SV    SV  EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION 
Bryssel den 25.1.2006 
KOM(2006) 19 slutlig 
  
MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL RÅDET, 
EUROPAPARLAMENTET, EUROPEISKA EKONOMISKA OCH SOCIALA 
KOMMITTÉN SAMT REGIONKOMMITTÉN 
Det tematiska programmet ”Icke-statliga aktörer och lokala myndigheter i 
utvecklingsprocessen” 
 
SV 2   SV INNEHÅLLSFÖRTECKNING 
1. Inledning ................................................................................................................... ... 3 
2. Bakgrund.................................................................................................................... .. 4 
2.1. Analys av temat........................................................................................................... .4  
2.2. Politisk ram .............................................................................................................. .... 5 
2.3. Tidigare erfarenheter.................................................................................................... 6  
2.4. Grunder för ett tematiskt tillvägagångssätt .................................................................. 6 3. Det tematiska programmet ........................................................................................... 8 3.1. Räckvidd .................................................................................................................. .... 8 
3.1.1. Stödberättigade aktörer ................................................................................................ 8  
3.1.2. Typer av åtgärder som kan få stöd ............................................................................... 9 3.1.3. Geografisk täckning ..................................................................................................... 9 
3.2. Principer för planeringen............................................................................................ 10 3.3. Mål ....................................................................................................................... ...... 10 
3.4. Prioriteringar ............................................................................................................ .. 11 
BILAGA- Sammanfattning av tidigare erfarenheter................................................................ 12 
 
SV 3   SV MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL RÅDET, 
EUROPAPARLAMENTET, EUROPEISKA EKONOMISKA OCH SOCIALA 
KOMMITTÉN SAMT REGIONKOMMITTÉN 
Det tematiska programmet ”Icke-statliga aktörer och lokala myndigheter i 
utvecklingsprocessen” 
1. I NLEDNING  
För att rationalisera och förenkla den la gstiftning som för nä rvarande reglerar 
gemenskapens yttre åtgärder har Europeiska  kommissionen föreslagit sex nya instrument 
inom budgetplanen för 2007–2013. Tre instrument (instrumentet för humanitärt bistånd, 
stabilitetsinstrumentet och instrumentet för makroekonomiskt bistånd) är av övergripande 
natur för att tillgodose särskild a behov och omständigheter. Tre instrument (instrumentet 
inför anslutningen, instrumentet fö r den europeiska grannskaps- och 
partnerskapspolitiken och instrumentet för utvecklingssamarbete och ekonomiskt 
samarbete) är utformade i syfte att täcka ett visst geografiskt område och för att 
genomföra särskilda strategier . Dessa instrument kommer i framtiden att utgöra rättslig 
grund för gemenskapens utgifter för program men för externt samarbete, däribland de 
tematiska programmen, och kommer att ersätta de gällande tematiska förordningarna. 
Enligt dessa förslag erbjuder de tematis ka programmen ett klart mervärde och 
kompletterar de geografiska programme n, som förblir den främsta ramen för 
gemenskapens samarbete med tredjeländer1. 
Kommissionen har förbundit sig att inleda diskussioner med Europaparlamentet och 
rådet om räckvidden, målen och prioriteringar na för varje tematiskt program på grundval 
av formella meddelanden till de båda instit utionerna. Denna process kommer att resultera 
i politiska riktlinjer för den efterföljande pr ogramplaneringen, särskilt för de tematiska 
strategidokument som kommer att utform as i enlighet med de ovan nämnda 
instrumenten.  
Kommissionen har hållit ett ingående offentligt samråd för att sörja för att många olika 
typer av aktörer är med om att faststäl la huvuddragen i programmet. Programmet är 
baserat på resultatet av detta samråd (se webbplatsen för Generaldirektoratet för 
utveckling för en fullständig rapport om det offentliga samrådet).  
                                                 
1 Se meddelandet från kommissionen till rådet och Europaparlamentet om ”Yttre åtgärder via 
tematiska program inom ramen för den kommande budgetplanen för perioden 2007–2013”, KOM(2005) 324 slutlig, 3.8.2005. 
 
