5. uppmanar de stridande parterna att respektera de mest grundläggande mänskliga rättigheterna, fram-
för allt genom att bevilja de humanitära organisationerna direkt och fritt tillträde till områden där flyk-tingar och tvångsförflyttade personer befinner sig,
6. uppmanar Burundis regering att tillåta utplaceringen av militära observatörer från FN och/eller OAU
för att skydda biståndsarbetarna och genomförandet av det humanitära biståndet,
7. bekräftar åter vikten av att man i FN- eller OAU-regi anordnar en internationell konferens om fred,
säkerhet och stabilitet i området kring de stora sjöarna med deltagande av samtliga regeringar i regionen,
8. uppmanar grannländerna att fortsätta att stödja fredsprocessen i Burundi genom att säkerställa att
deras territorium inte på något sätt utnyttjas för att hota säkerheten för Burundis befolkning,
9. upprepar sitt krav på att ett internationellt vapen- och ammunitionsembargo införs gentemot
Burundi och området kring de stora sjöarna i sin helhet, och uppmanar rådet och medlemsstaterna attuppfylla sina förpliktelser till att kontrollera vapenexporter till regionen och förhindra illegal vapenförsälj-ning och annan illegal handel för finansieringen av denna,
10. uppmanar det internationella samfundet och särskilt EU att öka det humanitära biståndet till den
utsatta befolkningen, de fördrivna och de burundiska flyktingarna,
11. uppdrar åt talmannen att vidarebefordra denna resolution till kommissionen, rådet, regeringarna i
medlemsstaterna, regeringarna i Burundi, Uganda, Demokratiska republiken Kongo och Tanzania, samt tillFN, världslivsmedelsprogrammet, Unicef och OAU.
12. Rwanda
B5-0276, 0294 och 0300/1999
Europaparlamentets resolution om situationen i området kring de stora sjöarna och särskilt i
Rwanda
Europaparlamentet utfärdar denna resolution
Tdash med beaktande av sina tidigare resolutioner om situationen i Rwanda och av följande skäl:
A. Den 3 november 1999 beslutade avdelningen för överklagande i den internationella krigsförbrytartri-
bunalen för Rwanda att släppa Jean Bosco Barayagwiza av rättstekniska skäl trots att han var anklagadför sex folkmordsrelaterade brott.
B. Jean Bosco Barayagwiza hade en högt uppsatt ställning inom en radiostation i Rwanda som sände
hatisk propaganda och öppet uppmuntrade till massakern av tutsier och moderata hutuer i landet.
C. Regeringen i Kigali beslutade därför att avbryta sitt samarbete med den internationella krigsförbrytar-
tribunalen i Arusha samt att på obestämd tid skjuta upp tribunalens allmänna åklagare Carla del Pon-tes besök till landet.
D. Avbrottet i samarbetet med Rwanda kommer att få allvarliga konsekvenser för tribunalens förmåga att
genomföra sina rättegångar eftersom de flesta vittnena kommer från Rwanda.
E. Den internationella krigsförbrytartribunalens arbete har generellt karakteriserats av orimligt långa vän-
tetider och extremt långsamma utredningar och förfaranden, bland annat till följd av stor brist pååklagare och domare, vilket har lett till att tribunalen endast fullföljt fyra rättegångar sedan den upp-rättades för fem år sedan.
F. Det är nödvändigt att den internationella krigsförbrytartribunalen för Rwanda för fram sanningen om
folkmordet 1994 i Rwanda och att anstiftarna av och ansvariga för massakrerna kan ställas inför rättai syfte att sätta stopp för den straffrihet som råder.7.7.2000 SV C 189/239 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Torsdag 18 november 1999
1. Parlamentet beklagar den internationella krigsförbrytartribunalens beslut att släppa Jean Bosco
Barayagwiza på rättstekniska grunder, vilket riskerar att allvarligt underminera tribunalens trovärdighet,
2. uppmanar den internationella tribunalen att ompröva sitt beslut med hänsyn till de allvarliga ankla-
gelser som riktas gentemot Jean Bosco Barayagwiza, och framför allt att ändra sitt beslut att tribunalen intepå nytt kan döma Jean Bosco Barayagwiza på samma punkter som han ursprungligen åtalades för,
3. är av den bestämda uppfattningen att det aldrig kan bli tal om immunitet när det gäller åtal för
anklagelser om folkmord, och uppmanar den internationella krigsförbrytartribunalen att granska de villkor
som skall uppfyllas för att en förnyad prövning skall kunna genomföras i syfte att undvika liknande situ-ationer i framtiden,
4. uppmanar Rwandas regering att ompröva sitt beslut och att till fullo samarbeta med internationella
krigsförbrytartribunalen i Arusha,
5. uppmanar FN:s generalsekreterare och den internationella krigsförbrytartribunalens ordförande att
brådskande vidta nödvändiga åtgärder så att tribunalen i Arusha kan fullfölja sitt uppdrag och utan ytter-ligare dröjsmål föra fram sanningen om folkmordet 1994,
6. uppmanar FN och EU att utvärdera det arbete som för närvarande utförts av den internationella
krigsförbrytartribunalen så att en bedömning kan göras i syfte att fastställa om ytterligare tidsbegränsade,resurser krävs för att tribunalen skall kunna fullfölja utredningarna och rättegångarna mot de personer sommisstänkts ha gjort sig skyldiga till folkmord,
7. uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till kommissionen, rådet, internationella tribu-
nalen för Rwanda, FN:s och OAU:s generalsekreterare och Rwandas regering.
13. Pakistan
B5-0269, 0277, 0278, 0286 och 0296/1999
Europaparlamentets resolution om undantagstillståndet i Pakistan
Europaparlamentet utfärdar denna resolution
Tdash med beaktande av sina tidigare resolutioner om Pakistan, konflikterna mellan Pakistan och Indien och
allmänna frågor i södra Asien, och av följande skäl:
A. Militären i Pakistan, under ledning av arméchefen general Pervez Musharraf, frångick och upphävde
författningsstrukturerna den 12 oktober 1999, utfärdade undantagstillstånd samt grep och avsatte densittande premiärministern Nawaz Sharif.
B. De regeringar som valts i Pakistan nyligen har inte lyckats vidta åtgärder för att ta itu med korruptio-
nen, stoppa allvarliga kränkningar av de mänskliga rättigheterna och bruket av tvångsarbete som hind-rat ekonomisk utveckling och sociala framsteg. Man har inte heller lyckats skapa säkerhet i landet.
C. Landets ekonomiska situation har försämrats konstant och det finansiella läget har nått en punkt då en
omstrukturering av utlandsskulden inte längre går att undvika.
D. Pakistans armé har stött den kompromisslösa fundamentalistiska talibanregimen i Afghanistan.
E. Militanta fundamentalister, som också stöds av talibanerna, är verksamma i Pakistan och utgör ett
allvarligt hot mot landets stabilitet och respekten för de mänskliga rättigheterna, särskilt kvinnorsoch religiösa minoriteters mänskliga rättigheter.C 189/240 SV 7.7.2000 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Torsdag 18 november 1999