Förslag till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING om inrättande av ett europeiskt centrum [för förebyggande och kontroll av sjukdomar]

(framlagt av kommissionen)

MOTIVERING

1. Bakgrund

Utbrott av smittsamma sjukdomar kan utgöra en stor risk för EU-medborgarnas hälsa och välbefinnande, vilket visats genom det nyligen spridda SARS-viruset (svår akut respiratorisk sjukdom) och genom mjältbrandsvarningarna under 2001, som antogs vara bioterrorism. I Europeiska unionen, där miljontals människor rör sig över de interna och externa gränserna varje dag, krävs ett mycket närmare samarbete mellan medlemsstaterna, Europeiska kommissionen, Världshälsoorganisationen (WHO) och de berörda länderna runt om i världen, i syfte att ta itu med hälsorisker. Europeiska unionens medborgare värderar hälsoskyddet mycket högt. Utbrott av smittsamma sjukdomar eller andra risker, t.ex. avsiktlig spridning av kemiska eller biologiska agens vid terroristangrepp, kan orsaka stor oro bland medborgarna och höga kostnader för samhället, även om antalet fall är relativt blygsamt. Ett större utbrott, t.ex. en influensapandemi skulle kunna få katastrofala följder. Europeiska konventet om Europeiska unionens framtid har identifierat gemensamma frågor för att trygga folkhälsan som ett område där gemenskapens befogenheter bör befästas.

Kommissionen har sedan 1999 administrerat ett nätverk för smittsamma sjukdomar. Nätverket grundas för närvarande på ett tillfälligt samarbete mellan medlemsstaterna inom ramen för Europaparlamentets och rådets beslut nr 2119/98/EG. Detta system behöver dock förstärkas betydligt om Europeiska unionen skall kunna kontrollera smittsamma sjukdomar på ett effektivt sätt. I två externa utvärderingar av nätverket under 2000 och 2001 framhävdes funktionella brister i den befintliga strukturen, samtidigt som lösningar togs upp för effektivare motåtgärder på EU-nivå. Under 2002 lämnade statliga epidemiologer i medlemsstaterna sina synpunkter på den framtida övervakningen av smittsamma sjukdomar på EU-nivå, där de ställde sig positiva till bildandet av ett centrum på EU-nivå. Under 2002 antog dessutom nätverkskommittén slutsatser som förespråkade att ett samordningscentrum skulle inrättas på EU-nivå.

I juni 2001 begärde Europeiska rådet vid sitt möte i Göteborg att möjligheten att inrätta ett europeiskt system för tidig varning avseende hälsofrågor skulle utredas. Efter en överenskommelse mellan hälsoministrarna, antog det belgiska ordförandeskapet vid rådets möte den 15 november 2001 slutsatser där kommissionen uppmanades att utarbeta ett åtgärdsprogram för samarbete om beredskap och åtgärder vid hot om avsiktlig spridning av biologiska och kemiska agens. Vid ett extra möte i Europeiska unionens råd (sysselsättning och socialpolitik, hälso- och sjukvård samt konsumentfrågor) den 6 maj 2003 då SARS diskuterades, och vid rådets möte den 2 juni 2003 framhölls behovet av att öka EU:s beredskap för att vidta åtgärder mot sjukdomsutbrott inom unionen. Kommissionens avsikt att föreslå lagstiftning för att inrätta ett europeiskt centrum för förebyggande och kontroll av sjukdomar fick ett brett stöd.

Detta förslag syftar till att inrätta ett europeiskt centrum som kan tillhandahålla en strukturerad och systematisk metod för kontroll av smittsamma sjukdomar och andra allvarliga hälsorisker som påverkar Europeiska unionens medborgare. Genom att inrätta ett europeiskt centrum för förebyggande och kontroll av sjukdomar som ett oberoende EU-organ skulle synergieffekterna mellan de nationella smittskyddscentrumen mobiliseras och öka betydligt.

I framtiden kommer centrumet att ta över de operativa instrument som föreskrivs enligt beslut nr 2119/98/EG (nätverk) samtidigt som kommissionen kommer att fortsätta att ansvara för övriga bestämmelser i beslutet (fastställa tekniska krav och förfaranden).

Centrumet kommer att sköta det gemenskapsnätverk bestående av nationella behöriga myndigheter eller instanser som anges i beslut nr 2119/98/EG och dess särskilda övervakningsnätverk för specifika sjukdomar (t.ex. aids, tuberkulos och influensa). Centrumet skall också leda det tekniska arbetet i samverkan med de nationella instanserna, vilket förutsätter att man kommer överens om mål, uppgifter och åtgärder samt att resurser sammanförs på EU-nivå. Europeiska centrumet kommer att uppmuntra en sådan överenskommelse och underlätta ett gemensamt utnyttjande av kompetens och resurser för att främja ett gemensamt ansvar i kampen mot allvarliga hälsorisker.

Kommissionen kommer att behålla den allmänna övervakningen och de nuvarande lagstiftningsbefogenheterna enligt beslut nr 2119/98/EG för att fastställa de tekniska krav och förfaranden som skall införas och följas av alla delar i gemenskapsnätverket. Kommissionen kommer att arbeta i nära samverkan med medlemsstaterna genom den föreskrivande kommittén ("nätverkskommittén").

Centrumet skall förse EU:s politiska beslutsfattare och medborgare med vederhäftig och oberoende vetenskaplig rådgivning om allvarliga hälsorisker samt lämna rekommendationer om kontrollåtgärder till kommissionen och till nationella myndigheter. Dessa skall i sin tur besluta om lämpliga rikshanteringsåtgärder som möjliggör snabba och effektiva motåtgärder inom hela EU.

Centrumet skall på kommissionens begäran eller på eget initiativ lämna vetenskapliga yttranden och göra riskbedömningar i många olika frågor som rör smittsamma sjukdomar, t.ex. klinisk medicin, epidemiologi, mikrobiologi och förebyggande åtgärder. Centrumet skall göra detta genom att bilda vetenskapliga paneler för behandling av specifika frågor som inte täcks av befintlig vetenskaplig kompetens och sakkunskap i de särskilda övervakningsnätverken.

2. Internationella hälsorisker under 2000-talet

Smittsamma sjukdomar har alltid varit en av de största hälsoriskerna för människor. Det som har förändrats under de senaste åren är den ökade medvetenheten om att naturliga utbrott av smittsamma sjukdomar fortfarande kan hota både tekniskt avancerade regioner i världen, t.ex. Europeiska unionen, och världens utvecklingsregioner med obetydlig infrastruktur på hälsoområdet. Möjligheten finns att en smittsam sjukdom kan bryta ut genom ett avsiktligt handlande ("bioterrorism"). I vår alltmer sammanbundna och globaliserade värld kan ett sjukdomsutbrott i ett land spridas till andra länder inom några få timmar eller dagar. Denna "nya risk" och behovet av ett övergripande förhållningssätt på EU-nivå i denna fråga togs även upp i det strategidokument om säkerhetspolitik som Javier Solana, EU:s höge representant för den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken, lade fram för Europeiska rådet i Thessaloniki ("A secure Europe in a better world").

För att man skall kunna få kontroll över sjukdomsutbrott är tiden av avgörande betydelse. Varje dag som går till spillo när det gäller att kartlägga risker och att besluta om och vidta kontrollåtgärder kan leda till att sjukdomen sprids vidare. De dagar som går till spillo kan vara skillnaden mellan ett litet sjukdomsutbrott och en allvarlig epidemi. Om en sjukdom eller patogen är särskilt dödlig kan dröjsmål skörda dödsoffer.

Att vidta snabba motåtgärder är särskilt viktigt inom Europeiska unionen. Produkter och människor rör sig fritt mellan EU-medlemsstaterna och kontrollerna vid de inre gränserna har avskaffats. Ett litet utbrott av en smittsam sjukdom i ett land kan bli en internationell folkhälsorisk om de nationella kontrollåtgärderna är ineffektiva, t.ex. om ett sjukdomsutbrott inte upptäcks och snabbt motverkas, om de nationella myndigheterna lämnar motstridiga eller ofullständiga uppgifter eller inte alls informerar andra länder om sjukdomsutbrottet. Genom migration eller turism kunde SARS-viruset spridas från Kina till Europa, Amerika och Asien bara på några få veckor. SARS spreds i världen genom infekterade människor som reste. Efter den avsiktliga spridningen av mjältbrandsbakterier i USA i slutet av 2001 tar säkerhetstjänster och civilförsvarsmyndigheter hotet om bioterrorism mycket allvarligt.

Bristen på lämpliga regionala och internationella samordningsstrukturer kan förvärra problemet. Det är därför mycket viktigt att vidta snabba, effektiva och samordnade åtgärder mot hälsorisker. I samband med SARS-epidemin uppdagades mycket tydligt bristerna i den nuvarande modellen för smittskyddsåtgärder. Genom att det tog tid att upptäcka det pågående sjukdomsutbrottet kunde viruset spridas genom flygresor från Kina till Kanada, där en infekterad person som hade rest spred viruset bland sjukvårdspersonalen vid ett sjukhus i Toronto. Först efter det att Världshälsoorganisationen utfärdade en internationell hälsovarning den 12 mars 2003, då allmänheten och sjukvårdspersonalen informerades om SARS, kunde åtgärder vidtas för att motverka dess spridning. Utan internationellt samarbete mellan experter på hälsoområdet skulle det i fråga om SARS dock inte ha varit möjligt att kartlägga viruset och samla in kunskap om dess epidemiologi på så kort tid.

Omfattande utbrott av smittsamma sjukdomar påverkar hela samhället och inte bara hälso- och sjukvården. SARS-epidemin fick t.ex. omedelbara och negativa konsekvenser för den ekonomiska tillväxten i de asiatiska länder den berörde. SARS kan också på ett mer indirekt sätt ha fått negativa konsekvenser för EU:s ekonomi. Genom snabba och effektiva åtgärder vid sjukdomsutbrott kan medborgarna försäkras om att sjukdomen är under kontroll och medlemsstaternas ekonomier och deras folkhälsa skyddas.

3. Begränsningar i det nuvarande gemenskapsnätverkets verksamhet

Enligt artikel 152 i fördraget skall Europeiska gemenskapen bedriva ett effektivare arbete när det gäller folkhälsorisker. EU-institutionerna omsatte detta i praktiken genom antagandet av Europaparlamentets och rådets beslut nr 2119/98/EG om att bilda ett nätverk för epidemiologisk övervakning och kontroll av smittsamma sjukdomar i gemenskapen. I detta beslut föreskrivs det att ett system för övervakning, tidig varning och reaktion som täcker hela Europa skall inrättas.

När det gäller tidig varning och reaktion har nätverket delvis fullgjort sin samordnande uppgift, men det har inte i full utsträckning kunnat följa upp de tekniska åtgärder och insatser som krävdes. I fråga om epidemiologisk övervakning, har specialister från berörda nationella instanser, som redan följer varje sjukdomsgrupp, uppmanats att bilda särskilda övervakningsnätverk. Tillsammans bildar dessa "nätverket av nätverk", vilka utgör grunden för verksamheten i gemenskapsnätverket.

Kommissionens uppgift att samordna verksamheten har begränsats till administrationen av systemet för EU-bidrag som samfinansierar de särskilda övervakningsnätverken och till utformning och drift av ett telematiskt pilotsystem för tidig varning av reaktion (HSSCD/EUPHIN). Kommissionen har knappast de finansiella och tekniska resurser som krävs för att fullgöra dessa uppgifter. Nätverkskommittén har utnyttjats för vetenskaplig rådgivning och samordning långt utöver den begränsade funktion som föreskrivs för kommittén i 1998 års beslut. De ökade kraven på kommittén visar det trängande behovet av en betydande förstärkning av resurserna om förväntningarna när det gäller hälsoskydd på EU-nivå skall infrias.

Grundmodellen för samarbete mellan medlemsstaterna och kommissionen inom ramen för beslut nr 2119/98/EG ifrågasätts inte. Vad som krävs är mycket större möjligheter att tillhandahålla oberoende vetenskaplig rådgivning och ett effektivt praktiskt samarbete. Både sjukdomsövervakningen och åtgärder som rör tidig varning och reaktion kräver ett ökat antal utbildade specialister för att bedöma, undersöka och analysera sjukdomsutbrott i Europa och utomlands, särskilt när det föreligger en betydande hälsorisk för EU-medborgarna. Vid vissa sjukdomsutbrott har flera undersökningsgrupper från olika medlemsstater undersökt samma sak med något skilda metoder, skickat prov till olika laboratorier och till slut rapporterat var för sig.

Det står nu klart att gemenskapsnätverket inte kan utvecklas i någon större omfattning utan nya strukturer och modeller som stöder medlemsstaterna och kommissionen när de fullgör sina uppgifter. Ju fler sjukdomar nätverket täcker in genom de särskilda övervakningsnätverken, desto tydligare framstår risken att nätverksstrukturen fragmentariseras. De särskilda övervakningsnätverken har finansierats genom årliga bidrag från folkhälsoprogrammet i konkurrens med många andra projekt. Med tio nya medlemsstater 2004 kommer det att bli omöjligt att behålla de befintliga strukturerna och resurserna om övervakningsverksamheten i medlemsstaterna (och andra partnerländer i de särskilda övervakningsnätverken) fortfarande skall vara effektiv.