SV 4   SV 2. B AKGRUND  
2.1. Analys av temat 
Egenansvar och deltagande är nyckelprincip er i EU:s utvecklingspolitik i enlighet med 
vad som fastställs i förklaringen ”E uropeiskt samförstånd om utveckling”2. För att dessa 
principer skall kunna tillämpas på ett effek tivt sätt har kommissionen en viktig roll att 
spela när det gäller att underlätta och främja  dialogen mellan statliga och icke-statliga 
aktörer om prioriteringar och strategier för utveck ling i partnerländerna.  
Stöd till kapacitetsutveckling inom länderna på olika områden och nivåer är mycket 
viktigt i detta sammanhang. Myndigheterna i pa rtnerländerna visar en  allt starkare vilja 
att främja tillvägagångssätt som bygger på de ltagande. De inbegrip er i allt högre grad 
sina civila samhällen i utarbetandet och ge nomförandet av utvecklingsstrategier och gör 
det lättare för dem att få tillg ång till finansiering. På grund av  situationen i landet eller de 
centrala myndigheternas inställn ing kan emellertid aktörern a i vissa fall delta endast 
delvis, i mycket begränsad utsträckning eller, i extrema fall, inte alls.  
Detta program är avsett att efterträda bå de de nuvarande samfinansieringsprogrammen 
för icke-statliga organisationer och de d ecentraliserade samarbetsprogrammen. Det är 
”aktörsinriktat” istället för att vara ”sektors inriktat”. Det kommer att stödja aktörernas 
”initiativrätt” genom att tilhandahålla medel för deras ”egna initiativ” när geografiska 
program inte är rätt instrument. Det kommer också att komplettera det stöd som kan beviljas samma aktörer inom ramen för a ndra ”sektorsinriktade” tematiska program, 
särskilt programmet för demokra ti och mänskliga rättigheter.  
I detta meddelande ges politiska riktlinjer för ett aktörsinriktat tematiskt program som 
bör vara förvaltningsbart, kunna bistå de geografiska programmen och komplettera 
övriga tematiska program. Riktlinjerna varierar beroende på aktörerna. Hänsyn tas till varje aktörs mervärde med avseende på pr ogrammets räckvidd och aktörens egenskaper, 
behov och begränsningar (kapacitet, potenti al, särskilda intresseområden, ekonomiska 
resurser) för att det skall kunna fastställa s hur aktörerna bäst  kan delta i EU:s 
utvecklingspolitik. Den aktörsin riktade strategin erkänner att organisationerna för det 
civila samhället är nyckelaktör er i tillhandahållandet av bist ånd och är viktiga medspelare 
i utformningen av politiken. Detta program kommer därför att göra det möjligt för det civila samhället att utöva sin egen initiativrätt, utveckla nyskapande metoder och göra processen dynamisk.  
De icke-statliga aktörernas merv ärde ligger i deras oberoende av  staten, i deras närhet till 
de fastställda målgrupperna och förmåga at t förstå och formulera dessa gruppers 
särskilda intressen, i den kunskap och erfare nhet som de för med sig samt i deras 
förmåga att överbrygga gapet mellan strategi ska mål och deras uppfyllande i praktiken.  
När det gäller de icke-statliga aktörern a bör det framhållas hur olika typer av 
organisationer bidrar till utvecklingsprocessen. Icke-statliga organisationer gör medborgarnas och gräsrotsorganisationernas rö ster hörda i politiska debatter och bidrar 
effektivt till utvecklingsverksamheten. Arbets givar- och arbetstagarorganisationer spelar 
                                                
 
2 Europeiska unionens råd, dokument nr 14821/05, 22 november 2005. 
 
SV 5   SV en central roll när det gäller att främja den sociala dialogen och dä rigenom bidra till att 
skapa hållbar tillväxt och anständiga arbetsti llfällen för alla. Ober oende politiska grupper 
kan bidra till att främja de demokratiska principerna och kontakt mellan medborgare och 
politiska representanter. Universiteten kan fö rbättra det civila samhällets analytiska 
förmåga och forskningskapacitet samt  nord-syd- och syd-syd-nätverk.  
Lokala myndigheter bör företrädesvis stödj as genom decentraliseringsprocesser inom 
ramen för geografiska program. De står em ellertid medborgarna betydligt närmare än 
andra offentliga institutioner och kan göra det lättare för medborgarna att delta i utvecklingsprocessen, underlätta samspelet mellan medborgarna och staten samt bygga 
broar mellan EU-medborgarna och medborgarna i partnerländerna.  
Huvuddragen i detta förslag kan sammanfattas enligt följande:  
– I princip kan alla organisationer inom det ci vila samhället och a lla lokala myndigheter 
i EU och i partnerländerna komma i fråga för finansiering inom ramen för detta tematiska program.  
– Huvuddelen av bidragen kommer att gå till stödåtgärder på platsen i 
utvecklingsländerna. Programmet kommer emellertid också att ägna särskild 
uppmärksamhet åt åtgärder som främjar medvetenhet och utbildning i fråga om 
utveckling. Även verksamhet som underlä ttar samordning mellan olika nätverk av 
aktörer kan komma i fråga för finansiering.  
– De olika typerna av åtgärd er kommer att genomföras i utvecklingsländer som omfattas 
av instrumentet för utvecklingssamarbete och ekonomiskt samarbete och i alla länder 
som omfattas av det europeiska granns kaps- och partnerskapsinstrumentet.  
– EU-medlemsstaterna och de anslutande länderna är stödberättigade endast när det 
gäller åtgärder som främjar medvetenhet och utbildning i fråga om utveckling och när 
det gäller samordning mellan nä tverk av aktörer inom EU.  
– Särskilda prioriterade åtgä rder och närmare uppgifter om programmets räckvidd 
kommer att fastställas i ett flerårig t programplaneringsdokument (tematiskt 
strategidokument).  
2.2. Politisk ram 
Att göra icke-statliga aktörer och lokala myndigheter delakt iga i utvecklingsprocessen, 
bl.a. genom dialog och ekonomiskt stöd, är  en väletablerad  princip i EU:s 
utvecklingsstrategi och återspeglas i ett an tal av kommissionens policydokument och i 
andra EU-institutioners slutsatser, resolutioner och yttranden
3.  
”Europeiskt samförstånd om utveckling” 
”EU stödjer ett brett deltagande av alla berörda aktörer i ländernas utveckling och 
                                                 
3 ”Europeiskt samförstånd om utveckling” (EU:s råd - 14820/05, 22.11.2005), ”Icke-statliga 
aktörers deltagande i Europeiska gemenskapens utvecklingspolitik” – KOM(2002) 598, 
7.11.2002, rådets slutsatser av den 19 maj 2003, Europaparlamentets resolution av den 4 september 2003, Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande av den 16 juli 2003. 
 
