GEMENSAM STÅNDPUNKT (EG) nr 8/2000

antagen av rådet den 29 november 1999

inför antagandet av Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/.../EG om att starta och driva affärsverksamhet i institut för elektroniska pengar samt om tillsyn av sådan verksamhet

(2000/C 26/01)

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 47.2 första och tredje meningen i detta,

med beaktande av kommissionens förslag(1),

med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(2),

med beaktande av Europeiska centralbankens yttrande(3),

enligt förfarandet i artikel 251 i fördraget(4), och

av följande skäl:

1. Omfattningen av den verksamhet som bedrivs i kreditinstitut i den mening som avses i definitionen i artikel 1 första strecksatsen b i rådets direktiv 77/780/EEG(5) är begränsad.

2. Det är nödvändigt att ta hänsyn till den särskilda karaktären hos dessa institut och att vidta lämpliga åtgärder som behövs för att samordna och harmonisera medlemsstaternas lagar och andra författningar om att starta och driva verksamhet i institut för elektroniska pengar samt om tillsyn av sådan verksamhet.

3. I detta direktiv kan elektroniska pengar betraktas som en elektronisk ersättning för mynt och sedlar vilken lagras på en elektronisk produkt såsom ett kontantkort eller ett dataminne och som i allmänhet är avsedd för elektroniska betalningar av mindre belopp.

4. Det tillvägagångssätt som valts är lämpligt för att uppnå den grundläggande harmonisering som är nödvändig och tillräcklig för att säkra ett ömsesidigt erkännande av auktorisationer för och tillsyn av institut för elektroniska pengar, vilket gör det möjligt att bevilja en enda auktorisation, som erkänns inom hela gemenskapen och som är avsedd att säkerställa innehavarnas förtroende, samt att tillämpa principen om tillsyn från hemlandet.

5. Mot bakgrund av den snabbt ökande elektroniska handeln är det önskvärt att införa ett regelverk som gör det möjligt att utnyttja elektroniska pengars potentiella fördelar och som framför allt inte hämmar teknisk innovation. Genom detta direktiv införs därför en teknikneutral rättslig ram som harmoniserar tillsynen av institut för elektroniska pengar i den utsträckning som krävs för att garantera en sund och ansvarsfull verksamhet och, framför allt, institutens finansiella integritet.

6. Enligt punkt 5 i bilagan till rådets direktiv 89/646/EEG(6) har kreditinstitut redan idag rätt att ge ut och administrera betalningsmedel, inbegripet elektroniska pengar, och att bedriva sådan verksamhet inom hela gemenskapen under förutsättning av ömsesidigt erkännande och ett omfattande tillsynssystem som tillämpas på kreditinstituten i enlighet med gemenskapens bankdirektiv.

7. Det är motiverat och önskvärt att införa ett särskilt tillsynssystem för institut för elektroniska pengar som även om det utformas efter det tillsynssystem som tillämpas på andra kreditinstitut, särskilt enligt direktiven 77/780/EEG och 89/646/EEG, skiljer sig från det systemet eftersom utgivning av elektroniska pengar, på grund av dessa pengars särskilda karaktär som en elektronisk ersättning för mynt och sedlar, inte i sig utgör mottagande av insättningar enligt artikel 3 i direktiv 89/646/EEG om de erhållna medlen omedelbart byts ut till elektroniska pengar.

8. Ett erhållande av medel från allmänheten i utbyte mot elektroniska pengar som leder till ett tillgodohavande på ett konto hos det utgivande institutet utgör ett erhållande av insättningar eller andra återbetalbara medel enligt direktiven 77/780/EEG och 89/646/EEG.

9. För att säkerställa innehavarnas förtroende är det nödvändigt att elektroniska pengar kan lösas in. Möjligheten till inlösen innebär inte i sig att de medel som erhålls i utbyte mot elektroniska pengar betraktas som insättningar eller andra återbetalbara medel i enlighet med direktiven 77/780/EEG och 89/646/EEG.

10. För att säkra sig mot de risker som är förknippade med utgivningen av elektroniska pengar måste tillsynssystemet göras mer målinriktat och därigenom mindre betungande än det tillsynssystem som tillämpas på kreditinstitut, framför allt genom lägre krav i fråga om startkapital och genom att direktiv 89/646/EEG(7), 92/121/EEG(8) och 93/6/EEG(9) inte är tillämpliga.

