Förslag till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS BESLUT om upphävande av vissa rättsakter inom området med frihet, säkerhet och rättvisa /* COM/2014/0713 final - 2014/0337 (COD) */





MOTIVERING 1. BAKGRUND En av kommissionens prioriteringar är att se till att EU:s regelverk förblir aktuellt och ändamålsenligt. Redan i det interinstitutionella avtalet av den 16 december 2003 om bättre lagstiftning[1] enades Europaparlamentet, rådet och kommissionen om att volymen på Europeiska unionens lagstiftning bör minskas genom att man upphäver rättsakter som inte längre tillämpas. Sådana rättsakter bör strykas ur EU:s regelverk för att öka insynen och rättsäkerheten för alla medborgare och medlemsstater. Detta är i linje med kommissionens politik i fråga om lagstiftningens ändamålsenlighet. I sitt meddelande från juni 2014 om ”Programmet om lagstiftningens ändamålsenlighet och resultat (Refit): lägesrapport och framtidsutsikter”[2] angav kommissionen att den höll på att granska EU:s regelverk inom polissamarbete och straffrättsligt samarbete för att ringa in akter som kan upphävas inom ramen för utgången av den övergångsperiod som fastställs i fördragen. Kommissionen har nu slutfört sin bedömning av de rättsakter som rör området med frihet, säkerhet och rättvisa, inklusive regelverket inom den f.d. tredje pelaren. Ett antal rättsakter som antagits under de senaste decennierna har inte längre någon verkan. De är inte längre relevanta på grund av sin tillfälliga karaktär eller på grund av att deras innehåll har införts i nya rättsakter. Av rättssäkerhetsskäl föreslår kommissionen att Europaparlamentet och rådet återkallar de åtgärder som avses i detta förslag. I. Verkställande kommitténs beslut SCH/Com-ex (95) PV 1 rev[3] avsåg en mycket specifik situation angående det föregående samråd som Portugal begärt i fråga om indonesiska viseringssökande. Beslutet har blivit obsolet eftersom förordning (EG) nr 810/2009[4] (viseringskodex) och förordning (EG) nr 767/2008[5] (VIS-förordningen) föreskrivit nya regler för föregående samråd med andra medlemsstater. II. Verkställande kommitténs beslut SCH/Com-ex (95) 21[6] avser Schengenstaternas skyldighet att utbyta statistisk information för bättre övervakning av migration vid de yttre gränserna med stöd av Schengensekretariatet. Beslutet har blivit obsolet eftersom Frontex, genom rådets förordning (EG) nr 2007/2004[7], fått i uppdrag att utföra analyser av framväxande risker vid de yttre gränserna samt utarbeta och driva informationssystem som gör det möjligt att utbyta sådan information, inbegripet det informations- och samordningsnätverk som inrättades genom beslut 2005/267/EG[8] och det europeiska gränsövervakningssystem som inrättades genom förordning (EU) nr 1052/2013[9]. III. Genom Verkställande kommitténs beslut SCH/Com-ex (96) 13 rev 1[10] fastställdes de principer som reglerar rättigheter och skyldigheter för företrädande och företrädda stater i fråga om utfärdandet av Schengenviseringar i tredjeländer där inte alla Schengenstaterna är företrädda. Beslutet blev obsolet efter ikraftträdandet av förordning (EG) nr 810/2009[11] som införde nya bestämmelser om representation i situationer där en medlemsstat samtycker till att representera en annan medlemsstat för att pröva ansökningar och utfärda viseringar på den medlemsstatens vägnar. IV. Genom Verkställande kommitténs beslut SCH/Com-ex (97) 39 rev[12] fastställdes riktlinjer när det gäller bevismedel och indicier inom ramen för återtagandeavtalen mellan Schengenländerna. Beslutet blev obsolet efter ikraftträdandet av rådets förordning (EG) nr 343/2003[13] och kommissionens förordning (EG) nr 1560/2003[14], där det anges vilka bevismedel och indicier som ska användas för att avgöra vilka medlemsstater som ansvarar för att pröva asylansökan. V. I Verkställande kommitténs beslut SCH/Com-ex (98) 1 rev 2[15] föreskrevs ett antal åtgärder för att effektivisera kontrollerna vid de yttre gränserna. Beslutet blev obsolet efter ikraftträdandet av förordning (EG) nr 562/2006, som införde nya regler för kontroller vid de yttre gränserna, och rådets