SV Europeiska unionens officiella tidning C 232/1

Yttrande från Regionkommittén om ”Solidaritet i hälsa: att minska ojämlikhet i hälsa i EU”

(2010/C 000/01)

I. POLITISKA REKOMMENDATIONER

REGIONKOMMITTÉNS STÅNDPUNKT

Inledning

1. Regionkommittén gläder sig över att kommissionen är fast besluten att stödja och komplettera medlemsstaternas och de lokala och regionala myndigheternas insatser för att bekämpa ojämlikheter vad avser hälsa i Europeiska unionen. Det är mycket betydelsefullt att man erkänner omfattningen av problemet med skillnader i fråga om hälsa mellan och inom EU:s medlemsstater. Kommissionens uppfattning att ojämlikheter vad avser hälsa är en utmaning i samband med EU:s åtaganden i fråga om solidaritet, social och ekonomisk sammanhållning, mänskliga rättigheter och lika möjligheter är relevant och väl underbyggd. Kommissionen skulle emellertid i högre grad kunna betona det ”territoriella sammanhållningsmålet” som nyligen infördes genom Lissabonfördraget.

2. Regionkommittén erkänner och använder själv WHO:s definition av hälsa som ”ett tillstånd av totalt psykiskt och fysiskt välbefinnande och inte enbart avsaknad av funktionshinder eller sjukdom”.

3. ReK påminner kommissionen om att institutionerna nu enligt artikel 3 i Lissabonfördraget ska främja EU-medborgarnas välbefinnande.

4. Kommittén vill fästa kommissionens uppmärksamhet på det arbete som WHO har utfört genom Michael Marmots ”Closing the Gap in a Generation – Health Equity through action on the social determinants of health”. ReK anser att detta arbete bör bli en mycket viktig resurs för EU när det gäller att bekämpa ojämlikheter vad avser hälsa.

5. ReK stöder kommissionens bedömning att problemet med ojämlikhet vad avser hälsa är mycket komplext och att utvecklingen beror på många faktorer, i synnerhet konstaterandet att ojämlikheter finns på alla nivåer från EU-nivån till den lägsta lokala nivån, att den sociala ställningen är av stor betydelse och att det finns ett nära samband mellan hälsa och välstånd, att den ofördelaktiga situation som utsatta och socialt utestängda grupper befinner sig i får negativa hälsokonsekvenser samt att socialpolitiska beslut får olika effekter på hälso- och sjukvården och sociala stödtjänster.

6. ReK välkomnar att det i dokumentet till stora delar råder balans mellan europeiskt samarbete och subsidiaritetsprincipen i överensstämmelse med artikel 168 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt. Kommittén vill dock i detta sammanhang påpeka att det även efter Lissabonfördraget är den nationella hälsovårdspolitikens uppgift att minska ojämlikheten vad avser hälsa inom medlemsstaterna.

EU-politikens bidrag till att minska ojämlikheterna vad avser hälsa

7. Kommittén är medveten om att EU:s stödåtgärder generellt sett kan bidra till målet i artikel 168 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt och artikel 35 i EU:s stadga om de grundläggande rättigheterna om att ”[e]n hög hälsoskyddsnivå för människor skall säkerställas vid utformning och genomförande av all gemenskapspolitik och alla gemenskapsåtgärder”.

8. I artikel 35 i EU:s stadga om de grundläggande rättigheterna föreskrivs det att ”[v]ar och en har rätt till tillgång till förebyggande hälsovård och till medicinsk vård på de villkor som fastställs i nationell lagstiftning och praxis”.

9. Kommittén är positiv till de övergripande målen i EU:s hälsostrategi som stöder tillgång till hälso- och sjukvård, förebyggande av sjukdomar och främjande av en sund livsstil.