Möjligheterna att vidta åtgärder mot en internationell hälsorisk beror i mycket hög grad på i vilken utsträckning frågorna har undersökts i förväg och om det finns beredskapsplaner för samordnade insatser. För att ta itu med risken för influensa har Världshälsoorganisationen (WHO) arbetat med en global pandemiplan för att underlätta utformningen av nationella planer. En kompletterande beredskapsplan på EU-nivå behövs för att underlätta informationsutbytet mellan Europeiska gemenskapens laboratorier och övervakningsnätverk och för att se till att lämpliga vacciner, antivirusmedel och annat material snabbt kan tillhandahållas. Ett europeiskt centrum skulle kunna ta sig an alla dessa uppgifter på ett enhetligt och kostnadseffektivt sätt.

4. Europeiska unionen behöver ett centrum för förebyggande och kontroll av sjukdomar

Europeiska unionens ansvar på folkhälsoområdet har ökat betydligt till följd av att Amsterdamfördraget har trätt i kraft och unionsmedborgarna fått ökade förväntningar. Detta återspeglas på många sätt i de krav som ställs på medlemsstaterna och kommissionen att bedriva ett närmare samarbete både på EU-nivå och internationellt. De senaste hoten mot hälsan har visat att en medlemsstat i regel inte ensam har all sakkunskap som behövs för att behandla alla möjliga aspekter av en hälsorisk. Det är bara genom ett intensivt och konstruktivt samarbete på internationell nivå som den nödvändiga sakkunskapen kan sammanföras. Mervärdet ligger inte bara i samordningen utan även i sammanförandet av sakkunskaper.

Under de senaste tre åren har kommissionen tagit initiativ till tre externa utvärderingar som tar upp resultat och de förbättring som kan göras av driften av gemenskapens nätverk för smittsamma sjukdomar (http://europa.eu.int/comm/dgs/health_consumer/index_sv.htm).

Den första utvärderingen gjordes i september 2000 av folkhälsoinstitutet i Nordrhein-Westfalen tillsammans med London School of Hygiene and Tropical Medicine och folkhälsolaboratorier i Storbritannien. Den inriktades på bristerna i det nuvarande systemets funktion och innehöll en analys av fem internationella sjukdomsutbrott. I utvärderingen uppmanades kommissionen att fastställa ramar för en långsiktig stabilitet när det gäller befintliga och nya nätverk för specifika sjukdomar. Där rekommenderades även att cirka 15 olika typer av insatser skulle utarbetas på EU-nivå till stöd för de principer som behandlas i detta förslag. I detta ingår bland annat sådana frågor som beredskap på EU-nivå, EU-samordning av undersökningar av sjukdomsutbrott samt expertstöd på Europeiska unionens vägnar.

Den andra utvärderingen slutfördes i december 2001 av Belgiens vetenskapliga folkhälsoinstitut i samverkan med smittskyddsinstituten från alla medlemsstater samt Norge och WHO. Utvärderingen visade att de behöriga organen på nationell nivå kunde tänka sig och var beredda att medverka till inrättandet av en kapacitet för motåtgärder på EU-nivå. I utvärderingen föredrogs att man så snart som möjligt skulle starta ett pilotprojekt bestående av ett starkt centralt samordningssystem med stöd av en europeisk struktur för teknisk samordning utanför kommissionen, men som finansieras via gemenskapens budget.

I juni 2002 lämnade statliga epidemiologer i medlemsstaterna sina synpunkter till kommissionen på den framtida övervakningen av smittsamma sjukdomar i Europa. De stödde de samordningsuppgifter som togs upp i de två tidigare undersökningarna och de var positiva till en permanent teknisk samordningsstruktur med tillräckliga resurser på europeisk nivå. De hade samma uppfattning vid ett offentligt seminarium som hölls i november 2002 i Bryssel i Europaparlamentets regi.

I enlighet med beslut nr 2119/98/EG har kommissionen gjort en intern utvärdering av driften av gemenskapsnätverket under 2002, som har lagts fram för nätverkskommittén. Kommittén godkände rekommendationerna om de uppgifter som helst skulle föras över till ett europeiskt samordningscentrum. Kommittén ansåg också att kommissionen inte hade tillräcklig välutbildad och specialiserad personal och att kommissionens åtgärder för nätverksarbete, övervakning och tidig varning därför skulle vara otillräckliga. En intern verksamhet vid kommissionen skulle inte vara mindre kostsam och inte heller skapa den enighet som ett oberoende centrum skulle innebära.

Dessa riktlinjer, som redan nämndes i Europeiska rådets slutsatser från mötet i Göteborg i juni 2001, togs åter upp vid det extra mötet i Europeiska unionens råd (sysselsättning och socialpolitik, hälso- och sjukvård samt konsumentskydd) den 6 maj 2003 och vid rådets möte den 2 juni 2003, då tanken på att inrätta ett europeisk centrum för förebyggande och kontroll av sjukdomar fick ett brett stöd.

Medlemsstaternas smittskyddscentrum måste få en viktig plats i detta samarbete. Troligtvis kommer det mesta samarbetet att ske med hjälp av deras resurser. Deras tjänstemän kommer troligtvis att bli viktiga parter för driften av särskilda övervakningsnätverk, för utbildningsinsatser och för insatsgrupper. Det faktum att sådana resurser finns i medlemsstaterna innebär att det inte krävs något stort europeiskt centrum. Centrumets möjligheter att få tillgång till resurser vid de nationella centrumen kommer att vara nyckeln till att man kan begränsa centrumet till ett ganska litet men effektivt organ för samordning. Centrumet kommer att erbjuda en struktur som innebär att olika medlemsstater kan arbeta tillsammans, t.ex. i WHO-grupper för undersökning av internationella sjukdomsutbrott, och som underlättar den efterföljande spridningen av resultaten. Det skulle arbeta i ett jämlikt partnerskap tillsammans med de nationella folkhälsoinstituten.

Genom centrumet skulle det bli möjligt att snabbt mobilisera experter från medlemsstaterna som kan utnyttjas i Europeiska gemenskapens insatsgrupper för epidemiologisk undersökning, för kontroller på plats och för riskbedömningar. Det skulle få en kärna av personer med sakkunskap som skulle lämna tekniskt bistånd till kommissionen och ansvara för det tekniska samarbetet med medlemsstaterna och Världshälsoorganisationen (WHO). Centrumet skulle samordna laboratoriearbetet med nätverk för mikrobiologiska laboratorier och samtidigt vara en informationskälla för alla samarbetspartner. Informationen måste lämnas i rätt tid. Den måste vara korrekt och lättbegriplig för användarna och vara anpassad för att tillgodose behoven hos EU-institutionerna, medlemsstaterna, folkhälsoinstituten, media och allmänheten. När kommissionen utarbetar politiska förslag eller förslag till lagstiftning skulle centrumet kunna ge vetenskaplig och teknisk rådgivning.

Kommissionen anser att samarbetet i en utvidgad europeisk union bäst kan stärkas genom en oberoende byrå. En sådan byrå - Europeiska centrumet för förebyggande och kontroll av sjukdomar - skulle fokusera på smittsamma sjukdomar, där betydande erfarenhet av europeiskt samarbete redan finns, och på andra nya och allvarliga hälsorisker. Centrumet skulle underlätta kommissionens och medlemsstaternas samarbete med andra partner (t.ex. tredjeländer och internationella organisationer som WHO). Detta förslag ger en lämplig rättslig grund och innebär att en ny särskild budgetpost införs i gemenskapens budget. Enligt denna förordning skall centrumets uppgift vara att fungera som ett tydligt kompetenscentrum som kommissionen och medlemsstaterna kan kontakta för att få vederhäftiga råd och yttranden.

När det gäller centrumets ansvarsområde och uppdrag behövs också samordning med andra gemenskapsbyråer, särskilt Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet och Europeiska läkemedelsmyndigheten, vilka båda också sysslar med hälsobedömningar, tidig varning och information om risker. Det måste finnas en tydlig strävan att undvika dubbelarbete mellan organen.

5. Europeiska centrumets huvuduppgifter

Epidemiologisk övervakning och nätverksarbete mellan laboratorier

Centrumet skulle utveckla den epidemiologiska övervakningen på europeisk nivå. För detta arbete skulle centrumet antingen kunna använda egen personal eller personal från de särskilda övervakningsnätverken eller i vissa fall kunna lämna ut uppdrag till något nationellt centrum med hög kompetens. Denna successiva integrering av den epidemiologiska övervakningen kommer att leda till en harmonisering av övervakningsmetoder och till ökad jämförbarhet och kompatibilitet när det gäller information som samlas in i samband med övervakning i medlemsstaterna. Centrumet skulle också kunna kartlägga och driva nätverk med referenslaboratorier samt förbättra systemen för kvalitetssäkring vid de mikrobiologiska laboratorierna.

För att upprätthålla en hög standard i nätverken för övervakning, tidig varning och reaktion måste den personal och de tekniska resurser som krävs finnas i medlemsstaterna och på EU-nivå. Centrumet skulle underlätta utbildningen för expertpersonal och ge dem möjlighet att få nyttig praktisk erfarenhet. Centrumet skulle också kunna vara ett ställe dit medlemsstaterna kan sända ut tjänstemän från sina nationella institut för arbete under en bestämd period som en del av sin yrkesbana.

Det finns redan betydande erfarenhet av samarbete mellan medlemsstaternas folkhälsoinstitut när det gäller smittsamma sjukdomar och vedertagna förfaranden för samarbete som alla har godkänt. Det är därför naturligt att centrumet till en början inriktas på smittsamma sjukdomar, även om det också vid behov bör kunna ta sig an andra nya hälsorisker. Mot bakgrund av det nyligen antagna meddelandet "En Europeisk strategi för miljö och hälsa" (KOM(2003) 338 slutlig), i vilket "hälsoövervakning" är en central del, kommer centrumets uppgifter att utvidgas till att täcka "hälsoövervakning" så snart som möjligt.

Vetenskapliga yttranden

Beslut som rör folkhälsan måste grundas på oberoende vetenskapliga bevis. Centrumet kommer att stödja kommissionen och medlemsstaterna genom att tillhandahålla sådana bevis. Det skulle bidra till folkhälsopolitiken genom vetenskapliga bedömningar och tekniskt bistånd som grundas på vetenskaplig kompetens och som upprätthålls genom egen sakkunskap och den sakkunskap som finns i medlemsstaterna. Om det råder brist på vetenskaplig expertis vid centrumet eller i nätverken för sjukdomsövervakning, kan direktören i samråd med den rådgivande gruppen inrätta oberoende vetenskapliga paneler med personer från erkända vetenskapliga myndigheter och från den akademiska världen.

De vetenskapliga frågor som uppkommer när det gäller smittsamma sjukdomar varierar betydligt, från frågor som rör klinisk medicin och epidemiologi till standardisering av laboratorierutiner. Det skulle därför inte vara lämpligt att inrätta en ständig vetenskaplig kommitté för alla dessa frågor. Centrumet skulle istället samla vetenskaplig expertis på specifika områden genom sina EU-nätverk och genom tillfälliga vetenskapliga paneler.

Den rådgivande gruppen, som består av forskare från medlemsstaternas folkhälsoinstitut, skulle hjälpa direktören att säkerställa hög kompetens och oberoende i centrumets vetenskapliga arbete. Centrumet skulle lämna vetenskapliga yttranden enligt de förfaranden som anges i förordningen.

Centrumet skulle i lämpliga fall vara tvunget att använda den information som görs tillgänglig genom EU-finansierade forskningsprojekt och andra EU-byråer, t.ex. Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet och Europeiska läkemedelsmyndigheten. Centrumets vetenskapliga paneler skulle inte tillåtas att utföra samma arbete som görs på annat håll. Centrumet skulle ta initiativ till tillämpad forskning för att förbättra policyutvecklingen och till undersökningar för att öka effektiviteten i den egna praktiska verksamheten. För att undvika dubbelarbete skall centrumet samordna sina insatser med verksamhet som bedrivs av medlemsstaterna och inom EU:s ramprogram för forskning.

Tidig varning och reaktion

För att systemet för tidig varning och reaktion skall vara effektivt måste experter på smittsamma sjukdomar vara tillgängliga dygnet runt. Ansvaret för verksamheten kommer att ligga på medlemsstaterna och kommissionen, men den tekniska driften av systemet skulle skötas av centrumet och dess nätverk.

