försämring av beståndens biologiska status, bör det därför fastställas att artiklarna 3 och 4 i förordning (EG) nr 847/96 är tillämpliga på analytiska TAC:er endast i de fall då den flexibilitet mellan åren som föreskrivs i artikel 15.9 i förordning (EU) nr 1380/2013 inte utnyttjas. (17)Eftersom biomassan av Östersjöns östra torskbestånd och västra bestånd av sill/strömming ligger under Blim och endast bifångster och fiske i vetenskapligt syfte tillåts under 2022 har vidare medlemsstaterna åtagit sig att inte tillämpa den flexibilitet mellan åren som fastställs i artikel 15.9 i förordning (EU) nr 1380/2013 för dessa bestånd under 2022, för att fångsterna under 2022 inte ska överstiga den TAC som fastställs för Östersjöns östra torskbestånd respektive västra bestånd av sill/strömming. (18)Fiskeåret för vitlinglyra i Ices-sektion 3a, i Förenade kungarikets och Europeiska unionens vatten i Ices-delområde 4 samt i Förenade kungarikets vatten i Ices-sektion 2a, löper från och med den 1 november till och med den 31 oktober. Det bör fastställas en TAC för vitlinglyra för dessa områden på grundval av nya vetenskapliga utlåtanden. Rådets förordning (EU) 2021/92 bör därför ändras i enlighet med detta. (19)För att undvika avbrott i fiskeverksamheten och säkerställa försörjningen för unionens fiskare bör denna förordning tillämpas från och med den 1 januari 2022. Förordningen bör dock tillämpas på vitlinglyra i Ices-sektion 3a, i Förenade kungarikets och Europeiska unionens vatten i Ices-delområde 4 samt i Förenade kungarikets vatten i Ices-sektion 2a från och med den 1 november 2021 till och med den 31 oktober 2022. Av brådskande skäl bör denna förordning träda i kraft omedelbart efter det att den har offentliggjorts. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. KAPITEL I ALLMÄNNA BESTÄMMELSER Artikel 1

Innehåll I denna förordning fastställs fiskemöjligheterna för vissa fiskbestånd och grupper av fiskbestånd i Östersjön för 2022 och ändras vissa fiskemöjligheter i andra vatten som fastställs i förordning (EU) 2021/92. Artikel 2

Tillämpningsområde 1.Denna förordning ska tillämpas på unionsfiskefartyg som är verksamma i Östersjön. 2.Denna förordning ska också tillämpas på fritidsfiske, om det uttryckligen hänvisas till sådant fiske i de relevanta bestämmelserna. Artikel 3

Definitioner

I denna förordning ska definitionerna i artikel 4 i förordning (EU) nr 1380/2013 gälla. Dessutom gäller följande definitioner: (1)delsektion: en av Ices (Internationella havsforskningsrådet) delsektioner i Östersjön som fastställs i bilaga III till rådets förordning (EG) nr 218/2009. (2)total tillåten fångstmängd (TAC): den kvantitet av varje bestånd som får fångas under en ettårsperiod. (3)kvot: en andel av den totala tillåtna fångstmängden som tilldelas unionen, en medlemsstat eller ett tredjeland. (4)fritidsfiske: icke kommersiell fiskeverksamhet som nyttjar marina biologiska resurser exempelvis för rekreation, turism eller sport. KAPITEL II FISKEMÖJLIGHETER Artikel 4

TAC:er och fördelning TAC:erna, kvoterna och, i förekommande fall, de villkor som är funktionellt knutna till dessa fastställs i bilagan till denna förordning. Artikel 5

Särskilda bestämmelser om fördelning av fiskemöjligheter Fördelningen mellan medlemsstaterna av fiskemöjligheterna enligt denna förordning ska inte påverka (a)utbyten enligt artikel 16.8 i förordning (EU) nr 1380/2013, (b)reduceringar och omfördelningar enligt artikel 37 i förordning (EG) nr 1224/2009, (c)ytterligare landningar som tillåts enligt artikel 3 i förordning (EG) nr 847/96 eller artikel 15.9 i förordning (EU) nr 1380/2013, (d)kvantiteter som hålls inne i enlighet med artikel 4 i förordning (EG) nr 847/96 eller överförs i enlighet med artikel 15.9 i förordning (EU) nr 1380/2013, (e)avdrag enligt artiklarna 105 och 107 i förordning (EG) nr 1224/2009. Artikel 6

Villkor för landning av fångster och bifångster De bestånd av icke-målarter inom säkra biologiska gränser som avses i artikel 15.8 i förordning (EU) nr 1380/2013 och som omfattas av undantaget från skyldigheten att räkna av fångster från den berörda kvoten anges i bilagan till den här förordningen. Artikel 7

Fredningsperioder för att skydda lekande torsk 1.Det ska vara förbjudet att fiska med alla typer av fiskeredskap i delsektionerna 25 och 26 under perioden 1 maj–31 augusti.

