[pic] | EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION |

Bryssel den 2.3.2009

KOM(2009) 94 slutlig

Förslag till

RÅDETS BESLUT

om Europeiska gemenskapernas undertecknande av protokollet om särskilda frågor rörande rullande järnvägsmateriel till konventionen om internationell säkerhetsrätt till flyttbar egendom, som antogs i Luxemburg den 23 februari 2007

(framlagt av kommissionen)

MOTIVERING

1. Förslagets syfte

Kommissionen föreslår att gemenskapen ska underteckna protokollet om särskilda frågor rörande rullande järnvägsmateriel till konventionen om internationell säkerhetsrätt till flyttbar egendom (nedan kallat järnvägsprotokollet eller Luxemburgprotokollet). Protokollet antogs vid en diplomatkonferens som hölls under den gemensamma ledningen av Internationella institutet för harmonisering av privaträtten (Unidroit) och den mellanstatliga organisationen för internationell järnvägstrafik (OTIF) i Luxemburg den 12–23 februari 2007. 42 stater och 11 internationella organisationer medverkade i den diplomatiska konferensen. Europeiska kommissionen deltog i förhandlingarna för Europeiska gemenskapens räkning på grundval av rådets direktiv som antogs den 28 februari 2003. Två medlemsstater, Luxemburg och Italien, undertecknade protokollet vid konferensens slut.

2. Kapstadskonventionen och järnvägsprotokollet

2.1. Tillämpningsområde

Konventionen om internationell säkerhetsrätt till flyttbar egendom (nedan kallad Kapstadskonventionen eller konventionen) och protokollet om särskilda frågor rörande luftfartygsutrustning (nedan kallat luftfartygsprotokollet) antogs vid en diplomatkonferens i Kapstaden den 29 oktober–16 november 2001.

I konventionen fastställs enhetliga regler för beskaffenheten hos och rättsverkningarna av en internationell säkerhetsrätt (säkerhetsavtal, avtal med ägarförbehåll eller leasingavtal) för vissa kategorier av flyttbar egendom som anges i protokollen om följande kategorier: luftfartyg, rullande järnvägsmateriel och rymdtillgångar.

Instrumentet består av den grundläggande konventionen, där rättsregler för alla kategorier av flyttbar egendom fastställs, och ett antal specifika protokoll, som innehåller särskilda regler för särskilda typer av egendom.

Protokollen kan ändra konventionen om särdragen i den relevanta sektorn gör detta nödvändigt. Det är följaktligen protokollet och inte konventionen som har företräde för respektive kategori av flyttbar egendom. Medlemsstaternas förpliktelser enligt konventionen beror på det protokoll som de ansluter sig till. Konventionen kan tillämpas på en kategori av flyttbar egendom först när det relevanta protokollet träder i kraft, och endast mellan parterna till det protokollet. Men konventionen och protokollet ska då läsas tillsammans som ett enda instrument.

Konventionen är tillämplig när gäldenären befinner sig i en fördragsslutande stat (artikel 3) eftersom specifika anknytningsfaktorer (dvs. registreringsstaten) föreskrivs i de olika protokollen. Den säkerhetsrätt som inrättas genom konventionen (artiklarna 1 och 2) rör den registrerade tillgången, men även associerade rättigheter och avkastning. Det relevanta protokollet kan föreskriva att konventionen ska gälla vid försäljning av en tillgång (artikel 41 i konventionen). Konventionen stärker rättigheterna för dem som åtnjuter denna enhetliga materiella säkerhetsrätt till flyttbar egendom om gäldenären skulle uraktlåta att uppfylla sina förpliktelser (artiklarna 8–15). I konventionen upprättas slutligen ett internationellt system genom vilket borgenärer kan registrera säkerhetsrätter till de olika kategorierna av flyttbar egendom (artiklarna 16–26), varvid borgenärens registrerade säkerhetsrätt prioriteras (artikel 29).

I järnvägsprotokollet fastställs vissa regler i fråga om företrädesordningen och verkställigheten för registrerade internationella säkerhetsrätter för vissa typer av borgenärer som finansierar rullande materiel – dvs. pantsättare, säljare med förbehåll eller leasegivare. Protokollet anger särskilda åtgärder som borgenärer kan vidta vid uraktlåtenhet (artikel VII) och tre alternativ till åtgärder vid gäldenärens insolvens (artikel IX). Enligt kapitel III kommer ett internationellt register att göras tillgängligt via Internet och en tillsynsmyndighet att inrättas. Artikel XXV bemyndigar slutligen fördragsslutande stater att under vissa villkor avge förklaringar om undantag för offentliga ändamål.

