3.RESULTAT AV EFTERHANDSUTVÄRDERINGAR, SAMRÅD MED BERÖRDA PARTER OCH KONSEKVENSBEDÖMNINGAR

•Efterhandsutvärderingar/kontroller av ändamålsenligheten med befintlig lagstiftning

Kommissionens första samråd med berörda parter efter ikraftträdandet av reglerna i Mifid II och Mifir i januari 2018 genomfördes mellan februari och maj 2020 (se nedan). Det visade att de flesta investerare inte har en fullständig översikt över priser och tillgängliga volymer (dvs. likviditet) när de beslutar att investera på unionens kapitalmarknader.

Samrådet visade att de börsspecifika (äganderättsligt skyddade) marknadsdataprodukter som har framkommit inom ramen för Mifid I, Mifid II och Mifir inte skapar en konsoliderad översikt över alla handelsmarknader. Likviditet som är tillgänglig på alternativa marknader (MTF-plattformar/OTF-plattformar) och via investeringsbanker som handlar med finansiella instrument mot sitt handelslager (systematiska internhandlare) är inte representerad i dessa äganderättsligt skyddade dataflöden. Detta skapar betydande informationshinder, eftersom volymerna på dessa alternativa plattformar kan utgöra upp till 50 % av handelsvolymen under en viss handelsdag.

Värdepappersmäklare och börsmäklare ansvarar för att tillhandahålla bästa utförande, vilket innebär att uppnå den mest fördelaktiga transaktionen i fråga om pris samt lägsta totala explicita och implicita kostnader för investerarna. Bästa utförande innebär att mäklarna måste visa sina kunder till vilka priser de köpte och sålde jämfört med de priser och volymer som är tillgängliga på olika börser och alternativa handelsplatser vid den tidpunkt då transaktionen utfördes. Avsaknaden av en konsoliderad översikt över alla handelsmarknader är ett problem när ett finansiellt instrument görs tillgängligt för handel inte bara på en enda handelsplats utan på flera konkurrerande handelsplatser. En investerare har, och bör även fortsättningsvis ha, möjlighet att välja mellan konkurrerande handelsplatser men måste för närvarande förlita sig på marknadsdata som endast omfattar enskilda handelsplatser. Till följd av detta har investerarna otillräcklig tillgång till konsoliderade och jämförbara marknadsdata och kan inte jämföra om de skulle ha erhållit bättre utförandevillkor på en alternativ plattform. Detta hindrar dem från att hålla sina värdepappersmäklare och börsmäklare ansvariga för om de har uppnått det bästa utförandet för en viss handelsorder.

Samrådet har även avslöjat betydande problem med kostnaden för att anskaffa marknadsdata från flera olika datakällor. Kostnaden för att erhålla marknadsdata från rapportörer (ansluta sig och erhålla en licens) står för närvarande för ungefär två tredjedelar av den totala kostnaden för att sammanställa marknadsdata. Därför tenderar dataleverantörer, som gör dessa data tillgängliga för användare, att begränsa urvalet av källor som de samlar in och erbjuder data från. Till följd av detta saknar investerarna en heltäckande översikt över likviditeten på alla handelsmarknader och de flesta investerare har inte råd med kostnaden för att skaffa sig en mer heltäckande översikt.

Mellan slutet av 2019 och 2021 genomförde Esma djupgående analyser av ramen för Mifid II och Mifir, med fokus främst på de ämnen som behandlas i översynsklausulerna i artikel 90 i Mifid och artikel 52 i Mifir, och offentliggjorde rapporter med rekommendationer om ändringar i den rättsliga ramen. Dessa rapporter byggde på omfattande offentliga samråd och innehöll detaljerade rekommendationer om marknadsstrukturfrågor, särskilt det nuvarande transparenssystemet.

I synnerhet fann Esma i sin rapport MiFID II/MiFIR Review Report No. 1 att fragmenteringen av marknadsdatakällor ökar beroendet av flera handelsplatsspecifika och äganderättsligt skyddade dataflöden med endast partiell täckning av tillgänglig handelslikviditet. Komplexiteten i hur äganderättsligt skyddade marknadsdata licensieras och hur efterlevnaden av användningsbegränsningar administreras gör det svårt att verifiera om alla marknadsdatakällor ger tillgång till sina marknadsdata på ett rättvist och snabbt sätt. Det faktum att handelsdata från enskilda handelsplatser är unika och ej utbytbara har gjort att datalicensavtalen blivit allt mer detaljerade och betungande. Företag som erhåller marknadsdata står därför inför betydande komplexitet när det gäller att hantera ändringar i sina licensavtal, vilket medför driftskostnader och risker. De står också ofta för kostnaden för komplexa revisioner av sina licenser, som dataleverantörerna ålägger genom efterhandsavgifter.

Mot bakgrund av den heterogena prissättningspolitiken för marknadsdata på den inre marknaden är det svårt för en konsoliderare av marknadsdata att få snabb tillgång till äganderättsligt skyddade marknadsdataflöden på rättvisa villkor. I sin rapport om konsoliderad handelsinformation ansåg Esma att de nuvarande Mifid II-reglerna inte ålägger handelsplatser och godkända publiceringsarrangemang att lämna marknadsdata till konsoliderad handelsinformation på rättvisa och rimliga villkor. Esma föreslår därför att handelsplatser och godkända publiceringsarrangemang bör åläggas att tillhandahålla data till den konsoliderade handelsinformationen antingen i) genom att begära att handelsplatser och godkända publiceringsarrangemang tillhandahåller data till den konsoliderade handelsinformationen eller ii) genom att ange kriterier för att fastställa priset (och användningsvillkoren) för bidrag till den konsoliderade handelsinformationen.

Enligt Esma uppfyllde Mifid II och Mifir inte sitt mål om att skapa större klarhet om licensieringen och prissättningen av äganderättsligt skyddade marknadsdata. Priserna för marknadsdata, särskilt för data med hög efterfrågan, t.ex. non-display data, har ökat sedan 2017. En av branschorganisationerna uppskattar att de totala kostnaderna för data för ett hypotetiskt litet handelsföretag med tillträde till olika handelsplatser har ökat med 27 %, från 917 000 euro 2016 till 1,16 miljoner euro 2019. Esma rekommenderar vidare att tillhandahållaren av konsoliderad handelsinformation bör dela sina intäkter med de bidragande enheterna och bör leverera handelsinformationen så nära realtid som det är tekniskt möjligt.

I rapporten MiFID II/MiFIR Review Report on the transparency regime for equity and equity-like instruments, the double volume cap mechanism and the trading obligations for shares har Esma granskat transparenssystemet för aktieinstrument i Mifir och lagt fram förslag till särskilda ändringar. Den innehåller även rekommendationer om andra viktiga transparensbestämmelser, särskilt handelsskyldigheten för aktier och de transparensbestämmelser som är tillämpliga på systematiska internhandlare för aktieinstrument.

I sin rapport Report on MiFIR Review Report on transparency for non-equity drog Esma slutsatsen att det nuvarande systemet var alltför komplicerat och inte alltid ändamålsenligt för att säkerställa transparens för marknadsaktörerna och lade fram flera förslag för att förbättra det: