GEMENSAM STÅNDPUNKT (EG) Nr 23/96 antagen av rådet den 23 november 1995 inför antagandet av Europaparlamentets och rådets direktiv nr 96/. . ./EG om vissa komponenter och karakteristiska egenskaper hos två- eller trehjuliga motorfordon (96/C 190/01)

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 100a i detta,

med beaktande av kommissionens förslag (1),

med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (2),

i enlighet med artikel 189b i fördraget (3), och

med beaktande av följande:

Det är viktigt att fastställa åtgärder som är avsedda att upprätta en inre marknad, som innebär ett område utan inre gränser, på vilket den fria rörligheten för varor, personer, tjänster och kapital garanteras.

I varje medlemsstat måste två- eller trehjuliga motorfordon - vad gäller de komponenter och karakteristiska egenskaper som avses i detta direktiv - uppfylla vissa tekniska krav, som regleras av tvingande föreskrifter som skiljer sig från en medlemsstat till en annan. Genom sin olikhet hindrar de handeln inom gemenskapen. Dessa hinder för den inre marknadens upprättande och funktion kan undanröjas, om samma föreskrifter antas av alla medlemsstater i stället för deras nationella bestämmelser.

Upprättandet av harmoniserade föreskrifter för komponenter och egenskaper hos två- och trehjuliga motorfordon, är nödvändigt för att det skall bli möjligt att för alla typer av nämnda fordon sätta igång de förfaranden för antagande och typgodkännande som behandlas i direktiv 92/61/EEG (4).

För att underlätta tillträde till marknaden för tredje länder synes det nödvändigt att åstadkomma likvärdighet mellan föreskrifterna i kapitlen 1 (däck), 2 (belysningsanordningar och ljussignaler), 4 (backspeglar) och 11 (säkerhetsbälten) i bilagan till det här direktivet och FN:s ekonomiska kommissions för Europa föreskrifter nr 30, 54, 64 och 75 om däck, 3, 19, 20, 37, 38, 50, 56, 57, 72 och 82 om belysningsanordningar och ljussignaler, 81 om backspeglar och 16 om säkerhetsbälten.

Beträffande miljöskyddsaspekterna, nämligen luftföroreningar och buller, är det nödvändigt att sträva efter en varaktig förbättring av miljön. För det ändamålet måste gränsvärden för föroreningar och bullernivå bestämmas, för att kunna tillämpas så snart som möjligt. Framtida minskningar av gränsvärdena och ändringar i försöksförfarandet, kan endast beslutas på grundval av studier och forskning som bedrivs eller fullföljs som befintliga eller tänkbara tekniska möjligheter och av en lönsamhetsanalys för att möjliggöra tillverkning i industriell skala av fordon som kan klara de skärpta gränserna. Beslutet om denna framtida minskning måste fattas av Europaparlamentet och rådet åtminstone tre år innan dessa gränsvärden börjar tillämpas så att industrin kan vidta nödvändiga åtgärder så att dess produktion vid föreskrivet datum kan uppfylla de nya gemenskapsreglerna. Europaparlamentets och rådets beslut skall grundas på förslag som kommissionen i god tid skall förelägga dem.

Det är lämpligt att medlemsstaterna, genom att bevilja skattestimulanser, gynnar utsläppande på marknaden av fordon som på förhand motsvarar de föreskrifter som på gemenskapsnivå antagits när det gäller åtgärder mot luftföroreningar och buller.

Metoderna för mätning av fordonens och de enskilda tekniska enheternas skydd mot elektromagnetisk strålning för att kontrollera att bestämmelserna om elektromagnetisk kompatibilitet (kapitel 8) iakttas, kräver komplicerade och dyra installationer. För att medlemsstaterna skall kunna få dessa installationer på plats är det lämpligt att tillämpningen av dessa mätmetoder skjuts upp i tre år, räknat från den tidpunkt då detta direktiv träder i kraft.

Omfattningen och effekterna av de föreslagna åtgärderna inom det berörda området, gör de gemenskapsåtgärder som anges i detta direktiv nödvändiga, eller rent av oundgängliga, för att man skall kunna uppnå uppsatta mål, nämligen ett gemenskapstypgodkännande för olika fordonstyper. Dessa kan inte i tillräcklig utsträckning förverkligas av medlemsstaterna var för sig.

Teknikens framsteg nödvändiggör en snabb anpassning av de tekniska föreskrifter som anges i bilagan till detta direktiv. Med undantag för gränsvärdena för luftföroreningar och buller är det lämpligt att anförtro denna uppgift åt kommissionen i syfte att förenkla och påskynda förfarandet. I samtliga fall där Europaparlamentet och rådet ger kommissionen behörighet att genomföra regler som antagits på området för två- och trehjuliga motorfordon, är det lämpligt att planera ett förfarande för förberedande samråd mellan kommissionen och medlemsstaterna inom en kommitté.

Kraven beträffande säkerhet och miljö medför restriktioner för ändringar på vissa två- eller trehjuliga motorfordon. För att inte hindra ägarna från att underhålla och sköta fordonen måste sådana restriktioner strikt begränsas till ändringar som på ett avsevärt sätt förändrar fordonets prestanda och dess bulleremissioner och utsläpp av föroreningar.

Föreskrifterna i detta direktiv får inte ha till syfte att tvinga de medlemsstater att ändra sina regler som på sitt område inte tillåter två- eller trehjuliga motorfordon att ha släpvagn.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Detta direktiv och dess bilaga gäller för:

- däck,

- anordningar för belysning och ljussignaler,

- utvändiga utskjutande delar,

- backspeglar,

- åtgärder mot luftförorening,

- bränsletankar,

- åtgärder mot manipulation,

- elektromagnetisk kompatibilitet,

- tillåten bullernivå och avgasanordning,

- kopplings- och fastgöringsanordningar,

- förankring av säkerhetsbälten och säkerhetsbälten,

- glasrutor, vindrutetorkare och vindrutespolare liksom anordningar för avfrostning och avlägsnande av imma,

för alla slags fordon som definieras i artikel 1 i direktiv 92/61/EEG.

Artikel 2

Inom tre år från den dag då detta direktiv träder i kraft, skall kommissionen utföra en fördjupad studie för att konstatera huruvida åtgärderna mot ändring av fordon, särskilt fordon av kategorierna A och B som avses i kapitel 7 i bilagan till detta direktiv, kan anses tillräckliga för att effektivt förhindra sådana ändringar som skulle kunna äventyra säkerheten och miljön. Kommissionen skall om nödvändigt föreslå nya lagstiftningsåtgärder på grundval av slutsatserna i studien.

Artikel 3

1. Förfarandena för beviljande av typgodkännande beträffande däck, anordningar för belysning och ljussignaler, backspeglar, bränsletankar, avgasanordningar, säkerhetsbälten och glasrutor hos en typ av två- eller trehjuligt motorfordon och typgodkännande av en typ av däck, anordningar för belysning och ljussignaler, backspeglar, bränsletank, avgasanordning, säkerhetsbälte och glasrutor i form av komponenter, liksom villkoren för dessa fordons fria rörlighet och för fritt utsläppande på marknaden av komponenter är de som upprättas genom direktiv 92/61/EEG i kapitel II respektive III.

2. Förfarandena för beviljande av typgodkännande beträffande utvändiga utskjutande delar, åtgärder mot luftföroreningar, åtgärder mot ändringar, elektromagnetisk kompatibilitet, tillåten bullernivå, anordningar för påkoppling av släp och montering av sidvagn, förankring av säkerhetsbälten, vindrutetorkare och vindrutespolare liksom anordningar för avfrostning coh avlägsnande av imma hos en typ av två- eller trehjuliga motorfordon liksom villkoren för fri rörlighet för dessa fordon är de som upprättas genom direktiv 92/61/EEG i kapitel II respektive III.

Artikel 4

1. I enlighet med bestämmelserna i artikel 11 i direktiv 92/61/EEG erkänns likvärdighet mellan föreskrifterna i kapitlen 1 (däck), 2 (anordningar för belysning och ljussignaler), 4 (backspeglar) och 11 (säkerhetsbälten) i det här direktivet och dem i FN:s kommissions för Europa föreskrifter nr 30 (5), 54 (6), 64 (7) och 75 (8) om däck, 3 (9), 19 (10), 20 (11), 37 (12), 38 (13), 50 (14), 56 (15), 57 (16), 72 (17) och 82 (18) om anordningar för belysning och ljussignaler, 81 (19) om backspeglar och 16 (20) om säkerhetsbälten i de versioner som är i kraft vid tidpunkten för antagandet av det här direktivet. För tillämpningen av den likvärdighet, varom stadgas i första stycket, avser utrustningsföreskrifterna i kapitlen 1 och 11 likaså typgodkända anordningar i enlighet med FN:s ekonomiska kommissions för Europa motsvarande bestämmelser.

2. Myndigheterna i de medlemsstater som beviljar typgodkännande skall godta de typgodkännanden som utfärdas i enlighet med vad som föreskrivs genom bestämmelserna i punkt 1 och typgodkännandemärken i stället för typgodkännanden och motsvarande märken för typgodkännande som utfärdas i enlighet med föreskrifterna i detta direktiv.

Artikel 5

1. Kommissionen skall före den 1 januari 1997 förelägga Europaparlamentet och rådet ett förslag som utarbetats på grundval av undersökningar och en utvärdering av de kostnader och fördelar som följer av tillämpningen av skärpta gränsvärden och som fastställer en kommande etapp. I sitt förslag skall kommissionen beakta och utvärdera kostnadseffektiviteten hos de olika åtgärderna för minskning av förorenande utsläpp och bulleremissioner och med avseende på angivna målsättningar framlägga proportionella och rimliga åtgärder.

2. Europaparlamentets och rådets beslut som avses i punkt 1 och som skall tillämpas från och med år 2001 skall beakta nödvändigheten av att i dessa åtgärder införliva andra faktorer än endast skärpta gränsvärden. En utvärdering av kostnader och fördelar som följer av til lämpningen av dessa åtgärder skall göras och dessa skall vara proportionella och rimliga, mot bakgrund av uppställda mål.

Artikel 6

1. Medlemsstaterna får endast anta bestämmelser om skattestimulanser för motorfordon som överensstämmer med de åtgärder mot luftföroreningar och buller som fastställs i detta direktiv i bilaga I kapitel 5 punkt 2.2.1.1.3 respektive bilaga II tabellerna I och II samt bilaga I kapitel 9.

2. De stimulanser som avses i punkt 1 måste stämma överens med föreskrifterna i EG-fördraget och uppfylla följande villkor:

- De skall gälla för alla nya fordon som saluförs inom ett medlemsland och som på förhand uppfyller föreskrifterna i punkt 1 i detta direktiv, enligt vilken åtgärder skall antas som syftar till att ytterligare skärpa de gränsvärden för föroreningar och bullernivån för berörda fordon som fastställs i kapitel 5 tabellerna I och II i bilaga II respektive i kapitel 9 bilaga I.

- De skall upphöra i och med den obligatoriska til lämpningen av de åtgärder som anges i punkt 1.

- De skall för alla typer av motorfordon uppgå till ett belopp som är lägre än merkostnaderna för de tillämpade tekniska lösningarna och deras installation i motorfordonet för att de fastställda värdena skall kunna iakttas.

3. För att kunna framlägga sina iakttagelser skall kommissionen i god tid underrättas om projekt som är avsedda att införa eller ändra skattestimulanser i enlighet med punkt 1.

Artikel 7

Beslut om ändringar som är nödvändiga:

- för att beakta ändringarna i FN:s ekonomiska kommissions för Europa bestämmelser enligt artikel 3,

- för att anpassa bilagan till den tekniska utvecklingen - med undantag för gränsvärdena som rör luftföroreningar och buller, vilka sammanfattas i bilaga I kapitel 5 punkt 2.2.1.1.3 och bilaga II tabellerna I och II respektive bilaga I kapitel 9,

skall fattas i enlighet med det förfarande som anges i artikel 13 i direktiv 70/156/EEG av den 6 februari 1970 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om typgodkännande av motorfordon och släpvagnar till dessa fordon (21).

Artikel 8

1. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de bestämmelser i lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den . . . (22). De skall omedelbart underrätta kommissionen om detta.

Från och med det datum som anges i första stycket, får medlemsstaterna inte längre förbjuda det första ibruktagandet av de fordon som uppfyller bestämmelserna i detta direktiv eller i vissa av dess kapitel.

De skall tillämpa dessa bestämmelser från och med den . . . (23).

Dock skall tillämpningen av vissa bestämmelser i kapitlen 5, 8 och 9 uppskjutas i enlighet med vad som särskilt anges i nämnda kapitel.

2. När medlemsstaterna antar dessa betämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.

Artikel 9

1. När detta direktiv börjar tillämpas skall direktiv 80/780/EEG av den 22 juni 1980 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om backspeglar för tvåhjuliga motorfordon med eller utan sidvagn, samt backspeglarnas montering på sådana fordon (24), upphävas.

2. Dock får de komponenter för vilka typgodkännanden beviljats enligt bilaga I till det direktiv som anges i punkt 1, fortsätta att användas.

3. Rådets direktiv 78/1015/EEG av den 23 november 1978 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om tillåten bullernivå och avgasanordningar för motorcyklar (25) skall upphävas från och med det datum som anges i artikel 8 första stycket.

4. Fram till och med det datum som anges i artikel 8 första stycket skall typgodkännanden av det slag som avses i direktiv 78/1015/EEG kunna beviljas för antagande av fordon som avses i direktiv 92/61/EEG. De gränsvärden, som med avseende på bullernivå, fastställs i bilaga I punkt 2.2.1 i direktiv 78/1015/EEG skall tillämpas.

Med avseende på det första ibruktagandet av dessa fordon skall artikel 15.4 c i direktiv 92/61/EEG tillämpas.

5. Från och med detta direktivs ikraftträdande skall bestämmelserna i rådets direktiv 89/336/EEG av den 3 maj 1989 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om elektromagnetisk kompatibilitet (26) inte längre tillämpas på fordon som omfattas av detta direktiv.

