För att vända trenden med ökande utsläpp av fluorkolväten och minska klimatpåverkan av dessa – även om fluorkolväten inte bryter ned ozonskiktet – beslutade parterna i protokollet 2016 genom Kigaliändringen att genomföra en global minskning av fluorkolväten som kommer att minska produktionen och förbrukningen av fluorkolväten med mer än 80 % under de närmaste 30 åren på global nivå. Detta innebär att varje part måste följa en tidsplan för att minska förbrukningen och produktionen av fluorkolväten och att det ska finnas import- och exportlicenser och rapportering avseende fluorkolväten. Forskare har beräknat att Kigaliändringen i sig kommer att minska den ytterligare uppvärmningen med upp till 0,4 °C till slutet av århundrandet.

Genom den europeiska gröna given lanserades en ny tillväxtstrategi för EU som syftar till att omvandla EU till ett rättvist och välmående samhälle med en modern, resurseffektiv och konkurrenskraftig ekonomi. Den gröna given bekräftar kommissionens ambition att höja sina klimatmål och göra Europa till den första klimatneutrala kontinenten senast 2050. Den har även som mål att skydda medborgarnas hälsa och välbefinnande från klimat- och miljörelaterade risker och effekter. Som svar på det brådskande behovet av klimatåtgärder höjde EU sin klimatambition genom förordning (EU) 2021/1119 (den europeiska klimatlagen), som antogs 2021. Genom klimatlagen fastställs ett bindande nettominskningsmål som innebär att växthusgasutsläppen ska minskas med 55 % till 2030, jämfört med 1990, och att EU ska uppnå klimatneutralitet senast 2050. EU har också ökat sitt ursprungliga nationellt fastställda bidrag inom ramen för Parisavtalet om klimatförändringar från en minskning av växthusgasutsläppen med 40 % till 2030 till en nettominskning av växthusgasutsläppen med 55 %. För att dessa mål ska kunna uppnås och höjningen av den globala medeltemperaturen ska kunna begränsas till högst 1,5 °C måste man stärka alla instrument av betydelse för en EU-ekonomi med mindre koldioxidutsläpp. Förordningen om fluorerade växthusgaser är ett centralt instrument när det gäller utsläpp av fluorerade växthusgaser (f-gaser).

När det gäller bestämmelserna om import och rapportering finns det synergier med Reach-lagstiftningen, eftersom importörer av fluorerade gaser påverkas av båda rättsakterna. De mer detaljerade data som samlas in och de striktare importkraven kopplade till kvotsystemet enligt förordningen om fluorerade växthusgaser kan användas för att förbättra överblicken och kontrollen av efterlevnaden av Reach-registreringskraven, såsom påpekats av kemikalieindustrin.

Det finns också nära synergier med energipolitiken, i synnerhet direktiv 2009/125/EG om upprättande av en ram för att fastställa krav på ekodesign för energirelaterade produkter, mot bakgrund av betydelsen av indirekta utsläpp från energianvändningen av f-gasutrustning. Förslaget följer principen om energieffektivitet först, genom att endast beakta alternativ som är minst lika energieffektiva som utrustning som använder traditionell f-gas. Särskild hänsyn tas också till det faktum att minskade koldioxidutsläpp i energisystemet förutsätter avsevärt ökad användning av värmepumpar, som i dagsläget saluförs med f-gaser i unionen. Detta beror i synnerhet på senare tids geopolitiska utveckling där det krävs en snabbare ökningstakt för värmepumpar för att minska beroendet av olja och gas i enlighet med meddelandet RePowerEU. För att uppnå klimatneutralitet är det viktigt att ha policyer som ökar energieffektiviteten så mycket som möjligt och begränsar de direkta utsläppen av f-gaser. Det är särskilt viktigt eftersom all värmepumpsutrustning med f-gaser som tas i bruk i dag kommer att medföra direkta utsläpp av växthusgaser i många år framåt, på grund av läckage, nödvändig påfyllning av f-gaser och eventuella utsläpp när utrustningen går in i avfallsflödet. Detta bör i möjligaste mån undvikas och därför ingår särskilda produktförbud. Den generella uppskattningen är att den föreslagna översynen av kvotsystemet enligt det alternativ som förespråkas i konsekvensbedömningen omfattar en buffert som är tillräckligt stor för att möjliggöra en sådan ökad värmepumpsanvändning.

Den föreslagna förordningen (liksom den nuvarande förordningen om fluorerade växthusgaser) har många likheter med förordning (EG) nr 1005/2009 om ämnen som bryter ned ozonskiktet, som är föremål för en parallell översyn. Dessa två förordningar måste tillsammans säkerställa att unionen uppfyller sina skyldigheter enligt protokollet när det gäller fluorkolväten och ämnen som bryter ned ozonskiktet. Även om de två översynerna inte påverkar varandra direkt fokuserar de på i princip samma intressenter, sektorer och verksamheter (handel, användning av utrustning osv.) och använder liknande kontrollmetoder, inbegripet ett system för handelslicenser i enlighet med vad som krävs i protokollet. Både industrin och myndigheterna har därför begärt att de relevanta reglerna i förordningarna i hög grad ska vara anpassade till varandra (t.ex. när det gäller tullkontroller, regler om läckage och definitioner etc.).

Under samråden samlade man in synpunkter på de hittillsvarande effekterna av förordningen med avseende på relevans, ändamålsenlighet, effektivitet, EU-mervärde och intern och extern samstämmighet. Synpunkter samlades också in om potentiella åtgärder och de sannolika miljömässiga, ekonomiska och sociala effekterna av dessa, med beaktande av den europeiska gröna given och dess mer ambitiösa mål och protokollets krav avseende fluorkolväten.

Kommissionen genomförde ett brett samråd med berörda parter. Inom ramen för samrådet om färdplanen för översynen mellan den 29 juni 2020 och den 7 september 2020 och det offentliga onlinesamrådet mellan den 15 september 2021 och den 29 december 2021 kunde alla berörda parter inkomma med synpunkter på förordningen om fluorerade växthusgaser, oavsett hur insatta de var i själva förordningen. 76 respektive 241 svar inkom under dessa samråd. De enskilda svaren och en sammanfattning har offentliggjorts på kommissionens webbplats ”Kom med synpunkter”. Det genomfördes också ett riktat samråd med 34 halvstrukturerade intervjuer anpassade till behöriga myndigheter för f-gaser, tullmyndigheter, icke-statliga organisationer, näringslivsorganisationer i EU och ett antal enskilda företag. En öppen workshop för berörda parter hölls den 6 maj 2021 med 355 deltagare. Där presenterades de preliminära resultaten av utvärderingen och konsekvensbedömningen. Dagordningen, bakgrundsmaterialet och presentationen från workshoppen finns på webbplatsen för GD Klimatpolitik.

Allmänt sett ansågs förordningen om fluorerade växthusgaser vara externt konsekvent och sammanhållen med andra åtgärder med liknande mål, men det finns områden som har lett till vissa inkonsekvenser som bör åtgärdas. Ett viktigt område är tullagstiftningen, där man bör utnyttja synergier med miljön med en enda kontaktpunkt för tullen i EU och främja effektiva gränskontroller för att stoppa olaglig verksamhet. En annan viktig synergi är med Reach-förordningen, där insatser under medlemsstaternas ledning pågår för att undersöka hur betydande de långlivade nedbrytningsprodukterna av fluoralkener är. Förordningens interna konsekvens är god, men några förtydliganden och anpassningar behövs.

I utvärderingen identifieras också andra utmaningar, såsom olaglig import av fluorkolväten som kringgår kvotsystemet och oseriösa näringsidkare (en mångfald av bulkimportörer, ofta utan koppling till sektorn, som går in på marknaden av spekulativa skäl och/eller på ett oproportionerligt sätt gynnas av kvotsystemet). Användningen av klimatvänliga alternativ hindras också av bristen på personal med rätt färdigheter för installation och underhåll av utrustning med klimatvänliga alternativ samt säkerhetsstandarder som inte är helt uppdaterade i enlighet med den tekniska utvecklingen. Bättre utsläppskontroll skulle också kunna minska oron för eventuella ekotoxikologiska konsekvenser av nedbrytningsprodukter i atmosfären av fluorkolväten (HFC) och hydroklorfluorolefiner (H(C)FO). Vissa luckor skulle också kunna undvikas i fråga om ämnen och verksamheter som omfattas av övervaknings- och rapporteringsåtgärder. Några skyldigheter kopplade till rapporterings- och kontrollskyldigheterna skulle också kunna vara mer effektiva. Slutligen uppfattades det som ett hot att det för närvarande inte finns någon flexibilitet att reagera snabbt på oönskade effekter av kvotsystemet, såsom omfattande försörjningsbrist i fråga om fluorkolväten.

I utvärderingen fastställs samtidigt att ett antal viktiga saker har hänt sedan förordningen antogs (i synnerhet den europeiska gröna given och den ändrade internationella politiska miljön med Parisavtalet och Kigalaändringen) som har ändrat den berörda politiska ramen. Detta innebär att förordningen om fluorerade växthusgaser inte längre är helt ändamålsenlig vare sig för att utnyttja den outnyttjade potentialen för att uppnå ytterligare utsläppsminskningar eller att säkerställa framtida uppfyllande av protokollet. Modellerna visar att utsläppsminskningarna för f-gaser 2030 kommer att vara mindre än vad som förväntades i 2012 års konsekvensbedömning, där målet var att bidra till att uppnå det tidigare klimatmålet för 2030 (minst – 40 % jämfört med 1990). Några sektorer fortsätter också att använda och släppa ut mycket uppvärmande f-gaser i sådana fall där det kan undvikas (mot bakgrund av den tekniska utvecklingen) och det finns utsläpp från sektorer eller ämnen som i dagsläget inte omfattas av förordningen.

Slutsatsen var att förordningen i stort hade varit effektiv i förhållande till dess ursprungliga mål att både minska utsläppen av f-gaser och bidra till att uppnå ett internationellt avtal om minskning av fluorkolväten. De enskilda åtgärderna ansågs också samspela väl för att uppnå dessa mål. Som en direkt följd av lagstiftningen har utsläppen av fluorerade växthusgaser minskat för varje år med början 2015, efter ett årtionde av ökningar. Dessa utsläppsminskningar uppnåddes till en väldigt låg minskningskostnad kopplad till teknisk utveckling (närmare bestämt 6 euro per ton koldioxidekvivalenter i genomsnitt) och utan minskad energieffektivitet för den berörda utrustningen. Förordningen om fluorerade växthusgaser har upprätthållit höga miljöambitioner genom samma skyldigheter i hela EU, samtidigt som lika villkor säkerställs på den inre marknaden för berörda branscher och företag.

Ett antal förenklingar uppnås på övervakningsområdet. Det handlar om besparingar till följd av ändringar av kvotdeklarationsprocessen (1,2 miljoner euro i kostnader sparas varje år), anpassning av rapporterings- och tillståndströsklarna för importörer av utrustning(0,09 miljoner euro per år), anpassning av rapporterings- och tillståndströsklarna för importörer av utrustning (1,7 miljoner euro per år) och digitalisering av kontrollprocessen (1,5 miljoner euro per år).

Den nödvändiga tekniska anpassningen leder till kostnadsbesparingar totalt sett och inom många delsektorer, i och med att användarnas energikostnader sänks. Det blir dock en del kostnader för de slutanvändare som inte byter till alternativen till följd av högre priser på fluorkolväten inom ramen för ett stärkt kvotsystem. På längre sikt kommer dock några ekonomiska sektorer att gagnas av den tekniska omställningen, som leder till högre output, innovation och sysselsättning. Alternativ 2 är därför det alternativ som bäst överensstämmer med målen för den europeiska gröna given och principen om att inte orsaka betydande skada. Berörda parter bekräftade att åtgärderna enligt alternativ 2 har ett EU-mervärde, Den nivå av fördelar som uppnås hade därmed inte kunnat uppnås på ett lika kostnadseffektivt sätt för industrin eller medlemsstaterna genom införandet av 27 olika ytterligare f-gaspolicyer i medlemsstaterna. Det visar sig att alternativ 1 inte ger några ytterligare kumulativa utsläppsminskningar jämfört med den nuvarande förordningen, och med tanke på den minskningspotential som syns i alternativen 2 och 3 skulle alternativ 1 helt enkelt vara mindre ändamålsenligt i förhållande till EU:s ambitiösa klimatmål. Alternativ 3 skulle däremot medföra marginellt högre utsläppsminskningar än alternativ 2, men dessa ytterligare minskningar skulle komma till en mycket hög kostnad för vissa sektorer (sektorsspecifika marginalkostnader för minskning på upp till 2,111 euro/ton koldioxidekvivalenter för alternativ 3 år 2050, jämfört med högst 336 euro/ton koldioxidekvivalenter för alternativ 2, kostnader för teknisk anpassning av alla sektorer på t 113 miljoner euro per år för alternativ 3, jämfört med 12 miljoner euro per år för alternativ 2), och det är bättre att hitta andra sätt att bidra till de nationella målen för minskade växthusgasutsläpp.

Kommissionen gjorde en konsekvensbedömning där man analyserade tre alternativ med avseende på deras effektivitet när det gäller att uppnå de eftersträvade målen samt deras miljömässiga, ekonomiska och sociala konsekvenser. För varje översynsmål identifierades ett antal åtgärder. Åtgärderna, som kompletterar varandra och inte utesluter varandra, delades in i tre alternativ på grundval av deras förväntade kostnader för (minskade) utsläpp:

Kommissionen har samlat in omfattande tekniska rön från ett antal sakkunnigstudier, inbegripet kommissionens rapporter om spänningsbrytare för luftkonditionering, tillgång till fluorkolväten, kommersiell kylutrustning, kvottilldelning, säkerhetsstandarder och utbildning för underhållspersonal. En omfattande förberedande studie gjordes också av externa konsulter inför översynen av förordningen. Den omfattade en detaljerad nedifrån och upp-modell för f-gasanvändande sektorer (AnaFgas-modell) för att beräkna efterfråge- och utsläppsscenarier för f-gaser, för baslinjen och policyalternativen samt energianvändningen för berörd utrustning, för EU27+UK för perioden 2000–2050. En bifogad kostnadsmodell möjliggör kvantifiering av tillhörande kostnader för operatörer av utrustning som använder f-gaser eller alternativ till f-gaser. Makroekonomiska effekter modellerades med användning av gemensamma forskningscentrumets GEM-E3-modell. Denna förberedande studie och dess bilagor (Öko-Recherche et al., 2021) med underliggande data, antaganden och detaljerade resultat offentliggörs på GD Klimatpolitiks webbplats. Industrisektorn, medlemsstaternas myndigheter och det civila samhället kom med omfattande synpunkter och tekniskt stöd för studien.

Den framtida övervakningen och utvärderingen av förordningen kan baseras på de årliga data från företagsrapportering som inom ramen för förordningen samlas in och aggregeras av Europeiska miljöbyrån varje år. Miljöbyrån utarbetar en rapport om f-gasrelaterad verksamhet för medlemsstaternas företrädare och kommissionen (GD Klimatpolitik). Rapporten omfattar bland annat data om import, export, produktion, destruktion och regenerering av relevans för f-gaser i bulk och utrustning som innehåller sådana gaser. För att följa protokollet använder kommissionen också dessa data för en årlig rapport om produktion, användning som råmaterial, destruktion, import och export av fluorkolväten, vilken lämnas till protokollets ozonsekretariat på EU:s vägnar. Det finns också en offentlig version av rapporten i form av en webbaserad f-gasindikator som offentliggörs och regelbundet uppdateras av Europeiska miljöbyrån. De åtgärder som föreslås för rapporteringen och övervakningen skulle förbättra dataunderlaget ännu mer i framtiden.

Ytterligare resurser kommer dock att krävas för fortsatt utveckling, drift, underhåll och it-säkerhet för HFC-kvotsystemet och det licenssystem för f-gas och ozonnedbrytande ämnen som krävs enligt Montrealprotokollet samt de nödvändiga länkarna till den enda kontaktpunkten för tullen i EU och främjandet av bättre kontroll av efterlevnaden. Därför föreslås att intäkterna från försäljning av kvoter ska användas för att täcka kostnader för dessa verksamheter och att de återstående intäkterna från försäljningen ska gå in i EU:s budget som allmänna inkomster.

Genom förslaget åläggs medlemsstaterna att samla in utsläppsdata elektroniskt, när så är möjligt.

Genom förslaget fastställs rapporteringsskyldigheter i synnerhet för producenter, importörer av gaser i bulk och gaser som fyllts på i produkter och utrustning, exportörer, användare av gaser som råmaterial, anläggningar för destruktion och regenerering och företag som mottagit fluorkolväten som omfattas undantagen från kvotreglerna. Rapporteringen görs elektroniskt via f-gasportalen. Verifieringen, inom kvantitativa begränsningar, av rapporterade data ska också göras via f-gasportalen.

Förslaget omfattar begränsningar och förbud vad gäller utsläppandet på marknaden av f-gaser och berörda produkter och berörd utrustning. Det klargörs att produkter och utrustning som olagligen släpps ut på marknaden inte får användas eller tillhandahållas i fortsättningen. För produkter och utrustning som lagligen släpps ut på marknaden ska det vara tillåtet under två år från tidsfristen för förbudet att vidareleverera dessa på villkor att det kan styrkas att produkternas och utrustningens (ursprungliga) utsläppande på marknaden var lagligt. Det ska vara förbjudet att föra in engångsbehållare i tullområdet och att använda eller vidareleverera sådana.