SV 6   SV uppmuntrar samhällets alla delar att medverka.  Det civila samhället, särskilt näringslivets 
och arbetsmarknadens organisationer, t.ex. f ackföreningar, arbetsgivarorganisationer och 
den privata sektorn, icke-statliga organisa tioner och andra icke-statliga aktörer i 
partnerländerna, spelar en viktig roll som främjare av demokrati,  social rättvisa och 
mänskliga rättigheter. EU kommer att öka s itt stöd till de icke-statliga aktörernas 
kapacitetsuppbyggnad för att stärka deras röst i utvecklingsprocessen och för att främja 
en politisk, social och ekonomisk dialog. Det europeiska civila samhällets viktiga roll 
kommer också att erkännas. Därför kommer EU att ägna särskild uppmärksamhet åt 
utbildning i frågor som rör utveckling oc h åt att höja medve tenheten bland EU:s 
medborgare. 
Detta speglas även i partnerskaps- och sa marbetsavtalen. Partnerskapsdimensionen i 
samarbetet mellan länderna i Afrika, Västindi en och Stilla havet ( AVS-länderna) och EU 
har lett till att ti llvägagångssätt som bygger på delt agande kunnat uppkomma, gradvis 
konsolideras och formaliseras på utvecklingsområ det. Deltagande är en uttrycklig princip 
för samarbetet mellan AVS och EU och om fattar många olika typer av aktörer. I 
samband med att Cotonouavtalet nyligen sågs över blev det möjligt att ytterligare stärka 
detta tillvägagångssätt, först genom att underlätta tillgången till finansiering på grundval 
av dialogen om programplanering och därefter genom att utvidga tillvägagångssättet till att omfatta de lokala myndigheterna
4. Det finns också i EU:s samarbete med andra 
geografiska grupper såsom Asien, Latinamerika och grannländern a en allmän tendens till 
ökat deltagande från det civila samhällets  organisationer, bl.a. i politiska dialoger5. Det 
civila samhällets deltagande är således en in tegrerad del av EU:s normala arbetsmetoder.  
Den europeiska grannskapspolitiken syftar til l att skapa ett privilegierat partnerskap med 
grannländerna, knyta dem närmare till EU och erbjuda dem en andel av gemenskapens 
inre marknad i förening med stöd för dialog, reform och social och ekonomisk utveckling. Grannskapspolitiken har en tyd lig inriktning på inte gration, men omfattar 
vanligtvis också betydande  utvecklingsaspekter. Fatt igdomsminskning och social 
utveckling är mål som kommer att bidra till at t skapa större välstånd, rättvisa och därmed 
stabila samhällen i dessa länder, som till största delen är utvecklingsländer. De instrument som kan tillhandahålla tekniskt och ekonomiskt stöd till denna politik 
kommer vid behov att omfatta bästa metoder i fråga om utveckling för att främja en 
effektiv förvaltning och ett effektivt ge nomförande. Tillvägagångssätt som bygger på 
deltagande ingår tveklöst bland dessa ”b ästa metoder i fråga om utveckling”. 
2.3. Tidigare erfarenheter och lärdomar som dragits 
Såväl EU:s samfinansiering av icke-sta tliga organisationer som decentraliserade 
samarbetsprogram har lett till en gradvi s konsolidering av policiynstrument på 
utvecklingsområdet som är aktörsinriktade oc h stöder aktörers initiativrätt. Tidigare 
erfarenheter (se bilaga) och utvärderingar sa mt diskussioner med de olika deltagande 
parterna visar att strategiska partnerskap mellan EU och andra aktörer än centrala 
myndigheter inte förefaller utnyttjas till sin fu lla potential. Detta verkar inte ha något 
samband med ramen för politike n, utan beror huvudsakligen på 
                                                
 
4 Det reviderade Cotonouavtalet, artiklarna 4, 6, 58 och bilaga IV, artiklarna 4 och 15.  
5 Se särskilt artikel 43 i den politiska dialogen och samarbetsavtalen med länderna i Centralamerika 
och Andinska gemenskapen. 
 
