SV    SV  EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION 
Bryssel den 10.11.2004 
KOM(2004) 748 slutlig 
  
MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL RÅDET, 
EUROPAPARLAMENTET, EUROPEISKA EKONOMISKA OCH SOCIALA 
KOMMITTÉN, REGIONKOMMITTÉN OCH E UROPEISKA CENTRALBANKEN  
Första rapporten om de praktiska förberedelserna inför 
den framtida utvidgningen av euroområdet 
    
{SEK(2004) 1383}
 
SV 2   SV 1. I NLEDNING  
Det slutliga införandet av den gemensamma valu tan blir en milstolpe för alla framtida nya 
euroländer, precis som fallet var i de lä nder som idag utgör euroområdet. De nya 
medlemsstaterna blev medlemmar i Europe iska unionen som ”medlemsstater med ett 
undantag”1 i kraft av artikel 4 i anslutningsfördraget. Det slutliga antagandet av den 
gemensamma valutan utgör ett fördragsfäst krav  och länderna kommer därför att införa euron 
så snart de har uppfyllt de nödvä ndiga villkoren. Många av de nya medlemsstaterna har angett 
att de vill bli medlemmar i euroområdet snaras t möjligt och de anstränger sig därför för att 
uppfylla inträdesvillkoren, särskilt Maastric htfördragets konvergenskriterier som är 
utformades för att säkra en varaktig ekonomisk konvergens för alla framtida nykomlingar i euroområdet. Förberedelserna för det praktiska in förandet av euron tog nä ra sex år i anspråk i 
de länder som i dag utgör euroområdet. Nya medl emsstater måste därför förbereda sig själva 
för att i tid vara redo och säkra en smidig övergång. 
1.1 De olika steg som leder till antagandet av euron 
Kommissionen och ECB utvärderar rege lbundet genom sina konvergensrapporter
2 i vilken 
grad olika länder har uppfyllt kraven i fördraget för att göra det möjligt för dem att anta euron. 
I artikel 122.2 i fördraget föreskrivs att rådet,  efter förslag från kommissionen, skall besluta 
om vilka medlemsstater som uppfyller de nöd vändiga villkoren och följaktligen upphäva 
dessa medlemsstaters undantag. Rådet beslutar vidare datum för när berörda medlemsstater 
skall anslutas till euroområdet och faststäl ler den oåterkalleliga omräkningskursen mellan 
landets inhemska valuta och euron. På dagen för antagandet av euron börjar 
omräkningskursen att gälla, landet s tidigare nationella valuta upphör  att existera och ansvaret 
för penningpolitiken överförs till ECB. Detta in träffade den 1 januari 1999 för de första elva 
länderna som anslöt sig till euroområde t och den 1 januari 2001 för Grekland. 
Av praktiska och logistiska skäl beslöt de nuvarande euroländerna om en treårig 
övergångsperiod (ett enda år i Grekland) mellan de t att euron antogs som valuta (1999 i elva 
länder och 2001 i Grekland) och införandet av själva mynten och sedlarna. Det huvudsakliga 
alternativet är det s.k. big bang-scenariot varv id anslutningen till euroområdet sammanfaller 
med införandet av euromynt och -sedlar. Detta tillvägagångssätt har ett antal fördelar, speciellt nu när mynt och sedlar i euro valörer redan finns i omlopp. Den huvudsakliga 
nackdelen är att det minskar den period so m den offentliga och privata sektorn, och 
medborgarna i allmänhet, har på sig för att förbereda sig för övergången. Införandet av 
euromynt och -sedlar följs av en period med dubbel  cirkulation då sedlar och mynt både i euro 
och i den nationella valutan är lagliga betalningsmedel. Längde n på denna period bestäms på 
nationell nivå även om den normalt sett vari t relativt kort, som längst två månader. 
                                                
 
1 I fråga om införandet av euron har Danmark och Storbritannien ett fördragsfäst specialundantag. De tio 
nya medlemsstaterna och Sverige är länder med undantag. Folkomröstningen I Sverige den 14 
september 2003 visade att en majoritet av befolkningen var emot en anslutning till euroområdet. 
2 De senaste konvergensrapporterna kom den 20 oktober 2004 och innehöll slutsatsen att ingen av de elva 
medlemsstaterna med undantag för närvarande uppfyller alla de nödvändiga kriterierna (hållbara 
offentliga finanser, prisstabilitet, växelkursstabilitet under en viss period , nivån på de långfristiga 
räntorna). Med tanke på slutsatserna i sin konvergen srapport beslöt kommissionen att inte föreslå några 
att upphäva dessa undantag. 
 
