[pic] | EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION |

Bryssel den 19.12.2008

KOM(2008) 873 slutlig

2008/0253 (CNS)

Förslag till

RÅDETS DIREKTIV

om fastställande av regler för hur veterinärkontroller ska organiseras för djur som importeras till gemenskapen från tredjeland (kodifierad version)

(framlagt av kommissionen)

MOTIVERING

1. Inom ”Medborgarnas Europa” fäster kommissionen stor vikt vid att gemenskapsrätten förenklas och förtydligas så att den blir mer tillgänglig och begriplig för medborgarna och därmed ger dem nya möjligheter och tillfällen att utöva de särskilda rättigheter som de kan åberopa.

Ett hinder för att uppnå detta mål är dock att ett stort antal bestämmelser som har ändrats flera gånger och ofta på ett väsentligt sätt finns spridda såväl i den ursprungliga rättsakten som i senare ändringsrättsakter. För att kunna fastställa vilka bestämmelser som gäller fordras därför att ett stort antal rättsakter kontrolleras och jämförs.

Gemenskapsrättens klarhet och överskådlighet är därför beroende av att ofta ändrade bestämmelser kodifieras.

2. Genom sitt beslut av den 1 april 1987 gav kommissionen[1] sina avdelningar i uppdrag att kodifiera rättsakter senast efter det att de ändrats för tionde gången, samtidigt som den underströk att detta var en minimiregel, och att avdelningarna i syfte att uppnå en klar och begriplig gemenskapslagstiftning borde sträva efter att med ännu kortare mellanrum kodifiera de texter som de har ansvar för.

3. Detta bekräftades i ordförandeskapets slutsatser från Europeiska rådet i Edinburgh[2] i december 1992, där också betydelsen av en kodifiering betonades, eftersom den garanterar rättssäkerhet i fråga om vilken lag som är tillämplig vid en viss tidpunkt i en viss fråga.

Kodifieringen ska genomföras i enlighet med gemenskapens normala lagstiftningsförfarande.

Eftersom rättsakterna inte får ändras i sak vid en kodifiering har Europaparlamentet, rådet och kommissionen i ett interinstitutionellt avtal av den 20 december 1994 enats om en påskyndad arbetsmetod i syfte att snabbt kunna anta kodifierade rättsakter.

4. Detta förslag avser en kodifiering av rådets direktiv 91/496/EEG av den 15 juli 1991 om fastställande av regler för hur veterinärkontroller ska organiseras för djur som importeras till gemenskapen från tredjeland och om ändring av direktiven 89/662/EEG, 90/425/EEG och 90/675/EEG[3]. Det nya direktivet ersätter de olika rättsakter som omfattas av kodifieringen[4]. Förslaget följer de kodifierade texterna vad beträffar innehållet i sak och begränsar sig därmed till att föra samman texterna, vilket innebär att de ändringar som krävs till följd av kodifieringen endast är av formell karaktär .

5. Detta förslag till kodifiering har utarbetats på grundval av en föregående konsolidering på alla officiella språk av texten i direktiv 91/496/EEG och i ändringsrättsakter, som genomförts av Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer med hjälp av ett databehandlingssystem . I de fall artiklarna har numrerats om framgår förhållandet mellan de gamla och nya artikelnumren av en tabell i bilaga IV till det kodifierade direktivet.

ê 91/496/EEG (anpassad)

2008/0253 (CNS)

Förslag till

RÅDETS DIREKTIV

om fastställande av regler för hur veterinärkontroller ska organiseras för djur som importeras till gemenskapen från tredjeland (kodifierad version)

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV

med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, och särskilt artikel Ö 37 Õ,

med beaktande av kommissionens förslag,

med beaktande av Europaparlamentets yttrande[5],

och av följande skäl:

ê

(1) Rådets direktiv 91/496/EEG av den 15 juli 1991 om fastställande av regler för hur veterinärkontroller ska organiseras för djur som importeras till gemenskapen från tredjeland och om ändring av direktiven 89/662/EEG, 90/425/EEG och 90/675/EEG[6] har ändrats flera gånger[7] på ett väsentligt sätt. För att skapa klarhet och överskådlighet bör det direktivet kodifieras.

ê 91/496/EEG skäl 1

(2) Levande djur är upptagna på förteckningen i bilaga I till fördraget.

ê 91/496/EEG skäl 2

(3) Fastställande av principer på gemenskapsnivå för organisationen av veterinärkontroller av djur som förs in från tredjeland bidrar till att säkra försörjningen och marknadens stabilitet samtidigt som en harmonisering sker av nödvändiga åtgärder till skydd för djurhälsan.

ê 91/496/EEG (anpassad)

(4) Varje sändning av djur från tredjeland bör underkastas dokument- och identitetskontroller vid inträde på gemenskapens territorium.

(5) Det bör fastställas principer som gäller inom hela gemenskapen för hur de veterinärkontroller som utförs av de behöriga veterinärmyndigheterna ska organiseras och följas upp.

(6) Bestämmelser bör utfärdas för skyddsåtgärder. I detta sammanhang bör kommissionen kunna agera, särskilt genom att göra besök på de berörda platserna och vidta de åtgärder som omständigheterna kräver.

(7) Om systemet med kontroller ska kunna fungera smidigt bör det finnas en godkännandeprocedur och gränskontrollstationerna bör inspekteras. Dessutom bör det skapas förutsättningar för ett utbytesprogram för tjänstemän som är behöriga att utföra kontroller av levande djur som förs in från tredjeland.

(8) Fastställande av grundläggande principer på gemenskapsnivå är nödvändigt inte minst med tanke på att veterinärkontrollerna Ö har avskaffats Õ vid gemenskapens inre gränser Ö genom Õ den inre Ö marknadens förverkligande Õ.

91/496/EEG skäl 11 (anpassad)

(9) Ö De åtgärder som krävs för att genomföra detta direktiv bör antas i enlighet med rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som ska tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter[8]. Õ

ê

(10) Detta direktiv får inte påverka medlemsstaternas skyldigheter vad gäller tidsfristerna för införlivande med nationell lagstiftning av de direktiv som anges i bilaga III del B.

ê 91/496/EEG (anpassad)

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Ö KAPITEL I Õ

Ö Syfte och definitioner Õ

ê 91/496/EEG

Artikel 1

1. Medlemsstaterna ska utföra veterinärkontroller av djur som förs in i gemenskapen från tredjeland i enlighet med detta direktiv.

2. Detta direktiv ska inte gälla för veterinärkontroller av sällskapsdjur, med undantag för hästdjur, när dessa medföljer resande och inte är avsedda för handel.

Artikel 2

I detta direktiv gäller definitionerna i artikel 2 i direktiv 90/425/EEG[9].

Följande definitioner ska också gälla:

a) dokumentkontroll : kontroll av veterinära intyg eller handlingar som medföljer ett djur,

b) identitetskontroll : visuell kontroll av överensstämmelse mellan handlingarna eller intygen och djuren och av att de igenkänningsmärken som måste finnas på djuren faktiskt finns och stämmer överens med kraven,

c) fysisk kontroll : kontroll av själva djuret, om möjligt innefattande provtagning och laboratorieundersökning samt när så är fallet, ytterligare kontroller under karantän,

d) importör : en fysisk eller juridisk person som visar upp djuren i avsikt att importera dem till gemenskapen,

e) sändning : ett antal djur av samma art som omfattas av samma veterinärintyg eller dokument, som transporteras med samma transportmedel och som kommer från samma tredjeland eller samma del av ett tredjeland,

ê 91/496/EEG (anpassad)

f) gränskontrollstation : varje kontrollstation som är belägen i omedelbar närhet av den yttre gränsen till något av de områden som avses i bilaga I till rådets direktiv 97/78/EG[10] och som är utformad och godkänd i enlighet med artikel 6 Ö i det här direktivet Õ.