Artikel 10

Detta direktiv träder i kraft samma dag som det offentliggörs i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

Artikel 11

Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

Utfärdat i . . ., den . . .

På Europaparlamentets vägnar

Ordförande

På rådets vägnar

Ordförande

(1) EGT nr C 177, 29.6.1994, s. 1.

(2) EGT nr C 195, 18.7.1994, s. 77.

(3) Europaparlamentets yttrande av den 18 maj 1995 (EGT nr C 151, 19.6.1995, s. 184), rådets gemensamma ståndpunkt av den 23 november 1995 (ännu inte offentliggjord i EGT) och Europaparlamentets beslut av den . . . (ännu inte offentliggjort i EGT).

(4) EGT nr L 225, 10.8.1992, s. 72.

(5) Dokument E/ECE/TRANS/505/Rev 1/Add 29.

(6) Dokument E/ECE/TRANS/505/Rev 1/Add 53.

(7) Dokument E/ECE/TRANS/505/Rev 1/Add 63.

(8) Dokument E/ECE/TRANS/505/Rev 1/Add 74.

(9) Dokument E/ECE/TRANS/324/Add 2.

(10) Dokument E/ECE/TRANS/324/Rev 1/Add 18.

(11) Dokument E/ECE/TRANS/324/Rev 1/Add 19.

(12) Dokument E/ECE/TRANS/505/Rev 1/Add 36.

(13) Dokument E/ECE/TRANS/324/Rev 1/Add 37.

(14) Dokument E/ECE/TRANS/505/Rev 1/Add 49.

(15) Dokument E/ECE/TRANS/505/Rev 1/Add 55.

(16) Dokument E/ECE/TRANS/505/Rev 1/Add 56.

(17) Dokument E/ECE/TRANS/505/Rev 1/Add 71.

(18) Dokument E/ECE/TRANS/505/Rev 1/Add 81.

(19) Dokument E/ECE/TRANS/505/Rev 1/Add 80.

(20) Dokument E/ECE/TRANS/505/Rev 1/Add 15.

(21) EGT nr L 42, 23.2.1970, s. 1. Direktivet senast ändrat genom direktiv 95/54/EG (EGT nr L 266, 8.11.1995, s. 1).

(22) 18 månader efter dagen för antagandet av detta direktiv.

(23) 24 månader efter dagen för antagandet av detta direktiv.

(24) EGT nr L 229, 30.8.1980, s. 49. Direktivet senast ändrat genom direktiv 80/1272/EEG (EGT nr L 375, 31.12.1980, s. 73).

(25) EGT nr L 349, 13.12.1978, s. 21. Direktivet senast ändrat genom direktiv 89/235/EEG (EGT nr L 98, 11.4.1989, s. 1).

(26) EGT nr L 139, 23.5.1989, s. 19. Direktivet senast ändrat genom direktiv 93/97/EEG (EGT nr L 290, 24.11.1993, s. 1).

DÄCK FÖR TVÅ- ELLER TREHJULIGA MOTORFORDON OCH INPASSNING AV DEM

BILAGEFÖRTECKNING

Sida

BILAGA I Administrativa bestämmelser för komponenttypgodkännande av däck .......... 6

Tillägg 1 Informationsdokument för viss typ av däck avsedd för två- eller trehjuliga motorfordon .......... 8

Tillägg 2 Intyg på komponenttypgodkännande för viss typ av däck avsett för två- eller trehjuliga motorfordon .......... 9

BILAGA II Definitioner, märkningar och krav .......... 10

Tillägg 1 Förklarande diagram .......... 17

Tillägg 2 Ordningsföljd för däckmärkning .......... 18

Tillägg 3 Förteckning över index för bärförmåga och motsvarande tillåtna maximivikt .......... 19

Tillägg 4 Märkning och dimensioner av vissa typer av däck .......... 20

Tillägg 5 Tillvägagångssätt för mätning av däckdimensioner .......... 28

Tillägg 6 Förfarande för provning av belastnings-/hastighetsprestanda .......... 29

Tillägg 7 Förändring i bärförmåga som en funktion av hastigheten .......... 31

Tillägg 8 Tillvägagångssätt för bestämning av däcks dynamiska utvidgning .......... 32

BILAGA III Krav för fordon med avseende på deras däckinpassning .......... 34

Tillägg 1 Informationsdokument för däckinpassning för viss typ av två- eller trehjuliga motorfordon .......... 36

Tillägg 2 Intyg på fordons typgodkännande beträffande däckinpassning .......... 37

BILAGA I

ADMINISTRATIVA BESTÄMMELSER FÖR KOMPONENTTYPGODKÄNNANDET AV VISS TYP AV DÄCK

1. ANSÖKAN OM KOMPONENTTYPGODKÄNNANDE

1.1 Ansökan om komponenttypgodkännande för viss typ av däck måste innehålla noggranna uppgifter om den typ av däck på vilken komponenttypgodkännandemärkningen skall anbringas.

1.2 För varje däcktyp måste ansökan också innehålla noggranna uppgifter om:

1.2.1 däckets storleksangivelse enligt definitionen i bilaga II, punkt 1.16,

1.2.2 fabrikat eller varunamn,

1.2.3 användningskategori: normal, special, vinter eller moped,

1.2.4 däckets struktur (diagonal- eller korslagerdäck, gördel-, radialdäck),

1.2.5 symbol för hastighetskategori,

1.2.6 belastningsindex,

1.2.7 om däcket är avsett för användning med eller utan innerdäck,

1.2.8 om däcket är "normalt" eller "förstärkt",

1.2.9 skikttal för motorcykelavledningar,

1.2.10 de yttre dimensionerna: däckets hela bredd och hela diameter,

1.2.11 fälgar på vilka däcket kan passas,

1.2.12 mätfälg och provfälg,

1.2.13 provtryck och tryck för mätningar,

1.2.14 koefficienten "X" till vilken hänvisas i bilaga II, punkt 1.19,

1.2.15 för däck kännetecknade med bokstavskoden "V" inom däckets storleksangivelse och som är lämpliga för hastigheter över 240 km/h eller för däck kännetecknade med bokstavskoden "Z" inom däckets storleksangivelse och som är lämpliga för hastigheter över 270 km/h, den maximihastighet som tillåts av tillverkaren och den bärförmåga som beräknas för denna maximihastighet. Den högsta tillåtna hastigheten och den relevanta bärförmågan skall anges i typgodkännandeintyget (tillägg 2 till denna bilaga).

1.3 Ansökan om komponenttypgodkännande skall också åtföljas av skisser eller fotografier i tre exemplar som anger slitbanemönstret och höljet av det luftfyllda däcket som monterats på mätfälgen som visar de relevanta dimensionerna (se punkterna 3.1.1 och 3.1.2 av bilaga II) av det däck som framlagts för typgodkännande. Den skall även åtföljas av det provutlåtande som avgivits av ett godkänt provlaboratorium eller av två prover av däcktypen enligt den behöriga myndighetens uppfattning.

1.4 Däcktillverkaren kan anhålla om att EG-komponenttypgodkännandet utvidgas även till andra typer av modifierade däck.

1.5 Detta direktiv gäller inte nya däck konstruerade endast för terrängbruk och märkta "NHS" (not for highway service - inte för landsvägsbruk) eller för tävlingar.

2. MÄRKNING

Däckproverna som lämnas in för komponenttypgodkännande skall vara tydligt och outplånligt märkta med den sökandes märke eller varunamn och de skall ha tillräckligt utrymme för komponenttypgodkännandemärkningen.

3. KOMPONENTTYPGODKÄNNANDEMÄRKNING

Alla däck i överensstämmelse med en typ som har blivit komponenttypgodkänd i enlighet med detta direktiv skall ha den komponenttypgodkännandemärkning som beskrivs i bilaga V till direktiv 92/61/EEG av den 30 juni 1992 om typgodkännande av två- eller trehjuliga motorfordon.

"A"-värdet som definierar dimensionerna av rektangeln och de siffror och bokstäver som utgör märkningen får inte vara mindre än 2 mm.

4. MODIFIKATION AV EN DÄCKTYP

4.1 Modifikation av slitbanemönstret kräver inte upprepning av den provning som föreskrivs i bilaga II.

BILAGA II

DEFINITIONER, MÄRKNINGAR OCH KRAV

1. DEFINITIONER

I dette kapitel avses med

1.1 däcktyp däck som inte skiljer sig från varandra, såvitt avser följande egenskaper:

1.1.1 fabrikat eller varunamn,

1.1.2 däckets storleksangivelse,

1.1.3 användningskategori (normal: för däck avsedda för normalt landsvägsbruk; speciell: däck för specialanvändning, exempelvis sådana som används för landsvägs- och terrängkörning; vinter- eller moped-),

1.1.4 struktur (diagonal (korsskikt), gördel, radial),

1.1.5 symbol för hastighetskategori,

1.1.6 belastningsindex,

1.1.7 tvärsnittsprofilen efter montering på en särskild fälg,

1.2 däckstruktur de tekniska egenskaperna hos däckets stomme. Åtskillnad görs i synnerhet mellan följande däcksammansättningar:

1.2.1 diagonal- eller vinkelskikt (korslager) en däckstruktur i vilken korden sträcker sig till ringvulsten och är lagd så att de bildar alternerande vinklar, som enligt vad som framgår är mindre än 90° mot slitbanans mittlinje,

1.2.2 diagonalbältgördel en däckstruktur av "korslager"-typ i vilken stommen omges av en gördel bestående av två eller flera lager av i princip otöjbart material som ligger i alternerande vinklar nära stommens vinkel,

1.2.3 radial en däckstruktur i vilken korden sträcker sig till ringvulsten och är lagd i stort sett i 90° vinkel mot mittlinjen, medan stommen är förstärkt med ett i princip otöjbart omgivande bälte,

1.2.4 förstärkt en däckstruktur i vilken stommen är mera hållfast än i motsvarande standarddäck,

1.3 vulst den del av däcket vars form och utformning gör det möjligt för den att passas in på fälgen och hålla däcket fast vid fälgen (1);

1.4 kord de trådar som utgör väven i skiktstrukturen av luftfyllda däck (2),

1.5 skikt ett lager av gummitäckta parallella kordtrådar (3),

1.6 stomme annan del av däcket än slitbanan och sidorna som bär tyngden då däcket är fyllt med luft (4),

1.7 slitbana den del av däcket som kommer i beröring med marken (5),

1.8 sida den del av däcket som ligger mellan slitbanan och den del som är avsedd att täckas av fälgen (6),

1.9 slitbanefåra mellanrummet mellan två bredvid varandra liggande räfflor eller lameller i slitbanemönstret (7),

1.10 huvudfåror de breda fåror som finns i slitbanans mittparti,

1.11 genomskärningsbredd (S) det rätlinjiga avståndet mellan sidornas ytterkanter av ett luftfyllt däck, frånsett utsprång som utgörs av märkningar, prydnader eller skyddande band eller räfflor (8),

1.12 sammanlagd bredd det rätlinjiga avståndet mellan sidornas ytterkanter av ett luftfyllt däck, inbegripet märkningar, prydnader eller skyddande band eller räfflor (9), för däck vilkas slitbanebredd är större än genomskärningsbredden utgör slitbanebredden den sammanlagda bredden,

1.13 genomskärningshöjd det avstånd som är lika med hälften av skillnaden mellan däckets yttre diameter och den nominella fälgdiametern (10),

1.14 nominella höjd-breddförhållandet (RA) hundra gånger det värde som erhålls då man dividerar den nominella genomskärningshöjden med den nominella genomskärningsbredden (S1) som båda uttrycks i samma måttenhet,

1.15 yttre diameter (D) den sammanlagda diametern av ett luftfyllt nytt däck (11),

1.16 däckets storleksangivelse en beskrivning som innehåller följande:

1.16.1 den nominella genomskärningsbredden (S1) (uttryckt i mm, utom för vissa däcktyper för vilka däckets storleksangivelse definieras i den första kolumnen av tabellerna i tilläg 4 till den här bilagan),

1.16.2 det nominella höjd-breddförhållandet (Ra), utom för vissa däcktyper för vilka däckets storleksangivelse anges i den första kolumnen av tabellerna i tilläg 4 till den här bilagan,

1.16.3 ett överenskommet nummer (d) som betecknar den nominella fälgdiametern och som motsvarer denna diameter antingen i form av ett kodnummer (ett tal under 100) eller i millimeter (ett tal över 100).

1.16.3.1 värden i millimeter av symbolen (d) uttryckt i kodform är som följer:

>Plats för tabell>

1.17 nominell fälgdiameter (d) diametern på den fälg på vilken däcket avses att monteras (12),

1.18 fälg stödet för antingen ett däck och innerring eller ett däck utan luftfylld innerring på vilken ringvulsten fäster,

1.19 teoretisk fälg en tänkt fälg vars bredd skulle vara X gånger däckets nominella genomskärningsbredd. Värdet för X måste definieras av däcktillverkaren,

1.20 mätfälg den fälg på vilken däcket skall inpassas för de dimensionella mätningarna,

1.21 provfälg den fälg på vilken däcket skall inpassas för provning,

1.22 spaltning brytning av gummistycken från däckets slitbana,

1.23 kordseparering delning av kordtrådarna från det täckande gummit,

1.24 skiktseparering delning av intill varandra liggande skikt,

1.25 slitbaneseparering lösgöring av slitbanan från stommen,

1.26 belastningsindex ett tal som har samband med den största tillåtna belastning som däcket kan bära vid den hastighet som motsvarar dess hastighetsangivelse enligt de användningsvillkor som definieras av tillverkaren. Tillägg 3 til bilaga II innehåller en förteckning över index och motsvarande belastningar,

1.27 tabell över förändring i belastningen som en funktion av hastigheten tabellen i tillägg 7 till bilaga II som anger, med hänvisning till belastningsindex och index för bärförmåga vid nominell hastighet, förändring i belastningen av ett däck som används vid hastigheter andra än de som motsvarar dem som anges av den nominella hastighetskategorin,

1.28 hastighetskategori

1.28.1 hastigheten uttryckt med hjälp av symbol för hastighetskategori såsom anges i 1.28.2,

1.28.2 hastighetskategorierna är de som anges i följande tabell:

>Plats för tabell>

1.28.3 däck som lämpar sig för högsta hastigheter över 240 km/h kännetecknas av bockstaven "V" eller "Z" placerad inom däckets storleksangivelse framför angivelse av däckstruktur,

1.29 vinterdäck ett däck vars slitbanemönster och struktur har konstruerats främst för att garantera bättre köruppträdande än för normalla däck i gyttja och nysnö eller snöslask. Vinterdäckens slitbanemönster består i allmänhet av fåror och spalter med större mellanrum än i normala däck,

1.30 MST (multiservice - universaldäck) ett däck för flera användningsområden, eller med andra ord, ett däck som lämpar sig för både landsvägs- och terrängkörning,

1.31 maximibelastningsvärde den största massa som ett däck beräknas kunna bära:

1.31.1 För hastigheter under eller lika med 130 km/h får maximibelastningsvärdet inte överskrida det procenttal som ansluter sig till det relevanta indexet för däckets bärförmåga såsom anges i tabellen "Förändring i bärförmåga enligt hastighet" (se punkt 1.27) med hänvisning till den symbol för däckets hastighetskategori och hastigheten av det fordon på vilket däcket monterats.

