Yttrande från Regionkommittén om:

- "Vitboken om energipolitik inom Europeiska unionen", och - "Förslag till rådets direktiv om införandet av rationella planeringsmetoder inom sektorn för el- och gasdistribution"

(96/C 337/07)

BAKGRUND

Vitboken om energipolitik inom Europeiska unionen (dok. KOM(95) 682 slutlig).

Förslag till rådets direktiv om införandet av rationella planeringsmetoder inom sektorn för el- och gasdistribution (dok. KOM(95) 369 slutlig) ().

Rådet beslutade den 8 januari 1996 i enlighet med artikel 198c.1 i fördraget om Europeiska gemenskapen att begära Regionkommitténs yttrande i denna fråga.

Regionkommittén beslutade den 8 mars 1996 att hänskjuta beredningen av yttrandet till utskott 5 "Regional planering, miljö och energi".

Utskott 5 antog den 16 april 1996 sitt utkast till yttrande (CdR 2/96 rev). (Föredragande: Hannu Penttilä).

Med hänsyn till ovanstående antog Regionkommittén enhälligt följande yttrande vid sin plenarsession den 12-13 juni 1996 (sammanträdet den 13 juni 1996).

1. Inledning

1.1. Vitboken om energipolitik inom Europeiska unionen ger en god bild av kommissionens energipolitiska mål och åtgärder inom energisektorn. Liksom gemenskapens alla åtgärder, borde även de energipolitiska åtgärderna verka för grundfördragens centrala mål, en integration av marknaden, bestående ekonomisk tillväxt, sysselsättning och välfärd. Med detta som utgångspunkt borde de viktigaste målen för energipolitiken i vitboken vara följande:

- Ökning av EU:s konkurrenskraft.

- Säkrad energitillförsel.

- Utveckling av miljöskydd.

1.2. EU:s vitbok om energipolitik innehåller ett förberedande förslag om hur kommissionens verksamhetsprogram skall utarbetas med hänsyn till de begränsningar som finns inom gemenskapens verksamhet, begränsningar som beror på antingen subsidiaritetsprincipen eller budgeten. I dokumentet föreslås inga åtgärder som skulle kunna ligga utanför de befogenheter som regleras enligt nuvarande grundfördrag. De framlagda förslagen ligger dessutom inom budgetramen för de närmaste åren. Dokumentet innehåller således inga förslag om ändringar av grundfördragen eller om behov av extra anslag.

1.3. Programmet skall genomföras enligt gemenskapens nuvarande beslutsförfarande. För att ta hänsyn till aktuella förändringar, justeras programmet i sin helhet vartannat år som en del av en rapport om energipolitik, som sedan skickas till gemenskapens olika institutioner för behandling.

1.4. EU:s vitbok om energipolitik är begränsad till de befogenheter som ges i grundfördraget, även om man i dokumentet har uppmärksammat vissa begränsningar av EU:s nuvarande befogenheter. Frågan om EU:s framtida befogenheter i energifrågor kommer att behandlas i en särskild rapport från kommissionen.

1.5. Regionkommittén antog sitt yttrande om grönboken om Europeiska unionens energipolitik (KOM(94) 659 slutlig) vid plenarsessionen den 21 juli 1995. Kommittén instämde i detta yttrande i kommissionens syn på behandling av energifrågor på så sätt att de delas upp i olika nivåer:

- En europeisk nivå, vilket inbegriper frågor om bland annat alleuropeiska distributionsnät, övervakning av monopol, konsumentskydd och gemensamt miljöskydd samt frågor om minimikrav på miljöskatter.

- En medlemsstatlig nivå.

- En regional och lokal nivå, vilket inbegriper de arbetsuppgifter som föreslagits i Regionkommitténs yttrande.

1.6. Regionkommittén föreslog, genom att hänvisa till subsidiaritetsprincipen, att myndigheter på regional- och lokal nivå skall garanteras möjligheter att förverkliga de gemensamma målen. För att kunna genomföra detta bör man särskilt se till att:

- man verkar för en gemensam användning av fjärrvärmeteknik vid produktion av energi;

- man utvecklar förutsättningarna för de produktionsanläggningar som satsar på lokala, förnybara energikällor;

- man garanterar de lokala och regionala energiproducenternas tillgång till elnätet;

- man tar hänsyn till de lokala och regionala myndigheternas betydelse i planeringen av samhället, och deras betydande ansvar när det gäller energiförbrukning i samhället;

- man skapar möjligheter för en varierad stadsbebyggelse och för en praktisk tillämpning av informationssamhället, för att på detta sätt minska trafiken;

- miljöskatter inriktas på miljöskydd.