Centrumet skulle vid behov samordna sin verksamhet med relevanta EU-organ, t.ex. Europeiska byrån för livsmedelssäkerhet, och med andra varningssystem, t.ex. de system som Världshälsoorganisationen administrerar. Reaktionen är en viktig del i beredskapen inför sjukdomsutbrott och för kontrollen av sjukdomar. Snabba motåtgärder kan innebära att ett sjukdomsutbrott begränsas och inte leder till en mer omfattande kris. Centrumet skall lämna bistånd och rådgivning till kommissionen och medlemsstaterna när det gäller att hantera dessa risker.

Tekniskt bistånd

Centrumets kapacitet när det gäller snabb reaktion skulle kunna sträcka sig utöver Europeiska unionen och omfatta liknande strukturer i t.ex. EES-/Eftaländerna och i kandidatländerna. Det skulle på begäran kunna skicka ut en EU-grupp för att undersöka ett utbrott av en okänd sjukdom som drabbat människor i något europeiskt land. Det bör också ha möjlighet att vid behov stödja de avdelningar vid kommissionen som ger humanitär hjälp eller annat bistånd vid sjukdomsutbrott i tredje land. Det tekniska biståndet bör då samordnas med lämpliga avdelningar vid kommissionen och med relevanta EU-program. Centrumet skulle ha en särskild uppgift att utarbeta insatser i de stater dit sjukdomen skulle kunna importeras. I samband med ett uppdrag för undersökning av ett sjukdomsutbrott kan andra EU-organ och Världshälsoorganisationen behöva medverka, beroende på källan till sjukdomsutbrottet (t.ex. miljö, livsmedel, djur, kemikalier eller avsiktlig spridning), i syfte att öka samstämmigheten i de kombinerade insatserna och att undvika dubbelarbete.

Nödsituationer och information

Centrumet bör ha en viktig funktion när det gäller att samordna åtgärder mot allvarliga hälsorisker som påverkar hela Europeiska unionen. Behovet av samordnade insatser är av central betydelse med tanke på att så många aktörer är inblandade när det gäller nödsituationer. Folkhälsomyndigheter, räddningstjänsten, militären och det civila samhället kan alla behöva medverka i insatser vid en epidemi. I sådana nödsituationer kommer det att krävas kombinerade åtgärder av dessa aktörer som en del av en övergripande EU-policy. Inrättandet av centrumet är ett viktigt bidrag i detta avseende. Med hänsyn till centrumets relativt blygsamma storlek kommer det dock bara att kunna ha denna samordningsfunktion i de fall då hälsorisken direkt anknyter till centrumets verksamhetsmål.

Objektiv, tillförlitlig och lättillgänglig information är viktigt för allmänheten och för beslutsfattarna i kommissionen, medlemsstaterna och internationella organisationer. Centrumet skall informera om sin verksamhet och sina resultat och sprida skräddarsydd information för att tillgodose olika målgruppers behov. Genom olika medier och kommunikationsverktyg skall centrumet se till att den information man lämnar är lättillgänglig, tillförlitlig och begriplig.

6. Europeiska centrumet bör vara litet men inflytelserikt

Centrumet skulle ha små personalresurser men samtidigt få ett mycket större inflytande genom de synergieffekter det skapar med de nationella instituten. Personalen skall bestå av specialister, t.ex. epidemiologer, folkhälsoexperter, mikrobiologer, logistiker och medicinska skribenter samt handläggare.

Centrumet skall finansieras genom gemenskapens budget på grundval av ett förslag från kommissionen som tillstyrks av budgetmyndigheten.

Inom ramen för denna budget bör centrumet, utöver de normala löpande kostnaderna, även ha en lämplig budget för oförutsedda utgifter för att vid behov kunna vidta snabba och lämpliga åtgärder när folkhälsan hotas. Budgeten för oförutsedda utgifter måste kunna täcka alla de insatser som kan behövas i olika situationer. t.ex. undersökningar av sjukdomsutbrott i Europeiska unionen och på andra platser, åtgärder vid avsiktlig spridning av biologiska agens eller för kontroll av eventuella influensapandemier. Centrumet bör också ha en rådgivande funktion genom att lämna vetenskapliga råd vid kriser, t.ex. vid en influensapandemi, som berör folkhälsan.

7. Administrativ struktur

Precis som liknande oberoende EU-organ kommer centrumet att vara uppbyggt kring en administrativ struktur som består av följande tre delar:

- En direktör med egen personal. Direktören skall ansvara för den löpande administrationen och för utarbetandet och genomförandet av centrumets arbetsprogram.

- En styrelse skall säkerställa att centrumet fullgör sina uppdrag och uppgifter genom att den antar centrumets årliga arbetsprogram och finansiella bestämmelser. Styrelsen - som består av företrädare som utnämns av kommissionen, företrädare som utnämns av rådet samt företrädare för de viktigaste aktörerna - skall ansvara för övervakning av centrumets verksamhet och garantera att verksamheten är samstämmig med EU-verksamhet inom olika politikområden och med initiativ som tas på nationell nivå.

- En rådgivande grupp, sammansatt av medlemmar som väljs bland ledande forskare vid de nationella behöriga organen. Den rådgivande gruppen skall vara ett forum för utbyte av information, för sammanförande av kunskap och för övervakning av den vetenskapliga kompetensen i centrumets verksamhet.

8. Övergång från den nuvarande strukturen

I folkhälsoprogrammet finns en budget till att genomföra en viss del av det förberedande arbetet med att inrätta centrumet. Fram till 2006 kan externa experter utnyttjas för att förbereda integreringen av de nuvarande särskilda övervakningsnätverken i centrumet. Projekt som rör kapacitetsuppbyggnad, informationsspridning och utbildning kan på ett tidigt stadium integreras i den nya strukturen.

Det är också viktigt att de berörda laboratorierna får börja medverka i övervakningsverksamheten på europeisk nivå. Kommissionen kommer att främja utvecklingen av nätverk mellan laboratorier, inklusive de europeiska laboratorier som kan hantera mycket smittsamma mikroorganismer, t.ex. smittkoppsvirus. Kommissionen kommer att administrera och uppdatera stöddatabaserna och vidareutveckla systemet för tidig varning och reaktion. Förfarandena för ett effektivt informationsutbyte kommer också att utvecklas.

Innan centrumet inleder sin verksamhet kommer kommissionen att koncentrera sig på att effektivisera de insatsgrupper som nu bildas på nationell nivå från fall till fall. Detta kommer att göras i samarbete med medlemsstaterna med beaktande av de insatser som kommissionen för närvarande gör i tredjeländer, särskilt i samverkan med Världshälsoorganisationen. Att uppnå en hög kvalitet när det gäller övervakning, tidig varning och reaktion är inte möjligt utan utbildade specialister med olika typer av sakkunskap på nationell nivå och på EU-nivå.

Den särskilda arbetsgruppen för avsiktlig spridning av kemikalier och biologiska agens inrättades av kommissionen 2002 för att identifiera särskilda behov i fråga om övervakning och motåtgärder som kan krävas i händelse av terroristattacker. Den särskilda arbetsgruppen består av ett antal nationella experter som sänds ut från medlemsstaterna för en viss tidsperiod. Den rapporterar genom Kommittén för hälsoskydd, som består av företrädare för medlemsstaternas hälsoministrar. Gruppens arbete kommer till slut att behöva övertas av centrumet.

9. Slutsats

Risker för smittsamma sjukdomar minskar inte. Multiresistent tuberkulos, hiv/aids och det senaste SARS-viruset påminner Europeiska unionen om att man bör vara på sin vakt. Genom utvidgningen ökar behovet av att inrätta en tillräcklig kapacitet på EU-nivå grundad på medlemsstaternas system och det befintliga nätverket för smittsamma sjukdomar för att man skall kunna vidta åtgärder mot sådana hälsorisker. Genom inrättandet av ett europeiskt centrum för förebyggande och kontroll av sjukdomar garanteras ett effektivt nätverksarbete och sammanförande av medlemsstaternas vetenskapliga expertis samtidigt som det underlättar en effektivare beredskapsplanering. Ett sådant centrum kommer att öka EU:s möjligheter att vidta åtgärder mot framtida hälsorisker.

2003/0174 (COD)

Förslag till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING om inrättande av ett europeiskt centrum [för förebyggande och kontroll av sjukdomar]

(Text av betydelse för EES)

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 152.4 i detta,

med beaktande av Avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet,

med beaktande av kommissionens förslag [1],

[1] EUT C, s.

med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande [2],

[2] EUT C, s.

med beaktande av Regionkommitténs yttrande [3],

[3] EUT C, s.

i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget [4], och

[4] EUT C, s.

av följande skäl:

(1) Gemenskapen skall som en prioritering skydda och förbättra folkhälsan genom att förebygga sjukdomar hos människor, särskilt smittsamma sjukdomar, och motverka potentiella hälsorisker i syfte att garantera en hög hälsoskyddsnivå, vilket kräver ett enhetligt tillvägagångssätt i medlemsstaterna, som samordnas på gemenskapsnivå.

(2) Gemenskapen bör ta itu med de europeiska medborgarnas oro över folkhälsorisker på ett samordnat och enhetligt sätt. Eftersom hälsoskydd kan innebära olika åtgärder, från beredskap och kontrollåtgärder till förebyggande av sjukdomar hos människor, bör åtgärdernas räckvidd vara omfattande.

(3) Medlemsstaterna måste lämna information om smittsamma sjukdomar genom de instanser eller myndigheter som utsetts för detta ändamål, enligt artikel 4 i beslut nr 2119/1998/EG [5], vilket förutsätter snabba vetenskapliga analyser så att effektiva gemenskapsåtgärder kan vidtas.

[5] EGT L 268, 3.10.1998, s. 1.

(4) I beslut nr 2119/1998/EG föreskrivs uttryckligen att täckningen och effektiviteten skall förbättras i de nuvarande särskilda nätverk för övervakning av smittsamma sjukdomar som finns mellan medlemsstaterna och på vilka gemenskapens åtgärder skall grundas, samt behovet av att främja samarbete med tredjeländer och internationella organisationer, särskilt Världshälsoorganisationen.

(5) Effektiva åtgärder mot sjukdomsutbrott som kan påverka de europeiska medborgarnas hälsa förutsätter en samordning av bidragen från medlemsstaterna och från erfarna forskare på gemenskapsnivå. Faran med avsiktlig spridning av agens förutsätter också att gemenskapen vidtar enhetliga åtgärder mot sådana kriminella hot.

(6) Ett oberoende organ, nedan kallat Europeiska centrumet [för förebyggande och kontroll av sjukdomar], bör utgöra en gemenskapskälla till oberoende vetenskaplig rådgivning, bistånd och sakkunskap från utbildad medicinsk, vetenskaplig epidemiologisk personal från centrumets egna resurser eller från resurser vid de behöriga organ som företräder medlemsstaternas folkhälsomyndigheter.

(7) Centrumet bör i synnerhet kunna lämna ut vissa uppdrag till erkända behöriga organ i medlemsstaterna. Samarbete med andra relevanta EU-organ och EU-institutioner bör uppmuntras för att undvika dubbelarbete.

(8) Centrumets uppdrag bör vara att bidra till att förstärka den epidemiologiska övervakningen och de snabba reaktionerna och åtgärderna mot smittsamma sjukdomar och andra allvarliga hälsorisker, främja utbildning, göra informationen mer tillförlitlig och på begäran lämna rådgivning om folkhälsopolitik. Centrumet bör därför komplettera befintlig verksamhet som rör hälsoövervakning, epidemiologisk övervakning, utbildningsprogram och mekanismer för tidig varning och reaktion.

(9) Centrumet bör samla in och analysera uppgifter och information om nya risker och ny utveckling som rör folkhälsan i syfte att genom beredskap skydda folkhälsan i Europeiska gemenskapen. Det bör bistå och samverka med medlemsstaterna när det gäller att utveckla och upprätthålla kapaciteten att reagera snabbt. I nödsituationer som rör folkhälsan bör centrumet arbeta i nära samarbete med kommissionens avdelningar och andra organ, medlemsstaterna och internationella organisationer.

(10) Centrumet bör sträva efter att alltid upprätthålla den vetenskapliga kompetensen genom sin egen sakkunskap och den sakkunskap som finns i medlemsstaterna samt främja, utveckla och styra den tillämpade forskningen. Centrumet bör på så sätt tydliggöra den vetenskapliga sakkunskapen och öka dess trovärdighet i Europeiska gemenskapen. Centrumet bör även stödja gemenskapens beredskapsplanering, stärka banden med och mellan den kliniska verksamheten och folkhälsosektorn i syfte att öka folkhälsolaboratoriernas möjligheter att ställa snabba diagnoser, utforma utbildningsprogram för vårdgivare och utveckla utbildningsmaterial.

(11) Styrelsen bör utses på ett sådant sätt att de högsta normerna för kompetens inom offentlig förvaltning och inom centrumets verksamhetsområden garanteras.

(12) Styrelsen bör ha de befogenheter som behövs för att upprätta budgeten och kontrollera dess genomförande, fastställa interna regler, säkerställa samstämmighet med gemenskapspolitiken, anta finansiella bestämmelser och utse direktören.