1.31.2 För hastigheter över 130 km/h men inte över 210 km/h, får maximibelastningsvärdet inte överskrida det värde som har samband med belastningsindexet för däcket.

1.31.3 Då det gäller däck konstruerade för hastigheter över 210 km/h, men inte över 270 km/h, skall maximibelastningsvärdet inte överskrida procenttalet för den massa som ansluter sig till däckets belastningsindex som anges i tabellen nedan med hänvisning till symbolen för däckets hastighetskategori och till högsta referenshastigheten för det fordon på vilket däcket skall monteras.

>Plats för tabell>

1.31.4 För hastigheter över 270 km/h får belastningsvärdet inte överstiga den massa som definieras av däcktillverkaren med hänvisning till däckets hastighetskod.

För hastigheter mellan 270 km/h och den högsta hastighet som tillåts av däcktillverkaren gäller linjär interpolation av belastningsvärdet.

1.32 mopeddäck ett däck avsett att monteras på mopeder,

1.33 motorcykeldäck ett däck avsett att monteras på motorcyklar,

1.34 rullningsomkrets (Cr) det teoretiska avstånd som mittpunkten (axeln) av ett hjul på ett fordon i rörelse färdas under en fullbordad rotation, vilket erhålls enligt formeln:

Cr = f × D, där

D är däckets yttre diameter i enlighet med däckets storleksangivelse definierad i punkt 3.1.2 i denna bilaga

>Plats för tabell>

2. MÄRKNING

2.1 På åtminstone en av sina sidor skall däcken ha följande märkningar:

2.1.1 fabrikat eller varunamn,

2.1.2 storleksangivelse för däcket enligt definition i punkt 1.16,

2.1.3 uppgifter om däckstrukturen som följer:

2.1.3.1 då det gäller diagonal- eller vinkelkord-(korsskikts) däck, ingen märkning eller annars bokstaven "D" före fälgdiameterkoden,

2.1.3.2 då det gäller gördeldäck, bokstaven "B" före fälgdiameterkoden och, valfritt, ordet "BIAS-BELTED",

2.1.3.3 då det gäller radialdäck, bokstaven "R" före fälgdiameterkoden och, valfritt, ordet "RADIAL",

2.1.4 däckets hastighetskategori, uttryckt med symbolen som det hänvisas till i punkt 1.28.2,

2.1.5 belastningsindex enligt definitionen i 1.26,

2.1.6 ordet "TUBELESS" då ett däck är avsett att användas utan luftfylld inre ring,

2.1.7 symbolen "REINFORCED" eller "REINF" då det gäller förstärkta däck,

2.1.8 tresiffrigt tillverkningsdatum, vari de två första siffrorna anger veckan och den tredje året. Denna information behöver synas endast på ena sidan,

2.1.9 symbolen "M+S" eller "M.S" eller "M & S" då det gäller vinterdäck,

2.1.10 symbolen "MST"då det gäller universaldäck.

2.1.11 ordet "MOPED", "CICLOMOTORE" eller "CYCLOMOTEUR" då ett däck är avsett för mopeder.

2.1.12 Däck som lämpar sig för hastigheter över 240 km/h måste märkas med den tillämpliga bokstavskoden "V" eller "Z" (se punkt 1.31.3) inom däckets storleksangivelse och framför strukturangivelsen (se punkt 2.1.3).

2.1.13 Däck som lämpar sig för hastigheter över 240 km/h (eller respektive 270 km/h) måste inom parentes vara försedda med märkningen för det belastningsindex (se punkt 2.1.5) som är tillämpligt för hastigheten 210 km/h (respektive 240 km/h) och en symbol för referenshastighetskategori som följer:

- "V" då det gäller däck som kännetecknas av bokstavskoden "V" inom storleksangivelsen;

- "W" då det gäller däck som kännetecknas av bokstavskoden "Z" inom storleksangivelsen.

2.2 Tillägg 2 ger ett exempel på utseendet av däckmärkning.

2.3 De märkningar till vilka hänvisas i 2.1 och den komponenttypgodkännandemärkning som fastställs i stycke 3 av bilaga I skall pressas i eller på däcken. De skall vara tydligt läsliga.

3. KRAV PÅ DÄCK

3.1 Däckdimensioner

3.1.1 Genomskärningsbredd

3.1.1.1 Genomskärningsbredden beräknas enligt följande formel:

S = S1 + K (A - A1)

där:

S = genomskärningens bredd uttryckt i mm mätt på mätfälgen,

S1 = nominell genomskärningsbredd (i mm) såsom anges på däcket i däckets storleksangivelse,

A= bredd, uttryckt i mm, av den mätfälg som anges av tillverkaren i den tekniska beskrivningen,

A1 = teoretisk fälgbredd uttryckt i mm.

Värdet S1 multiplicerat med faktorn X som uppges av däcktillverkaren anvands för A1 och värdet 0,4 används för K.

3.1.1.2 Då däckets storleksangivelse förekommer i den första kolumnen av tabellerna i tillägg 4 till bilaga II, skall genomskärningsbredden (S1) och den teoretiska fälgbredden (A1) dock vara de värden som införts mittemot storleksangivelsen i dessa tabeller.

3.1.2 Däckets yttre diameter

3.1.2.1 Den yttre diametern av ett däck erhålls enligt följande formel:

D = d + 2H

där:

D = den yttre diametern, uttryckt i mm

d = den nominella fälgdiametern uttryckt i mm

H = den nominella däckhöjden

H = S1 × 0,1 Ra, där

S1 = den nominella genomskärningsbredden

Ra = det nominella bredd-höjdförhållandet såsom anges i beskrivningen över däckets sidoyta enligt kraven i punkt 2.1.3.

3.1.2.2 Den yttre diametern av däcktyper för vilka storleksangivelsen är angiven i den första kolumnen av tabellerna i tillägg 4 till denna bilaga, skall dock vara den som anges i de ovannämnda tabellerna mittemot däckbeskrivningen.

3.1.3 Metod för däckmätning

Däckets dimensioner skall mätas på sätt som anges i tilläg 5 till denna bilaga.

3.1.4 Bestämmelser gällande för däckets genomskärningsbredd.

3.1.4.1 Däckets sammanlagda bredd får vara mindre än genomskärningsbredden S bestämd i enlighet med punkt 3.1.1.

3.1.4.2 Den får överstiga detta värde upp till det värde som anges i tillägg 4 till denna bilaga eller, då det gäller däckstorleksbeskrivningar som inte anges i nämnda tilläg 4, med följande procentvärden:

3.1.4.2.1 för mopeddäck, för normala landsvägsdäck och vinterdäck för motorcyklar:

+10 % då det gäller en fälgdiameterkod 13 och uppåt

+8 % för en fälgdiameterkod under 12

3.1.4.2.2 för ett universaldäck lämpat för begränsat landsvägsbruk och märkt med MST: + 25 %.

3.1.5 Bestämmelser beträffande däckets ytterdiameter.

3.1.5.1 Däckets ytterdiameter får inte överstiga de minimi- och maximivärden för diametern som anges i tillägg 4 till denna bilaga.

3.1.5.2 Däckets ytterdiameter får, när däckets storleksangivelse inte är angiven i tillägg 4 till denna bilaga, inte överstiga de lägsta och högsta diametervärden som erhålls vid tillämpning av följande formel:

Dmin = d + (2H × a)

Dmax = d + (2H × b)

H och d är såsom definieras i punkt 3.1.2.1 och a och b är såsom definieras i punkterna 3.1.5.2.1 respektive 3.1.5.2.2:

3.1.5.2.1 för ett mopeddäck, för normalt landsvägsdäck och för vinterdäck

>Plats för tabell>

3.1.5.2.2 för ett mopeddäck och för ett normalt landsvägsdäck för motorcykel

>Plats för tabell>

3.2 Belastnings-/hastighetsprestationsprovning

3.2.1 Belastnings-/hastighetsprestationsprovningen skall göras på ett däck i enlighet med det tillvägagångssätt som definieras i tillägg 6 till bilaga II.

3.2.1.1 Då ansökan gäller däck som kännetecknas av bokstavskoden "V" inom storleksangivelsen och som lämpar sig för hastigheter över 240 km/h, eller däck som kännetecknas av bockstavskoden "Z" inom storleksangivelsen och som lämpar sig för hastigheter över 270 km/h (se punkt 1.2.15 i bilaga I), görs den ovannämnda belastnings-/hastighetsprovningen på ett däck vid de belastnings- och hastighetsförhållanden som angetts inom parentes på däckets sidoyta (se punkt 2.1.13). En ytterligare belastnings-/hastighetsprovning måste göras på ett andra däck av samma typ vid de belastnings- och hastighetsförhållanden som eventuellt har angetts som högsta värden av tillverkaren.

3.2.2 Efter att framgångsrikt ha genomgått belastnings-/hastighetsprovningen skall däcket inte visa tecken på separering slitbanan, kordskikten eller kordtrådarna, eller spaltning eller kordbrott.

3.2.3 Däckets ytterdiameter, mätt minst sex timmar efter belastnings-/hastighetsprovningen, får inte skilja sig från det yttre diametermått som mättes före provningen med mer än ± 3,5 %.

3.2.4 Däckets hela bredd mätt vid slutet av belastnings-/hastighetsprovningen skall inte överskrida de värden som fastställs i punkt 3.1.2.4.

3.3 Däcks dynamiska utvidgning

De däck som det hänvisas till i punkt 1.1 i tillägg 8 i bilaga II som har genomgått den belastnings-/hastighetsprovning som krävs i punkt 3.2.1 skall undergå provning för dynamisk utvidgning som skall utföras i enlighet med det praktiska tillvägagångssätt som föreskrivs i nämnda tillägg.

3.4 Då en tillverkare tillverkar ett urval däck är det inte nödvändigt att utföra belastnings-/hastighetsprovning och provning för dynamisk utvidgning på varje tillgängligt däcktyp. Möjligheten att välja det minst gynnsamma fallet överlämpas för bedömning till den myndighet som ansvarar för komponenttypgodkännande.

3.5 En modifikation av däckets slitbanemönster anses inte föranleda en upprepning av den provning som definieras i punkterna 3.2 och 3.3 av denna bilaga.

3.6 Utvidgning av godkännande för däck lämpade för hastigheter över 240 km/h för däck som kännetecknas av bokstavskoden "V" inom storleksangivelsen (eller 270 km/h för däck som kännetecknas av bokstavskoden "Z" inom storleksangivelsen), med avsikt att få intyg för olika maximihastigheter och/eller -belastningar, tillåts förutsatt att ett nytt provutlåtande, med avseende på den nya maximihastigheten och belastningsvärde, tillhandahålls av det tekniska organ som ansvarar för provningen. Dylika nya belastnings-/hastighetsvärden måste anges i tillägg 2 till bilaga I.

BILAGA III

KRAV FÖR FORDON MED AVSEENDE PÅ DÄCKINPASSNING

1. ALLMÄNT

1.1 I enlighet med bestämmelserna i punkt 2 skall varje däck som är monterat eller inpassat på ett fordon, inklusive alla reservdäck, vara typgodkänt enligt bestämmelserna i detta direktiv.

1.2 Däckinpassning

1.2.1 Alla däck inpassade på ett fordon skall vara identiska såvitt avser de aspekter som behandlas i punkt 1.1.5 i bilaga II.

1.2.2 Alla däck monterade på en viss axel skall vara av samma typ (se bilaga II, punkt 1.1).

1.2.3 Fordonets tillverkare skall definiera däcktypen/-typerna i enlighet med de krav som anges i detta kapitel. Denna eller dessa däcktyper tillverkade av däcktillverkaren för de toleranser som fastställs i bilaga II, punkterna 3.1.4, 3.1.5 och 3.3, skall kunna röra sig fritt i sin avsedda position. Utrymmet i vilket hjulet roterar måste vara sådant att det tillåter obehindrad rörlighet vid användning av största tillåtna däck inom de begränsningar för upphängning, styrning och hjulskydd som anges av fordonstillverkaren.

1.2.4 Utan att det påverkar tillämpningen av bestämmelserna i punkt 1.2.3 får på begäran av motorcykeltillverkaren endast däck från en viss eller från vissa däcktillverkare eller däck som uppfyller likvärdiga säkerhetskriteria av säkerhetsskäl monteras på fordonet. Detta gäller endast däck av hastighetskategorierna W och Z för motorcyklar med mycket stark motor.