Förslaget omfattar regler om begränsning (förebyggande av utsläpp, läckagekontroller, läckagevarningssystem och regler om återvinning). Förebyggandet av utsläpp omfattar de f-gaser som förtecknas i bilagorna I och II och gäller för alla berörda aktörer under produktion, lagring, transport, kontroll och användning av f-gaser och utrustning som innehåller sådana. Läckagekontrollerna och registreringen omfattar också gaser som förtecknas i bilaga II avsnitt I. Återvinningsskyldigheterna avseende fluorerade växthusgaser utvidgas till att även omfatta skumplast i paneler och laminerade skivor när de avlägsnas från byggnader. Förslaget omfattar också utbildnings- och certifieringskrav som innefattar uppgifter som avser utrustning som innehåller gaser som används som ersättning för fluorerade växthusgaser (alternativa gaser) för att främja en säker användning och hantering av sådana. Utbildnings- och certifieringsprogrammen bör även omfatta energieffektivitetsaspekter.

(1)Genom den europeiska gröna given lanserades en ny tillväxtstrategi för unionen som syftar till att omvandla unionen till ett rättvist och välmående samhälle med en modern, resurseffektiv och konkurrenskraftig ekonomi. Den bekräftar kommissionens ambition att höja sina klimatmål och göra Europa till den första klimatneutrala kontinenten senast 2050 och syftar till att skydda medborgarnas hälsa och välbefinnande från miljörelaterade risker och effekter. Unionen är dessutom engagerad i Agenda 2030 för hållbar utveckling och dess mål för hållbar utveckling.

(22)En central så kallad f-gasportal bör inrättas och drivas av kommissionen och dess syfte bör vara att förvalta kvoter för utsläppande av fluorkolväten på marknaden, registrering av berörda företag och rapportering om alla ämnen och all utrustning som släpps ut på marknaden, särskilt om det rör sig om utrustning som redan är påfylld med fluorkolväten och som inte har släppts ut på marknaden före påfyllningen. För att säkerställa att endast verkliga operatörer registrerar sig på f-gasportalen bör särskilda villkor fastställas. En giltig registrering på f-gasportalen bör utgöra en licens, vilket är ett väsentligt krav enligt protokollet för övervakning av handeln och förebyggande av olaglig verksamhet.

(20)Med tanke på den tilldelade kvotens marknadsvärde är det lämpligt att ta ut ett pris för tilldelningen. På så sätt undviker man en ytterligare fragmentering av marknaden till nackdel för de företag som behöver tillgång till fluorkolväten och som redan är beroende av handel med fluorkolväten på den vikande marknaden. Det antas att företag som beslutar att inte kräva och betala någon kvot som de skulle ha rätt till under det eller de år som föregår beräkningen av referensvärdena har beslutat att lämna marknaden och att de därför inte får något nytt referensvärde. Inkomsterna bör användas för att täcka administrativa kostnader.

(19)Genom att räkna om referensvärdena och kvoterna vart tredje år bör kommissionen säkerställa att företagen får möjlighet att fortsätta sin verksamhet på grundval av de genomsnittliga volymer de har släppt ut på marknaden under de senaste åren, även företag som inte haft något referensvärde tidigare.

(18)Inledningsvis utgick beräkningen av referensvärden och tilldelningen av kvoter till enskilda producenter och importörer från de mängder fluorkolväten som de hade rapporterat att de hade släppt ut på marknaden under referensperioden 2009–2012. För att inte göra det omöjligt för företag att komma in på marknaden eller utvidga sin verksamhet bör dock en mindre del av den totala maximala mängden reserveras för importörer och producenter som tidigare inte har släppt ut fluorkolväten på marknaden och för importörer och producenter som har ett referensvärde som vill öka sin kvottilldelning.

(11)För att främja användningen av teknik som har ingen eller liten påverkan på klimatet, vilket kan omfatta användandet av ämnen som är giftiga, brandfarliga eller under högt tryck, bör utbildningen av fysiska personer som bedriver verksamhet med fluorerade växthusgaser omfatta teknik som ersätter eller minskar användningen av fluorerade växthusgaser, och även omfatta information om energieffektivitetsaspekter och tillämpliga bestämmelser och tekniska standarder. Certifierings- och utbildningsprogram som inrättats enligt förordning (EU) nr 517/2014 och som kan integreras i de nationella yrkesutbildningssystemen bör ses över eller anpassas för att göra det möjligt för tekniker att hantera alternativ teknik på ett säkert sätt.

(9)Eftersom produktionsprocessen för vissa fluorerade föreningar kan generera betydande utsläpp av andra fluorerade växthusgaser som biprodukter, bör ett villkor för att få släppa ut fluorerade växthusgaser på marknaden vara att sådana biprodukter förstörs eller återvinns för senare användning. Producenter och importörer bör vara skyldiga att dokumentera vilka åtgärder som vidtagits för att förhindra utsläpp av trifluormetan under produktionsprocessen.

(5)På grund av de ökande globala utsläppen av fluorkolväten beslutade parterna i 1987 års Montrealprotokoll om ämnen som bryter ned ozonskiktet (protokollet) 2016 genom Kigaliändringen om en global minskning av användandet av fluorkolväten, vilket kommer att minska produktionen och förbrukningen av fluorkolväten med mer än 80 % under de kommande 30 åren. Detta innebär att varje part måste följa en tidsplan för att minska förbrukningen och produktionen av fluorkolväten och tillhandahålla ett licenssystem för import och export och rapportering om fluorkolväten. Man beräknar att Kigaliändringen i sig kommer att minska den ytterligare uppvärmningen med upp till 0,4 °C till slutet av århundrandet.

(43)Europeiska datatillsynsmannen har hörts i enlighet med artikel 42.1 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2018/1725 och avgav ett yttrande [för in datum då yttrandet avgavs].