(13) En rådgivande grupp bör bistå direktören när han eller hon fullgör sina uppgifter. Gruppen bör bestå av företrädare för de behöriga organen i medlemsstaterna, som utför uppgifter som liknar centrumets uppgifter. Den rådgivande gruppen bör vara ett forum för utbyte av information om potentiella risker, för sammanförande av kunskap och för övervakning av vetenskaplig kompetens och oberoende i centrumets arbete.

(14) Det är mycket viktigt att gemenskapens institutioner, allmänheten och berörda parter har förtroende för centrumet. Det är därför absolut nödvändigt att garantera dess oberoende, höga vetenskapliga kvalitet, öppenhet och effektivitet.

(15) Centrumets oberoende och dess uppgift att informera allmänheten innebär att den bör kunna kommunicera självständigt inom de områden där det har behörighet, i syfte att lämna objektiv, tillförlitlig och lättbegriplig information för att öka medborgarnas förtroende.

(16) Centrumet bör finansieras genom Europeiska unionens allmänna budget. Gemenskapens budgetförfarande bör fortsätta att tillämpas på de bidrag som belastar Europeiska unionens allmänna budget. Revisionsrätten bör dessutom granska räkenskaperna.

(17) Det är nödvändigt att tillåta medverkan av europeiska länder som inte är medlemmar av Europeiska unionen, men som har slutit avtal som innebär att de är skyldiga att införliva och genomföra gemenskapslagstiftningen på det område som denna förordning omfattar.

(18) Centrumet bör också kunna ta initiativ till de vetenskapliga undersökningar som behövs för att det skall kunna fullgöra sina uppgifter och samtidigt se till att de kontakter det upprättar med kommissionen och medlemsstaterna innebär att dubbelarbete undviks. Detta bör göras på ett öppet och tydligt sätt och centrumet bör beakta den sakkunskap, de strukturer och de organ som redan finns på gemenskapsnivå.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

KAPITEL I

Räckvidd och ansvarsområden

Artikel 1

1. Genom denna förordning inrättas en oberoende europeisk byrå för förebyggande och kontroll av sjukdomar samtidig som det föreskrivs bestämmelser om dess uppdrag, arbetsuppgifter och organisation.

2. Byrån skall betecknas Europeiska centrumet för förebyggande och kontroll av sjukdomar, nedan kallat "centrumet".

Artikel 2

Definitioner

I denna förordning används följande beteckningar med de betydelser som här anges:

(a) behörigt organ: en instans, ett institut, en byrå eller ett vetenskapligt organ som medlemsstaternas myndigheter har erkänt som ett organ som kan lämna oberoende vetenskaplig rådgivning eller vidta åtgärder som rör förebyggande och kontroll av sjukdomar hos människor.

(b) förebyggande och kontroll av sjukdomar hos människor: de åtgärder som medlemsstaternas behöriga folkhälsomyndigheter vidtar för att förebygga och förhindra spridning av sjukdomar.

(c) särskilda övervakningsnätverk: särskilda nätverk för sjukdomar eller för specifika hälsofrågor som väljs ut för epidemiologisk övervakning mellan ackrediterade instanser och myndigheter i medlemsstaterna.

(d) hälsorisk: förhållande, agens eller händelse som direkt eller indirekt orsakar ohälsa.

(e) epidemiologisk övervakning: samma innebörd som i beslut nr 2119/1998/EG.

(f) gemenskapsnätverk: samma innebörd som i beslut nr 2119/1998/EG.

(g) system för tidig varning och reaktion: det nätverk för förebyggande och kontroll av smittsamma sjukdomar enligt beslut nr 2119/1998/EG, som bildas genom en kontinuerlig ömsesidig kommunikation med hjälp av lämpliga medel som anges i kommissionens beslut nr 57/2000/EG om tillämpning av beslut nr 2119/1998/EG.

Artikel 3

Centrumets uppdrag

1. Centrumets uppdrag skall vara att analysera och bedöma risker för människors hälsa som följer av smittsamma sjukdomar och andra allvarliga hälsorisker som påverkar Europeiska gemenskapen, att lämna expertrådgivning till kommissionen och medlemsstaterna samt att öka Europeiska gemenskapens och medlemsstaternas möjligheter att skydda människors hälsa genom förebyggande åtgärder och kontrollåtgärder avseende smittsamma sjukdomar och andra allvarliga hälsorisker. Centrumets ansvarsområde skall utvidgas från smittsamma sjukdomar och nya hälsorisker till att så snart som möjligt även omfatta hälsoövervakning.

2. Centrumets huvuduppgift skall vara att samarbeta med medlemsstaterna för att åstadkomma enhetliga, snabba och effektiva åtgärder genom att

- främja europeiskt nätverksarbete mellan organ som verkar inom centrumets uppdrag, inklusive att utnyttja och uppmuntra nätverk som bildas genom folkhälsoverksamhet som stöds av kommissionen,

- underlätta samordningen av nätverksarbete, utbytet av information, utvecklingen och genomförandet av gemensamma projekt samt utbytet av sakkunskap och god praxis,

- söka, samla in, sammanställa, granska och sammanfatta relevant vetenskaplig och teknisk information inom ramen för sitt uppdrag.

3. När centrumet fullgör sitt uppdrag skall det i full utsträckning beakta det ansvar som gemenskapslagstiftningen tilldelar kommissionen, medlemsstaterna och andra gemenskapsorgan samt de internationella organisationernas ansvar, för att säkerställa verksamhetens omfattning, samstämmighet och komplementaritet.

4. Centrumet, kommissionen och medlemsstaterna skall samarbeta för att främja en faktisk samstämmighet mellan riskbedömning, riskhantering och riskinformation inom ramen för sitt uppdrag.

Artikel 4

Medlemsstaternas ansvar

För att se till att centrumet fullgör sitt uppdrag skall medlemsstaterna samarbeta genom att

- till centrumet lämna all vetenskaplig och teknisk information som behövs för att behandla hälsorisker och utvecklingen på gemenskapsnivå. Medlemsstaterna skall vidta de åtgärder som behövs för att se till att den information och de uppgifter de samlar in snabbt överlämnas till centrumet,

- till centrumet vidarebefordra alla meddelanden som lämnas till gemenskapsnätverket via systemet för tidig varning och reaktion,

- lämna uppgift om erkända behöriga organ på det område som centrumets uppdrag omfattar och som kan hjälpa till med gemenskapens åtgärder mot hälsorisker,

- till centrumet sända ut statliga tjänstemän med ansvar för folkhälsa, inklusive epidemiologer, för en bestämd tidsperiod, i syfte att fullgöra vissa uppgifter vid centrumet, t.ex. undersökningar på fältet vid anhopningar eller utbrott av sjukdomar.

KAPITEL 2

Centrumets uppgifter

Artikel 5

Nätverksarbete mellan organisationer som är verksamma på de områden som omfattas av centrumets uppdrag

1. Genom att förse kommissionen och medlemsstaterna med teknisk och vetenskaplig sakkunskap, skall centrumet stödja nätverksarbete och särskilda övervakningsnätverk bestående av de myndigheter och instanser som anges i beslut nr 2119/1998/EG och se till att de arbetar tillsammans.

2. Centrumet skall

- tillhandahålla kvalitetssäkring genom att övervaka och utvärdera verksamheten i de särskilda övervakningsnätverken för att garantera en så bra verksamhet som möjligt,

- administrera databaser för den epidemiologiska övervakningen, och

- meddela resultaten av analyser av uppgifter till gemenskapsnätverket.

Centrumet får delegera delar av eller alla dessa uppgifter till något av de särskilda övervakningsnätverken.

3. Genom att stärka samarbetet mellan expertlaboratorier skall centrumet främja utvecklingen av en tillräcklig kapacitet på gemenskapsnivå när det gäller mikrobiologisk diagnostik för att spåra mikroorganismer under normala och särskilda förhållanden. Centrumet skall upprätthålla och utvidga detta samarbete samt främja införandet av system för kvalitetssäkring.

4. Centrumet skall arbeta tillsammans med de behöriga organ som medlemsstaterna har erkänt. Centrumet får till ett eller flera av dessa behöriga organ lägga ut vissa arbetsuppgifter, särskilt förberedelser inför vetenskapliga yttranden, vetenskapligt och tekniskt bistånd, insamling av uppgifter och kartläggning av nya risker, i syfte att säkerställa kontrollen av folkhälsorisker.

Artikel 6

Vetenskapligt bistånd och utbildning

1. Centrumet skall bistå kommissionen och medlemsstaterna med oberoende vetenskapliga bedömningar och tekniskt bistånd, särskilt från de särskilda övervakningsnätverken, tillsammans med information om specifika frågor från andra vederhäftiga vetenskapliga källor, inklusive från forsknings- och folkhälsoprojekt som finansieras av gemenskapen. När centrumet fullgör denna arbetsuppgift skall det samråda med kommissionen om planering och fastställande av prioriteringar när det gäller forsknings- och folkhälsoverksamhet.

2. Om oberoende vetenskaplig sakkunskap inte finns tillgänglig i de befintliga särskilda övervakningsnätverken får centrumet inrätta tillfälliga oberoende vetenskapliga paneler.

3. Centrumet får ta initiativ till de vetenskapliga undersökningar som behövs för att det skall kunna fullgöra sitt uppdrag. Centrumet skall undvika dubbelarbete med medlemsstaterna eller gemenskapens forskningsprogram genom att lämna råd och riktlinjer om viktiga frågor som prioriteras.

4. Centrumet skall sträva efter att kontinuerligt upprätthålla den vetenskapliga kompetensen genom den bästa sakkunskap som finns tillgänglig samt ta initiativ till studier och projekt inom tillämpad forskning för att undersöka sin verksamhets genomförbarhet, utveckling och utformning.

5. Centrumet skall stödja och samordna utbildningsprogram i syfte att bistå medlemsstaterna och gemenskapen med att få tillgång till ett tillräckligt antal utbildade specialister, särskilt i fråga om epidemiologisk övervakning och undersökningar på fältet, och i syfte att få möjligheter att utforma åtgärder på folkhälsoområdet för att få kontroll över sjukdomsutbrott.

Artikel 7

Förfarande för vetenskapliga yttranden

1. Centrumet skall lämna vetenskapliga yttranden

- på begäran av kommissionen när det gäller alla frågor som omfattas av centrumets uppdrag och i samtliga fall då gemenskapslagstiftningen föreskriver att centrumet skall rådfrågas,

- på eget initiativ i frågor som omfattas av centrumets uppdrag.

Europaparlamentet eller en medlemsstat får begära att centrumet lämnar vetenskapliga yttranden i frågor som omfattas av dess uppdrag.

2. En sådan begäran som avses i punkt 1 skall åtföljas av bakgrundsinformation som förklarar den vetenskapliga fråga som skall behandlas och gemenskapens intresse.

3. Centrumet skall lämna de vetenskapliga yttrandena inom den tid som anges i begäran om yttrandena, utom vid vederbörligen motiverade omständigheter.

4. Om mer än en begäran görs i samma fråga eller när begäran inte följer bestämmelserna i punkt 2 eller är otydlig, får centrumet antingen avslå begäran eller föreslå ändringar i begäran om ett yttrande i samråd med den institution eller den eller de medlemsstater som lämnade in begäran. Motiveringar till avslaget skall lämnas till den institution eller den eller de medlemsstater som lämnade in begäran.

5. Om centrumet redan har lämnat ett vetenskapligt yttrande om den specifika frågan i en begäran, får centrumet avslå begäran om det konstaterar att det inte finns några vetenskapliga faktorer som motiverar en ny granskning. Motiveringar till avslaget skall lämnas till den institution eller den eller de medlemsstater som lämnade in begäran.

6. I centrumets interna regler skall det anges krav på utformning, förklarande bakgrund och offentliggörande av vetenskapliga yttranden.

Artikel 8

Tidig varning och reaktion

1. Centrumet skall genom bistånd till kommissionen stödja gemenskapsnätverket för de utsedda myndigheterna och kommissionen enligt beslut nr 2119/1998/EG. Centrumet skall administrera det system för tidig varning och reaktion som föreskrivs i detta beslut och se till att det inom dessa ramar alltid finns möjlighet att vidta samordnade europeiska åtgärder mot folkhälsorisker.

2. Centrumet skall analysera innehållet i de meddelanden som vidarebefordras till medlemsstaterna och kommissionen genom systemet för tidig varning och reaktion enligt vad som föreskrivs i beslut nr 57/2000/EG och som sänts till det. Centrumet skall tillhandahålla information, sakkunskap, rådgivning och analys av riskbedömning för kommissionens och medlemsstaternas riskhantering. Centrumet skall se till att åtgärder som rör systemet för tidig varning och reaktion samordnas på ett ändamålsenligt och effektivt sätt och integreras i andra varningssystem på gemenskapsnivå (t.ex. djurhälsa, livsmedel och foder och räddningstjänst).