11. Det är emellertid nödvändigt att bevara likartade konkurrensvillkor mellan institut för elektroniska pengar och andra kreditinstitut som ger ut elektroniska pengar och därigenom garantera sund konkurrens mellan ett större antal institut till förmån för innehavarna. Detta uppnås eftersom de mindre betungande inslagen i det tillsynssystem som tillämpas på institut för elektroniska pengar uppvägs genom bestämmelser som är strängare än de som tillämpas på andra kreditinstitut, särskilt när det gäller begränsningar av den affärsverksamhet som kan bedrivas av institut för elektroniska pengar och, i synnerhet, väl avvägda begränsningar av institutens investeringar, vilket syftar till att säkerställa att deras skulder hänförliga till utestående elektroniska pengar hela tiden garanteras genom tillräckligt likvida tillgångar med låg risk.

12. I avvaktan på en harmonisering av tillsynen av verksamhet som ett annat företag utför för ett kreditinstituts räkning bör institut för elektroniska pengar ha sunda och ansvarsfulla förfaranden för ledning och kontroll. Med tanke på att operativ verksamhet eller annan verksamhet i samband med utgivningen av elektroniska pengar kan utföras av företag som inte står under tillsyn är det av största vikt att institut för elektroniska pengar har interna organisationer som svarar mot de finansiella och icke-finansiella risker de utsätts för.

13. Utgivning av elektroniska pengar kan påverka det finansiella systemets stabilitet och betalningssystemens smidiga sätt att fungera. Det krävs ett nära samarbete vid bedömningen av integriteten hos system för elektroniska pengar.

14. De behöriga myndigheterna bör ges möjlighet att medge undantag från en del av eller alla kraven i detta direktiv när det gäller institut för elektroniska pengar som bedriver verksamhet endast inom respektive medlemsstats territorium.

15. Antagande av detta direktiv är det lämpligaste sättet att uppnå de eftersträvade målen. Direktivet begränsas till det minimum som krävs för att uppnå dessa mål och går inte utöver vad som är nödvändigt för detta ändamål.

16. Det bör fastställas bestämmelser om att se över detta direktiv mot bakgrund av erfarenheterna av utvecklingen på marknaden samt skyddet för innehavare av elektroniska pengar.

17. Rådgivande bankrörelsekommittén har hörts om antagandet av detta direktiv.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Omfattning, definitioner och begränsning av verksamheten

1. Detta direktiv skall tillämpas på institut för elektroniska pengar.

2. Det skall inte tillämpas på de institut som anges i artikel 2.2 i direktiv 77/780/EEG.

3. I detta direktiv avses med

a) institut för elektroniska pengar: ett företag eller annan juridisk person som inte är ett kreditinstitut enligt definitionen i artikel 1 första strecksatsen a i direktiv 77/780/EEG och som ger ut betalningsmedel i form av elektroniska pengar,

b) elektroniska pengar: ett penningvärde i form av en fordran på utgivaren

i) som lagras på en elektronisk produkt,

ii) som givits ut mot erhållande av medel som värdemässigt inte understiger det penningvärde som givits ut,

iii) som godkänns som betalningsmedel av andra företag än utgivaren.

4. Medlemsstaterna skall förbjuda personer eller företag som inte är kreditinstitut enligt definitionen i artikel 1 första strecksatsen i direktiv 77/780/EEG att bedriva affärsverksamhet för utgivning av elektroniska pengar.

5. Annan affärsverksamhet i ett institut för elektroniska pengar än utgivning av elektroniska pengar skall begränsas till

a) att tillhandahålla närbesläktade finansiella och icke-finansiella tjänster, till exempel förvaltning av elektroniska pengar, genom att utföra operativa uppgifter och andra uppgifter med anknytning till utgivningen, samt utgivning och förvaltning av andra betalningsmedel med uteslutande av beviljande av varje form av kredit, och

b) lagring av data på den elektroniska produkten på andra företags eller offentliga institutioners vägnar.

Ett institut för elektroniska pengar får inte äga några andelar i andra företag, såvida inte dessa företag utför operativa uppgifter eller andra uppgifter med anknytning till elektroniska pengar som ges ut eller distribueras av det berörda institutet.

Artikel 2

Tillämpning av bankdirektiven

1. Om inte annat uttryckligen anges skall endast hänvisningar till kreditinstitut i direktiv 77/780/EEG, 89/646/EEG, 91/308/EEG(10) och 92/30/EEG tillämpas på institut för elektroniska pengar.

2. Artikel 2.5 och 2.6, artikel 3.3 b, 3.3 c, 3.3 d och 3.7, artiklarna 4 och 6, artiklarna 7.2, 7.3, 8.2, 8.3 och 8.4, samt artiklarna 10 och 14 i direktiv 77/780/EEG och artiklarna 4, 6, 10 och 12, artikel 18.2 samt artiklarna 23 och 24 i direktiv 89/646/EEG skall inte tillämpas. De ordningar för ömsesidigt erkännande som anges i direktiv 89/646/EEG skall inte tillämpas på annan verksamhet i institut för elektroniska pengar än utgivning av elektroniska pengar.