SV 7   SV finansieringsförordningarnas krav och på  att bestämmelserna och villkoren för 
tillämpningen ofta ändras. Samtidigt har anta let förslag som lagts fram för finansiering 
ökat betydligt utan att kommissionens persona lresurser ökat på samma sätt för att hantera 
dessa frågor. Kommissionen undersöker för närvarande nya möjligheter för 
urvalsförfaranden i syfte att minska de n administrativa bördan, bättre målinrikta 
förslagsinfordringarna och göra det lättare fö r små icke-statliga organisationer att få 
tillgång till finansiering. Ett segmenterat oc h aktörsinriktat tillvägagångssätt bör kunna 
bidra till att skapa en innovativ  och enklare metod för samfin ansiering av dessa aktörer. 
2.4. Grunder för ett tema tiskt tillvägagångssätt 
Utöver stöd till icke-statliga aktörer inom alla former av program som rör humanitärt 
bistånd och utvecklingssamarbete (såväl geografiska som tematiska) behövs det ett 
aktörsinriktat tematiskt program med tillräckliga finansiella resurser.  
– Om samarbetet via geografiska program är begränsat, som t.ex. i samband med svåra 
partnerskap6, kan EU tack vare programmet förbli engagerat, direkt stödja 
befolkningsgrupper, underlätta  tillhandahållandet av bi stånd och tillgången till 
bastjänster, förbättra dem okratiseringsprocesserna och underlätta de fredsskapande 
processerna i sådana situationer. Detta  bör kunna utgöra ett komplement till de 
offentliga institutionernas arbete på dessa områden.  
– Om samarbetet fungerar och partnerskapet är effektivt kommer de insatser som 
finansieras av programmet a tt komplettera och förbättr a land- och regionbaserade 
samarbetsprogram genom att stödja aktörer som inför nya metoder och 
tillvägagångssätt, i syfte att bättre inte grera övergripande prioriteringar på ett 
holistiskt sätt, underlätta gräsrotsorganisa tioners eller särskild a gruppers deltagande, 
främja jämställdheten mellan könen samt bygga upp kapacitet på nya områden såsom 
rättvis handel, miljöskydd m.m. 
– Programmet kommer att bidra till att bygga upp förtroendet mellan statliga och icke-
statliga aktörer exempelvis i fråga om po litiska diskussioner, tillhandahållande av 
bastjänster etc. i syfte att göra det lättare för dem att gradvis integreras i geografiska 
program där detta ännu inte är fallet. 
– Programmet kommer att bidra till att höja allmänhetens medvetenhet om 
utvecklingsfrågor och främja utbildning på utvecklingsområdet i EU för att förankra 
utvecklingspolitiken i europeiska samh ällen, öka EU-allmänhetens stöd för 
fattigdomsbekämpande åtgärder och för rättv isare förhållanden mellan industriländer 
och utvecklingsländer, ändra inställningen inom EU till de frågor och svårigheter som utvecklingsländerna och deras befolkningar står inför samt främja den sociala 
dimensionen av globaliseringen.  
                                                
 
6 Ett svårt partnerskap är ett partnerskap där de vanliga samarbetsinstrumenten inte till fullo kan 
användas till stöd för initiativ från andra aktörer än de centrala myndigheterna för att en av 
följande situationer föreligger: 1) samarbetet med landet har avbrutits, 2) myndigheterna i landet har inte som mål att minska fattigdomen och följ er inte andra grundläggande utvecklingspolitiska 
mål såsom goda styrelseformer och det civila samhällets och decentraliserade myndigheters 
deltagande i styret, 3) dialogen i landet om en utveckling som bygger på delaktighet är mycket begränsad. 
 
SV 8   SV – Programmet kommer att stödja åtgärder som syftar till att stärka samordningen och 
samspelet mellan aktörerna och EU:s institutioner i syfte att underlätta nätverksskapande och interaktion.  
– Det blir genom programmet möjligt a tt stödja aktörernas initiativ till 
kapacitetsutveckling inom landet för deltagande i politiska debatter och 
tillhandahållande av bastjä nster (hälso- och sjukvård, ut bildning, arbete, säkerhet, 
däribland konfliktförebyggande åtgärder, katastrofberedskap etc.) på lokal nivå där de 
geografiska programmen inte kan användas eller där det be hövs nyskapande metoder. 
Det faktum att programmet kan inbegripa et t stort antal statliga och icke-statliga 
aktörer från såväl EU som partnerlände rna är ett av programmets mervärden.  
– Generellt sett kommer programmet att stödja ak törernas rätt att ta initiativ som tjänar 
som komplement till de geografiska program men, genom att finansiera deras egna 
initiativ snarare än att i detalj fastställa verksamhet i samband med vilken det kan beviljas stöd till ”genomförandepartner”. Det är emellertid vi ktigt att programmet 
bidrar till att bibehålla till räcklig förenlighet med andra utvecklingsåtgärder som stöds 
av EU:s och partnerländernas utvecklings strategier med stöd från de geografiska 
programmen. Komplementariteten mellan de tta tematiska program och andra EU-
finansierade program bör maximeras
7.  
3. D ET TEMATISKA PROGRAMMET  
3.1. Räckvidd 
I detta meddelande ges allmänna politiska riktlinjer för program mets räckvidd. I det 
fleråriga tematiska strategidokumentet8 kommer dessa riktlinje r att utarbetas mer 
detaljerat och det kommer att fastställas pr ioriteringar på olika nivåer (beträffande 
länderna och åtgärdstyperna sa mt i fråga om aktörerna, t.ex. samfinansieringsnivåerna 
och villkoren för stödberättigande av stat liga aktörer) för att må linrikta programmet. 
Programmet kommer främst att inriktas på åtgä rder på platsen och kommer i första hand 
att genomföras i utvecklingslä nder och regioner där de ge ografiska programmen inte 
tillhandahåller något stöd eller finansiellt bi drag till icke-statliga aktörer och lokala 
myndigheter p.g.a. svag politisk vilja, i delregioner som ligger utanför räckvidden för programmet för landet, samt i samband med sv åra partnerskap, bräcklig  statsbildning, en 
situation efter konflikt, po litisk instabil itet etc.  
3.1.1. Stödberättigade aktörer 
Många olika typer av icke-vinstdrivande aktö rer från EU och partnerländerna kommer att 
vara berättigade till stöd från programmet.  De förväntas kunna engagera medborgarna i 
                                                
