[pic] | EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION |

Bryssel den 18.5.2005

KOM(2005) 216 slutlig

2003/0037 (COD)

KOMMISSIONENS YTTRANDE i enlighet med artikel 251.2 tredje strecksatsen punkt c i EG-fördraget om Europaparlamentets ändringsförslag till rådets gemensamma ståndpunkt beträffande förslaget till

EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV om föroreningar orsakade av fartyg och införandet av påföljder, inbegripet straffrättsliga påföljder, för föroreningsbrott

MED ÄNDRING AV KOMMISSIONENS FÖRSLAG enligt artikel 250.2 i EG-fördraget

2003/0037 (COD)

KOMMISSIONENS YTTRANDE i enlighet med artikel 251.2 tredje strecksatsen punkt c i EG-fördraget om Europaparlamentets ändringsförslag till rådets gemensamma ståndpunkt beträffande förslaget till

EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV om föroreningar orsakade av fartyg och införandet av påföljder, inbegripet straffrättsliga påföljder, för föroreningsbrott med ändring av Kommissionens förslag enligt artikel 250.2 i EG-fördraget

1. INLEDNING

Enligt artikel 251.2 tredje strecksatsen punkt c i EG-fördraget skall kommissionen yttra sig över de ändringsförslag som föreslås av Europaparlamentet i andra behandlingen. Kommissionens yttrande om Europaparlamentets ändringsförslag återfinns nedan.

2. Bakgrund

Datum för överlämnande av förslaget till Europaparlamentet och rådet (dokument KOM(2003)92 slutlig - 2003/0037 (COD)) | 5 mars 2003 |

Datum för Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande | 19 juni 2003 |

Datum för Europaparlamentets första behandling av yttrandet | 13 januari 2004 |

Datum för antagande av den gemensamma ståndpunkten med kvalificerad majoritet | 7 oktober 2004 |

Datum för antagande, vid Europaparlamentets andra behandling, av beslutet som omfattar 16 ändringsförlag för den gemensamma ståndpunkten | 23 februari 2005 |

3. SYFTET MED FÖRSLAGET

Förslaget syftar till följande:

- Att i gemenskapslagstiftningen införliva gällande internationella bestämmelser i fråga om förebyggande och bekämpning av föroreningar. I förslaget upprepas därför dels bestämmelserna i Förenta nationernas havsrättskonvention, dels bestämmelserna i Marpolkonventionen, den internationella konventionen om förhindrande av förorening från fartyg, särskilt de bestämmelser som avser definitionen av olagliga utsläpp av förorenande ämnen i havet.

- Att se till att de personer som ansvarar för olagliga utsläpp - dvs. inte bara befälhavaren och redarna, utan också befraktare och klassificeringssällskap -verkligen ställs till svars och på vissa villkor kan bli föremål för straffrättsliga påföljder. Dessa personers straffrättsliga ansvar bör kunna åberopas om utsläppen gjorts avsiktligt, men också vid olyckor om utsläppen kan hänföras till grov oaktsamhet.

4. Kommissionens yttrande om Europaparlamentets ändring SFÖRSLAG

EUROPAPARLAMENTET ANTOG VID ANDRA BEHANDLINGEN 16 ÄNDRING sförslag av rådets gemensamma ståndpunkt.

Kommissionen kan godta dessa 16 ändringsförslag i sin helhet, så som de framförhandlats vid trepartsförhandlingarna där kommissionen deltog fullt ut. Kommissionen skulle dock vilja göra följande kommentarer till ändringsförslagen 27, 29, 33 och 37 samt 2.

- Ändringsförslagen 27 och 33 om den ”institutionella” frågan

Dessa ändringsförslag återspeglar den kompromiss som uppnåtts mellan Europaparlamentet och rådet i fråga om straffrättsliga påföljder. Kommissionen kommer att sträva efter att följande uttalande, som offentliggjordes under plenardebatten den 22 februari 2005, skall infogas i rådets mötesprotokoll:

” Kommissionen lägger märke till att Europaparlamentet och rådet, när de antog direktivet, inte ville införa ett obligatoriskt straffrättsligt system för olagliga utsläpp till havs av förorenande ämnen.

Kommissionen anser att texten därigenom inte uppnår samma ambitionsnivå som kommissionens förslag när det gäller den avskräckande effekt som behövs för att förebygga och bekämpa förorening till havs.

Kommissionen påpekar att Europeiska rådet vid sitt möte i Bryssel i mars 2003 begärde att ett påföljdssystem skulle antas före utgången av 2003, baserat på det förslag som kommissionen nyligen lagt fram, i vilket det skulle ingå straffrättsliga påföljder på lämplig rättslig grund för föroreningsbrott. Kommissionen anser att artikel 80.2 i EG-fördraget utgör en sådan rättslig grund.

Kommissionen framhåller återigen sin ståndpunkt att det är fullt möjligt att införa ett straffrättsligt system inom ramen för den första pelaren om det är nödvändigt för att uppnå ett gemenskapsmål.

Kommissionen kan trots detta stödja den lösning som lagstiftaren antagit, men vill samtidigt understryka att detta inte avgör vilken ståndpunkt man kommer att inta inför domstolen i mål C-176/03 , och den förbehåller sig rätten att hävda sina institutionella rättigheter.”

- Ändringsförslag nr 29 och 32 om kustbevakning

Kommissionen bekräftar sin överenskommelse om tillvägagångssättet.

- Ändringsförslag nr 2 om genomgången av det internationella ersättningssystemet

Kommissionen understryker också att ändringsförslag nr 2 om genomgång av det internationella ersättningssystemet, som transportkommittén röstade om, inte antogs i kompromisspaketet. Syftet med det ändringsförslaget var att ändra skäl 7. På uppmaning av Europaparlamentet och rådet, gjorde kommissionen följande uttalande om skäl 7:

”Kommissionen upprepar sin inställning att den är besluten att fortsätta hjälpa medlemsstaterna i deras arbete att samordna sina positioner i arbetsgruppen (som sammanträder mellan partsmötena) för konventionen om upprättandet av en internationell fond för ersättning av skada orsakad av förorening genom olja i fråga om genomgången av det internationella ersättningssystemet för skada orsakad av förorening genom olja.

Kommissionen kommer att fortsätta att uppmuntra medlemsstaterna att ratificera internationella konventioner om ansvarsskyldighet och skadeersättning på sjöfartsområdet (exempelvis 1996 års konvention om ansvar och skadeersättning i samband med sjötransport av farliga och skadliga ämnen, 2001 års internationella konvention om ansvarighet för skada orsakad av förorening genom bunkerolja ( bunkerkonventionen), 2003 års protokoll till 1992 års internationella konvention om upprättandet av en internationell fond för ersättning av skada orsakad av förorening genom olja och 1996 års protokoll för att ändra 1976 års konvention om begränsning av skadeståndsansvar vid sjötransporter till havs).

Kommissionen bekräftar sina planer, som redan offentliggjorts i arbetsprogrammet för 2005, att i nästa lagförslag om sjösäkerhet infoga ett förslag om redares ansvarsskyldighet, som syftar till att kräva att redare som anlöper en hamn i en medlemsstat skall ha en ansvarsförsäkring som täcker fall som inte omfattas av relevanta internationella konventioner.”

5. Slutsatser

Kommissionen noterar att Europaparlamentet och rådet i det här direktivet inte har velat införa ett obligatoriskt straffrättsligt system för olagliga utsläpp till havs av förorenande ämnen. I sitt uttalande uttrycker kommissionen sin besvikelse över den låga ambitionsnivån i det kommande direktivet. Kommissionen anser dock att det uppnådda resultatet varken ändrar förslagets mål eller anda, och kan därför ge det sitt stöd.