EUROPEISKA KOMMISSIONEN Bryssel den 20.7.2021 SWD(2021) 716 final ARBETSDOKUMENT FRÅN KOMMISSIONENS AVDELNINGAR 2021 års rapport om rättsstatsprincipen



Landskapitel om situationen i fråga om rättsstatsprincipen i Italien



Följedokument till MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET, RÅDET, EUROPEISKA EKONOMISKA OCH SOCIALA KOMMITTÉN OCH REGIONKOMMITTÉN

2021 års rapport om rättsstatsprincipen

Rättsstatssituationen i EU

{COM(2021) 700 final} - {SWD(2021) 701 final} - {SWD(2021) 702 final} - {SWD(2021) 703 final} - {SWD(2021) 704 final} - {SWD(2021) 705 final} - {SWD(2021) 706 final} - {SWD(2021) 707 final} - {SWD(2021) 708 final} - {SWD(2021) 709 final} - {SWD(2021) 710 final} - {SWD(2021) 711 final} - {SWD(2021) 712 final} - {SWD(2021) 713 final} - {SWD(2021) 714 final} - {SWD(2021) 715 final} - {SWD(2021) 717 final} - {SWD(2021) 718 final} - {SWD(2021) 719 final} - {SWD(2021) 720 final} - {SWD(2021) 721 final} - {SWD(2021) 722 final} - {SWD(2021) 723 final} - {SWD(2021) 724 final} - {SWD(2021) 725 final} - {SWD(2021) 726 final} - {SWD(2021) 727 final}



Sammanfattning Det italienska rättssystemet fortsätter att genomgå ett antal reformer för att förbättra dess kvalitet och effektivitet, däribland lagförslag för att anpassa de civilrättsliga och straffrättsliga förfarandena, vilka fortfarande diskuteras av parlamentet. Digitaliseringen av rättssystemet fortsätter att utvecklas. De mänskliga resurserna har förstärkts, och det finns planer på att utöka dem ytterligare. Dessa åtgärder är särskilt viktiga för att hantera begränsningarna när det gäller rättssystemets effektivitet, däribland eftersläpningar och utdragna förfaranden. Lagförslaget om domstolsrådet och andra aspekter av rättssystemet, vars syfte är att förstärka domstolsväsendets oberoende, diskuteras fortfarande i parlamentet. En viktig del av lagförslaget är att ändra förfarandet för utnämning av ledamöter till rådet. Dessa reformer måste utgå från Europarådets rekommendationer. Italien fortsätter att förstärka sin lagstiftningsram för att bekämpa korruption och korruptionsrelaterad brottslighet. Samarbetet, specialiseringen och resurserna till utredare och åklagare som arbetar med korruption och korruptionsrelaterad brottslighet anses generellt vara tillräckliga för att bekämpa korruption, inklusive korruption på hög nivå. Brist på resurser, begränsad erfarenhet och avsaknad av juridisk expertis påverkar de brottsbekämpande myndigheternas förmåga att utreda och lagföra tagande och givande av muta i utlandet. En långsam målgenomströmning, särskilt på överklagandenivå, fortsätter att utgöra ett hinder i kampen mot korruption, och omfattande reformer för att anpassa de straffrättsliga förfarandena behandlas fortfarande av parlamentet. Flera lagstiftningsförslag och ändringsförslag för att förstärka de förebyggande åtgärderna mot korruption behandlas fortfarande, bland annat när det gäller intressekonflikter, lobbyverksamhet och förekomsten av ”svängdörrar”. Covid-19-pandemin medförde en betydande ökning av risken för korruption och korruptionsrelaterad brottslighet med syftet att infiltrera Italiens lagliga ekonomi. Italien har en stark lagstiftningsram för reglering av mediesektorn och en oberoende och effektiv medietillsynsmyndighet med goda resurser. Italiens planerade reform av lagstiftningen om förtal behandlas fortfarande av parlamentet, och de italienska mediernas politiska oberoende är fortfarande ett orosmoment, i synnerhet inom den audiovisuella sektorn. De återhämtningspaket som infördes av regeringen 2020 för att motverka de ekonomiska konsekvenserna av covid-19-pandemin omfattade vissa mediespecifika åtgärder. Fysiska attacker och dödshot mot journalister, såväl som andra former av trakasserier, är fortfarande ett problem. När det gäller kontroller och motvikter tillämpas undantagsordningen i samband med covid-19-pandemin fortfarande, men regeringen håller på att anta åtgärder för att minska restriktionerna stegvis. Diskussioner pågår angående ett nytt förslag om att förstärka parlamentets roll under nödsituationer. Användningen av offentliga samråd och regelbundna konsekvensbedömningar i efterhand har förbättrats en aning, men de tillämpas fortfarande inte systematiskt. Ett lagförslag om inrättande av en oberoende institution för mänskliga rättigheter utreds för närvarande i parlamentet. Vissa framsteg har rapporterats när det gäller lagstiftningen om organisationer i civilsamhället som arbetar med flyktingar, däribland bestämmelser som reglerar verksamheten för organisationer som utför sök- och räddningsinsatser till havs, men farhågor kvarstår kring den övergripande migrationshanteringen i EU.