10. Regionkommittén skulle vilja få garantier från kommissionen om att förslaget till direktiv om tillämpningen av patienträttigheter vid gränsöverskridande hälso- och sjukvård fullt ut kommer att ta hänsyn till konsekvenserna för ojämlikheterna vad avser hälsa om förslaget genomförs.

11. Med tanke på att det i artikel 168 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt läggs så stor vikt vid förbättringen av hälso- och sjukvårdstjänster i gränsområden, efterlyser Regionkommittén stöd till angränsande regioner i olika medlemsstater för att utveckla frivilliga överenskommelser som kan minska ojämlikheterna vad avser hälsa över gränserna. I detta sammanhang vill ReK lyfta fram de möjligheter som instrumentet för europeiska grupperingar för territoriellt samarbete (EGTS) erbjuder och som redan utnyttjas av flera grupper. Kommittén betonar dock tydligt att gränsöverskridande hälso- och sjukvårdssystem i större omfattning behöver granskas noga för att säkerställa att patienters rörlighet över gränserna inte gynnar grupper som redan har tillgång till hälso- och sjukvård på bekostnad av andra och därigenom ökar ojämlikheterna vad gäller hälsa. Ett uttryckligt löfte bör ges till alla regioner om att gränsöverskridande system på ett rättvist sätt kommer att främja hälsoresultaten hos sårbara och svaga grupper som måste konkurrera om sin del av hälso- och sjukvårdens resurser. Det ska endast vara möjligt att utnyttja gränsöverskridande hälsovård efter ett förhandsgodkännande, så att låginkomsttagare har lika tillgång till tjänsterna.

12. Det är positivt att den gemensamma jordbrukspolitikens roll för hälsofrågor erkänns, och kommittén erkänner betydelsen av sådana initiativ som skolmjölksprogrammet, mat till de sämst ställda och programmet för frukt i skolan som ett stöd till främjandet av sund kost och livsstil. Om möjligt bör man i offentliga inrättningar som skolor och sjukhus i första hand servera hälsosam, näringsrik och lokalt producerad mat. ReK välkomnar också att kommissionen uppmärksammar att den gemensamma jordbrukspolitiken och andra politikområden kan påverka hälsan i landsbygdsområden genom åtgärder som utgår från de sociala faktorer som inverkar på hälsan. Landsbygdsområden står inför särskilda utmaningar på hälsoområdet: Otillräcklig tillgång till hälso- och sjukvård i landsbygdsområden kan resultera i ojämlikheter vad gäller hälsa i vissa medlemsstater, och sambandet mellan jordbruksekonomin och migration kan skapa särskilda behov och ojämlikheter vad gäller hälsan i vissa befolkningsgrupper. I båda dessa fall kan den gemensamma jordbrukspolitiken bidra till att förbättra levnadsvillkoren och är därför betydelsefull.

13. Kommittén håller inte med om att det räcker att säga att EU:s miljöpolitik och marknadspolitiken inom den gemensamma jordbrukspolitiken stöder en rad initiativ som kan bidra till bättre hälsa. Även om den gemensamma jordbrukspolitiken kan bidra är den i grund och botten inte strukturerad för att prioritera hälsa och motverka ojämlikheter vad gäller hälsa, och det är befogat att titta närmare på de negativa konsekvenser för hälsan som en obalanserad strategi avseende mejeri- och köttproduktion kan få jämfört med frukt- och grönsaksproduktion. Reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken utgör ett tillfälle att granska denna obalans, och vikten av att stödja en god hälsa och rättvisa på hälsoområdet bör beaktas i varje etapp av reformprocessen.

