C 226/60 SV 8.8.2000 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Yttrande från Regionkommittén om kommissionens rapport till Europeiska rådet ”Bättre
lagstiftning 1999”
(2000/C 226/16)
BAKGRUND
Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen (EG-fördraget), i synnerhet artikel 5.
Amsterdamfördraget, i synnerhet protokoll 7 om tillämpning av subsidiaritets- och proportionalitetsprin-
ciperna, samt förklaring 39 om gemenskapslagstiftningens redaktionella kvalitet.
Ordförandeskapets slutsatser av den 11 december 1999 (Helsingfors): ”Europeiska rådet välkomnar
kommissionens rapport ’Bättre lagstiftning’, där den prioritet som tilldelas subsidiaritetsprincipen och
proportionalitetsprincipen samt den fullständiga tillämpningen av det relevanta protokollet till fördraget
bekräftas.”
Kommissionens rapport till Europeiska rådet med titeln ”Bättre lagstiftning 1999” (KOM(1999)
562 slutlig).
Europaparlamentets resolution av den 18 december 1998 om kommissionens rapport ”Bättre lagstiftning
(1997)”.
Regionkommitténs yttrande av den 11 mars 1999 om subsidiaritetsprincipen: ”För en ny subsidiaritetskul-
tur! En appell från Regionkommittén” (CdR 302/98 fin) (1).
Regionkommitténs yttrande av den 15 september 1999 om kommissionens rapport till Europeiska rådet
med titeln ”Bättre lagstiftning 1998 — Ett delat ansvar” (CdR 50/99 fin). (2)
Presidiets beslut av den 17 november 1999 att i enlighet med artikel 265 femte stycket i EG-fördraget
avge ett yttrande i denna fråga och att ge utskottet för institutionella frågor i uppdrag att utarbeta detta
yttrande.
Yttrandet från utskottet för institutionella frågor av den 8 mars 2000 (föredragande: Edmund Stoiber,
D–PPE) (CdR 18/2000 rév 1).
Subsidiaritetsprincipen, som år 1992 infördes i nuvarande artikel 5 i EG-fördraget genom Maastrichtför-
draget, är en rättsprincip som måste vidareutvecklas och som skall säkerställa att unionens beslut fattas
nära dess medborgare.
Subsidiaritetsprincipen, i den utformning den har i fördragen och i Amsterdamfördragets protokoll 7,
gäller enligt artikel 5 första stycket i EG-fördraget de områden där gemenskapen inte är ensam behörig
och anger hur denna behörighet skall tillvaratas på gemenskapsnivå med beaktande av det gemensamma
regelverket och den institutionella jämvikten.
I ett Europa där ständigt fler frågor uppstår på vilka EU vill hitta svar på gemenskapsnivå, är tillämpningen
av subsidiaritetsprincipen särskilt viktig för att tillräcklig hänsyn skall tas till de lokala och regionala
myndigheternas intresse.
(1) EGT C 198, 14.7.1999, s. 73.
(2) EGT C 374, 23.12.1999, s. 11.
8.8.2000 SV C 226/61 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Med beaktande av ovanstående antog Regionkommittén följande yttrande vid sin 33:e plenarsession den
12–13 april 2000 (sammanträdet den 13 april).
1.Regionkommitténs ståndpunkt beträffande kommis- i EG-fördraget) och de nuvarande befogenhetsnormerna är
uppgifts- och målinriktade. I detta sammanhang har kom- sionens rapport:
mittén flera gånger framfört åsikten att man så snart som
möjligt bör hålla en debatt om fördelningen av befogenheterna
så att medlemsstaternas lokala och regionala myndigheter ges1.1. I rapporten ”Bättre lagstiftning 1999” betecknar kom-möjlighet att utvidga sitt handlingsutrymme.
missionen subsidiaritetsprincipen och proportionalitetsprinci-
pen som dynamiska ramvillkor som måste vidareutvecklas.