(41)I syfte att ändra vissa icke väsentliga delar av denna förordning bör befogenheten att anta akter i enlighet med artikel 290 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget) delegeras till kommissionen med avseende på upprättandet av en förteckning över produkter och utrustning för vilka återvinning av gaser eller destruktion av dessa är tekniskt och ekonomiskt genomförbart. med uppgift om vilken teknik som bör användas, märkningskrav, undantagande av fluorkolväten från kvotkravet, i enlighet med beslut av parterna i protokollet., de belopp som måste betalas för tilldelning av kvoter och mekanismen för tilldelning av återstående kvoter, kompletterande åtgärder för övervakning av ämnen och av produkter och utrustning som hänförs till tillfällig lagring samt tullförfaranden, de regler som gäller för övergång till fri omsättning för produkter och utrustning som importeras från och exporteras till enheter som inte omfattas av protokollet, aktualisering av faktorerna för global uppvärmningspotential hos de förtecknade ämnena. Det är särskilt viktigt att kommissionen genomför lämpliga samråd under sitt förberedande arbete, inklusive på expertnivå, och att dessa samråd genomförs i enlighet med principerna i det interinstitutionella avtalet om bättre lagstiftning av den 13 april 2016. För att säkerställa lika stor delaktighet i förberedelsen av delegerade akter erhåller Europaparlamentet och rådet alla handlingar samtidigt som medlemsstaternas experter, och deras experter ges systematiskt tillträde till möten i kommissionens expertgrupper som arbetar med förberedelse av delegerade akter.

(40)Kommissionen bör tilldelas genomförandebefogenheter i syfte att säkerställa enhetliga villkor för genomförandet av denna förordning med avseende på de bevis som måste läggas fram att bevisa att trifluormetan som produceras som biprodukt under framställningen av andra fluorerade ämnen har destruerats eller återvunnits, kraven på läckagekontroller, dokumentationens format, upprättande och underhåll, minimikraven för certifieringsprogram och utbildningsintyg, formatet för anmälan av certifierings- och utbildningsprogram, undantag för produkter och utrustning som omfattas av förbud mot utsläppande på marknaden, märkningens utformning, fastställandet av produktionsrättigheter för producenter av fluorkolväten, undantag från kvotkravet för fluorkolväten för användning i särskilda tillämpningar eller särskilda kategorier av produkter eller utrustning, fastställande av referensvärden för producenter och importörer för utsläppande av fluorkolväten på marknaden, villkor och arrangemang för betalning av det belopp som måste erläggas, detaljerade arrangemang för försäkran om överensstämmelse för redan påfylld utrustning och kontroll av denna, samt för ackreditering av kontrollörer, välfungerande register, tillstånd för handel med enheter som inte omfattas av protokollet och närmare uppgifter om kontrollen av rapporteringen och om ackrediteringen av kontrollörer samt formatet för inlämning av rapporter. Dessa befogenheter bör utövas i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011.

(36)Medlemsstaternas behöriga myndigheter, inbegripet deras miljömyndigheter, marknadskontrollmyndigheter och tullmyndigheter, bör utföra kontroller med en riskbaserad metod för att säkerställa efterlevnad av alla bestämmelser i denna förordning. Ett sådant tillvägagångssätt är nödvändigt för att göra det möjligt att rikta in sig på de verksamheter där risken för olaglig handel eller olagliga utsläpp av de fluorerade växthusgaser som omfattas av denna förordning är störst. Dessutom bör de behöriga myndigheterna utföra kontroller när de förfogar över bevis eller annan relevant information om potentiella fall av bristande efterlevnad. När så är relevant, och i den mån det är möjligt, bör sådana uppgifter lämnas till tullmyndigheterna, så att de kan genomföra en riskanalys före kontrollerna, i enlighet med artikel 47 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 952/2013. Det är viktigt att se till att de behöriga myndigheter som ansvarar för uppföljningen av ålagda sanktioner informeras om de fall av överträdelser av denna förordning som har konstaterats av andra behöriga myndigheter.

(31)När kommissionen utför de uppgifter som den åläggs genom denna förordning, och för att främja samarbete och lämpligt informationsutbyte mellan behöriga myndigheter och kommissionen i samband med efterlevnadskontroller och olaglig handel med fluorerade växthusgaser, bör den bistås av unionens byrå för bedrägeribekämpning (Olaf). Olaf bör ha tillgång till all nödvändig information som kan underlätta utförandet av dess uppgifter.

(28)Medlemsstaternas behöriga myndigheter bör vidta alla åtgärder som krävs, inbegripet förverkande och beslag, för att förhindra att gaser och produkter som omfattas av denna förordning olagligen förs in i eller ut ur unionen. Återexport av olagligt importerade produkter som omfattas av denna förordning bör under alla omständigheter förbjudas.

(26)För att säkerställa kvaliteten på utsläppsrapporteringen inom ramen för Förenta nationernas ramkonvention om klimatförändringar är det nödvändigt att använda enhetliga uppgifter av hög kvalitet vid rapporteringen av utsläpp av fluorerade växthusgaser. Tack vare medlemsstaternas inrättande av rapporteringssystem för utsläpp av fluorerade växthusgaser är det möjligt att sörja för samstämmighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2018/1999. Uppgifter om läckage av fluorerade växthusgaser från utrustning som har samlats in av företag enligt den här förordningen kan väsentligt förbättra rapporteringssystemen för utsläpp. Detta bör leda till bättre uppskattningar av utsläppen av fluorerade växthusgaser i de nationella växthusgasinventeringarna.

(46)Med tanke på den årliga kvottilldelning och det rapporteringsförfarande som fastställs i denna förordning är det lämpligt att denna förordning tillämpas från och med den 1 januari [Publikationsbyrån: för in året efter det år då denna förordning träder i kraft].

(9)hermetiskt sluten utrustning: utrustning i vilken alla enheter som innehåller fluorerad växthusgas tätats under tillverkningen i tillverkarens lokaler, genom svetsning, hårdlödning eller liknande fast hopfogning, vilket kan inbegripa förslutna ventiler eller förslutna serviceportar som möjliggör reparation eller bortskaffande.

(1)faktor för global uppvärmningspotential eller GWP: en växthusgas klimatuppvärmningspotential i förhållande till klimatuppvärmningspotentialen för koldioxid, vilken beräknas som uppvärmningspotentialen under 100 år för ett kilogram av en växthusgas i förhållande till, om inget annat anges, ett kilogram koldioxid i enlighet med vad som anges i bilagorna I, II, III och VI eller i fall av blandningar, beräknad i enlighet med bilaga VI.