3. Erhållande av medel i den mening som avses i artikel 1.3 b ii utgör inte en insättning eller andra återbetalbara medel i enlighet med artikel 3 i direktiv 89/646/EEG om de erhållna medlen omedelbart byts ut mot elektroniska pengar.

Artikel 3

Möjlighet till inlösen

1. En innehavare av elektroniska pengar kan under giltighetsperioden begära att utgivaren löser in dem i sedlar och mynt eller genom överföring till ett konto utan andra avgifter än de som är strikt nödvändiga för utförandet av denna operation.

2. I avtalet mellan utgivaren och innehavaren skall klart anges på vilka villkor inlösen kan ske.

3. I avtalet får anges en minimitröskel för inlösen. Tröskelvärdet får inte överstiga 10 euro.

Artikel 4

Startkapital och krav på kapitalbas

1. Ett institut för elektroniska pengar skall ha ett startkapital, i enlighet med artikel 2.1.1 och 2.1.2 i rådets direktiv 89/299/EEG av den 17 april 1989 om kapitalbasen i kreditinstitut(11) på minst 1 miljon euro. Trots vad som sägs i punkterna 2 och 3 får kapitalbasen såsom den definieras i direktiv 89/299/EEG inte understiga detta belopp.

2. Ett institut för elektroniska pengar skall alltid ha en kapitalbas på minst 2 % av det högre av följande två belopp: det aktuella beloppet eller de föregående sex månadernas genomsnittsvärde på institutets sammanlagda skulder hänförliga till utestående elektroniska pengar.

3. Ett institut för elektroniska pengar som ännu inte har varit verksamt i sex månader, inbegripet dagen då verksamheten inleddes, skall ha en kapitalbas på minst 2 % av det högre av följande två belopp: det aktuella beloppet eller det totala belopp som fastställts som mål efter sex månader för skulder hänförliga till utestående elektroniska pengar. Det totala belopp som fastställts som mål efter sex månader för institutets skulder hänförliga till utestående elektroniska pengar skall framgå av institutets verksamhetsplan med förbehåll för eventuella ändringar som begärts av de behöriga myndigheterna.

Artikel 5

Investeringsbegränsningar

1. Ett institut för elektroniska pengar skall ha investeringar som uppgår till ett belopp som inte understiger institutets skulder hänförliga till utestående elektroniska pengar, men endast i följande tillgångar:

a) Tillgångsposter som med avseende på kreditrisken åsätts nollvikt enligt artikel 6.1 a punkterna 1-4 och artikel 7.1 i direktiv 89/647/EEG och som är tillräckligt likvida.

b) Avistamedel hos kreditinstitut i zon A enligt definitionen i direktiv 89/647/EEG.

c) Skuldebrev som

i) är tillräckligt likvida,

ii) inte omfattas av punkt 1 a,

iii) av behöriga myndigheter erkänns som kvalificerade poster enligt artikel 2.12 i direktiv 93/6/EEG, och

iv) ges ut av andra företag än de som har ett kvalificerat innehav enligt definitionen i artikel 1 i direktiv 89/646/EEG i det berörda institutet för elektroniska pengar eller som måste tas upp i dessa företags koncernredovisning.

2. Investeringarna enligt punkt 1 b och 1 c får inte överstiga tjugo gånger det berörda institutets kapitalbas och skall omfattas av begränsningar som är minst lika stränga som de som tillämpas på kreditinstitut enligt direktiv 92/121/EEG.

3. Institut för elektroniska pengar får använda tillräckligt likvida ränte- och valutakursrelaterade poster utanför balansräkningen i form av derivatinstrument som omsätts på börser (dvs. andra derivatinstrument som handlas på OTC-marknad), på vilka bilaga II till direktiv 89/647/EEG inte tillämpas, för att säkra sig mot marknadsrisker som härrör från utgivningen av elektroniska pengar och från investeringarna enligt punkt 1. Användning av derivatinstrument enligt första meningen är tillåten endast om det sker i avsikt att fullständigt undanröja marknadsriskerna och, i den mån det är möjligt, detta verkligen uppnås.

4. Medlemsstaterna skall införa lämpliga begränsningar för hur stora marknadsrisker institut för elektroniska pengar får ta på sig genom investeringar enligt punkt 1.

5. Vid tillämpning av punkt 1 skall tillgångar värderas till det lägre av anskaffningsvärdet eller marknadsvärdet.

6. Om värdet av tillgångarna enligt punkt 1 understiger skulderna hänförliga till utestående elektroniska pengar skall de behöriga myndigheterna se till att det berörda institutet för elektroniska pengar vidtar lämpliga åtgärder för att snabbt rätta till situationen. För detta ändamål, och endast för en begränsad tid, kan de berörda myndigheterna tillåta att institutets skulder hänförliga till utestående elektroniska pengar garanteras genom andra tillgångar än de som anges i punkt 1 upp till ett belopp som inte överstiger 5 % av dessa skulder eller institutets sammanlagda kapitalbas, om detta värde är lägre.

