FÖRKORTNINGAR OCH AKRONYMER

AVS : länder i Afrika, Västindien och Stilla havsområdet

Cris : gemensamma informationssystemet för yttre förbindelser

GD Utveckling och samarbete – EuropeAid : generaldirektoratet för utveckling och samarbete – EuropeAid

EUF : Europeiska utvecklingsfonden

EUWI : Europeiska unionens vatteninitiativ (The European Union Water Initiative)

Igad : den mellanstatliga utvecklingsmyndigheten

JMP : WHO:s/Unicefs gemensamma övervakningsprogram (Joint Monitoring Programme)

ROM : resultatorienterad övervakning

SADC : Södra Afrikas utvecklingsgemenskap

Unicef : FN:s barnfond

WHO : Världshälsoorganisationen

SAMMANFATTNING

I. Afrika söder om Sahara släpar efter när det gäller att uppnå millenniemålen för vatten och sanitet. Syftet med revisionsrättens revision var att bedöma om kommissionen har förvaltat EU:s utvecklingsbistånd till dricksvatten och grundläggande sanitetstjänster i länder i Afrika söder om Sahara på ett sådant sätt att det leder till ändamålsenliga och hållbara resultat.

II. Revisionsrätten granskade ett urval av 23 projekt i sex länder, som utgör en betydande del av det bistånd som tillhandahålls i den regionen, för att ta reda på om projekten hade gett resultat och sannolikt skulle bli hållbara.

III. De viktigaste granskningsresultaten var följande:

- I allmänhet hade utrustning installerats som planerat och var i fungerande skick.

- Färre än hälften av de granskade projekten gav dock resultat som tillgodosåg stödmottagarnas behov.

- Generellt sett främjade de granskade projekten användning av standardteknik och lokalt tillgängliga material: de var hållbara i teknisk mening.

- När det gäller merparten av projekten kommer resultaten och vinsterna inte att fortsätta på medellång och lång sikt såvida inte icke-tariffära inkomster garanteras eller institutionella brister (otillräcklig kapacitet hos aktörerna att använda den installerade utrustningen) åtgärdas.

- Kommissionens förfaranden för projektförvaltning behandlar visserligen hållbarhet på ett heltäckande sätt men kommissionen utnyttjade dem inte på ett sådant sätt att de ökade sannolikheten för att projekten skulle ge bestående vinster.

IV. Revisionsrätten rekommenderar att kommissionen i ett antal avseenden bättre använder de förfaranden som finns och på så sätt maximerar vinsterna från EU:s utgifter för utveckling på detta område och i denna sektor.

INLEDNING

VATTEN- OCH SANITETSSEKTORN: FRAMGÅNGAR OCH UTMANINGAR

1. Att vattenförsörjningen och sanitetstjänsterna förbättras är avgörande om man ska kunna uppnå millenniemålen [1]. Rent dricksvatten och säkra sanitetstjänster bidrar till ekonomisk tillväxt och minskar fattigdomen, främst genom bättre folkhälsa [2], och ger stöd till andra utvecklingsmål som jämställdhet mellan könen och en tryggad livsmedelsförsörjning och näringstillförsel.

2. Sektorn står nu inför vissa typiska utmaningar. De system som har installerats måste bli miljömässigt hållbara, och såväl försämrade vattenresurser, till exempel genom överanvändning, som ekologisk skada på grund av otillräckliga sanitets- och avloppsvattensystem måste undvikas.

3. Om sanitetstjänsterna ska bli bättre måste i regel också människors beteende förändras. Därför är det viktigt att hygienkampanjer genomförs så att man uppnår en allmän social acceptans och ett allmänt socialt godkännande. Framför allt i landsbygdsområden är operativa uppgifter, ett visst underhåll och ekonomisk förvaltning i allmänhet inte en permanent byrås ansvar utan faller på lokalbefolkningen, som behöver både utbildning och stöd när den ska inrätta lämpliga institutioner.

4. I millenniemålen ingår ett särskilt delmål (millenniemål 7, delmål 7c) för vatten och sanitet, som är att "halvera andelen människor som saknar hållbar tillgång till rent dricksvatten och godtagbar sanitär standard till 2015 (med 1990 som utgångspunkt)". WHO:s/Unicefs gemensamma övervakningsprogram för vattenförsörjning och sanitet är Förenta nationernas mekanism för övervakning av vilka framsteg som görs när det gäller att uppnå millenniemålen för vatten och sanitet.

5. Enligt det gemensamma övervakningsprogrammets rapport 2012 har världen uppnått delmålet för dricksvatten men det är inte troligt att delmålet för sanitet kommer att uppnås. Skillnaderna mellan tätbebyggda områden och landsbygdsområden är slående: 79 % av de människor i världen som fortfarande saknar en förbättrad källa till dricksvatten och 72 % av dem som inte har tillgång till bättre sanitära förhållanden, bor på landsbygden [3].