I.Domstolsväsende Domstolsväsendets uppbyggnad beskrivs i konstitutionen, som föreskriver att systemet ska vara oberoende och autonomt. Konstitutionsdomstolen fattar beslut i tvister angående lagstiftningens författningsenlighet. De allmänna domstolarna har behörighet att pröva civilrättsliga och straffrättsliga ärenden och är organiserade i tre instanser. Den första instansen består av fredsdomstolar, allmänna domstolar och ungdomsdomstolar. Den andra och tredje instansen utgörs av appellationsdomstolarna respektive kassationsdomstolen. Förvaltningsrätten är organiserad i domstolar i första instans och domstolar i andra instans. Behörigheten i räkenskapsmål utövas av revisionsrätten (med regionala och centrala kamrar). I skattemål är de ansvariga domstolarna skattedomstolar i första och andra instans och kassationsdomstolen på den högsta nivån. Åklagarmyndighetens struktur speglar domstolarnas. Italien är deltagande part i Europeiska åklagarmyndigheten. Enligt principen om domstolars enighet är både ordinarie domare och allmänna åklagare magistratsdomare, som har en gemensam karriärstruktur och styrs av domstolsrådet (Consiglio Superiore della Magistratura, CSM). Magistratsdomare som dömer i förvaltnings-, räkenskaps- och skattemål har sina egna självreglerande organ. Det nationella advokatrådet är ett oberoende och självstyrande organ som har inrättats genom lag. Oberoende Domstolsväsendets oberoende i Italien upplevs fortfarande vara lågt. Trots en mindre ökning sedan förra året anser bara 34 % av allmänheten att oberoendet är ”ganska eller mycket bra”. Bland företagen märks en ny minskning som bekräftar den nedåtgående trenden under de senaste två åren. I dagsläget anser endast 29 % att domstolsväsendets oberoende är ”ganska eller mycket bra” . Under de senaste fem åren har uppfattningen om domstolsväsendets oberoende legat kvar på en låg nivå. Lagförslaget om hantering av de utmaningar som domstolsrådet står inför, däribland utnämningsförfarandet för rådets ledamöter, diskuteras fortfarande i parlamentet. Domstolsrådet ställdes inför flera stora utmaningar angående ledamöternas representativitet och öppenheten i förfarandena för utnämning till höga ämbeten inom domstolsväsendet . Syftet med det lagförslag som lämnades av regeringen i augusti 2020 är att säkerställa att domstolsrådets ledamöter är oberoende gentemot yrkesorganisationerna, däribland genom att ändra reglerna för utnämning av ledamöter och genom att förstärka mångfalden bland ledamöterna. Lagförslaget syftar även till att skapa en tydligare gräns mellan rättsliga och politiska funktioner. I april 2021 utfärdade domstolsrådet flera yttranden om lagförslaget med noteringar om positiva delar (t.ex. domarämbetenas organisation , däribland åklagarmyndigheten, den större öppenheten i förfarandet för utnämning till högre tjänster och vissa av reglerna angående förfarandet för yrkesmässig utvärdering av domare ). Domstolsrådet väckte även vissa farhågor, främst angående valsystemet, där rådet betonade risken för marginalisering av minoriteter, justitieministeriets befogenhet att inrätta valkollegier skönsmässigt före valet och risken för minskad mångfald bland rådets ledamöter. När det gäller det disciplinära systemet noterade domstolsrådet risken för otydlighet i de nya disciplinbrotten. Den 26 mars 2021 antog Greco sin andra efterlevnadsrapport, i vilken domarnas direkta deltagande i politiken diskuterades. Trots de framsteg som uppnåtts genom lagförslaget bedömdes rekommendationerna endast ha genomförts delvis eftersom lagförslaget ännu inte hade antagits. Nya riktlinjer för rättsväsendet presenterades för parlamentet av justitieministern i mars 2021. Det är viktigt att dessa reformer utgår från Europarådets rekommendationer angående domstolsrådet, däribland utnämningen av ledamöter , och domarnas ställning, karriär, ansvar och disciplinsystem . Italien samarbetar med Europarådet i detta avseende. Ytterligare åtgärder har vidtagits för att hantera integritetsproblem . CSM har fortsatt att införa regler som syftar till att främja öppenhet och meritbaserade utnämningar till högre tjänster . För att ytterligare stärka domstolarnas oberoende har CSM dessutom vidtagit åtgärder för att fastställa närmare bestämmelser för magistratsdomare när det gäller redovisning av tillgångar och systematisk kontroll, vilket har välkomnats av Greco . CSM har inlett ett antal disciplinära förfaranden , och med tanke på framtida yrkesmässiga bedömningar och utnämningar till ledande positioner tar rådet även hänsyn till de integritetsproblem som avslöjades under brottsutredningen 2020 och som ledde till att fem av CSM:s ledamöter avgick. Vidare har den nationella föreningen för magistratsdomare börjat vidta disciplinära åtgärder mot sina medlemmar vid överträdelser av de etiska reglerna. Kvalitet Personalresurserna utökas, och ytterligare rekrytering av både domstolspersonal och administrativ personal planeras. Efter yttrandet från domstolsrådet fördelade justitieministeriet i september 2020 ytterligare 600 tjänster som domare mellan de högsta domstolarna och åklagarmyndigheten (70 tjänster), domstolar i första och andra instans (422 tjänster) och arbetsgruppen för flexibla organisationer (176 tjänster). I mars 2021 påbörjade ny personal (285 domare) sin praktiktjänstgöring. Efter en senareläggning på grund av covid-19-pandemin har rekryteringen nu återupptagits . Fler än 2 000 personer har rekryterats till den administrativa personalen genom digitaliserade förfaranden 2020 och 2021 . Efter 2020 års rapport om rättsstatsprincipen, där personalresurser pekades ut som ett särskilt stort problem med inverkan på rättssystemets effektivitet, har regeringen planerat extraordinära åtgärder för att förstärka rättegångsmyndigheten, där administrativ och juridisk personal kommer att samarbeta i nya organisationsmoduler . Åtgärderna innebär bland annat att omkring 16 500 personer med högskoleutbildning inom juridik, ekonomi eller statsvetenskap kommer att erbjudas fasta treåriga anställningsavtal för att ge domarna tekniskt stöd och att 1 600 unga med högskoleutbildning, 750 med specialutbildning och 3 000 med allmän gymnasieexamen kommer att rekryteras för att ge stöd till domstolarna och övervaka justitieministeriets projekt, däribland digitaliseringen av förfaranden och reformer. En del av denna nyrekryterade personal kommer att anvisas till kassationsdomstolen för att omorganisera de civila kamrarna, däribland de som hanterar