SV 3   SV 1.2 Syftet med rapporten 
En framgångsrik anslutning till euroområdet kr äver inte endast en uppfyllelse av kraven i 
fördraget, utan också noggrant planerade och omfattande praktiska förberedelser, som berör 
såväl den offentliga och den privata sektorn som den breda allmänheten. Kommissionen kommer regelbundet, minst en gång per år elle r närhelst så är motiverat av särskilda 
händelser,  att rapportera om läget i fråga om dessa förberedelser. Föreliggande meddelande 
utgör den första rapporten av denna typ. I mots ats till konvergensrapporterna härrör den inte 
från någon rättslig eller annan skyldighet, utan följer av kommissionens av sikt att hålla alla 
parter, särskilt gemenskapens institutioner och medlemsstaterna, samt den intresserade allmänheten och medierna, ordentligt informer ade om framsteg som görs på detta viktiga 
område. När det gäller tidpunkt och frekvens  kommer kommissionens rapporter om läget i 
fråga om de praktiska förberedelserna därför inte att va ra kopplade till 
konvergensrapporterna. 
Den övergripande ramen och de centrala beståndsdelarna i övergången till den nya valutan 
anges generellt i landets ”övergångsscenario”,  och många av de berörda länderna håller för 
närvarande på att utarbeta sådana scenarion. I Sverige an ordnades en folkomröstning den 
14 september 2003, vars resultat var att en majo ritet av befolkningen va r emot en anslutning 
till euroområdet vid den tidpunkte n. Resultatet av folkomröstninge n satte i realiteten stopp för 
de praktiska förberedelserna i Sverige. 
2. N
UVARANDE PLANER FÖR ANTAGANDET AV EURON  
Tre medlemsstater med undantag (Estland, Litaue n och Slovenien) anslöt sig till ERM-II den 
28 juni 2004. Alla dessa tre länder skulle vilj a bli medlemmar i euroområdet snarast möjligt 
(2007). De flesta av dem har antagit natione lla övergångsplaner oc h utsett nationella 
samordnare för övergången. Vanligtvis föredras en övergång till euron i ett enda steg (”big 
bang-scenariot”), varvid euromynt och -sedlar skulle bli lagligt betalningsmedel samma dag 
landet ansluts till euroområdet. Urvalsförfaran det för utformningen av de nationella sidorna 
av euromynten pågår antingen eller har redan slutförts. 
De officiella planerna och avsikterna i de fles ta andra länderna håller gradvis på att få mera 
konkreta former. Många länder plan erar att ansluta sig till eur oområdet vid en något senare 
tidpunkt, mot slutet av årtiondet, även om mycket givetvis ko mmer att vara beroende av i 
vilken grad konvergenskriterierna har uppfyllts. 
Läget i fråga om förberedelserna sammanfattas i nedanstående tabell, som i allmänhet bygger 
på information som offentliggjorts av de berö rda nationella myndigheterna, och som avser att 
redovisa nationella beslut och tidtabeller i fråga om olika frågor. Medlemsstaterna är 
förtecknade i den ordning som anges i fördraget. 
 
SV 4   SV LAND  NATIONELLA 
SAMORDNARE  NATIONELL 
ÖVERGÅNGS-
PLAN ELLER 
LIKNANDE 
CENARIO  INTRÄDE I 
ERM II NATIO-
NELLA 
ÅLDATUM 
FÖR ANTAG-
ANDE AV 
EURON ”BIG BANG” 
ELLER 
ÖVER-
GÅNGS- 
PERIOD  EURO- MYNT
 
