Yttrande från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om Meddelande från kommissionen till Europaparlamentet, rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén samt Regionkommittén om EU:s strategi mot människohandel 2021–2025

(COM(2021) 171 final)

(2021/C 517/12)

Föredragande: Carlos Manuel TRINDADE

Remiss Europeiska kommissionen, 31.5.2021 Rättslig grund Artikel 304 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt Ansvarig sektion Sysselsättning, sociala frågor och medborgarna Antagande av sektionen 7.9.2021 Antagande vid plenarsessionen 22.9.2021 Plenarsession nr 563 Resultat av omröstningen (för/emot/nedlagda röster) 215/1/4

1. Slutsatser och rekommendationer

1.1 Människohandel är först och främst en allvarlig kränkning av de mänskliga rättigheterna. Den kränker grundläggande rättigheter såsom frihet, värdighet och jämlikhet som är inskrivna i många instrument, såsom den allmänna förklaringen om de mänskliga rättigheterna, Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna, Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna och fördraget om Europeiska unionens funktionssätt.

1.2 De bakomliggande orsakerna till människohandel ligger i offrens utsatthet, som orsakas av fattigdom, ojämlikhet mellan könen och våld mot kvinnor och barn, konfliktsituationer och situationer efter konflikter, brist på social integration, brist på möjligheter och sysselsättning, brist på tillgång till utbildning samt barnarbete.

1.3 Människohandlarna utnyttjar dessa sårbarheter för att utveckla en kriminell, komplex och mycket lukrativ affärsmodell, som fortfarande innebär låg risk och hög avkastning.

1.4 Pandemin har förvärrat människors ekonomiska och sociala utsatthet samt hämmat tillgången till rättslig prövning och bestraffning av brott. Parallellt har människohandlarna utvecklat en ny affärsmodell där de rekryterar och utnyttjar offer på nätet.

1.5 Europeiska ekonomiska och sociala kommittén (EESK) stöder i stort Europeiska unionens strategi mot människohandel 2021–2025 (nedan kallad ”strategin”) som lagts fram av kommissionen, men har en rad iakttagelser, förslag och rekommendationer som framförs i detta yttrande.

1.6 EESK anser liksom kommissionen att det finns ett behov av att kvaliteten på de data som samlas in om detta fenomen förbättras på ett harmoniserat sätt i medlemsstaterna ( 1 ) . För att bekämpa människohandeln mer effektivt krävs, särskilt vid utarbetandet av lämpliga åtgärder, grundliga och aktuella kunskaper om denna företeelse, i synnerhet om alla berörda grupper (offer, människohandlare, användare) och hur nätverken för människohandel fungerar. Om vi inte tar itu med frågan på detta sätt underskattar vi människohandelns verkliga omfattning och lägger inte tillräckligt stor vikt vid den.

1.7 EESK konstaterar att åtgärderna för att bekämpa människohandel inte har varit tillräckligt effektiva och att de måste intensifieras med en mer omfattande strategi och nya åtgärder ( 2 )

1.8 EESK stöder möjligheten att se över direktivet mot människohandel efter en utvärdering av hur det har genomförts, men konstaterar att det visserligen är nödvändigt att förbättra påföljderna för att bekämpa människohandeln, men inte tillräckligt.

1.9 Kommittén understryker och stöder avsikten att fastställa minimistandarder på EU-nivå som kriminaliserar de nätverk som ägnar sig åt handel med och utnyttjande av människor samt ”användning av tjänster som utförs av offer för människohandel”. Denna kriminalisering bör omfatta alla led i den avtals- och underleverantörskedja som är involverad i handel med och utnyttjande av människor.

1.10 EESK anser att kampen mot människohandel, för att vara mer ändamålsenlig, måste bygga på en mer omfattande analys som tar hänsyn till den sociala aspekten av det sammanhang som gör det möjligt att öka sådan handel – något som bara ibland beaktas vid utformningen av strategin.

1.11 Kommittén konstaterar ( 3 ) också att det finns ett samband mellan människohandelns utveckling i låginkomstländer och människohandel med barn: ”I låginkomstländer är hälften av alla offer för människohandel barn, och de flesta av dem tvingas till barnarbete”.