skattemål. När det gäller förvaltningsrätten finns det fortfarande ett antal lediga tjänster, särskilt för domare i första instans. I februari 2021 tillkännagavs emellertid ett nytt förfarande för rekrytering av 40 domare (senare utökat till 60), och en utökning med 130 administrativa tjänster planeras. Nya rekryteringar till tjänster inom förvaltningsrätten planeras också i syfte att förstärka domstolsämbetena, påskynda digitaliseringen och övervaka projektverksamheten. De nya åtgärderna för att minska eftersläpningen och påskynda målgenomströmningen syftar till att uppfylla den långvariga landsspecifika rekommendationen om rättssystemets effektivitet . Digitaliseringen av rättssystemet förbättras fortlöpande i tvistemålsdomstolar och förvaltningsdomstolar, men utmaningar kvarstår för den straffrättsliga sektorn . Digitaliseringen av förfarandena vid tvistemålsdomstolarna i första och andra instans har slutförts och samtidigt påbörjats vid kassationsdomstolen (tvistemålsavdelningen) och vid fredsdomstolarna . Digitaliseringen har emellertid gått långsammare för straffrättsliga förfaranden , där den förväntas påbörjas i maj 2021. Ett första steg planeras genom digitalisering av det register som används vid avlyssning. När det gäller förvaltningsrätten uppnåddes ytterligare framsteg under covid-19-pandemin genom digitalisering av administrativa förfaranden med förhandlingar på distans . Bortsett från kassationsdomstolens beslut i tvistemål och brottmål utvecklas den nätbaserade tillgången till domar i första och andra instans långsamt och förväntas inte vara slutförd förrän 2023 för domar i tvistemål . Ytterligare digitala förbättringar pågår för att utöka domstolsämbetenas nätbaserade tjänster genom uppdatering av portalen för e-tjänster, registren för certifierad e-post (PEC) och e-betalning, och för att förbättra tillgången till vissa tjänster genom det digitala identitetssystemet (SPID), det nationella tjänstekortet och det elektroniska id-kortet. Distansarbetet under covid-19-pandemin påskyndade genomförandet av fjärråtkomst till vissa register (tvistemål, frivillig rättsvård och arbetsrättsliga tvister i första och andra instans). Dessutom planeras en omfattande utbildning för att öka den digitala kompetensen hos såväl chefer som permanent och tillfällig personal som rekryterats för att bidra till digitaliseringen och ta itu med eftersläpningen . När det gäller lagförslaget om civilrättsliga förfaranden har regeringen utarbetat ändringar av utkastet för att hantera effektivitetsproblemen, däribland genom att öka nivån av digitalisering i rättssystemen. Utkastet kommer att läggas fram för parlamentet när det är färdigt. Reformen av skattedomstolarna pågår fortfarande. Den expertkommission som inrättats av justitieministeriet och finansministeriet bör avsluta sitt arbete med att förbereda reformen av skattedomstolarna i första och andra instans senast den 30 juni 2021 . Syftet med reformen var även att minska det stora antalet inkommande ärenden vid överdomstolen. Dessutom har flera förebyggande åtgärder och övervaknings- och verkställighetsåtgärder vidtagits av skattedomstolarnas ordföranderåd för att främja ledamöternas yrkesvärdighet och integritet, såväl som utbildning och ytterligare digitalisering, i enlighet med Grecos rekommendation . De befintliga standarderna för att förbättra domstolsbeslutens kvalitet planeras att införlivas i lagstiftningen. Som noteras i 2020 års rapport om rättsstatsprincipen omfattas dessa standarder för närvarande av ett samförståndsavtal mellan CSM och det nationella advokatsamfundet i syfte att förbättra domstolsbeslutens tydlighet och exakthet. Regeringen har utarbetat ändringar så att dessa standarder kan ingå i lagförslaget om civilrättsliga förfaranden.

Den planerade ökningen av digitaliserade tjänster vid de lokala kontoren kan förbättra tillgången till rättslig prövning. Som noteras i 2020 års rapport om rättsstatsprincipen genomför justitieministeriet ett projekt med lokala kontor för att förbättra domstolarnas tillgänglighet genom att erbjuda en rättstjänst närmare medborgarna. Lokala kontor har nu inrättats i fjorton av tjugo regioner för att erbjuda homogena tjänster till sårbara grupper genom ett ökat engagemang från lokala myndigheter och användning av digitala verktyg (t.ex. för att lämna in elektroniska handlingar till domstolarna och komma åt information om pågående förfaranden med användning av en digital plattform). Effektivitet Tidsåtgången vid förfarandena är fortfarande ett stort problem . Trots att avslutandegraden redan ligger över 100 % för civilrättsliga mål är den beräknade tidsåtgången för att lösa tvistemål och handelsrättsliga mål fortfarande mycket hög . Tiden för målgenomströmning i första och andra instans minskade 2019, samtidigt som den ökade vid kassationsdomstolen, främst på grund av skattemål och ärenden avseende internationellt skydd . Under 2020 registrerade kassationsdomstolen en betydande minskning av antalet inkommande ärenden avseende internationellt skydd, samtidigt som antalet inkommande skattemål , med en stor andel ogiltigförklarade beslut , fortfarande är ett stort problem. Andelen ärenden med rättegångshinder är fortfarande hög . Under 2020 fortsatte förvaltningsdomstolarna att minska tiden för målgenomströmning i alla instanser, med den ligger fortfarande över genomsnittet . De positiva resultaten har fortsatt inom området för offentlig upphandling . Italien är fortfarande under förstärkt tillsyn av Europarådets ministerkommitté när det gäller förfarandenas längd i förvaltningsärenden . När det gäller straffrättsliga förfaranden rapporterade kassationsdomstolen en allmän ökning av antalet pågående ärenden under 2020 , särskilt på högsta nivå. Detta bekräftar att det finns ett stort behov av åtgärder för att förbättra effektiviteten, särskilt på överklagandenivå . Dessutom har det rapporterats att hälften av rättegångarna med ordinarie förfaranden i domstolar i första instans slutar med en frikännande dom . Italien är fortfarande under förstärkt tillsyn av Europarådets ministerkommitté även när det gäller förfarandenas längd i brottmål . Lagförslagen om hantering av effektivitetsproblemen diskuteras fortfarande i parlamentet. Regeringen har presenterat ändringar av de lagförslag som syftar till att öka effektiviteten i civilrättsliga förfaranden . Dessa ändringar omfattar bland annat utökade alternativ för tvistlösningsförfaranden , skiljedomsförfaranden, förhandlingsstöd, bättre