Ojämlikheter på hälsoområdet och ekonomiska aspekter

14. Regionkommittén beklagar att kommissionen inte fullt ut har tagit upp frågan om de negativa effekter som missbruk av alkohol och andra droger får för hälsan och för de ökande ojämlikheterna på hälsoområdet. När det gäller alkohol är ReK väl medveten om att detta innebär en särskild utmaning för beslutsfattare som samtidigt måste väga in de återverkningar, både privata och offentliga, som problemet har på den lokala och regionala ekonomin. I detta sammanhang kan man konstatera att det innebär svårigheter att reglera alkoholkonsumtionen, men att detta inte är en anledning att bortse från dess konsekvenser för hälsan. Det går inte heller att minska uppmärksamheten på kampen mot missbruk av alkohol och andra ämnen som påverkar det mentala tillståndet.

15. Medlemsstaterna runt om i EU befinner sig i en allvarlig finansiell och ekonomisk kris, och detta kommer oundvikligen att få konsekvenser för medborgarnas hälsa och välbefinnande. Även om den ekonomiska situationen kan resultera i att skillnaderna på hälsoområdet ökar får den inte användas som en ursäkt för att inte anpassa politiken på ett sätt som bättre kan minska dessa ojämlikheter. Finansinstitutens misslyckande världen över tvingar medlemsstater, regioner och kommuner att se över sina strategier för att bygga hållbara samhällen. En politik som är alltför inriktad på ekonomiskt välstånd kan resultera i ojämlikheter på hälsoområdet. Även om ekonomiska svårigheter kan leda till minskat ekonomiskt välstånd är det inget hinder för att satsa mer på att minska de ekonomiska, sociala och hälsomässiga klyftorna. Kommissionen har nu en möjlighet att inom det sjunde ramprogrammet och budgetplaneringen se över prioriteringarna och lägga större vikt vid åtgärder för att hantera ojämlikheter.

16. De nuvarande ekonomiska svårigheterna innebär att den ekonomiska sidan av hälso- och sjukvården och de ekonomiska effekterna av en frisk befolkning blir allt viktigare. Hälso- och sjukvården är en viktig arbetsgivare och genererar ekonomiskt välstånd genom närliggande sektorer som hälsorelaterad forskning och innovation, med nya möjligheter särskilt i tillväxtekonomier. Samtidigt skapar förluster av delar av arbetskraften genom förtida död och nedsatt arbetsförmåga en minskad produktivitet och ett ökat tryck på sociala trygghetssystem.

17. ReK ställer sig bakom kommissionens erkännande av vikten av bättre hälsa för alla befolkningsgrupper mot bakgrund av att befolkningen åldras. Den förändrade befolkningsutvecklingen börjar redan bli kännbar för de sociala trygghetssystemen. Även om det är positivt att vi lever längre måste mycket göras för att hantera efterfrågan på tjänster om sociala trygghetssystem ska kunna upprätthållas på den nivå som EU-medborgarna har vant sig vid. Det bör därför vara en prioriterad fråga att öka antalet friska levnadsår för människor med sämst utgångspunkt. Med tanke på de stora samhällsekonomiska förändringar som befolkningens åldrande i EU kommer att leda till, skulle ReK vilja framhålla vikten av forskning och utveckling inriktad på att förbättra hälso- och sjukvården för äldre personer.

Sammanhållningspolitikens bidrag till att minska ojämlikheterna på hälsoområdet

18. ReK instämmer i att EU:s sammanhållningspolitik har en central roll när det gäller att uppnå Europa 2020-målen om ekonomisk och social sammanhållning och kan vara ett kraftfullt verktyg för att bekämpa ojämlikheter vad avser hälsa. Utformningen och antagandet av Europa 2020-strategin under 2010 utgör ett viktigt tillfälle att överväga om strukturfonder ska öronmärkas från och med 2013. Kommittén förväntar sig att Europa 2020-strategin kommer att vara starkt inriktad på att bekämpa utslagning, vilket kommer att ge en tydlig koppling till ojämlikheter vad avser hälsa.

19. Kommittén anser att EU:s strukturfonder kan utnyttjas för att lokalt bygga ut sjuk- och hälsovården som en del av en regional utvecklingsstrategi, eftersom ett av de grundläggande målen för EU:s sammanhållningspolitik och strukturfonderna är att alla EU-medborgare ska ha lika möjligheter, vilket i dag inte är fallet på hälsoområdet och andra områden.