Regeringskonferensen måste ta itu med frågan om subsidiari-
tets- och proportionalitetsprinciperna och lägga fram förslag1.2. Kommissionen påpekar emellertid också att det blirför varje politikområde. Där så är möjligt måste behovetallt flera viktiga områden inom vilka det krävs ännu fleroch omfattningen av insatser på EU-nivå minskas genomgemenskapsbestämmelser. Kommissionen hänvisar i det sam-decentralisering eller alternativ till lagstiftning. Självregleringmanhanget till de nya bestämmelserna i Amsterdamfördraget,och frivilliga avtal ger mycket bättre resultat. På andra områdenfolkhälsan, skapandet av ett område med frihet, säkerhet ochkan fler EU-insatser behövas.rättvisa i enlighet med vad som beslutades av Europeiska rådet
i Tammerfors, samt till livsmedelsområdet.
1.6. Enligt EG-fördraget skall subsidiaritetsprincipen inte
tillämpas på de områden där gemenskapen är ensam behörig. 1.3. Kommittén håller med kommissionen om att det måste
Eftersom Europeiska kommissionen trots denna avgränsning vara möjligt att införa ny gemenskapslagstiftning på grundval
under lång tid gjort en alltför vid tolkning av begreppet ”när av fördragsbestämmelserna. Men man måste då alltid fråga sig
gemenskapen är ensam behörig” i artikel 5, första stycket i EG- om de eftersträvade målen även skulle kunna uppnås med
fördraget, finns det anledning att frukta att subsidiaritetsprinci- hjälp av åtgärder på nationell och/eller regional nivå. A ¨ven när
pen därigenom förlorar en del av sin betydelse. Det skulle det gäller de områden som kommissionen har angivit måste
därför vara lämpligt att i fördraget eller i ett tillhörande svaret emellertid alltid avgöras av omständigheterna och
protokoll fastställa gemenskapens befogenheter på ett bindan- kraven.
de sätt.
1.4. Kommittén instämmer i kommissionens uppfattning
att subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna med anled-1.7. Regionkommittén vill också påpeka att generalklausu-ning av utvidgningen kommer att få ännu större betydelse. Manlen i artikel 308 visserligen kan ha haft sitt berättigande iställer sig den grundläggande frågan om vilka återverkningarbörjan av integrationsprocessen för att täppa till icke avseddautvidgningen kommer att få på gemenskapens politik. Jubefogenhetsluckor och för att säkerställa att integrationsmålenlängre utvidgningen fortskrider desto mer angeläget kommersnabbt skulle uppnås, men att den nu har spelat ut sin roll ochdet att bli att definiera vilka frågor som måste behandlas pådärför bör strykas ur fördraget. I stället kräver de lokalagemenskapsnivå och hur man på ett effektivt sätt skall införaoch regionala myndigheterna ett förenklat förfarande för attnya former för partnerskap mellan olika förvaltningsnivåer.genomföra ändringar av fördraget, som på ett rättssäkert och
demokratiskt legitimerat sätt kan leda till en nödvändiganpassning av befogenhetsfördelningen.
1.5. Mot bakgrund av de nya kompetensområden som
regeringscheferna överför till kommissionen och med tankepå Europeiska unionens planerade utvidgning österut blir1.8. En förbättrad avgränsning av EU:s befogenheter skulledet, trots alla framsteg och ytterligare ansträngningar somtydliggöra nuvarande politiska ansvarsområden, inte minst förkommissionen har gjort, allt tydligare att subsidiaritets- ochmedborgarna, regionerna, medlemsstaterna och EU-organenproportionalitetsprinciperna inte kommer att vara tillräckligasjälva. Tydligt avgränsade kompetensnormer skulle dessutomför att säkerställa att europeiska lagstiftningsåtgärder koncen-förbättra möjligheterna att övergå till omröstningar medtreras till det väsentliga.majoritetsbeslut och därigenom förbättra EU:s handlingsför-
måga totalt sett.
Subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna måste i framti-
den därför kompletteras genom att befogenheterna fördelas
och att hänsyn tas till de lokala och regionala myndigheternas 1.9. Enligt Regionkommitténs uppfattning skulle subsidia-
riteten och proportionaliteten även förbättras om kommittén olika möjligheter att ingripa och att samarbeta sinsemellan.