ê 91/496/EEG

KAPITEL I I

ORGANISATION OCH UPPFÖLJNING AV KONTROLLER

ARTIKEL 3

1. Medlemsstaterna ska säkerställa att

a) importörerna en arbetsdag i förväg underrättar den veterinära personalen vid den gränskontrollstation där djuren ska visas upp om djurens antal, art och beräknad ankomsttid,

b) djuren under officiell övervakning förs direkt till den gränskontrollstation som avses i artikel 6, eller, i tillämpliga fall, till en karantänsstation i enlighet med artikel 10.1 b,

c) utan att det påverkar de särskilda bestämmelser som ska antas i enlighet med det förfarande som avses i artikel 22.3, djuren endast får lämna en sådan gränskontrollstation eller karantänsstation under förutsättning att bevis kan uppvisas

i) i form av det intyg som avses i artikel 7.1 b, eller i artikel 8, för att djuren i fråga har underkastats veterinärkontroller i enlighet med artikel 4.1 och artikel 4.2 a, b och d samt artiklarna 8 och 9, som tillfredsställer den behöriga myndigheten,

ê 91/496/EEG (anpassad)

ii) för att styrka att omkostnaderna för veterinärkontrollerna har betalats och att, i tillämpliga fall, en säkerhet har ställts för eventuella utgifter i enlighet med artiklarna 10.6 och 12.4,

d) utan att det påverkar de särskilda bestämmelser som ska antas i enlighet med det förfarande som avses i artikel 22.3 Ö i detta direktiv Õ, tullmyndigheterna endast tillåter övergång till fri omsättning i de områden som avses i bilaga I till direktiv 97/78/EG under förutsättning att bevis kan uppvisas på att kraven i c i den här punkten har uppfyllts.

ê 91/496/EEG

2. Närmare föreskrifter för hur punkt 1 ska tillämpas ska vid behov antas enligt det förfarande som avses i artikel 22.3.

Artikel 4

1. Medlemsstaterna ska säkerställa att varje sändning djur som kommer från tredjeland, oavsett djurens tulldestination underkastas dokument- och identitetskontroll av veterinärmyndigheten vid någon av de gränskontrollstationer som är belägen på något av de områden som avses i bilaga I till direktiv 97/78/EG och som har godkänts för detta ändamål, så att kontroll sker av

a) djurens ursprung,

b) djurens senare destination, särskilt när det gäller transitering eller djur för vilka reglerna för handel inom gemenskapen inte har harmoniserats, eller djur för vilka särskilda krav, fastställda genom gemenskapsbeslut, gäller i den medlemsstat som utgör destinationsland,

c) att de uppgifter som återfinns på intygen eller handlingarna ger de garantier som krävs enligt gemenskapens bestämmelser eller, när det gäller djur för vilka reglerna för handel inom gemenskapen inte har harmoniserats, de garantier som krävs enligt de nationella bestämmelser som gäller i de olika fall som omfattas av detta direktiv,

ê 92/438/EEG artikel 9.1

d) att ingen information om att sändningen har avvisats har lämnats via det system som avses i artikel 1.1 första strecksatsen i rådets beslut 92/438/EEG[11].

ê 91/496/EEG

2. Utan att det påverkar de undantag som gäller enligt artikel 8, ska den officiella veterinären utföra en fysisk kontroll av de djur som visas upp vid gränskontrollstationen. Denna kontroll ska särskilt omfatta följande:

a) En klinisk undersökning av djuren i syfte att kontrollera att de stämmer överens med de upplysningar som har lämnats i det medföljande intyget eller handlingen och att de är kliniskt friska.

b) Varje laboratorieundersökning som kan anses nödvändig eller som föreskrivs i gemenskapsregler.

c) Eventuella officiella provtagningar för undersökning av förekomst av restsubstanser och dessa prover ska analyseras så snart som möjligt.

ê 91/628/EEG artikel 11.3

d) En kontroll av att kraven i rådets förordning (EG) nr 1/2005 är uppfyllda[12].

ê 91/496/EEG

Den officiellt förordnade veterinären ska, med hänsyn till en senare kontroll av transporten och i tillämpliga fall för att möjliggöra kontroll av att ytterligare krav som ställs från djurens bestämmelseanläggning är uppfyllda, vidarebefordra alla nödvändiga upplysningar till de behöriga myndigheterna i den medlemsstat som utgör bestämmelseland via det datasystem som avses i artikel 20 i direktiv 90/425/EEG.

Den officiellt förordnade veterinären kan få hjälp med vissa av dessa uppgifter av kvalificerad personal med särskild utbildning som arbetar under hans ledning.

ê 92/438/EEG artikel 9.2

Kontrollen ska göras efter att man har konsulterat de databaser som avses i artikel 1.1 andra strecksatsen i beslut 92/438/EEG.

ê 91/496/EEG

3. Identitetskontroll och fysisk kontroll av djur som anländer till en hamn eller en flygplats som är belägen på något av de områden som anges i bilaga I till direktiv 97/78/EG kan trots bestämmelserna i punkterna 1 och 2 utföras i denna bestämmelsehamn eller -flygplats, förutsatt att denna hamn eller flygplats har en gränskontrollstation som uppfyller kraven i artikel 6 i detta direktiv, och att djuren fortsätter sin resa i samma båt respektive i samma flygplan. I dessa fall ska den behöriga myndighet som utförde dokumentkontrollen antingen direkt eller genom den lokala veterinärmyndigheten via det datasystem som avses i artikel 20 i direktiv 90/425/EEG informera den officiellt förordnade veterinären vid gränskontrollstationen i den medlemsstat som är bestämmelseland att djuren har passerat.

4. Alla kostnader som uppstår i samband med tillämpningen av denna artikel ska betalas av avsändaren, mottagaren eller deras ställföreträdare, utan ersättning från medlemsstaten.

ê 91/496/EEG artikel 4.2 a, andra stycket (anpassad)

5. I enlighet med det förfarande som avses i artikel 22.3 kan undantag göras från principen om individuell klinisk undersökning av vissa djurkategorier och -arter på vissa villkor och i enlighet med regler som ska fastställas enligt samma förfarande Ö som anges i punkt 2 a i denna artikel Õ.

ê 91/496/EEG

6. Närmare tillämpningsföreskrifter för punkterna 1-5, inklusive bestämmelser om assistenternas utbildning och kvalifikationer, ska vid behov antas enligt det förfarande som avses i artikel 22.3.

Artikel 5

Införsel till något av de områden som definieras i bilaga I till direktiv 97/78/EG ska förbjudas om kontrollerna visar att:

a) djur av arter för vilka importregler har harmoniserats på gemenskapsnivå, dock utan att påverka de särskilda villkor som fastställs i artikel 19 led ii i rådets direktiv [90/426/EEG][13], kommer från ett tredjelands område eller del av ett tredjelands område som inte återfinns i de förteckningar som i enlighet med gemenskapsregler har upprättats för arten i fråga eller varifrån import är förbjuden i enlighet med gemenskapsbeslut,

b) djuren, andra än de som avses i a, inte uppfyller de krav som fastställs i de nationella bestämmelser som motsvarar de olika fall som omfattas av detta direktiv,

c) djuren lider av, eller misstänks lida av eller vara smittade av en smittsam sjukdom eller en sjukdom som utgör en risk för människors eller djurs hälsa, eller varje annat skäl som fastställs i gemenskapens bestämmelser,

d) det exporterande tredjelandet inte uppfyller de krav som fastställs i gemenskapsregler,

e) djuren inte är i stånd att fortsätta resan,

f) veterinärintygen eller handlingen som medföljer djuren inte uppfyller de krav som fastställs i gemenskapsregler eller, om reglerna inte har harmoniserats, de krav som fastställs i de nationella regler som motsvarar de olika fall som omfattas av detta direktiv.

Närmare föreskrifter för hur denna artikel ska tillämpas ska vid behov antas enligt det förfarande som avses i artikel 22.3.

