[pic] | EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION |

Bryssel den 23.1.2007

SEK(2007) 65 slutlig

Rekommendation till

RÅDETS YTTRANDE

enligt artikel 5.3 i rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om Tysklands uppdaterade stabilitetsprogram för 2006-2010

(framlagt av kommissionen)

MOTIVERING

1. ALLMÄN BAKGRUND

Stabilitets- och tillväxtpakten som trädde i kraft den 1 juli 1998, syftar till att genom sunda offentliga finanser stärka förutsättningarna för prisstabilitet och stark hållbar tillväxt som kan bidra till ökad sysselsättning. Reformen av pakten 2005 genomfördes mot bakgrund av att den hade visat sig användbar för att förankra budgetdisciplin, men syftade till att stärka dess effektivitet och ekonomiska underbyggnad och säkerställa de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet.

Enligt rådets förordning (EG) nr 1466/97 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken[1], som utgör en del av stabilitets- och tillväxtpakten, skall medlemsstaterna lägga fram stabilitets- eller konvergensprogram och årliga uppdateringar av dessa för rådet och kommissionen (medlemsstater som redan har övergått till den gemensamma valutan lägger fram (uppdaterade) stabilitetsprogram och medlemsstater som ännu inte har gjort det lägger fram (uppdaterade) konvergensprogram). Tysklands första stabilitetsprogram lades fram i januari 1999. I enlighet med förordningen yttrade sig rådet om programmet den 15 mars 1999, på grundval av en rekommendation från kommissionen och efter att ha hört Ekonomiska och finansiella kommittén. Enligt samma förfarande bedöms uppdaterade stabilitets- och konvergensprogram av kommissionen och granskas av den ovannämnda kommittén. De kan även granskas av rådet.

2. BAKGRUND TILL BEDÖMNINGEN AV DET UPPDATERADE PROGRAMMET

Kommissionen har granskat den senaste uppdateringen av Tysklands stabilitetsprogram, som lades fram den 30 november 2006, och har antagit en rekommendation till rådets yttrande om detta program (se faktarutan när det gäller de viktigaste punkterna i bedömningen).

För att beskriva den bakgrund mot vilken strategin för de offentliga finanserna i det nya stabilitetsprogrammet bedöms, sammanfattas i denna motivering följande:

1. Den ekonomiska utvecklingen och utvecklingen av de offentliga finanserna under de senaste tio åren.

2. Landets ställning när det gäller paktens korrigeringsaspekt (förfarandet vid alltför stora underskott).

3. Den senaste bedömningen av landets ställning när det gäller paktens preventiva aspekt (en sammanfattning av rådets yttrande om den föregående uppdateringen av stabilitetsprogrammet).

4. Kommissionens bedömning av det nationella reformprogrammet från oktober 2006.

2.1. Den senaste ekonomiska utvecklingen och utvecklingen av de offentliga finanserna

Tyskland har under de gångna tio åren genomgått en anpassningsperiod för att korrigera tidigare obalanser till följd av återföreningen. En återhållsam löneutveckling bidrog till en återhämtning av den externa priskonkurrenskraften, och Tyskland har ökat sina exportmarknadsandelar betydligt, särskilt från och med år 2000. Det är värt att nämna att återupprättandet av Tysklands externa priskonkurrenskraft har ägt rum under en period då andra länder i euroområdet drog fördel av lägre reala långfristiga räntesatser än i Tyskland. Tyskland har emellertid på senare tid erfarit att en stark exportutveckling inte alltid snabbt leder till högre inhemsk efterfrågan.

Tysklands tillväxtproblem är till största delen strukturella. Den ekonomiska utvecklingen hålls främst tillbaka av långsam ökning i total faktorproduktivitet och hög strukturell arbetslöshet. Den potentiella tillväxten är inte bara väsentligt lägre än tidigare. Den har även halkat efter den i de övriga medlemsstaterna i euroområdet. Den ekonomiska politiken står inför utmaningen att förbättra förutsättningarna för tillväxt, genom att samtidigt inrikta politiken på arbetskraftens, faktorproduktivitetens och, i mindre utsträckning, kapitalbildningens bidrag till tillväxten. Denna svåra uppgift måste klaras av mot en bakgrund av ansträngda offentliga finanser, även om de förbättrats på senare tid.