Artikel 9

Förfarande för tekniskt bistånd

1. Kommissionen får uppmana centrumet att lämna vetenskapligt eller tekniskt bistånd på alla områden som omfattas av dess uppdrag. Uppgifterna att lämna vetenskapligt och tekniskt bistånd skall bestå av vetenskapligt eller tekniskt arbete enligt vedertagna vetenskapliga och tekniska principer. Sådana uppgifter kan i synnerhet inbegripa bistånd till kommissionen för fastställande eller utvärdering av kriterier och för utformning av tekniska riktlinjer.

2. När kommissionen lämnar in en begäran om vetenskapligt eller tekniskt bistånd till centrumet, skall kommissionen i samråd med centrumet ange inom vilken tidsfrist uppgiften skall vara slutförd.

3. När en medlemsstat, ett tredjeland eller en internationell organisation söker bistånd vid ett sjukdomsutbrott eller en folkhälsokris, får centrumet, efter att ha rådfrågat kommissionen för att säkerställa samstämmigheten med gemenskapspolitiken, svara inom ramen för sina ekonomiska möjligheter och sitt uppdrag. Sådant bistånd kan inbegripa mobilisering och samordning av undersökningsgrupper, tillhandahållande av sakkunskap eller andra åtgärder i syfte att lösa krisen.

4. Om en medlemsstat, ett tredjeland eller en internationell organisationen lämnar in en sådan begäran om bistånd och centrumet inte har ekonomiska möjligheter att behandla denna begäran, skall centrumet bedöma begäran och inhämta kommissionens godkännande om dess möjligheter att vidta direkta åtgärder eller åtgärder genom andra gemenskapsmekanismer.

5. Centrumet skall utan dröjsmål underrätta medlemsstaternas myndigheter och kommissionen om varje begäran av sådant slag via det gemenskapsnätverk som inrättats genom beslut nr 2119/1998/EG.

Artikel 10

Kartläggning av nya folkhälsorisker och beredskap

1. Centrumet skall fastställa övervakningsförfaranden för systematisk sökning, insamling, sammanställning och analys av information och uppgifter i syfte att kartlägga nya folkhälsorisker för Europeiska gemenskapen.

2. Om centrumet har uppgifter som tyder på en ny folkhälsorisk får det begära ytterligare information från medlemsstaterna, andra gemenskapsorgan och kommissionen. Medlemsstaterna, de berörda gemenskapsorganen och kommissionen skall svara utan dröjsmål.

3. Centrumet skall varje år överlämna utvärderingen och den information som samlats in om nya hot och risker till kommissionen, Europaparlamentet och rådet.

4. Centrumet skall förse kommissionen, gemenskapsorganen och medlemsstaterna med vetenskaplig och teknisk sakkunskap för utformning av beredskapsplaner för pandemier och avsiktligt orsakade sjukdomsutbrott eller andra sjukdomsutbrott och för den regelbundna översynen och uppdateringen av planerna.

5. Centrumet skall stödja kommissionen, gemenskapsorganen och medlemsstaterna i utformningen av åtgärdsstrategier, t.ex. immunisering, genom att lämna vetenskapliga yttranden, expertrådgivning, uppgifter och information.

Artikel 11

Insamling och analys av information

1. Centrumet skall samordna insamlingen, valideringen, analysen och spridningen av information på gemenskapsnivå. Den statistiska delen av denna informationsinsamling skall utformas tillsammans med medlemsstaterna, vid behov med hjälp av gemenskapens statistikprogram, i syfte att främja synergieffekter och undvika dubbelarbete.

2. För tillämpningen av punkt 1 skall centrumet arbeta i nära samarbete med medlemsstaternas behöriga organ, organisationer som arbetar med informationsinsamling, från Europeiska gemenskapen, tredjeländer, Världshälsoorganisationen och andra internationella organisationer.

3. Centrumet skall på ett objektivt, tillförlitligt och lättillgängligt sätt offentliggöra relevant information som samlas in enligt punkterna 1 och 2.

Artikel 12

Information från centrumet

1. Centrumet skall på eget initiativ lämna information inom de områden som dess uppdrag omfattar. Det skall se till att allmänheten och alla berörda parter snabbt får objektiv, tillförlitlig och lättillgänglig information, särskilt vad gäller resultaten av dess arbete. För att uppnå dessa mål skall centrumet utforma och sprida informationsmaterial för allmänheten.

2. Centrumet skall verka i nära samarbete med kommissionen och medlemsstaterna för att främja den nödvändiga samstämmigheten i förfarandet för riskkommunikation. Centrumet skall offentliggöra sina råd enligt artikel 20.

3. Centrumet skall säkerställa ett lämpligt samarbete med behöriga organ i medlemsstaterna och med andra berörda parter när det gäller informationskampanjer riktade till allmänheten.

4. Centrumet skall bistå kommissionen och medlemsstaterna med att utarbeta riktlinjer för god praxis och för skyddsåtgärder som skall vidtas när människor utsätts för hälsorisker, särskilt för att stödja de åtgärder som vidtas inom gemenskapsnätverket.

KAPITEL 3

Organisation

Artikel 13

Centrumets organ

Centrumet skall bestå av

(a) en styrelse,

(b) en direktör med egen personal, och

(c) en rådgivande grupp.

Artikel 14

Styrelse

1. Styrelsen skall bestå av 15 ledamöter, varav kommissionen utser sex ledamöter som företräder kommissionen, rådet utser sex ledamöter som företräder nationella myndigheter och kommissionen utser tre ledamöter som företräder berörda parter på europeisk nivå, t.ex. icke-statliga organisationer som representerar patienter, yrkesorganisationer eller den akademiska världen.

2. Styrelseledamöterna skall utses på ett sådant sätt att högsta kompetens, bred och relevant sakkunskap och, i överensstämmelse med detta, största möjliga geografiska täckning inom unionen garanteras.

Suppleanter som företräder ledamöterna när de inte är närvarande skall utses enligt samma förfarande.

Ledamöternas mandatperiod skall vara fyra år och den får förlängas en gång. För hälften av ledamöterna skall dock den första mandatperioden vara sex år.

3. Styrelsen skall anta centrumets interna regler på förslag av direktören. Dessa regler skall offentliggöras.

Styrelsen skall utse en av sina ledamöter till ordförande för en period på två år, som får förlängas.

Styrelsen skall sammanträda minst två gånger per år efter kallelse från ordföranden eller på begäran av minst en tredjedel av styrelseledamöterna.

4. Styrelsen skall

- utöva tillsyn över direktören samt utse och avsätta honom eller henne i enlighet med artikel 17,

- se till att centrumet fullgör sitt uppdrag och utför de uppgifter det ålagts enligt bestämmelserna i denna förordning,

- på förslag av direktören, upprätta en förteckning för offentliggörande av de behöriga organ som avses i artikel 5.4,

- före den 31 januari varje år, anta centrumets arbetsprogram för det kommande året. Den skall också anta ett flerårigt program som kan ändras efter hand. Styrelsen skall se till att dessa program är samstämmiga med gemenskapens lagstiftnings- och policyprioriteringar inom det område som dess uppdrag omfattar. Före den 30 mars varje år skall styrelsen anta en allmän rapport om centrumets verksamhet under föregående år.

- anta finansiella bestämmelser för centrumet efter samråd med kommissionen. Bestämmelserna får inte avvika från kommissionens förordning (EG, Euratom) nr 2343/2002 av den 23 december 2002 med rambudgetförordning för de gemenskapsorgan som avses i artikel 185 i rådets förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002 med budgetförordning för Europeiska gemenskapernas allmänna budget, såvida det inte krävs för centrumets verksamhet efter godkännande på förhand av kommissionen.

5. Direktören skall delta i styrelsens möten, dock utan rösträtt, och tillhandahålla sekretariatstjänster.

Artikel 15

Omröstning

1. Styrelsen skall fatta sina beslut med enkel majoritet av alla sina ledamöter, utan att det påverkar tillämpningen av bestämmelserna i artikel 17.

2. Varje ledamot skall ha en röst. Centrumets direktör får inte rösta.

3. När en ledamot inte är närvarande skall hans eller hennes suppleant ha rätt att utöva ledamotens rösträtt.

4. Arbetsordningen skall innehålla närmare bestämmelser om omröstning, särskilt villkor för en ledamot att handla på en annan ledamots vägnar.

Artikel 16

Direktör

1. Centrumet skall ledas av dess direktör, som skall vara helt oberoende när han eller hon fullgör sina uppgifter, utan att det påverkar kommissionens eller styrelsens befogenheter.

2. Direktören skall vara centrumets juridiska företrädare och ansvara för

(a) centrumets löpande administration,

(b) upprättandet av ett utkast till arbetsprogram i samråd med kommissionen,

(c) förberedelser av diskussioner i styrelsen,

(d) genomförandet av arbetsprogrammet och styrelsens beslut,

(e) tillhandahållandet av lämpligt vetenskapligt, tekniskt och administrativt bistånd till den rådgivande gruppen,

(f) säkerställandet av att centrumet utför sina uppgifter enligt kraven från dess användare, särskilt när det gäller vetenskaplig kompetens, verksamhetens och yttrandenas oberoende karaktär, tillhandahållande av ändamålsenliga tjänster och tidsåtgång,

(g) utarbetandet av inkomst- och utgiftsberäkningen och genomförandet av centrumets budget,

(h) alla personalfrågor, särskilt utövandet av de befogenheter som anges i artikel 29.2.

3. Direktören skall varje år lämna följande till styrelsen för godkännande:

(a) Ett utkast till allmän rapport om all verksamhet vid centrumet under föregående år.

(b) Utkast till arbetsprogram.

(c) Utkastet till årsräkenskaper för föregående år.

(d) Utkastet till budget för kommande år.

4. Efter det att styrelsen har antagit den allmänna rapporten om centrumets verksamhet skall direktören senast den 15 juni överlämna denna rapport till Europaparlamentet, rådet, kommissionen, revisionsrätten, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén. Centrumet skall varje år överlämna all information om resultatet av granskningsförfarandena till budgetmyndigheten.

5. Direktören skall rapportera om centrumets verksamhet till styrelsen.

Artikel 17

Utnämning av direktören

1. Direktören skall utses av styrelsen på grundval av en förteckning över kandidater som kommissionen föreslår efter ett öppet uttagningsförfarande, efter det att en inbjudan till intresseanmälan har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning och på andra ställen, för en femårsperiod som får förlängas en gång med ytterligare högst fem år.

2. Styrelsen skall fatta beslut med två tredjedels majoritet av alla sina ledamöter. Befogenheten att avsätta direktören skall tillhöra styrelsen, enligt samma förfarande.

3. Före utnämningen skall den kandidat som styrelsen nominerat utan dröjsmål uppmanas att göra ett uttalande inför Europaparlamentet och besvara frågor från parlamentets ledamöter.

Artikel 18

Rådgivande grupp

1. Den rådgivande gruppen skall bestå av företrädare för organ med fackmässig kompetens i medlemsstaterna som utför uppgifter som liknar centrumets uppgifter, och skall utgöras av en företrädare med erkänd vetenskaplig kompetens som varje medlemsstat utser. Företrädarna får ersättas av suppleanter som skall utses vid samma tillfälle.

2. Medlemmarna i den rådgivande gruppen får inte vara styrelseledamöter.

3. Den rådgivande gruppen skall hjälpa direktören att säkerställa vetenskaplig kompetens och vetenskapligt oberoende i centrumets verksamhet och yttranden.

4. Den rådgivande gruppen skall vara ett forum för informationsutbyte om potentiella risker och för sammanförande av kunskap. Gruppen skall säkerställa ett nära samarbete mellan centrumet och medlemsstaternas behöriga organ, särskilt när det gäller följande:

a) Samstämmighet mellan de vetenskapliga undersökningarna vid centrumet och i medlemsstaterna.

b) I de situationer då centrumet och ett nationellt organ är skyldiga att samarbeta.

c) När det gäller att främja, starta och övervaka europeiskt nätverksarbete mellan organisationer som verkar inom de områden som omfattas av centrumets uppdrag.

d) När centrumet eller en medlemsstat identifierar en ny folkhälsorisk.

e) Centrumets upprättande av vetenskapliga paneler.

f) Fastställande av möjliga vetenskapliga prioriteringar och folkhälsoprioriteringar för arbetsprogrammet.

5. Direktören skall vara ordförande i den rådgivande gruppen. Gruppen skall hålla regelbundna sammanträden minst fyra gånger per år efter kallelse från ordföranden eller på begäran av minst en tredjedel av gruppens medlemmar. Gruppens praktiska arbetsformer skall anges i centrumets interna regler och offentliggöras.

6. Centrumet skall lämna det tekniska och logistiska bistånd som den rådgivande gruppen behöver samt sekretariatstjänster för dess möten.

7. Företrädare för kommissionen får delta i den rådgivande gruppens arbete. Direktören får bjuda in experter eller företrädare för andra relevanta organ att medverka.

KAPITEL 4

Öppenhet och sekretess

Artikel 19

Redovisning av intressen

1. Styrelseledamöterna, medlemmarna i den rådgivande gruppen, de vetenskapliga panelerna och direktören skall förbinda sig att verka i allmänhetens intresse.