Tjeckien  Tjeckiens euro-
anslutnings-
strategi, 
(godkänd av regeringen i 
oktober 2003)
 2009-10 Formgivnings-
tävling
under 
övervägande.  
Estland  Minister-kommittén 
(inkl. 
centralbanks-chefen)
 Gemensamt uttalande av 
estniska 
regeringen och Estlands 
centralbank, 
16.1. 2004 28.6.2004 Mitten av 
2006 Formgivnings-
tävling 
igångsatt i juni 
2004; slutligt urval planerat 
till december 
2004
3
Cypern  Gemensam samordning av 
finansministern 
och Cyperns centralbank 
övervägs
 En allmän 
preliminär ram 
har utarbetats  Ministerrådet 
har nyligen 
beslutat 
lämna in en ansökan 
tidigast 
mö
jligt2007 Big Bang  Formgivnings-
tävling håller 
på att planeras  
Lettland  Arbetsgrupp 
för övergången i Lettlands 
centralbank, 
samråd mellan finans-
ministeriet och 
centralbanken
 Preliminär övergångsplan
 1.1.2008 Big Bang Formgivnings-
tävlingigångsatt
 
Litauen  Arbetsgrupp i 
Litauens 
centralbank för utveckling av 
en plan för 
övergången
 Föreberedelser 
av ett 
planutkast för övergången till 
i december 
2004 och den 
strategiska 
ramen för samordningen 
av projektet
 28.6.2004 1.1.2007 
(preliminärt)  Big Bang 
Parallell 
cirkulation 
2-3 veckor  Slutförfarande för anbud 
gällande skapandet av 
gipsmodeller 
 
Ungern  I fråga om 
måldatumet 2010 
                                                 
3 När anmälningstiden gick ut den 19 oktober 2004 hade 134 formgivningsförslag lämnats in. 
Expertpanelen kommer senast i mitten av november att välja ut de tio bästa förslagen och det slutliga 
valet kommer att träffas i december 2004 genom en landstäckande telefonröstning. 
 
SV 5   SV 2010 är 
förberedelser 
på gång hos 
finans-ministeriet och 
Magyar 
Nemzeti Bank (Ungerns 
centralbank).
 
Malta  Ett 
samordnings-
organ med 
ansvar för att leda processen 
har ännu inte 
utsetts formellt. 
Pågående 
samråd sker mellan finans-
ministeriet och 
centralbanken.
 En preliminär övergångsplan 
håller på att 
utarbetas av finans-
ministeriet och 
centralbanken
 2008 Har ännu ej 
bestämts  En genom-förandeplan 
har utarbetats 
som täcker hela processen 
från form-
givnings-
tävlingen till 
präglingen av mynten
 
Polen  Inter-
institutionell 
arbetsgrupp - Finans-
ministeriet och 
centralbanken
 2009  Har ännu ej 
bestämts Undersökning 
bland 
allmänheten  
Slovenien  Samordnings-
organ (finans-
ministeriet, centralbanken, 
andra 
ministerier och organ)
 Program för 
anslutning till 
ERM II och antagande av 
euron (godkänt 
av regeringen och styrelsen 
för Sloveniens 
centralbank i nov. 2003) 
Sektoriella 
huvudplaner 28.6.2004 1.1.2007 Big Bang 
(dubbel 
cirkulation: 
 2 veckor)
 Formgivnings-tävling  
igångsatt
 
Slovakien  Finans-ministeriet
 Specificering av strategin för 
antagandet av 
euron i 
Slovakien, 
godkänd av regeringen i 
september 
2004. 
Nationell 
övergångsplan 
skall godkännas 
i mitten av 
2005
 1.1.2008/ 2009 Big Bang
 Formgivnings-
tävling 
igångsatt  
 