2.2. Syftet med järnvägsprotokollet

Syftet med detta instrument är att underlätta finansieringen av flyttbar egendom av stort värde genom att upprätta en särskilt kraftfull internationell garanti för borgenärer (säljare på kredit och institutioner som tillhandahåller kredit för sådana försäljningar) som ger dem ”absolut” företrädesrätt med avseende på dessa tillgångar i ett internationellt register.

Ett sådant instrument, som många av gemenskapens viktigaste handelspartner har anslutit sig till, kommer troligen att vara av stor nytta för EU:s järnvägsindustri, banker och regeringar genom att uppmuntra kapitalinvesteringar i järnvägssektorn och bidra till upprättandet av en verklig leasingmarknad. Innan gemenskapen kan dra nytta av det, måste den dock först underteckna och ratificera järnvägsprotokollet.

3. Gemenskapens befogenheter

Kapstadskonventionen och dess protokoll är blandade avtal som delvis faller inom gemenskapens exklusiva behörighet. Kommissionen lade 2002 fram två förslag om gemenskapens undertecknande och ingående av Kapstadskonventionen och luftfartsprotokollet. I juli 2008 lade kommissionen fram ett omarbetat förslag endast om ingående av dessa internationella instrument eftersom de inte längre är öppna för undertecknande efter deras ikraftträdande.

Gemenskapen är behörig på vissa områden som regleras i järnvägsprotokollet och som påverkar förordning (EG) nr 44/2001 av den 22 december 2000 om domstols behörighet och om erkännande och verkställighet av domar på privaträttens område[1], förordning (EG) nr 1346/2000 av den 29 maj 2000 om insolvensförfaranden[2] och förordning (EG) nr 593/2008 av den 17 juni 2008 om tillämplig lag för avtalsförpliktelser (Rom I)[3]. Dessutom finns det gemenskapslagstiftning på områden som regleras i järnvägsprotokollet och som påverkar Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/57/EG av den 17 juni 2008 om driftskompatibiliteten hos järnvägssystemet inom gemenskapen (omarbetning)[4] och förordning (EG) nr 881/2004 av den 29 april 2004 om inrättande av en europeisk järnvägsbyrå[5]. Av dessa skäl kan medlemsstaterna inte oberoende underteckna järnvägsprotokollet.

Den 28 februari 2003 bemyndigade rådet kommissionen att vid diplomatkonferensen i Luxemburg på gemenskapens vägnar förhandla om de bestämmelser i järnvägsprotokollet som faller inom gemenskapens exklusiva behörighet och berörde gemenskapslagstiftningen.

Enligt artikel XXII i järnvägsprotokollet får ”regionala organisationer för ekonomisk integration” underteckna, godta, godkänna och ansluta sig till instrumentet. I järnvägsprotokollet avses med regional organisation för ekonomisk integration en organisation som är behörig på vissa områden som regleras i protokollet och får underteckna detta. Definitionen ovan gör det möjligt för gemenskapen att underteckna instrumentet. För detta krävs också de berörda gemenskapsinstitutionernas godkännande. Enligt artikel XXII.3 ska varje hänvisning till ”fördragsslutande stat(er)” eller ”stater som är parter” i protokollet även gälla gemenskapen, när detta framgår av sammanhanget.

Enligt artikel XXII.2 i järnvägsprotokollet ska gemenskapen, i samband med undertecknandet, godtagandet, godkännandet eller anslutningen, lägga fram en allmän förklaring om de områden som omfattas av järnvägsprotokollet och som faller inom gemenskapens behörighet. Ett utkast till förklaring återfinns i bilagan. Texten har utarbetats utifrån gemenskapens nuvarande befogenheter som den tilldelats genom förordningarna (EG) nr 44/2001 av den 22 december 2000, (EG) nr 1346/2000 av den 29 maj 2000 och (EG) nr 593/2008 av den 17 juni 2008, Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/57/EG av den 17 juni 2008 om driftskompatibiliteten hos järnvägssystemet inom gemenskapen (omarbetning) och förordning (EG) nr 881/2004 av den 29 april 2004.

Med beaktande av det som anförts ovan föreslår kommissionen att rådet ska anta nedanstående beslut om att bemyndiga undertecknandet av protokollet om särskilda frågor rörande rullande järnvägsmateriel till konventionen om internationell säkerhetsrätt till flyttbar egendom, genom att avge ovannämnda förklaring, vars text återfinns i bilagan.

Förslag till

RÅDETS BESLUT

om Europeiska gemenskapernas undertecknande av protokollet om särskilda frågor rörande rullande järnvägsmateriel till konventionen om internationell säkerhetsrätt till flyttbar egendom, som antogs i Luxemburg den 23 februari 2007

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR BESLUTAT FÖLJANDE

med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 61 c jämförd med artikel 300.2 första stycket,

med beaktande av kommissionens förslag[6],

av följande skäl:

(1) Europeiska gemenskapen arbetar för att upprätta ett gemensamt rättsligt område grundat på principen om ömsesidigt erkännande av rättsliga avgöranden.