2. Direktören, medlemmarna i den rådgivande gruppen och de externa experter som medverkar i de vetenskapliga panelerna skall lämna en åtagandeförsäkran och en intresseförsäkran, antingen med uppgift om att det inte föreligger några intressen som skulle kunna anses inverka negativt på deras oberoende eller med uppgift om de direkta eller indirekta intressen som skulle kunna anses inverka negativt på deras oberoende. Dessa försäkringar skall göras skriftligen varje år.

3. Direktören, medlemmarna i den rådgivande gruppen och de externa experter som medverkar i de vetenskapliga panelerna skall vid varje möte redovisa eventuella intressen som skulle kunna anses inverka negativt på deras oberoende i de frågor som står på dagordningen. I sådana fall måste dessa personer avstå från att delta i berörda diskussioner och beslut.

Artikel 20

Öppenhet och dataskydd

1. Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1049/2001 av den 30 maj 2001 om allmänhetens tillgång till Europaparlamentets, rådets och kommissionens handlingar [6] skall tillämpas på handlingar som centrumet förfogar över.

[6] EGT L 145, 31.5.2001, s. 43.

2. Styrelsen skall anta praktiska bestämmelser för tillämpningen av förordning (EG) nr 1049/2001 inom sex månader efter det att denna förordning har trätt i kraft.

3. Beslut som centrumet fattar enligt artikel 8 i förordning (EG) nr 1049/2001 kan leda till att klagomål lämnas in till Europeiska ombudsmannen eller till att ett förfarande inleds vid Europeiska gemenskapernas domstol, enligt bestämmelserna i artiklarna 195 och 230 i fördraget.

4. De uppgifter som kommissionen och centrumet samlar in enligt denna förordning skall omfattas av bestämmelserna i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 45/2001 av den 18 december 2000 om skydd för enskilda då gemenskapsinstitutionerna och gemenskapsorganen behandlar personuppgifter och om den fria rörligheten för sådana uppgifter [7].

[7] EGT L 8, 12.1.2001, s. 1.

Artikel 21

Sekretess

1. Genom undantag från artikel 20 får myndigheten inte lämna ut sådan konfidentiell information till tredje part som den mottagit och för vilken konfidentiell behandling har begärts och motiverats, med undantag av information som måste offentliggöras när omständigheterna så kräver för att skydda folkhälsan.

2. Styrelseledamöterna, direktören, de externa experter som medverkar i de vetenskapliga panelerna, medlemmarna i den rådgivande gruppen och centrumets personal skall omfattas av den tystnadsplikt som anges i artikel 287 i fördraget, även efter det att deras uppdrag har upphört.

3. Slutsatserna i de vetenskapliga yttranden som centrumet lämnar om förutsebara hälsoeffekter får under inga omständigheter hemlighållas.

4. Centrumet skall i sina interna regler fastställa praktiska bestämmelser för tillämpningen av de sekretessregler som avses i punkterna 1 och 2.

KAPITEL 5

Finansiella bestämmelser

Artikel 22

Upprättande av budgeten

1. Centrumets alla inkomster och utgifter skall beräknas för varje budgetår, som skall vara kalenderår, och redovisas i centrumets budget.

2. Inkomsterna och utgifterna i centrumets budget skall vara i balans.

3. Utan att det påverkar andra resurser, skall centrumets inkomster inbegripa

a) ett bidrag från gemenskapen som tas upp i Europeiska unionens allmänna budget (kommissionens avsnitt),

b) betalningar för tjänster som tillhandahållits,

c) eventuella ekonomiska bidrag från de organisationer som avses i artikel 5,

d) eventuella frivilliga bidrag från medlemsstaterna.

4. Centrumets utgifter skall täcka kostnader för personalens löner, administration, infrastruktur och drift samt utgifter som följer av avtal som ingås med institutionerna eller med tredje part.

5. På grundval av ett utkast från direktören skall styrelsen varje år göra en beräkning av centrumets inkomster och utgifter för nästkommande budgetår. Denna beräkning, som skall inbegripa ett utkast till tjänsteförteckning, skall överlämnas av styrelsen till kommissionen senast den 31 mars.

6. Kommissionen skall överlämna beräkningen till Europaparlamentet och rådet (nedan kallade "budgetmyndigheten") tillsammans med det preliminära budgetförslaget för Europeiska unionen.

7. På grundval av denna beräkning skall kommissionen i det preliminära förslaget till allmän budget för Europeiska unionen ta upp de beräkningar som den anser vara nödvändiga för tjänsteförteckningen och bidrag som skall belasta den allmänna budgeten, som den skall lämna till budgetmyndigheten enligt artikel 272 i fördraget.

8. Budgetmyndigheten skall bevilja anslag till bidraget för centrumet. Budgetmyndigheten skall anta centrumets tjänsteförteckning.

9. Centrumets budget skall antas av styrelsen. Budgeten skall bli slutlig efter det att Europeiska unionens allmänna budget slutligen har antagits. Vid behov skall den justeras på motsvarande sätt.

10. Styrelsen skall så snart som möjligt underrätta budgetmyndigheten om att den har för avsikt att genomföra eventuella projekt som kan få betydande budgetkonsekvenser för finansieringen av dess budget, särskilt projekt som rör egendom som exempelvis hyra eller köp av byggnader. Den skall underrätta kommissionen om detta.

Om en gren av budgetmyndigheten har meddelat att den har för avsikt att lämna ett yttrande skall den överlämna sitt yttrande till styrelsen inom sex veckor från och med den dag då meddelandet om projektet gjordes.

Artikel 23

Genomförande av centrumets budget

1. Direktören skall genomföra centrumets budget.

2. Centrumets räkenskapsförare skall senast den 1 mars efter det budgetår som löpt ut överlämna den preliminära redovisningen till kommissionens räkenskapsförare tillsammans med en rapport om budgetförvaltningen och den ekonomiska förvaltningen för samma budgetår. Kommissionens räkenskapsförare skall sammanställa institutionernas och de decentraliserade organens preliminära redovisningar i enlighet med artikel 128 i budgetförordningen för Europeiska gemenskapernas allmänna budget.

3. Kommissionens räkenskapsförare skall senast den 31 mars efter det budgetår som löpt ut överlämna centrumets preliminära redovisning till revisionsrätten tillsammans med en rapport om budgetförvaltningen och den ekonomiska förvaltningen för samma budgetår. Rapporten om budgetförvaltningen och den ekonomiska förvaltningen för det budgetåret skall också överlämnas till Europaparlamentet och rådet.

4. Efter mottagandet av revisionsrättens synpunkter på centrumets preliminära redovisning, enligt artikel 129 i budgetförordningen för Europeiska gemenskapernas allmänna budget, skall direktören på eget ansvar upprätta centrumets slutredovisning och överlämna den till styrelsen för yttrande.

5. Styrelsen skall lämna ett yttrande om centrumets slutredovisning.

6. Direktören skall senast den 1 juli efter varje budgetår som löpt ut överlämna slutredovisningen till Europaparlamentet, rådet, kommissionen och revisionsrätten tillsammans med yttrandet från styrelsen.

7. Slutredovisningen skall offentliggöras.

8. Direktören skall skicka ett svar på revisionsrättens synpunkter senast den 30 september. Han eller hon skall också skicka detta svar till styrelsen.

9. Direktören skall på Europaparlamentets begäran lämna den information som behövs för en smidig tillämpning av förfarandet för beviljande av ansvarsfrihet för det berörda budgetåret, i enlighet med artikel 146.3 i budgetförordningen för Europeiska gemenskapernas allmänna budget.

10. Efter det att rådet har utfärdat en rekommendation med kvalificerad majoritet skall Europaparlamentet före den 30 april år N + 2 bevilja direktören ansvarsfrihet för genomförandet av budgeten för år N.

Artikel 24

Tillämpning av budgetförordningen

Artikel 185 i budgetförordningen för Europeiska gemenskapernas allmänna budget av den 25 juni 2002 skall tillämpas när det gäller beviljandet av ansvarsfrihet för centrumets budget, revision och redovisningsbestämmelser.

Artikel 25

Bedrägeribekämpning

1. För att bekämpa bedrägeri, korruption och annan olaglig verksamhet skall bestämmelserna i förordning (EG) nr 1073/1999 tillämpas på centrumet utan inskränkning.

2. Centrumet skall tillämpa det interinstitutionella avtalet från maj 1999 när det gäller interna undersökningar av Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (OLAF) och utan dröjsmål fastställa bestämmelser som skall tillämpas på all personal vid centrumet.

3. I beslut som rör finansiering och i avtal och instrument om tillämpning av dessa beslut skall det uttryckligen föreskrivas att revisionsrätten och Europeiska byrån för bedrägeribekämpning vid behov får utföra kontroller på plats hos dem som tar emot medel från centrumet och hos dem som fördelar dessa medel.

KAPITEL 6

Allmänna bestämmelser

Artikel 26

Rättslig ställning och privilegier

1. Centrumet skall vara en juridisk person. Det skall i alla medlemsstater ha den mest vittgående rättskapacitet som tillerkänns juridiska personer enligt lag. Den skall särskilt kunna förvärva och avyttra fast och lös egendom samt föra talan inför domstolar.

2. Centrumet skall omfattas av protokollet om Europeiska gemenskapernas privilegier och immunitet.

Artikel 27

Ansvar

1. Centrumets kontraktsrättsliga ansvar skall regleras av den lagstiftning som är tillämplig på avtalet i fråga. Europeiska gemenskapernas domstol skall vara behörig att träffa avgöranden med stöd av en skiljedomsklausul i ett avtal som ingåtts av centrumet.

2. I händelse av utomobligatoriskt ansvar skall centrumet, enligt de allmänna principer som är gemensamma för medlemsstaternas rättsordningar, ersätta skada som vållats av centrumet eller dess anställda under tjänsteutövning. Tvister som rör ersättning för sådan skada skall avgöras av Europeiska gemenskapernas domstol.

3. De anställdas personliga ansvar gentemot centrumet skall regleras genom relevanta anställningsvillkor för centrumets personal.

Artikel 28

Legalitetsprövning

1. Alla explicita eller implicita handlingar från centrumet får anmälas till kommissionen av varje direkt eller indirekt berörd medlemsstat, styrelseledamot och tredje part så att kommissionen kan pröva handlingens legalitet.

2. Anmälan skall göras till kommissionen inom femton dagar från och med den dag då den berörda parten först fick kännedom om handlingen i fråga.

3. Kommissionen skall fatta ett beslut inom en månad. Om inget beslut har fattats inom denna tid skall anmälan anses ha avslagits.

Artikel 29

Personal

1. Centrumets personal skall omfattas av de tjänsteföreskrifter och anställningsvillkor som gäller för tjänstemän och övriga anställda inom Europeiska gemenskaperna samt de bestämmelser som Europeiska gemenskapernas institutionerna har antagit gemensamt för tillämpningen av dessa tjänsteföreskrifter och anställningsvillkor.

2. Centrumet skall gentemot sin egen personal ha de befogenheter som tillsättningsmyndigheten ges enligt tjänsteföreskrifterna och anställningsvillkoren för övriga anställda.

3. Centrumets personal skall bestå av ett mycket begränsat antal tjänstemän som kommissionen avdelar eller medlemsstaterna sänder ut för att sköta ledningsuppgifterna. Övrig personal skall bestå av andra anställda som centrumet vid behov anställer för de uppgifter som det skall utföra.

Artikel 30

Medverkan av tredjeländer

1. Centrumet skall vara öppet för medverkan av de länder som slutit avtal med Europeiska gemenskapen enligt vilka de har antagit och skall tillämpa lagstiftning med verkan som liknar gemenskapslagstiftningen inom det område som denna förordning omfattar.

2. Enligt relevanta bestämmelser i dessa avtal skall särskilt karaktären, omfattningen och formerna för dessa länders medverkan i centrumets arbete fastställas, inklusive bestämmelser som gäller deltagande i de nätverk som centrumet administrerar, införande i förteckningen över de behöriga organisationer som centrumet kan anförtro vissa uppgifter, ekonomiska bidrag och personal.

KAPITEL 7

Slutbestämmelser

Artikel 31

Översynsklausul

1. Senast tre år efter att denna förordning har trätt i kraft skall centrumet beställa en oberoende extern utvärdering av de resultat centrumet har uppnått på grundval av en uppdragsbeskrivning som styrelsen utformar tillsammans med kommissionen. Utvärderingen skall innehålla en bedömning av centrumets uppgifter, särskilt dess roll i hälsoövervakningen, centrumets arbetsmetoder och dess betydelse för att förebygga och kontrollera sjukdomar hos människor. Centrumets framtida behov av finansiering för perioden efter n+2 skall fastställas mot bakgrund av denna utvärdering. I utvärderingen skall de viktigaste aktörernas synpunkter beaktas, såväl på gemenskapsnivå som på nationell nivå.