20. Regionkommittén noterar att kommissionen fastställer tre områden där förbättringar kan göras: kännedom om finansieringsmöjligheter på detta område, samordning mellan nationella politiska förvaltningar och teknisk kapacitet för utveckling av investeringar på detta område. Det är dock inte nödvändigtvis inom dessa områden som förbättringar bör prioriteras. Särskilt samordning mellan regionala och lokala organ, i de fall dessa är direkt ansvariga för att tillhandahålla tjänster, kan vara ännu viktigare. Teknisk kapacitet kan i vissa fall finnas på nationell nivå men inte inom hälsovårdsmyndigheter på regional och lokal nivå, och insatserna bör därför inriktas på rätt nivå för att man ska uppnå de önskade resultaten.

Insamling, uppföljning och analys av data

21. ReK anser liksom kommissionen att mätningen av framstegen inom ramen för Europa 2020-strategin kan utvecklas ytterligare för att avspegla vikten av att minska ojämlikheterna vad avser hälsa. Indikatorn för friska levnadsår är ett sätt att mäta hälsoresultat, men denna bör kompletteras med mått som tar hänsyn till vikten av att minska skillnaderna mellan dem med bäst respektive sämst hälsa.

22. Kommittén anser att bedömningen av skillnaderna mellan medlemsstaterna när det gäller att samla in och analysera data är korrekt. De hälsorelaterade indikatorer som tas fram av Eurostat är värdefulla. Dessutom anser ReK att ett ömsesidigt stöd från medlemsstaternas sida genom kunskapsöverföring för att förbättra hälso- och sjukvården för befolkningen är ett effektivt sätt att minska ojämlikheten mellan medlemsstaterna.

23. Kommissionen bör uppmärksamma de speciella utmaningar som kontrollen av hälsotillstånd bland invandrare och invandrargrupper innebär. Resande och migrerande befolkningsgrupper har ofta sämre hälsa och kan ha särskilda svårigheter när det gäller att få tillgång till socialt stöd. I meddelandet anger kommissionen att invandrare är en sårbar grupp. I arbetet med att uppnå en effektiv uppföljning av data bör hänsyn tas till de särskilda svårigheter som uppföljningen innebär när det gäller migrerande befolkningsgrupper eller befolkningsgrupper i transit.

24. ReK uppmanar kommissionen att erkänna att det finns könsbaserad ojämlikhet på hälsoområdet och att stödja insamling, övervakning och analys av hälsodata och hälsostatistik uppdelad efter kön. Särskild uppmärksamhet bör riktas mot kvinnors och mäns rätt att få tillgång till förebyggande hälsovård, i syfte att effektivt angripa skillnaderna mellan och inom medlemsstaterna.

De lokala och regionala myndigheternas roll

25. Det är positivt att de lokala och regionala myndigheternas roll erkänns, både när det gäller att uppnå goda resultat på hälsoområdet och tillhandahålla tjänster som rör de sociala faktorer som kan ligga bakom hälsoproblem.

26. Vikten av lokala åtgärder för att främja en sund livsstil och förebygga sjukdomar bör framhållas i större utsträckning. Vissa regioner har redan utvecklat egna strategier för att uppnå mål som nämns i meddelandet och som utgör en ram för en hälsofrämjande helhetspolitik. Kommittén understryker att det är mycket viktigt med utbildningsprogram i skolor för att främja sund kost och en hälsosam livsföring. Det finns många organ som kan bidra till kraftfullare förebyggande åtgärder, men i många fall krävs det att åtgärderna anpassas lokalt till vissa befolkningsgruppers behov för att de ska bli effektiva. Även om problemen bakom ohälsa kan vara desamma i medlemsstaterna behöver kommunikation för att främja en sund livsstil oftast utarbetas i liten skala och bygga på kännedom om lokala förhållanden. Dessa insatser kan få goda resultat på orter i flera olika medlemsstater – områden som geografiskt ligger långt ifrån varandra kan stå inför liknande problem, som exempelvis hög arbetslöshet på grund av nedläggningar av tung industri. Man bör i samband med framtida insatser försöka skapa förbindelser mellan små lokalsamhällen runt om i EU med liknande problem, som de kanske inte delar med sina närmaste grannregioner. Samarbete på nationell nivå är inte nödvändigtvis effektivt när det gäller att dra lärdomar av vilka strategier som är effektiva i ett visst lokalsamhälle.