 
7 I detta dokument avses med förenlighet att en åtgärd inte minskar en annan åtgärds effektivitet 
eller verkan (på samma område eller ett annat område). Med komplementaritet avses uppdelning 
av arbetet på grundval av varje aktörs mervärde. 
8 Relevanta artiklar om instrumentet för utvecklingssamarbete och ekonomiskt samarbete och det 
europeiska grannskaps- och partnerskapsinstrumentet. 
 
SV 9   SV utvecklingsfrågor, tillgodose befolkningens behov, verka på ett öppet och ansvarsfullt 
sätt och kunna visa sina särskilda färdigheter.  
Alla typer av icke-statliga aktörer, bl.a. icke-statliga organisati oner, fackföreningar, 
miljövårdsgrupper, universitet och politiska sammanslutningar, kan få finansiellt stöd 
inom ramen för programmet. Dessutom kan lokala myndigheter få finansiellt stöd för verksamhet i särskilda sammanhang om det kan fastställas att det skapar mervärde och 
om verksamheten inte kan genomföras inom ramen för de geografiska programmen.  
Detta mycket breda aktörsinriktade tillvägagångssätt kommer att preciseras i det fleråriga 
tematiska strategidokumentet. Mer detaljerade kriterier för de olika aktörernas rätt till 
stöd kan fastställas med beakta nde av deras respektive merv ärde, förmåga och särskilda 
behov och begränsningar (även på finansiell  nivå) när det gäller att genomföra de 
prioriteringar som anges i det tematiska st rategidokumentet. Beroende på vilka de 
prioriterade åtgärderna är kan antingen det tematiska strategi dokumentet eller dess 
genomförandedokument innehålla uppgifter om hur  de olika aktörerna kan få tillgång till 
finansiering (procent av samfinansiering, typ av  åtgärder etc.). Det kommer att tas hänsyn 
till att aktörerna också kan komma i fråga för stöd från andra EU-fin ansierade program.  
3.1.2. Typer av åtgärder som kan få stöd 
Det tematiska programmet kommer att respektera  de stödberättigade aktörernas rätt att ta 
initiativ genom att ge dem fina nsiellt bistånd för genomförande  av tre typer av åtgärder: 
– Den största delen av bidraget kommer att gå till åtgärder i utvecklingsländer och 
regioner som 1) stärker utveckling som bygge r på deltagande, 2) stöder de berörda 
aktörernas kapacitetsuppbyggnad på nationell eller regional nivå samt 3) främjar 
ömsesidig förståelse. Denna åtgärdstyp ko mmer vid behov att omfatta åtgärder som 
syftar till att underlätta medborgarnas ak tiva engagemang i utvecklingsprocesserna 
och till att stärka deras fö rmåga att vidta åtgärder. 
– Höja medvetenheten om utveckling och tillhandahålla utbildning om 
utvecklingsfrågor i EU och de anslutande länderna.  
– Samordning och kommunikation mellan det civ ila samhället och nätverk av lokala 
myndigheter såväl inom deras organisationer som mellan ol ika typer av aktörer som 
deltar i den allmänna europeiska debatten om utveckling.   
Det kommer i det fleråriga tematiska strategi dokumentet att närmare fastställas vilka 
åtgärder som prioriteras på dessa olika områden. De geografiska programmen kommer 
därvid att beaktas, men inte utgöra någon strikt  ram; man respekterar på så sätt aktörernas 
initiativrätt genom att stödja deras egna initiativ.  
Alla dessa typer av åtgärder får genomföras i ett eller mer än ett land på regional nivå 
eller över de regionala gränsern a. De får alla finansieras genom stöd till enskilda projekt.  
3.1.3. Geografisk täckning 
I enlighet med förklaringen ”Europeiskt samf örstånd om utveckling” kommer åtgärder i 
alla utvecklingsländer, enligt förteckningen över mottagare av offentligt utvecklingsbistånd, att vara berättigade till finansiering inom ramen för detta tematiska 
 