Det är även viktigt att fördelningen kan ses över beroende på och regioner med egna lagstiftningsbefogenheter fick rätt att
väcka talan vid EG-domstolen. En sådan rättighet skulle höja kvaliteten på de uppnådda resultaten. Principen om attribuerad
kompetens är förankrad i fördraget (se artikel 5 första stycket ReK:s status, medföra full respekt för ReK:s rättigheter och
C 226/62 SV 8.8.2000 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
göra det möjligt att väcka talan vid brott mot subsidiaritetsprin- inte gör det lättare att på ett ingående sätt utreda och diskutera
dessa båda frågekomplex som är av helt olika beskaffenhet, cipen. För regionerna skulle denna rätt hjälpa dem att skydda
sina lagstiftningsbefogenheter mot rättsstridiga ingrepp. Om men som samtidigt har avgörande betydelse för att Europeiska
unionen skall kunna komma närmare sina medborgare. Regionkommittén görs till ett organ enligt artikel 7 i EG-
fördraget skulle denna fråga lösas utan att den nämnda artikelnbehöver ändras.
2.2. I samband med den föreliggande subsidiaritets- och
proportionalitetsrapporten värdesätter kommittén också att1.10. En förutsättning för att demokratin inom EU skallkommissionen anstränger sig för att beakta subsidiaritets- ochkunna fungera korrekt är att fördragen och beslutsförfarandenaproportionalitetsprinciperna när den utövar sina lagstiftnings-blir överskådliga och förståeliga för medborgarna. ReK efterly-och normeringsbefogenheter genom att den i sina talrikaser en rationalisering och förenkling av fördragen. Därförkodifieringsförslag har bidragit till att upphäva en mängdstöder Regionkommittén förslag som syftar till att slå sammanrättsakter. Därigenom har kommissionen även medverkat tillfördragen till en fördragstext bestående av följande två delar:att upphäva normer som ingrep i den regionala eller kommu-
nala behörigheten eller som helt uppenbart hade kunnat
administreras bättre på den förvaltningsnivå som stod medbor- a) En ”konstitutionell” eller grundläggande del bestående av
garna närmast. Det är även viktigt att utvärdera de ekonomiska ingressen, unionens målsättningar, grundläggande rättig-
följderna för medlemsstaterna och särskilt för de lokala och heter samt bestämmelserna beträffande institutionerna och
regionala myndigheterna av kommissionens olika förslag kompetensfördelningen i detalj. Denna del kan enbart
inom ramen för de lokala och regionala myndigheternas ändras genom en regeringskonferens.
kompetensområden.
b) En del som framför allt består av tekniska och institutionel-
la frågor samt frågor rörande gemenskapens förfaranden, iden mån dessa kan regleras i sekundärrätten. Denna del 2.3. Kommittén välkomnar att kommissionen i enlighet
kan ändras genom ett enklare gemenskapsförfarande utan med Amsterdamprotokollet i allt högre grad strävar efter att
regeringskonferens. O ¨verlåtelse av befogenheter från med- välja den enklaste formen av åtgärder utan att försumma målet
lemsstaterna till Europeiska unionen måste emellertid att i motsvarande mån se till att åtgärderna genomförs och
alltid först godkännas av de enskilda medlemsstaternas tillämpas.
parlament.
2.4. I ett Europa som eftersträvar öppenhet och närhet till 1.11. Redan i sitt yttrande om subsidiaritetsrapporten 1998
medborgarna är det viktigt att de rättsliga bestämmelserna konstaterade kommittén att subsidiaritetsprincipen även har
även utformas på ett sätt som gör att de som skall tillämpa en reglerande funktion för förbindelserna mellan Europeiska
bestämmelserna kan förstå dem. Kommittén uppskattar därför unionen, medlemsstaterna och de lokala och regionala myn-
kommissionens strävan att i allt högre grad göra texterna digheterna, och att definitionen i artikel 5 i EG-fördraget
klara, konsekventa och entydiga för att tillämpningen i alla därför kan tillämpas på förbindelserna mellan gemenskapen,
medlemsstater skall bli enhetlig. Detta krav är än mer befogat medlemsstaterna och de lokala och regionala myndigheterna.
eftersom de slutligen antagna texterna ofta är resultatet av en Detta påverkar inte förbindelserna mellan lokala och regionala
kompromiss som inte alltid underlättar överföringen till de myndigheter i medlemsstaterna, vilka regleras i de nationella
nationella lagstiftningarna. rättssystemen.