1.12 Denna situation är kopplad till familjers försörjningsproblem. EESK anser att offrens enorma lidande bör leda till att ett humant tillvägagångssätt införs för deras situation i alla led. Det huvudsakliga tillvägagångssättet i strategin får inte begränsas till att skicka tillbaka offren eller uppmuntra dem till frivilligt återvändande till ursprungslandet, eftersom man därigenom underskattar villkoren där och gör offren mer utsatta för människohandlare. Det bör i stället också inbegripa erkännande av rätten till integration i värdsamhället.

1.13 EESK konstaterar att det inte ingår någon åtgärd alls för att erkänna och genomdriva offrens rättigheter eller att omedelbart ge hjälp, stöd eller skydd (medicinskt, juridiskt osv.), särskilt när det gäller bestraffning som offren utsätts för av dem som utnyttjar dem. Kommittén föreslår att kommissionen införlivar detta förslag i strategin.

1.14 Vi konstaterar att strategin tar hänsyn till de svårigheter som offren ställs inför när det gäller att återuppbygga sina liv och att det erkänns att deras möjligheter att träda in på arbetsmarknaden är små, men noterar att det inte planeras några åtgärder för att ändra på detta ( 4 ) . För att råda bot på denna situation föreslår kommittén att offren ska få rätt att integreras i värdsamhället genom en lämplig och snabb integrationsprocess.

1.15 I EU-lagstiftningen föreskrivs endast möjligheten för offer att beviljas uppehållstillstånd om de samarbetar i utredningen och lagföringen av människohandlarna. EESK vill fästa uppmärksamheten på att denna situation kan vara ytterst skadlig för offren, eftersom den tvingar dem att återuppleva alla de händelser och trauman som de varit med om, utan hänsyn till deras fysiska eller psykiska hälsa. Kommittén föreslår att dessa situationer ska bedömas från fall till fall, beroende på varje offers omständigheter och psykologiska profil. Offren bör i synnerhet få starkt psykologiskt stöd för att kunna uthärda att återuppleva och vittna om det trauma de har utsatts för.

1.16 EESK välkomnar kommissionens ståndpunkt att offer inte bör straffas för brott som de har tvingats begå, samt att rådets direktiv från 2004 bör ses över när det gäller uppehållstillstånd som utfärdas till dessa offer för människohandel, i syfte att skydda dem.

1.17 I detta avseende föreslår EESK att en offentlig fond vederbörligen ska kompensera alla offer för människohandel, med beaktande av hur allvarligt lidande de har utsatts för. Vid arbetskraftsutnyttjande skulle de även ha rätt att erhålla ersättning som motsvarar de tillhandahållna tjänsterna. Det skulle vara nödvändigt att fastställa vem som är den direkta mottagaren av det utförda arbetet, det vill säga den slutliga arbetsgivaren eller, i särskilda fall, den som drar nytta av arbetet, om ”leveranskedjorna” visar sig utgöra en ogenomtränglig labyrint.

1.18 EESK anser att situationen för mindre kvalificerade och fattigare ekonomiska migranter som kommer till Europa i sökandet efter bättre levnads- och arbetsvillkor inte beaktas i EU:s invandringslagstiftning, medan detta redan görs för mer högkvalificerade migranter och de med större ekonomiska resurser. Denna brist, har, genom avsaknaden av mekanismer som möjliggör laglig invandring, bidragit till att ekonomiska migranter blir involverade i nätverk för människohandel. Kommittén rekommenderar att EU-institutionerna antar lagstiftning för att råda bot på denna situation.

1.19 EESK anser att införlivandet av en internationell dimension ( 5 ) i strategin skulle öka effektiviteten i kampen mot människohandeln. Kommittén konstaterar dock att man inte har lagt någon större vikt vid behovet av att skapa anständiga och adekvata ekonomiska och sociala villkor ( 6 ) för människor i ursprungsländerna, trots att det är det huvudsakliga sättet att hindra eller förebygga rekrytering av offer för människohandel. Vi föreslår att man betraktar utvecklingssamarbetet och ansträngningarna för att uppnå FN:s mål för hållbar utveckling som de viktigaste sätten att skapa sådana strukturella villkor, och att detta integreras i strategin.