(21)mobil: som normalt sett förflyttas under användning.

(20)stationär: som normalt sett inte förflyttas under användning, vilket omfattar mobila luftkonditioneringssystem för inomhusbruk.

(a)De har ett fastställt läckage som, enligt producentens tekniska specifikation och märkning i enlighet med denna, är mindre än 0,1 % per år.

Hermetiskt sluten utrustning som innehåller mindre än tio ton koldioxidekvivalenter av de fluorerade växthusgaser som förtecknas i bilaga I eller mindre än två kg av de fluorerade växthusgaser som förtecknas i bilaga II avsnitt 1, ska inte kontrolleras för läckage, förutsatt att utrustningen är märkt som hermetiskt sluten och att dess anslutna delar har ett fastställt läckage på mindre än tre gram per år vid ett tryck på minst en fjärdedel av det tillåtna maximitrycket.

5.Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 11.1 första stycket ska utsläppande på marknaden av fluorerade växthusgaser vara förbjudet, utom om producenter eller importörer vid tidpunkten för sådant utsläppande styrker för den behöriga myndigheten att allt eventuellt trifluormetan som producerats som biprodukt under framställningsprocessen, inbegripet vid framställning av råmaterial för produktion av dessa, har destruerats eller återvunnits för efterföljande användning med bästa tillgängliga teknik.

4.Om det konstateras ett läckage av de fluorerade växthusgaser som förtecknas i bilaga I eller II ska operatörer, tillverkare av utrustning och installationer, samt företag som innehar utrustningen under transport eller lagring säkerställa att utrustningen eller installationen repareras utan onödigt dröjsmål.

2.Operatörer och tillverkare av utrustning och anläggningar som innehåller de fluorerade växthusgaser som förtecknas i bilagorna I eller II, samt företag som innehar sådan utrustning under transport eller lagring, ska vidta alla nödvändiga försiktighetsåtgärder för att förhindra oavsiktliga utsläpp av sådana gaser. De ska vidta alla åtgärder som är tekniskt och ekonomiskt genomförbara för att begränsa läckage av gaser till ett minimum.

(b)När det gäller utrustning som innehåller minst 50 ton, men under 500 ton, koldioxidekvivalenter av de fluorerade växthusgaser som förtecknas i bilaga I eller mellan 10 och 100 kg av de fluorerade växthusgaser som förtecknas i bilaga II avsnitt 1: minst var sjätte månad eller, om ett läckagevarningssystem är installerat, minst var tolfte månad.

2.Det förbud som anges i punkt 1 första stycket ska inte gälla för utrustning i fråga om vilken det har konstaterats i de ekodesignkrav som har antagits i enlighet med direktiv 2009/125/EG att den tack vare högre energieffektivitet under driften skulle ge lägre utsläpp av koldioxidekvivalenter under livscykeln än likvärdig utrustning som uppfyller gällande ekodesignkrav.

Denna punkt ska inte hindra icke-certifierade företag, som inte bedriver sådan verksamhet, från att samla in, transportera eller leverera de fluorerade växthusgaser som förtecknas i bilaga I och bilaga II avsnitt 1.

(b)En anmärkning om att de elektriska brytarna har ett fastställt läckage på mindre än 0,1 % per år enligt angivelsen i producentens tekniska specifikation.

Denna punkt ska inte gälla militär utrustning eller utrustning som är avsedd för tillämpningar som är utformade för att kyla produkter till temperaturer under – 50 °C.

14.I de fall som avses i bilaga IV punkterna 3, 8, 18 b, 18 c, 19 och 20 ska produkten märkas med en uppgift om att den endast får användas om det krävs enligt den säkerhetsstandard som ska fastställas. I det fall som avses i bilaga IV punkterna 20 och 22 ska produkten märkas med en uppgift om att den endast får användas om det krävs enligt den medicinska tillämpning som ska fastställas.

13.När det gäller fluorkolväten ska den märkning som avses i punkterna 7–11 innehålla uppgiften ”Undantagen från kvoter enligt förordning (EU) nr.../... [Publikationsbyrån: För in en hänvisning till denna förordning]”.

2.För industriell rationalisering mellan medlemsstater får kommissionen, i samförstånd med både den behöriga myndigheten i den medlemsstat där en producents relevanta produktion äger rum och den behöriga myndigheten i den medlemsstat där det finns ett överskott på produktionsrättigheter, via f-gasportalen, ge producenten tillstånd att överskrida den produktion som avses i artikel 14.2 med en viss mängd, med beaktande av de villkor som anges i protokollet.

1.För industriell rationalisering inom en medlemsstat får producenterna helt eller delvis överlåta sina produktionsrättigheter till ett annat företag i den medlemsstaten, förutsatt att parternas produktionsgränser enligt protokollet iakttas. Överlåtelsen ska godkännas av kommissionen och relevanta behöriga myndigheter och ska göras via f-gasportalen.

4.Tre år efter antagandet av de genomförandeakter som avses i punkt 2, och därefter vart tredje år, ska kommissionen se över och vid behov ändra dessa genomförandeakter, varvid ändringarna av produktionsrättigheterna enligt artikel 15 under den föregående treårsperioden ska beaktas. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med artikel 34.2.

2.Kommissionen ska, genom genomförandeakter, tilldela producenter som producerade fluorkolväten under 2022 produktionsrättigheter i enlighet med bilaga V, på grundval av de uppgifter som rapporteras enligt artikel 19 i förordning (EU) nr 517/2014. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med artikel 34.2.

5.Vid tilldelning av kvoter ska betalning erläggas, dvs. tre euro för varje ton koldioxidekvivalenter som ingår i den tilldelade kvoten. Importörer och producenter ska via f-gasportalen underrättas om det totala belopp som de ska erlägga för sin beräknade maximala kvottilldelning för det påföljande kalenderåret och om betalningsfristen. Kommissionen får genom genomförandeakter fastställa formerna och de närmare villkoren för betalningen. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 34.2.