Inom vissa områden har de tyska myndigheterna påbörjat ett reformarbete, exempelvis på arbetsmarknadsområdet liksom på det mikroekonomiska området för främjande av forskning och innovation, vilket fortfarande kräver tid för att ge full effekt. På andra områden, exempelvis området för företagsbeskattning, övervägs reformåtgärder. Ytterligare ansträngningar kommer dock troligen att krävas, särskilt på arbetsmarknadsområdet, för att väsentligt höja den potentiella tillväxten på längre sikt.

2.2. Förfarandet vid alltför stora underskott när det gäller Tyskland

I enlighet med artikel 104.7 i fördraget och artikel 3.4 i förordning (EG) nr 1467/97 gav rådet den 21 januari 2003 en rekommendation till Tyskland där landet uppmanades att få den rådande situationen med ett alltför stort underskott att upphöra så snabbt som möjligt, och senast 2004. Rekommendationen offentliggjordes. Såsom konstaterades i kommissionens meddelande av den 14 december 2004, i vilket rådet instämde den 18 januari 2005, bör år 2005 betraktas som den relevanta tidsfristen för att korrigera det alltför stora underskottet, mot bakgrund av de unika omständigheter som rådets slutsatser av den 25 november 2003 och EG-domstolens dom av den 13 juli 2004 gav upphov till.

Eftersom underskottet i den offentliga sektorns finanser för 2005 översteg tröskelvärdet på 3 % av BNP beslutade rådet den 14 mars 2006 att i enlighet med artikel 104.9 i fördraget förelägga Tyskland att vidta åtgärder för att ”så snart som möjligt och senast år 2007” uppnå den minskning av underskottet som anses nödvändig i syfte att komma till rätta med situationen med ett alltför stort underskott. Rådet begärde närmare bestämt att Tyskland skulle ”säkerställa att det konjunkturrensade nettosaldot (efter engångsåtgärder och andra tillfälliga åtgärder) förbättras kumulativt med minst en procentenhet under åren 2006 och 2007”. Tyskland uppmanades vidare att ”vidta de åtgärder som krävs för att säkerställa att en budgetkonsolidering som syftar till att nå målet på medellång sikt med strukturell balans i de offentliga finanserna upprätthålls genom en minskning av det strukturella underskottet med minst 0,5 % av BNP per år efter korrigeringen av det offentliga underskottet”. Sedan Tyskland hade lämnat in en genomföranderapport den 5 juli, antog kommissionen den 19 juli 2006 ett meddelande för att informera rådet om att Tyskland hade vidtagit åtgärder som innebar godtagbara framsteg i syfte att korrigera det alltför stora underskottet inom de tidsfrister som rådet hade fastställt och att det inte var nödvändigt att gå vidare med ytterligare steg i förfarandet vid alltför stora underskott vid det tillfället. Rådet delade denna bedömning på sitt möte den 10 oktober 2006.

2.3. Bedömningen i rådets yttrande om det föregående programmet

Rådet antog den 14 mars 2006 sitt yttrande om det uppdaterade stabilitetsprogram som omfattar perioden 2005-2009. Rådet välkomnade den tyska regeringens prioritering av konsolideringen av de offentliga finanserna såsom den beskrivs i programmet, men noterade att uppnåendet av målen för de offentliga finanserna är förenade med risker liksom de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet. Mot bakgrund av rådets beslut av den 14 mars i enlighet med artikel 104.9 i fördraget, uppmanade rådet Tyskland att göra följande:

- Se till att den planerade sammanlagda strukturella anpassningen uppnås med minst en procentenhet under åren 2006 och 2007 för att på ett trovärdigt och varaktigt sätt, så snabbt som möjligt och senast 2007, få ned underskottet i den offentliga sektorns finanser under 3 % av BNP.