2. Styrelsen skall granska slutsatserna av utvärderingen och lämna sådana rekommendationer till kommissionen som kan behövas avseende förändringar av centrumet och dess arbetsmetoder. Utvärderingsrapporten och rekommendationerna skall offentliggöras samt överlämnas till rådet och Europaparlamentet.

Artikel 32

Verksamhetsstart vid centrumet

Centrumet skall vara i drift senast tolv månader efter det att denna förordning har trätt i kraft.

Centrumet skall ha sitt säte i [...].

Artikel 33

Ikraftträdande

Denna förordning träder i kraft [den tjugonde] dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

Artikel 34

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den

På Europaparlamentets vägnar På rådets vägnar

Ordförande Ordförande

FINANSIERINGSÖVERSIKT FÖR RÄTTSAKT

Politikområde(n): Hälsa och konsumentskydd (avdelning 17)

Verksamhet: Folkhälsa (kapitel 17 03)

Åtgärdens beteckning: Förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om inrättande av ett europeiskt centrum för förebyggande och kontroll av sjukdomar i Europeiska gemenskapen. (Europeiska centrumet för förebyggande och kontroll av sjukdomar)

1. BERÖRDA BUDGETPOSTER (NUMMER OCH BETECKNING)

I samband med inrättandet av centrumet är det nödvändigt att i gemenskapens budget skapa två driftsbudgetposter som skall täcka dels bidrag till administrativa utgifter (avdelningarna I och II), dels bidrag till driftskostnader (avdelning III). Budgetanslagen blir årliga och de kommer att antas i enlighet med gällande förfaranden inom ramen för Europeiska gemenskapernas allmänna budget.

De nya budgetposterna, som blir poster under kapitel 17 03, skulle kunna bli posterna 17 03 03 01 (Europeiska centrumet för förebyggande och kontroll av sjukdomar - Bidrag till administrativa utgifter - Avdelningarna I och II) och 17 03 03 02 (Europeiska centrumet för förebyggande och kontroll av sjukdomar - Bidrag till driftsutgifter - Avdelning III).

2. ALLMÄNNA UPPGIFTER

2.1 Sammanlagda anslag för åtgärden (från N till N+2): 47,835 miljoner euro i åtagandebemyndiganden (ÅB)

I denna finansieringsöversikt ges närmare upplysningar om den inledande perioden fram till år n+2. Den nuvarande och framtida finansieringen för år n+3 och framåt kommer att bedömas efter en översyn som kommer att göras senast under år n+2.

2.2 Tillämpningsperiod

Början av 2005

Utan tidsbegränsning

2.3 Flerårig total utgiftsberäkning

a) Bidrag till driftsutgifter (avdelning III) (budgetpost 17 03 03 02)

(jfr punkt 6.2.)

Miljoner euro (avrundat till tre decimaler)

>Plats för tabell>

b) Bidrag till administrativa utgifter (avdelningarna I och II) (budgetpost 17 03 03 01)

(jfr punkt 6.4.3)

>Plats för tabell>

>Plats för tabell>

c) Komplementaritet med folkhälsoprogrammet (budgetpost 17 03 01 01)

Centrumet skall finansieras genom gemenskapens budget på grundval av ett förslag från kommissionen som tillstyrks av budgetmyndigheten. De totala kostnaderna per år i början av centrumets drift kommer att ligga på omkring 9,6 miljoner euro under 2005 och på 20,3 miljoner euro under 2006. Med hänsyn till budgetåtstramningar under rubrik 3 i budgetplanen, godkänner GD Hälsa och konsumentskydd i detta särskilda fall att från sina egna medel, dvs. folkhälsoprogrammet, ta 4,9 miljoner euro under 2005 och 6 miljoner euro under 2006, vilket därmed minskar nettobeloppen för nya ytterligare medel till 4,7 miljoner euro för 2005 och 14,3 miljoner euro för 2006.

Inom ramen för den årliga politiska strategin för 2003 (SEK(2002)217/9, 27.2.2002) har det fastställts ett belopp på 10,6 miljoner euro (se tabellen ovan) inom det nya folkhälsoprogrammet för att finansiera nya utgifter för inrättandet av detta centrum och de administrativa utgifter som krävs för att betala externa konsulter för deras tjänster. Dessa anslag kommer särskilt att användas till att i förväg utveckla nätverk och genomförbarhetsstudier som bedömts vara viktiga för centrumets framtida uppgifter, innan det har inrättats och under de första 18 månaderna av dess verksamhet.

Utöver dessa 10,6 miljoner euro kommer folkhälsoprogrammet att under de två första åren av centrumets verksamhet (2005 och 2006) finansiera en del av verksamheten med 1,5 miljoner per år. Dessa anslag kommer dock att tas från ytterligare medel som anslås för detta program i samband med utvidgningen.

>Plats för tabell>

Centrumet kommer att vara i drift från och med N+2 (2007). De nätverk för smittsamma sjukdomar som inrättats på grundval av bilaga I i beslut 2000/96/EG och med tillämpning av beslut 2119/98/EG kommer att genomgå en operationell fas och kunna utnyttjas fullt ut. Centrumets budget kan då finansiera samtliga utgifter som gäller dessa nätverk från och med 2007.

2.4 Förenlighet med den ekonomiska planeringen och budgetplanen

[X] Förslaget kräver omfördelningar under den berörda rubriken i budgetplanen.

2.5 Budgetkonsekvenser: inkomster

[X] Inkomsterna påverkas inte (gäller tekniska aspekter på genomförandet av en åtgärd).

Eventuella inkomster kommer att tas upp i den utvärdering som planeras till slutet av år n+2. Om inkomster uppkommer är det tänkt att de skall bidra till finansieringen av centrumet.

3. BUDGETTEKNISKA UPPGIFTER

>Plats för tabell>

4. RÄTTSLIG GRUND

Artikel 152.4 i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen

5. BESKRIVNING AV ÅTGÄRDEN OCH SKÄL FÖR ÅTGÄRDEN

5.1 Behovet av gemenskapsåtgärder

5.1.1 Mål

Genom detta förslag inrättas en helt oberoende europeisk byrå, "Europeiska centrumet för förebyggande och kontroll av sjukdomar", som är en egen juridisk person. Centrumet kommer att bidra till att öka medlemsstaternas möjligheter att förebygga och kontrollera sjukdomar genom att samordna övervakningen av folkhälsorisker i EU. Det skall utveckla och leda mekanismen för snabba, effektiva och samstämmiga åtgärder mot hälsorisker. Det skall införa ett samordningssystem som gör det möjligt för EU att reagera i situationer där EU-medborgarnas hälsa kan påverkas, särskilt vid hälsokriser och epidemier.

5.1.2 Åtgärder som vidtagits efter en förhandsutvärdering

Tre externa utvärderingar har gjorts av gemenskapsnätverket. Den första lägger tyngdpunkten vid befintliga strukturer och brister i dess funktion och den andra blickar framåt - vad skulle vara det bästa alternativet för att skapa en kapacitet till reaktion på EU-nivå. Under 2002 lämnade statliga epidemiologer från medlemsstaterna sina synpunkter på den framtida övervakningen av smittsamma sjukdomar på EU-nivå.

GD Hälsa och konsumentskydd gjorde dessutom en utvärdering under 2002 av hur gemenskapsnätverket fungerar, men det var medlemsstaterna som inom nätverkskommittén (kommittéförfarande) godkände rekommendationerna. Slutsatserna från denna utvärdering var också positiva till ett samordnande centrum.

Dessa utvärderingar ligger i linje med slutsatserna från Europeiska rådets möte i Göteborg i juni 2001, från det extra möte som hölls av Europeiska unionens råd (sysselsättning och socialpolitik samt hälso- och konsumentfrågor) den 6 maj 2003 och från Europeiska rådets möte den 2 juni 2003, där man framhöll behovet av ett mer strukturerat tillvägagångssätt på EU-nivå. Vid hälsoministrarnas två senaste möten fick kommissionens avsikt att lämna ett förslag om att skapa ett europeiskt centrum för förebyggande och kontroll av sjukdomar också ett brett stöd.

SARS-epidemin som bröt ut nyligen visade tydligt att det saknas kapacitet att handskas med allvarliga hälsorisker på EU-nivå och att denna kapacitet bör förbättras. EU hade tur med SARS-epidemi med endast ett begränsat antal importerade fall, som inte kom som en överraskning som i Toronto. Inga dödsfall eller lokal SARS-smitta registrerades i Europeiska unionen. Nästa gång kan det var fråga om något pandemiskt (en okänd sjukdom, influensa, bioterrorism) med allvarliga konsekvenser.

Ett alternativ skulle kräva en mer omfattande särskild struktur vid kommissionen, som bland annat skulle sakna den flexibilitet som det innebär att ha tillgång till särskild personal och relevant vetenskaplig rådgivning.

5.1.3 Åtgärder som vidtagits efter en efterhandsutvärdering

Ej tillämpligt

5.2 Planerade åtgärder och genomförande

Centrumets uppdrag är att förbättra Europeiska unionens och dess medlemsstaters kapacitet att främja hälsa genom förebyggande och kontroll av sjukdomar.

Centrumet skulle kunna samordna och koppla samman verksamhet i medlemsstaterna, i andra EU-strukturer och med internationella organisationer, t.ex. Världshälsoorganisationen, för att åstadkomma en fokuserad och effektiv reaktion på EU-nivå.

Övervakning

Centrumet skulle utveckla den epidemiologiska övervakningen på EU-nivå. Det skulle gradvis kunna ta över de tekniska aspekterna av verksamheten inom de befintliga särskilda övervakningsnätverk som har byggts upp under gemenskapsnätverket (beslut 2119/98/EG), antingen med hjälp av sin egen personal eller genom att anlita underleverantörer, och skulle då bättre kunna definiera omfattningen av nya nätverks verksamhet. Denna gradvisa integrering av den epidemiologiska övervakningen kommer att leda till en harmoniserad övervakningsmetod och till en högre grad av jämförbarhet och kompatibilitet när det gäller övervakningsuppgifter som samlas in i medlemsstaterna. Centrumet skulle också kunna upprätta och driva nätverket för referenslaboratorier samt förbättra systemen för kvalitetssäkring vid de mikrobiologiska laboratorierna.

Varning och reaktion

Ett operationellt centrum skulle innebära att ansvaret för att sköta det system för tidig varning som inrättades genom beslut 2000/57/EG och för att på begäran hjälpa till med riskbedömning, beslutsfattande och lämpligt utnyttjande av hjälp samlades på en och samma plats. Centrumet skulle i lämpliga fall samverka med olika gemenskapsorgan (t.ex. EFSA, EMEA, EEA) och med andra system för tidig varning som GOARN/WHO. Det skulle också ge råd till kommissionen i fråga om riskhantering. Centrumet skulle kunna säkerställa att sakkunskap finns tillgänglig dygnet runt för att det skall kunna bibehålla sin samordnande roll.

Beredskap och kontroll av sjukdomsutbrott

Reaktionen är en viktig del i beredskapen inför sjukdomsutbrott och för kontrollen av sjukdomar. Om man löser problemen i samband med ett begränsat sjukdomsutbrott förvärras det inte och leder inte till en större kris.

Centrumet skulle medverka i samordningen av specifika motåtgärder och aktiviteter för att begränsa epidemin och motverka dess effekter. I praktiken innebär detta att man samlar experter från medlemsstaterna i undersökningsgrupper på EU-nivå, som lämnar sakkunnig rådgivning och tekniskt bistånd för utformningen av åtgärder i syfte att begränsa epidemin på nationell nivå och på EU-nivå. För att kunna fullgöra sina uppgifter i dessa situationer bör det finnas budgetmässiga möjligheter att mobilisera personal och utrustning.

5.3 Genomförandebestämmelser

Under 2003 och 2004 kommer de externa experterna att utnyttjas för att genomföra verksamhet som förbereder integreringen av övervakningsnätverken i centrumet. Projekt som handlar om kapacitetsuppbyggnad och informationsspridning skulle kunna vara projekt som integreras från starten. Samtidigt kommer utvärderingen av nätverken för övervakning av sjukdomar att börja utvärdera sina övervakningsmetoder och bedöma om målen har uppnåtts. Det är viktigt att få laboratorierna att medverka i övervakningen även på EU-nivå. Kommissionen kommer därför att främja utvecklingen av nätverk mellan laboratorier, inklusive de europeiska laboratorier som kan hantera mycket smittsamma mikroorganismer såsom smittkoppsvirus. Kommissionen kommer att administrera och uppdatera stöddatabaserna och vidareutveckla systemet för tidig varning och reaktion. Förfarandena för ett effektivt informationsutbyte kommer också att utvecklas. När centrumet har inrättats kommer det att bilda en insatsgrupp i samarbete med medlemsstaterna och Världshälsoorganisationen. Att genomföra en övervakning av hög kvalitet, tidig varning och reaktion är inte möjligt utan utbildade specialister med olika typer av sakkunskap på nationell nivå och på EU-nivå. För att bygga upp den europeiska kapaciteten kommer fortbildning att stödjas och finansieringen till detta att bibehållas.