4.Senast den 31 december [Publikationsbyrån: För in tillämpningsåret för denna förordning] och varje år därefter ska kommissionen tilldela kvoter för varje importör och producent för utsläppande på marknaden av fluorkolväten, i enlighet med bilaga VIII. Kvoterna ska meddelas importörerna och producenterna via f-gasportalen.

3.Senast den 1 april [Publikationsbyrån: För in tillämpningsåret för denna förordning] och därefter vart tredje år får producenter och importörer lämna in en deklaration i syfte att erhålla kvoter från den reserv som avses i bilaga VIII via f-gasportalen.

Kommissionen får begära in relevant dokumentation om detta. De justerade referensvärdena ska göras tillgängliga på f-gasportalen.

Kommissionen ska fastställa dessa referensvärden för alla importörer och producenter som har importerat eller producerat fluorkolväten under de föregående tre åren, genom en genomförandeakt i vilket det fastställs referensvärden för alla importörer och producenter. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 34.2.

1.Senast den 31 oktober [Publikationsbyrån: För in tillämpningsåret för denna förordning] och vart tredje år därefter ska kommissionen fastställa referensvärden för producenter och importörer i enlighet med bilaga VII för utsläppande på marknaden av fluorkolväten.

5.Utsläpp av fluorkolväten under produktionen ska betraktas som utsläppande på marknaden under det år då utsläppen inträffar.

3.Om fluorkolväten som ingår i den utrustning som avses i punkt 1 inte har släppts ut på marknaden innan utrustningen fylls på, ska importörerna av utrustningen säkerställa att en oberoende revisor som är registrerad på F-gasportalen senast den 30 april [Publikationsbyrån: För in tillämpningsåret för denna förordning] och varje år därefter bekräftar riktigheten i dokumentationen, försäkran om överensstämmelse och sanningshalten i rapporten enligt artikel 26 för det föregående kalenderåret med en rimlig säkerhetsnivå.

2.Endast importörer och producenter som har erfarenhet av handel med kemikalier under tre år i följd före kvottilldelningsperioden ska få lämna in en deklaration enligt artikel 17.3 eller tilldelas en kvot på grundval av denna i enlighet med artikel 17.4. Importörerna och tillverkarna ska på begäran lägga fram bevis för detta till kommissionen.

7.De intäkter som genereras från kvottilldelningen ska utgöra externa intäkter avsatta för särskilda ändamål i enlighet med artikel 21.5 i förordning (EU, Euratom) 2018/1046. Inkomsterna ska avsättas för Life-programmet och rubrik 7 i den fleråriga budgetramen (Europeisk offentlig förvaltning) för att täcka kostnaderna för extern personal som arbetar med förvaltningen av kvottilldelningen, IT-tjänster och licenssystem för genomförandet av denna förordning och för att säkerställa överensstämmelse med protokollet. Eventuella intäkter som återstår efter det att dessa kostnader har täckts ska föras in i unionens allmänna budget.

Kommissionen ska ha rätt att inte fördela hela den maximala mängd som avses i bilaga VII eller att tilldela ytterligare kvoter i syfte att säkerställa en reserv med tanke på problem som kan uppstå med genomförandet under tilldelningsperioden.

Kommissionen ska kostnadsfritt omfördela den kvot för vilken betalning inte har erlagts inom den fastställda betalningsfristen, men endast till de importörer och producenter som har betalat det totala beloppet för sin beräknade maximala kvottilldelning i enlighet med första stycket och som har lämnat in en deklaration enligt punkt 3. Omfördelningen ska göras på grundval av varje importörs eller producents andel av summan av alla de maximala kvoter som erbjudits och för vilka betalning erlagts i sin helhet av dessa importörer och producenter.

7.Medlemsstaternas behöriga myndigheter, inbegripet tullmyndigheterna, ska ha tillgång till f-gasportalen så att de kan genomföra relevanta krav och kontroller. Tullmyndigheternas tillgång till f-gasportalen ska säkerställas via Europeiska unionens kontaktpunkt för tull.

(a)För att lämna in en deklaration i enlighet med artikel 17.3,

6.Denna artikel ska inte tillämpas på företag som släpper ut mindre än 100 ton koldioxidekvivalenter av fluorkolväten som ingår i den utrustning som avses i punkt 1 på marknaden per år.

4.Överföringar av kvoter, tillstånd att utnyttja kvoter och delegering av tillstånd via f-gasportalen ska endast vara giltiga om det mottagande företaget tar emot dessa via f-gasportalen.

9.Tullmyndigheterna ska kontrollera efterlevnaden av de import- och exportregler som fastställs i denna förordning när de gör riskanalysbaserade kontroller inom den gemensamma ramen för riskhantering och i enlighet med artikel 46 i förordning (EU) nr 952/2013. Riskanalysen ska särskilt beakta all tillgänglig information om sannolikheten för olaglig handel med fluorerade växthusgaser och det berörda företagets efterlevnadshistorik.

8.Den försäkran om överensstämmelse och den dokumentation som avses i artikel 19.2 ska göras tillgängliga för tullmyndigheterna vid den tidpunkt då tulldeklarationen för övergång till fri omsättning i unionen lämnas in.

7.Importörer av fluorerade växthusgaser ska, vid den tidpunkt då tulldeklarationen för övergång till fri omsättning i unionen lämnas in, ge tullmyndigheterna tillgång till de bevis som avses i artikel 4.5.

6.Importörer av de fluorerade växthusgaser som förtecknas i bilaga I och bilaga II avsnitt 1 i påfyllningsbara behållare ska, vid den tidpunkt då tulldeklarationen för övergång till fri omsättning lämnas in, ge tullmyndigheterna tillgång till en försäkran om överensstämmelse som inbegriper bevis som styrker att det vidtagits åtgärder för att säkerställa att behållaren kan återlämnas för påfyllning.