förordning (EG) nr 2007/2004, som gav Frontex i uppdrag att underlätta tillämpningen av gemenskapsåtgärder rörande förvaltningen av de yttre gränserna. VI. Genom Verkställande kommitténs beslut SCH/Com-ex (98) 18 rev[16] fastställdes ett förfarande som ska följas av de Schengenstater som stöter på allvarliga svårigheter när det gäller att erhålla en passersedel för att återsända utländska medborgare som vistas på landets territorium olagligt. Beslutet blev obsolet eftersom de särskilda skyldigheter och förfaranden som myndigheterna i tredjelandet och EU:s medlemsstater ska iaktta när det gäller återsändande av utländska medborgare som vistas olagligt i EU anges i de återtagandeavtal som EU ingår med tredjeländer. VII. Genom Verkställande kommitténs beslut SCH/Com-ex (98) 21[17] godkändes ett antal gemensamma regler för påförandet av stämpel i alla viseringssökandes pass för att förhindra att en och samma person ger in flera samtidiga eller på varandra följande viseringsansökningar. Beslutet blev obsolet efter ikraftträdandet av förordning (EG) nr 810/2009 (viseringskodex). VIII-IX. Genom Verkställande kommitténs beslut SCH/Com-ex (98) 37 def 2[18] infördes en integrerad strategi för att intensifiera kampen mot irreguljär migration, som verkställdes genom Centralgruppens beslut SCH/C (98) 117[19]. Besluten blev obsoleta efter ikraftträdandet av förordning (EG) nr 377/2004[20] som upprättade en gemensam ram för utstationering i tredje land av sambandsmän för invandring, förordning (EG) nr 562/2006 som föreskrev en uppsättning gemensamma åtgärder för kontroll vid de yttre gränserna, och rådets beslut 2009/371/RIF[21] som gav Europol särskilda uppgifter i samband med informationsutbyte. X. Genom Verkställande kommitténs beslut SCH/Com-ex (98) 59 rev[22] fastställdes en uppsättning riktlinjer för samordnade insatser av dokumentrådgivare för luft- och sjöfart och vid medlemsstaternas konsulat i syfte att stärka kampen mot olaglig invandring i Schengenområdet. Beslutet blev obsolet efter ikraftträdandet av förordning (EG) nr 377/2004 som fastställde nya regler för utplacering av sambandsmän i tredje länder. XI. Genom Verkställande kommitténs beslut SCH/Com-ex (99) 7 rev 2[23] godkändes förslaget om medlemsstaternas ömsesidiga utstationering av kontaktpersoner som ska ge råd och bistånd vid genomförandet av kontroller vid de yttre gränserna. Beslutet blev obsolet efter ikraftträdandet av förordning (EG) nr 562/2006 och förordning (EG) nr 2007/2004[24] som föreskriver en ny rättslig ram för det rättsliga samarbetet mellan medlemsstaterna om kontroll av de yttre gränserna, inbegripet utstationering av sambandsmän. XII. I rådets förordning (EG) nr 189/2008[25] föreskrevs de specifikationer som är relevanta vid vissa SIS II-tester i syfte att visa att det centrala SIS II-systemet och kommunikationsinfrastrukturen och samverkan mellan det centrala SIS II-systemet och de nationella systemen (N.SIS II) fungerar i enlighet med de tekniska och funktionsmässiga krav som anges i SIS II-rättsakterna. Förordningen förlorade sin rättsliga verkan när SIS II togs i bruk den 9 april 2013. 3. FÖRSLAGETS RÄTTSLIGA ASPEKTER Sammanfattning av den föreslagna åtgärden Genom förslaget upphävs ett antal rättsliga åtgärder inom området med frihet, säkerhet och rättvisa som har funnits vara obsoleta. Rättslig grund Den rättsliga grunden för upphävande av Verkställande kommitténs beslut av den 28 april 1995 om gemensam viseringspolitik (Sch/Com-ex (95) PV 1 rev) är artikel 77.2 a i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt. Den rättsliga grunden för upphävande av Verkställande kommitténs beslut av den 20 december 1995 om snabbt utbyte mellan Schengenstaterna av statistiska och konkreta uppgifter om eventuella störningar vid de yttre gränserna (SCH/Com-ex (95) 21) är artikel 77.2 d i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt. Den rättsliga grunden för upphävande av Verkställande kommitténs beslut av den 27 juni 1996 om principer för utfärdande av Schengenviseringar i enlighet med artikel 30.1 a i konventionen om tillämpning av Schengenavtalet (SCH/Com-ex (96) 13 