fokus på förfarandenas förberedande och inledande fas, utökad digitalisering genom förhandlingar på distans, granskning av filtren för tillåtlighet på överklagandenivå, förenkling av överklagandeförfarandet och omorganisering av rättegångsmyndigheten. På det straffrättsliga området kan de planerade åtgärderna bland annat omfatta en förbättring av anmälningssystemet, utökad tillgång till specialförfaranden (t.ex. strafflindring på grund av medverkan i brottsutredning), ett mer aktivt deltagande av domaren i den inledande utredningsfasen, selektiv tillgång till överklagandeförfaranden, en minskning av överkriminalisering och nyheter när det gäller straffrättsliga påföljder såväl som reparativ rättvisa med fokus på brottsoffren. Dessutom kan särskilda ändringar införas av regeringen för att öka rättegångsmyndighetens effektivitet. Utkastet till reform rörande domstolsrådet och andra aspekter av rättssystemet kommer sannolikt att omfatta bestämmelser för att ge stöd till och underlätta effektivitetsvinster (t.ex. en skyldighet för magistratsdomare i ledande ställning att täcka en viss tidsperiod för att säkerställa en lämplig planering av myndigheten). II.Regelverket för korruptionsbekämpning Den nationella myndigheten för korruptionsbekämpning är ansvarig för att förebygga korruption inom den offentliga förvaltningen genom att övervaka antagandet av de lokala treårsplanerna för korruptionsbekämpning. Finanspolisens avdelning för korruptionsbekämpning ansvarar för utredning och förebyggande av korruption som specialiserad brottsbekämpande myndighet. Italiens finansiella underrättelseenhet är en oberoende myndighet vid Italiens centralbank som ger stöd till den behöriga åklagarmyndigheten och samarbetar med finanspolisen som den behöriga myndigheten för mottagande av rapporter om misstänkta ekonomiska transaktioner. Uppfattningen bland experter och företagsledare är att nivån av korruption inom den offentliga sektorn fortfarande är relativt hög. I 2020 års korruptionsindex från Transparency International fick Italien värdet 53/100 och placerade sig därmed som nummer 15 i EU och nummer 52 i världen . Denna uppfattning har förstärkts avsevärt under de senaste fem åren . Italien har infört en nationell plan för korruptionsbekämpning 2019–2021. Det centrala organet för samordning av planen är den nationella myndigheten för korruptionsbekämpning. Planen utgör den övergripande strategin för att förebygga korruption inom den offentliga förvaltningen och syftar till att fastställa de politiska mål för korruptionsbekämpning som uppdateras varje år. De viktigaste delarna i 2021 års uppdatering av planen gäller offentlig upphandling samt de lokala korruptionsbekämpande tjänstemännens roll och funktion som kontaktpunkter i de lokala förvaltningarna . Enligt myndigheten för korruptionsbekämpning kommer dessa två frågor även att utgöra de viktigaste punkterna i nästa treårsplan efter 2021. Den nationella planen för korruptionsbekämpning ger stöd till de offentliga förvaltningarna i utformningen och genomförandet av deras enhetsspecifika treåriga handlingsplaner , där fokus för närvarande ligger på offentlig upphandling och minskning av risken för korruption. Ett övervakningssystem har inrättats, och de viktigaste berörda parterna anser att planen fungerar bra . I november 2020 inledde myndigheten för korruptionsbekämpning en utvärdering för att bedöma genomförandet av de lokala planer som antagits av de offentliga förvaltningarna . Ändringar av lagstiftningen för att bekämpa korruption och korruptionsrelaterad brottslighet på ett mer konsekvent sätt har trätt i kraft. I synnerhet har ändringarna av straffrätten medfört strängare påföljder för bedrägeri och ett utökat personligt ansvar för internationell korruption . Dessutom ändrades lagstiftningen om missbruk av tjänsteställning så att den endast omfattar överträdelser av de uppföranderegler som föreskrivs i lagstiftningen (eller genom rättsakter som äger laga kraft) för att minska det tidigare utrymmet för bedömningsfrihet . Samarbetet mellan de institutioner som bekämpar korruption fungerar väl, särskilt i samband med organiserad brottslighet. Samarbetet mellan finanspolisen, den finansiella underrättelseenheten, åklagarmyndigheten vid revisionsrätten, det nationella maffiabekämpande direktoratet och myndigheten för korruptionsbekämpning har visat sig vara effektivt för rapportering av misstänkt verksamhet, särskilt när det gäller korruption i offentliga upphandlingsförfaranden och olaglig verksamhet i den offentliga förvaltningen . Likaså anses samarbetet med tullmyndigheten och monopolföretagen vara viktigt för att avslöja korruption i ett större sammanhang om den organiserade brottsligheten har infiltrerat ekonomin och den offentliga förvaltningen . Enligt finanspolisen och åklagarmyndigheten är utredarnas och åklagarnas resurser och specialkunskaper, såväl som deras tillgång till information i relevanta register och databaser, i allmänhet tillräckliga för att de ska kunna utföra sina uppgifter i samband med korruptionsbekämpning. Trots den senaste utvecklingen av lagstiftningen om den rättsliga ramen påverkar bristen på resurser, den begränsade erfarenheten och begränsade juridiska expertisen de brottsbekämpande myndigheternas kapacitet att utreda och lagföra tagande och givande av muta i utlandet . Italien är ett stort exportland och har nyligen gått från aktiv till begränsad rättstillämpning när det gäller tagande och givande av muta i utlandet , även om uppmärksamheten på denna typ av brott har ökat avsevärt jämfört med för tio år sedan . Insatserna för att bekämpa korruption hämmas fortfarande av långsam målgenomströmning, i synnerhet på överklagandenivå. Ett lagförslag som lades fram i mars 2020 för att öka effektiviteten i brottmålsprocessen och påskynda förfarandena vid appellationsdomstolarna granskas för närvarande i deputeradekammaren . Positiva resultat med att begränsa rättegångarnas tidsåtgång hade tidigare noterats vid domstolarna i första instans och kassationsdomstolen . Uppdaterad statistik över polisens utredningar av korruption och domstolarnas lagföringar och fällande domar finns inte tillgänglig för år 2020, utan förväntas under 2021 . Ändringarna av den fristående lagen om visselblåsare är i slutskedet av lagstiftningsprocessen. Innan lagen antas är skyddet av visselblåsare i den privata sektorn fortfarande begränsat, eftersom det bygger på frivilliga efterlevnadsprogram som inte alla företag har infört . Myndigheten för korruptionsbekämpning har i praktiken inte något mandat att ta emot avslöjanden från visselblåsare inom den privata sektorn eller utfärda påföljder . Utvidgningen av tillämpningsområdet till alla företag med fler än 50 anställda kommer därför att ge en ny nivå av skydd för visselblåsare i den privata sektorn. I juni 2021 utfärdade myndigheten för korruptionsbekämpning en ny uppsättning av riktlinjer för visselblåsning. Ett lagförslag om intressekonflikter för parlamentsledamöter behandlas fortfarande i parlamentet. Syftet med det lagförslag som lades fram i maj 2019 var att ändra och ersätta nästan samtliga bestämmelser i lag nr 215/2004 om intressekonflikter . Det godkändes av deputeradekammarens utskott för konstitutionella frågor i oktober 2020 med en vägledande tidsplan för ikraftträdande den 1 juli 2021 . Lagförslaget omfattar införandet av strängare åtgärder för personal inom nationella, regionala och lokala myndigheter . Antagandet av en uppförandekod med etiska regler har ännu inte genomförts. Fram till dess att den nya lagen träder i kraft är lagstiftningen om intressekonflikter fortfarande fragmenterad . Likaså är offentliggörandet av tillgångsdeklarationer från ledamöterna i deputeradekammaren och senaten fortfarande fragmenterat och svåröverskådligt. Det finns inte någon lag om lobbyverksamhet mot medlemmar i regeringen, men flera lagförslag har lagts fram för parlamentet. I lagförslagen beskrivs den allmänna ramen för samarbeten med intresseorganisationer på grundval av erfarenheterna av de öppenhetsregister som används av ministeriet för ekonomisk utveckling och arbetsmarknadsministeriet . Det finns inte någon särskild hänvisning till införandet av ett ”lagstiftningsfotavtryck”, men regeringen har i den fjärde nationella handlingsplanen för öppen förvaltning åtagit sig att inrätta en arbetsgrupp för utveckling av ett enhetligt nationellt öppenhetsregister, däribland de offentliga dagordningar som alla beslutsfattare ska redovisa i samband med möten med lobbyister . Fram till dess att ett operativt register, inklusive ett lagstiftningsfotavtryck, har införts är regleringen av lobbyverksamhet gentemot regeringen fortfarande fragmenterad . Det lagförslag om intressekonflikter som presenterades 2020 innehåller omarbetade regler för avslutad anställning (”svängdörrar”). Lagförslagets tillämpningsområde omfattar såväl parlamentsledamöter som höga tjänstemän, men sträcker sig inte till offentliga tjänstemän med direkt anknytning till ministrar, till exempel kanslichefer. Längden på karenstiden, som enligt förslaget ska vara ett år, diskuteras fortfarande . Italien har förbjudit direkt offentligt stöd till politiska partier, inklusive för politiska kampanjer. De politiska partierna måste följaktligen själva finansiera sin verksamhet, huvudsakligen genom privata donationer från enskilda givare eller juridiska personer . Eftersom parlamentsledamöterna i stor utsträckning måste finansiera sina politiska kampanjer med egna medel är de politiska aktörerna beroende av privata donationer och därmed mer sårbara för otillbörlig påverkan . Det finns ett relativt högt tak för privata donationer på 100 000 euro per år. Enligt de öppenhetsregler för finansiering av politiska organisationer som trädde i kraft 2019 är partierna emellertid skyldiga att redovisa alla donationer . Donationer över 500 euro som tagits emot, i pengar eller in natura, måste redovisas tillsammans med givarens identitet inom en månad efter mottagandet. Om redovisningskravet inte uppfylls kan en administrativ straffavgift utfärdas på tre till fem gånger donationens värde. Donationer från utländska givare är förbjudna. Farhågor kvarstår kring tillsyns- och övervakningsorganens kapacitet och resurser . Förfaringssättet med att kanalisera donationer genom politiska stiftelser och föreningar innan de överförs till de politiska partierna kan utgöra ett hinder för den offentliga ansvarigheten, eftersom sådana transaktioner är svåra att spåra och övervaka . Covid-19-pandemin medförde en betydande ökning av risken för korruption och korruptionsrelaterad brottslighet med syftet att infiltrera Italiens lagliga ekonomi. Enligt polisen har brottslingar framför allt köpt upp små privata företag, till exempel restauranger i ekonomiska svårigheter på grund av covid-19-pandemin, och sanitära produkter som munskydd, skyddsutrustning och medicintekniska artiklar, vilka kan användas för att underlätta penningtvätt och annan korruptionsrelaterad brottslighet. Vidare infördes en särskild ordning för tilldelning av offentliga kontrakt genom det lagdekret om åtgärder för förenkling och digitalisering av det administrativa arbetet som antogs i juli 2020 . Åtgärderna är inriktade på snabba förfaranden och direkt tilldelning utan officiell konkurrens , förenklade tilldelningsförfaranden och påföljder för de som avbryter eller försvårar tilldelningen och verkställandet av offentliga arbeten, vilket sammantaget riskerar att underlätta korruption . Myndigheten för korruptionsbekämpning uppdaterade sin databas över offentliga kontrakt i september 2020 och tog fram nya indikatorer för korruptionsrisken inom sektorn för offentlig upphandling i december 2020. III.Mediernas mångfald och oberoende Yttrandefrihet, informationsfrihet och pressfrihet, såväl som principen om öppenhet kring mediefinansiering, har fastställts i den italienska konstitutionen . Ett robust regelverk för att säkerställa mediernas mångfald i landet fastställs i sekundärlagstiftningen, och den oberoende medietillsynsmyndigheten, myndigheten för kommunikationsgaranti (AGCOM), har inrättats genom lag. Straffet för förtal, upp till ett års fängelse, håller för närvarande på att utredas av den lagstiftande församlingen. Samtidigt pågår behandlingen av lagstiftning för att införliva direktivet om audiovisuella medietjänster. Journalister måste vara registrerade i Journalistförbundet, som föreskriver självreglering av yrket. Tillsynsmyndigheten för audiovisuella medietjänster, AGCOM, fortsätter att arbeta oberoende och effektivt. I november 2020 offentliggjorde AGCOM:s observationsgrupp för journalism en rapport som bland annat handlade om journalistyrket under covid-19-pandemin och journalisternas många utmaningar före och under pandemin. I rapporten beskrivs försämrade arbetsförhållanden, en ökning av frilansarbete och andra otrygga anställningsförhållanden samt en brist på specialistkunskap bland journalisterna, inte minst i ämnen som rör covid-19 .