Artikel 6

1. Gränskontrollstationer ska uppfylla kraven i denna artikel.

2. Varje gränskontrollstation ska

a) vara belägen vid införselstället till ett av de områden som avses i bilaga I till direktiv 97/78/EG,

Placering av en gränskontrollstation på visst avstånd från införselstället kan dock accepteras om det är nödvändigt på grund av geografiska förhållanden (t.ex. lossningskaj, järnvägsstation, bergspass) och under förutsättning att gränskontrollstationerna i dessa fall placeras långt från anläggningar eller platser där djur hålls som kan vara smittade med smittsamma sjukdomar,

b) vara belägen i ett tullområde som gör det möjligt att utföra andra administrativa formaliteter, inklusive tullbehandling för import,

ê 91/496/EEG (anpassad)

c) vara utformad och godkänd i enlighet med punkt 3,

ê 91/496/EEG

è1 92/438/EEG artikel 9.3

d) stå under en officiellt förordnad veterinärs ansvar, och denne ska ha det faktiska ansvaret för kontrollerna. Den officiellt förordnade veterinären får biträdas av särskilt utbildade assistenter som arbetar under hans ledning. è1 Den officiellt förordnade veterinären ska se till att all uppdatering av de databaser som avses i artikel 1.1 tredje strecksatsen i beslut 92/438/EEG utförs. ç

ê 91/496/EEG (anpassad)

3. Så snart gränskontrollstationer har utvalts av de nationella myndigheterna, i samarbete med de enheter inom kommissionen som kontrollerar att gränskontrollstationerna uppfyller de minimikrav som fastställs i bilaga I, ska medlemsstaterna överlämna en förteckning till kommissionen över de gränskontrollstationer som är ansvariga för att utföra veterinärkontroller av djur, och ska därvid lämna upplysningar om:

ê 91/496/EEG

a) gränskontrollstationens art:

i) hamn,

ii) flygplats,

iii) väg,

iv) järnväg,

b) vilka djurarter som kan kontrolleras vid gränskontrollstationen i fråga med hänsyn till den utrustning och veterinärpersonal som finns tillgänglig, med angivande av eventuella djurarter som inte kan kontrolleras vid dessa gränskontrollstationer och för registrerade hästdjur öppethållandetider för särskilt godkända gränskontrollstationer,

c) den personal som fått i uppdrag att utföra veterinärkontrollerna

i) antal officiellt förordnade veterinärer med åtminstone en officiellt förordnad veterinär i tjänst under hela den tid gränskontrollstationen håller öppet,

ii) antal medhjälpare eller assistenter med särskilda kvalifikationer,

d) den utrustning och de lokaler som man förfogar över för att utföra:

i) dokumentkontroll,

ii) fysisk kontroll,

iii) provtagning,

iv) undersökning av de allmänna prov som avses i artikel 4.2 b,

v) undersökning av de särskilda prov som den officiellt förordnade veterinären begär,

e) kapaciteten i de lokaler som man förfogar över för att vid behov hysa djur i väntan på provresultat,

f) art av utrustning som medger snabbt utbyte av information, särskilt med andra gränskontrollstationer,

g) omfattning av handel (art och antal djur som passerar igenom denna gränskontrollstation).

4. Kommissionen ska i samarbete med de behöriga nationella myndigheterna inspektera de gränskontrollstationer som utses i enlighet med punkt 3 i syfte att säkerställa att föreskrifterna om veterinärkontroller tillämpas enhetligt och att de olika gränskontrollstationerna verkligen förfogar över den nödvändiga infrastrukturen och uppfyller de minimikrav som fastställs i bilaga I.

ê 91/496/EEG (anpassad)

Kommissionen ska till den kommitté som anges i artikel 22.1 överlämna en rapport om resultaten av de inspektioner som utförts i enlighet med första stycket i denna artikel, tillsammans med förslag som tar hänsyn till slutsatserna i rapporten, i syfte att upprätta en förteckning över gemenskapens gränskontrollstationer. Denna förteckning ska godkännas och i efterhand uppdateras i enlighet med det förfarande som avses i artikel 22.2.

Kommissionen ska offentliggöra en Ö gemenskapsförteckning Õ över godkända gränskontrollstationer, liksom en eventuell uppdatering av denna i Europeiska unionens officiella tidning .

ê 91/496/EEG

5. Kommissionen ska vid behov anta närmare föreskrifter för hur punkterna 1-4 ska tillämpas enligt det förfarande som avses i artikel 22.3.

Artikel 7

1. Om djur av arter för vilka importbestämmelser har harmoniserats på gemenskapsnivå inte ska saluföras i den medlemsstat som utförde de kontroller som avses i artikel 4, ska den officiellt förordnade veterinären vid gränskontrollstationen, utan att det påverkar de särskilda krav som gäller för registrerade hästdjur som åtföljs av den identitetshandling som anges i rådets direktiv 90/427/EEG[14], vidta följande åtgärder:

a) Förse den berörda personen med en kopia eller, om sändningen av djur delas upp, med flera bestyrkta kopior av de ursprungliga intygen för djuren, och giltighetstiden för sådana kopior ska vara högst 10 dagar.

ê 91/496/EEG (anpassad)

b) Utfärda ett intyg Ö i enlighet med Õ den förebild som kommissionen ska utarbeta i enlighet med det förfarande som avses i artikel 22.3. och som intygar att de kontroller som avses i artikel 4.1 och artikel 4.2 a, b och d har utförts till den officiellt förordnade veterinärens tillfredsställelse, med uppgifter om den typ av prover som har tagits samt resultaten av eventuella laboratorieprov, eller när dessa resultat kan förväntas.

ê 91/496/EEG

c) Behålla originalen av det eller de intyg som medföljer djuren.

2. Närmare föreskrifter för hur punkt 1 ska tillämpas ska antas enligt det förfarande som avses i artikel 22.3.

3. När djuren har passerat gränskontrollstationen, gäller de bestämmelser för veterinärkontroller som fastställs i direktiv 90/425/EEG för handel med de djur som avses i punkt 1 och som förs in på de områden som avses i bilaga I till direktiv 97/78/EG.

ê Rättelse 91/496/EEG (EUT L 141, 31.5.2008, s. 22) (anpassad)

De upplysningar som lämnas Ö till Õ den behöriga myndigheten på bestämmelseorten via det datanät som avses i artikel 20 i direktiv 90/425/EEG, ska särskilt omfatta följande:

ê 91/496/EEG

a) Om djuren är avsedda för en medlemsstat eller för ett område där särskilda krav ställs.

b) Om prov har tagits, men resultaten ännu inte är kända när transportmedlet lämnar gränskontrollstationen.

Artikel 8

1. Medlemsstaterna ska se till att veterinärkontroller av import av djurarter som inte återfinns i bilaga A till direktiv 90/425/EEG utförs i enlighet med följande bestämmelser:

a) Om djuren anmäls direkt vid en gränskontrollstation i den medlemsstat som avser att importera dem, ska de underkastas alla kontroller som anges i artikel 4 vid denna gränskontrollstation.

b) Om djuren anmäls vid en gränskontrollstation som är belägen i en annan medlemsstat ska, med denna medlemsstats föregående samtycke

i) antingen alla de kontroller som anges i artikel 4 utföras för bestämmelselandets räkning vid denna gränskontrollstation i syfte att säkerställa att bestämmelselandets djurhälsokrav är uppfyllda, eller

ii) om ett avtal finns mellan de behöriga myndigheterna i de två medlemsstaterna, och eventuellt mellan de behöriga myndigheterna i den eller de berörda transitmedlemsstaterna, endast de kontroller som anges i artikel 4.1 utföras vid denna gränskontrollstation, och i så fall ska de kontroller som anges i artikel 4.2 utföras i bestämmelsemedlemsstaten.

I det senare fallet får dock djuren endast lämna den gränskontrollstation där dokument- och identitetskontroll har utförts i förseglade fordon och endast om den officiellt förordnade veterinären

- har fört in en notering om att djuren har passerat och att kontrollen har utförts på kopian, eller om sändningen är delad i flera partier, på kopiorna av originalintygen,

- har underättat veterinärmyndigheten på bestämmelseorten eller i tillämpliga fall veterinärmyndigheten i den eller de berörda transitmedlemsstaterna att djuren har passerat, via det datanät som avses i artikel 20 i direktiv 90/425/EEG,

- har meddelat den behöriga tullmyndigheten vid gränskontrollstationen att han, som undantag till artikel 3.1 c, låter frisläppa de berörda djuren.

När det gäller slaktdjur får medlemsstaterna endast använda sig av förfarandet i led i.

Medlemsstaterna ska i den kommitté som anges i artikel 22.1 underrätta kommissionen och övriga medlemsstater om de fall då förfarandet i led ii har använts.