1.3 Bärförmåga

1.3.1 Det maximala belastningsvärdet, såsom det definieras i punkt 1.31 av bilaga II och med beaktande av de krav som fastställs i tillägg 7 till bilaga II, för varje däck som fordonet utrustats med skall vara minst lika med det följande:

- den maximala axelbelastningen då axeln är utrustad med endast ett hjul;

- halva maximala axelbelastningen då axeln är utrustad med två däck som en enhet,

- 0,54 gånger tillåtna maximala axelbelastningen då axeln är utrustad med två däck som dubbel (delad) enhet,

- 0,27 gånger den tillåtna maximala axelbelastningen då axeln är utrustad med två däckuppsättningar som dubbel (delad) enhet,

med hänvisning till den tillåtna maximala axelbelastningen som anges av fordonstillverkaren.

1.4 Hastighetskapacitet

1.4.1 Varje däck med vilket fordonet normalt är utrustat, måste bära symbolen för hastighetskategori (se bilaga II, punkt 1.28) som är förenlig med fordonets maximala referenshastighet (enligt fordonstillverkarens angivelse, inbegripet den tolerans som tillåts för likformighetskontroll i serietillverkning) eller den lämpliga belastnings-/hastighetssammansättningen (se bilaga II punkt 1.27).

1.4.2 Definitionen ovan gäller inte: då det är fråga om fordon som normalt är utrustade med vanliga däck och tillfälligt med vinter- eller universaldäck.

I detta fall måste symbolen för hastighetskategori på vinter- eller universaldäcken dock motsvara en hastighet antingen högre än fordonets maximala referenshastighet (såsom anges av fordonstillverkaren) eller inte under 130 km/h (eller båda).

Om fordonets maximala referenshastighet (såsom anges av fordonstillverkaren) trots allt är högre än den hastighet som motsvarar symbolen för hastighetskategori på vinter- eller universaldäck, måste ett varningsmärke, som anger vinterdäckens maximala hastighetskapacitet, placeras inne i fordonet på en för föraren tydligt synlig plats.

2. SPECIALFALL

2.1 Däck som har komponenttypgodkänts i enlighet med direktiv 92/23/EEG kan även inpassas på en motorcykel med sidvagn, trehjuliga mopeder, trehjulingar och fyrhjulingar.

2.2 Motorcykeldäck får även inpassas på mopeder.

2.3 Då det gäller fordon som är utrustade med däck som är varken motorcykeldäck eller personbilsdäck eller lastvagnsdäck på grund av speciella användningsförhållanden (t.ex. däck för användning inom lantbruk, industri, terrängfordon) är kraven i bilaga II inte tillämpliga förutsatt att tillståndsmyndigheten övertygats om att de påmonterade däcken lämpar sig för fordonets driftvillkor.

2.4 Däck som är monterade på mopeder med låg prestanda såsom definieras i noten i bilaga 1 av direktiv 92/61/EEG för typgodkännande för två- eller trehjuliga motorfordon, kan vara av annan typ än de som omfattas av kraven av detta kapitel på grund av speciella bruksomständigheter, förutsatt att den myndighet som ansvarar för fordons typgodkännande mottar en försäkran om att de inpassade däcken lämpar sig för fordonets bruksomständigheter.

BELYSNINGS- OCH LJUSSIGNALANORDNINGAR FÖR TVÅ- ELLER TREHJULIGA MOTORFORDON

FÖRTECKNING ÖVER BILAGOR

Sida

BILAGA I Allmänna krav för komponenttypgodkännande för viss typ av belysnings- och ljussignalanordning för två- eller trehjuliga motorfordon .......... 40

Tillägg 1 Färgbestämmelser för lyktor - Trikromatiska koordinater .......... 46

Tillägg 2 Exempel på utformning av godkännandemärkningar .......... 47

BILAGA II Krav för komponenttypgodkännande av främre positions(parkerings-)lyktor, bakre positions(parkerings-)lyktor, stopplyktor, körriktningsvisare, skyltlyktor, dimstrålkastare, dimbaklyktor, backningsstrålkastare och reflexanordningar monterade på två- eller trehjuliga motorfordon .......... 55

Tillägg 1 Minimivinklar för ljusets spridning horisontalt (H) och vertikalt (V) .......... 58

Tillägg 2 Fotometriska mätningar .......... 59

Tillägg 3 Fotometriska mätningar för bakre registreringsskyltens belysningsanordning 60

Tillägg 4 Informationsdokument .......... 61

Tillägg 5 Intyg på komponenttypgodkännande .......... 62

BILAGA III Krav beträffande komponenttypgodkännande för belysningsanordningar (strålkastare) med glöd- eller halogenlampor för halv- och/eller helljus på två- eller trehjuliga motorfordon .......... 63

BILAGA III A Strålkastare för mopeder .......... 65

Tillägg 1 Fotometrisk provning av strålkastare försedda med lampor tillhörande kategori S3 och S4 .......... 66

Tillägg 2 Fotometrisk provning av strålkastare försedda med halogenlampor tillhörande kategori HS2 .......... 68

Tillägg 3 Teknisk information om viss typ av strålkastare avsedd för mopeder .......... 70

Tillägg 4 Intyg på komponenttypgodkännande för viss typ av strålkastare avsedd för mopeder .......... 71

BILAGA III B Strålkastare för motorcyklar och trehjulingar som avger symmetriskt halvljus och helljus med glödlampa .......... 72

Tillägg 1 Fotometrisk provning .......... 74

Tillägg 2 Stabilitetsprovning av fotometriskt beteende av strålkastare i användning .......... 76

Tillägg 3 Krav för lyktor innehåller linser av plastmaterial, provning av linser eller materialprover samt av kompletta lyktor .......... 77

Sida

Tillägg 4 Teknisk information om viss typ av strålkastare försedd med glödlampa som avger ett symmetriskt halvljus och helljus och som är avsedd att installeras på motorcyklar och trehjulingar .......... 78

Tillägg 5 Bevis på komponenttypgodkännande för viss typ av strålkastare med glödlampa som avger ett symmetriskt halvljus och helljus och är avsedd för motorcyklar och trehjulingar .......... 79

BILAGA III C Strålkastare för motorcyklar och trehjulingar som avger ett asymmetriskt halvljus och helljus och som är försedda med halogenlampa (HS1 lampa) .......... 80

Tillägg 1 Mätskärm .......... 84

Tillägg 2 Stabilitetsprovning av fotometrisk prestation av strålkastare i användning .......... 85

Tillägg 3 Krav för lyktor innehållande linser av plastmaterial, materialprovning av linser eller materialprover samt av kompletta lyktor .......... 86

Tillägg 4 Informationsdokument för viss typ av strålkastare försedd med halogenlampa som avger ett asymmetriskt halvljus och helljus och som är avsedd att installeras på motorcyklar och trehjulingar .......... 87

Tillägg 5 Intyg på komponenttypgodkännande för viss typ av strålkastare med halogenlampa som avger ett asymmetriskt halvljus och helljus och som är avsedd för motorcyklar och trehjulingar .......... 88

BILAGA III D Strålkastare för motorcyklar och trehjulingar som avger ett asymmetriskt halvljus och helljus och som är försedda med halogenlampa av annan typ än HS1 .......... 89

Tillägg 1 Mätskärm .......... 94

Tillägg 2 Stabilitetsprovning av fotometrisk prestation av strålkastare i användning .......... 97

Tillägg 3 Krav för lyktor innehållande linser av plastmaterial, materialprovning av linser eller materialprover samt av kompletta lyktor .......... 100

Tillägg 4 Informationsdokument för strålkastare med halogenlampa som avger ett asymmetriskt halvljus och helljus och som är avsedd att installeras på motorcyklar och trehjulingar .......... 109

Tillägg 5 Intyg på komponenttypgodkännande för viss typ av strålkastare med glödlampa som avger ett asymmetriskt halvljus och helljus och som är avsedd för motorcyklar och trehjulingar .......... 110

BILAGA IV Glödlampor avsedda för användning i komponenttypgodkända lyktor för mopeder, motorcyklar och trehjulingar .......... 111

Tillägg 1 til 22 (Se bilaga IV) .......... 113

Tillägg 23 Exempel på godkännandemärkets disposition .......... 178

Tillägg 24 Ljuscentrum och glödtrådens form .......... 179

BILAGA I

ALLMÄNNA KRAV FÖR KOMPONENTTYPGODKÄNNANDE FÖR VISS TYP AV BELYSNINGS- OCH LJUSSIGNALANORDNING FÖR TVÅ- ELLER TREHJULIGA MOTORFORDON

1. I detta kapitel avses med

viss typ av anordning

anordningar som inte sinsemellan skiljer sig beträffande följande huvudsakliga egenskaper:

1.1 fabrikat eller varumärke,

1.2 det optiska systemets egenskaper,

1.3 tillsättning eller avlägsnande av komponenter som kan förändra det optiska resultatet som en följd av reflexion, refraktion eller absorption och/eller förvrängning under användningen,

1.4 deras tilltänkta användning i antingen höger- eller vänstertrafik eller bådadera,

1.5 linsernas material och eventuella beläggning.

2. ANSÖKAN OM KOMPONENTTYPGODKÄNNANDE FÖR VISS TYP AV ANORDNING

2.1 Ansökan om komponenttypgodkännande för viss typ av anordning inlämnad i enlighet med artikel 3 i rådets direktiv 92/61/EEG av den 30 juni 1992 om typgodkännande av två- eller trehjuliga motorfordon skall även innehålla följande uppgifter:

2.1.1 anordningens tilltänkta användningsområde(n),

2.1.2 såvitt avser strålkastare, ifall de är avsedda för trafik på vardera sidan av vägen eller endast för vänster- eller högertrafik,

2.1.3 såvitt avser körriktningsvisare: dess kategori.

2.2 För varje typ av anordning för vilken komponenttypgodkännande begärs skall ansökan åtföljas av:

2.2.1 ritningar i tre exemplar, tillräckligt detaljerade för att möjliggöra typidentifikation och som åskådliggör de geometriska villkor under vilka anordningen är installerad på fordonet, samt observationsriktningen som betraktas som referensaxel under provningen (horisontalvinkel H = 0), vertikalvinkel V = 0) och den punkt som bör betraktas såsom referenscentrum under provningen; beträffande strålkastare bör ritningarna visa en vertikal (axial) genomskärning och en frontalteckning med, vid behov, en detaljritning av de ljusbrytande partierna; ritningarna skall också redogöra för placeringen av den obligatoriska komponenttypgodkännandemärkningen, samt vid behov, ytterligare symboler i förhållande till den ovannämnda rektangulära märkningen,

2.2.2 en kort teknisk beskrivning, med detaljer framför allt - utom när fråga är om lyktor vilkas ljuskällor inte kan bytas - om lyktans tilltänkta kategori(er).

2.3 Sökanden skall även lämna in två exemplar av den anordning för vilken komponenttypgodkännande begärs.

2.4 För provning av det plastmaterial som linserna i strålkastare (1) och dimstrålkastare är tillverkade av, skall följande tillhandahållas:

2.4.1 tretton linser:

2.4.1.1 sex av dessa linser kan ersättas med sex materialprover som mäter åtminstone 60 × 80 mm, med flat eller konvex yttre yta och i mitten en i huvudsak flat del (krökningens radie inte mindre än 300 mm) som mäter åtminstone 15 × 15 mm,

2.4.1.2 varje lins eller materialprov skall vara tillverkad/tillverkat enligt den metod som används vid masstillverkning,

2.4.2 en reflektor i vilken linsen kan monteras enligt tillverkarens instruktioner.

2.5 De material som linserna och deras eventuella beläggning består av skall åtföljas av provningsresultaten för dessa material om provning tidigare har utförts.

2.6 Den behöriga myndigheten skall kontrollera att tillräckliga åtgärder har vidtagits för att säkerställa effektiv kontroll av tillverkningens överensstämmelse innan typgodkännande kan ges.

3. TILLÄGGSKRAV BETRÄFFANDE MÄRKNING AV OCH MÄRKEN PÅ ANORDNINGAR

3.1 Anordningar skall på ett tydligt och outplånligt sätt vara märkta med följande:

3.1.1 fabrikat eller varumärke,

3.1.2 uppgifter om avsedd(a) kategori(er) av glödlampor: detta gäller inte lampor med ljuskällor som inte kan bytas ut,

3.1.3 såvitt avser lyktor med ljuskällor som inte kan bytas ut, nominellt volttal och wattal,

3.1.4 komponenttypgodkännandemärkning i enlighet med bestämmelserna i artikel 8 i direktiv 92/61/EEG. Då det gäller strålkastare bör märkningarna placeras på linsen eller annan huvuddel av lyktan (spegeln anses utgöra en huvuddel). Om linsen inte kan skiljas från de övriga delarna, är en position på linsen tillräcklig.

Den positionen skall visas i de ritningar som avses i punkt 2.2.1 ovan. Se t.ex. tillägg 2 till denna bilaga.

4. KOMPONENTTYPGODKÄNNANDE AV EN ANORDNING

4.1 När minst två anordningar utgör en del av samma anordning, kan komponenttypgodkännande ges endast om var och en av dessa anordningar motsvarar de krav som ställs i detta kapitel.

5. MINIMIKRAV FÖR FÖRFARANDEN FÖR KONTROLL AV ÖVERENSSTÄMMELSE AV PRODUKTIONEN

5.1 Allmänt

5.1.1 Kraven på överensstämmelse anses vara uppfyllda från mekanisk och geometrisk synpunkt, om skillnaderna inte överstiger oundvikliga avvikelser i produktionen inom ramen för vad som krävs i detta direktiv.

5.1.2 Beträffande den fotometriska prestationen, bör överensstämmelse av masstillverkade anordningar inte bestridas, om vid en slumpmässigt utförd fotometrisk provning av en anordning samt då det gäller körriktningsvisare, strålkastare eller dimstrålkastare utrustade med standardglödlampa, inget mätvärde avviker ofördelaktigt med mer än 20 % från de minimivärden som fastställs i detta direktiv.

5.1.3 Om resultaten av den provning som beskrivs ovan inte uppfyller kraven, skall provningen då det gäller körriktningsvisare, strålkastare eller dimstrålkastare, upprepas med annan standardglödlampa.

5.1.4 Uppenbart felaktiga anordningar skall inte beaktas.

5.1.5 Färgkoordinaterna skall följas då det gäller körriktningsvisare, strålkastare eller dimstrålkastare när dessa är utrustade med glödlampa av standard A fastställd färgtemperatur.