Artikel 6

Behöriga myndigheters kontroll av särskilda krav

De behöriga myndigheterna skall se till att beräkningar för att kontrollera efterlevnaden av artiklarna 4 och 5 görs minst två gånger om året, antingen av instituten för elektroniska pengar själva, som skall överlämna resultaten samt alla för beräkningen nödvändiga uppgifter till de behöriga myndigheterna, eller av de behöriga myndigheterna på grundval av uppgifter som tillhandahållits av instituten för elektroniska pengar.

Artikel 7

Sund och ansvarsfull verksamhet

Ett intitut för elektroniska pengar skall ha en sund och ansvarsfull ledning och sunda och ansvarsfulla förfaranden för administration och bokföring samt en tillräcklig internkontroll. Dessa bör anpassas till de finansiella och icke-finansiella risker institutet utsätts för, inbegripet tekniska och processuella risker samt risker som har samband med institutets samarbete med företag som utför operativa uppgifter eller andra uppgifter som sammanhänger med deras affärsverksamhet.

Artikel 8

Undantag

1. Medlemsstaterna får tillåta att deras behöriga myndigheter undantar institut för elektroniska pengar från tillämpningen av en del av eller alla bestämmelserna i detta direktiv och från tillämpningen av direktiven 77/780/EEG och 89/646/EEG om något av följande villkor är uppfyllt:

a) All affärsverksamhet av det slag som avses i artikel 1.3 a i detta direktiv som bedrivs av institutet ger upphov till skulder hänförliga till utestående elektroniska pengar och som normalt inte överstiger 5 miljoner euro och aldrig överstiger 6 miljoner euro.

b) De elektroniska pengar som ges ut av institutet godkänns som betalningsmedel endast av ett dotterbolag till institutet som utför operativa uppgifter eller andra uppgifter med anknytning till elektroniska pengar som ges ut eller distribueras av institutet, ett moderbolag till institutet eller av ett annat dotterbolag till moderbolaget.

c) De elektroniska pengar som ges ut av institutet godkänns som betalningsmedel endast av ett begränsat antal företag, som kan särskiljas klart genom

i) att de är belägna i samma lokaler eller inom ett annat begränsat lokalt område, eller

ii) att de har nära finansiellt eller affärsmässigt förhållande till det utgivande institutet, t.ex. en gemensam marknadsförings- eller distributionsstruktur.

I de avtal som ligger till grund för verksamheten måste föreskrivas att högst 150 euro får lagras på den elektroniska produkt som ställs till användarnas förfogande för att göra betalningar.

2. Ett institut för elektroniska pengar för vilket ett undantag beviljats enligt punkt 1 skall inte omfattas av ordningarna för ömsesidigt erkännande enligt direktiv 89/646/EEG.

3. Medlemsstaterna skall kräva att alla institut för elektroniska pengar som undantagits från tillämpningen av detta direktiv samt direktiv 77/780/EEG och 89/646/EEG regelbundet rapporterar om sin verksamhet och redovisar sina skulder hänförliga till elektroniska pengar.

Artikel 9

Auktorisation för redan verksamma institut

Auktorisation skall anses föreligga i fråga om sådana institut för elektroniska pengar som omfattas av detta direktiv och som inledde sin verksamhet enligt gällande bestämmelser i den medlemsstat i vilken institutets huvudkontor ligger före ikraftträdandet av de bestämmelser som antas för att genomföra detta direktiv eller före det datum som anges i artikel 10.1, beroende på vilket datum som inträffar först. Medlemsstaterna skall ålägga sådana institut för elektroniska pengar att inkomma med alla uppgifter som är relevanta till de behöriga myndigheterna för att dessa inom sex månader efter ikraftträdandet av de bestämmelser som antas för att genomföra detta direktiv skall kunna bedöma om institutet uppfyller kraven i detta direktiv, vilka åtgärder som krävs för att se till att de uppfylls eller om det är lämpligt att återkalla auktorisationen. Om detta krav inte uppfylls inom sex månader från det datum som anges i artikel 10.1 skall ifrågavarande institut för elektroniska pengar efter denna tidpunkt inte åtnjuta ömsesidigt erkännande.

Artikel 10

Genomförande

1. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den ...(12). De skall genast underrätta kommissionen om detta.

När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.

2. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.