1.20 När det handlar om ekonomisk verksamhet och människohandel för arbetskraftsutnyttjande konstaterar EESK att det inte finns någon hänvisning i strategin till den illojala konkurrens som utövas av företag som använder denna arbetskraft i förhållande till andra som följer lagstiftningen. Denna form av social dumpning är oförenlig med företagens sociala ansvar och bör, vid sidan av de polisiära och rättsliga områdena, också tas upp inom den sociala dialogen.

1.21 EESK konstaterar att det finns en tendens att i större utsträckning utnyttja denna arbetskraft inom sektorer där den informella ekonomin är mer närvarande och där det råder en generell brist på social dialog, kollektiva förhandlingar och kollektivavtal. För att bättre kunna bekämpa arbetskraftsutnyttjande föreslår EESK att kommissionen i strategin inkluderar ett aktivt deltagande av arbetsmarknadens parter i kampen mot människohandel, i enlighet med deras befogenheter och med hänsyn till deras oberoende, och att den i samband med detta främjar både social dialog och kollektivavtal, som är viktiga instrument i detta avseende.

1.22 EESK välkomnar kommissionens kommande initiativ om hållbar bolagsstyrning, som särskilt syftar till att säkerställa att offentlig upphandling främjar öppenhet och är socialt ansvars-tagande ( 7 ) . Kommittén noterar att ett antal kollektivavtal redan har ingåtts på nationell nivå i syfte att förebygga förekomsten av övergrepp och människohandel på arbetsplatsen och ge ersättning till offren ( 8 ) . EESK rekommenderar att man i strategin införlivar dessa exempel på god praxis, som bör främjas och spridas i medlemsstaterna som ett konkret sätt att säkerställa sådan insyn.

1.23 EESK välkomnar kommissionens åtagande att stärka direktivet om sanktioner mot arbetsgivare som inte följer befintlig lagstiftning, vilket kommer att göra det möjligt att skärpa de sanktioner som gäller för dem ( 9 )

1.24 EESK konstaterar att det i strategin inte finns någon hänvisning till vikten av att involvera civilsamhällesorganisationer och arbetsmarknadsparter, i synnerhet fackföreningar. Dessa organisationers roll och verksamhet under årens lopp när det gäller att identifiera, rapportera och bekämpa människohandel och aktivt stödja offren – särskilt på områden som rör människohandel för sexuellt utnyttjande och arbetskraftsutnyttjande av barn – bör lyftas fram och värdesättas. EESK föreslår att frågan om dessa organisationers deltagande införlivas i strategin och att de får tillräckligt stöd, även ekonomiskt.

1.25 EESK konstaterar också att det i strategin inte nämns något om det betydande stöd som tillhandahålls av civilsamhällesorganisationer, solidaritetsnätverk och arbetsmarknadens parter för att skydda, välkomna och integrera offren eller om behovet av ekonomiskt stöd för denna verksamhet. Kommittén föreslår att kommissionen införlivar denna dimension i sitt förslag.

1.26 EESK stöder åsikten att det i denna kamp är nödvändigt att förutom Europol och Eurojust även involvera Europeiska arbetsmyndigheten i nära samarbete med nationella myndigheter, särskilt yrkesinspektionerna. Man bör även stärka deras befogenheter och förse dem med materiella resurser, särskilt digitala och formella sådana. Vi föreslår också att medlemsstaterna i kommissionens strategi ska uppmanas att respektera de kvoter som anges i Internationella arbetsorganisationens (ILO) konvention nr 81 ( 10 )

2. Bakgrund

2.1 Alla ser vi det, hör om det och läser om det. Ingen kan bortse från att människohandel orsakar stor oro för offren, kränker deras värdighet, berövar dem deras frihet och förstör deras liv. EESK och alla dess ledamöter, tillsammans med alla medborgare i Europeiska unionen, är djupt medvetna om människohandelns hemska realitet och de katastrofala följderna för offren, står vid deras sida och stöder alla åtgärder för att bekämpa och utrota människohandeln.