rev 1) är artikel 77.2 a i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt. Den rättsliga grunden för upphävande av Verkställande kommitténs beslut av den 15 december 1997 om riktlinjer när det gäller bevismedel och indicier inom ramen för avtalet om återtagande mellan Schengenstaterna (SCH/Com-ex (97) 39 rev) är artikel 78.2 e i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt. Den rättsliga grunden för upphävande av Verkställande kommitténs beslut av den 21 april 1998 om verksamhetsrapporten från expertgruppen (SCH/Com-ex (98) 1 rev 2) är artikel 77.2 b och artikel 79.2 c och d i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt. Den rättsliga grunden för upphävande av Verkställande kommitténs beslut av den 23 juni 1998 om åtgärder som ska vidtas gentemot stater i vilka det finns problem med utfärdande av handlingar som möjliggör återsändande från Schengenområdet (SCH/Com-ex (98) 18 rev) är artikel 78.2 g i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt. Den rättsliga grunden för upphävande av Verkställande kommitténs beslut av den 23 juni 1998 om påförandet av stämpel i viseringssökandes pass (SCH/Com-ex (98) 21) är artikel 77.2 a i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt. Den rättsliga grunden för upphävande av Verkställande kommitténs beslut av den 27 oktober 1998 om vidtagande av åtgärder för att bekämpa olaglig invandring (SCH/Com-ex (98) 37 def 2) är artiklarna 77.2 b och 79.2 c i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt. Den rättsliga grunden för upphävande av Centralgruppens beslut av den 27 oktober 1998 om vidtagande av åtgärder för att bekämpa olaglig invandring (SCH/C (98) 117) är artiklarna 77.2 b och 79.2 c i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt. Den rättsliga grunden för upphävande av Verkställande kommitténs beslut av den 16 december 1998 om samordnade insatser av dokumentrådgivare (SCH/Com-ex (98) 59 rev) är artikel 79.2 c i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt. Den rättsliga grunden för upphävande av Verkställande kommitténs beslut av den 28 april 1999 om kontaktpersoner (SCH/Com-ex (99) 7 rev 2) är artikel 87.2 a i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt. Den rättsliga grunden för upphävande av rådets förordning (EG) nr 189/2008 av den 18 februari 2008 är artikel 77.2 b i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt. Subsidiaritetsprincipen och proportionalitetsprincipen De åtgärder som berörs av detta förslag är obsoleta eftersom deras innehåll har införts i nya rättsakter. Det ligger därför i linje med subsidiaritets- och proportionalitetsprincipen att upphäva dessa åtgärder. Det ankommer på unionslagstiftaren att vidta nödvändiga åtgärder för detta ändamål. Val av regleringsform Föreslagen regleringsform: Europaparlamentets och rådets beslut. 4. BUDGETKONSEKVENSER Förslaget ger inte upphov till några budgetkonsekvenser. 2014/0337 (COD) Förslag till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS BESLUT om upphävande av vissa rättsakter inom området med frihet, säkerhet och rättvisa EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA BESLUT med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 77.2 a, b och d, artikel 78.2 e och g, artikel 79.2 c och d samt artikel 87.2 a, med beaktande av Europeiska kommissionens förslag, efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten, i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet, och av följande skäl: (1) Att göra unionslagstiftningen mer överblickbar är en väsentlig del av den strategi för bättre lagstiftning som unionens institutioner genomför. Därför bör de akter som inte längre tjänar något faktiskt syfte utgå ur den gällande lagstiftningen. (2) Ett antal rättsakter som antagits inom området med frihet, säkerhet och rättvisa är inte längre relevanta, eftersom deras innehåll har införts i nya rättsakter, även om de inte har upphävts. (3) Verkställande kommitténs beslut SCH/Com-ex (95) PV 1 rev[26] avsåg en mycket specifik situation angående det föregående samråd som Portugal begärt i fråga om indonesiska viseringssökande. Beslutet blev obsolet