SV 10   SV program9. Dessa länder omfattas av instrume ntet för utvecklingssamarbete och 
ekonomiskt samarbete och av det europeiska grannskaps- och partne rskapsinstrumentet.  
De allmänna kriterierna för länders stödberätt igande kommer att fast ställas närmare i det 
fleråriga tematiska strategidokumentet. Det ka n omfatta kriterier för fastställande av 
prioriterade länder och regioner.  
EU-medlemsstaterna och de anslutande lände rna kommer att omfattas av den geografiska 
räckvidden av det tematiska programmet endast i fråga om åtgärder som syftar till att främja medvetenhet och utbildning på utvecklingsområdet och i fråga om 
samordningsverksamhet.  
3.2. Principer för programplaneringen 
Kommissionen kommer att fatta beslut om  fyraåriga (2007–2010) och därefter om 
treåriga (2011–2013) tematiska strategidokument (programplan eringsdokument) efter det 
att kommittéförfarandena ägt rum. Det kommer i dessa dokument att fastställas mer detaljerade kriterier för urval av priorite rade länder och regioner samt prioriterade 
åtgärder. De mest relevanta aktörerna kommer  vid behov att inbegripas i olika faser av 
programplaneringen.  
Kommissionen kommer på grundva l av denna fleråriga programplanering att utarbeta 
årliga åtgärdsprogram där det fastställs v ilka prioriterade åtgärder som skall stödjas, 
liksom specifika mål, förväntade resultat samt vägledande belopp.  
I fråga om halvtidsöversynen kommer det att gör as en extern utvärdering av åtgärderna 
under de första tre åren (2007–2009) som unde rlag för utarbetandet av det andra 
tematiska strategidokumentet (2011–2013). Rapporterna kommer att överlämnas till och diskuteras med medlemsstaterna och Europaparlamentet. 
Programmet skall genomföras i överensstämmelse med reformen av förvaltningen av 
biståndet till tredjela nd (2000), som bland annat föreskrive r att ansvaret fö r förvaltningen 
vid behov kan delegeras till EU:s delegationer.  När det gäller icke-s tatliga organisationer 
kommer kommissionen att anta  en kommissionsomfattande de finiton av icke-statliga 
organisationer och skapa en kunskapsdatabas  om icke-statliga organisationer, där 
kommissionens anställda vid såväl huvudkontor som delegationer lätt kan få tillgång till 
kvantitativ och kvalitativ information om alla gemenskapens icke-statliga 
partnerorganisationer. 
För att sörja för geografisk förenlighet me llan de olika åtgärderna kommer man i det 
tematiska strategidokumentet att analysera st öd till åtgärder med liknande räckvidd inom 
geografiska och tematiska program, men även  inom andra relevanta budgetposter som 
förvaltas av EU. En sådan analys bör i största möjliga mån utföras även i fråga om åtgärder som stöds av medlemsstater oc h andra givare. Lands trategidokument och 
regionala strategidokument för de berörda lä nderna och regionerna bör ta hänsyn till 
detta och ge en samlad bild av alla  finansiella instrument och program.  
                                                
 
9 Förteckningen över mottagare av offentligt utveck lingsbistånd kommer att fastställas av OECD:s 
kommitté för utvecklingsbistånd i april 2006. Europeiska unionens råd, dokument nr 14821/05, 22 november 2005. 
 
SV 11   SV 3.3. Mål 
Detta program är i första hand ett utvecklings politiskt instrument. Såväl dess allmänna 
mål som målen för varje stödberättigad ty p av åtgärd är förenliga med den nya 
förklaringen om EU:s ut vecklingspolitik, ”Europeiskt samförstånd om utveckling”10. Det 
främsta och övergripande målet är utrotnin g av fattigdomen inom ramen för hållbar 
utveckling, inbegripet ett fortsatt strävande efter att uppnå millenniemålen för utveckling. 
Andra viktiga mål (som fastställs i Europe iskt samförstånd) är ett gott styre och 
mänskliga rättigheter, som är övergripande fr ågor som bör integreras i alla åtgärder i 
partnerländerna. De olika åtgärdstyperna bör bidra till dessa mål på följande sätt: 
– Åtgärderna i partnerländer och regioner bör främja ett integrerat och starkt samhälle. 
Målen är att 1) gynna befolkningsgrupper som är utom räckhåll för allmänna tjänster 
och resurser och som inte är inbegripna  i utformningen av politiken, 2) stärka 
kapaciteten hos det civila samhällets organisa tioner i partnerländerna, så att de lättare 
kan vara med om att fastställa och genomför a strategier för hållbar utveckling samt 3) 
underlätta samspelet mellan st atliga och icke-statliga ak törer i olika sammanhang. 
Man kommer att vinnlägga sig om att identifiera och inrikta sig på aktörer från särskilt 
marginaliserade och utsatta grupper. Åtgärd erna kan också omfatta verksamhet som 
syftar till att stärka medborgarnas förmåga a tt vidta åtgärder, försvara sina rättigheter 
och delta i den politiska debatten på l okal, nationell och internationell nivå.  
– Åtgärder som främjar medvetenhet och utbil dning i fråga om utvecklingsverksamhet i 
EU och anslutande länder syftar till att göra den europeiska befolkningen mer medveten om utvecklingsfrågor. De ökar EU-allmänhetens aktiva stöd för fattigdomsbekämpande åtgärder och strategier  för hållbar utveckli ng i partnerländerna 
samt för rättvisare förhållanden mellan industriländer och utvecklingsländer och 
stärker det civila samhällets roll som en faktor för framsteg och förändring.  
– Samordningsverksamheten mellan nätverk in om det civila samhället, inom deras 
organisationer och med EU:s institutioner, syftar till ett effektivare samarbete genom att främja synergi och sörja för en str ukturerad dialog. Samordningsåtgärderna 
kommer att bidra till att öka aktörernas trovärdighet, synli ghet och inverkan.  
3.4. Prioriteringar 
Följande allmänna prioriteringar kan fast ställas för att målen med det tematiska 
programmet skall kunna uppnås:  
– Underlätta aktörernas deltagande när en  ogynnsam situation föreligger, t.ex. i 
samband med svåra partnerskap, vid instabil a situationer eller konf liktsituationer, när 
det civila samhällets aktörer inte har någon status, vid bristfälligt styre etc. 
– Stärka kapacitetsutvecklingen och uppmuntra större deltagande i utvecklingsprocessen 
i partnerländer och regioner. 
– Främja gränsöverskridande och regionala initiativ för att komplettera geografiska 
program och främja kontakt och förbindelser mellan aktörerna. 
                                                