Regeringen tillhandahöll ekonomiskt stöd till mediesektorn för att lindra konsekvenserna av covid-19-pandemin. Under 2021 införde den italienska regeringen en serie av ekonomiska åtgärder för att lindra konsekvenserna av covid-19-pandemin. Dessa omfattade vissa mediespecifika åtgärder, nämligen ett skatteavdrag för reklamkostnader, ett skatteavdrag för tidningskiosker, ett skatteavdrag för tekniska investeringar i digitala medier och ett skatteavdrag för inköp av papper . Parlamentet godkände även en senareläggning av de budgetnedskärningar som hade aviserats för fonden för informationspluralism . Tillgången till medel från denna fond bygger på ett antal objektiva kriterier, dvs. endast tidningar som ges ut av journalistkooperativ, ideella publikationer och tidningar för språkliga minoriteter ska kunna ta del av det offentliga stödet. Konstitutionsdomstolen har fastslagit att ett sådant grundläggande område kräver en öppen rättslig ram och att tilldelningen av resurser måste grundas på tydliga och objektiva kriterier . De italienska mediernas politiska oberoende är fortfarande ett problemområde i avsaknad av en effektiv lagstiftning om intressekonflikter. Utkast till reformer behandlas fortfarande i parlamentet trots att detta är en av landets viktigaste politiska frågor . Även om Italiens ledande dagstidningar inte ägs direkt eller indirekt av politiker eller politiska partier återspeglar den redaktionella inriktningen den starka polariseringen inom den italienska politiken. Av dessa skäl bedöms det politiska oberoendet i allmänhet och den redaktionella självständigheten i synnerhet vara utsatta för medelhög risk i övervakningsverktyget för mediepluralism (MPM 2021) . I Italien förekommer höga koncentrationsnivåer i alla undersektorer inom nyhetsmedierna. Hinder som begränsar en effektiv tillgång till information har rapporterats. Italiens lag om informationsfrihet (FOIA) reglerar ”allmänhetens tillgång” till uppgifter och handlingar som innehas av den offentliga förvaltningen. I MPM 2021 hänvisas till oberoende rapporter där det påpekas att myndigheternas motiveringar för att inte lämna ut information ofta är vaga och inte tydligt grundade i de undantag som föreskrivs genom lag. Under covid-19-pandemin motiverades det tillfälliga upphävandet av bestämmelserna i lagen om informationsfrihet mellan den 28 februari och den 15 april 2020 av operativa skäl snarare än av hälsoskäl . Lagarna om förtal har inte ändrats och håller för närvarande på att granskas i parlamentet. Mot bakgrund av konstitutionsdomstolens uttalande i frågan , vilket beskrivs i detalj i 2020 års rapport om rättsstatsprincipen och välkomnades av pressfrihetsorganisationerna, har emellertid risknivån för denna särskilda indikator sänkts i MPM 2021 . Den 22 juni 2021 konstaterade konstitutionsdomstolen att artikel 13 i presslagen – vad gäller föreskrifterna om fängelsestraff för förtal i pressen – stred mot konstitutionen och var oförenlig med artikel 10 i Europeiska konventionen om de mänskliga rättigheterna. Fysiska attacker, dödshot och andra former av trakasserier mot journalister är fortfarande ett problem. Sedan den senaste rapporten om rättsstatsprincipen har åtta varningar registrerats för Italien av Europarådets plattform för att främja skydd för journalistik och journalisters säkerhet . Varningarna har gällt mordbrand, fysiska angrepp, allvarliga trakasserier och näthot som skickats till det italienska pressförbundets ordförande. En av varningarna från april 2021 gäller påståenden om avlyssning av minst 15 journalister som arbetade med migrationsfrågor som en del av åklagarmyndighetens utredning av relationerna mellan icke-statliga organisationer och människohandlare. Europeiska och italienska sammanslutningar som företräder journalister har beskrivit detta som ett mycket allvarligt fall och en ”allvarlig kränkning av sekretessen för journalisters källor” . Trots upprepade uppmaningar från det italienska pressförbundet är skyddet av journalistiska källor och regelverket för journalisters tystnadsplikt fortfarande otillfredsställande . Som en följd av detta anges åter en medelhög risk för indikatorn för journalistyrkets standarder och skydd i MPM. Både MPM 2021 och olika berörda parter har lyft fram försämrade arbetsvillkor för journalister till följd av en växande klyfta mellan journalister och frilansare och en allmän minskning av nyhetsavdelningarnas personal som ett stort problem . Det italienska samordningscentrum som hanterar hot mot journalister, vilket inrättades 2017 och anses vara bästa praxis på EU-nivå, har registrerat ett stort antal hotfulla handlingar: 163 handlingar under 2020 och 63 mellan januari och mars 2021 . IV.Andra institutionella problem som rör kontroller och motvikter Italien är en parlamentarisk enhetsrepublik med en indirekt vald president . Parlamentet har två kamrar: det består av deputeradekammaren och senaten, som har samma befogenheter. Rätten att inleda lagstiftningsinitiativ tillfaller regeringen, parlamentsledamöterna, 50 000 medborgare, det nationella rådet för ekonomi och arbete samt regionrådet. Flera regionala ombudspersoner är ansvariga för att skydda personers friheter och rättigheter . Ministerutskottet för mänskliga rättigheter (CiDU) samverkar med det civila samhället, den akademiska världen och alla relevanta intressenter för att främja och skydda de mänskliga rättigheterna. Konsekvensbedömningar används regelbundet i förhand, men offentliga samråd och konsekvensbedömningar i efterhand är fortfarande begränsade . Enligt dekret nr 169/2017 från ministerrådets ordförande ska alla offentliga förvaltningar offentliggöra information om varje lagstiftningsinitiativ sex månader i förväg. Standardiserade förfaranden för analys av berörda parter har emellertid ännu inte införts . Den ökade användningen av digitala verktyg för offentliga samråd har förbättrat processens effektivitet. Framför allt har innovativa och interaktiva verktyg som ger användarna större möjligheter att vara delaktiga utvecklats med hjälp av plattformar. I vissa fall har användarna även fått feedback från den offentliga förvaltningen . Samråden genomförs emellertid främst med användning av traditionella