Arbetet i den särskilda arbetsgruppen mot avsiktlig spridning av kemikalier och biologiska agens kommer att utvärderas och enligt resultaten överföras till centrumet.

På så sätt förväntar sig kommissionen, när parlamentet och rådet kan komma överens om centrumets principer, uppdrag och form, att dessa preliminära redskap och processer snabbt skulle kunna integreras så att det kan bli fullt operationellt på mycket kort tid.

Den utvärdering som föreskrivs enligt artikel 31 skall innehålla en bedömning av centrumets uppgifter, särskilt dess roll i hälsoövervakningen, centrumets arbetsmetoder och dess betydelse för att förebygga och kontrollera sjukdomar hos människor. Centrumets framtida behov av finansiering för perioden efter n+2 kommer att fastställas mot bakgrund av denna utvärdering.

6. Totala budgetkonsekvenser (bidrag till administrativa utgifter (avdelningarna I och II) och driftsutgifter (avdelning III))

6.1 Beräkningsfaktorer för administrativa kostnader

Centrumets administrativa kostnader har beräknats med utgångspunkt i en autonom enhet, dvs. oberoende av kommissionens struktur.

Personalutgifterna (lön+avgifter) beräknas utifrån det årliga genomsnitt som används i kommissionen, dvs. 0,108 miljoner euro per år per tjänsteman/tillfälligt anställd och uppskattas till 72 % av detta genomsnitt, dvs. 0,081 miljoner euro per år per tjänsteman/tillfälligt anställd.

Det kommer att krävas utgifter för igångsättning under perioden n, som inleds den dag denna förordning antas. Centrumet kommer under de första verksamhetsåren att få ytterligare utgifter för att täcka bland annat

- utlysandet av tjänster och rekrytering

- kontorsutrustning

- inköp och utveckling av programvaror

- konsekvenserna av det faktum att centrumet har en större procentandel A-tjänster än genomsnittet för kommissionen.

Övriga administrativa utgifter (t.ex. möbler och datorutrustning) grundar sig på de faktiska kostnader som tillämpas inom kommissionens olika verksamhetsområden.

När det gäller utgifter för byggnader är uppskattningen av lokalutrymme per person i genomsnitt 35 m (kontor, sammanträdesrum, arkiv, datasal, gemensamma utrymmen som korridorer). En byggnad med en yta på cirka 1 750 m skulle således behövas för de 50 personer som planeras under centrumets två första verksamhetsår och för anordnande av vetenskapliga möten och samordning av nätverk. Med en uppskattad hyra på 172 euro per m per år blir årshyran för byggnaden 0,301 miljoner euro för åren n (2005) och n+1 (2006), med förbehåll för vad rådet beslutar angående centrumets säte.

6.1.1 Första verksamhetsåret (2005)

Det första verksamhetsåret kräver ett bidrag på 4,753 miljoner euro.

a) Personalkostnader

(löner + avgifter) (se punkt 6.4.3) // 1,215 milj. euro

b) Administrativa utgifter

(t.ex. IT och byggnader) (se punkt 6.4.3) // 2,076 milj. euro

c) Driftsutgifter (se punkt 6.2) // 0,462 milj. euro

d) Utgifter för samordning // 1,000 milj. euro

Totalt // 4,753 milj. euro

a) Personalkostnader (1,215 miljoner euro)

Personalkostnaderna gäller en grupp på 35 personer till att börja med. Denna personal kommer i normala fall att finnas på plats i slutet av 2005 och kommer att ha i uppgift att sätta igång det nya centrumet och utföra det första praktiska arbetet.

Beräkningen av personalkostnader för det första verksamhetsåret grundar sig på i genomsnitt 15 tjänster under ett helt år för beräkning av lönekostnaden.

b) Administrativa utgifter (2,076 miljoner euro)

En del av de administrativa utgifterna gäller startinvesteringar i data- och telematikutrustning (programvara, material, informationssystem). Dessa behov uppskattas till 0,8 miljoner euro för 2005. Behoven när det gäller data- och kontorsutrustning för att starta upp centrumets verksamhet uppskattas till 1,5 miljoner euro för första verksamhetsåret.

Kostnader för byggnaden och den infrastruktur som ingår i startplanen gäller hela den hyrda lokalen för den planerade personalen, dvs. 50 personer. Tidsplanen för dessa investeringar beror till stor del på beslutet om centrumets säte (se punkt 6.1.).

Kostnader för möten (0,176 miljoner euro)

Beräkningarna grundar sig på följande:

1) Resa till mötet: 800 euro per person/dag, och

2) 150 euro i dagtraktamenten samt vid behov kostnader för logistik, tolkning, översättning, etc.

- Styrelsen (15 företrädare för medlemsstaterna, 10 experter): 3 tvådagarsmöten

3 möten x 25personer x 1 100 euro => 82 500 euro

- Rådgivande gruppen (25 företrädare för medlemsstaterna, 1 företrädare för kommissionen, 1 företrädare för Europaparlamentet: 4 tredagarsmöten

3 möten x 25 personer x 1 250 euro => 93 750 euro

Kostnader för personalens tjänsteresor (0,05 miljoner euro) (se tabell 6.4.3)

Denna uppskattning grundar sig på faktiska utgifter som motsvarande organ har samt på beskrivningarna av specifika poster i de olika uppgifterna. Beloppet per tjänsteresa i Europa beräknas till 800 euro per dag och till 1 200 euro per dag för resten av världen.

Kostnader för översättning/tolkning (0,05 miljoner euro)

Kostnaden för översättningar har beräknats utifrån ett standardbelopp på 76 euro per översatt sida.

c) Driftsutgifter (0,462 miljoner euro)

Driftsutgifterna täcker de 15 tvådagarsmötena för experter under det första året.

Beräkningarna grundar sig på följande:

1) Resa till mötet: 800 euro per person

2) 150 euro i dagtraktamente

- Vetenskapliga möten (sjukdomsövervakning, vetenskapliga paneler) med 28 personer (25 företrädare för medlemsstaterna, 3 företrädare för Eftaländerna, 1 företrädare för kommissionen): 15 möten x 28 personer x 1 100 euro = 0,462 miljoner euro.

d) Driftsutgifter - samordningsåtgärder (1 miljon euro)

Inom ramen för arbetet med övervakning och kontroll av sjukdomar, kan centrumet behöva ta itu med brådskande punktåtgärder om man upptäcker en oroande situation som rör folkhälsan. Begäran om undersökning och motåtgärder måste ske snabbt och för att tillgodose detta behov måste centrumet få driftsanslag.

Sådana anslag, inledningsvis på 1 miljon euro under det första verksamhetsåret, skulle kunna tas upp i gemenskapens budget. Detta belopp skulle ses över varje år i samband med budgetförfarandet. Den utvärdering som föreskrivs enligt artikel 31 under år n+2 täcker även denna aspekt.

Centrumet skulle ta dessa medel i anspråk enbart i krissituationer. Om dessa anslag inte utnyttjas alls eller bara till viss del, förfaller den icke använda delen automatiskt och läggs inte till de anslag som begärs inför påföljande budgetår. Följaktligen måste nya anslag begäras för påföljande budgetår.

Särskild uppmärksamhet bör också ägnas dessa anslag vid utvärderingen år n+3 av centrumets samtliga resurser (jfr. art. 31 i förordningen).

6.1.2. Andra verksamhetsåret (2006)

Det andra verksamhetsåret kräver ett bidrag på 14,303 miljoner euro.

a) Personalkostnader 3,816 milj. euro

(löner+avgifter) (se punkt 6.4.3)

b) Administrativa utgifter 1,963 milj. euro

(IT och byggnader, etc.) (se punkt 6.4.3)

c) Driftsutgifter (se punkt 6.2) 6,524 milj. euro

d) Driftsutgifter - samordningsåtgärder 2,000 milj. euro

Totalt 14,303 milj. euro

Ökningen av bidraget beror i huvudsak på den ökade verksamheten vid centrumet. Ökningen av personalen till 50 personer och integreringen av nätverken i centrumet förutsätter nödvändigtvis en ökning av de administrativa utgifterna (tjänsteresor, översättning/tolkning) och driftsutgifterna (utbildning, övervakning, vetenskapliga undersökningar, expertmöten) (grundat på 4 möten per år och nätverk).

6.1.3 Tredje verksamhetsåret (2007)

a) Personalkostnader 5,436 milj. euro

(löner+avgifter) (se punkt 6.4.3)

b) Administrativa utgifter 2,671 milj. euro

(IT och byggnader, etc.) (se punkt 6.4.3)

c) Driftsutgifter (se punkt 6.2) 17,672 milj. euro

d) Driftsutgifter - samordningsåtgärder 3,000 milj. euro

Totalt 28,779 milj. euro

Detta år präglas av en kontinuerlig utveckling av centrumets verksamhet, bland annat en ökning av personalen som beräknas till 70 personer i slutet av 2007.

På grundval av resultaten av den utvärdering som planeras under år n+2 kommer de resurser som behövs för centrumets verksamhet att ses över. Den behöriga avdelningens uppskattning grundas för närvarande på en personalstyrka som till slut kan komma att uppgå till 98 personer.

Driftsutgifterna för n+2 kan fördelas enligt följande:

- Särskilda övervakningsnätverk: 7 milj. euro

- Utbildningsprogram/praktik: 4 milj. euro

- Vetenskapliga undersökningar: 2 milj. euro

- Material och utrustning för insatser: 1,5 milj. euro

- Vetenskapliga möten: 2,772 milj. euro (grundat på 4 möten per år och nätverk)

- Information, publikationer och övrigt: 0,400 milj. euro

Dessa övriga driftsutgifter kommer på längre sikt att bestå av kostnader för insamling och spridning av information, publicering av rapporter, anordnande av seminarier, utvärderingar, granskningar samt fackbibliotek (böcker).

6.2 (Bidrag till driftsutgifter - avdelning III)

Bidraget till driftsutgifter kommer att täckas av en post i gemenskapens driftsbudget (17 03 03 02).

Åtagandebemyndiganden i miljoner euro (avrundat till tre decimaler)

>Plats för tabell>

6.3 Närmare beskrivning av centrumets planerade verksamhet (med förbehåll för resultaten av den planerande utvärderingen år n+2)

Centrumet skall analysera och bedöma risker för människors hälsa när det gäller smittsamma sjukdomar och andra allvarliga hälsorisker, lämna expertrådgivning till kommissionen och medlemsstaterna samt öka Europeiska unionens och medlemsstaternas möjligheter att skydda människors hälsa genom förebyggande arbete och kontrollåtgärder när det gäller smittsamma sjukdomar och andra allvarliga hälsorisker. Centrumets kapacitet inbegriper dess egna resurser och resurser hos aktörer, institut och andra organ som verkar på uppdrag av de behöriga folkhälsomyndigheterna i medlemsstaterna. Centrumets huvuduppgift skall vara att samarbeta med medlemsstaterna i syfte att vidta enhetliga, snabba och effektiva åtgärder.

Uppgift 1: Vetenskapligt bistånd och utbildning

Centrumet skall förse EU-institutionerna och medlemsstaterna med bästa möjliga vetenskapliga yttranden som grundas på information från nätverken för specifika sjukdomar och andra vederhäftiga vetenskapliga källor. Om den bästa möjliga vetenskapliga sakkunskapen inte finns tillgänglig inom centrumet eller inom nätverken för specifika sjukdomar får centrumet inrätta tillfälliga vetenskapliga paneler för detta ändamål. Medlemsstaterna skall lämna det vetenskapliga bistånd som behövs till dessa paneler.

Uppgift 2: Nätverksarbete mellan organisationer som är verksamma på de områden som omfattas av centrumets uppdrag, insamling och analys av uppgifter, kartläggning av nya risker och krisberedskap

Centrumet skall med stöd av medlemsstaterna bibehålla och utvidga nätverksarbetet och nätverk för specifika sjukdomar mellan de myndigheter och instanser som anges i gemenskapslagstiftningen och integrera dem i centrumets verksamhet genom att öka deras tekniska och vetenskapliga bistånd och genom att övervaka och utvärdera deras övervakningsverksamhet.

Centrumet skall fastställa övervakningsförfaranden för systematisk sökning, insamling, sammanställning och analys av information och uppgifter i syfte att kartlägga nya risker inom ramen för sitt uppdrag.

Centrumet skall söka, samla in, sammanställa, analysera och sammanfatta relevant vetenskaplig och teknisk information inom ramen för sitt uppdrag. Detta skall särskilt inbegripa insamling av uppgifter som rör tillämpningen av beslut nr 2119/98/EG samt information som rör befintliga och föreslagna mekanismer och förfaranden för kontroll av hälsorisker.

När det gäller punkt 1 skall centrumet arbeta i nära samarbete med organisationer som arbetar med insamling av information, inklusive organisationer från kandidatländerna, tredjeländer, samt interna