- Det är även viktigt att verka för konkurrens i kollektivtrafiken.

1.7. Regionkommittén föreslog också att Europeiska unionens miljöpolitik även undersöks ur konsumenters och övriga medborgares synvinkel. Energipolitiken skall möjliggöra för konsumenter att, genom beslut som de fattat själva, spara energi och främja en miljövänlig användning av energi. I själva verket är det energitjänsterna - värme, ljus och elektricitet - och inte energin, som är intressanta för konsumenterna. Det är därför som en europeisk energipolitik bör ha som mål att minska kostnaderna för de erbjudna tjänsterna och inte en minskning av själva energipriset.

1.8. Kommissionens förslag till rådets direktiv om införandet av rationella planeringsmetoder inom sektorn för el- och gasdistribution (KOM(95) 369 slutlig) har som mål att hejda en växande energiförbrukning och därmed minska koldioxidutsläppen.

1.9. Den resurskontroll som beskrivs i direktivet innebär en planering där man överväger olika möjligheter som svarar mot konsumenternas efterfrågan på energi. Till en planering som grundar sig på efterfrågan, hör utveckling av energibesparande teknologi och vägledning till konsumenter om hur man sparar energi, med följd att energikonsumtionen minskar. De lokala och regionala myndigheterna bör stödja gas- och eldistributörerna i utvecklingen av rationella planeringsmetoder.

1.10. Det föreslagna direktivet är till formen ett ramdirektiv, som lämnar stort utrymme åt medlemsstaterna när det gäller att genomföra det. Direktivet ålägger inte medlemsstaterna några specifika åtgärder, endast att man genomför ett visst program.

2. Allmänna synpunkter på vitboken om energipolitiken

2.1. Kommissionens vitbok om energipolitiken i EU, stämmer på många punkter överens med Regionkommitténs yttrande om grönboken om energipolitiken i EU. Regionkommittén kan med belåtenhet konstatera att dess synpunkter beaktats i kommissionens framställning. Denna utveckling är ett utmärkt bevis för samarbetet mellan EU:s institutioner och för behovet av regionalt tänkande i dessa institutioner.

2.2. I vitboken om energipolitiken har man inte tagit ställning till om det finns behov av att göra ändringar i unionens grundfördrag. Kommissionen kommer senare att utarbeta en särskild rapport om detta inför regeringskonferensen 1996. Av denna anledning kommer inte heller Regionkommittén att i detta yttrande beröra frågan om energipolitiken i EU:s grundfördrag. Regionkommittén vill naturligtvis så småningom avge sitt yttrande om kommissionens rapport om energipolitiken i EU:s grundfördrag.

2.3. I Regionkommitténs yttrande om grönboken om energipolitik i EU, underströks de regionala och lokala myndigheternas betydelse i planeringen av markanvändning, trafik och samhällsstruktur, och därmed som upphov till energins strukturella förbrukningsbehov. Kommissionen har på dessa teman lagt fram de intressanta dokumenten "Ett trafiknät för alla" (KOM(95) 601) och "Verksamhetsprogram för en gemensam trafikpolitik" 1995-2000 (KOM(95) 302). Av denna anledning berör Regionkommittén i detta yttrande varken frågor om kollektivtrafik eller trafikens energiförbrukning, utan presenterar sina synpunkter i dessa frågor i yttranden om ovanstående dokument.

2.4. Regionkommittén tyckte att kommissionen skulle klargöra den energipolitiska arbetsfördelningen mellan unionen, medlemsstaterna och organisationer på regional och lokal nivå. Vitboken återspeglar på många punkter Regionkommitténs föreslagna arbetsfördelning.

2.5. I kommissionens vitbok om energipolitik har man särskilt undersökt regionernas, städernas och landsbygdens roll. Regionkommittén vill betona betydelsen av att göra detta och av behovet att fördjupa sig i detta. SAVE-programmet är viktigt när det gäller utbyte av regionala erfarenheter för att uppnå de gemensamma energipolitiska målen. Regionkommittén är för sin del beredd att samarbeta med kommissionen för att förstärka de regionala och lokala synpunkterna.