efter ikraftträdandet av förordning (EG) nr 810/2009[27] och förordning (EG) nr 767/2008[28] som föreskrev nya regler för föregående samråd med andra medlemsstater när det gäller utfärdande av viseringar. (4) I Verkställande kommitténs beslut SCH/Com-ex (95) 21[29] föreskrevs att medlemsstaterna är skyldiga att utbyta statistisk information för bättre övervakning av migrationen vid de yttre gränserna. Beslutet blev obsolet efter ikraftträdandet av rådets förordning (EG) nr 2007/2004[30] som gav Frontex i uppdrag att utföra analyser av framväxande risker vid de yttre gränserna samt utarbeta och driva informationssystem som gör det möjligt att utbyta sådan information. (5) Genom Verkställande kommitténs beslut SCH/Com-ex (96) 13 rev 1[31] fastställdes de principer som reglerar rättigheter och skyldigheter för företrädande och företrädda medlemsstater i fråga om utfärdandet av Schengenviseringar i tredje länder där inte alla Schengenstaterna är företrädda. Beslutet blev obsolet efter ikraftträdandet av förordning (EG) nr 810/2009 som innehåller nya bestämmelser om representation i situationer där en medlemsstat samtycker till att representera en annan medlemsstat för att pröva ansökningar och utfärda viseringar på den medlemsstatens vägnar. (6) Genom Verkställande kommitténs beslut SCH/Com-ex (97) 39 rev[32] godkändes riktlinjerna när det gäller bevismedel och indicier inom ramen för återtagandeavtalen mellan Schengenländerna. Beslutet blev obsolet efter ikraftträdandet av rådets förordning (EG) nr 343/2003[33] och kommissionens förordning (EG) nr 1560/2003[34], där det anges vilka bevismedel och indicier som ska användas för att avgöra vilka medlemsstater som ansvarar för att pröva asylansökan. (7) Genom Verkställande kommitténs beslut SCH/Com-ex (98) 1 rev 2[35] föreskrevs ett antal åtgärder för att effektivisera kontrollerna vid de yttre gränserna. Beslutet blev obsolet efter ikraftträdandet av förordning (EG) nr 562/2006[36], som fastställde regler för passage av de yttre gränserna, och rådets förordning (EG) nr 2007/2004, som gav Frontex i uppdrag att underlätta tillämpningen av gemenskapsåtgärder rörande förvaltningen av de yttre gränserna genom att samordna medlemsstaternas insatser för att genomföra dessa åtgärder. (8) Genom Verkställande kommitténs beslut SCH/Com-ex (98) 18 rev[37] infördes ett förfarande som ska följas av de Schengenstater som stöter på allvarliga svårigheter när det gäller att erhålla en passersedel för att återsända utländska medborgare som vistas olagligt på landets territorium, samt en möjlighet att på unionsnivå utreda behovet av att använda andra metoder av mer bindande karaktär mot dessa tredjeländer. Beslutet har blivit obsolet sedan unionen ingått återtagandeavtal med ett antal tredjeländer som fastställer de särskilda skyldigheter och förfaranden som myndigheterna i tredjelandet och medlemsstaterna ska iaktta när det gäller återsändande av utländska medborgare som vistas olagligt i unionen. (9) Genom Verkställande kommitténs beslut SCH/Com-ex (98) 21[38] godkändes gemensamma regler för påförandet av stämpel i alla viseringssökandes pass som ett sätt att förhindra att en och samma person ger in flera samtidiga eller på varandra följande viseringsansökningar. Beslutet blev obsolet efter ikraftträdandet av förordning (EG) nr 810/2009 som fastställde nya regler för utfärdande av viseringar och påförande av stämpel i sökandens resehandlingar. (10) Genom Verkställande kommitténs beslut SCH/Com-ex (98) 37 def 2[39] fastställdes en uppsättning åtgärder som syftar till att inrätta en integrerad strategi för att intensifiera kampen mot irreguljär migration, som verkställdes genom Centralgruppens beslut av den 27 oktober 1998 om vidtagande av åtgärder för att bekämpa olaglig invandring (SCH/C (98) 117). Besluten blev obsoleta efter ikraftträdandet av förordning (EG) nr 377/2004[40] som upprättade en gemensam ram för utstationering av sambandsmän för invandring i tredje land, förordning (EG) nr 562/2006 som föreskrev en uppsättning gemensamma åtgärder för kontroll vid de yttre gränserna, och rådets beslut 2009/371/RIF[41] som