SV 6   SV 3 T IDIGARE OCH FRAMTIDA ANSLUTNINGAR TILL EUROOMRÅDET : LIKHETER OCH 
SKILLNADER  
Övergången till euron för framtida nykomlingar i euroområdet kommer att ha vissa drag 
gemensamma med den förra övergången och ma n kommer dessutom att kunna dra nytta av 
tidigare lärdomar. En del av de större skillnaderna skall också belysas här. 
3.1 Lärdomar som drogs vid den förra övergången 
Den första övergången till euron var visserlig en en stor framgång, men det finns ändå 
utrymme för förbättringar i många hänseenden. De viktigaste lärdom arna från länderna i 
första vågen är de följande: 
(i) Noggranna och förebyggande förberedelser ger resultat . Länder som investerat i 
tidiga, omsorgsfulla förberedelser belöna des för sina ansträngningar när det gäller 
hastigheten i övergången, allmänhetens acceptans av den nya valutan och smidigheten i övergången. Investeringar i kommunikation och information gav lika 
stor utdelning. 
Detta är en mycket viktig lärdom från den första övergången och förklarar varför 
kommissionen och de länder som kommer  i nästa våg redan har börjat föra 
diskussioner kring de pratiska förberedelserna.  
Resultaten av den senaste Eurobarometern (avsnitt 4) bekräftar att behovet av exakt 
information i god tid är lika viktig som tid igare. Brist på information skulle kunna 
leda till reaktioner av räds la eller t.o.m. fientlighet, vilket enkelt skulle kunna 
undvikas. 
(ii) Den treåriga övergångsperioden var för lång
. En del av den fart man fick upp 
förlorades efter 1999 och myndigheterna var tvungna att förnya sina ansträngningar 
för att (åter) övertyga företagen och me dborgarna om att förbereda sig i tid för 
övergången till eurokontanter. Vidare var användningen av den ”icke-kontanta” 
euron aldrig annat än tämligen  begränsad under övergångsperioden. 
Av ett antal skäl, som förklaras i avsnitt 3.2 och som huvudsakligen hänför sig till 
behovet av att snabbt gå över till eurokontanter, är det in te tillrådligt med en lång 
övergångsperiod för de framtida nykomlingarna i euroområdet. För processer som t.ex. övergången i informationssystemen i den offentliga och privata sektorn, kommer tidsfristerna dock att även denna gå ng vara lika långa som i de ursprungliga 
euroländerna. Eftersom övergången i sig kommer att bli kortare måste 
förberedelserna följaktligen inledas i ett mycket tidigt skede. 
Eftersom de övergångsperioder som för närv arande planeras av de berörda länderna 
sannolikt blir kortare kommer emellertid den komplicerade situationen med två samtidigt cirkulerande valu tor (euron och den nationella valutan) att reduceras och 
övergången blir sålunda enklare att förklara och att förstå. 
(iii) Införandet av eurosedlar och –mynt måste gå snabbt
: Ett ”gradvist” införande av 
eurokontanter skapar komplikationer både för medborgarna och för företagen. Alla 
involverade parter gynnas av att det går snab bt, under förutsättning att planeringen är 
noggrann. Samma sak gäller för perioden med dubbel cirkulation som helst bör vara 
kort. 
 
SV 7   SV Såsom visats vid övergången till eurokontante r i de nuvarande euro länderna måste ett 
snabbt införande av eurokontanterna basera sig på en omfattande förhandsdistributionen av sedlar och mynt till banker och butiker, en omedelbar övergång i alla bankomater, att detaljhandlar na ger tillbaka växel uteslutande i euro 
och en möjlighet för bankernas fasta kunde r och andra att kostnadsfritt växla den 
gamla valutan till euro. 
I detta hänseende måste betydelsen hos kor tbetalningar och elek troniska betalningar 
betonas. Denna typ av betalningsmet oder bidrog avsevärt till den smidiga 
övergången, särskilt inom detaljhandeln. 
(iv) Indragningen av den nationella valuta n kräver noggranna förberedelser: vid den 
första övergången riktades förmodligen fö r mycket uppmärksamhet på införandet av 
sedlar och mynt i eurovalörer, medan kons ekvenserna av det enorma inflödet av 
gamla mynt och sedlar underskattades. De l ogistiska åtgärderna för att klara av de 
enorma mängderna av inväxlade mynt fanns  inte alltid på plats och gav ibland 
upphov till avsevärde förseningar i leverans en, handhavandet och räkningen av mynt 
och krediteringen av kontona. 
(v) Åtgärder bör vidtas för att undv ika alla återverkningar på priserna
. Detta problem 
kräver särskild uppmärksamhet eftersom det är svårt att tackla och ofta går tillbaka 
på missuppfattningar som är svåra att få bukt med. Förebyggande åtgärder är 
definitivt bättre än att försöka komma med bot efteråt. 
Resultaten från Eurobarometern visar tydligt att medborgarnas medvetenhet om 
denna fråga redan är hög. Risken för missbruk och fusk i prissättningen under 
övergången är en central punkt för 71 % av de tillfrågade (genom snittet för alla de 
nyligen anslutna medlemsstaterna). Det är dock värt att notera att det finns markerade skillnader mellan länderna. Uppde lningen i sociodemografiska kategorier 
ger inte några tydliga slutsatser, förutom att äldre människor är mer oroliga i denna 
fråga än yngre. 
För att butiksägare och deta ljhandlare i allmänhet skall göra en korrekt omräkning av 
priser kommer det otvivelaktigt att krävas  noggranna förberedelser av de berörda 
myndigheterna, t.ex. i form av prisstabil itetsöverenskommelser som framförhandlas 
med detaljhandelssektorn och som noga överv akas före och efter övergången, helst 
under aktiv medverkan av konsumentskyddsor ganisationerna samt detaljhandelns 
branschorganisationer på nationell och eu ropeisk nivå. Myndigheterna kan också 
begära att enskilda detaljhandlare offentligt skall skylta med sina åtaganden om att priserna skall omräknas exakt exempelvis med dekaler eller symboler och genom att 
aktivt uppmuntra användningen av dubbel pr ismärkning under en viss period före 
och efter införandet av eurokontanter na. Dessa båda metoder skulle öka 
trovärdigheten och göra det möjligt för konsumenterna att sätta tryck på detaljhandlarna. Denna typ av åtgärder torde hjälpa till att dämpa oron och bidra till 
en smidig övergång. 
(vi) Den ”mentala” övergången tar avsevärt mycket mer tid än den fysiska övergången
. 
Undersökningsresultat från november 2003 visa de att 30 % av de tillfrågade oftast 
tänkte i sin nationella valuta när de gjorde  sina dagliga inköp, vilket kan jämföras 
med att 46 % oftast tänker i euro. För inköp av större värde (t.ex. hus eller bil) 
 