2.2 Studier och rapporter har ökat kunskapen om detta fenomen och bidrar till att förbättra insatsstrategierna. Trots detta utsätter människohandel tusentals människor för fara varje år, särskilt kvinnor och barn. Följande iakttagelser har gjorts: i) Åren 2017–2018 identifierades 14 000 nya offer. Antalet kan vara högre med tanke på svårigheterna med sådana undersökningar. ii) Nästan hälften av offren är EU-medborgare och resten kommer från länder utanför EU – från Afrika, västra Balkan och Asien (11). iii) Merparten är kvinnor och flickor som utsätts för människohandel för sexuellt utnyttjande. iv) Arbetskraftsutnyttjande drabbar 15 % av offren, men de flesta offren upptäcks inte. v) De viktigaste områdena där det förekommer människohandel för arbetskraftsutnyttjande är jordbruk och skogsbruk, byggbranschen, hotell- och restaurangbranschen, städbranschen, hushållsarbeten och tillverkning (t.ex. textil- och klädsektorn samt livsmedelssektorn (12)). vi) De flesta människohandlare är EU-medborgare. vii) Denna brottslighet skapar stora vinster för människohandlarna, uppskattningsvis 29,4 miljarder euro 2015, varav cirka 14 miljarder euro kom från sexuellt utnyttjande (13). I dessa siffror tas inte hänsyn till människohandel för arbetskraftsutnyttjande (14) viii) De ekonomiska kostnaderna för människohandel 2020 uppgick till 2,7 miljarder euro. ix) Människohandlarna utnyttjar sociala orättvisor och människors ekonomiska och sociala utsatthet. x) Nästan en fjärdedel av alla offer är barn som utsätts för människohandel för sexuellt utnyttjande (15). xi) De huvudsakliga formerna av utnyttjande av offer för människohandel är sexuellt utnyttjande, tvångsarbete, påtvingad brottslighet, påtvingat tiggeri och människohandel med barn (16).

2.3 Strategin mot människohandel 2021–2025 ( 17 ) har utarbetats mot bakgrund av å ena sidan en växande medvetenhet om att EU måste bekämpa människohandel på grund av sitt engagemang till försvar för den mänskliga värdigheten och mänskliga rättigheter, och å andra sidan det faktum att människohandeln fortsätter att öka.

2.4 Sedan 2002 har EU tagit till alltmer kraftfulla åtgärder på detta område, och det nuvarande förslaget till strategi syftar till att fullfölja detta tillvägagångssätt ( 18 )

2.5 Europaparlamentets och rådets direktiv 2011/36/EU ( 19 ) var ett stort steg framåt i kampen mot människohandel och blev med rätta känt som ”direktivet mot människohandel”. Begreppet människohandel fördjupades och utvidgades.

2.6 I direktivet utvidgades begreppet människohandel till nya former av utnyttjande av människohandelsoffer. EESK vill särskilt uppmärksamma artikel 2 i direktivet – Människohandelsbrott – med de huvudsakliga riktlinjerna för att bekämpa människohandel.

2.7 EESK pekar på sina viktiga yttranden om människohandel, vars slutsatser på ett övergripande sätt bidragit till att bekämpa detta gissel vid den tidpunkt då var och en av dem utarbetades. Det är mot denna bakgrund som kommissionen lägger fram förslaget till strategi ( 20 )

2.8 Det är uppdelat i sex avsnitt och för vart och ett av dem gör kommissionen 26 egna åtaganden, samtidigt som den uppmanar medlemsstaterna att anta 16 åtgärder för att genomföra strategin inom de olika kapitlens tillämpningsområde, vilket innebär att strategin omfattar totalt 42 initiativ och åtgärder. Allmänna kommentarer

3. Allmänna kommentarer

3.1 Om behovet av data (kunskap om situationen)

3.1.1 EESK understryker att kommissionen erkänner att människohandeln trots de åtgärder som vidtagits fortsätter att öka i EU, med ett ökande antal offer. Detta medför mycket höga mänskliga, sociala och ekonomiska kostnader, särskilt på grund av de kriminella organisationernas verksamhetsmodell.

3.1.2 EESK påpekar att antalet identifierade och förmodade offer återspeglar situationens allvar, men att det finns ett behov av att ta reda på mer om vad som faktiskt händer. Det är fortfarande svårt att få fram data, särskilt i samband med covid-19-pandemin som hindrar tillgången till viss information till följd av de strikta nedstängningsåtgärder som både den offentliga och privata sektorns personal utsatts för.