2. Medlemsstaterna ska se till att djur, för vilka handelsreglerna är harmoniserade på gemenskapsnivå men vilka kommer från ett tredjeland för vilket enhetliga djurhälsokrav ännu inte har fastställts, tills man har fattat särskilda beslut i enlighet med gemenskapens lagstiftning, ska importeras på följande villkor:

a) De ska ha uppehållit sig i det avsändande tredjelandet under minst den tid som anges i artikel 7 c i rådets direktiv 2004/68/EG[15],

b) De måste underkastas de kontroller som anges i artikel 4.

c) De får endast lämna gränskontrollstationen eller karantänsstationen om dessa kontroller har visat att djuret eller sändningen av djur

i) antingen, och utan att det påverkar de särskilda krav som ställs på det berörda tredjelandet när det gäller sjukdomar som inte förekommer i gemenskapen, uppfyller de djurhälsokrav som gäller för handel med de aktuella arterna enligt de direktiv som avses i bilaga A till direktiv 90/425/EEG eller uppfyller de djurhälsokrav som fastställs i direktiv 2004/68/EG, eller

ii) för en eller flera bestämda sjukdomar, uppfyller de ekvivalensvillkor som i enlighet med det förfarande som avses i artikel 22.3 har godkänts på grundval av reciprocitet mellan kraven i tredjelandet och i gemenskapen.

d) De ska, om de är avsedda för en medlemsstat som kräver de tilläggsgarantier som avses i artikel 3.1 e iii och iv i Direktiv 90/425/EEG, uppfylla de krav som fastställts på området för handel inom gemenskapen.

e) Om det gäller slaktdjur måste de föras till bestämmelseslakteriet när de har passerat gränskontrollstationen, eller till bestämmelseanläggningen om det gäller avels- och produktionsdjur eller vattenbruksdjur.

3. Medlemsstaterna ska se till att, om de kontroller som avses i punkterna 1 och 2 visar att djuret eller sändningen av djur inte uppfyller de krav som gäller, det aktuella djuret eller djuren inte får lämna gränskontrollstationen eller karantänsstationen. Artikel 12 ska gälla.

4. Medlemsstaterna ska se till att, om de djur som avses i punkt 1 inte är avsedda att saluföras i den medlemsstat som har utfört veterinärkontrollerna, ska bestämmelserna i artikel 7 gälla, och särskilt de som avser utfärdande av intyg.

5. Medlemsstaterna ska se till att avels- och produktionsdjur fortsatt står under officiell övervakning av de behöriga veterinärmyndigheterna på bestämmelseorten. Efter en observationsperiod vars längd ska bestämmas i enlighet med det förfarande som avses i artikel 22.3, får djuren ingå i handeln inom gemenskapen på de villkor som fastställs i direktiv 90/425/EEG.

Slaktdjur ska i bestämmelseslakteriet omfattas av gemenskapsregler för slakt av den aktuella djurarten.

6. Tillämpningsföreskrifter för punkterna 1 till 5 ska vid behov antas enligt det förfarande som avses i artikel 22.3.

Artikel 9

ê 2003 års anslutningsakt, artikel 20 och bilaga II, s. 389

1. Medlemsstaterna ska godkänna transitering av djur från ett tredjeland till ett annat tredjeland eller till samma tredjeland om

ê 91/496/EEG

è1 92/438/EEG artikel 9.4

a) sådan transitering tidigare har godkänts av den officiellt förordnade veterinären vid gränskontrollstationen i den medlemsstat på vars område djuren måste visas upp för att underkastas de kontroller som avses i artikel 4 och, i tillämpliga fall, av den behöriga centrala myndigheten i den eller de aktuella transiteringsmedlemsstaterna,

b) bevis kan uppvisas för att det första tredjeland till vilket djuren sänds efter transitering genom ett av de områden som avses i bilaga I till direktiv 97/78/EG, förbinder sig att under inga omständigheter avvisa eller sända tillbaka de djur, som det har godkänt import eller transitering av samt förbinder sig att, på de områden som avses i bilaga I till direktiv 97/78/EG, uppfylla gemenskapsregler för skydd under transport,

c) de kontroller som avses i artikel 4 har, till veterinärens belåtenhet, visat, eventuellt efter det att djuren har vistats i en karantänsstation, att djuren uppfyller kraven i detta direktiv, eller, för de djur som avses i bilaga A till direktiv 90/425/EEG, uppfyller hälsomässiga garantier vilka enligt det förfarande som avses i artikel 22.3 har erkänts vara minst likvärdiga dessa krav,

d) den behöriga myndigheten vid gränskontrollstationen, via det datanät è1 som avses i artikel 20 i direktiv 90/425/EEG ç, meddelar den behöriga myndigheten i den eller de aktuella transiteringsmedlemsstaterna och den behöriga myndigheten vid den gränskontrollstation där djuren ska föras ut, att djuren har passerat,

ê 91/496/EEG (anpassad)

e) transporten, om det gäller passage genom ett av de områden som anges i bilaga I till direktiv 97/78/EG utförs enligt gemenskapens transiteringsförfarande (extern transit) eller enligt något annat transiteringsförfarande för försändelse under tullkontroll som finns fastställd i gemenskapsregler, och den enda hantering som tillåts under transitering är den som utförs vid införselstället till eller utförselstället från något av de områden som avses i bilaga I Ö till direktiv 97/78/EG Õ samt åtgärder för att säkerställa djurens välbefinnande.

ê 91/496/EEG

2. Alla kostnader som uppstår i samband med tillämpningen av denna artikel ska betalas av avsändaren, mottagaren eller deras ställföreträdare utan ersättning från medlemsstaten.

Artikel 10

ê 91/496/EEG (anpassad)

1. Om det i gemenskapsreglerna eller i de nationella regler som gäller på bestämmelseorten inom områden som inte har harmoniserats krävs att levande djur ska sättas i karantän eller isoleras, kan djuren sättas i sådan karantän eller isoleras

ê 91/496/EEG

a) om det gäller andra sjukdomar än mul- och klövsjuka, rabies eller Newcastle-sjukan, i en karantänsstation som är belägen i det tredjeland de har ursprung i, om den har godkänts enligt det förfarande som avses i artikel 22.2 och regelbundet inspekteras av kommissionens veterinära experter,

b) i en karantänsstation som är belägen på gemenskapens område och som uppfyller villkoren i bilaga II,

c) i bestämmelseanläggningen.

Särskilda garantier som ska uppfyllas under transport mellan karantänsstationen, ursprungs- och bestämmelseanläggningarna och gränskontrollstationerna, samt de karantänsstationer som anges i första stycket a kan fastställas enligt det förfarande som avses i artikel 22.3.

2. Om den officiellt förordnade veterinär som är ansvarig för gränskontrollstationen kräver placering i karantän, måste detta ske, beroende på den risk som den officiellt förordnade veterinären bedömer, antingen

a) i själva gränskontrollstationen eller i dess omedelbara närhet, eller

b) i bestämmelseanläggningen, eller

c) i en karantänsstation som är belägen i närheten av bestämmelseanläggningen.

3. De allmänna villkor som ska uppfyllas av de karantänsstationer som avses i punkt 1 a och b fastställs i bilaga II.

Särskilda godkännandevillkor för de olika djurarterna ska fastställas enligt det förfarande som avses i artikel 22.3.

ê 2008/73/EG artikel 13 (anpassad)

4. Vid godkännande och senare uppdatering av den förteckning över karantänsstationer som avses i punkt 1 a i denna artikel ska förfarandet i artikel 22.2 följas. Kommissionen ska offentliggöra förteckningen över Ö dessa Õ karantänsstationer och eventuella senare uppdateringar i Europeiska unionens officiella tidning .

De karantänsstationer som avses i punkt 1 b och punkt 2 a i denna artikel och som uppfyller villkoren i bilaga II ska godkännas av medlemsstaterna, och varje station ska ges ett godkännandenummer. Varje medlemsstat ska upprätta och hålla en uppdaterad förteckning över godkända karantänsstationer och deras godkännandenummer och göra den tillgänglig för övriga medlemsstater och för allmänheten. Karantänsstationer ska underkastas den inspektion som avses i artikel 19.

Närmare föreskrifter för den enhetliga tillämpningen av andra stycket kan antas i enlighet med förfarandet i artikel 22.2.