Artikel 11

Översyn

Senast den ...(13) skall kommissionen lägga fram en rapport för Europaparlamentet och rådet om tillämpningen av detta direktiv, särskilt när det gäller

- åtgärder för att skydda innehavare av elektroniska pengar, inbegripet eventuellt behov att införa ett garantisystem,

- kapitalkrav,

- undantag,

- eventuellt behov av att förbjuda att ränta betalas på medel som mottas i utbyte mot elektroniska pengar,

vid behov åtföljt av förslag till ändring av direktivet.

Artikel 12

Ikraftträdande

Detta direktiv träder i kraft samma dag som det offentliggörs i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

Artikel 13

Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

Utfärdat i ...

På Europaparlamentets vägnar

...

Ordförande

På rådets vägnar

...

Ordförande

(1) EGT C 317, 15.10.1998, s. 7.

(2) EGT C 101, 12.4.1999, s. 64.

(3) EGT C 189, 6.7.1999, s. 7.

(4) Europaparlamentets yttrande av den 15 april 1999 (EGT C 219, 30.7.1999, s. 415), rådets gemensamma ståndpunkt av den 29 november 1999 och Europaparlamentets beslut av den ... (ännu ej offentliggjort i EGT).

(5) Rådets första direktiv 77/780/EEG av den 12 december 1977 om samordning av lagar och andra författningar om rätten att starta och driva verksamhet i kreditinstitut (EGT L 322, 17.12.1977, s. 30). Direktivet senast ändrat genom Europaparlamentets och rådets direktiv 1999/.../EG (EGT L ...).

(6) Rådets andra direktiv 89/646/EEG av den 15 december 1989 om samordning av lagar och andra författningar om rätten att starta och driva verksamhet i kreditinstitut, samt med ändring av direktiv 77/780/EEG (EGT L 386, 30.12.1989, s. 1). Direktivet senast ändrat genom direktiv 92/30/EEG (EGT L 110, 28.4.1992, s. 52).

(7) Rådets direktiv 89/647/EEG av den 18 december 1989 om kapitaltäckningsgrad för kreditinstitut (EGT L 386, 30.12.1989, s. 14). Direktivet senast ändrat genom direktiv 98/33/EG (EGT L 204, 21.7.1998, s. 29).

(8) Rådets direktiv 92/121/EEG av den 21 december 1992 om övervakning och kontroll av kreditinstituts stora exponeringar (EGT L 29, 5.2.1993, s. 1). Direktivet ändrat genom 1994 års anslutningsakt.

(9) Rådets direktiv 93/6/EEG av den 15 mars 1993 om kapitalkrav för värdepappersföretag och kreditinstitut (EGT L 141, 11.6.1993, s. 1). Direktivet senast ändrat genom direktiv 98/33/EG.

(10) Rådets direktiv 91/308/EEG av den 10 juni 1991 om åtgärder för att förhindra att det finansiella systemet används för tvättning av pengar (EGT L 166, 28.6.1991, s. 77).

(11) EGT L 124, 5.5.1989, s. 16. Direktivet senast ändrat genom direktiv 92/30/EG.

(12) 18 månader efter det att detta direktiv har trätt i kraft.

(13) 54 månader efter det att direktivet har trätt i kraft.

RÅDETS MOTIVERING

I. INLEDNING

1. Den 22 september 1998 överlämnade kommissionen till rådet ett förslag till direktiv om att starta och driva verksamhet i institut för elektroniska pengar samt om tillsyn av sådan verksamhet på grundval av artikel 47.2 i EG-fördraget, särskilt den första och den tredje meningen i detta.

Europaparlamentet avgav sitt yttrande vid den första behandlingen av förslaget den 15 april 1999. Ekonomiska och sociala kommittén avgav sitt yttrande den 27 januari 1999, och Europeiska centralbanken avgav sitt yttrande den 18 januari 1999.

2. Den 29 november 1999 antog rådet sin gemensamma ståndpunkt i enlighet med artikel 251 i fördraget.

II. SYFTE

I direktivet införs ett särskilt tillsynssystem för utgivare av elektroniska pengar. Detta system bygger på det befintliga tillsynssystem som är tillämpligt på kreditinstitut, men skiljer sig från det för att bemöta de särskilda risker som förekommer i samband med utgivningen av elektroniska pengar. Syftet är att införa en teknikneutral rättslig ram för att harmonisera tillsynen av institut för elektroniska pengar i den utsträckning som krävs för att garantera en sund och ansvarsfull verksamhet och institutens finansiella integritet. Samtidigt syftar det till att införa ett regelverk som gör det möjligt att utnyttja alla potentiella fördelar med elektroniska pengar och som framför allt inte hämmar teknisk innovation.