 
10 Europeiska unionens råd, dokument nr 14821/05, 22 november 2005. 
 
SV 12   SV – Främja starka partnerskap mellan olika aktörer från EU och partnerländerna. 
– Stödja initiativ som stärker kapaci tetsuppbyggnad inom arbetsgivar- och 
arbetstagarorganisationer, främja faststäl landet av mekanismer och strukturer för 
social dialog och förespråka större frih et för arbetsmarknadens parter i ogynnsamma 
situationer. 
– Främja medborgarnas aktiva engagemang ge nom åtgärder som syftar till ökad 
medvetenhet och utbildning, informationsinsatser och kampanjer i fråga om utveckling. 
– Öka samstämmigheten rörande utveckling inom  utbildningen och genom att sörja för 
att barn och ungdomar får tillgång till  utbildning om utvecklingsfrågor. 
– Stärka strukturerna för dialog och inform ationsutbyte mellan intresseorganisationer 
genom att främja nätverk, utbyte av bä sta metoder samt nord-syd- och syd-syd-
förbindelser.  
 
SV 13   SV BILAGA   
ANNEX  - SUMMARY OF PAST EXPERIENCE  
Different types of stakeholders (non-state acto rs and local authoritie s) other than central 
governments both from the EU and partner countries are eligib le for funding under 
thematic and geographic programmes. They are expected to be able to mobilize citizens 
for development, to address the needs of th e population, to operate in a transparent and 
accountable manner and to prove  their specific competencies. These actors implement 
their own initiatives, but also act as “imple menting partners” for pre-defined thematic 
and geographic priorities . Eligibility in this context has been limited to non-profit making 
activities and this criterion should be uphe ld. Profit making activities should not be 
eligible for funding under the programme since other specific instruments are available 
for them. 
Civil society organisations and networks fr om the EU, particularly development NGOs, 
have been involved for years in regular pol icy dialogue and consu ltation within the EU. 
Their initiatives and interventions, funded by the EC, have shown NGOs’ added value 
both in the EU and in partne r countries, by contributing to development policy objectives 
and supporting capacity development processes. Supporting NGOs has brought 
innovative approaches and partnerships in civil society to the development process. 
Compared to public institutions, NGOs are in a better position to reach and give voice to 
the grassroots. Their capacity to work and e ffectively deliver even in the most difficult 
environments, as well as their ability to  mobilise EU constituencies in support of 
development policy issues, are also part of th eir contribution to the development process. 
The European Parliament has underscored th e specific and irreplaceable role and the 
utility and effectiveness of NGOs ’ development activities, stre ssing their crucial work in 
favour of disadvantaged groups in the devel oping countries, the need to maintain their 
freedom of action, and the essential role they play in promoting human rights and 
grassroots democratisation11.  
More recently, economic and social partners and interest groups have emerged in the 
process, very actively and constructivel y supported by the European Economic and 
Social Committee and by local and regional auth orities from the EU, with the progressive 
involvement of the Committee of the Regions,  plus other actors, such as political 
foundations and universities, and their respective networks . Although their access to EC 
funding and involvement in programme implemen tation have been limited so far, they 
advocate specific and differentiated issues that  are relevant to the development agenda 
and participate in development policy dial ogues and consultations both in the EU and 
partner countries.  
In addition to geographical programmes and humanitarian assistance, different actors 
have access to a number of thematic budget lines (EIDHR, food security, environment 
and tropical forests, anti-personnel mines, ge nder, and health) and to the Rapid Reaction 
Mechanism. Among these various instruments, the NGO co-financing budget line, 
                                                 