3.2 Om bekämpning av människohandel

3.2.1 EESK betonar att strategin är inriktad på straffrättsliga och säkerhetsmässiga aspekter i kampen mot människohandel som ett brott. Dessa står i centrum för åtgärderna i deras olika dimensioner.

3.2.2 Kommittén noterar att man i strategin värdesätter lagstiftningens roll i detta sammanhang och framhäver direktivet mot människohandel, men konstaterar att införlivandet, trots kommissionens övervakning av dess genomförande, är ojämnt och framför allt att många förövare fortfarande går ostraffade i EU och att antalet fällande domar mot människohandlare fortfarande är lågt ( 21 )

3.3 Om den sociala dimensionen i kampen mot människohandel

3.3.1 EESK ställer sig bakom följande konstaterande i meddelandet ( 22 ) : ”Unga kvinnor och barn från romska befolkningsgrupper är [sic] löper särskilt stor risk för utnyttjande och människohandel, på grund av flera socioekonomiska faktorer såsom flerdimensionell fattigdom […]”.

3.3.2 EESK vill fästa uppmärksamheten på att människor som både lever i flerdimensionell fattigdom och har andra särskilda egenskaper (personer med funktionsnedsättning, hbti-personer osv.) också är särskilt sårbara för utnyttjande och människohandel.

3.3.3 Kommittén konstaterar ( 23 ) också att det finns ett samband mellan människohandelns utveckling i låginkomstländer och människohandel med barn: ”I låginkomstländer är hälften av alla offer för människohandel barn, och de flesta av dem tvingas till barnarbete”.

3.3.4 EESK noterar och anser det vara mycket positivt att Europeiska arbetsmyndigheten, yrkesinspektionerna i medlemsstaterna, arbetsmarknadens parter, många organisationer i det civila samhället och många medier och sociala nätverk kontinuerligt fungerar som visselblåsare och bekämpar människohandel, särskilt genom att dela och sprida information, rapportera och bekämpa vissa situationer och söka efter alla typer av lösningar för att skydda offer och straffa människohandlare. Kommittén föreslår att kommissionen inbegriper dessa insatser i strategin och lyfter fram dem som exempel på god praxis.

3.3.5 EESK påpekar att man i vissa fall har kriminaliserat många civilsamhällesorganisationer som har vidtagit mycket lovvärda åtgärder i de olika stegen för att bekämpa människohandel och stödja offren, bland annat för att rädda skeppsbrutna människor, ta emot offer för människohandel eller bidra till deras integration. Kommittén motsätter sig en sådan kriminalisering och uppmanar kommissionen att ta itu med denna situation i strategin.

3.4 Om offrens rättigheter

3.4.1 EESK anser att offrens situation inte hanteras på ett konsekvent humant sätt genom hela strategin.

3.4.2 Kommittén anser att offrens tillgång till sina rättigheter bör vara en central fråga, i linje med en strategi som alltid är inriktad på att bekräfta offrens mänskliga värdighet och deras mänskliga rättigheter.

3.4.3 Vi understryker att situationen för offer som inte är EU-medborgare är ännu svårare. EESK påpekar att offren i många fall, oavsett om de är medborgare i Europeiska unionen eller i tredjeländer, kan bli tillgängliga för människohandlare och riskera att bli utsatta för människohandel igen.

3.5 Om strategins fullständighet och dess genomförande

3.5.1 blandade migrationsströmmar via alla typer av vägar och genom organisationer som är en del av den organiserade brottsligheten Kommittén är medveten om att offren, som kommissionen påpekar, smugglas in till EU ivia alla typer av vägar och genom organisationer som är en del av den organiserade brottsligheten ( 24 ) . Insatserna för att ta itu med denna situation får dock inte begränsas till bekämpning av smugglingsnätverk, utan bör vara mer övergripande.

3.5.2 EESK understryker att strategin mot människohandel därför inte får skiljas från den nya migrations- och asylpakten, och inte heller från handlingsplanen för integration och inkludering 2021–2027 ( 25 ) . Kommittén framhåller att handlingsplanen för den europeiska pelaren för sociala rättigheter också bör ses som en övergripande ram för EU:s sociala strategi. EESK anser att kommissionen bör säkerställa en god samordning med Europeiska unionens övriga socialpolitiska åtgärder, skapa synergieffekter och göra dem mer ändamålsenliga.