gav Europol särskilda uppgifter i samband med informationsutbyte, inbegripet när det gäller att bekämpa irreguljär migration. (11) Genom Verkställande kommitténs beslut SCH/Com-ex (98) 59 rev[42] fastställdes en uppsättning riktlinjer för samordnade insatser av dokumentrådgivare för luft- och sjöfart och vid medlemsstaternas konsulat i syfte att stärka kampen mot olaglig invandring. Beslutet blev obsolet efter ikraftträdandet av förordning (EG) nr 377/2004 som fastställde nya regler för utplacering av sambandsmän i tredje länder. (12) Genom Verkställande kommitténs beslut SCH/Com-ex (99) 7 rev 2[43] godkändes ett förslag om medlemsstaternas ömsesidiga utstationering av kontaktpersoner som ska ge råd och bistånd vid genomförandet av säkerhetsåtgärder och kontroller vid de yttre gränserna. Beslutet blev obsolet efter ikraftträdandet av förordning (EG) nr 562/2006 och förordning (EG) nr 2007/2004 som införde en ny rättslig ram för det rättsliga samarbetet mellan medlemsstaterna om kontroll av de yttre gränserna, inbegripet utstationering av sambandsmän. (13) I rådets förordning (EG) nr 189/2008[44] föreskrevs de specifikationer som är relevanta vid vissa SIS II-tester i syfte att visa att det centrala SIS II-systemet och kommunikationsinfrastrukturen och samverkan mellan det centrala SIS II-systemet och de nationella systemen (N.SIS II) fungerar i enlighet med de tekniska och funktionsmässiga krav som anges i SIS II-rättsakterna. Förordningen förlorade sin rättsliga verkan när SIS II togs i bruk den 9 april 2013. (14) För att få klarhet och förutsebarhet i rättsligt avseende bör dessa obsoleta beslut och denna obsoleta förordning upphävas. (15) Eftersom syftet med detta beslut, nämligen att upphäva ett antal obsoleta unionsakter inom området med frihet, säkerhet och rättvisa, inte kan uppnås av medlemsstaterna utan endast på unionsnivå, är detta beslut förenligt med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går detta beslut inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå detta mål. (16) I enlighet med artikel 1 i protokoll nr 22 om Danmarks ställning, som är fogat till fördraget om Europeiska unionen och fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, deltar Danmark inte i antagandet av detta beslut. (17) Detta beslut utgör en utveckling av de bestämmelser i Schengenregelverket i vilka Förenade kungariket inte deltar i enlighet med rådets beslut 2000/365/EG[45]. Förenade kungariket deltar därför inte i antagandet av detta beslut. (18) Detta beslut utgör en utveckling av de bestämmelser i Schengenregelverket i vilka Irland inte deltar i enlighet med rådets beslut 2002/192/EG av den 28 februari 2002[46]. Irland deltar därför inte i antagandet av detta beslut. (19) När det gäller Island och Norge utgör detta beslut, i enlighet med avtalet mellan Europeiska unionens råd och Republiken Island och Konungariket Norge om dessa staters associering till genomförandet, tillämpningen och utvecklingen av Schengenregelverket, en utveckling av de bestämmelser i Schengenregelverket[47] som omfattas av det område som avses i artikel 1 i rådets beslut 1999/437/EG[48]. (20) När det gäller Schweiz utgör detta beslut, i enlighet med avtalet mellan Europeiska unionen, Europeiska gemenskapen och Schweiziska edsförbundet om Schweiziska edsförbundets associering till genomförandet, tillämpningen och utvecklingen av Schengenregelverket, en utveckling av de bestämmelser i Schengenregelverket[49] som omfattas av det område som avses i artikel 1 i beslut 1999/437/EG jämförd med artikel 3 i rådets beslut 2008/146/EG[50] och 2008/149/RIF[51]. (21) När det gäller Liechtenstein utgör detta beslut, i enlighet med protokollet mellan Europeiska unionen, Europeiska gemenskapen, Schweiziska edsförbundet och Furstendömet Liechtenstein om Furstendömet Liechtensteins anslutning till avtalet mellan Europeiska unionen, Europeiska gemenskapen och Schweiziska edsförbundet om Schweiziska edsförbundets associering till genomförandet, tillämpningen och utvecklingen av Schengenregelverket[52] samt protokollet mellan Europeiska unionen, Europeiska gemenskapen, Schweiziska edsförbundet och Furstendömet Liechtenstein om Furstendömet Liechtensteins anslutning till avtalet mellan Europeiska unionen, Europeiska gemenskapen och Schweiziska edsförbundet om Schweiziska edsförbundets associering till genomförandet, tillämpningen och utvecklingen av Schengenregelverket, om avskaffande av kontroller vid de inre gränserna och om personers rörlighet, en utveckling av de bestämmelser i Schengenregelverket som omfattas av det område som avses i artikel 1 i beslut 1999/437/EG jämförd med artikel 3 i rådets beslut 2011/349/EU[53] och 2011/350/EU[54]. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Artikel 1 Upphävande av obsoleta rättsakter Verkställande kommitténs beslut Sch/Com-ex (95) PV 1 rev, SCH/Com-ex (95) 21, SCH/Com-ex (96) 13 rev 1, SCH/Com-ex (97) 39 rev, SCH/Com-ex (98) 1 rev 2, SCH/Com-ex (98) 18 rev, SCH/Com-ex (98) 21, SCH/Com-ex (98) 37 def 2, SCH/Com-ex (98) 59 rev, SCH/Com-ex (99) 7 rev 2, Centralgruppens beslut SCH/C (98) 117 och rådets förordning (EG) nr 189/2008 ska upphöra att gälla. Artikel 2 Ikraftträdande Detta beslut träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning. Utfärdat i Bryssel den På Europaparlamentets vägnar På rådets vägnar Ordförande Ordförande [1] EUT C 321, 31.12.2003, s. 1. [2] COM(2014) 368 final av den 18 juni 2014. [3] Verkställande kommitténs beslut av den 28 april 1995 om gemensam viseringspolitik (SCH/Com-ex (95) PV 1 rev) (EGT L 239, 22.9.2000, s. 175). [4] Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 810/2009 av den 13 juli 2009 om införande av en gemenskapskodex om viseringar (viseringskodexen) (EUT L 243, 15.09.2009, s. 1). [5] Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 767/2008 av den 9 juli 2008 om informationssystemet för viseringar (VIS) och utbytet mellan medlemsstaterna av uppgifter om viseringar för kortare vistelse (VIS-förordningen) (EUT L 218, 13.8.2008, s. 60). [6] Verkställande kommitténs beslut av den 20 december 1995 om snabbt utbyte mellan Schengenstaterna av statistiska och konkreta uppgifter om eventuella störningar vid de yttre gränserna (SCH/Com-ex (95) 21) (EGT L 239, 22.9.2000, s. 176). [7] Rådets förordning (EG) nr 2007/2004 av den 26 oktober 2004 om inrättande av en europeisk byrå för förvaltningen av det operativa samarbetet vid Europeiska unionens medlemsstaters yttre gränser (EUT L 349, 25.11.2004, s. 1). [8] 2005/267/EG: Rådets beslut av den 16 mars 2005 om inrättande av ett säkrat webbaserat informations- och samordningsnätverk för de myndigheter och liknande som hanterar migrationsfrågor i medlemsstaterna (EUT L 83, 1.4.2005, s. 48). [9] Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1052/2013 av den 22 oktober 2013 om inrättande av ett europeiskt gränsövervakningssystem (Eurosur) (EUT L 295, 6.11.2013, s. 11). [10] Verkställande kommitténs beslut av den 27 juni 1996 om principer för utfärdande av Schengenviseringar i enlighet med artikel 30.1 a i konventionen om tillämpning av Schengenavtalet (SCH/Com-ex (96) 13 rev 1) (EGT L 239, 22.9.2000, s. 180). [11] Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 810/2009 av den 13 juli 2009 om införande av en gemenskapskodex om viseringar (viseringskodex) (EUT L 243, 15.9.2009, s. 1). [12] Verkställande kommitténs beslut av den 15 december 1997 om riktlinjer när det gäller bevismedel och indicier inom ramen för avtalet om återtagande mellan Schengenstaterna (SCH/Com-ex (97) 39 rev) (EGT L 239, 22.9.2000, p. 188). [13] Rådets förordning (EG) nr 343/2003 av den 18 februari 2003 om kriterier och mekanismer för att avgöra vilken medlemsstat som har ansvaret för att pröva en asylansökan som en medborgare i tredje land har gett in i någon medlemsstat (EUT L 50, 25.2.2003, s. 1). [14] Kommissionens förordning (EG) nr 1560/2003 av den 2 september 2003 om tillämpningsföreskrifter till rådets förordning (EG) nr 343/2003 om kriterier och mekanismer för att avgöra vilken medlemsstat som har ansvaret för att pröva en asylansökan som en medborgare i tredje land har gett in i någon medlemsstat (EUT L 222, 5.9.2003, s. 3). [15] Verkställande kommitténs beslut av den 21 april 1998 