ê 91/496/EEG

5. Bestämmelserna i punkt 1 andra stycket samt punkterna 3 och 4 ska inte gälla för karantänsstationer som uteslutande hyser de djur som avses i artikel 8.1.

6. Alla kostnader som uppstår i samband med tillämpningen av denna artikel ska betalas av avsändaren, mottagaren eller deras ombud utan ersättning från medlemsstaten.

7. Före den 1 januari 1996 ska kommissionen överlämna en rapport till rådet tillsammans med eventuella förslag, om huruvida det finns ett behov av att upprätta karantänsstationer för gemenskapen och om gemenskapen ska bidra ekonomiskt till driften av dessa.

Artikel 11

1. Utan att det påverkar de övriga bestämmelserna i detta kapitel, ska den officiellt förordnade veterinären eller den behöriga myndigheten i de fall där det misstänks att de veterinära bestämmelserna inte har följts eller om det finns tvivel om ett djurs identitet, låta utföra varje veterinärkontroll som han eller den bedömer lämpligt.

2. Medlemsstaterna ska vidta lämpliga administrativa eller straffrättsliga åtgärder för att beivra överträdelser av den veterinära lagstiftningen som begås av fysiska eller juridiska personer om man finner att gemenskapsregler har överträtts, särskilt om det kommer fram att intyg eller dokument inte motsvarar djurens verkliga tillstånd eller att identitetsmärken inte följer dessa regler eller att djuren inte visades upp för kontroll vid en gränskontrollstation eller att djuren inte har sänts till den bestämmelseort som ursprungligen uppgivits.

Artikel 12

1. Om det vid de kontroller som fastställs i detta direktiv visar sig att ett djur inte uppfyller kraven i gemenskapsregler eller, om det gäller förhållanden som ännu inte har harmoniserats, i nationella regler, eller om sådana kontroller avslöjar någon oriktighet, ska den behöriga myndigheten efter samråd med importören eller dennes ombud, besluta antingen att

a) hysa, utfodra, vattna och om nödvändigt, behandla djuren,

b) sätta djuren i karantän eller att isolera sändningen, allt efter omständigheterna,

c) inom en given tidsfrist som ska fastställas av den behöriga nationella myndigheten, återsända sändningen av djur från de områden som anges i bilaga I till direktiv 97/78/EG, om bestämmelser om djurhälsa och -välbefinnande medger detta.

2. I fall av återsändning enligt punkt 1 c ska den officiellt förordnade veterinären vid gränskontrollstationen

ê 92/438/EEG artikel 9.5

a) aktivera det informationssystem som avses i artikel 1.1 första strecksatsen i beslut 92/438/EEG,

ê 91/496/EEG

b) i enlighet med bestämmelser som ska fastställas enligt det förfarande som avses i artikel 22.3, annullera veterinärintyget eller de handlingar som medföljer den avvisade sändningen.

3. Om det är omöjligt att återsända sändningen, och särskilt om skälet är att djurens välfärd eller välbefinnande är i fara,

a) kan den officiellt förordnade veterinären, med den behöriga myndighetens samtycke och efter att ha företagit besiktning före slakt, ge tillåtelse till slakt av djuren för konsumtion på de villkor som är fastställda i gemenskapens bestämmelser,

b) måste, i annat fall, den officiellt förordnade veterinären beordra slakt av djuren för andra ändamål än konsumtion eller beordra destruktion av slaktkropparna, och särskilt ange kraven på kontroll av hur de produkter som erhålls används.

Den behöriga centrala myndigheten ska underrätta kommissionen enligt punkt 6 om de fall då dessa undantagsbestämmelser har tillämpats. Kommissionen ska regelbundet underrätta den kommitté som anges i artikel 22.1 om sådana fall.

ê 91/496/EEG (anpassad)

4. De kostnader som åtgärderna i punkterna 1 Ö , 2 och 3 Õ, inbegripet destruktion av sändningen eller utnyttjandet av köttet för annat ändamål orsakar, ska betalas av importören eller hans ombud.

ê 91/496/EEG

Intäkterna av försäljning av de produkter som avses i punkt 3 första stycket, ska tillfalla ägaren av djuren eller hans ombud efter avdrag av ovannämnda kostnader.

5. Tillämpningsföreskrifter för denna artikel ska vid behov antas enligt det förfarande som avses i artikel 22.3.

ê 92/438/EEG artikel 9.7

6. Bestämmelserna i beslut 92/438/EEG ska tillämpas.

ê 91/496/EEG

7. De behöriga myndigheterna ska när det bedöms lämpligt vidarebefordra de upplysningar de har, i enlighet med rådets direktiv 89/608/EEG[16].

Artikel 13

ê 91/496/EEG (anpassad)

Kommissionen ska, i enlighet med det förfarande som avses i artikel 22.3, och på grundval av de planer som anges i andra stycket Ö i denna artikel Õ, anta regler för import av slaktdjur avsedda för lokal konsumtion och av avelsdjur och produktionsdjur till vissa delar av de områden som anges i bilaga I till direktiv 97/78/EG för att ta hänsyn till de särskilda naturförhållandena i dessa områden, även inbegripande deras avlägsna belägenhet från den kontinentala delen av gemenskapens område.

ê 91/496/EEG

I detta syfte ska medlemsstaterna senast den 31 december 1991 överlämna en plan till kommissionen för hur kontroller av import av djur från tredjeland till de områden som nämns i första stycket ska utföras. Dessa planer måste ange vilka kontroller som ska utföras för att förhindra att djur som införs till de berörda områdena eller att produkter som erhålls från dessa djur under några som helst omständigheter sänds vidare till andra delar av gemenskapens område.

Artikel 14

För att de kontroller som avses i artikel 7.3 i detta direktiv ska kunna utföras, måste den identifiering och registrering som anges i artikel 3.1 c i direktiv 90/425/EEG, förutom om det gäller slaktdjur och registrerade hästdjur, utföras på djurens bestämmelseort, eventuellt efter den observationsperiod som anges i artikel 8.5 i detta direktiv.

Förfarandet för identifiering och märkning av slaktdjur ska fastställas enligt det förfarande som avses i artikel 22.3.

ê 96/43/EG artikel 2.2

Artikel 15

Medlemsstaterna ska se till att en avgift för veterinär- och hygienkontroller tas ut vid införsel av djur som avses i detta direktiv, i enlighet med rådets direktiv 96/23/EG[17].

ê 91/496/EEG (anpassad)

Artikel 16

Enligt det förfarande som avses i artikel 22.3 och under förutsättning av ömsesidighet, får på vissa villkor, identitetskontroller och/eller fysiska kontroller utföras mindre ofta, utan att detta påverkar de kontroller som syftar till att säkerställa att kraven på djurens välbefinnande under transport är uppfyllda.

ê 91/496/EEG

När kommissionen ska bevilja sådana undantag ska följande kriterier beaktas:

a) De garantier som det aktuella tredjelandet ger för att gemenskapens krav ska uppfyllas, och särskilt kraven i direktiven 2004/68/EC och [90/426/EEG].

b) Djurhälsotillståndet i det aktuella tredjelandet.

c) Upplysningar om hälsotillståndet i det tredjelandet.

d) Det slag av åtgärder som vidtas av det tredjelandet för att övervaka och bekämpa sjukdomar.

e) Veterinärväsendets struktur och befogenheter.

f) Föreskrifter om godkännande av vissa ämnen och om det tredjelandet uppfyller kraven i artikel 29 i direktiv 96/23/EG.

g) Resultaten av gemenskapens inspektionsbesök.

h) Resultaten av de importkontroller som har utförts.

Artikel 17

Rätten att enligt medlemsstatens gällande lagstiftning begära prövning av beslut som fattas av behöriga myndigheter ska inte påverkas av detta direktiv.

Beslut som fattats av den behöriga myndigheten i bestämmelsemedlemslandet ska tillsammans med en motivering delges den berörda importören eller hans ombud.

Om importören eller hans ombud begär detta, ska dessa beslut tillsammans med motivering vidarebefordras till honom i skriftlig form med uppgifter om den rätt till prövning som står till buds i enlighet med gällande lagstiftning i den medlemsstat i vilken gränskontrollstationen är belägen, tillsammans med uppgifter om det förfarandet och de tidsfrister som gäller.