1.12. Kommittén vill på nytt betona att enligt fördraget2.5. Kommittén betraktar därför också det interinstitutio-skall besluten fattas så nära medborgarna som möjligt, ochnella avtalet om gemenskapslagstiftningens redaktionella kvali-detta är inte alltid liktydigt med nationell nivå. Subsidiaritets-tet från december 1998 som ett framsteg.principen skall alltså ses som en princip som handlar om
effektivitet och närhet till medborgarna.
2.6. Kommittén anser att kommissionen skall fortsätta sina
ansträngningar för att i möjligaste mån förenkla lagstiftningen.
Den skall också bidra till att dess förslag inte motverkas genom2.Regionkommitténs rekommendationerbehandlingen i andra institutioner.
2.1. Kommittén beklagar att den hittills inte har fått gehör
för sitt förslag i samband med kommissionens subsidiaritets- 2.7. Kommittén har med stort intresse tagit del av kommis-
sionens uppfattning att rådet och parlamentet inte genomför rapport ”Bättre lagstiftning 1998 — Ett delat ansvar” om att
behandla frågor som gäller tillämpningen av subsidiaritetsprin- förslagen till förenkling av lagstiftningen i samma utsträckning
och i den takt som kommissionen föreslagit. Kommittén cipen och proportionalitetsprincipen å ena sidan och frågor
som gäller texternas formella kvalitet å andra sidan i olika uppmanar därför rådet och parlamentet att ansluta sig till
kommissionens ansträngningar för att förenkla lagtexterna. dokument. Kommittén upprepar att en gemensam behandling
8.8.2000 SV C 226/63 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
2.8. Enligt kommitténs uppfattning är Slim-initiativet avsevärda brister när det gäller användarvänlighet, särskilt vid
utskrift av dokument. I detta sammanhang vill kommittén (Förenklad lagstiftning på inre marknaden) en åtgärd som på
nämna problemet med bilagor i tabellform, dokument som ett bra sätt bidrar till att förenkla lagtexterna. Kommittén anser
ofta är oumbärliga för att kunna tolka tillämpningen av själva vidare att de utvärderingsmetoder som kommissionen har
rättsakten. utarbetat i samarbete med medlemsstaterna är positiva.
2.10. Målsättningen att göra Europeiska unionen mer
öppen och lättare att förstå, så att den därigenom ävenkommer närmare medborgarna kräver för det första attmedborgarnas tillgång till information om gemenskapslagstift-
2.9. Kommittén välkomnar att kommissionen fortsätter sitt ningen förbättras. Vid sidan av de informationsbroschyrer som
aktualiseringsarbete (konsolidering) i informationssyfte, något redan finns erbjuder den nya tekniken effektiva redskap.
som kommer att vara till nytta för alla som tillämpar Kommissionen uppmanas att utnyttja denna möjlighet i ännu
gemenskapsrätten. Något som underlättar arbetet högst betyd- högre grad. Ett exempel på de europeiska medborgarnas
ligt är den information som finns på databaserna Eur-Lex och växande intresse är kommissionens Europaserver. Det förefal-
Celex, på vilka omkring 500 konsoliderade rättsakter gjordes ler emellertid vara nödvändigt att göra de olika sidorna
tillgängliga på samtliga officiella språk under föregående år. tillgängligare och mer användarvänliga samt öka serverns
Dessutom vill kommittén påpeka att den nyligen omarbetade potential för att fler användare skall kunna koppla upp sig
samtidigt. versionen av Celex, trots ett ökat antal tillgängliga format, har
Bryssel den 13 april 2000.
Regionkommitténs
ordförande
Jos CHABERT