6. Delmålen för vatten och sanitet är långt ifrån uppnådda i Afrika söder om Sahara. År 2010 saknade 39 % av befolkningen en förbättrad källa till dricksvatten och 70 % hade inte tillgång till förbättrade sanitära anläggningar. Delmålen hade fastställts till 25 respektive 36 %.

7. Uppskattningarna av hur stor finansiering (utöver den redan planerade) som behövs för att millenniemålen för vatten och sanitet ska uppnås skiljer sig kraftigt åt. Världsbanken har uppskattat finansieringsunderskottet i Afrika söder om Sahara (både tätbebyggda områden och landsbygdsområden) till 11,8 miljarder US-dollar per år från 2011–2015 [4]. I Marseilledeklarationen från mars 2012 [5] anger man i stället att totalt ytterligare 8 miljarder US-dollar måste anslås för perioden 2012–2015 om dessa delmål ska kunna uppnås i Afrikas hela landsbygdsområde.

EU:S POLITIK OCH EKONOMISKA BISTÅND TILL SEKTORN

VATTEN- OCH SANITETSPOLITIK

8. EU:s utvecklingsbistånd på området vatten och sanitet vägleds av kommissionens meddelande om förvaltning av vatten från 2002 [6], som rådet ställde sig bakom i sin resolution av den 30 maj 2002 om förvaltning av vatten i utvecklingsländer [7]. Vattnets betydelse i EU:s utvecklingsbistånd upprepades i det europeiska samförståndet om utveckling 2005 [8].

9. I kommissionens meddelande från 2002 fastställs som ett av de viktigaste målen för utvecklingsbiståndet att alla människor, särskilt de fattigaste, garanteras tillräckligt med dricksvatten av bra kvalitet och fullgoda möjligheter till bortskaffande av avfall.

10. Med utgångspunkt i meddelandet tog EU vid världstoppmötet 2002 om hållbar utveckling i Johannesburg ett vatteninitiativ (EU Water Initiative, EUWI) som utformades så att det skulle bidra till att millenniemålen för dricksvatten och sanitet uppnås (se ruta 1).

FINANSIERING

11. EU kanaliserar medel till vatten och sanitet via såväl tematiska som geografiska (nationella och regionala) program [9]. EU tillhandahåller även medel i samband med humanitära stödinsatser.

12. Kommissionens informationssystem för externa åtgärder, det gemensamma informationssystemet för yttre förbindelser (Cris), visar att utgifterna för vatten och sanitet i länder söder om Sahara mellan 2001 och 2010 uppgick till 1010 miljoner euro (se bilaga I). Eftersom finansieringen av vatten och sanitet även förekommer i andra sektorer av biståndet, till exempel landsbygdsutveckling, jordbruk, miljö, hälsa och utbildning, kommer dock det totala stödbeloppet från kommissionen att ha blivit högre.

RUTA 1

MÅL FÖR EU:S VATTENINITIATIV

Målen med EUWI är följande:

- Öka det politiska åtagandet att agera och ge vatten- och sanitetsfrågorna ökad tyngd inom ramen för ansträngningarna för att minska fattigdomen.

- Främja bättre metoder för vattenförvaltning (genom att stärka den institutionella kapaciteten och offentlig-privata partnerskap).

- Förbättra samordningen och samarbetet vid genomförandet av vatten- och sanitetsrelaterade insatser.

- Uppmuntra regionalt och subregionalt samarbete i frågor om vattenförvaltning.

- Fungera som hävstång för ytterligare finansiering.

REVISIONENS INRIKTNING OCH OMFATTNING SAMT REVISIONSMETOD

13. Vid revisionen bedömde revisionsrätten om EU:s utvecklingsbistånd till dricksvattenförsörjning och sanitetstjänster i sex länder i Afrika söder om Sahara som valts ut på grund av sin ekonomiska betydelse bland de tio största mottagarna leder till hållbara resultat. Den inriktade sig på följande två frågor:

a) Uppnåddes de planerade resultaten av de projekt som finansieras av EU och är de hållbara?

b) Vidtog kommissionen lämpliga åtgärder för att garantera hållbara resultat i fråga om vattenförsörjning och sanitetstjänster?

14. Vid revisionen bedömde revisionsrätten huruvida projekten uppfyllde de tekniska, ekonomiska och institutionella villkor som krävs för att de ska bli hållbara. Så långt det var möjligt undersökte den också om projekten fick några sociala och miljömässiga effekter [10].