- Utan tidsspillan uppnå målet på medellång sikt för de offentliga finanserna genom en förbättring av det strukturella saldot på minst 0,5 procentenheter per år efter det att det alltför stora underskottet väl har korrigerats, bland annat genom att med kraft genomföra den planerade utgiftsbegränsningen för att kunna genomföra den planerade lättnaden i socialavgiftsuttaget, och genom att se till att den aviserade reformen av företagsbeskattningen inte äventyrar den finanspolitiska konsolideringen.

- Genomföra planerna på att reformera det federala systemet i avsikt att förbättra budgetramen och på så sätt bidra till att säkerställa att budgetmålen uppnås på såväl delstats- som förbundsstatsnivå.

2.4. Kommissionens bedömning av det nationella reformprogrammet från oktober 2006

Rapporten om genomförandet av Tysklands nationella reformprogram, som skall tas fram inom ramen för den förnyade Lissabonstrategin för tillväxt och sysselsättning, lades fram den 18 oktober 2006. I Tysklands nationella reformprogram anges följande centrala problem och prioriteringar: kunskapssamhället, väl fungerande marknader och konkurrenskraft, näringslivsklimatet, de offentliga finansernas hållbarhet (inbegripet hållbar tillväxt och social trygghet), ekologisk innovation samt reformering av arbetsmarknaden.

Av kommissionens bedömning av det programmet (antagen i samband med dess årliga lägesrapport från december 2006[2]) framgår att Tyskland totalt sett redovisar goda framsteg i fråga om genomförandet av sitt nationella reformprogram, och särskilt vad gäller de centrala problemen och de prioriterade åtgärderna på det makro- och mikroekonomiska området. Det går inte framåt i lika snabb takt på sysselsättningsområdet. Mot bakgrund av konstaterade starka och svaga punkter, rekommenderades Tyskland att vidta åtgärder på de områden som gäller de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet, konkurrensen på varu- och tjänstemarknader samt i fråga om den strukturella arbetslösheten.