3.5.3 Kommittén stöder utarbetandet av det gemensamma uttalandet om ett åtagande av tio europeiska byråer att samarbeta. Vi föreslår att årliga rapporter lämnas in om det utförda arbetet.

3.5.4 Kommittén välkomnar det antagna jämställdhetsperspektivet och att strategin innehåller flera förslag för att förbättra insatserna för att bekämpa människohandel när offren är barn.

4. Särskilda kommentarer

4.1 Om avsnitt 2

4.1.1 EESK anser att skyddet av offren, särskilt kvinnor och barn, måste säkerställas på ett ändamålsenligt sätt i alla skeden ( 26 ) . I detta syfte bör de civilsamhällesorganisationer som är verksamma på detta område samt arbetsmarknadsparterna involveras i alla skeden av processen.

4.1.2 EESK välkomnar och stöder kommissionens ståndpunkt om att genomförandet av EU:s direktiv mot människohandel måste säkerställas i alla medlemsstater, och att översynen bör bygga på en grundlig bedömning av de brister som identifierats och på den utveckling som konstaterats i frågan, särskilt när det gäller rekrytering och utnyttjande av offer via nätet.

4.1.3 Kommittén anser att strategin främst bör vara inriktad på att offren, om de så önskar, åter ska kunna komma i åtnjutande av sina mänskliga rättigheter fullt ut, genom att säkerställa att de först och främst får tillgång till skydd och ersättning för det lidande som de utsatts för, inbegripet möjlighet att utöva ett arbete, med de rättigheter som gäller, på den plats där de befinner sig, snarare än att de ska skickas tillbaka eller på annat sätt återföras till sina ursprungsländer. Det bör finnas ett engagemang för offrens integration, både om de väljer att stanna i det land där de befinner sig och om de frivilligt väljer att återvända till sitt ursprungsland. EESK erinrar om att offren måste ges rätt att integreras i värdsamhället genom en särskild process för snabb integration.

4.1.4 Kommittén välkomnar kommissionens åtagande att säkerställa lämplig finansiering för att bekämpa människohandel i och utanför EU ( 27 )

4.2 Om avsnitt 3

4.2.1 EESK välkomnar kommissionens förslag om att medlemsstaterna bör överväga att straffbelägga medveten användning av tjänster som utförs av offer för människohandel ( 28 )

4.2.2 Kommittén föreslår att man främjar arbetsmarknadsparternas deltagande i nationella och gränsöverskridande insatser för övervakning och bekämpning av människohandel och tvångsarbete, i samarbete med medlemsstaternas yrkesinspektioner och Europeiska arbetsmyndigheten. Kommittén noterar att ett antal kollektivavtal redan har ingåtts på nationell nivå i syfte att förebygga förekomsten av övergrepp och människohandel på arbetsplatsen och ge ersättning till offren ( 29 ) . Kommittén anser att strategin bör inbegripa dessa exempel på god praxis, som bör uppmuntras och tillämpas i medlemsstaterna.

4.2.3 När det gäller människohandel uppmärksammar vi att det även är nödvändigt att analysera konsekvenserna av den massiva spridningen av nya arbetsformer och dess konsekvenser för nya former av arbetskraftsutnyttjande. I strategin hänvisas med rätta till användningen av digitala nätverk, men fokus förefaller ligga mer på människohandel för sexuellt utnyttjande än på arbetskraftsutnyttjande, särskilt genom användning av digitala plattformar. EESK rekommenderar att man i strategin tar ett helhetsgrepp på detta.

4.2.4 EESK stöder kommissionens åtagande att se till att det inte förekommer tvångsarbete i europeiska företags värdekedjor och att deras leveranskedjor är fria från barnarbete ( 30 )

4.3 Om avsnitt 4

4.3.1 EESK instämmer i kommissionens konstaterande om att den organiserade brottsligheten försöker tränga in i laglig ekonomisk verksamhet, med de risker det innebär för samhället i sig. För att bekämpa den är det bland annat nödvändigt att systematiskt använda finansiella utredningar inom ramen för polisutredningar samt att utarbeta och införa en stark ram för att identifiera, beslagta och förverka vinning av brott ( 31 )

4.3.2 EESK håller med om att det finns ett behov av att stärka kapaciteten för att bekämpa människohandel genom systematisk utbildning av rättstillämpare och brottsbekämpande myndigheter, varvid man inom ramen för utbildningen alltid bör ta hänsyn till offrens perspektiv och behov ( 32 ) . Kommittén vill särskilt uppmärksamma behovet av att öka de mänskliga resurserna för de tjänsteavdelningar som arbetar med denna fråga.