2.6. I vitboken föreslås inrättandet av en rådgivande energikommitté, som skall verka för de gemensamma målen och möjliggöra en dialog mellan olika parter. Vid sammansättningen av denna kommitté, bör även Regionkommitténs representation beaktas.

2.7. Kommissionen lägger i sitt arbetsprogram fram en strategi som skall främja en samproduktionsteknik för el och värme. Detta bör välkomnas med största glädje. En av strategins centrala uppgifter kommer att vara att se till att genom konkurrens minska de kortsiktiga kostnaderna som orsakats av investeringar av samproduktionstekniken. Man bör ta hänsyn till främjandet av samproduktion i energibeskattningen och i andra ekonomiska styrningsåtgärder för energipolitiken.

2.8. Kommissionen föreslår särskilda samtal om den lokala- och regionala energipolitiken, samt om energipolitiken för öar. Regionkommittén är beredd att samarbeta med kommissionen för att uppnå detta mål, i synnerhet vid möten inom ramen för Europa 2000+.

2.9. Kommissionen betonar i vitboken om energipolitik behovet av en mer omfattande användning av förnybara energikällor. Detta innebär i synnerhet vattenkraft, som inte nämns i vitboken. Behovet av en mer omfattande användning av förnybara energikällor borde vara mer framträdande i de åtgärder som planeras inom ramen för energipolitiken. Det praktiska genomförandet av denna åtgärdspolitik blir möjligt med ett gott samarbete på regional och lokal nivå.

2.10. I kommissionens förslag finns inget entydigt förslag om hur unionen skulle kunna garantera lokala och regionala energiproducenter tillgång till riksomfattande och europeiska transmissionsnät för el och gas. Regionkommittén vill upprepa detta krav som främjar energieffektivitet och miljöskydd.

2.11. Ändamålsenlig förbrukning av energi i EU och åtgärder som främjar energibesparing, kan vara betydelsefulla exempel för central- och östeuropeiska länder, samt för länder kring Medelhavet, eftersom dessa länder har en energiförbrukning som växer snabbt. Dessutom står de för en betydande produktion och distribution av energi. För att förstärka det europeiska samarbetet är det ytterst viktigt att främja dels byggandet av energinätverk, dels en ändamålsenlig förbrukning av energi i EU:s närområden.

2.12. Regionkommittén stöder kommissionens förslag om att utvidga det europeiska energisamarbetet till de länder som sökt medlemskap i EU, enligt de beslut som fattades vid Europeiska rådets möte i Essen. I det omfattande investeringsarbetet som föregår ett medlemsskap, borde man allmänt förstärka de regionala och lokala myndigheternas verksamhet i dessa tidigare centralstyrda länder, och särskilt främja de regionala och lokala myndigheternas förmåga att bedöma olika variationer i produktion, fördelning och förbrukning av energi på lång sikt.

3. Allmänna synpunkter på direktivförslaget

3.1. Målen med kommissionens förslag till ett nytt direktiv om att införa rationella planeringsmetoder för el- och gassektorn, stämmer i stor utsträckning överens med Regionkommitténs yttrande om grönboken om energipolitik. Med verkställandet av direktivet försöker man hejda ökningen av energiförbrukningen och på detta sätt även hejda koldioxidutsläppen.

3.2. Direktivet riktar sig till verksamhet som bedrivs av företag som distribuerar el och gas. På öppna marknaden är det inte säkert att dessa distributionsföretag producerar den el och gas som de distribuerar. Även för konsumenter gäller att de genom rådande konkurrens har möjlighet att välja producent. Direktivet borde ändras på så sätt att det kan tillämpas på öppna marknaden.

3.3. Genomförandet av direktivet blir särskilt problematiskt när det gäller artikel 2c, där man garanterar el- och gasdistributörerna ersättning för de kostnader som uppstått vid utarbetandet av energieffektivitetsprogram för konsumenter. I förslaget till direktiv föreslås ersättning till distributionsföretag, såvida de gör en nettoförlust. Sådan ersättning bör begränsas till att endast gälla direkta kostnader som härrör från denna verksamhet.