5.2 Minimikrav för tillverkarens kontroll av överensstämmelse

Innehavaren av typgodkännande skall för varje typ av anordning utföra åtminstone följande provning med lämpliga mellanrum. Provningen skall utföras enligt bestämmelserna i detta direktiv.

Om ett prov visar bristande överenstämmelse i förhållande till den ifrågavarande provtypen, skall provning utföras på ytterligare prover. Tillverkaren skall vidta åtgärder för att säkerställa överensstämmelsen i den ifrågavarande tillverkningen.

5.2.1 Provningens karaktär

Provning av överensstämmelse i detta direktiv skall omfatta de fotometriska och kolorimetriska egenskaperna.

5.2.2 Provningsmetoder

5.2.2.1 Provning skall generellt utföras i enlighet med de metoder som fastställs i detta direktiv.

5.2.2.2 I den provning av överensstämmelse som utförs av tillverkaren kan likvärdiga metoder användas med tillåtelse av den behöriga myndighet som är ansvarig för typgodkännandeprovning. Tillverkaren ansvarar för att bevisa att de tillämpade metoderna motsvarar dem som fastställs i detta direktiv.

5.2.2.3 Tillämpningen av punkterna 2.2.1 och 2.2.2 kräver regelbunden kalibrering av mätapparaturen och dess korrelation till mätningar gjorda av behörig myndighet.

5.2.2.4 Jämförelsemetoderna skall i samtliga fall vara de som omnämns i detta direktiv, särskilt när det gäller administrativ kontroll och provtagning.

5.2.3 Provernas karaktär

Prover av anordningar skall väljas ut slumpmässigt från tillverkningen av ett enhetligt parti. Ett enhetligt parti betyder ett antal anordningar av samma typ, definierade enligt tillverkarens tillverkningsmetoder.

Bedömningen skall i allmänhet omfatta serietillverkning från enskilda fabriker. Tillverkaren kan dock gruppera samman dokument beträffande samma typ från flera fabriker, förutsatt att dessa fungerar enligt samma kvalitetssystem och -kontroll.

5.2.4 Uppmätta och upptecknade fotometriska och kolorimetriska egenskaper

Den stickprovsuttagna anordningen skall utsättas för fotometriska mätningar vid de punkter som anges i de relevanta bilagorna om inget annat föreskrivs. Färgkoordinaterna skall uppfyllas.

5.2.5 Acceptanskriterier

Tillverkaren ansvarar för utförandet av en statistisk undersökning av provresultaten och, i samråd med behörig myndighet, för fastställandet av acceptanskriterierna för sina produkter för att uppfylla de specifikationer för överensstämmelse av produktionen som föreskrivs i bilaga IV till direktiv 92/61/EEG.

Acceptanskriterierna skall vara sådana att den lägsta sannolikheten, med en tillförlitlighetsnivå på 95 %, för att klara ett stickprov i enlighet med punkt 6 (första provtagningen) är 0,95.

6. MINIMIKRAV FÖR PROVTAGNING UTFÖRD AV KONTROLLANT

6.1 Allmänt

6.1.1 Från mekanisk och geometrisk synpunkt skall kraven på överensstämmelse anses vara uppfyllda om skillnaderna inte överstiger oundvikliga avvikelser i produktionen inom ramen för vad som krävs i detta direktiv.

6.1.2 Såvitt avser den fotometriska prestationen bör överensstämmelse av masstillverkade anordningar inte bestridas om, vid en slumpmässigt utförd fotometrisk provning av en anordning samt då det gäller körriktningsvisare, strålkastare eller dimstrålkastare utrustade med standardglödlampa, inget mätvärde avviker ofördelaktigt med mer än 20 % från de minimivärden som fastställs i detta direktiv.

6.1.3 Färgkoordinaterna skall följas då det gäller körriktningsvisare, strålkastare eller dimstrålkastare när dessa är utrustade med glödlampa av standard A fastställd färgtemperatur.

6.2 Första provtagningen

Vid den första provtagningen väljs slumpmässigt fyra anordningar. Första provet av två betecknas A, det andra provet av två betecknas B.

6.2.1 Icke bristande överensstämmelse.

6.2.1.1 Enligt provtagningsförfarandet i figur 1 i denna bilaga skall masstillverkade anordningars överensstämmelse inte bestridas om de ogynnsamma avvikelserna i anordningens mätvärden är

6.2.1.1.1 >Plats för tabell>

gå till prov B

6.2.1.1.2 >Plats för tabell>

6.2.2 Bristande överensstämmelse

6.2.2.1 Enligt provningsförfarandet i figur 1 i denna bilaga skall masstillverkade anordningars överensstämmelse bestridas och tillverkaren uppmanas att korrigera tillverkningen så att den uppfyller kraven (justering), om avvikelserna i anordningarnas mätvärden är:

6.2.2.1.1 >Plats för tabell>

6.2.2.1.2 >Plats för tabell>

6.2.3 Godkännandet återkallas

Överensstämmelse skall bestridas och punkt 10 av rådets direktiv 92/61/EEG tillämpas om, enligt provtagningsförfarandet i figur 1 i denna bilaga, avvikelserna i anordningarnas mätresultat är

6.2.3.1 >Plats för tabell>

6.2.3.2 >Plats för tabell>

6.3 Upprepad provtagning

I fallen A3, B2, B3 krävs upprepad provtagning, ett tredje prov C på två anordningar och ett fjärde prov D på två speciella varningslampor som väljs ur ett parti tillverkat efter justeringen och inom två månader efter anmärkningen.

6.3.1 Icke bristande överensstämmelse

6.3.1.1 Enligt provtagningsförfarandet i figur 1 i denna bilag skall masstillverkade anordningars överensstämmelse inte bestridas om avvikelserna i anordningarnas mätvärden är:

6.3.1.1.1 >Plats för tabell>

gå till prov D

6.3.1.1.2 >Plats för tabell>

6.3.2 Bristande överensstämmelse

6.3.2.1 Enligt provtagningsförfarandet i figur 1 i denna bilaga skall masstillverkade anordningars överensstämmelse bestridas och tillverkaren uppmanas att korrigera tillverkningen så att den uppfyller de föreskrivna kraven (justering), om avvikelserna i anordningarnas mätvärden är:

6.3.2.1.1 >Plats för tabell>

6.3.3 Godkännandet återkallas

Överensstämmelse skall bestridas och artikel 10 i direktiv 92/61/EEG tillämpas om avvikelserna i anordningarnas mätresultat, enligt provförfarandet i figur 1 av denna bilaga är:

6.3.3.1 >Plats för tabell>

6.3.3.2 >Plats för tabell>

Figur 1

>Hänvisning till >

BILAGA II

KRAV FÖR KOMPONENTTYPGODKÄNNANDE AV FRÄMRE POSITIONS(PARKERINGS-)LYKTOR, BAKRE POSITIONS(PARKERINGS-)LYKTOR, STOPPLYKTOR, KÖRRIKTNINGSVISARE, SKYLTLYKTOR, DIMSTRÅLKASTARE, DIMBAKLYKTOR OCH REFLEXANORDNINGAR MONTERADE PÅ TVÅ- ELLER TREHJULIGA MOTORFORDON

1. DEFINITIONER

De relevanta definitioner som fastställs i bilaga I till rådets direktiv 93/92/EEG av den 29 oktober 1993 om montering av belysnings- och ljussignalanordningar på två- eller trehjuliga motorfordon tillämpas (1).

1.1 Lins avser den yttersta komponenten av lyktan (anordningen) som släpper ljus genom belysningsytan,

1.2 Beläggning avser den/de produkt/er som tillförts i ett eller flera lager på linsens yttre yta,

1.3 Olika typer av anordningar är anordningar som skiljer sig sinsemellan på sådana väsentliga sätt som:

1.3.1 fabrikat eller varumärke,

1.3.2 det optiska systemets egenskaper,

1.3.3 tillsättning av komponenter som kan förändra den optiska effekten som en följd av reflexion, refraktion, absorption och/eller förvrängning under användningen,

1.3.4 glödlampans typ,

1.3.5 material som ingår i linser och eventuella beläggningar.

2. TILLÄGGSINFORMATION TILL TYPGODKÄNNANDEMÄRKNING FÖR KÖRRIKTNINGSVISARE

2.1 För körriktningsvisare i allmänhet skall ett nummer som anger om det är fråga om främre körriktningsvisare (kategori 11) eller bakre körriktningsvisare (kategori 12) anbringas nära den rektangulära komponenttypgodkännandemärkningen och mitt emot komponenttypgodkännandenumret.

2.2 I de fall en körriktningsvisare som, i enlighet med punkt 4.7.1, åt ena sidan inte uppnår den minsta ljusintensitet som krävs upp till en vinkel av H = 80°, skall en vågrät pil, vars spets pekar i den riktning där minimiljusintensiteten enligt punkt 4.7.1 nås upp till en vinkel av minst H = 80°, anges under komponentgodkännandemärkningen.

3. ALLMÄNNA KRAV

Anordningarna skall konstrueras och tillverkas på ett sådant sätt att de i normal användning och trots eventuella skakningar fungerar felfritt och att de bibehåller de egenskaper som krävs i denna bilaga.

4. LJUSSTYRKAN

I referensaxeln skall ljusstyrkan från var och en av de två anordningarna uppgå till minst två minimivärden och högst till de maximivärdena som anges i nedanstående tabell. De föreskrivna värdena får inte överskridas i någon riktning.

>Plats för tabell>

4.5 Utanför referensaxeln skall ljusstyrkan inom de vinklar som beskrivs i diagrammen i tillägg 1, i varje riktning motsvarande punkterna i tabellen för ljusspridning som definieras i tillägg 2, uppgå till minst de minimivärden som definieras i punkterna 4.1 till 4.4 ovan och med procenttalen i tabellen för ifrågavarande riktning.

4.6 Med undantag från punkt 4.1 ovan kan en högsta ljusstyrka av 60 cd tillåtas för bakre positions(parkerings-)lyktor som är kombinerade med stopplyktor under ett plan som utgör en vinkel på 5° nedåt från horisontalplanet.

4.7 Övrigt

4.7.1 Inom de fält som definieras i tillägg 1 skall ljusstyrkan vara minst 0,05 cd för positonslyktorna och minst 0,3 cd för stopplyktor och körriktningsvisare.

4.7.2 När en positionslykta har grupperats tillsammans med en stopplykta skall förhållandet mellan den uppmätta ljusstyrkan då de två ljusen tänds samtidigt och ljusstyrkan från bakre positionslyktan ensamt vara minst 5:1 vid de elva mätpunkterna som definieras i tillägg 2 och som befinner sig inom fältet som begränsas av de lodräta raka linjer som går genom 0° V/± 10° H och de vågräta raka linjer som går genom ± 5° V/0° H som beskrivs i tabellen för ljusets spridning.

4.7.3 De krav som fastställs i punkt 2.2 i tillägg 2 om lokal variation skall uppfyllas.

4.8 Ljusstyrkan skall mätas med en konstant tänd lampa. När lyktor fungerar periodiskt bör man försäkra sig om att anordningen inte överhettas.

4.9 Under punkt 4.5 ovan nämnda tillägg 2 ger mer detaljerad information om de mätmetoder som bör användas.

4.10 Skyltlyktan skall uppfylla kraven i tillägg 3.

4.11 Fotometriska prestanda hos lyktor som är utrustade med flera ljuskällor skall provas i enlighet med bestämmelserna i tillägg 2.

5. PROVNINGSFÖRHÅLLANDEN

5.1 Alla mätningar skall utföras med en färglös standardlampa som tillhör den för anordningen avsedda kategorin och som är inställd så att det motsvarar ljusflödet för den ifrågavarande lampan.

5.2 Vertikal- och horisontalgränserna av den ljusavgivande ytan skall bestämmas och dimensioneras i förhållande till dess referenscentrum.

6. FÄRGEN PÅ AVGIVET LJUS

Stopplyktor och bakre positionslyktor skall avge rött ljus, främre positionslyktor skall avge vitt ljus och körriktningsvisare skall avge gult ljus.

Färgen på det avgivna ljuset, som skall mätas med hjälp av en glödlampa av den kategori som anges av tillverkaren, skall hålla sig inom gränserna för de trikromatiska koordinater som föreskrivs i tillägget till bilaga I, när denna glödlampa används i bilaga IV angivna provvolttal.

Dock skall, såvitt avser lyktor som är utrustade med ljuskällor som inte kan bytas ut, de kolorimetriska egenskaperna kontrolleras med hjälp av de ljuskällor som finns i lamporna med ett volttal på 6,75 V, 13,5 V eller 28,0 V.

7. DIMSTRÅLKASTARE OCH DIMBAKLYKTOR

Kraven i direktiv 76/762/EEG för dimstrålkastare och direktiv 77/538/EEG för dimbaklyktor skall tillämpas.

8. BACKNINGSSTRÅLKASTARE

Kraven i direktiv 77/539/EEG för backningsstrålkastare skall tillämpas.

9. REFLEXANORDNINGAR

9.1 Pedalreflexer

9.1.1 Reflexanordningarnas form skall vara sådan att de kan inpassas i en rektangel vars sidors förhållande inte överstiger 8.

9.1.2 Pedalreflexer skall uppfylla kraven i bilaga VIII till direktiv 76/757/EEG beträffande orangegul färg.

9.1.3 Den egentliga reflekterande ytan av varje av de fyra pedalreflexerna får inte vara mindre än 8 cm².

9.2 Andra reflexanordningar

Kraven fastställda i direktiv 76/757/EEG beträffande reflexanordningar skall tillämpas.

BILAGA III

KRAV BETRÄFFANDE KOMPONENTTYPGODKÄNNANDE FÖR BELYSNINGSANORDNINGAR (STRÅLKASTARE) MED GLÖD- ELLER HALOGENLAMPOR FÖR HALV- OCH/ELLER HELLJUS PÅ TVÅ- ELLER TREHJULIGA MOTORFORDON

1. DEFINITIONER

De relevanta definitionerna fastställda i bilaga 1 till direktiv 93/92/EEG tillämpas.