KAPITEL II I

SKYDDSÅTGÄRDER

ARTIKEL 18

1. Om någon av de sjukdomar som avses i rådets direktiv 82/894/EEG[18], någon zoonos eller annan sjukdom eller företeelse som kan tänkas orsaka allvarlig fara för djur och människor uppträder eller sprids i ett område i ett tredjeland, eller om något annat tungt vägande djurhälsoskäl motiverar det, särskilt om förhållanden som kommissionens veterinära experter har konstaterat, kan kommissionen, på eget initiativ eller på begäran av en medlemsstat, utan dröjsmål vidta en av följande åtgärder beroende på situationens allvar:

a) Dra in tillstånd för import som kommer från hela eller en del av det aktuella tredjelandet, och i tillämpliga fall från transiteringstredjelandet.

b) Fastställa särskilda villkor som ska gälla för djur som kommer från hela eller en del av det aktuella tredjelandet.

2. Om det vid en av de kontroller som fastställs genom detta direktiv framkommer att en sändning av djur riskerar att utgöra en fara för människors eller djurs hälsa, ska den behöriga veterinärmyndigheten omedelbart vidta följande åtgärder:

a) Beslagta och destruera sändningen.

b) Omedelbart informera övriga gränskontrollstationer och kommissionen om de förhållanden som har konstaterats och om djurens ursprung, i enlighet med beslut 92/438/EEG.

3. Kommissionen kan, för de fall som avses i punkt 1, vidta tillfälliga skyddsåtgärder för de djur som avses i artikel 9.

4. Företrädare för kommissionen kan omedelbart avlägga ett besök i det aktuella tredjelandet.

5. Om en medlemsstat officiellt informerar kommissionen om behovet av att vidta skyddsåtgärder och kommissionen inte har åberopat bestämmelserna i punkt 1 och 3 eller hänskjutit ärendet till den kommitté som anges i artikel 22.1 enligt punkt 6 i denna artikel, kan medlemsstaten vidta tillfälliga skyddsåtgärder för djuren i fråga.

Om en medlemsstat har vidtagit tillfälliga skyddsåtgärder i fråga om ett tredjeland i enlighet med denna punkt, ska den informera övriga medlemsstater och kommissionen i enlighet med direktiv 89/608/EEG.

ê 91/496/EEG (anpassad)

6. Inom en tidsfrist på 10 arbetsdagar ska ärendet hänskjutas till den kommitté som anges i artikel 22.1 som ska förlänga, ändra eller återkalla de beslut som fattats enligt punkterna 1, 3 och 5 Ö i denna artikel Õ i enlighet med det förfarande som avses i artikel 22.2.

7. Beslut att förlänga, ändra eller återkalla de beslut som fattats enligt punkterna 1, 2, 3 och 6 ska fattas i enlighet med det förfarande som avses i artikel 22.2.

ê 91/496/EEG

8. Närmare föreskrifter för hur detta kapitel ska tillämpas ska vid behov antas enligt det förfarande som avses i artikel 22.3.

KAPITEL IV

INSPEKTION

ARTIKEL 19

1. Kommissionens veterinära experter får, i samarbete med de behöriga nationella myndigheterna och i den utsträckning det bedöms nödvändigt för att säkerställa en enhetlig tillämpning av bestämmelserna i detta direktiv, kontrollera att de gränskontrollstationer som har godkänts i enlighet med artikel 6 och de karantänsstationer som har godkänts i enlighet med artikel 10 uppfyller de kriterier som återfinns i bilagorna I och II.

2. Veterinära experter från kommissionen får i samarbete med de behöriga myndigheterna företa kontroller på platsen.

3. En medlemsstat på vars område en inspektion utförs ska bistå experterna med all den hjälp de behöver för att utföra sina uppgifter.

4. Kommissionen ska informera medlemsstaterna om resultaten av kontrollerna.

5. Om kommissionen bedömer att resultaten av kontrollerna kräver detta, ska den ompröva läget inom ramen för den kommitté som anges i artikel 22.1. Den får fatta de nödvändiga besluten enligt det förfarande som avses i artikel 22.2.

ê 91/496/EEG (anpassad)

6. Kommissionen ska noga följa utvecklingen och kan, beroende på utvecklingen, enligt det förfarandet som avses i artikel 22.2, ändra eller återkalla de beslut som tagits enligt punkt 5 Ö i denna artikel Õ.

7. Närmare föreskrifter för hur punkterna 1 till 6 ska tillämpas ska vid behov antas i enlighet med det förfarande som avses i artikel 22.3.

Artikel 20

Om en behörig myndighet i en medlemsstat i samband med de kontroller som utförs på den plats där djuren saluförs anser att bestämmelserna i detta direktiv inte har uppfyllts vid en gränskontrollstation i en annan medlemsstat, ska den utan dröjsmål kontakta den behöriga nationella myndigheten i den medlemsstaten.

Den senare ska vidta alla nödvändiga åtgärder och ska underrätta den behöriga myndigheten i den första medlemsstaten om arten av de utförda kontrollerna, vilka beslut som fattats och skälen till dessa.

Om den behöriga myndigheten i den första medlemsstaten anser att dessa åtgärder är otillräckliga ska de behöriga myndigheterna i de båda medlemsstaterna tillsammans försöka finna lämpliga lösningar, om så är nödvändigt får detta också omfatta ett besök på platsen.

Om de kontroller som avses i första stycket visar att detta direktivs bestämmelser vid upprepade tillfällen har åsidosatts, ska den behöriga myndigheten i bestämmelselandet underrätta kommissionen och de behöriga myndigheterna i de övriga medlemsstaterna.

Kommissionen ska, på begäran av den behöriga myndigheten i bestämmelselandet eller på eget initiativ, i samarbete med den behöriga nationella myndigheten sända inspektörer till medlemsstaten i fråga. Beroende på överträdelsernas karaktär kan dessa inspektörer stanna i medlemsstaten i fråga till dess att de beslut som avses i det åttonde stycket har fattats.

I väntan på resultaten från kommissionen ska medlemsstaten i fråga, på bestämmelselandets begäran, skärpa kontrollerna vid de berörda gränskontrollstationerna eller karantänsstationerna.

Bestämmelselandet får för sin del skärpa kontrollerna av djur som kommer från dessa gränskontrollstationer eller karantänsstationer.

Om oriktigheterna har bekräftats genom den inspektion som avses i det femte stycket i denna artikel ska kommissionen på begäran av en av de två berörda medlemsstaterna och i enlighet med det förfarande som avses i artikel 22.2, vidta lämpliga åtgärder. Dessa åtgärder ska bekräftas eller omprövas så snart som möjligt i enlighet med samma förfarande.

Artikel 21

1. Varje medlemsstat ska upprätta en plan för utbyte av personal med uppdrag att utföra veterinärkontroller av djur som kommer från tredjeland.

2. Kommissionen och medlemsstaterna ska inom den kommitté som anges i artikel 22.1 samordna de planer som avses i punkt 1.

3. Medlemsstaterna ska vidta alla åtgärder som visar sig nödvändiga för att genomföra de program som blir resultatet av den samordning som avses i punkt 2.

4. Den kommitté som anges i artikel 22.1 ska varje år på grundval av rapporter som upprättas av medlemsstaterna företa en översyn av genomförandet av programmen.

5. Medlemsstaterna ska ta hänsyn till vunna erfarenheter för att förbättra och utveckla utbytesprogrammen.

6. Gemenskapen kan bevilja ett ekonomiskt bidrag för att främja utvecklingen av utbytesprogrammen. Tillämpningsföreskrifter för detta bidrag och den uppskattade storleken av det belopp som kan komma att belasta de europeiska gemenskapernas budget återfinns i rådets beslut [90/424/EEG][19].