3.4. Regionkommittén föreslår att man i ett eventuellt direktiv råder medlemsstaterna att införa rationella planeringsmetoder inom energisektorn. Denna verksamhet gäller alla som verkar inom energisektorn, inte enbart el- och gasföretag. Vid införandet av planeringsmetoder bör man beakta skillnader i regioner och länder, som inte gör det möjligt att använda sig av en och samma metod i hela unionen. De regionala- och lokala myndigheternas långvariga erfarenheter i olika länder som främjare av energieffektivitet och som stöd för konsumenternas verksamhet borde också vederbörligen beaktas. Detta skulle innebära att de energiproducerande företagen i regionerna och kommunerna skulle ansvara för genomförandet av planeringsmetoden, allmän rådgivning och information.

4. Slutsatser om vitboken om energipolitik

4.1. Regionkommittén kan konstatera att kommissionen på ett exemplariskt sätt har använt sig av kommitténs yttrande om grönboken om energipolitik. Kommissionens verksamhet är ett positivt exempel på samarbetet mellan EU:s institutioner och på behovet av regionala synpunkter i EU:s verksamhet.

4.2. Vitboken om energipolitiken har på ett korrekt sätt uppfattat de regionala- och lokala myndigheternas stora betydelse när det gäller att uppnå de gemensamma energipolitiska målen. Regionkommittén är beredd att delta i utarbetandet av det energiförvaltningsdokument för regionala och lokala myndigheter, som nämns i gemenskapens verksamhetsprogram.

4.3. Den av kommissionen föreslagna rådgivande energikommittén, kan vara en möjlighet att fortsätta dialogen mellan de olika företagen inom energisektorn. Regionkommittén är för egen del beredd att delta i arbetet i denna kommitté. Regionkommittén föreslår också att de regionala och lokala myndigheterna representeras i den rådgivande kommittén.

4.4. Regionkommittén vill påskynda utarbetandet av den strategi för samproduktion av el och värme som nämns i kommissionens arbetsprogram. Man bör särskilt överväga olika åtgärder för hur man skall minska kostnaderna som beror på investeringar i denna teknik.

4.5. Regionkommittén vill med eftertryck vädja till kommissionen för de regionala och lokala energiproducenternas del, att de skall få tillgång till de nationella och europeiska transmissionsnäten för el och gas. Denna åtgärd som grundar sig på principen om den inre marknaden, leder till en effektivare användning av energi och en mångsidig kapacitet för produktion av energi.

4.6. I utvecklingen av EU:s blivande medlemsstater, är energipolitiska åtgärder ytterst viktiga. I dessa länder bör man utveckla de regionala- och lokala myndigheternas förutsättningar för att kunna fatta beslut i energipolitiska frågor.

4.7. Regionkommittén anmodar kommissionen att koncentrera sig på distributionen av billiga energitjänster snarare än på billig elektricitet och på att minska efterfrågan på energi snarare än att försöka öka utbudet. Man borde samarbeta intimt med regionala och lokala myndigheter för att genomföra sådana efterfrågeminskande åtgärder.

5. Slutsatser om förslaget till direktiv

5.1. Kommissionens föreslagna direktiv om införandet av rationella planeringsmetoder för el- och gasdistributionssektorn, är värt att stödja när det gäller de föreslagna åtgärderna.

5.2. Direktivet är ändå onödigt begränsat till endast el- och gasdistributionssektorn. Den rationella planeringens principer borde alltid tillämpas, med hänsyn till lokala förhållanden, när beslut fattas i energipolitiska frågor. Detta innebär att i förslaget till direktiv, är artikel 2a, en alltför mekanisk och snäv bestämmelse.

5.3. Regionkommittén är skeptisk till huruvida direktivet passar in i den konkurrenssituation som råder på den öppna marknaden. Artikel 2c i direktivet är principiellt och praktiskt problematisk och borde strykas.

5.4. Regionkommittén föreslår att kommissionen undersöker de regionala och lokala myndigheternas roll för att uppnå målen i förslaget till direktiv. Denna uppgift skulle innebära att täcka utarbetandet av planeringsmetoder, att ge råd och allmän information. På så vis skulle man på bästa och tryggaste sätt garantera konsumenternas och miljöns ställning.

5.5. Politiken för resursutnyttjande bör ta hänsyn till utvecklingen av ny teknologi för gemensam produktion av värme och energi samt beakta den totala mängden energi och förnybara energikällor.

Bryssel den 13 juni 1996.

Regionkommitténs ordförande

Pasqual MARAGALL i MIRA

() EGT nr C 1, 4. 1. 1996, s. 6.