III. ANALYS AV DEN GEMENSAMMA STÅNDPUNKTEN

Den gemensamma ståndpunkten följer den huvudsakliga linjen i kommissionens förslag. Liksom kommissionens förslag syftar den gemensamma ståndpunkten till att få balans mellan behovet att ge instituten för elektroniska pengar finansiell integritet och konsumentskyddet samt behovet att säkerställa att utvecklingen av system för elektroniska pengar inte hämmas av en alltför omfattande reglering. Balansen i den gemensamma ståndpunkten uppnås genom att det införs en mer restriktiv rättslig ram än den som föreslagits av kommissionen i vissa frågor samtidigt som en mer flexibel ram införs på andra områden.

Ändringarna i den gemensamma ståndpunkten jämfört med varje artikel i kommissionens förslag anges nedan. Ändringsförslag 1 från Europaparlamentet, där begreppet "användare" ersätts med "innehavare" i hela texten, inbegrips i den gemensamma ståndpunkten.

Artikel 1 (Artikel 1 i kommissionens förslag)

Punkt 3 a inbegriper ändringsförslag 14 från Europaparlamentet. Där klargörs vidare att direktivet är tillämpligt endast på utgivare av elektroniska pengar.

Punkt 3 b syftar till att göra den rättsliga karaktären av definitionen av elektroniska pengar mer exakt genom att lägga till att elektroniska pengar utgör en fordran på utgivaren. Exempel på de former elektroniska pengar kan ha har strukits från första strecksatsen såsom onödig i den normativa delen av direktivet och har inbegripits i skäl 3. En ny punkt ii har lagts till där det föreskrivs att innehavaren alltid måste erlägga fullständig betalning för de elektroniska pengar som erhålls. Det kommer således inte att vara möjligt att ge ut elektroniska pengar till ett högre värde än vad som betalas i utbyte. Punkt iii (i kommissionens förslag punkt ii) har bibehållits såsom det föreslagits av kommissionen, förutom att begreppet "utgivaren" har valts för att omfatta "utgivaren" och "den utgivande institutionen". Punkterna iii och iv i kommissionens förslag har strukits såsom överflödiga i den normativa delen av direktivet. Förklaringen att elektroniska pengar är avsedda att tjäna som ett surrogat för mynt och sedlar och har uppstått för elektroniska överföringar av mindre belopp återfinns i skäl 3.

Ändringsförslag 15, där artikel 1.3 b ändras, från Europaparlamentet, innehåller flera inslag som i viss mån inbegrips i den gemensamma ståndpunkten men i annan utformning. Ändringen av punkt b ii angående dotterbolag, som föreslagits av Europaparlamentet, har inbegripits i artikel 8 avseende undantag, se nedan. Den föreslagna punkten iiia inbegrips inte i den gemensamma ståndpunkten, eftersom rådet inte fann det lämpligt att inbegripa bestämmelser som rör avgifter i definitionen av elektroniska pengar. Begreppen "behöriga myndigheter" i punkten ba och "kapitalbas" i punkt bb definieras i andra bankdirektivet, direktiv 89/646/EEG, som är tillämpligt på institut för elektroniska pengar och därför inbegriper den gemensamma ståndpunkten inte dessa ändringar, trots att artikel 5.1 i den gemensamma ståndpunkten hänvisar till direktivet om kapitalbasen i kreditinstitut, direktiv 89/299/EEG, se nedan.

För att anpassa texten till den i andra bankdirektivet (89/646/EEG) har en ny bestämmelse införts i punkt 4 där det föreskrivs att endast kreditinstitut enligt definitionen i artikel 1 i första bankdirektivet (77/780/EEG), med andra ord institut för elektroniska pengar och kreditinstitut i traditionell mening, får ge ut elektroniska pengar.

Punkt 5 följer i huvudsak kommissionens förslag (punkt 4 i kommissionens förslag). Hänvisningen i a till punkt 5 i bilagan till andra bankdirektivet har strukits för att undvika förvirring. I stället anges det tydligt att institut för elektroniska pengar inte får ge någon form av kredit, för att undvika att elektroniska pengar ges ut på kredit utan något utbyte av medel. Detta förbud innebär inte att ett institut för elektroniska pengar inte kan investera i skuldebrev. Investeringsbestämmelserna i artikel 5 påverkas inte. Punkt b har omformulerats för att göra avsikten med denna bestämmelse tydligare.

Artikel 2 (artikel 2 i kommissionens förslag)

Punkt 1 inbegriper ändringsförslag 16 från Europaparlamentet och punkt 3 i kommissionens förslag har som en följd därav strukits, såsom föreslagits av Europaparlamentet i ändringsförslag 17.

I andra meningen punkt 2, har den uttryckliga hänvisningen till särskilda artiklar i andra bankdirektivet ersatts med en hänvisning till avtalen om ömsesidigt erkännande enligt det direktivet, eftersom etableringsfriheten och friheten att tillhandahålla tjänster bygger på fördraget.