7. Tillämpningsföreskrifter för punkterna 1, 4 och 5 ska vid behov antas enligt det förfarande som avses i artikel 22.3.

KAPITEL V

ALLMÄNNA BESTÄMMELSER

Ö Artikel 22 Õ

Ö 1. Kommissionen ska biträdas av Ständiga veterinärkommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa som inrättats enligt artikel 58 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 178/2002[20], nedan kallad ”kommittén” Õ

Ö 2. När det hänvisas till denna punkt ska artiklarna 5 och 7 i beslut 1999/468/EG tillämpas. Õ

Ö Den tid som avses i artikel 5.6 i beslut 1999/468/EG ska vara 15 dagar. Õ

Ö 3. När det hänvisas till denna punkt ska artiklarna 5 och 7 i beslut 1999/468/EG tillämpas. Õ

Ö Den tid som avses i artikel 5.6 i beslut 1999/468/EG ska vara tre månader. Õ

ê 91/496/EEG

Artikel 2 3

Bilagorna ska vid behov ändras i enlighet med det förfarande som avses i artikel 22.3.

Artikel 2 4

Detta direktiv ska inte påverka de skyldigheter som följer av tullbestämmelser.

ê 91/496/EEG (anpassad)

Artikel 25

Medlemsstaterna kan ansöka om ekonomiskt stöd från gemenskapen i enlighet med artikel 38 i beslut [90/424/EEG] för genomförandet av detta direktiv och särskilt för att införa ett system för utbyte av information mellan veterinärväsendet och gränskontrollstationerna.

ê

Artikel 26

Direktiv 91/496/EEG , i dess lydelse enligt de rättsakter som anges i bilaga III, del A ska upphöra att gälla, utan att det påverkar medlemsstaternas skyldigheter vad gäller tidsfristerna för införlivande med nationell lagstiftning av de direktiv som anges i bilaga III del B.

Hänvisningar till det upphävda direktivet ska anses som hänvisningar till detta direktiv och ska läsas enligt jämförelsetabellen i bilaga IV.

Artikel 2 7

Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning .

Det ska tillämpas från och med den 2 januari 2010.

ê 91/496/EEG

Artikel 28

Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

Utfärdat i Bryssel den […]

På rådets vägnar

Ordförande

[…]

ê 91/496/EEG

BILAGA I

Allmänna villkor för godkännande av gränskontrollstationer

För att få gemenskapens godkännande, måste gränskontrollstationer förfoga över följande:

1) En särskild tillfartsväg för transporter av levande djur så att djuren besparas onödig väntetid.

2) Hjälpmedel (som ska vara lätta att rengöra och desinfektera) för att lasta och lossa olika typer av transporter, för att inspektera, utfodra, vattna och behandla djuren, med tillräckligt utrymme, belysning och ventilation för det antal djur som ska kontrolleras.

3) I förhållande till det antal djur som passerar gränskontrollstationen ska det finnas tillräckligt antal veterinärer och särskilt utbildad hjälppersonal för att utföra kontroller av medföljande handlingar och för att utföra de kliniska kontroller som avses i artiklarna 4, 5, 8 och 9.

4) Tillräckligt stora lokaler inklusive omklädningsrum, duschar och toaletter som står till kontrollpersonalens förfogande.

5) Lämpliga lokaler och kapacitet att ta och behandla prover för de rutinkontroller som krävs enligt gemenskapens bestämmelser.

6) Tillgång till ett specialiserat laboratorium som kan utföra särskilda undersökningar av prover som tas vid gränskontrollstationen.

7) Tillgång till en anläggning i gränskontrollstationens omedelbara närhet som har kapacitet och utrustning för att hysa, utfodra, vattna, behandla och vid behov slakta djuren.

8) I de fall en sådan gränskontrollstation tjänar som raststation eller omlastningsstation för djur under transport, lämplig kapacitet för att lossa, vattna, utfodra och på ett lämpligt sätt vid behov hysa djuren, för att ge dem erforderlig behandling eller om så är nödvändigt för att slakta dem på platsen på ett sätt som besparar dem onödigt lidande.

9) Lämplig utrustning för snabbt utbyte av information med de övriga gränskontrollstationerna och med de behöriga veterinärmyndigheterna enligt artikel 20 i direktiv 90/425/EEG.

10) Utrustning och hjälpmedel för rengöring och desinfektion.

_____________

ê 91/496/EEG

BILAGA II

Allmänna villkor för godkännande av karantänsstationer

1. Kraven i bilaga I, punkterna 2, 4, 5, 7, 9 och 10 ska gälla.

2. Härutöver ska karantänsstationerna

- stå under löpande kontroll av en officiell veterinär och stå under dennes ansvar,

- vara belägna på avstånd från anläggningar eller andra platser där djur hålls som kan vara bärare av smittsamma sjukdomar,

- förfoga över ett effektivt kontrollsystem så att djuren kan övervakas tillfredsställande.

_____________

é

BILAGA III

Del A

Upphävt direktiv och ändringar av det i kronologisk ordning (hänvisningar i artikel 26)

Rådets direktiv 91/496/EEG (EGT L 268, 24.9.1991, s. 56) |

Rådets direktiv 91/628/EEG (EGT L 340, 11.12.1991, s. 17) | Endast artikel 11.3 i dess ursprungliga formulering |

Rådets beslut 92/438/EEG (EGT L 243, 25.8.1992, s. 27) | Endast artikel 9 |

Punkt V.E.I.1.2 i bilaga I till anslutningsakten för år 1994 (EGT C 241, 29.8.1994, s. 132) |

Rådets direktiv 96/43/EG (EGT L 162, 1.7.1996, s. 1) | Endast artikel 2.2 |

Punkt 6.B.I.21 i bilaga II till anslutningsakten för år 2003 (EUT L 236, 23.9.2003, s. 381) |

Rådets direktiv 2006/104/EG (EUT L 363, 20.12.2006, s. 352) | Endast när det gäller hänvisningen till direktiv 91/496/EEG i artikel 1 och bilagan, punkt I.5 |

Rådets direktiv 2008/73/EG (EUT L 219, 14.8.2008, s. 40) | Endast artikel 13 |

Del B

Tidsfrister för införlivande i nationell lagstiftning (hänvisning i artikel 26)

Direktiv | Tidsfrist för införlivande |

91/496/EEG | 1 december 1991[21] 1 juli 19921 |

91/628/EEG | 1 januari 1993 |

96/43/EG | 1 juli 1997 |

2006/104/EG | 1 januari 2007 |

2008/73/EG | 1 januari 2010 |

_____________

BILAGA IV

Jämförelsetabell

Direktiv 91/496/EEG | Detta direktiv |

_____ | Kapitel I |

Artikel 1 | Artikel 1 |

Artikel 2.1 | Artikel 2 första stycket |

Artikel 2.2 | Artikel 2 andra stycket |

Kapitel I | Kapitel II |

Artikel 3 | Artikel 3 |

Artikel 4.1 inledningen | Artikel 4.1 inledningen |

Artikel 4.1 första strecksatsen | Artikel 4.1 a |

Artikel 4.1 andra strecksatsen | Artikel 4.1 b |

Artikel 4.1 tredje strecksatsen | Artikel 4.1 c |

Artikel 4.1 fjärde strecksatsen | Artikel 4.1 d |

Artikel 4.2 första stycket inledningen | Artikel 4.2 första stycket inledningen |