Faktaruta: De viktigaste punkterna i bedömningen I enlighet med artikel 5.1 (i fråga om stabilitetsprogram) och 9.1 (i fråga om konvergensprogram) i rådets förordning (EG) nr 1466/97 tas följande punkter upp i bedömningen: Frågan om de ekonomiska antaganden som programmet bygger på är rimliga. Det medelfristiga mål för de offentliga finanserna som lagts fram av medlemsstaten, och frågan om anpassningsplanen för att uppnå målet är lämplig. Frågan om de vidtagna eller föreslagna åtgärderna för att följa denna plan är tillräckliga för att uppnå det medelfristiga målet för de offentliga finanserna över konjunkturcykeln. I bedömningen av anpassningsplanen för att uppnå det medelfristiga målet för de offentliga finanserna uppmärksammas frågan om en större anpassning görs i ekonomiskt goda tider, medan anpassningen får vara mer begränsad i ekonomiskt dåliga tider. För de medlemsstater som deltar i euroområdet eller i ERM II uppmärksammas vidare om medlemsstaten som riktvärde eftersträvar en årlig förbättring av det konjunkturrensade saldot, exklusive engångsåtgärder och andra tillfälliga åtgärder, motsvarande 0,5 % av BNP för att uppnå sitt medelfristiga mål för de offentliga finanserna. Frågan om det när anpassningsplanen för att uppnå det medelfristiga målet för de offentliga finanserna fastställs (för de medlemsstater som ännu inte har uppnått det) eller vid beslut om en tillfällig avvikelse från målet (för medlemsstater som uppnått målet), ingår ett genomförande av större strukturreformer som har direkta kostnadssparande effekter på lång sikt (däribland genom att öka den potentiella tillväxten) och därigenom har påvisbara effekter på de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet (under iakttagande av villkoret att en tillräcklig säkerhetsmarginal för referensvärdet på 3 % av BNP skall behållas och att situationen för de offentliga finanserna förväntas återgå till det medelfristiga målet inom programperioden). Särskild uppmärksamhet ägnas här pensionsreformer som syftar till att införa system med flera pelare, varav en obligatorisk pelare som fullständigt täcks av fondmedel. Frågan om medlemsstatens ekonomiska politik är förenlig med de allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken. Rimligheten i programmets makroekonomiska antaganden bedöms med utgångspunkt i kommissionens höstprognos 2006 och i enlighet med den allmänt vedertagna metoden för beräkning av potentiell total produktion och konjunkturrensade saldon. Bedömningen av förenligheten med de allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken bygger på de allmänna riktlinjer för den ekonomiska politiken när det gäller de offentliga finanserna som ingår i de integrerade riktlinjerna för perioden 2005–2008. Bedömningen tar också upp följande: Utvecklingen av skuldkvoten och utsikterna för de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet, vilket man "vid övervakningen av de offentliga finanserna [bör] ägna tillräcklig uppmärksamhet" enligt rådets rapport av den 20 mars 2005 "Att förbättra genomförandet av stabilitets- och tillväxtpakten". I ett meddelande från kommissionen av den 12 oktober 2006 anges metoden för att bedöma den långsiktiga hållbarheten[3]. Graden av integration med de nationella reformprogram som medlemsstaterna överlämnat inom ramen för Lissabonstrategin för tillväxt och sysselsättning. I sin följenot av den 7 juni 2005 till Europeiska rådet om de allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken för perioden 2005-2008 framhöll Ekofinrådet att de nationella reformprogrammen borde vara förenliga med stabilitets- och konvergensprogrammen. Efterlevnaden av uppförandekoden[4], som bl.a. föreskriver en gemensam struktur och uppsättning tabeller för stabilitets- och konvergensprogrammen. |

- Rekommendation till

RÅDETS YTTRANDE

enligt artikel 5.3 i rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om Tysklands uppdaterade stabilitetsprogram för 2006-2010

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR AVGIVIT FÖLJANDE YTTRANDE

med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken[5], särskilt artikel 5.3,

med beaktande av kommissionens rekommendation, och

efter att ha hört Ekonomiska och finansiella kommittén.

HÄRIGENOM FRAMFÖRS FÖLJANDE

5. Den [27 februari 2007] granskade rådet Tysklands uppdaterade stabilitetsprogram, som omfattar perioden 2006–2010.

6. I programmets bakomliggande makroekonomiska scenario beräknas den reala BNP-tillväxten tillfälligt minska från 2,3 % 2006 till 1,4 % 2007 och därefter uppgå till i genomsnitt 1¾ % under återstoden av programperioden. På grundval av den information som nu finns tillgänglig (den första officiella uppskattningen av BNP-tillväxten 2006 är 2,5 %) förefaller detta scenario fram till 2008 vara baserat på rimliga antaganden och därefter på något optimistiska antaganden i förhållande till kommissionens beräkningar av potentiell tillväxt. Inflationsberäkningarna i programmet förefaller ligga i överkant.

7. För 2006 anges i programmet ett underskott i den offentliga sektors finanser på 2,1 % av BNP (nedreviderat till 1,9 % i regeringens senast uttalande), vilket kan jämföras med målet för underskottet på 3,3 % av BNP i den tidigare uppdateringen av stabilitetsprogrammet. Staten erhöll oväntat höga skatteintäkter, vilka, i linje med stabilitets- och tillväxtpakten, inte förbrukades under 2006. Skattetrycket (dvs. inkomster från skatter och sociala avgifter) bedöms nu öka till omkring 40 % av BNP 2006, vilket är omkring 1 % av BNP högre än i den tidigare uppdateringen. De offentliga utgifterna har hållits under kontroll under 2006. Det något striktare budgetgenomförandet beror på lägre penningtransfereringar, främst till följd av den oväntade lindring som den förbättrade arbetsmarknaden har inneburit för den federala arbetsmarknadsbyrån. Dessutom har ränteutgifter och subventioner blivit lägre än beräknat.