27. ReK håller fullständigt med kommissionen om att ett förbättrat informationsutbyte och en bättre samordning av politiken mellan olika styresnivåer och olika sektorer kan leda till effektivare åtgärder med en större och jämnare genomslagskraft. Kommittén föreslår att denna synpunkt formuleras i ännu tydligare ordalag: Utbyte och samordning kan inte bara leda till effektivare och verkningsfullare åtgärder, utan det är dessutom en viktig förutsättning för att man ska kunna minska ojämlikheterna vad avser hälsa. Arbetet för att minska ojämlikheter vad avser hälsa ger medlemsstaterna en viktig möjlighet att se över graden av samarbete inom landets gränser och att lära från de medlemsstater som har haft störst framgång när det gäller att upprätta partnerskap mellan styresnivåer och olika sektorer.

Samarbetsstrukturer på EU-nivå

28. ReK vill återigen betona sitt intresse för att låta fokus på ojämlikheter vad avser hälsa ingå i det regionala samarbetet om hälsa. Kommittén stöder principen om ett strukturerat samspel som leds av kommittéledamöter. Kommittén är även intresserad av att använda en sådan modell för att inleda ett samarbete med GD Hälso- och konsumentfrågor om deras arbete med ojämlikheter vad avser hälsa.

29. Regionkommitténs strukturerade samspel bör kompletteras med att kommittén är representerad i EU:s kommittéer och arbetsgrupper som sysslar med hälsofrågor. Även om kommittén är medveten om att det är medlemsstaterna som utser företrädare till dessa arbetsgrupper vore det nyttigt att se över de framsteg som gjorts på lokal och regional nivå när det gäller att bekämpa ojämlikheter vad avser hälsa.

Sårbara grupper

30. Det är positivt att kommissionen lyfter fram sårbara gruppers behov och den särskilda uppmärksamhet som måste ägnas människor som lever i fattigdom, missgynnade invandrargrupper och etniska minoriteter, personer med funktionsnedsättning, äldre människor och barn som lever i fattigdom.

31. Hänsyn behöver tas till andra sårbara gruppers behov, särskilt i de fall där ojämlikheter vad avser hälsa kan uppstå successivt. Förståelse av förändringar i samhället och de ojämlikheter som därigenom uppstår är av avgörande betydelse för att hantera ojämlikheter som kan undvikas. Detta kan omfatta behoven hos vuxna som isolerats till följd av att familjer splittrats, frihetsberövade personer eller personer som hamnat på institution, eller personer som bor i landsbygdsområden med en minskande ekonomisk bas. Man bör också lyfta fram vikten av att förstå det sociala och kulturella inflytandet i olika samhällsgrupper med tanke på den betydelse detta kan ha för den enskildes handlingssätt.

32. I arbetet med att stödja sårbara grupper bör man vara medveten om att begreppet ”invandrare” inte är tydligt definierat. När det gäller ojämlikheter vad avser hälsa kan all rörlighet i befolkningen, oavsett om människor har flyttat från andra EU-medlemsstater eller från länder utanför EU, resultera i sociala nackdelar, bristande tillgång till socialt stöd och därigenom ojämlikheter vad avser hälsa. Befolkningsgrupper som har flyttat inom EU har sämre tillgång till sådana tjänster som exempelvis bostäder och kan bli hemlösa. Hemlöshet kan få mycket allvarliga konsekvenser för hälsan. Särskilda åtgärder bör vidtas för att bevaka hälsoresultaten hos människor som flyttar inom EU.

