En anströmning utan motstycke av flyktingar och migranter uppstod under sensommaren 2015 och ökade snabbt under hösten. Alla följde alla samma rutt. Den västra Balkanrutten kom i fokus för den utmaning Europa stod inför, med över 650 000 människor som korsade gränsen mellan Turkiet och Grekland under 2015, varav de flesta tog vägen genom västra Balkan upp till Central- och Nordeuropa. De här folkströmmarna var inte bara svåra att förutse och större än någonsin tidigare, utan uppstod också mycket snabbt och en oro väcktes att vissa länder helt enkelt bara skickade vidare dessa människor till nästa land utmed rutten. Bristen på kapacitet, samarbete och solidaritet var slående. Även grundläggande kommunikation mellan länderna utmed rutten saknades, vilket är ett problem som kräver praktiska och politiska lösningar på europeisk nivå.

Den 25 oktober 2015 kallade kommissionens ordförande Jean-Claude Juncker de berörda stats- och regeringscheferna till ett möte. Stats- och regeringscheferna i Albanien, Österrike, Bulgarien, Kroatien, f.d. jugoslaviska republiken Makedonien, Tyskland, Grekland, Ungern, Rumänien, Serbien och Slovenien deltog i mötet tillsammans med Europaparlamentets talman, Europeiska rådets ordförande, Europeiska unionens nuvarande och kommande ordförandeskap samt FN:s flyktingkommissarie.

Vid detta toppmöte enades man om att omedelbart genomföra en handlingsplan med 17 punkter som behandlar både hur man ska samarbeta och vad som ska göras gemensamat för att bättre hantera anströmningen av flyktingar och migranter, särskild vad gäller mottagningskapacitet och gränsförvaltning. Detta arbete har fortsatt parallellt med EU:s bredare insatser för att hantera flyktingkrisen, och rådets ordförandeskap har medverkat för att garantera samverkan. I den här rapporten granskas inför Europeiska rådets möte den 17–18 december 2015 hur handlingsplanen har genomförts hittills.

Under den vecka som mötet den 25 oktober hölls kom det högsta antalet flyktingar och migranter hittills till Grekland, över 50 000. Antalet föll sedan till under 14 000 per vecka i början av december, men varierar fortfarande. En liknande utveckling kan ses i Slovenien dit över 12 600 människor kom under en enda dag i oktober. I slutet av november anlände i genomsnitt 2 000–3 000 per dag. Antalen ligger dock kvar på en hög nivå, även om de varierar, och trycket är fortsatt hårt på västra Balkanrutten.

1.Ständigt informationsutbyte och effektivt samarbete (punkterna 1–2)

Högsta prioritet var att ta itu med den bristande kommunikationen mellan regeringar och behöriga myndigheter i länderna utmed rutten. Inom ett dygn hade alla berörda länder, institutioner och myndigheter utsett kontaktpunkter som rapporterar direkt till deltagarna vid toppmötet. Detta har utvecklats till ett forum för dagligt informationsutbyte och effektiv samordning, genom videokonferenser varje vecka som leds av kommissionen .

Informationsutbytet varje vecka har koncentrerats till de 17 punkter man enades om vid toppmötet, bland annat allmänna förändringar i folkströmmarna utmed rutten, behovsanalyser och ökad mottagningskapacitet samt åtgärder vid gränserna och samlad Frontex-rapportering . Detta är ett första viktigt steg på väg mot mer ordnade flykting- och migrantströmmar utmed västra Balkanrutten.

Kontakterna inom regionen har också ökat. Slovenien kallade till ett inrikesministermöte den 16–17 oktober där Serbien, f.d. jugoslaviska republiken Makedonien och Grekland deltog. Man kom överens om att förbättra samordningen, bland annat utbytet av information om antal flyktingar som korsar gränsen och information om beläggningen på mottagningscentralerna. Regionens polischefer sammanträdde i Slovenien den 3–4 december och diskuterade operativt samarbete och en eventuell gemensam strategi när det gäller ekonomiska migranter. Kroatien deltog inte i dessa möten.

Det händer dock fortfarande ofta att man inte samråder tillräckligt eller inte informerar om planerade förändringar i nationella åtgärder och initiativ, särskilt sådana som kan ha återverkningar för hela regionen. Fortfarande vidtas för många ensidiga åtgärder. Det handlar bland annat om att beslut om inresa till Kroatien, Serbien och f.d. jugoslaviska republiken Makedonien de facto fattas på grundval av migranternas nationalitet samt att stängsel uppförts utmed gränsen mellan f.d. jugoslaviska republiken Makedonien och Grekland (på samma sätt som Ungern tidigare uppförde ett stängsel utmed gränsen till Serbien). Oavsett vad som ligger bakom varje enskild åtgärd har den bristande samordningen skapat osäkerhet och instabilitet i regionen.