8. Det främsta målet för strategin för de offentliga finanserna på medellång sikt är att säkerställa de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet. För att uppnå detta föreslår man i programmet att fullfölja konsolideringen av de offentliga finanserna och samtidigt förbättra förutsättningarna för tillväxt och sysselsättning. Efter den planerade korrigeringen av det alltför stora underskottet under 2006 beräknas underskottskvoten minska med en ½ procentenhet per år (utom under 2008) för att nå ½ % av BNP 2010. Förbättringen av det primära saldot följer samma mönster, och det primära överskottet beräknas 2010 komma att nå 2 % av BNP. Medan budgeten innehåller korrigerande åtgärder på inkomstsidan, bland annat höjningen av grundskattesatsen för mervärdesskatt från 16 % till 19 %, beräknas såväl inkomst- som utgiftskvoten följa en nedåtgående trend vid en årsvis jämförelse. Utgiftskvoten beräknas fram till år 2010 minska med 2½ procentenhet till 43 % av BNP, vilket främst beräknas uppnås genom återhållsamhet med de sociala utgifterna. Under samma period beräknas inkomstkvoten (de offentliga inkomsterna som andel av BNP) fram till 2010 att minska med 1½ procentenhet till 42 % av BNP. En ökning av skatteuttaget (dvs. en höjning av grundskattesatsen för mervärdesskatt 2007) uppvägs till stor del av en minskning av socialavgiftsuttaget (till följd av sänkningar av ersättningsnivån i arbetslöshetsförsäkringen under 2007 och den nedåtgående trenden för bidragsdelen), medan offentliga inkomster från andra källor än skatt minskar. Jämfört med den tidigare uppdateringen är målen för de offentliga finanserna högre för varje år även om ingen anpassning planeras 2008.

9. Det strukturella saldot (dvs. det konjunkturrensade saldot exklusive engångsåtgärder och andra tillfälliga åtgärder), som har beräknats enligt den allmänt vedertagna metoden, planeras att förbättras från ett underskott på omkring 2 % av BNP 2006 till ½ % vid utgången av programperioden, i genomsnitt med nästan ½ % av BNP per år. Liksom i den tidigare uppdateringen av stabilitetsprogrammet är målet på medellång sikt för offentliga finanserna i programmet ett balanserat saldo i strukturella termer, vilket programmet inte syftar till att uppnå inom programperioden. Eftersom det medelfristiga målet för de offentliga finanserna är mer långtgående än minimiriktmärket (ett beräknat underskott på cirka 1½ % av BNP) bör dess uppfyllande skapa en tillräcklig marginal mot ett alltför stort underskott. Målet på medellång sikt för de offentliga finanserna ligger inom det intervall som har fastställts i stabilitets- och tillväxtpakten och i uppförandekoden för euroområdet och de medlemsstater som deltar i ERM II och avspeglar på ett korrekt sätt skuldkvoten och den genomsnittliga potentiella långsiktiga produktionstillväxten.

10. Riskerna i budgetberäkningarna i programmet förefaller på det hela taget uppväga varandra för 2007, men budgetutfallen kan därefter komma att bli sämre än vad som beräknats. Närmare bestämt kvarstår riskerna att den planerade minskningen av nivån på de sociala utgifterna inte skulle kunna uppnås utan ytterligare åtgärder, vilka inte närmare anges i programmet. I själva uppdateringen anges faktiskt också att det krävs ytterligare reformer på arbetsmarknaden och av de sociala trygghetssystemen. Dessutom medför den planerade bolagsskattereformen 2008 en betydande tillkommande risk utöver den i programmet uppskattade belastningen på de offentliga finanserna. Det kan således visa sig bli nödvändigt att kompensera möjliga bortfall av skatteinkomster från bolagsbeskattning genom ytterligare utgiftsbegränsningar. Bortsett från den reformen förefaller inkomstberäkningarna vara försiktiga. Inte desto mindre kvarstår generellt sett negativa risker för budgetanpassningen, särskilt med avseende på genomförandet av anpassningsplanen mot slutet av programperioden.