1.1 Lins avser den yttersta komponenten av strålkastaren (anordningen som släpper ljus igenom belysningsytan.

1.2 Beläggning avser den/de produkt/er som tillförts i ett eller flera lager på linsens yta.

1.3 Olika typer av strålkastare är strälkastare som skiljer sig sinsemellan i följande huvuddrag:

1.3.1 fabrikat eller varumärke,

1.3.2 det optiska systemets egenskaper,

1.3.3 tillsättning av komponenter som kan förändra den optiska effekten som en följd av reflexion, refraktion, absorption och/eller förvrängning under användningen. Installering eller avlägsnande av filter med avsikt att förändra ljusstrålens färg men inte dess distribution medför dock inte en förändring av strålkastarens typ,

1.3.4 lämplighet för höger- eller vänstertrafik eller båda,

1.3.5 ljusstrålens art (halvljus, helljus, eller båda),

1.3.6 hållare avsedd för lampa (eller lampor) tillhörande någon av de relevanta kategorierna,

1.3.7 material som ingår i linser och eventuella beläggningar.

2. STRÅLKASTARE

Skillnad skall göras mellan:

2.1 >Plats för tabell>

2.2 >Plats för tabell>

2.3 >Plats för tabell>

BILAGA III A

STRÅLKASTARE FÖR MOPEDER

1. ALLMÄNNA KRAV

1.1 Strålkastare skall konstrueras och tillverkas på ett sådant sätt att de i normal användning och trots eventuella skakningar som de kan utsättas för, fortsättningsvis fungerar på ett riktigt sätt och bibehåller de egenskaper som fastställs i denna bilaga.

1.2 De delar som är avsedda att fästa lampan skall vara konstruerade så att lampan även i mörker kan installeras i sitt rätta läge.

2. DETALJERADE KRAV

2.1 Linsens rätta läge i förhållande till det optiska systemet skall markeras tydligt och på ett sådant sätt att det inte ändrar läge under användning.

2.2 En mätskärm som beskrivs i tillägg 1 eller 2 och en färglös standardglödlampa som tillhör någon av de kategorier som fastställs i punkt 2.1 och i bilaga III skall användas för kontroll av strålkastarens ljusstyrka.

Standardlamporna skall ställas in enligt det relevanta referensljusflödet enligt de värden som definieras för dylika lampor i de relevanta tekniska dokumenten (se bilaga IV).

2.3 Halvljuset skall ha en tillräckligt skarp avskärning för att göra inställning praktiskt möjlig. Avskärningen skall vara förnimbart vågrät och så rak som möjligt över en vågrät bredd på minst ± 900 mm, mätt på ett avstånd av 10 m (då det gäller halogenlampa: en bredd på ± 2250 mm mätt på ett avstånd på 25 m; se tillägg 2). Strålkastare som är inställda enligt bilaga I skall uppfylla de krav som fastställs i den.

2.4 Ljusspridningen får inte variera i sidled på ett sätt som försämrar sikten.

2.5 Ljuset på den skärm som avses i punkt 2.2 skall mätas med en ljusmottagare med en kvadratisk bruksyta på 65 mm.

3. TILLÄGGSKRAV BETRÄFFANDE KONTROLL AV ÖVERENSSTÄMMELSE AV PRODUKTIONEN SOM UTFÖRS AV BEHÖRIG MYNDIGHET FÖLJER PUNKT 5.2.4 I BILAGA I

Alla uppgifter om strålkastares fotometriska egenskaper som registreras enligt de allmänna kraven för överensstämmelseprovning skall begränsas till punkterna HV - LH - RH - L 600 - R 600 (se figur i tillägg 1).

BILAGA III B

STRÅLKASTARE FÖR MOTORCYCKLAR OCH TREHJULINGAR SOM AVGER SYMMETRISKT HALVLJUS OCH HELLJUS MED GLÖDLAMPA

1. TILLÄGGSKRAV ANGÅENDE MÄRKNING AV OCH MÄRKEN PÅ VISSA ANORDNINGAR

1.1 Strålkastare skall på ett tydligt och outplånligt sätt mörkas med bokstäverna "MB" (symbolen för strålkastare för helljus) på motsatt sida av komponenttypgodkännandenumret.

1.2 Alla strålkastare vilkas konstruktion utesluter samtidig tändning av halvljus och varje annan ljuskälla som den kan vara integrerad med kan märkas med ett snedstreck (/) följt av symbolen (MB) för halvljus i komponenttypgodkännandemärkningen.

1.3 För strålkastare innehållande en lins av plastmaterial skall bokstavsgruppen "PL" läggas till vid symbolen som föreskrivs i punkt 1.1.

2. ALLMÄNNA KRAV

2.1 Alla prover skall uppfylla bestämmelserna fastställda i punkt 3 nedan.

2.2 Strålkastare skall konstrueras och tillverkas på ett sådant sätt att de i normal användning och trots eventuella skakningar som de kan utsättas för, fortsättningsvis fungerar på ett riktigt sätt och bibehåller de egenskaper som krävs.

2.2.1 Strålkastare skall förses med en anordning som möjliggör justering av dem på fordonet enligt de bestämmelser som gäller dem. En sådan anordning år inte nödvändig då strålkastaren består av en reflektor och en lins som inte går att separera, då bruket av dylika anordningar är begränset till fordon vilkas strålkastare justeras på andra sätt.

För strålkastare som är särskilt avsedda för helljus och för strålkastare som är särskilt avsedda för halvljus, som vardera har separat lampa och är grupperade tillsammans eller ömsesidigt installerade i en och samma ordning, skall det vara möjligt att justera de optiska systemen individuellt för att uppnå de officiella inställningarna.

2.2.2 Dessa krav gäller dock inte för strålkastare med icke-löstagbara reflektorer. De krav som anges i punkt 3.3 nedan skall tillämpas på denna typ av strålkastare. När helljus avges av flera än en ljuskälla skall maximiljusstyrkan (Emax) fastställas på grundval av alla ljuskällor som avger helljus.

2.3 De delar som är avsedda att fästa glödlampan skall vara så konstruerade att det även i mörker är möjligt att installera lampan i sitt rätta läge.

2.4 Ytterligare provning som är förenlig med kraven i tillägg 2 skall utföras för att försäkra att det inte förekommer stor fotometrisk variation under användning.

2.5 Om strålkastarens lins är av plastmaterial skall ytterligare provningar göras i enlighet med kraven i tillägg 3.

3. DETALJERADE KRAV

3.1 Linsens rätta läge i förhållande till det optiska systemet skall markeras tydligt och på ett sådant sätt att det inte ändrar läge under användning.

3.2 För kontroll av strålkastarens ljusstyrka skall en mätskärm som beskrivs i tillägg 1 användas tillsammans med en färglös standardlampa (S1 och/eller S2, se bilaga IV).

Standardlamporna skall jsuteras enligt det relevanta referensljusflödet som är tillämpligt enligt de värden som krävs av en dylik lampa.

3.3 Halvljuset skall ha en tillräckligt skarp avskärning för att göra en riktig inställning praktiskt möjlig. Avskärningen skall vara rak och så vågrät som möjligt över en horisontal bredd på minst ± 5°. Strålkastare inställda i enlighet med tillägg 1 skall uppfylla de krav som fastställs i den.

3.4 Ljusspridningen skall inte variera i sidoriktning på ett sätt som försämrar sikten.

3.5 Ljuset på skärmen som avses i punkt 2.2 skall mätas med en ljusmottagare med en kvadratisk bruksyta på 65 mm.

4. TILLÄGGSKRAV BETRÄFFANDE KONTROLL AV ÖVERENSSTÄMMELSE AV PRODUKTIONEN SOM UTFÖRS AV BEHÖRIG MYNDIGHET I ENLIGHET MED PUNKT 5.1 I BILAGA I

4.1 För värden inom zon III får den ogynnsamma avvikelsen vara högst:

- 0,3 lux motsvarande 20 %

- 0,45 lux motsvarande 30 %

4.2 gällande helljus, då HV är belägen inom isolux 0.75 Emax, tillåts en tolerans på + 20 % för maximivärden och - 20 % för minimivärden för de fotometriska värdena vid de mätpunkter som definieras i tillägg 1, punkterna 4.3 och 4.4 av detta direktiv.

4.3 För kontroll av förändringar i avskärningslinjens position i höjdled förorsakade av upphettning skall följande förfarande användas:

En av strålkastarna i provet utsätts för provning enligt det förfarande som beskrivs i punkt 2.1 i tillägg 2 efter att tre på varandra följande gånger ha blivit utsatt för den procedur som beskrivs under punkt 2.2.2 i tillägg 2.

Strålkastaren skall anses vara godtagbar om Är inte överskrider 1,5 mrad.

Om detta värde överstiger 1,5 mrad men inte 2,0 mrad, skall en andra strålkastare utsättas för provning, varefter medeltalet för de absoluta värden som är registrerade för de två proverna inte får överskrida 1,5 mrad.

BILAGA III C

STRÅLKASTARE FÖR MOTORCYKLAR OCH TREHJULINGAR SOM AVGER ETT ASYMMETRISKT HALVLJUS OCH HELLJUS OCH SOM ÄR FÖRSEDDA MED HALOGENLAMPA (HS1) ELLER GLÖDLAMPA SOM TILLHÖR KATEGORI R2

1. TILLÄGGSKRAV BETRÄFFANDE MÄRKEN PÅ OCH MÄRKNING AV ANORDNINGAR

1.1 Strålkastare som är konstruerade enligt de trafikbestämmelser för trafik på en sida (antingen höger- eller vänstertrafik) skall på linsen ha markeringar för det område som eventuellt kan avskärmas för att undvika bländning av trafikanter i ett land där trafikbestämmelserna inte är samma som dem som strålkastarna har konstruerats för. Då detta område är tydligt igenkännbart i konstruktionen är dylik avgränsning inte nödvändig.

1.2 Strålkastare som är konstruerade för högertrafik och strålkastare som är konstruerade för vänstertrafik skall bära markeringar för att kunna lokalisera de två positionerna för installation i dessa av belysningsanordningen på fordonet eller av lampan i reflektorn. Dessa markeringar skall utgöras av bokstäverna "R/D" för positionen som motsvarar högertrafik och blokstäverna "L/G" för positionen som motsvarar vänstertrafik.

1.3 Alla strålkastare vilkas konstruktion förhindrar samtidig tändning av halvljus och varje annan ljuskälla de kan vara kombinerade med skall markeras med ett snedstreck (/) i komponenttypgodkännandemärkningen, efter symbolen för halvljusstrålkastare.

1.4 Då strålkastarna är konstruerade enligt bestämmelser endast för vänstertrafik, skall en vågrät pil som pekar till höger om en iakttagare som ser på strålkastarna rakt framifrån, dvs. mot den sida av vägen som trafikeras, tillfogas under komponenttypgodkännandemärkningen.

1.5 Om belysningsanordningen eller lampan efter förändringar av inställningarna uppfyller bestämmelserna både för höger- och vänstertrafik skall en vågrät pil med två spetsar, varav den ena pekar mot vänster och den andra mot höger, tillfogas under komponenttypgodkännandemärkningen.

1.6 Bokstäverna "MBH" på strålkastare med HS1-lampar och "MB" på R2-lampor skall placeras på motsatta sidan av komponenttypgodkännandemärkningen.

1.7 Alla ovannämnda markeringar och symboler skall vara tydliga och outplånliga.

1.8 På strålkastare innehållande plastlinser skall bokstäverna "PL" läggas till vid de symboler som definieras i punkterna 1.2 till 1.7.

2. ALLMÄNNA KRAV

2.1 Varje prov skall uppfylla bestämmelserna i punkterna 3 till 5 nedan.

2.2 Strålkastare skall vara så konstruerade och tillverkade att de i normalanvändning och trots eventuella skakningar för vilka de kan utsättas, fortsättningsvis fungerar på ett riktigt sätt och bibehåller de egenskaper som krävs i denna bilaga.

2.2.1 Strålkastare skall vara försedda med en justeringsanordning som möjliggör installation på fordonet på så sätt att de uppfyller de bestämmelser som gäller för dem. Denna anordning behöver inte vara fäst vid en strålkastare vars reflektor och lins inte kan separeras, förutsatt att användningen av dylik strålkastare begränsas till fordon vars strålkastare kan ställas in på annat sätt.

Då helljusstrålkastare och halvljusstrålkastare, med separata lampor, tillsammans utgör en belysningsanordning skall det vara möjligt att ställa in alla optiska system individuellt.

2.2.2 Dessa bestämmelser gäller dock inte för strålkastarenheter vilkas reflektordel är odelbar. I detta fall gäller bestämmelserna under punkt 2 i denna bilaga. Då helljus avges av fler ljuskällor än en, skall de kombineras för bestämning av maximiljusstyrkan (Em).

2.3 De delar som är avsedda för att fästa glödlampan i reflektorn skall vara tillverkade på ett sådant sätt att lampan även i mörker kan fästas i sitt rätta läge.

2.4 Linsernas rätta läge i förhållande till det optiska systemet skall vara tydligt utmärkt och på ett sådant sätt att det inte ändrar läge under användningen.

2.5 Då strålkastare har konstruerats enligt kraven för både vänster- och högertrafik, görs inställning enligt de rådande trafikbestämmelserna antingen genom lämpliga grundinställningar då fordonet utrustas med belysningsanordning eller genom medvetna åtgärder av den som använder fordonet. Dessa grundinställningar eller vidtagna åtgärder skall t.ex. bestå av korrekt vinkelinställning av fordonets sealedbeam-strålkastare eller av lampans inställning i förhållande till den. I samtliga fall får endast två olika inställningar, som är tydligt specificerade och som motsvarar trafikbestämmelserna (gällande höger- eller vänstertrafik), vara möjliga och en inställning i ett mellanläge mellan dessa två skall göras omöjlig. Då lampan kan ha två olika lägen, skall de delar som fäster lampan vid reflektorn vara så konstruerade och tillverkade att lampan vid vardera av de två positionerna fästs med samma precision som strålkastare som är avsedda för endast höger- eller vänstertrafik. Överensstämmelse skall kontrolleras visuellt och vid behov med en mätanordning.