tekniker . Konsekvensbedömningar i förhand används regelbundet, och användningen av bedömningar i efterhand har påbörjats. Under 2020 har bedömningar i efterhand framför allt utförts när det gäller de rättsakter som har identifierats i tvåårsplanerna för 2019 . Undantagsordningen i samband med covid-19-pandemin gäller fortfarande, och en ny parlamentarisk kommission kommer att inrättas för att stärka parlamentets roll under nödsituationer. I april 2021 utökade regeringen undantagsordningen fram till den 31 juli 2021, samtidigt som åtgärder vidtogs för att minska restriktionerna efter hand. Åtgärder för att hantera situationen under pandemin antogs fortlöpande av regeringen genom lagdekret , vilka träder i kraft omedelbart och sedan omvandlas till lagar av parlamentet . Ministerrådets ordförande kan även införa nödåtgärder direkt i form av ett dekret från Ministerrådets ordförande. I sådana fall måste regeringen presentera innehållet och de viktigaste målen för parlamentet före antagandet. Om denna presentation inte är möjlig av brådskande skäl lämnas ett uppföljningsmeddelande till kamrarna, vanligen var 15:e dag . På grund av covid-19-pandemin beslutade parlamentet under de första månaderna av undantagsordningen att endast granska brådskande rättsakter och eventuella frågor med anknytning till hälsokrisen. Det ordinarie arbetet återupptogs i maj 2020. För att säkerställa en central roll för parlamentet under covid-19-pandemin, och mer allmänt vid nödsituationer, föreslog senaten att en särskild tvåkammarkommission skulle inrättas för samråd om regeringsakter med anknytning till nödsituationen under pandemin. Denna kommission, som ännu inte har inrättats, skulle ha en rådgivande funktion och utgöra en länk till de lokala enheterna . Vissa åtgärder som antagits genom dekret från ministerrådets ordförande har överklagats vid förvaltningsdomstolar, vilka har bedömt deras proportionalitet med avseende på eventuella begränsningar av de grundläggande rättigheterna . Bestämmelsen om det tillfälliga upphävandet av preskriptionstiden överklagades vid konstitutionsdomstolen, som inte kunde påvisa någon risk för missbruk av lagstiftningsbefogenheten. Inga framsteg har gjorts när det gäller inrättandet av en oberoende människorättsinstitution . Skapandet av en oberoende nationell människorättsinstitution (NHRI) debatteras fortfarande . I oktober 2020 sammanfördes de två ursprungliga utkasten till förslag om skapande av en människorättsinstitution, som lades fram under 2018, till ett enda förslag av parlamentet. Den nya texten diskuteras för närvarande i deputeradekammarens kommission för främjande och skydd av de grundläggande rättigheterna . Syftet med förslaget är att inrätta en människorättsinstitution i linje med Parisprinciperna och FN:s rekommendationer. Utmaningar kvarstår för det offentliga rummet, men vissa aspekter av lagstiftningen har förbättrats när det gäller civilsamhällets organisationer som arbetar med migranter. I oktober 2020 genomfördes vissa förbättringar av lagstiftningen om civilsamhällets organisationer som arbetar med migranter, i synnerhet bestämmelserna om organisationer som utför sök- och räddningsinsatser till havs . Trots pandemin har samarbetet med civilsamhällets organisationer förstärkts . Problem kvarstår emellertid när det gäller komplexiteten i registreringsprocessen för icke-statliga organisationer och förseningar i genomförandet av lagen om harmonisering av reglerna för den ideella sektorn . Trots den senaste positiva utvecklingen med ogiltigförklaringen av ett mål mot en människorättsförsvarare som var aktiv på migrations- och asylområdet finns det fortfarande problem inom detta område . Dessutom anses det offentliga rummet fortfarande vara begränsat . Bilaga I: Källförteckning i alfabetisk ordning* * Förteckningen över bidrag som tagits emot i samband med samrådet inför 2021 års rapport om rättsstatsprincipen finns på https://ec.europa.eu/info/policies/justice-and-fundamental-rights/upholding-rule-law/rule-law/rule-law-mechanism/2021-rule-law-report-targeted-stakeholder-consultation . Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni (AGCOM), Osservatorio sul Giornalismo III edizione - La professione alla prova dell'emergenza Covid-19 - documento di consultazione pubblica, ( https://www.agcom.it/documents/10179/20594109/Comunicazione+23-11-2020/b6623771-dbaa-4ccb-baab-9520f87afbc8?version=1.0 ) Avdelningen för rättsliga frågor och lagstiftningsfrågor och avdelningen för relationer med parlamentet (2021), Bidrag från avdelningen för rättsliga frågor och lagstiftningsfrågor och avdelningen för relationer med parlamentet till 2021 års rapport om rättsstatsprincipen Centrum för mediernas mångfald och mediefrihet (2021), Övervakningsverktyget för mediepluralism 2021 – Rapport om Italien (infoga länk när den finns tillgänglig). Cepej (2020), Undersökning om rättssystemens funktion i EU:s medlemsstater Civicus, Kartläggning av det offentliga rummet – Italien ( https://monitor.civicus.org/country/italy/ ) Det konsultativa rådet för domare i Europa (2020), Yttrande nr 23, The role of associations of judges in supporting judicial independence Europarådet: Europarådets konferens för internationella icke-statliga organisationer (2019), Medborgerligt deltagande i beslutsförfarandet, informationsresa till Italien ( https://rm.coe.int/report-visit-of-the-conference-of-ingos-to-italy-2019/1680981493 )