SV 8   SV räknade majoriteten av euroområdets medbor gare dock fortfarande mentalt oftast i 
den nationella valutan (54 %), medan bara en liten minoritet ( 16 %) räknade i euro. 
3.2 Huvudsakliga skillnader i förhållande till den förra övergången 
Det finns visserligen en del gemensamma insl ag, men man bör dock hålla i minnet att de nya 
medlemsstaterna har många landspecifika särdra g och egenheter. Generellt sett kommer de 
viktigaste skillnaderna jämfört med länderna i den första vågen att bli de följande: 
(i) Den framtida utvidgningen av euroområ det kommer att ske i flera efter varandra 
följande vågor. Det är mycket osannolikt att dessa länder som inte från början deltar i eurosamarbetet kommer att anslutas som en enda grupp. Det förväntas att små grupper av länder (eller enskild a länder) kommer att anslutas under ett flertal olika 
år. 
Den fart man kollektivt uppnådde i den första  vågens länder kommer därför inte att 
finnas i samma utsträckning, och framtida ut vidgningar av euroom rådet kommer att 
märkas mindre utanför de direkt berörda länderna. Samtidigt kommer det faktum att 
många länder redan antagit den gemensamma valutan att i vissa avseenden underlätta övergången, av skäl som diskuteras nedan. 
(ii) Euromynten och -sedlarna finns re dan och de flesta medborgarna i de nya 
medlemsstaterna har redan hunnit bekant a sig med dem. I vissa affärer, 
huvudsakligen i turistområden och gränsomr åden, används euron redan och godtas 
vid betalningar. Detta kan komma a tt minska behovet av en omfattande 
förhandsdistribution inom vissa sektorer. Somliga medborgare och företag kan också 
vilja skaffa sig en del eurokontanter utomla nds, särskilt om de bor i gränsområdena. 
Därtill kommer att medborgare utanför euroområdet redan får öppna eurokonton i 
sina inhemska banker. För de som valt a tt göra detta är överg ången redan på gång. 
Den senaste Eurobarometern (avsnitt 4) vi sar intressanta belägg för de praktiska 
erfarenheter som medborgarna redan fått i de tio nya medlemsstaterna. Det förefaller 
som om de flesta medborgarna i dessa me dlemsstater (73 % i genomsnitt) har sett 
eurosedlar och att i genomsnitt 66 % har sett euromynt. I vissa länder har dessa 
siffror nått extremt höga nivåer, så har t.e x. 95 % av de tillfrågade i Slovenien redan 
sett eurosedlar och 87 % har sett eurom ynt. Siffrorna för Cypern uppgår till 85 % 
(sedlar) och 82 % (mynt). Människorna är  minst bekanta med eurokontanterna i 
Lettland, även om mer än hälf ten av befolkningen där har se tt eurosedlar (67 %) eller 
euromynt (55 %). 
När det gäller användningen av euromynt och -sedlar är siffrorna självklart lägre men 
fortfarande betydande: i genomsnitt 49 % av  befolkningen i de nyligen anslutna 
medlemsstaterna har redan använt sedlar oc h 50 % har använt euromynt. Åter är det 
vissa länder som är i framkanten, t.e x. Slovenien (81 % och 79 % har använt 
euromynt respektive -sedlar) och Cypern ( 76 % och 77 %). De lägs ta siffrorna i fråga 
om erfarenhet av att använda eurokontante r finns i Litauen (40 % och 39 %). Än mer 
intressanta är resultaten i Eurobarometern att 18 % respektive 15 % av de tillfrågade 
redan har använt euromynt och -sedlar i sitt  eget land. Dessa siffror visar tydligt att 
euron informellt redan används för vissa transaktioner. I länder som Lettland, Litauen och Polen stiger siffrorna till avse värt högre nivåer (34 %, 31 % respektive 
28 % för eurosedlar och 27 %, 20 % och 24 % för mynt). 
 