Liksom i kommissionens förslag görs det i punkt 3 klart att medel som erhålls i utbyte för elektroniska pengar inte är inlåning i betydelsen enligt artikel 3 i andra bankdirektivet. Formuleringen har ändrats för att beakta införandet av bestämmelser om möjlighet till inlösen. Hänvisningen i punkt a i kommissionens förslag till ersättning för mynt och sedlar återfinns nu i skäl 3, och innehållet i punkt b i kommissionens förslag innefattas i förbudet mot att ge kredit i artikel 1.5 i den gemensamma ståndpunkten. Ändringen av artikel 2.4, Europaparlamentets ändringsförslag 18, inbegrips i artikel 3 i den gemensamma ståndpunkten, se nedan.

Artikel 3 (ny)

Eftersom innehållet i ändringsförslagen 18 och 19 sammanfaller har rådet valt att slå ihop dem och inbegripa dem i den nya artikel 3 för att alla bestämmelser som rör möjlighet till inlösen skall finnas i en artikel. Ordalydelsen ligger nära den i ändringsförslag 19 med två undantag:

- Kostnadselementet i ändringsförslag 18 har inbegripits i den nya artikel 3, och

- för att möjliggöra en viss flexibilitet avseende det sätt på vilket elektroniska pengar löses in i praktiken, får utgivaren också lösa in pengarna genom en överföring till ett konto.

Artikel 4 (artikel 3 i kommissionens förslag)

I den gemensamma ståndpunkten anges alla belopp i euro, inte i ecu, och således inbegrips Europaparlamentets ändringsförslag 20. Genom att hänvisa till direktivet om kapitalbasen i kreditinstitut inbegriper den gemensamma ståndpunkten en del av Europaparlamentets ändringsförslag 15.

Lägsta startkapital fastställs till 1 miljon euro i punkt 1. Detta belopp utgör en avvägning mellan behovet att säkerställa att institut för elektroniska pengar har tillräcklig kapitalbas för att säkerställa den finansiella stabiliteten och behovet att främja utvecklingen av system för elektroniska pengar genom att undvika alltför betungande krav på det nya systemet.

Artikel 5 (artikel 4 i kommissionens förslag)

I artikel 5 inbegrips Europaparlamentets ändringsförslag 21 och 22.

Artikeln innehåller vidare några tekniska ändringar i utformningen som syftar till att göra texten tydligare: punkt b har delats upp i två punkter och hänvisningar till direktivet om kapitaltäckningsgrad, direktiv 89/647/EEG, och till andra bankdirektivet, direktiv 89/646/EEG, har införts för att göra texten mer exakt. Vidare har texten formulerats om för att beakta ordalydelsen i artikel 1.5 där innehav i andra företag begränsas för institut för elektroniska pengar.

Artikel 6 (artikel 5 i kommissionens förslag)

Artikel 6 har formulerats om i linje med artikel 3.7 i direktivet om kapitaltäckningsgrad, för att ge de behöriga myndigheterna större flexibilitet när de kontrollerar efterlevnaden av artiklarna 4 och 5.

Artikel 7 (artikel 6 i kommissionens förslag)

I den gemensamma ståndpunkten bibehålls endast första punkten i kommissionens förslag. Rådet anser att artikel 7, i dess lydelse i den gemensamma ståndpunkten, är tillräcklig för att möjliggöra kontroll av alla sådana institut. Detta inbegriper institut som har delegerat vissa funktioner till andra företag eftersom uttrycklig hänvisning görs till institutens finansiella och icke-finansiella riskexponeringar, inbegripet tekniska och procedurella risker. Punkterna 2 och 3 i kommissionens förslag har således strukits.

Artikel 8 (artikel 7 i kommissionens förslag)

I den gemensamma ståndpunkten bibehålls det undantag som föreslagits av kommissionen, men med ändringar av dess räckvidd och form, för att ge medlemsstaterna högre grad av flexibilitet i genomförandet av direktiven.

Medlemsstaterna har möjlighet, enligt punkt 1, att göra undantag från tillämpningen av några eller alla bestämmelser i detta direktiv och tillämpningen av första och andra bankdirektivet. Detta kommer att ge de medlemsstater som önskar använda denna möjlighet, full flexibilitet att beakta den särskilda karaktären på varje system, vilket är av särskild betydelse med tanke på räckvidden för artikel 8, se nedan. Denna möjlighet påverkar inte de berörda institutionerna. De förblir "kreditinstitut" enligt definitionen i första strecksatsen i artikel 1 i första bankdirektivet, och behörigheten för de monetära myndigheterna att ställa krav på minimireserver påverkas inte.