4.3.3 EESK anser att kampen mot affärsmodellen för rekrytering och utnyttjande av offer via nätet kräver att de rättsliga skyldigheter som redan åläggs plattformarna fullgörs och att man för en dialog med berörda teknik- och internetföretag för att minska användningen av onlineplattformar för rekrytering och utnyttjande av offer ( 33 ) . Enligt kommittén skulle det europeiska observatoriet för digitala medier ( 34 ) kunna utgöra ett användbart verktyg för att övervaka olagliga rekryteringskanaler online för människohandel.

4.3.4 EESK anser att det är mycket viktigt att se till att internetleverantörer och närstående företag stöder kampen mot människohandel genom att identifiera och avlägsna material som är förknippat med utnyttjande av och övergrepp mot offer.

4.3.5 Kommittén vill särskilt uppmärksamma att en framgångsrik kamp för att upplösa den kriminella modellen och motverka utnyttjande av offer för människohandel i stor utsträckning är beroende av att hela samhället deltar aktivt samt av att framför allt medborgarna, de lokala myndigheterna, utbildningsväsendet, hälso- och sjukvården, arbetsmarknadens parter och det civila samhällets organisationer agerar, och av de budskap som sprids i medier och sociala nätverk. Samhället har en del av ansvaret i kampen mot människohandel. Vi föreslår att man i strategin överväger särskilda informations- och utbildningsprogram för dessa institutionella aktörer och samhällsaktörer, eftersom strategins ändamålsenlighet är direkt kopplad till deras engagemang och effektivitet.

4.4 Om avsnitt 5

4.4.1 EESK anser att effektivare system för vidareslussning av offer för människohandel bör främjas för att säkerställa deras skydd och rättigheter på medlemsstatsnivå, genom samordnade åtgärder och med expertstöd från civilsamhällesorganisationer, arbetsmarknadsparter och internationella icke-statliga organisationer, bland annat med beaktande av utbyte av bästa praxis ( 35 )

4.4.2 Kommittén stöder kommissionens ståndpunkt att offer inte bör straffas för brott som de har tvingats begå, liksom att rådets direktiv från 2004 bör se över vad gäller uppehållstillstånd som utfärdas till offer för människohandel, i syfte att skydda dem.

4.4.3 EESK stöder kommissionens ståndpunkt om att stärka samarbetet om införandet av en europeisk vidareslussningsmekanism.

4.4.4 När det gäller barn betonar EESK att det krävs en livstidsstrategi, eftersom en traumatiserande händelse under barndomen kommer att få följder i tonåren och vuxenlivet. Vi anser att stöd till dessa barns utveckling bör ingå i strategin för stöd till offer.

4.5 Om avsnitt 6

4.5.1 EESK understryker att uppnåendet av FN:s mål för hållbar utveckling på den internationella arenan är en oumbärlig grundval för att i ursprungsländerna skapa förutsättningar på det ekonomiska och sociala området och i fråga om mänskliga rättigheter och politiska förhållanden för att deras medborgare ska kunna leva ett värdigt liv i fred och säkerhet. Åtgärder för samarbete för hållbar utveckling som genomförs av EU och medlemsstaterna är ett av de viktigaste instrumenten för detta, vilket EESK lyfter fram, stöder och föreslår ska främjas i strategin.

4.5.2 EESK stöder de insatser som kommissionen genomför inom ramen för yttre åtgärder tillsammans med FN:s olika organ och Europarådet för att bekämpa människohandel, och påpekar samtidigt att ILO har mycket lång och mångfasetterad erfarenhet i denna kamp ( 36 ) . Internationella organisationen för migration (IOM) har också omfattande erfarenheter och bästa praxis som bör beaktas. EESK rekommenderar att kommissionen inkluderar dessa organ i de interinstitutionella förbindelser genom vilka den kommer att genomföra strategin.