SV 9   SV (iii) Övergången från nationell valuta till euro förväntas gå mycket snabbare . Många 
länder överväger ”big bang”-alternativet varvid datumet för anslutningen till 
euroområdet sammanfaller med dagen för de t officiella införandet av kontanter i 
eurovalörer. De flesta av de nyligen ansl utna medlemsstaterna (CZ, EE, LV, LT, PL, 
SI och SK) har redan bytt valuta en gång under de senaste åren och har då fått 
värdefulla erfarenheter. 
Det faktum att eurokontante rna redan finns i omlopp oc h är allmänt tillgängliga 
spelar också en viktig roll i detta tillvägagångssätt. En del av de faktorer som föreföll vara av avgörande betydelse för framgå ngarna i den första övergången till euron 
kommer därför att spela en mindre roll i framtiden. Eurokontanter kan lätt anskaffas 
innan de officiellt införs i landet, och en del medborgare och företag kan eventuellt 
välja att förbereda sig själva i god tid innan. Förhandsdistribution4 av mynt och 
sedlar till de ekonomiska aktörerna komm er sannolikt åter att spela en roll för 
säkerställandet av en snabb övergång genom att man därige nom ser till att det finns 
tillräckliga mängder av kontanter från och me d dagen €. En förhandsdistribution till 
medborgarna av en viss mängd sedlar i lå ga valörer och en del mynt är också 
tänkbar. 
Framtida nykomlingar i euroområdet kommer at t ha ett särskilt intresse av att göra 
övergångsperioden så kort som möjligt, efte rsom de annars potentiellt skulle kunna 
få uppleva en period med en informell dubbe l cirkulation inom vissa sektorer då 
euron skulle kunna användas aktivt av medbor gare och detaljhandlare innan den blir 
lagligt betalningsmedel. 
(iv) Storleken och omfattningen på de nödvä ndiga anpassningarna inom vissa områden 
kommer att skilja sig från den tidigare övergången inom euroområdet. Ett exempel: även om antalet bankomater per capita är relativt betydande är det lägre än i 
euroområdet. Bankomater hjälper till a tt skynda på det tidiga införandet av 
eurokontanterna i ekonomin. Tidigare er farenheter visar att en stor del av 
eurosedlarna kom i omlopp via bankomater, bl.a. eftersom de är tillgängliga dygnet 
runt, vilket är särskilt viktigt när bankkont oren är stängda. De t stora antalet banker 
och postkontor per capita (situationen är mer eller mindre densamma i de flesta 
länderna jämfört med genomsnittet i eur oområdet) kommer i någon mån att verka 
dämpande för det lägre antalet bankomater eftersom de kommer att göra det möjligt för medborgarna att skaffa sig tillräckli gt med euromynt och -sedlar tidigt i 
övergångsprocessen. Man kan dock behöva planera för särskilda åtgärder (längre öppettider, helgöppet etc.). 
Antalet kassaterminaler är relativt lågt i jämförelse med genomsnittet i euroområdet, 
särskilt därför att många av de nya medlem sstaterna använder kontanter intensivt (jfr 
nedan). Den lägre tillgången till el ektroniska apparater och/eller e-
betalningsapparater är ett handikapp eftersom det utgör det huvudsakliga alternativet 
till kontanter och eftersom så dan betalningsutrustning mycket enkelt kan ställas om. 
Medan antalet betalkort (både bankkort och kreditkort) per capita i de nya 
                                                
 
4 Förhandsdistribution avser leveranser av tillräckliga mängder av eurosedlar och -mynt till bankerna 
innan euron blir lagligt betalningsmedel, dvs. före dagen €. Det efterföljande ledet i förhandsdistributionen avser en liknande vidareleverans varvid bankerna förser butiker och andra 
företag med tillräckliga mängder av eurokontanter så att de omedelbart kan inleda sin verksamhet med 
den nya valutan från och med dag ett. 
 