(2) Protokollet om särskilda frågor rörande rullande järnvägsmateriel (nedan kallat järnvägsprotokollet) till konventionen om internationell säkerhetsrätt till flyttbar egendom (nedan kallad Kapstadskonventionen) antogs den 23 februari 2007 i Luxemburg. Det bidrar på ett värdefullt sätt till regleringen på internationell nivå. Det är därför önskvärt att de bestämmelser i detta instrument som rör områden som faller inom gemenskapens exklusiva behörighet börjar tillämpas snarast möjligt.

(3) Kommissionen skötte på gemenskapens vägnar förhandlingarna om de delar av järnvägsprotokollet som faller inom gemenskapens exklusiva behörighet.

(4) Enligt artikel XXII.1 i järnvägsprotokollet får regionala organisationer för ekonomisk integration, som är behöriga på vissa områden som regleras i järnvägsprotokollet, underteckna protokollet.

(5) Protokollet står öppet för undertecknande till dess att det träder i kraft.

(6) Järnvägsprotokollet rör också några av de områden som regleras i förordning (EG) nr 44/2001 av den 22 december 2000 om domstols behörighet och om erkännande och verkställighet av domar på privaträttens område[7], förordning (EG) nr 1346/2000 av den 29 maj 2000 om insolvensförfaranden[8], förordning (EG) nr 593/2008 av den 17 juni 2008 om tillämplig lag för avtalsförpliktelser (Rom I)[9], Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/57/EG av den 17 juni 2008 om driftskompatibiliteten hos järnvägssystemet inom gemenskapen (omarbetning)[10] och förordning (EG) nr 881/2004 av den 29 april 2004 om inrättande av en europeisk järnvägsbyrå[11].

(7) Gemenskapen har exklusiv behörighet på några av de områden som regleras i järnvägsprotokollet, medan medlemsstaterna är behöriga på andra områden som regleras i det instrumentet.

(8) Gemenskapen bör därför underteckna järnvägsprotokollet. Enligt artikel XXII.2 i järnvägsprotokollet ska en regional organisation för ekonomisk integration, i samband med undertecknandet, godtagandet, godkännandet eller anslutningen, lägga fram en förklaring där den anger de områden som omfattas av protokollet i fråga för vilka medlemsstaterna har delegerat sin behörighet till organisationen.

(9) Förenade kungariket och Irland deltar i antagandet och tillämpningen av detta beslut.

(10) I enlighet med artiklarna 1 och 2 i det till fördraget om Europeiska unionen och fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen fogade protokollet om Danmarks ställning deltar Danmark inte i antagandet av detta beslut, som därför varken är bindande för eller tillämpligt i Danmark.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

1. Undertecknandet av protokollet om särskilda frågor rörande rullande järnvägsmateriel till konventionen om internationell säkerhetsrätt till flyttbar egendom, som antogs i Luxemburg den 23 februari 2007, godkänns härmed på gemenskapens vägnar, med förbehåll för att protokollet eventuellt kommer att ingås vid en senare tidpunkt.

2. I detta beslut avses med medlemsstaterna alla medlemsstater utom Danmark.

Artikel 2

Rådets ordförande bemyndigas härmed att utse den person eller de personer som har befogenhet att, på Europeiska gemenskapens vägnar, underteckna protokollet om särskilda frågor rörande rullande järnvägsmateriel till konventionen om internationell säkerhetsrätt till flyttbar egendom, under förutsättning att villkoret i artikel 3 är uppfyllt.

Artikel 3

Vid undertecknandet av järnvägsprotokollet ska gemenskapen avge den förklaring som återfinns i bilagan i enlighet med artikel XXII.2 i protokollet.

Texten till protokollet åtföljer detta beslut.

Utfärdat i Bryssel den […].

På rådets vägnar

Ordförande

BILAGA

Förklaring enligt artikel XXII.2 om Europeiska gemenskapens behörighet på områden som regleras i protokollet om särskilda frågor rörande rullande järnvägsmateriel till konventionen om internationell säkerhetsrätt till flyttbar egendom (”järnvägsprotokollet”), som antogs i Luxemburg den 23 februari 2007, och för vilka medlemsstaterna har delegerat sin behörighet till gemenskapen

1. Enligt artikel XXII i järnvägsprotokollet får regionala organisationer för ekonomisk integration som utgörs av suveräna stater och är behöriga på vissa områden som regleras i protokollet underteckna detta under förutsättning att de lägger fram den förklaring som avses i artikel XXII.2. Europeiska gemenskapen har beslutat att underteckna järnvägsprotokollet och lägger följaktligen fram en sådan förklaring.