5.I förekommande fall ska tullmyndigheterna lämna information om tullklarering av varor till f-gasportalen via Europeiska unionens kontaktpunkt för tull.

11.Tullmyndigheterna eller marknadskontrollmyndigheterna ska vidta alla åtgärder som krävs för att förhindra försök att importera eller exportera de ämnen och produkter som omfattas av denna förordning och som redan tidigare inte fått föras in i eller ut ur territoriet.

1.Senast den 31 mars [Publikationsbyrån: För in tillämpningsåret för denna förordning] och därefter årligen, ska alla producenter, importörer och exportörer som producerade, importerade eller exporterade fluorkolväten i mängder på mer än ett ton eller andra fluorerade växthusgaser i mängder på mer än 100 ton under det föregående kalenderåret, rapportera in de uppgifter som anges i bilaga IX till kommissionen, för vart och ett av ämnena under det kalenderåret. Denna punkt ska även vara tillämplig på företag som erhåller kvoter enligt artikel 21.1.

Senast den 31 mars [Publikationsbyrån: För in tillämpningsåret för denna förordning] och därefter årligen, ska varje importör eller producent som har tilldelats kvoter i enlighet med artikel 17.4, eller som har mottagit kvoter i enlighet med artikel 21.1, men som inte har släppt ut några mängder fluorkolväten på marknaden under det föregående kalenderåret, rapportera till kommissionen genom att lämna in en nollrapport.

2.Senast den 31 mars [Publikationsbyrån: För in tillämpningsåret för denna förordning] och därefter årligen, ska varje företag som destruerat fluorkolväten i mängder på mer än ett ton eller andra fluorerade växthusgaser i mängder på mer än 100 ton koldioxidekvivalenter av andra fluorerade växthusgaser under det föregående kalenderåret rapportera in de uppgifter som anges i bilaga IX till kommissionen för vart och ett av dessa ämnen för det kalenderåret.

3.Senast den 31 mars [Publikationsbyrån: För in tillämpningsåret för denna förordning] och därefter årligen, ska varje företag som använt 1 000 ton eller mer koldioxidekvivalenter av de fluorerade växthusgaser som förtecknas i bilaga I som råmaterial under det föregående kalenderåret rapportera in de uppgifter som anges i bilaga VII till kommissionen för vart och ett av de ämnena för det kalenderåret.

4.Senast den 31 mars [Publikationsbyrån: För in tillämpningsåret för denna förordning] och därefter årligen, ska varje företag som släppte ut 100 ton eller mer koldioxidekvivalenter fluorkolväten eller 500 ton koldioxidekvivalenter fluorerade växthusgaser som ingår i produkter och utrustning på marknaden under det föregående kalenderåret rapportera in de uppgifter som anges i bilaga IX till kommissionen för vart och ett av de ämnena för det kalenderåret.

5.Senast den 31 mars [Publikationsbyrån: För in tillämpningsåret för denna förordning] och därefter årligen, ska varje företag som tagit emot någon av de mängder fluorkolväten som avses i artikel 16.2 rapportera in de uppgifter som anges i bilaga IX till kommissionen för vart och ett av de ämnena för det kalenderåret.

Senast den 31 mars [Publikationsbyrån:

För in tillämpningsåret för denna förordning]och därefter årligen, ska varje producent eller importör som släppt ut fluorkolväten på marknaden för produktion av dosinhalatorer för leverans av farmaceutiska substanser rapportera in de uppgifter som anges i bilaga IX till kommissionen. Tillverkarna av sådana dosinhalatorer ska rapportera in de uppgifter som anges i bilaga IX till kommissionen, om de fluorkolväten som de har tagit emot.

6.Senast den 31 mars [Publikationsbyrån: För in tillämpningsåret för denna förordning] och därefter årligen, ska varje företag som regenererat mängder på mer än ett ton eller mer än 100 ton koldioxidekvivalenter av fluorerade växthusgaser rapportera in de uppgifter som anges i bilaga IX till kommissionen för vart och ett av dessa ämnen för det kalenderåret.

7.Senast den 30 april [Publikationsbyrån: Ange tillämpningsåret för denna förordning] ska varje importör av utrustning som släppt ut redan påfylld utrustning enligt artikel 19, innehållande minst 1 000 ton koldioxidekvivalenter av fluorkolväten, på marknaden eller om fluorkolvätena inte släpptes ut på marknaden innan utrustningen fylldes på, lämna in en granskningsrapport till kommissionen i enlighet med artikel 19.3.

8.Senast den 30 april [Publikationsbyrån: Ange tillämpningsåret för denna förordning] och därefter årligen, ska varje företag som enligt punkt 1 rapporterar om utsläppande på marknaden av 1 000 ton eller mer av koldioxidekvivalenter eller fluorkolväten under föregående kalenderår därutöver säkerställa att sanningshalten i rapporten bekräftas med rimlig säkerhet av en oberoende revisor, Revisorn ska vara registrerad på f-gasportalen och antingen vara

(a)ackrediterad enligt direktiv 2003/87/EG, eller

(b)ackrediterad för att granska redovisning i enlighet med den berörda medlemsstatens lagstiftning.

De transaktioner som avses i artikel 16.2 c ska kontrolleras oavsett vilka mängder som berörs.

Kommissionen får begära att ett företag säkerställer att sanningshalten i dess rapport bekräftas med rimlig säkerhet av en oberoende revisor, oavsett vilka mängder som berörs, om det behövs för att bekräfta att företaget följer bestämmelserna i denna förordning.

Kommissionen får genom genomförandeakter specificera detaljerna för kontrollen av rapporter och ackrediteringen av kontrollörer. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 34.2

9.All rapportering och kontroll som avses i denna artikel ska utföras via f-gasportalen.

Kommissionen får genom genomförandeakter fastställa formatet för inlämningen av de rapporter som avses i denna artikel. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 34.2

Artikel 27

Insamling av uppgifter om utsläpp

Medlemsstaterna ska inrätta rapporteringssystem för de berörda sektorer som avses i denna förordning i syfte att erhålla uppgifter om utsläpp.