11. Utifrån denna riskbedömning är programmets finanspolitiska inriktning förenlig med en korrigering av det alltför stora underskottet senast 2006, ett år före den tidsfrist som har fastställts av rådet. Den förefaller därutöver ge en tillräcklig säkerhetsmarginal för att förhindra att tröskelvärdet för underskottet på 3 % av BNP vid normala konjunktursvängningar överskrids från och med 2007, även om den är förenad med vissa risker för 2008. Under de år som följer på korrigeringen av det alltför stora underskottet bör takten i anpassningen för att uppnå det medelfristiga målet för de offentliga finanserna höjas, särskilt under 2008, för att ligga i linje med stabilitets- och tillväxtpaktens krav. Enligt pakten bör den årliga förbättringen av det strukturella saldot för euroområdet och de länder som deltar i ERM II som riktmärke ligga på 0,5 % av BNP och korrigeringen bör vara större under goda ekonomiska tider, men kan vara lägre under sämre ekonomiska tider. I synnerhet planeras ingen förbättring av det strukturella saldot under 2008, vid en tidpunkt då det förväntas råda goda ekonomiska tider. Om den föreskrivna strukturella anpassningsplanen följs kan faktiskt det medelfristiga målet för de offentliga finanserna uppnås inom programperioden.

12. Den offentliga bruttoskulden beräknas under 2006 ha planat ut på nivån 67,9 % av BNP, vilket överstiger fördragets referensvärde på 60 % av BNP. I programmet beräknas skuldkvoten minska med 3½ procentenheter under programperioden. Skuldkvoten kan komma att utvecklas mindre gynnsamt än vad som beräknas i programmet med hänsyn till de risker som är förenade med underskottsmålen och osäkerheten om de förväntade skuldminskande stock-/flödesjusteringarna. Mot bakgrund av denna riskbedömning kan minskningen av skuldkvoten i riktning mot referensvärdet över programperioden komma att visa sig vara otillräcklig.

13. Den långsiktiga budgeteffekten av en åldrande befolkning i Tyskland ligger nära genomsnittet i EU, även om pensionsutgifterna uppvisar en något mindre ökning än i många andra länder, vilket är ett resultat av de pensionsreformer som redan beslutats. Ett utkast till lagstiftning har antagits för att från och med 2012 successivt höja den lagstadgade pensionsåldern till 67 år. Även om det beviljas undantag från den högre pensionsåldern kommer förändringen att stärka de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet. Dessutom kan utvecklingen mot fler privata pensionslösningar komma att bidra till förbättrade pensionsinkomster. Den ursprungliga budgetställningen utgör en risk för hållbara offentliga finanser redan innan hänsyn tas till den långsiktiga budgeteffekten av åldrande befolkningar. Vidare överstiger den nuvarande nivån på bruttoskulden referensvärdet i fördraget. På det hela taget förefaller Tyskland vara utsatt för medelstora risker med avseende på de offentliga finansernas hållbarhet.