I den gemensamma ståndpunkten anges tre kategorier av institut för vilka undantaget kan gälla:

1. Liksom i kommissionsförslaget får små institut omfattas av undantaget. I den gemensamma ståndpunkten begränsas emellertid denna möjlighet ytterligare i jämförelse med kommissionsförslaget, i och med att den begränsas till institut vars totala finansiella skulder med avseende på utestående elektroniska pengar normalt inte överstiger 5 miljoner euro och aldrig överstiger 6 miljoner euro, 1 a.

2. Ett institut som utgör en del av en grupp får omfattas av undantaget endast om övriga medlemmar av gruppen godkänner de elektroniska pengar som ges ut av institutet, 1 b. I den gemensamma ståndpunkten beaktas således ändringsförslag 15 från Europaparlamentet. Den åstadkommer också en avvägning mellan kommissionsförslaget, i vilket institut som ger ut elektroniska pengar för användning inom samma grupp i alla fall helt och fullt inkluderas i direktivets räckvidd, och Europaparlamentets förslag, i vilket sådana institut undantas.

3. Institut som ger ut elektroniska pengar med ett begränsat syfte får också omfattas av undantaget, punkt 1 c. I den gemensamma ståndpunkten definieras detta som elektroniska pengar som godkänns som betalningsmedel endast av ett begränsat antal företag som är belägna i samma lokaler eller inom ett begränsat lokalt område (t.ex. ett universitetsområde), eller företag som har ett nära finansiellt eller affärsmässigt förhållande till det utgivande institutet (t.ex. en detaljhandelskedja med självständiga medlemmar men med en gemensam marknadsförings- eller distributionsstruktur).

Liksom i kommissionsförslaget åläggs institut som omfattas av undantaget vissa restriktioner: ett högsta lagringsbelopp fastställt till 150 euro per kort och bestämmelsen att dessa institut inte skall omfattas av ordningarna för ömsesidigt erkännande enligt andra bankdirektivet, direktiv 89/646/EEG. I den gemensamma ståndpunkten krävs dessutom i punkt 3 att instituten regelbundet skall rapportera om sin verksamhet.

I den gemensamma ståndpunkten har inte punkt 2 i kommissionsförslaget behållits och Europaparlamentets ändringsförslag 23 infogas således.

Artikel 9 (artikel 8 i kommissionsförslaget)

I jämförelse med kommissionsförslaget införs i den gemensamma ståndpunkten mer noggrant angivna tidsfrister rörande auktorisation av redan verksamma institut. I denna föreskrivs också att om institutet inom en begränsad period inte efterföljer direktivet, så får det inte omfattas av ordningarna för ömsesidigt erkännande.

Artikel 10

I den gemensamma ståndpunkten fastställs datumet för genomförande till 18 månader efter det att direktivet har trätt i kraft. Direktivet träder i kraft samma dag som det offentliggörs.

Artikel 11

Med tanke på den snabba utvecklingen inom sektorn föreskrivs i den gemensamma ståndpunkten att kommissionen skall lägga fram en rapport om tillämpningen av direktivet senast tre år efter att detta har genomförts. Rapporten skall särskilt omfatta ett antal frågor som har fastställts kunna ge anledning till särskild oro.

Skäl

Skälen har anpassats efter de ändringar som har gjorts i kommissionsförslaget.

I den gemensamma ståndpunkten infogas Europaparlamentets ändringsförslag 2 och 10.

Europaparlamentets ändringsförslag 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 11, 12 och 13, där de flesta rör frågan om driftskompatibilitet, har inte infogats i den gemensamma ståndpunkten eftersom de inte hjälper till att förklara direktivets normativa del (se punkt 10 i det interinstitutionella avtalet om gemensamma riktlinjer för gemenskapslagstiftningens redaktionella kvalitet(1). Rådet anser vidare att ändringsförslagen 3, 8, 12 och 13 inte är förenliga med kommissionens initiativrätt, antingen enligt fördraget då det gäller ändringsförslagen 3, 12 och 13, eller enligt gemenskapens sekundärlagstiftning då det gäller ändringsförslag 8.

IV. SLUTSATSER

Rådets anser att alla de ändringar som har gjorts i kommissionsförslaget helt och fullt ligger i linje med det föreslagna direktivets mål. Syftet har varit att säkra den finansiella integriteten för institut för elektroniska pengar utan att hämma utvecklingen inom området elektroniska pengar och på så sätt bidra till en miljö som främjar utvecklingen av detta nya betalningsmedel. I den gemensamma ståndpunkten infogas i sak de ändringar i direktivets normativa del som föreslagits av Europaparlamentet samt de därmed sammanhängande ändringarna i skälen.

(1) EGT C 73, 17.3.1999, s. 1.