SV 10   SV medlemsstaterna är lägre än i euroområdet är det avsevärt i relativa termer (särskilt 
bankkort). I praktiken används kort främst för att ta ut kontanter från bankomater. 
Det finns således ett avsevärt utry mme för att expandera det inhemska 
kassaterminalsnätet och på så sätt lindra trycket på kontantövergången. 
Statistiska belägg bekräftar att sedlar oc h mynt spelar en dominerande roll som 
betalningsmedel i de flesta av de nyligen  anslutna medlemsstaterna, även om den 
totala mängden kontanter per capita fort farande är fortfarande lägre än i 
euroområdet. Exempelvis utbetalas löner och pensioner kontant till många arbetare 
och pensionärer i en del av de nya medlem sstaterna. Såsom förklarats ovan utgör den 
viktiga roll som spelas av kontanterna en nac kdel för alla inblanda de parter (banker, 
detaljhandlare, konsumenter etc.) och kom mer att behöva intens iva förberedelser 
inför kontantövergången. 
Arbetet med att ändra varuautomaterna tord e slutligen inte or saka några större 
problem. Det totala antalet varuautomater är för närvarande relativt begränsat. Ungern förefaller vara det land som har fl est automater (22.000), jämfört med totalt 
över två miljoner i euroområdet. Dessutom är i motsats till situationen vid den första 
övergången euromynten allmänt tillgängliga och aktörerna kommer dä rför inte att ha 
några särskilda problem att skaffa sig mynt för att testa och finjustera mynt-
mekanismerna. 
4. A
LLMÄNHETENS ATTITYD GENTEMOT EURON I DE NYLIGEN ANSLUTNA 
MEDLEMSSTATERNA  
Den senaste Eurobarometerundersökningen av  den allmänna opini onen i de tio nya 
medlemsstaterna5 gällande deras attityder gentemot och kunskaper om infö randet av euron, 
utfördes under första halvan av sept ember 2004 av EOS Gallup, varvid över 10.000 
medborgare utfrågades. 
4.1 Allmän attityd gentemot euron 
Intresset för införandet av euron är tämligen lå gt; endast 50 % av de t illfrågade förklarar sig 
vara intresserade medan 48 % var ointresserade. Det totala resultatet i de nya medlemsstaterna 
visar att aningen fler medborga re tror att införandet av euron kommer att få positiva 
konsekvenser (44 %) på nationell nivå, medan 41 % tror att det kommer att få negativa konsekvenser. 40 % förväntar sig att införandet av euron blir positivt för dem personligen 
medan 45 % tror att det blir ne gativt. Medborgarna förefaller ha blandade åsikter om huruvida 
de är nöjda (42 %) eller missnöjda (47 %) me d att euron kommer att ersätta deras nationella 
valuta. 
När det gäller tidsramarna för antagandet av eu ron vill endast 19 % av de tillfrågade i dessa 
tio länder ha euron som sin valuta snarast möjligt, medan 36 % svarar att den bör införas efter en viss tid, och en relativ majoritet (40 %) me nar att den bör införas så sent som möjligt. 
Medborgarna förefaller dock väl medvetna om de pr aktiska fördelarna av införandet av euron; 
92 % respektive 82 % medger att euron är bekvä m vid utlandsresor och för inköp av varor 
och tjänster i euroområdet, och 77 % medger fö rdelen att man slipper växla valuta inom 
                                                