2.Undantag från förbudet i punkt 1 ska gälla i följande fall: (a)För fiskeinsatser som utförs uteslutande för vetenskapliga undersökningar, förutsatt att dessa undersökningar genomförs helt i enlighet med villkoren i artikel 25 i förordning (EU) 2019/1241. (b)För unionsfiskefartyg med en största längd på mindre än 12 meter som fiskar med nät/garn, insnärjningsnät eller grimgarn, med bottenlinor, långrevar, drivlinor, handlinor och pilkmaskiner eller liknande passiva redskap i områden där vattendjupet är mindre än 20 meter enligt koordinaterna i det officiella sjökort som utfärdats av de behöriga nationella myndigheterna. (c)För unionsfiskefartyg som på ett vattendjup av mindre än 50 meter i delsektion 25 fiskar på pelagiska bestånd, för direkt användning som livsmedel, som använder redskap med en maskstorlek på högst 45 mm och vars landningar sorteras. 3.Det ska vara förbjudet att fiska med alla typer av fiskeredskap i delsektionerna 22 och 23 under perioden 1 februari–31 mars och i delsektion 24 under perioden 15 maj–15 augusti. 4.Undantag från förbudet i punkt 3 ska gälla i följande fall: (a)För fiskeinsatser som utförs uteslutande för vetenskapliga undersökningar, förutsatt att dessa undersökningar genomförs helt i enlighet med villkoren i artikel 25 i förordning (EU) 2019/1241. (b)För unionsfiskefartyg med en största längd på mindre än 12 meter som fiskar med nät/garn, insnärjningsnät eller grimgarn, med bottenlinor, långrevar, drivlinor, handlinor och pilkmaskiner eller liknande passiva redskap i områden där vattendjupet är mindre än 20 meter enligt koordinaterna i det officiella sjökort som utfärdats av de behöriga nationella myndigheterna. (c)För unionsfiskefartyg som på ett vattendjup av mindre än 40 meter i delsektion 24 fiskar på pelagiska bestånd, för direkt användning som livsmedel, som använder redskap med en maskstorlek på högst 45 mm och vars landningar sorteras. 5.Befälhavarna på sådana fiskefartyg som avses i punkt 2 b eller c och punkt 4 b eller c ska säkerställa att deras fiskeverksamhet alltid kan övervakas av medlemsstatens kontrollmyndigheter. Artikel 8

Åtgärder avseende fritidsfiske efter torsk i delsektionerna 22–26 1.Vid fritidsfiske får högst [pm] exemplar av torsk behållas per fiskare och dag i delsektionerna 22 och 23 och i delsektion 24 inom sex sjömil mätt från baslinjerna. 2.Genom undantag från punkt 1 får, under perioden 1 februari–31 mars 2022, högst [pm] exemplar av torsk behållas per fiskare och dag i delsektionerna 22 och 23 och i delsektion 24 inom sex sjömil mätt från baslinjerna. 3.Fritidsfiske efter torsk ska vara förbjudet i delsektion 24 bortom sex sjömil mätt från baslinjerna och i delsektionerna 25 och 26. 4.Punkterna 1, 2 och 3 ska inte påverka strängare nationella åtgärder. Artikel 9

Åtgärder avseende fiske efter öring och lax i delsektionerna 22–32 1.Fiske efter öring bortom fyra sjömil mätt från baslinjerna i delsektionerna 22–32 ska vara förbjudet för fiskefartyg under perioden 1 januari–31 december 2022. Vid fiske efter lax i dessa vatten får bifångsterna av öring inte överstiga 3 % av den totala fångsten av lax och öring vid något tillfälle ombord eller vid landningen efter varje fiskeresa. 2.Punkt 1 ska inte påverka strängare nationella åtgärder. Artikel 10

Flexibilitet 1.Utom där annat anges i bilagan till den här förordningen ska artikel 3 i förordning (EG) nr 847/96 tillämpas på bestånd som omfattas av en försiktighets-TAC, och artiklarna 3.2, 3.3 och 4 i den förordningen ska tillämpas på bestånd som omfattas av en analytisk TAC.