Artikel 4.2 första stycket a första stycket | Artikel 4.2 a |

Artikel 4.2 första stycket a andra stycket | Artikel 4.5 |

Artikel 4.2 första stycket b | Artikel 4.2 första stycket b |

Artikel 4.2 första stycket c | Artikel 4.2 första stycket c |

Artikel 4.2 första stycket d | Artikel 4.2 första stycket d |

Artikel 4.2 andra stycket | Artikel 4.2 andra stycket |

Artikel 4.3 och 4.4 | Artikel 4.3 och 4.4 |

Artikel 4.5 | Artikel 4.6 |

Artikel 5 | Artikel 5 |

Artikel 6.1 och 6.2 | Artikel 6.1 och 6.2 |

Artikel 6.3 inledningen | Artikel 6.3 inledningen |

Artikel 6.3 a inledningen | Artikel 6.3 a inledningen |

Artikel 6.3 a första strecksatsen | Artikel 6.3 a i |

Artikel 6.3 a andra strecksatsen | Artikel 6.3 a ii |

Artikel 6.3 a tredje strecksatsen | Artikel 6.3 a iii |

Artikel 6.3 a fjärde strecksatsen | Artikel 6.3 a iv |

Artikel 6.3 b | Artikel 6.3 b |

Artikel 6.3 c inledningen | Artikel 6.3 c inledningen |

Artikel 6.3 c första strecksatsen | Artikel 6.3 c i |

Artikel 6.3 c andra strecksatsen | Artikel 6.3 c ii |

Artikel 6.3 d inledningen | Artikel 6.3 d inledningen |

Artikel 6.3 d första strecksatsen | Artikel 6.3 d i |

Artikel 6.3 d andra strecksatsen | Artikel 6.3 d ii |

Artikel 6.3 d tredje strecksatsen | Artikel 6.3 d iii |

Artikel 6.3 d fjärde strecksatsen | Artikel 6.3 d iv |

Artikel 6.3 d femte strecksatsen | Artikel 6.3 d v |

Artikel 6.3 e, f och g | Artikel 6.3 e, f och g |

Artikel 6.4 första stycket | Artikel 6.4 första stycket |

Artikel 6.4 andra stycket | Artikel 6.4 andra stycket |

Artikel 6.4 tredje stycket | _____ |

Artikel 6.4 fjärde stycket | _____ |

Artikel 6.4 femte stycket | Artikel 6.4 tredje stycket |

Artikel 6.5 | Artikel 6.5 |

Artikel 7.1 inledningen | Artikel 7.1 inledningen |

Artikel 7.1 första strecksatsen | Artikel 7.1 a |

Artikel 7.1 andra strecksatsen | Artikel 7.1 b |

Artikel 7.1, tredje strecksatsen | Artikel 7.1 c |

Artikel 7.2 | Artikel 7.2 |

Artikel 7.3 första stycket | Artikel 7.3 första stycket |

Artikel 7.3 andra stycket inledningen | Artikel 7.3 andra stycket inledningen |

Artikel 7.3, andra stycket, första strecksatsen | Artikel 7.3, andra stycket, a |

Artikel 7.3, andra stycket, andra strecksatsen | Artikel 7.3, andra stycket, b |

Artikel 8A inledningen | Artikel 8.1 inledningen |

Artikel 8A punkt 1 inledningen | Artikel 8.1 inledningen |

Artikel 8A punkt 1 a | Artikel 8.1 a |

Artikel 8A punkt 1 b | Artikel 8.1 b |

Artikel 8A punkt 2 inledningen | Artikel 8.2 inledningen |

Artikel 8A punkt 2 första strecksatsen | Artikel 8.2 a |

Artikel 8A punkt 2 andra strecksatsen | Artikel 8.2 b |

Artikel 8A punkt 2 tredje strecksatsen | Artikel 8.2 c |

Artikel 8A punkt 2 fjärde strecksatsen | Artikel 8.2 d |

Artikel 8A punkt 2 femte strecksatsen | Artikel 8.2 e |

Artikel 8A punkt 3 | Artikel 8.3 |

Artikel 8A punkt 4 | Artikel 8.4 |

Artikel 8A punkt 5 | Artikel 8.5 |

Artikel 8B | Artikel 8.6 |

Artikel 9 | Artikel 9 |

Artikel 10.1 första stycket inledningen | Artikel 10.1 första stycket inledningen |

Artikel 10.1 första stycket första strecksatsen | Artikel 10.1 första stycket a |

Artikel 10.1 första stycket andra strecksatsen | Artikel 10.1 första stycket b |

Artikel 10.1 första stycket tredje strecksatsen | Artikel 10.1 första stycket c |

Artikel 10.1 andra stycket | Artikel 10.1 andra stycket |

Artikel 10.2 inledningen | Artikel 10.2 inledningen |

Artikel 10.2 första strecksatsen | Artikel 10.2 a |

Artikel 10.2 andra strecksatsen | Artikel 10.2 b |

Artikel 10.2 tredje strecksatsen | Artikel 10.2 c |

Artikel 10.3 | Artikel 10.3 |

Artikel 10.4 a | Artikel 10.4 första stycket |

Artikel 10.4 b första stycket | Artikel 10.4 andra stycket |

Artikel 10.4 b andra stycket | Artikel 10.4 tredje stycket |

Artikel 10.5, 10.6 och 10.7 | Artikel 10.5, 10.6 och 10.7 |

Artikel 11 | Artikel 11 |

Artikel 12.1 inledningen | Artikel 12.1 inledningen |

Artikel 12.1 a och b | Artikel 12.1 a och b |

Artikel 12.1 c första stycket | Artikel 12.1 c |

Artikel 12.1 c andra stycket inledningen | Artikel 12.2 inledningen |

Artikel 12.1 c andra stycket första strecksatsen | Artikel 12.2 a |

Artikel 12.1 c andra stycket andra strecksatsen | Artikel 12.2 b |

Artikel 12.1 c tredje stycket inledningen | Artikel 12.3 första stycket inledningen |

Artikel 12.1 c tredje stycket första strecksatsen | Artikel 12.3 första stycket a |

Artikel 12.1 c tredje stycket andra strecksatsen | Artikel 12.3 första stycket b |

Artikel 12.1 c fjärde stycket | Artikel 12.3 andra stycket första meningen |

Artikel 12.1 c femte stycket | Artikel 12.3 andra stycket andra meningen |

Artikel 12.2 | Artikel 12.4 |

Artikel 12.3 | Artikel 12.5 |

Artikel 12.4 | Artikel 12.6 |

Artikel 12.5 | Artikel 12.7 |

Artikel 13 - 17 | Artikel 13 - 17 |

Artikel 17a | _____ |

Kapitel II | Kapitel III |

Artikel 18.1 inledningen | Artikel 18.1, inledningen |

Artikel 18.1 första strecksatsen | Artikel 18.1 a |

Artikel 18.1 andra strecksatsen | Artikel 18.1 b |

Artikel 18.2 inledningen | Artikel 18.2 inledningen |

Artikel 18.2 första strecksatsen | Artikel 18.2 a |

Artikel 18.2 andra strecksatsen | Artikel 18.2 b |

Artikel 18.3- 18.8 | Artikel 18.3-18.8 |

Kapitel III | Kapitel IV |

Artiklarna 19, 20 och 21 | Artiklarna 19, 20 och 21 |

Kapitel IV | Kapitel V |

Artikel 22 | Artikel 22.1 och 22.2 |

Artikel 23 | Artikel 22.1 och 22.3 |

Artikel 24 | Artikel 23 |

Artikel 25 | Artikel 24 |

Artikel 26 | _____ |

Artikel 27 | _____ |

Artikel 28 | _____ |

Artikel 29 | Artikel 25 |

Artikel 30 | _____ |

_____ | Artikel 26 |

_____ | Artikel 27 |

Artikel 31 | Artikel 28 |

Bilaga A | Bilaga I |

Bilaga B | Bilaga II |

_____ | Bilaga III |

_____ | Bilaga IV |

_____________

[1] KOM(87) 868 PV.

[2] Se bilaga 3 till del A i slutsatserna.

[3] Genomfört i enlighet med kommissionens meddelande till Europaparlamentet och rådet - Kodifiering av gemenskapens regelverk, KOM(2001) 645 slutlig.

[4] Bilaga III, del A, till detta förslag.

[5] EUT C [...], [...], s. [...].

[6] EGT L 268, 24.9.1991, s. 56.

[7] Se bilaga III, del A.

[8] EGT L 184, 17.7.1999, s. 23.

[9] EGT L 224, 18.8.1990, s. 29.

[10] EGT L 24, 30.1.1998, s. 9.

[11] EGT L 243, 25.8.1992, s. 27.

[12] EUT L 3, 5.1.2005, s. 1.

[13] EGT L 224, 18.8.1990, s. 42.

[14] EGT L 224, 18.8.1990, s. 55.

[15] EUT L 139, 30.4.2004, s. 321.

[16] EGT L 351, 2.12.1989, s. 34.

[17] EGT L 125, 23.5.1996, s. 10.

[18] EGT L 378, 31.12.1982, s. 58.

[19] EGT L 224, 18.8.1990, s. 19.

[20] EGT L 31, 1.2.2002, s. 1.

[21] Artikel 30.1 första stycket i direktiv 91/496/EEG:”1. Medlemsstaterna ska sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa a) bestämmelserna i artikel 6.3 och artiklarna 13, 18 och 21 den 1 december 1991, b) de övriga bestämmelserna i detta direktiv den 1 juli 1992.”