 
5 Eurobarometermätningarna finns tillgängliga på: 
http://europa.eu.int/comm/pub lic_opinion/index_en.htm 
 
SV 11   SV euroområdet. Vidare tror en majoritet av de  tillfrågade (54 %) inte  att övergången kommer 
förorsaka dem några större olägenheter. Som a ngetts tidigare befarar en avsevärd majoritet 
dock möjligt missbruk och fusk med priserna under övergången. 
4.2 Medborgarna vill bli bättre informerade 
Kunskaperna bland allmänheten i de nya medlemsst aterna om euron och villkoren för att anta 
den som valuta är fortfarande tämligen små. De flesta av de tillfrågade (57 %) vet inte att antagandet av euron är obligatoriskt för dera s land, och de vet inte hur många länder som 
redan finns i euroområdet. 
Nästan hälften av de tillfrågade (48 %) anse r sig inte vara välinformerade om euron, men 
skulle vilja bli ordentligt informerade i god tid  innan den gemensamma valutan införs i deras 
land. 30 % av de tillfrågade ange r att de skulle vilja ha info rmation snarast möjligt, medan 
24 % skulle föredra att få den minst några år före införandet av euron. Som informationskällor 
litade flertalet av de tillfråg ade mest på sin nationella centr albank (63 %), långt mer än på 
någon annan institution (endast 29 % litade på sin regeri ng, nationella el ler regionala 
myndigheter och 22 % på EU-institutioner). Me dborgarna i dessa medlemsstater föredrar 
euroinformationskampanjer som bygger på informationsinslag på TV (78 %), följt av informationsinslag på radio (66 %) och fly gblad och broschyrer (64 %). De flesta 
medborgarna vill att informationskampanjerna ska ll fokuseras på eurons praktiska följer (lön, 
bankkonto, etc.). Dubbel prismärkning ses som den allra väsentligaste metoden för att 
förbereda befolkningen för den nya värdeskalan. 
4.3 Huvudsakliga lärdomar från undersökningen 
Införandet av euron i dessa medlemsstater är ett steg av många i en konvergensprocess på 
medellång och lång sikt. I många länder är det ex akta datumet för antagandet av euron ännu 
inte känt, vilket kan ha påverkat människornas svar. 
Den sociodemografiska uppdelni ngen av resultaten visar att män, unga människor och den 
bildade stadsbefolkningen är mycket mer positiva till euron jämfört med kvinnor, äldre 
människor, människor med låg utb ildning samt landsbygdsbefolkningen. 
På det hela taget verkar medborgarnas attityde r till euron vara blandade. Detta ligger hur som 
helst i linje med resultaten från  1997 års Eurobarometer, som visade på en liknande brist på 
starkare känslor för den gemensamma valuta n i de länder som i da g hör till euroområdet: 
47 % var för euron medan 40 % var emot. Härvid lag bör man också hålla i minnet att en del 
av befolkningen är känslomässigt  bunden sin nationella valuta, lik som var fallet i vissa länder 
i det nuvarande euroområdet. Be folkningarna i de nya medlemsst aterna har en tydlig önskan 
att få mer information om euron. Även om de inte känner någon brådska att anta euron skulle 
de vilja förberedas i god till innan övergången. Större informationskampanjer kommer generellt att behövas för att mo tsvara uppfylla önskemål. 
5. S
LUTSATSER  
Den framtida utvidgningen av euroområdet kommer  att äga rum under ett antal år eftersom de 
framtida euroländerna förväntas ansluta sig separa t. I de flesta länderna kommer det planerade 
övergångsscenariot att innebära en  snabb övergång från na tionell valuta till euro (t.ex. ett ”big 
bang”-scenario). Samtidigt kommer detta att öka  påfrestningarna på företag och offentliga 
 
SV 12   SV förvaltningar. Det styrker också behovet av noggranna förb eredelser i god tid av alla 
inblandade aktörer (offentliga fö rvaltningar på alla nivåer, ba nker, detaljhandlare, företag i 
allmänhet). Den senaste Eurobarometerundersö kningen visar att allmä nheten anser det vara 
väsentligt att de får information i my cket god tid före öve rgången till euron. 
Kommissionen kommer fortsatt att noga följa upp hur de praktiska förberedelserna fortskrider 
för införandet av euron i de olika länder som är berörda. I detta avseende utgör de offentliga 
förvaltningarnas nätverk (PAN-II), som sammanför  de olika nationella representanterna som 
är ansvariga för dessa frågor, ett viktigt forum för utbyte av  åsikter och information. På 
området information och kommunikation har en  liknande grupp (DIR-COM) bildats och den 
gör det möjligt för olika informationschefer att mötas regelbundet.