Europarådet: Ministerkommittén (2010), Ministerkommitténs rekommendation CM/Rec(2010)12 till medlemsstaterna om domares oberoende, effektivitet och ansvar. Europarådets plattform för att främja skydd för journalistik och journalisters säkerhet – Italien ( https://www.coe.int/en/web/media-freedom/italy ) Europeiska kommissionen (2020), 2020 års rapport om rättsstatsprincipen – Situationen i fråga om rättstatssituationen i Europeiska unionen Europeiska kommissionen (2020), Rekommendation till rådets rekommendation om Italiens nationella reformprogram 2020 med avgivande av rådets yttrande om Italiens stabilitetsprogram 2020 ( https://eur-lex.europa.eu/legal-content/SV/TXT/?qid=1591720698631&uri=CELEX:52020DC0512 ) Europeiska kommissionen (2021), resultattavlan för rättsskipningen i EU. Europeiska unionens byrå för grundläggande rättigheter (2021), Bidrag från Europeiska unionens byrå för grundläggande rättigheter till 2021 års rapport om rättsstatsprincipen Europeiska unionens råd (2019), Rådets rekommendation av den 9 juli 2019 om Italiens nationella reformprogram 2019 med avgivande av rådets yttrande om Italiens stabilitetsprogram 2019 ( https://eur-lex.europa.eu/legal-content/SV/TXT/PDF/?uri=CELEX:32019H0905(12)&from=EN ) G20 (2015), Anti-Corruption Open Data Principles ( http://www.g20.utoronto.ca/2015/G20-Anti-Corruption-Open-Data-Principles.pdf ) Generaldirektoratet för kommunikation (2019), Flash Eurobarometer 482 om företagens inställning till korruption i EU. Generaldirektoratet för kommunikation (2020), Special Eurobarometer 502 om korruption. Greco (2019), Tredje utvärderingsomgången – Andra tillägget till den andra efterlevnadsrapporten om Italien avseende anklagelser om och öppenhet vid finansiering av politiska partier Greco (2021), Fjärde utvärderingsomgången – Andra efterlevnadsrapporten om Italien om att förebygga korruption beträffande parlamentsledamöter, domare och åklagare. Högsta förvaltningsdomstolen (2021), Bidrag från Högsta förvaltningsdomstolen till 2021 års rapport om rättsstatsprincipen Inrikesministeriet: Avdelningen för allmän säkerhet, Kriminalpolisens centrala direktorat (2020), Kränkande handlingar mot journalister (https://www.interno.gov.it/sites/default/files/2021-03/report_intimidazioni_giornalisti_febbraio_2021.pdf) Italiens myndighet för korruptionsbekämpning (2020), Analys av artiklarna i lagdekretet av den 16 juli 2020 ( https://www.anticorruzione.it/portal/rest/jcr/repository/collaboration/Digital Assets/anacdocs/Attivita/Pubblicazioni/RapportiStudi/ContrattiPubblici/Anac.DL76.2020.pdf ). Italiens myndighet för korruptionsbekämpning (2020), Dataanalys och utformning av indikatorer för korruptionsrisk i den nationella databasen över offentliga kontrakt, arbetsdokument nr 5, ( http://www.anticorruzione.it/portal/rest/jcr/repository/collaboration/Digital%20Assets/anacdocs/Attivita/Pubblicazioni/Collana%20scientifica%20Autorita/Collana%20scientifica%20Anac%20-%20Matteo%20Tro%C3%83%C2%ACa%20WP%20n.5.pdf ) Italiens myndighet för korruptionsbekämpning (2020), Förebyggande av korruption och öppenhet ( http://www.anticorruzione.it/portal/public/classic/Comunicazione/News/_news?id=8e7b24b70a77804261ad277e20798ed6 ). Italiens myndighet för korruptionsbekämpning, Databas över offentliga kontrakt (https://dati.anticorruzione.it/superset/dashboard/appalti/) (för dataanalys), (https://dati.anticorruzione.it/opendata/) (för plattformen med öppna data). Italiens regering (2019–2021), Fjärde nationella handlingsplanen för öppen förvaltning ( https://www.opengovpartnership.org/wp-content/uploads/2019/07/Italy-Action-Plan-2019-2021-English.pdf ) Italiens regering (2021), Information från Italien inför 2021 års rapport om rättsstatsprincipen.

Italiens regering, Plattformen Consultazione för offentliga samråd, ( http://www.consultazione.gov.it/it/ ). Italiens regering, Plattformen Partecipa för offentliga samråd ( https://partecipa.gov.it/?locale=en ) Italienska ministerrådets ordförandeskap – Avdelningen för information och offentliggörande, Fondo per il pluralismo e l'innovazione dell'informazione ( https://informazioneeditoria.gov.it/it/approfondimenti-e-normativa/fondo-per-il-pluralismo-e-linnovazione-dellinformazione/ ). Justitieministeriet (2021), Bidrag från justitieministeriet till 2021 års rapport om rättsstatsprincipen La Repubblica (2020), I Soldi di Change al Governantore: indagine sulla Fondazione di Toti ( https://genova.repubblica.it/cronaca/2020/01/22/news/i_soldi_di_change_al_governatore_indagine_sulla_fondazione_di_toti-246332702/ ) OECD (2017), Statement of the OECD Working Group on Bribery on Italy’s implementation of the Anti-Bribery Convention ( https://www.oecd.org/corruption/statement-of-the-oecd-working-group-on-bribery-on-italy-implementation-of-the-anti-bribery-convention.htm ) Reportrar utan gränser (2021), World Press Freedom Index Transparency International (2020), Debugging Democracy, Open data for political integrity in Europe Transparency International (2020), Soldi e politica: cosa ci dicono i dati, ( https://www.transparency.it/informati/blog/soldi-e-politica-cosa-ci-dicono-i-dati ) Transparency International (2021), Korruptionsindex 2020, ( https://www.transparency.org/en/cpi/2020/index/nzl ) Webbplats för ombudsmannen i Toscana ( http://www.difensorecivicotoscana.it ) Bilaga II: Landsbesök i Italien Kommissionens avdelningar höll virtuella möten i april 2021 med följande instanser: ·AGCOM (Medietillsynsmyndigheten) ·Myndigheten för korruptionsbekämpning (ANAC) ·Finanspolisens enhet för korruptionsbekämpning ·Antigone ·Artikel 21 ·Europeiska journalistförbundet ·Domstolsrådet

·Högsta förvaltningsdomstolen ·Revisionsrätten och åklagarmyndigheten vid revisionsrätten ·Kassationsdomstolen ·Infonodes ·Libera ·Justitieministeriet ·Nationella direktoratet för bekämpande av maffia och terrorism (DNAA) ·Nationella föreningen för magistratsdomare (ANM) ·Nationella advokatsamfundet ·Nationella förbundet för italiensk press ·Ossigeno per l’informazione ·Parlamentet ·Ministerrådets ordförandeskap ·Åklagarmyndigheten vid kassationsdomstolen ·The Good Lobby ·Transparency International * Kommissionen träffade även företrädare för följande organisationer vid ett antal horisontella möten: ·Amnesty International ·Center for Reproductive Rights ·Civicus

·Civil Liberties Union for Europe ·Civil Society Europe ·Europeiska kyrkokonferensen ·EuroCommerce ·European Center for Not-for-Profit Law ·Europeiska centrumet för press- och mediefrihet ·Europeiska medborgarforumet ·European Federation of Journalists ·European Partnership for Democracy ·Europeiska ungdomsforumet ·Front Line Defenders ·Human Rights House Foundation ·Human Rights Watch ·ILGA-Europa ·Internationella juristkommissionen ·Internationella federationen för mänskliga rättigheter ·International Planned Parenthood Federation European Network (IPPF EN) ·International Press Institute ·Nederländska Helsingforskommittén ·Open Society European Policy Institute