2.6 För att garantera att omställningen inte medför stora förändringar av de fotometriska prestanda skall ytterligare provning utföras enligt kraven i tillägg 3.

2.7 Om strålkastarens lins är av plastmaterial skall ytterligare provningar göras i enlighet med kraven i tillägg 3.

3. BELYSNINGSKRAV

3.1 Allmänna krav

3.1.1 Strålkastare skall konstrueras på ett sådant sätt att de med lämpliga HS1 eller R2 lampor avger ett ljus som inte bländar men ändå är tillräckligt som halvljus och ger god belysning som helljus.

3.1.2 En mätskärm som är placerad lodrätt på 25 m:s avstånd framför strålkastaren, såsom visas i tillägg 1, skall användas för kontroll av strålkastarens ljusstyrka.

3.1.3 En färglös referenslampa som är konstruerad för en nominell spänning på 12 V skall användas vid provning av strålkastare. Strömmen vid lampans poler skall under strålkastarprovningen vara inställd på följande sätt:

>Plats för tabell>

>Plats för tabell>

Strålkastaren skall anses vara godtagbar om den uppfyller de krav som fastställs i punkt 3 med åtminstone en referenslampa som kan uppvisas tillsammans med strålkastaren.

3.1.4 Dimensionerna för glödtrådens position i en HS1 eller R2 referensglödlampa anges i bilaga IV.

3.1.5 Referensglödlampans kolv skall till sin form och sina optiska egenskaper vara sådan att den förorsakar minsta möjliga reflexion eller refraktion som kan ha en ogynnsam effekt på ljusspridningen.

3.2 Krav för halvljus

3.2.1 Halvljuset skall ha en tillräckligt skarp avskärningslinje för att möjliggöra inställningsåtgärder utgående från den. Avskärningen skall vara en rak vågrät linje på den motsatta sidan av vägen än den som strålkastaren är avsedd för. På andra sidan skall avskärningen inte gå över varken den brutna linjen HV-H1 och H4, som utgörs av den räta linjen HV-H1 i en 45° vinkel mot det vågräta planet och den räta linjen H1-H4 med en 1 % avvikelse i förhållande till den räta linjen h-h, eller den räta linjen HV-H3 med 15° lutning mot det vågräta planet (se tillägg 1). Under inga omständigheter kan en avskärning accepteras som går över både linjen HV-H2 och linjen H2-H4 och som är ett resultat av en kombination av de två föregående alternativen.

3.2.2 Strålkastaren skall vara inställd på ett sådant sätt att:

3.2.2.1 då strålkastarna är konstruerade enligt bestämmelser för högertrafik skall avskärningen till vänster på mätskärmen vara vågrät och för strålkastare avsedda för vänstertrafik skall avskärningen till höger på mätskärmen vara vågrät. Mätskärmen skall vara tillräckligt bred för att tillåta mätning av avskärningen över en spännvidd på minst 5° på vardera sidan av linjen v-v,

3.2.2.2 denna vågräta del av avskärningen ligger på mätskärmen 25 cm under det vågräta planet som går genom strålkastarens brännpunkt (se tillägg 1),

3.2.2.3 spetsen av avskärningen ligger på den räta linjen v-v. Om ljusstrålen inte har en tydligt vinkelformad avskärning, skall den justeras i sidled så att den uppfyller belysningskraven för punkterna 75R och 50R när det gäller högertrafik och punkterna 75L och 50L när det gäller vänstertrafik.

3.2.3 Inställd på detta sätt skall strålkastaren uppfylla krav som nämns i punkterna 3.2.5 till 3.2.7 samt 3.3.

3.2.4 Om en strålkastare som är inställd på det sätt som beskrivs ovan inte uppfyller de krav som nämns i punkterna 3.2.5 till 3.2.7 samt 3.3, är det tillåtet att ändra på inställningen, förutsatt att ljuskäglans axel inte förskjuts med mer än 1° (= 44 cm) till höger eller vänster. Höger- och vänstergränsen på 1° för felaktig inställning är inte förenlig med en felaktig inställning i höjdled som endast begränsas av de bestämmelser som beskrivs i punkt 3.3. Den vågräta delen av avskärningen får dock inte överstiga linjen h-h. För att underlätta inställning med hjälp av avskärningen är det tillåtet att delvis täcka strålkastaren för att göra avskärningen tydligare.

3.2.5 Halvljusets ljusstyrka på mätskärmen skall uppfylla kraven i följande tabell:

>Plats för tabell>

3.2.6 I ingen av zonerna I, II, III och IV får avvikelser i sidled försämra synligheten.

3.2.7 Strålkastare konstruerade enligt bestämmelserna för högertrafik och för vänstertrafik skall för vardera av de två installationslägena för den enhetliga belysningsanordningen eller för lampan uppfylla de krav som uppställs av de lokala trafikbestämmelserna.

3.3 Krav för helljus

3.3.1 Mätningarna av helljusets ljusstyrka skall göras med samma strålkastarinställning som mätningarna definierade i punkterna 3.2.5 till 3.2.7 ovan.

3.3.2 Helljusets ljusstyrka på mätskärmen skall uppfylla följande krav::

3.3.2.1 skärningspunkten HV av linjerna h-h och v-v skall finnas inom den isolux som motsvarar 90 % av maximiljusstyrkan. Maximivärdet Em skall vara minst 32 lux. Det får inte överskrida 240 lux,

3.3.2.2 med utgångspunkt i HV i vågrät riktning till höger och vänster skall ljusstyrkan vara minst 16 lux på ett avstånd av 1,125 m och minst 4 lux på ett avstånd av 2,25.

3.4 Ljusstyrkan på den mätskärm som omnämns i punkterna 3.2.5 till 3.2.7 och 3.3 mäts med ljuskänslig mottagare på en 65 mm:s kvadrat.

4. REFERENSSTRÅLKASTARE

En strålkastare:

4.1 som uppfyller de krav för komponenttypgodkännande som ställs nedan,

4.2 som har en diameter på minst 160 mm,

4.3 med referenslampa belyser punkterna inom de områden som definieras i punkt 3.2.5,

4.3.1 med minst 90 % av maximivärdena, och

4.3.2 med åtminstone 120 % av de minimigränser som föreskrivs i tabellen i punkt 3.2.5

skall anses vara en referensstrålkastare.

5. TILLÄGGSKRAV BETRÄFFANDE KONTROLL AV ÖVERENSSTÄMMELSE AV PRODUKTIONEN SOM UTFÖRS AV BEHÖRIG MYNDIGHET ENLIGT PUNKT 5.1 I BILAGA I

5.1 För värden B 50L (eller R) och inom zon III får avvikelsen vara högst

>Plats för tabell>

5.2 Gällande halvljus uppnås de värden som föreskrivs i detta direktiv i punkt HV (med en tolerans på 0,2 lux) och i förhållande till det vid åtminstone en punkt inom något av de områden på mätskärmen (på 25 m:s avstånd) som avgränsas av en cirkel med 15 cm:s radie kring punkterna B 50L (eller R) (med en tolerans på 0,1 lux), 75R (eller L), 50R (eller L), 25R, 25L och i hela den del av zon IV som inte är mer än 22,5 cm ovanför linjen 25R och 25L.

5.2.1 Om för helljus, då HV ligger inom isolux 0,75 Emax, uppmäts en tolerans på + 20 % för maximivärden och - 20 % för minimivärden för de fotometriska värden vid de punkter som specificeras under punkt 3.2.5 denna bilaga, beaktas inte referensmärkningen.

5.3 Om mätresultaten inte tillfredsställer kraven, får strålkastarens inställningar justeras, förutsatt att ljuskäglans axel inte förskjuts mer än 1° till höger eller vänster.

5.4 Strålkastare med uppenbara defekter skall inte beaktas.

5.5 Referensmärkningen beaktas inte.

BILAGA III D

STRÅLKASTARE FÖR MOTORCYKLAR OCH TREHJULINGAR SOM AVGER ETT ASYMMETRISKT HALVLJUS OCH HELLJUS OCH SOM ÄR FÖRSEDDA MED HALOGENLAMPA AV ANNAN TYP ÄN HS1

1. TILLÄGGSKRAV FÖR MÄRKEN OCH ANORDNINGARS MÄRKNING

1.1 Strålkastare som konstruerats för trafik på en sida (körning antingen på vägens högra eller vänstra sida) skall på linsen ha utmärkt gränserna för arean som möjligen kan avskärmas för att undvika störning av trafikanter i länder där körsystemet avviker från lampans protosystem. Om denna area direkt kan identifieras i lampans konstruktion är en dylik avgränsning inte nödvändig.

1.2 Strålkastare som har konstruerats för att uppfylla kraven för körning på höger sida och strålkastare som har konstruerats för körning på vänster sida skall ha märken för lokalisering av de två positionerna för inställningen av ljusenheten på fordonet eller av lampan i reflektorn. Dessa märken skall bestå av bokstäverna "R/D" för positionen för högertrafik och bokstäverna "L/G" för vänstertrafik.

1.3 Alla strålkastare som konstruerats så att de förhindrar all samtidig upplysning av halvljustråden och alla andra ljuskällor som kan förbindas med den skall markeras med ett snedstreck (/) inom komponenttypgodkännandemärkningen, efter symbolen för halvljusstrålkastare.

1.4 Om strålkastarna enbart uppfyller kraven för vänstertrafik skall en horisontell pil som pekar till höger om en betraktare som står mitt emot strålkastaren, dvs. mot sidan av vägen som trafikeras, placeras under komponenttypgodkännandemärkningen.

1.5 Om kraven för dubbelsidig trafik uppfylls vid avsiktlig ändring av justeringen av ljuskällan eller strålkastaren skall en horisontal pil med två spetsar, en åt vardera hållet, antecknas under komponenttypgodkännandemärkningen.

1.6 Den/de följande tilläggssymbolen eller -symbolerna:

1.6.1 för strålkastare som konstruerats enbart för vänstertrafik, en horisontell pil som pekar till vänster om en betraktare som står mittemot strålkastaren, dvs. mot den sida av vägen som trafikeras,

1.6.2 för strålkastare som konstruerats att uppfylla kraven för dubbelriktad trafik med hjälp av en riktig justering av den optiska enhetens ställning eller av glödlampan, en horisontell pil med spets i båda ändarna, som pekar åt både höger och vänster,

1.6.3 för strålkastare som uppfyller kraven i detta direktiv enbart beträffande halvljus, bokstäverna "HC",

1.6.4 för strålkastare som uppfyller kraven i detta direktiv enbart beträffande helljus, bokstäverna "HR",

1.6.5 för strålkastare som uppfyller kraven i detta direktiv beträffande både halv- och helljus, bokstäverna "HCR",

1.6.6 för strålkastare som innehåller en lins av något plastmaterial, skall bokstavsgruppen "PL" läggas till vid symbolerna som föreskrivits i punkterna 1.6.3 till 1.6.5.

2. ALLMÄNNA SPECIFIKATIONER

2.1 Varje prov skall överensstämma med specifikationerna som anges i punkterna 6 till 8 nedan.

2.2 Strålkastarna skall vara tillverkade på ett sådant sätt att de bibehåller sina karakteristiska fotometriska egenskaper och förblir funktionsdugliga i normal användning, trots vibrationer de kan utsättas för.

2.2.1 Strålkastarna skall utrustas med en anordning som möjliggör deras justering på fordonet så att de är föreskriftsenliga. En sådan anordning behöver inte installeras på komponenter i vilka reflektorn och linsen är oseparabla, såvida bruket av dylika komponenter begränsas enbart till fordon på vilka justeringen av strålkastaren kan ske på annat sätt. Om en halvljusstrålkastare och en helljusstrålkastare, både med egen glödlampa, monteras ihop i en sammansatt enhet skall justeringsdelen tillåta tillbörlig justering av båda optiska enheterna skilt för sig. Detta skall emellertid inte tillämpas på strålkastarkombinationer vilkas reflektorer är oseparabla. För detta slag av sammansatta enheter gäller kraven i punkt 6.

2.3 Komponenterna med vilka glödlampan/lamporna är monterade på reflektorn skall vara tillverkade på ett sådant sätt att glödlampan kan fixeras i rätt position även i mörker (1) (2).

Glödlampshållaren skall uppfylla de dimensionella krav som ställts i de följande informationsblanketterna av ICI-publikationen 61-2:

>Plats för tabell>

2.4 Strålkastare som har konstruerats för att uppfylla kraven av både höger- och vänstertrafik kan omställas för trafik på någondera sidan av vägen antingen genom en lämplig grundinställning vid montering på fordonet eller genom selektiv inställning av användaren. En dylik grund- eller selektiv inställning kan till exempel bestå av montering av antingen den optiska enheten i en given vinkel på fordonet eller av glödlampan i en given vinkel i förhållande till den optiska enheten. I samtliga fall skall enbart två exakta inställningspositioner, en för höger- och en för vänstertrafik, vara möjliga och konstruktionen skall utesluta oavsiktlig förskjutning av strålkastaren i de två olika positionerna eller att denna fastnar i ett mellanläge. Om två olika glödlampspositioner är möjliga, måste delarna som fäster glödlampan i reflektorn vara konstruerade och tillverkade på ett sådant sätt att glödlampan i båda inställningslägena hålls i inställt läge med samma precision som krävs av strålkastare som är konstruerade för enkeltrafik. Efterlevnad av kraven i denna punkt skall kontrolleras visuellt och vid behov genom provmontering.

2.5 Enbart för strålkastare som är utrustade med enkla halogenglödlampor: På strålkastare som konstruerats för att omväxlande avge halv- och helljus, skall alla mekaniska, elektromekaniska eller andra i strålkastaren inbyggda delar för växling mellan de två ljusen (3), vara konstruerade så att:

2.5.1 anordningen är tillräckligt hållbar för att kunna användas 50 000 ggr utan att ta skada trots de vibrationer den kan utsättas för i normal användning,

2.5.2 i fall av stopp är det möjligt att erhålla halvljuset automatiskt,

2.5.3 antingen halvljuset eller helljuset alltid kan erhållas utan att mekanismen stannar i ett mellanläge,

2.5.4 användaren inte med vanliga verktyg kan ändra på formen eller positionen av de rörliga delarna.