Regionala och lokala myndigheters roll i finansiering och tillhandahållande av tjänster

33. I de fall befintlig finansiering styrs till hälsoområdet anser ReK att lokala och regionala myndigheter själva bör få besluta om denna ska inriktas på att utveckla färdigheter, kunskaper och kapacitet inom de organ som tillhandahåller hälso- och sjukvård eller på att bygga ut sjukvårdsinfrastrukturen. Även om investeringar i sjukvårdsinfrastruktur kan vara ett prioriterat område i vissa medlemsstater och i vissa regioner och orter där infrastrukturen är eftersatt, är sjukvårdsinfrastrukturen i andra områden med stora skillnader i fråga om hälsa väl utvecklad. I dessa områden kan investeringarna behöva gå till att utveckla färdigheter, kunskaper och kapacitet på mycket lokal nivå, både inom hälsovårdsmyndigheter och bland lokalbefolkningen.

34. Samtidigt som kommittén medger att det nationella genomförandet av gemenskapslagstiftning om hälsa och säkerhet på arbetsplatsen bidrar till ojämlikheterna vad avser hälsa på nationell nivå genom att arbetstagarnas hälsa skyddas, anser ReK att lokala och regionala myndigheter också kan spela en roll när det gäller att utforma bästa praxis på sysselsättningsområdet. Detta är av betydelse för myndigheterna, både i egenskap av viktiga arbetsgivare i sina regioner och kommuner och genom deras möjlighet att påverka anställningsförhållandena hos andra organisationer och intressenter i regionen eller kommunen.

35. ReK efterlyser återigen en större rättssäkerhet för aktörer som tillhandahåller sociala tjänster av allmänt intresse i förhållande till EU:s konkurrenslagstiftning, och förväntar sig att kommissionen tar hänsyn till detta förslag i sitt arbetsprogram för 2010. Kommittén noterar i detta sammanhang att Europeiska kommissionens ordförande har lovat att man ska ta fram ett ramverk för kvalitet för offentliga tjänster.

Rekommendationer

Regionkommitténs ståndpunkt

36. Hälsa och välmående bör få en mer framträdande roll inom Europa 2020-strategin eftersom detta är en avgörande faktor för att bekämpa utslagning.

37. Det bör göras möjligt att använda strukturfonderna för att bekämpa ojämlikheter vad avser hälsa.

38. Ytterligare indikatorer utöver friska levnadsår bör inkluderas i övervakningen av Lissabonagendan, särskilt indikatorer som visar skillnaderna i hälsotillstånd mellan olika grupper.

39. Det är viktigt att uppmärksamma att den pågående finanskrisen ytterligare kommer att öka ojämlikheterna vad avser hälsa för de EU-medborgare som är arbetslösa, hemlösa eller lever i fattigdom. Större investeringar bör i stället göras i finansieringsprogram som det sjunde ramprogrammet och Progress för att hjälpa lokala och regionala myndigheter att bekämpa ojämlikheter vad avser hälsa, både på kort sikt under avvecklingen av de befintliga programmen och på lång sikt för att motverka de ökande skillnaderna på hälsoområdet.

40. EU bör erkänna och sprida det arbete som gjorts i WHO:s kommitté för sociala bestämningsfaktorer för hälsa samt de nationella regeringarnas svar till WHO:s kommitté.

41. Den öppna samordningsmetoden bör användas som ett verktyg för att utbyta bästa praxis och riktmärkning för att bekämpa ojämlikheter vad avser hälsa runt om i medlemsstaterna utan att undergräva de insatser som redan gjorts på lokal och regional nivå.