15. Granskningsarbetet genomfördes mellan februari och december 2011. I detta ingick en noggrann genomgång av EU-finansierade vatten- och sanitetsprojekt i sex mottagarländer, nämligen Angola, Benin, Burkina Faso, Ghana, Nigeria och Tanzania (se bilaga II). Besök gjordes i Burkina Faso, Nigeria och Tanzania mellan april och juli 2011.

16. Revisionsrätten granskade ett urval av 23 projekt och program inom ramen för kontrakt som finansieras genom sjunde, åttonde och nionde Europeiska utvecklingsfonden, däribland EU:s första mekanism för vatteninvesteringar i AVS-staterna (finansierad av nionde EUF), och via EU:s allmänna budget. Den totala kostnaden för dessa kontrakt var mer än 400 miljoner euro, av vilka 49 % finansierades av EU. I bilaga III finns en förteckning över alla projekt och program som valdes ut till granskningen.

IAKTTAGELSER

UTRUSTNING HADE INSTALLERATS, MEN STÖDMOTTAGARNAS BEHOV TILLGODOSÅGS INTE PÅ ETT TILLFREDSSTÄLLANDE SÄTT I DE FLESTA FALL OCH HÅLLBARHETEN ÄR HOTAD

I ALLMÄNHET HADE UTRUSTNING INSTALLERATS SOM PLANERAT OCH VAR I FUNGERANDE SKICK

17. Revisionsrättens besök och analyser av rapporter visade att man hade installerat lämplig utrustning för vattenförsörjning i samtliga projekt. I vissa fall justerades de ursprungliga planerna i fråga om kvantitet, tekniska specifikationer, placering och tidpunkt så att de anpassades till de lokala förhållanden som man mötte under genomförandet (se bilaga IV och ruta 2).

© Europeiska revisionsrätten.

+++++ TIFF +++++

18. När revisionen genomfördes fanns uppgifter tillgängliga (antingen från EU-delegationerna eller efter en inspektion av revisionsrättens revisorer) om driften när det gällde följande:

- Utrustning för vattenförsörjning i 18 av de 23 projekten.

- Sanitetsanläggningar i 10 av de 17 projekt som hade en sanitetsdel.

RUTA 2

ÖVERBRYGGA KLYFTAN: FÖRBÄTTRA VATTENFÖRSÖRJNINGEN OCH TILLGÅNGEN TILL SANITETSTJÄNSTER I SMÅ STÄDER I NIGERIA

Projektet "överbrygga klyftan" bidrog till att rent vatten och säkra sanitetstjänster tillhandahölls i 12 små städer i staten Jigawa i norra Nigeria. Projektet finansierade uppförandet av enkla vattenförsörjningssystem (borrade brunnar och ett vattenledningsnät) som var i gott fungerande skick vid revisorernas besök (i juli 2011). Dessutom byggdes privata latriner med lokalt tillgängliga material.

© Europeiska revisionsrätten.

+++++ TIFF +++++

Projektet gjorde mer än att tillhandahålla infrastruktur. Genom att hjälpa lokalsamhällena att själva komma fram till vad de behövde från projektet ville man få till stånd bestående förändringar av människors beteende. Vattenkonsumentföreningar deltog i diskussionerna om de tekniska specifikationerna för vattenförsörjnings- och sanitetssystemen med hänsyn till kundernas behov och ansvarade för den löpande förvaltningen av systemen. De fick stöd från den statliga byrån för vatten och sanitet när det fanns behov av underhåll och reparationer.

Projektet har haft positiva effekter på lokalsamhällenas liv. I de små städerna förekom av allt att döma inte problemet med att människor uträttade sina behov utomhus och de vattenburna sjukdomarna har minskat.

När granskningen genomfördes hade projektet spritts till över 100 små städer.

VATTENFÖRSÖRJNING OCH SANITETSTJÄNSTER PÅ LANDSBYGDEN I STATEN CROSS RIVER I NIGERIA

Bidragsmottagaren lämnade in en halvtidsrapport om sin verksamhet den 7 juni 2011. Rapporten omfattar hela genomförandeperioden (från den 1 januari 2005 till den 31 december 2010). Enligt rapporten hade den främsta outputen av projektet genomförts enligt projektförslaget och bidragsöverenskommelsen med två viktiga undantag, nämligen följande: a) antalet borrade brunnar som hade reparerats var endast 61 (mot 120 i överenskommelsen) och b) uppförandet av sanitetscentrum och latriner hade avbrutits. För att kompensera för det minskade antalet reparerade brunnar borrade bidragsmottagaren 15 extra nya brunnar.