om verksamhetsrapporten från expertgruppen (SCH/Com-ex (98) 1 rev 2) (EGT L 239, 22.9.2000, s. 191). [16] Verkställande kommitténs beslut av den 23 juni 1998 om åtgärder som skall vidtas gentemot stater i vilka det finns problem med utfärdande av handlingar som möjliggör återsändande från Schengenområdet (SCH/Com-ex (98) 18 rev) (EGT L 239, 22.9.2000, s. 197). [17] Verkställande kommitténs beslut av den 23 juni 1998 om påförandet av stämpel i viseringssökandes pass (SCH/Com-ex (98) 21) (EGT L 239, 22.9.2000, s. 200). [18] Verkställande kommitténs beslut av den 27 oktober 1998 om vidtagande av åtgärder för att bekämpa olaglig invandring (SCH/Com-ex (98) 37 def 2) (EGT L 239, 22.9.2000, s. 203). [19] Centralgruppens beslut av den 27 oktober 1998 om vidtagande av åtgärder för att bekämpa olaglig invandring. [20] Rådets förordning (EG) nr 377/2004 av den 19 februari 2004 om inrättande av ett nätverk av sambandsmän för invandring. (EUT L 64, 2.3.2004, s. 1). [21] Rådets beslut 2009/371/RIF av den 6 april 2009 om inrättande av Europeiska polisbyrån (Europol) (EUT L 121, 15.5.2009, s. 37). [22] Verkställande kommitténs beslut av den 16 december 1998 om samordnade insatser av dokumentrådgivare (SCH/Com-ex (98) 59 rev) (EGT L 239, 22.9.2000, s. 308). [23] Verkställande kommitténs beslut av den 28 april 1999 om kontaktpersoner (SCH/Com-ex (99) 7 rev 2) (EGT L 239, 22.9.2000, s. 411). [24] Rådets förordning (EG) nr 2007/2004 av den 26 oktober 2004 om inrättande av en europeisk byrå för förvaltningen av det operativa samarbetet vid Europeiska unionens medlemsstaters yttre gränser (EUT L 349, 25.11.2004, s. 1). [25] Rådets förordning (EG) nr 189/2008 av den 18 februari 2008 om testerna rörande andra generationen av Schengens informationssystem (SIS II) (EUT L 57, 1.3.2008, s. 1). [26] Verkställande kommitténs beslut av den 28 april 1995 om gemensam viseringspolitik (SCH/Com-ex (95) PV 1 rev) (EGT L 239, 22.9.2000, s. 175). [27] Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 810/2009 av den 13 juli 2009 om införande av en gemenskapskodex om viseringar (viseringskodexen) (EUT L 243, 15.9.2009, s. 1). [28] Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 767/2008 av den 9 juli 2008 om informationssystemet för viseringar (VIS) och utbytet mellan medlemsstaterna av uppgifter om viseringar för kortare vistelse (VIS-förordningen) (EUT L 218, 13.8.2008, s. 60). [29] Verkställande kommitténs beslut av den 20 december 1995 om snabbt utbyte mellan Schengenstaterna av statistiska och konkreta uppgifter om eventuella störningar vid de yttre gränserna (SCH/Com-ex (95) 21) (EGT L 239, 22.9.2000, s. 176). [30] Rådets förordning (EG) nr 2007/2004 av den 26 oktober 2004 om inrättande av en europeisk byrå för förvaltningen av det operativa samarbetet vid Europeiska unionens medlemsstaters yttre gränser (EUT L 349, 25.11.2004, s. 1). [31] Verkställande kommitténs beslut av den 27 juni 1996 om principer för utfärdande av Schengenviseringar i enlighet med artikel 30.1 a i konventionen om tillämpning av Schengenavtalet (SCH/Com-ex (96) 13 rev 1) (EGT L 239, 22.9.2000, s. 180). [32] Verkställande kommitténs beslut av den 15 december 1997 om riktlinjer när det gäller bevismedel och indicier inom ramen för avtalet om återtagande mellan Schengenstaterna (SCH/Com-ex (97) 39 rev) (EGT L 239, 22.9.2000, p. 188). [33] Rådets förordning (EG) nr 343/2003 av den 18 februari 2003 om kriterier och mekanismer för att avgöra vilken medlemsstat som har ansvaret för att pröva en asylansökan som en medborgare i tredje land har gett in i någon medlemsstat (EUT L 50, 25.2.2003, s. 1). [34] Kommissionens förordning (EG) nr 1560/2003 av den 2 september 2003 om tillämpningsföreskrifter till rådets förordning (EG) nr 343/2003 om kriterier och mekanismer för att avgöra vilken medlemsstat som har ansvaret för att pröva en asylansökan som en medborgare i tredje land har gett in i någon medlemsstat (EUT L 222, 5.9.2003, s. 3). [35] Verkställande kommitténs beslut av den 21 april 1998 om verksamhetsrapporten från expertgruppen (SCH/Com-ex (98) 1 rev 2) (EGT L 239, 22.9.2000, s. 