14. Stabilitetsprogrammet innehåller inte någon kvalitativ bedömning av de samlade effekterna enligt rapporten från oktober 2006 av genomförandet av det nationella reformprogrammet inom ramen för den finanspolitiska strategin på medellång sikt. Dessutom ger det ingen systematisk information om de direkta budgetkostnader eller budgetbesparingar som de viktigaste planerade reformerna i det nationella reformprogrammet ger upphov till och budgetberäkningarna i stabilitetsprogrammet beaktar inte uttryckligen konsekvenserna för de offentliga finanserna av de åtgärder som skisseras i det nationella reformprogrammet. De finanspolitiska åtgärder som nämns i stabilitetsprogrammet förefaller vara förenliga med dem som förutses i det nationella reformprogrammet. Särskilt bolagsskattereformen 2008 och sjukvårdsreformen presenteras i båda programmen. I båda programmen planeras dessutom i ett andra steg av reformen av det federala systemet en översyn av de skattemässiga relationerna mellan olika nivåer av den offentliga förvaltningen för att stärka redovisningsskyldigheten på varje nivå. I stabilitetsprogrammet erkänns vidare i detta sammanhang det nödvändiga i att utveckla en institutionell ram som säkerställer budgetdisciplin på alla nivåer av den offentliga sektorn och förutse åtgärder för att förebygga uppkomsten av budgetkriser.

15. De finanspolitiska åtgärder som föreslås är i stort sett förenliga med de allmänna riktlinjer för den ekonomiska politiken, som ingår i de integrerade riktlinjerna för perioden 2005–2008.

16. När det gäller uppgiftskraven i uppförandekoden för stabilitets- och konvergensprogram, saknas i programmet vissa obligatoriska och frivilliga uppgifter[6].

Sammantaget bedöms det uppdaterade programmet vara förenligt med en korrigering av det alltför stora underskottet under 2006, ett år före den tidsfrist som fastställdes av rådet, och vissa framsteg i riktning mot det medelfristiga målet kommer att göras under de kommande åren. Uppnåendet av budgetmålen är emellertid förenat med risker.

Mot bakgrund av denna bedömning uppmanas Tyskland att göra följande:

(i) Att med stöd av den gynnsamma konjunkturen skärpa den strukturella anpassningen i riktning mot det medelfristiga målet från och med 2008 genom att upprätthålla en strikt utgiftskontroll och samtidigt säkerställa att den aviserade reformen av systemet för bolagsbeskattning inte äventyrar konsolideringen av de offentliga finanserna.

(ii) Att med tanke på skuldnivån och den beräknade ökningen i åldersrelaterade utgifter förbättra de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet genom att uppnå det medelfristiga budgetmålet och genom att genomföra reformer, särskilt av hälso- och sjukvårdssystemet.

iii) Att förbättra budgetramen för att förstärka den finanspolitiska disciplinen på alla nivåer av den offentliga förvaltningen, särskilt genom att verkställa planerna för den andra etappen i reformeringen av det federala systemet.

Jämförelse av nyckeltal i makroekonomiska beräkningar och budgetberäkningar

2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 |

Real BNP (förändring i %) | SP nov. 2006 | 0,9 | 2,3 | 1,4 | 1 ¾ | 1 ¾ | 1 ¾ |

KOM nov. 2006 | 0,9 | 2,4 | 1,4 | 2,0 | -- | -- |

SP febr. 2006 | 0,9 | 1 ½ | 1 | 1 ¾ | 1 ¾ | -- |

HIKP-inflation (i %) | SP nov. 2006 | -- | -- | -- | -- | -- | -- |

KOM nov. 2006 | 1,9 | 1,8 | 2,2 | 1,2 | -- | -- |

SP febr. 2006 | -- | -- | -- | -- | -- | -- |

Produktionsgap (i % av potentiell BNP) | SP nov. 20061 | -1,2 | -0,3 | -0,3 | -0,2 | 0,0 | 0,0 |

KOM nov. 20065 | -1,3 | -0,2 | -0,4 | 0,1 | -- | -- |

SP febr. 20061 | -0,9 | -0,7 | -1,1 | -0,7 | -0,4 | -- |

Saldo i de offentliga finanserna (i % av BNP) | SP nov. 2006 | -3,2 | -2,1 | -1 ½ | -1 ½ | -1 | -½ |

KOM nov. 2006 | -3,2 | -2,3 | -1,6 | -1,2 | -- | -- |

SP febr. 2006 | -3,3 | -3,3 | -2 ½ | -2 | -1 ½ | -- |

Primärt saldo (i % av BNP) | SP nov. 2006 | -0,5 | 1/2 | 1 | 1 | 1 ½ | 2 |

KOM nov. 2006 | -0,5 | 0,4 | 1,1 | 1,5 | -- | -- |

SP febr. 2006 | -0,5 | - ½ | ½ | 1 ¼ | 1 ½ | -- |

Konjunkturrensat saldo (i % av BNP) | SP nov. 20061 | -2,6 | -2,0 | -1,5 | -1,5 | -1,0 | -0,6 |

KOM nov. 2006 | -2,6 | -2,2 | -1,4 | -1,2 | -- | -- |

SP febr. 20061 | -2,9 | -2,9 | -1,8 | -1,5 | -1,1 | -- |

Strukturellt saldo2 (i % av BNP) | SP nov. 20063 | -2,7 | -2,0 | -1,5 | -1,5 | -1,0 | -0,6 |

KOM nov. 20064 | -2,7 | -2,2 | -1,4 | -1,2 | -- | -- |

SP febr. 2006 | -3,0 | -2,9 | -1,8 | -1,5 | -1,1 | -- |

Offentlig bruttoskuld (i % av BNP) | SP nov. 2006 | 67,9 | 67,9 | 67 | 66 ½ | 65 ½ | 64 ½ |

KOM nov. 2006 | 67,9 | 67,8 | 67,7 | 67,3 | -- | -- |

SP febr. 2006 | 67 ½ | 69 | 68 ½ | 68 | 67 | -- |

Anmärkningar: 1Kommissionens beräkningar baseras på uppgifterna i programmet. 2Konjunkturrensat saldo (liksom i föregående rader), exklusive engångsåtgärder och andra tillfälliga åtgärder. 3Engångsåtgärder och andra tillfälliga åtgärder enligt programmet (ökar underskottet med 0,1 % av BNP 2005) 4Engångsåtgärder och andra tillfälliga åtgärder enligt kommissionens höstprognos 2006 (ökar underskottet med 0,1 % av BNP 2005). 5Baserat på en beräknad potentiell tillväxt på 1,2 %, 1,3 %, 1,4 % respektive 1,4 % under perioden 2005-2008. Källor: Stabilitetsprogrammet (SP), kommissionens höstprognos 2006 (KOM) och kommissionens beräkningar. |

[1] EGT L 209, 2.8.1997, s. 1. Förordningen ändrad genom förordning (EG) nr 1055/2005 (EUT L 174, 7.7.2005, s. 1). De dokument som det hänvisas till i texten återfinns på följande webbplatser: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm

[2] Meddelande från kommissionen inför Europeiska rådets vårmöte: Implementing the renewed Lisbon strategy for growth and jobs – A year of delivery, 12.12.2006, KOM(2006) 816.

[3] Meddelande rån kommissionen till rådet och Europaparlamentet – de offentliga finansernas hållbarhet på lång sikt i EU, 12.10.2006, KOM(2006) 574, och Europeiska kommissionen, Generaldirektoratet för ekonomi och finans (2006): "The long-term sustainability of public finances in the European Union", European Economy nr 4/2006.

[4] ”Närmare angivelser för genomförandet av stabilitets- och tillväxtpakten samt riktlinjer för stabilitets- och konvergensprogrammens utformning och innehåll”, som godkändes av Ekofinrådet den 11 oktober 2005.

[5] EGT L 209, 2.8.1997, s. 1. Förordningen ändrad genom förordning (EG) nr 1055/2005 (EUT L 174, 7.7.2005, s. 1). De dokument som det hänvisas till i texten återfinns på följande webbplats: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm

[6] Särskilt saknas uppgifter om HIKP-inflation, totala sociala transfereringar och stock-/flödesjusteringar i programmet, liksom ersättning till anställda samt specificering av skatteintäkter, vilka lämnades separat till kommissionen.