5.4.Andelen körförbud per fordonskategori och per registreringsmedlemsstat

5.3.Typer av fel och uppgifter fördelade per medlemsstat

Vägkontrollerna utförs i regel i flera steg. Först görs en okulärbesiktning av fordonets underhållsskick vid stillastående och en kontroll av dokumentationen av fordonets senaste vägkontroll och trafiksäkerhetsprovning. En ingående kontroll av möjliga brister baserat på förteckningen över punkter i direktivet kan också göras på plats eller på en provningsanläggning i närheten. Vid en ingående vägkontroll ska resultatet dokumenteras i en rapport om vägkontroll av trafiksäkerheten enligt den förlaga som anges i direktivet. Dessa uppgifter ska medlemsstaterna sedan lämna in till kommissionen.

De nyttofordon som kontrolleras ska väljas ut genom ett riktat urval, där man särskilt riktar in sig på fordon som förefaller vara dåligt underhållna.

En vägkontroll innebär en oanmäld undersökning av ett nyttofordon som är i trafik inom en medlemsstats territorium. Kontrollen sker framförallt på allmänna huvudvägar och utförs av en myndighet eller ett annat organ under myndighetens överinseende.

Enligt direktiv 2009/40/EG om provning av motorfordons och tillhörande släpfordons trafiksäkerhet ska nyttofordon provas en gång om året. Den årliga provningen anses dock inte vara tillräcklig för att garantera att fordonen fortsätter att vara i ett trafiksäkert skick under hela året. Som tillsynsåtgärd måste den årliga provningen därför kompletteras med riktade vägkontroller.

I direktivet anges nio olika punkter (se avsnitt 4 nedan) som kan komma att kontrolleras vid vägkontrollerna. Om det kontrollerade fordonet på någon punkt inte uppfyller gällande trafiksäkerhetskrav kan fordonet beläggas med körförbud. Det kontrollerade fordonets samtliga brister ska tas upp i den kontrollrapport som ska överlämnas till föraren av fordonet. Enligt direktivet ska kommissionen, baserat på de uppgifter som medlemsstaterna lämnat in, lägga fram en rapport för Europaparlamentet och rådet om tillämpningen av direktivet tillsammans med en sammanfattning av de resultat som uppnåtts.

Antalet kontrollerade nyttofordon, fördelade mellan sju fordonskategorier och per registreringsland.

Enligt artikel 6 i direktivet ska medlemsstaterna vartannat år till kommissionen överlämna de uppgifter som har samlats in för de två föregående åren i fråga om följande:

3.UPPGIFTER FRÅN MEDLEMSSTATERNA

Detta är den femte rapporten om hur direktiv 2000/30/EG tillämpas i medlemsstaterna. Rapporten avser perioden 2013–2014. De uppgifter som medlemsstaterna samlat in om denna period ska ha lämnats in till kommissionen senast den 31 mars 2015.

För att underlätta medlemsstaternas rapportering skickade kommissionen i början av mars 2015 ut ett informationsbrev och en mall för rapporteringen. Mallen har tagits fram av kommissionen och medlemsstaternas experter gemensamt för att underlätta insamlingen och rapporteringen av uppgifterna som är mycket komplicerade. Det är dock inte obligatoriskt att använda den. Alla medlemsstater som uppfyllde rapporteringskravet använde mallen och lämnade in uppgifterna elektroniskt, vilket underlättade analysarbetet betydligt.

Uppgifterna lämnades emellertid inte alltid in i tid. Arton medlemsstater (Belgien, Bulgarien, Kroatien, Danmark, Estland, Finland, Grekland, Ungern, Lettland, Litauen, Malta, Nederländerna, Polen, Rumänien, Slovenien, Spanien, Sverige och Storbritannien) lämnade in uppgifter om antalet kontrollerade fordon, indelade efter kategori och registreringsland, samt uppgifter om kontrollerade punkter och konstaterade fel. Kommissionen kontaktade de återstående tio medlemsstaterna och därefter inkom åtta av dem med de erforderliga uppgifterna. Under samtalen med Frankrike och Tyskland konstaterades dock att dessa båda medlemsstater inte kunde lämna de erforderliga uppgifterna enligt kraven i direktivet.

Frankrike lämnade endast sammanslagna uppgifter för de två kategorierna för tunga lastfordon (N2 och N3) och för de två kategorierna för bussar (M2 och M3) i stället för att skilja på dem. Frankrike lämnade inte heller några uppgifter om släpvagnar (kategorierna O3 och O4). Det innebär att man endast har använt de totala siffrorna i denna rapport och att man vid jämförelser har bortsett från de franska uppgifterna.

Tyskland använde å sin sida de fordonsklasser som gällde innan direktiv 2010/47/EU ändrades och kunde inte lämna uppgifterna enligt de fordonskategorier som krävs enligt det ändrade direktivet. Eftersom det därför inte går att få fram uppgifter för fordonskategorierna används bara de totala siffrorna i denna rapport.

Uppgifterna från medlemsstaterna har varierat i fråga om fullständighet. Österrike, Tjeckien, Rumänien, Nederländerna, Grekland, Luxemburg, Polen och Kroatien lämnade även uppgifter för fordon som var registrerade utanför EU, indelade efter registreringsland, och Belgien och Italien lämnade en sammanfattning för länder utanför EU.

4.KONTROLLENS INNEHÅLL

Medlemsstaterna ska minst kontrollera och lämna de uppgifter som avses i punkt 10 i rapportformuläret i bilaga I till direktiv 2000/30/EG. Det rör sig om följande uppgifter:

Identifiering.

Bromssystem.

Styrning.

Sikt.

Belysningsutrustning och elektriskt system.

Axlar, hjul, däck och fjädring.

Chassi och chassiinfästningar.

Annan utrustning, inklusive färdskrivare och hastighetsbegränsande anordning.

Störningar, inklusive utsläpp och spill av bränsle och/eller olja.

5.STATISTISKA UPPGIFTER