2. Europeiska gemenskapens nuvarande medlemmar är Konungariket Belgien, Republiken Bulgarien, Republiken Tjeckien, Konungariket Danmark, Förbundsrepubliken Tyskland, Republiken Estland, Irland, Republiken Grekland, Konungariket Spanien, Republiken Frankrike, Republiken Italien, Republiken Cypern, Republiken Lettland, Republiken Litauen, Storhertigdömet Luxemburg, Republiken Ungern, Republiken Malta, Konungariket Nederländerna, Republiken Österrike, Republiken Polen, Republiken Portugal, Rumänien, Republiken Slovenien, Republiken Slovakien, Republiken Finland, Konungariket Sverige och Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland.

3. Denna förklaring gäller dock inte Konungariket Danmark, i enlighet med artiklarna 1 och 2 i det till fördragen fogade protokollet om Danmarks ställning.

4. Denna förklaring gäller inte de till medlemsstaterna hörande territorier som fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen inte tillämpas på, och den påverkar inte sådana åtgärder eller ståndpunkter som de berörda medlemsstaterna kan komma att anta inom ramen för jänvägsprotokollet på dessa territoriers vägnar och i deras intresse.

5. Europeiska gemenskapens medlemsstater har delegerat sin behörighet till gemenskapen på vissa områden som omfattas av förordning (EG) nr 44/2001 av den 22 december 2000 om domstols behörighet och om erkännande och verkställighet av domar på privaträttens område[12], förordning (EG) nr 1346/2000 av den 29 maj 2000 om insolvensförfaranden[13], förordning (EG) nr 593/2008 av den 17 juni 2008 om tillämplig lag för avtalsförpliktelser (Rom I)[14], Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/57/EG av den 17 juni 2008 om driftskompatibiliteten hos järnvägssystemet inom gemenskapen (omarbetning)[15] och förordning (EG) nr 881/2004 av den 29 april 2004 om inrättande av en europeisk järnvägsbyrå[16].

6. När det gäller systemet för numrering av fordon har gemenskapen genom beslut 2006/920/EG (kommissionens beslut av den 11 augusti 2006 om teknisk specifikation för driftskompatibilitet (TSD) avseende delsystemet drift och trafikledning hos det transeuropeiska järnvägssystemet för konventionella tåg) antagit ett numreringssystem som är lämpligt för att identifiera rullande materiel i enlighet med artikel V.2 i protokollet.

I fråga om utbyte av uppgifter mellan gemenskapens medlemsstater och det internationella registret har gemenskapen dessutom gjort betydande framsteg genom beslut 2007/756/EG (kommissionens beslut av den 9 november 2007 om antagande av en gemensam specifikation för det nationella fordonsregistret som föreskrivs i artikel 14.4 och 14.5 i direktiv 96/48/EG och direktiv 2001/16/EG). I enlighet med detta beslut inför EG:s medlemsstater nationella fordonsregister och uppgifterna i dessa register bör inte överlappa dem som finns i det internationella registret.

7. Utövandet av den behörighet som medlemsstaterna delegerat till gemenskapen på grundval av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen är av naturen underkastat kontinuerlig förändring. De behöriga institutionerna får inom ramen för fördraget fatta beslut som fastställer omfattningen av gemenskapens behörighet. Gemenskapen förbehåller sig därför rätten att ändra denna förklaring i enlighet därmed, utan att detta utgör en nödvändig förutsättning för utövandet av dess behörighet med avseende på de områden som regleras i järnvägsprotokollet.

[1] EGT L 12, 16.1.2001, s. 1.

[2] EGT L 160, 30.6.2000, s. 1.

[3] EUT L 177, 4.7.2008, s. 6.

[4] EUT L 191, 18.7.2008, s. 1.

[5] EUT L 220, 21.6.2004, s. 3.

[6] EUT C […], […], s. […].

[7] EGT L 12, 16.1.2001, s. 1. Förordningen senast ändrad genom ….

[8] EGT L 160, 30.6.2000, s. 1. Förordningen senast ändrad genom ….

[9] EUT L 177, 4.7.2008, s. 6.

[10] EUT L 191, 18.7.2008, s. 1.

[11] EUT L 220, 21.6.2004, s. 3.

[12] EGT L 12, 16.1.2001, s. 1. Förordningen senast ändrad genom ….

[13] EGT L 160, 30.6.2000, s. 1. Förordningen senast ändrad genom ….

[14] EUT L 177, 4.7.2008, s. 6.

[15] EUT L 191, 18.7.2008, s. 1.

[16] EUT L 220, 21.6.2004, s. 3.