2.6 Tilläggsprovning skall utföras enligt kraven i tillägg 2 för att försäkra att ingen överdriven förändring förekommer i den fotometriska prestationen.

2.7 Om strålkastarens lins är av plastmaterial skall provningen utföras enligt kraven i bilagans tillägg.

3. BELYSNING

3.1 Allmänna bestämmelser

3.1.1 Strålkastarna bör vara så tillverkade att de, utrustade med lämpliga H1, H2, H3, HB3, HB4, H7 och/eller H4 glödlampor avger tillräcklig belysning utan bländning gällande halvljus och god belysning gällande helljus.

3.1.2 Den belysning som strålkastaren producerar skall kontrolleras på en vertikal skärm som ställs 25 m framför strålkastaren och i rät vinkel till dess axel (se tillägg 1).

3.1.3 Strålkastarna skall kontrolleras med standard (referens) glödlampor som konstruerats för en nominell spänning på 12 V. Under kontrollen av strålkastaren skall spänningen vid glödlampans poler justeras så att följande karakteristika uppnås:

>Plats för tabell>

Strålkastaren skall anses tillfredsställande om de fotometriska kraven uppfylls av åtminstone en standard (referens) 12 V glödlampa som kan levereras med strålkastaren.

3.1.4 Måtten som fastställer glödtrådens position inom standard (referens) 12 V glödlampan visas på den relevanta informationsblanketten i bilaga 4.

3.1.5 Kolven på standard (referens) glödlampan bör vara av en sådan optisk form och kvalitet att den inte förorsakar varken reflektion eller refraktion som på ett ogynnsamt sätt påverkar ljusets distribution. Efterlevnad av detta krav måste kontrolleras genom mätning av ljusdistributionen som uppnås då en standardenlig strålkastare förses med en standard (referens) glödlampa.

3.2 Bestämmelser om halvljus

3.2.1 Halvljuset måste ge ett tillräckeligt skarpt "avklipp" för att möjliggöra tillfredsställande justering med dess hjälp. "Avklippet" bör vara en rak horisontell linje vid motsatta sidan av trafikriktningen för vilken strålkastaren är avsedd; på den andra sidan får den varken utsträckas utom den brutna linjen HV-H1-H4 som utgörs av en rät linje HV-H1 i en vinkel av 45° mot horisonten och en rät linje H1-H4 25 cm ovanför den räta linjen h-h, eller utom den räta linjen HV-H3 lutande i en vinkel på 15° ovanför horisonten (se tillägg 1). Ett "avklipp" som utsträcker sig utom både linjen HV-H2 och linjen H2-H4 och som producerats av en kombination av de två ovannämnda möjligheterna skall under inga omständigheter tillåtas.

3.2.2 Strålkastaren skall ställas in så att

3.2.2.1 för strålkastare som konstruerats för att uppfylla kraven för högertrafik, är "avklippet" på den vänstra sidan av skärmen (4) horisontellt och för strålkastare som konstruerats för att uppfylla kraven för vänstertrafik är "avklippet" på den högra sidan av skärmen av skärmen horisontellt,

3.2.2.2 denna horisontella del av "avklippet" ligger 25 cm under linjen h-h (se tillägg 1),

3.2.2.3 "avklippets" "armbåge" ligger på linjen v-v (5).

3.2.3 Vid sådan inställning behöver strålkastaren, om godkännande söks enbart för halvljuset (6), uppfylla enbart kraven som hänvisats till i punkterna 3.2.5 till 3.2.7 och 3.3.

3.2.4 Om en på sådant sätt inställd strålkastare inte uppfyller kraven i punkterna 3.2.5 till 3.2.7 och 3.3, kan dess inställning ändras om ljusets axel inte är lateralt mer felplacerad än 1° (= 44 cm) till höger eller vänster (7). För att underlätta justeringen med hjälp av "avklippet", kan strålkastaren delvis täckas för att skärpa "avklippet".

3.2.5 Belysningen på skärmen som halvljuset producerat skall uppfylla följande krav:

>Plats för tabell>

3.2.6 Det får inte finnas någon avvikelse i sidled som försämrar synbarheten i zonerna I, II, III och IV.

3.2.7 Belysningsvärdena i zonerna "A" och "B" såsom uppställts i figur C i bilaga IV skall kontrolleras av samma mätning av de fotometriska värdena i punkterna 1 till 8 i denna figur; dessa värden skall ligga inom följande gränser:

- 0,7 lux ≥ 1, 2, 3, 7 ≥ 0,1 lux

- 0,7 lux ≥ 4, 5, 6, 8 ≥ 0,2 lux.

3.2.8 Strålkastare som konstruerats för att uppfylla kraven för både höger- och vänstertrafik skall i båda av de två inställningspositionerna av den optiska enheten eller av glödlampan uppfylla kraven som framställts ovan för den motsvarande trafikriktningen.

3.3 Bestämmelser gällande helljus

3.3.1 Om strålkastaren konstruerats för att avge både hel- och halvljus, skall mätningar av helljuset på skärmen utföras med samma strålkastarinställning som de mätningarna i punkterna 3.2.5 till 3.2.7 ovan. Om strålkastaren avger enbart helljus, skall den ställas in så att arean av maximibelysning ligger centralt på linjerna h-h och v-v:s skärningspunkt. En dylik strålkastare behöver enbart uppfylla kraven som hänvisats till i punkt 3.3.

3.3.2 Belysningen som producerats på skärmen av helljus skall uppfylla de följande kraven:

3.3.2.1 skärningspunkten (HV) av linjerna h-h och v-v måste ligga inom isoluxen som representerar 90 % av maximibelysningen. Detta maximivärde (Emax) får inte ligga under 48 lux. Maximivärdet får aldrig överstiga 240 lux. Om det gäller en kombinerad halv- och helljusstrålkastare, får detta maximivärde vidare inte vara mer än 16 gånger belysningen som mätts för halvljuset vid punkt 75R (eller 75L),

3.3.2.1.1 helljusets maximala ljusstyrka, (lmax) utryckt i tusental candela, skall beräknas med hjälp av följande formel:

lmax = 0,625 Emax

3.3.2.1.2 referensmärket (l'max) som anger denna maximiintensitet och som hänvisats till i punkt 1.6 ovan skall erhållas med hjälp av följande formel:

l'max = >NUM>lmax

>DEN>3

= 0,208 Emax

detta värde skall avrundas till det som ligger närmast av följande tal: 7,5; 10; 12,5; 17,5; 20; 25; 27,5; 30; 37,5; 40; 45; 50.

3.3.2.2 med utgångspunkt i punkt HV horisontalt till höger och vänster, skall belysningen inte vara mindre än 24 lux fram till en distans på 1,125 m och inte mindre än 6 lux ända till en distans på 2,25 m.

3.4 Skärmbelysningsvärden som hänvisats till i punkterna 3.2.5 till 3.2.7 samt 3.3 skall mätas med en fotoreceptor vars effektiva area bör finnas inom en kvadrat vars sida är 65 mm.

4. MÄTNINGSSTÖRNINGAR

Störning som förorsakas av strålkastarens halvljus skall mätas.

5. STANDARDSTRÅLKASTARE

5.1 En strålkastare skall anses vara en standard (referens) strålkastare om den:

5.1.1 uppfyller ovannämnda kraven för godkännande,

5.1.2 har en effektiv diameter på inte mindre än 160 mm,

5.1.3 med en standardglödlampa, vid de punkter och i de olika zoner som hänvisats till i punkt 3.2.5, avger belysning som når upp till:

5.1.3.1 inte mer än 90 % av maximigränserna och

5.1.3.2 inte mindre än 120 % av minimigränserna som föreskrivs i tabellen i punkt 3.2.5.

6. TILLÄGGSKRAV GÄLLANDE ALLA GRANSKNINGAR SOM KAN UTFÖRAS AV BEHÖRIG MYNDIGHET VID GRANSKNING AV PRODUKTIONSÖVERENSSTÄMMELSE ENLIGT PUNKT 5.1 I BILAGA I

6.1 För värden B 50L (eller R) och zon III får maximiavvikelsen vara respektive

>Plats för tabell>

6.2 Vad beträffar halvljus uppfylls de föreskrivna värdena i detta direktiv vid HV (med en tolerans på 0,2 lux) och i ett sådant inställningsläge på åtminstone en punkt av varje area begränsad på mätskärmen (vid 25 m) av en cirkel med 15 cm:s radie kring punkterna B 50L (eller R) (med en tolerans av 0,1 lux), 75R (eller L), 50V, 25R, 25L och i hela arean av zon IV vilket inte ligger mer än 22,5 cm ovanför linjerna 25R och 25L.

6.2.1 Om, för helljuset, med HV inom isoluxet 0,75 Emax, en tolerans på + 20 % för maximivärden på och - 20 % för minimivärden observeras för de fotometriska värden vid en godtycklig mätpunkt specificerad i punkt 3.2.5 i denna bilaga, förbises referensmärket.

6.3 Om resultaten av mätningarna som beskrivits ovan inte uppfyller kraven, kan strålkastarens inställning ändras, om ljusstrålens axel inte är lateralt felplacerad mer än 1° till höger eller till vänster.

6.4 Strålkastare med uppenbara brister förbises.

6.5 Referensmärket förbises.

BILAGA IV

GLÖDLAMPOR AVSEDDA FÖR ANVÄNDNING I KOMPONENTTYPGODKÄNDA LYKTOR FÖR MOPEDER, MOTORCYKLAR OCH TREHJULINGAR

>Plats för tabell>

1. ANSÖKAN OM TYPGODKÄNNANDE FÖR EN GLÖDLAMPA

1.1 En ansökan om typgodkännande för en glödlampa som ges in i enlighet med artikel 3 i rådets direktiv 92/61/EEG av den 30 juni 1992 om typgodkännande av två- eller trehjuliga motorfordon skall innehålla följande:

1.1.1 ritningar i tre exemplar som är tilräckligt detaljerade för att typen skall kunna identifieras,

1.1.2 en kortfattad teknisk beskrivning,

1.1.3 fem provexemplar för varje färg som ansökan avser.

1.2 När det gäller en typ av glödlampa som endast till namn eller varumärke avviker från en typ som redan har godkänts är det tillräckligt att ge in:

1.2.1 en förklaring av lykttillverkaren att den typ som ges in (utom såvitt avser namn eller varumärke) är identisk med och redan har tillverkats av samma tillverkare som den typ som redan har godkänts, varvid den senare identifieras med hjälp av sin godkännandekod,

1.2.2 två provexemplar som bär det nya namnet eller varumärket.

2. YTTERLIGARE KRAV RÖRANDE MÄRKNING AV OCH MÄRKEN PÅ GLÖDLAMPOR

2.1 Glödlampor skal på hylsan eller själva glödlampan bära (i det senare fallet får belysningsegenskaperna inte påverkas ogynnsamt):

2.1.1 sökandes namn eller varumärke,

2.1.2 det nominella volttalet,

2.1.3 den internationella beteckningen för den relevanta kategorin,

2.1.4 det nominella wattalet (i ordningen: första glödtråden/andra glödtråden för lyktor med två glödtrådar). Detta behöver inte anges särskilt om det ingår i den internationella beteckningen för den relevanta kategorin av glödlampa,

2.1.5 ett tillräckligt stort utrymme för att anbringa godkännandemärket.

2.2 Det utrymme som anges under 2.1.5 skall anges i de ritningar som åtföljer ansökan om typgodkännande.

2.3 Andra påskrifter än de som omfattas av 2.1 får anbringas under förutsättning att de inte på ett ogynnsamt sätt påverkar belysningsegenskaperna.

3. TYPGODKÄNNANDE AV EN GLÖDLAMPA

3.1 Om alla provexemplar av en typ av glödlampa som ges in i enlighet med 1.1.3 eller 1.2.2 ovan uppfyller de krav som ställs i denna bilaga skall typgodkännande beviljas.

3.2 Ett typgodkännandemärke i enlighet med bestämmelserna i artikel 8 i rådets direktiv 92/61/EEG av den 8 juni 1992 om typgodkännande av två- eller trehjuliga motorfordon skall anbringas i det utrymme till vilket hänvisning sker under 2.1.5.

3.3 I tillägg 23 till denna bilaga finns ett exempel på godkännandemärkets disposition.

4. TEKNISKA KRAV

4.1 De tekniska kraven är de som anges i punkterna 2.1 och 2.3 i UNECE:s förordning nr 37 som har konsoliderats genom följande handling:

- Revidering 2 som införlivar ändringsserierna 02 och 03, corrigendum 2 och supplement 1 till 9 till ändringsserien 03.

5. PRODUKTIONSÖVERENSTÄMMELSE

5.1 Glödlampor som godkänns i enlighet med denna bilaga skall tillverkas på ett sådant sätt att de överensstämmer med den godkända typen genom att uppfylla de märkningskrav och tekniska krav som anges under 2.1, 3.2 och 3.4 ovan och i relevanta tillägg till denna bilaga.

5.2 För att kontrollera att kraven under 5.1 uppfylls skall produktionskontroller genomföras på sätt som anges i punkt 4 och bilagorna 6, 7, 8 och 9 i UNECE:s förordning nr 37 (se under 4.1).

5.3 Ett typgodkännande som med avseende på en typ av glödlampa beviljas i enlighet med denna bilaga får återkallas om de krav som ställs under 5.1 och 5.2 inte uppfylls eller om en glödlampa som bär ett godkännandemärke inte överensstämmer med den godkända typen.

UTSKJUTANDE DELAR AV TVÅ- ELLER TREHJULIGA MOTORFORDON

BILAGFÖRTECKNING

Sida

BILAGA I Krav gällande utskjutande delar av två- eller trehjuliga motorfordon utan ka