191). [36] Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 562/2006 av den 15 mars 2006 om en gemenskapskodex om gränspassage för personer (kodex om Schengengränserna), EUT L 105, 13.4.2006, s. 1. [37] Verkställande kommitténs beslut av den 23 juni 1998 om åtgärder som ska vidtas gentemot stater i vilka det finns problem med utfärdande av handlingar som möjliggör återsändande från Schengenområdet (SCH/Com-ex (98) 18 rev) (EGT L 239, 22.9.2000, s. 197). [38] Verkställande kommitténs beslut av den 23 juni 1998 om påförandet av stämpel i viseringssökandes pass (SCH/Com-ex (98) 21) (EGT L 239, 22.9.2000, s. 200). [39] Verkställande kommitténs beslut av den 27 oktober 1998 om vidtagande av åtgärder för att bekämpa olaglig invandring (SCH/Com-ex (98) 37 def 2) (EGT L 239, 22.9.2000, s. 203). [40] Rådets förordning (EG) nr 377/2004 av den 19 februari 2004 om inrättande av ett nätverk av sambandsmän för invandring. (EUT L 64, 2.3.2004, s. 1). [41] Rådets beslut 2009/371/RIF av den 6 april 2009 om inrättande av Europeiska polisbyrån (Europol) (EUT L 121, 15.5.2009, s. 37). [42] Verkställande kommitténs beslut av den 16 december 1998 om samordnade insatser av dokumentrådgivare (SCH/Com-ex (98) 59 rev) (EGT L 239, 22.9.2000, s. 308). [43] Verkställande kommitténs beslut av den 28 april 1999 om kontaktpersoner (SCH/Com-ex (99) 7 rev 2) (EGT L 239, 22.9.2000, s. 411). [44] Rådets förordning (EG) nr 189/2008 av den 18 februari 2008 om testerna rörande andra generationen av Schengens informationssystem (SIS II) (EUT L 57, 1.3.2008, s. 1). [45] Rådets beslut 2000/365/EG av den 29 maj 2000 om en begäran från Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland om att få delta i vissa bestämmelser i Schengenregelverket (EGT L 131, 1.6.2000, s. 43). [46] Rådets beslut 2002/192/EG av den 28 februari 2002[46] om Irlands begäran om att få delta i vissa bestämmelser i Schengenregelverket (EGT L 64, 7.3.2002, s. 20). [47] EGT L 176, 10.7.1999, s. 36. [48] Rådets beslut 1999/437/EG av den 17 maj 1999 om vissa tillämpningsföreskrifter för det avtal som har ingåtts mellan Europeiska unionens råd och Republiken Island och Konungariket Norge om dessa båda staters associering till genomförandet, tillämpningen och utvecklingen av Schengenregelverket (EGT L 176, 10.7.1999, s. 31). [49] EUT L 53, 27.2.2008, s. 52. [50] Rådets beslut 2008/146/EG av den 28 januari 2008 om ingående på Europeiska gemenskapens vägnar av avtalet mellan Europeiska unionen, Europeiska gemenskapen och Schweiziska edsförbundet om Schweiziska edsförbundets associering till genomförandet, tillämpningen och utvecklingen av Schengenregelverket (EUT L 53, 27.2.2008, s. 1). [51] Rådets beslut av den 28 januari 2008 om ingående på Europeiska unionens vägnar av avtalet mellan Europeiska unionen, Europeiska gemenskapen och Schweiziska edsförbundet om Schweiziska edsförbundets associering till genomförandet, tillämpningen och utvecklingen av Schengenregelverket (EUT L 53, 27.2.2008, s. 50). [52] EUT L 160, 18.6.2011, s. 21. [53] Rådets beslut 2011/349/EU av den 7 mars 2011 om ingående på Europeiska unionens vägnar av protokollet mellan Europeiska unionen, Europeiska gemenskapen, Schweiziska edsförbundet och Furstendömet Liechtenstein om Furstendömet Liechtensteins anslutning till avtalet mellan Europeiska unionen, Europeiska gemenskapen och Schweiziska edsförbundet om Schweiziska edsförbundets associering till genomförandet, tillämpningen och utvecklingen av Schengenregelverket, särskilt om polissamarbete och straffrättsligt samarbete (EUT L 160, 18.6.2011, s. 1) [54] Rådets beslut 2011/350/EU av den 7 mars 2011 om ingående på Europeiska unionens vägnar av protokollet mellan Europeiska unionen, Europeiska gemenskapen, Schweiziska edsförbundet och Furstendömet Liechtenstein om Furstendömet Liechtensteins anslutning till avtalet mellan Europeiska unionen, Europeiska gemenskapen och Schweiziska edsförbundet om Schweiziska edsförbundets associering till genomförandet, tillämpningen och utvecklingen av Schengenregelverket, om avskaffande av kontroller vid de inre gränserna och om personers rörlighet (EUT L 160, 18.6.2011, s. 19).