4.5.3 EESK anser att förekomsten av blandade migrationsströmmar, genom vilka migranter förs in i Europa parallellt med människohandel, inte bara bör ses ur ett perspektiv av att bekämpa smugglingsnätverk, och hänvisar i detta hänseende till den nya migrationspakten ( 37 )

Bryssel den 22 september 2021. Christa SCHWENG Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs ordförande

(1) COM(2021) 171 final, s. 9 och 12.

(2) COM(2021) 171 final, fotnoterna på s. 4 (20) och s. 10 (39 och 41).

(3) COM(2021) 171 final, avsnitt 6 – Den internationella dimensionen.

(4) COM(2021) 171 final, s. 17.

(5) COM(2021) 171 final, avsnitt 6 – Den internationella dimensionen.

(6) COM(2021) 171 final, s. 16.

(7) COM(2021) 171 final, s. 8.

(8) Se ILO:s rapport från 2021: ”Access to protection and remedy for human trafficking victims for the purpose of labour exploitation in Belgium and the Netherlands”.

(9) COM(2021) 171 final, s. 7 och 8.

(10) Enligt ILO-konvention nr 81 (om arbetsmiljöinspektion) ska det finnas en arbetsmiljöinspektör per 10 000 arbetstagare.

(11) COM(2021) 171 final, s. 1 och 18.

(12) COM(2021) 171 final, s. 6.

(13) COM(2021) 171 final, s. 6.

(14) COM(2021) 171 final, s. 6.

(15) COM(2021) 171 final, s. 13.

(16) COM(2021) 171 final, s. 10.

(17) COM(2021) 171 final.

(18) Vi hänvisar till rådets rambeslut 2002/629/RIF av den 19 juli 2002 om bekämpande av människohandel (EUT L 203, 1.8.2002, s. 1), EU:s plan för bästa metoder, standarder och förfaranden för att bekämpa och förhindra människohandel (2005), Europarådets konvention om bekämpande av människohandel (1.2.2008) och ”Stockholmsprogrammet – ett öppet och säkert Europa i medborgarnas tjänst och för deras skydd” (2010).

(19) Europaparlamentets och rådets direktiv 2011/36/EU av den 5 april 2011 om förebyggande och bekämpande av människohandel, om skydd av dess offer och om ersättande av rådets rambeslut 2002/629/RIF (EUT L 101, 15.4.2011, s. 1).

(20) Bekämpande av människohandel (EUT C 51, 17.2.2011, s. 50); Förebyggande åtgärder för att skydda barn mot sexuella övergrepp (EUT C 24, 28.1.2012, s. 154); Utrotande av människohandel (EUT C 44, 15.2.2013, s. 115); Den europeiska säkerhetsagendan (EUT C 177, 18.5.2016, s. 51).

(21) COM(2021) 171 final, s. 10.

(22) COM(2021) 171 final, avsnitt 5 – Att skydda och stödja offren, framför allt kvinnor och barn, samt stärka deras egenmakt.

(23) COM(2021) 171 final, avsnitt 6 – Den internationella dimensionen.

(24) COM(2021) 171 final, avsnitt 6 – Den internationella dimensionen.

(25) COM(2021) 171 final, s. 16.

(26) COM(2021) 171 final, avsnitt 2.

(27) COM(2021) 171 final, s. 5.

(28) COM(2021) 171 final, s. 6.

(29) Se ILO:s rapport från 2021: ”Access to protection and remedy for human trafficking victims for the purpose of labour exploitation in Belgium and the Netherlands”.

(30) COM(2021) 171 final, s. 8.

(31) COM(2021) 171 final, s. 10.

(32) COM(2021) 171 final, s. 11.

(33) COM(2021) 171 final, s. 12.

(34) Se Europeiska kommissionens generaldirektorat för kommunikationsnät, innehåll och teknik.

(35) I detta sammanhang utgör det nya system som införts i Portugal bästa praxis, nämligen systemet för nationell omklassificering för barn som (antas) vara offer för människohandel.

(36) Konventionen om tvångsarbete, 1930 (nr 29) och konventionen om avskaffande av tvångsarbete, 1957 (nr 105) samt ILO-protokollet från 2014 till konventionen om tvångsarbete och avskaffande av tvångsarbete.

(37) COM(2021) 171 final, s. 18.