11 Resolution of 14 May 1992 on the role of NGOs in development cooperation (OJ C 150, 
15.6.1992). 
 
SV 14   SV created in 1976, best symbolises the pa rtnership between the EU and NGOs on 
development cooperation. Its size has gradually increased, from EUR 2.5 million to EUR 200 million a year. Since 1979, 10% of the total allocation has supported awareness 
raising and development e ducation interventions.  
Since 1998, the legal basis for the NGO co financing budget line is Council Regulation 
(EC) n° 1658/98. It fosters quality partners hips for development objectives between 
NGOs from the EU and civil society organiza tions in developing countries, so that the 
budget line preserves the right of initiative in de veloping countries and allows active 
participation by European citizens in the deve lopment process. Under the Regulation, the 
budget line cofinances with European NGOs: (i) operations aimed at  meeting the basic 
needs of the poorest sections of the population in developing countri es, (ii) schemes to 
raise European public awareness of developm ent issues in developing countries, in 
particular relations between developing a nd developed countries, (iii) measures to 
strengthen cooperation and coordination be tween NGOs in the Member States and 
between such NGOs and Community instit utions. The Commission evaluated the 
instrument after three years, i.e., in mid-2001.
12 
Since the EU’s enlargement to ten new member states on 1 May 2004, NGOs from new 
Member States have had access to funding under the budget line. In addition, awareness 
raising and development education interven tions in and involving NGOs from the new 
Member States have become a strategic prior ity in this field. NGOs from new Member 
States have encountered certain difficultie s in obtaining financial support for their 
initiatives, mainly for reasons linked to their sometimes limited management capacity 
and knowledge of procedures. With a view to strengthening coope ration and supporting 
information-sharing among EU NGOs, proj ects such as TRIA LOG and DEEEP have 
been set up.  
The Decentralised Cooperation budget line aims  at similar objectives. Following the 
conclusions of 2003 external evaluation13, carried out before the relevant legal basis was 
extended14, it was decided that operations and in itiatives supported under this heading 
would be targeted on situations of difficu lt partnerships and that Delegations would 
manage these activities, through calls for pr oposals adjusted to the situation of the 
country concerned. In order to ensure flex ibility, priority was given to supporting 
decentralised cooperation actors’ own initiatives. Compared to NGO cofinancing, the decentralised cooperation budget line involve s much less financial resources (around 
EUR 6 million a year), is not limited to NGOs from the EU, but open to all types of civil 
society organisations and local authorities from both partner countries and the EU, and 
provides financial support to interventions in the field. Finally, its focus is on situations 
involving difficult partnership, when othe r instruments cannot be used, and the 
management is the responsibility of EC  Delegations in selected countries.  
                                                
 
12 Report 12/2000 – ref. 951568. 
 
13 Communication from the Commission to the Council and the European Parliament: Overall 
assessment of the operations financed by the Community under the Regulation on decentralized 
cooperation, COM (2003) 412 final, 11.07.2003. 
14 Regulation (EC) No 1659/98 on decentralised cooperation, amended and extended by Regulations 
(EC) No 955/2002 and (EC) No 625/2004 of the European Parliament and of the Council.  
 
SV 15   SV In the light of past experience, the different evaluations and discussions with the different 
parties involved, the potential of the st rategic partnership between the EC and 
stakeholders other than centra l governments appears to be unde r-utilised. In this context:  
– Project cycle management is considered to be heavily dominated by the selection 
process (which has become in creasingly complex, particular ly with the introduction of 
calls for proposals) and has neglected proj ect monitoring, which has been reduced to 
monitoring contract and budget issues.  
– The selection process has been primarily conceived to rationalise the workload created 
by the huge amount of proposals received ever y year as well as to ensure equal 
treatment and transparency. Strategic policy considerations have not completely been integrated in this process. The process is mainly based on the analysis made of the proposals by independent e xperts, without giving enough importance to the overall 
policy priorities decided by the Commission. 
– Timeframes in the decision-making process, from the call for proposals to the 
financial decision, are consid ered to be too long, which jeopardizes the relevance of 
the initiative and generates frustration amongs t applicants. More generally, the timing, 
stability and predictability of the calls for proposals should be improved. 
– The formal requirements currently app lied in calls for proposals represent a 
substantial administrative burden for the applicants and for Commission staff. 
– The different abilities, needs, constraints and sizes of various t ypes of actor should 
ideally be reflected in the conception of st rategies and the selection process (e.g. by 
using local languages for calls for proposals or for information, and putting in place 
different kinds and sizes of funding mechan isms according to the capacity and needs 
of each type of stakeholder). 
– Evaluation reports presented by grant bene ficiaries should not only describe the 
activities carried out but also show clearly  what effects the intervention has had on 
targeted populations and beneficiaries. 
– The role of the Delegations is considered  to be too low-key. They should play the 
most important part in the selection proces s and be in charge not just of project 
monitoring but of raising th e awareness of the local population and providing it with 
information.  
– Some modifications of existin g rules may be necessary to ensure better involvement 
of actors from new Member States. They may encounter certain difficulties in 
obtaining financial support for their initia tives, mainly for reasons linked to their 
sometimes limited management capacity and knowledge of procedures.  
The Commission is currently engaged in exploring new approaches to selection 
procedures, with a view to both reducing the administrative burden and facilitating access 
to funding for small NGOs.