19. I 10 av de 18 projekt för vilka uppgifter fanns tillgängliga hölls den installerade utrustningen för vattenförsörjning i rent och gott fungerande skick. Sju projekt led av vissa mindre brister som påverkade en del av projektet medan en allvarlig brist konstaterades i ett projekt (se ruta 3).

20. Av de tio projekt som hade en sanitetsdel och för vilka uppgifter fanns tillgängliga var fem framgångsrika, i två användes inte de anläggningar som hade byggts eller så var de inte i fungerande skick och i tre andra konstaterades mindre brister (se bilaga IV).

© Europeiska revisionsrätten.

+++++ TIFF +++++

RUTA 3

VATTENFÖRSÖRJNING OCH SANITETSTJÄNSTER PÅ LANDSBYGDEN I NORRA REGIONEN I GHANA

Enligt projektets slutliga utvärderingsrapport var handpumpar placerade i områden som var kända för att regelbundet drabbas av översvämningar, vilket innebär en risk för smitta och en risk för att pumparna ibland blir otillgängliga.

När det gäller de borrade brunnar som rustades upp i östra Gonja och västra Mamprusi rapporterades följande problem vid ett kontrollbesök 2010:

I östra Gonja fungerade inte 5 av de 17 brunnar som inspekterades och 3 användes inte.

I västra Mamprusi-distriktet fungerade inte en av de sju borrade brunnar som inspekterades.

Efter ett första besök 2009 hade man rapporterat att av de sju brunnar som valts ut för granskning i de två distrikten hade en inte hittats och tre andra var i dåligt skick.

Dessutom fungerade inte 3 av de 40 brunnar som inspekterades i västra Gonja-distriktet i samband med projektets tekniska och finansiella revisioner 2009.

STÖDMOTTAGARNAS BEHOV TILLGODOSÅGS DOCK INTE PÅ ETT TILLFREDSSTÄLLANDE SÄTT I DE FLESTA FALL

21. Stödmottagarnas behov, såsom de definieras i projekten, tillgodosågs helt i endast 2 av de 23 granskade projekten och tillgodosågs med vissa mindre brister i ytterligare sex projekt. Andra projekt hade allvarligare brister (se bilaga IV och ruta 4).

22. Med två undantag gjorde de enheter som drev anläggningarna inga regelbundna kontroller för att försäkra sig om att vattenkvaliteten uppfyllde de miniminormer som krävs för att vattnet ska kunna användas som dricksvatten (se ruta 5).

23. Svårigheter att ordna regelbundna tester och risken för smitta [11] var de vanligaste hindren för att dessa normer uppfylldes. Därför får befolkningen ofta kraftfulla rekommendationer om att koka vattnet innan de använder det som dricksvatten eller i matlagning.

NÄR DET GÄLLER MERPARTEN AV PROJEKTEN KOMMER RESULTATEN OCH VINSTERNA INTE ATT FORTSÄTTA PÅ MEDELLÅNG OCH LÅNG SIKT SÅVIDA INTE ICKE-TARIFFÄRA INKOMSTER KAN GARANTERAS

24. Revisionsrätten bedömde den tekniska, ekonomiska och institutionella hållbarheten i de granskade projekten och när så var möjligt de sociala och miljömässiga effekterna genom att analysera tekniska dokument och inspektera projekt (se punkt 14 och bilaga IV).

RUTA 4

PROGRAMMET FÖR VATTENFÖRSÖRJNING OCH SANITETSTJÄNSTER I SMÅ STÄDER I NIGERIA

I programmet ingick brunnsborrning, uppförande av pumpar och distributionsnät i 24 små städer i staterna Adamawa, Delta och Ekiti.

I planerna hade man förlitat sig på att elnätet skulle försörja pumparna, men i själva verket är denna försörjning praktiskt taget obefintlig. Reservgeneratorer installerades visserligen, men den dieselolja som krävs för att hålla igång dem rutinmässigt är för dyr. Detta ledde till att installationerna, trots att de var i gott fungerande skick när revisionen genomfördes, endast var i gång vid sällsynta tillfällen. Potentiella användare fortsatte därför att använda sina tidigare vattenkällor, och programmet, vars mål var att tillhandahålla en tillförlitlig förbättrad dricksvattenkälla, medförde därmed praktiskt taget inga vinster alls.

VATTENFÖRSÖRJNINGSPROGRAMMET I REGIONALA CENTRUM, FAS I I TANZANIA

I Mwanza sköts uppförandet av det avloppsvattenreningsverk som ursprungligen hade planerats upp till fas II trots att vattenförsörjningsdelen i projektet redan hade slutförts.

RUTA 5

VATTENKVALITET I ANGOLA OCH TANZANIA

I staden Tombwa i Angola förklarade den enhet som ansvarade för förvaltningen av vattenförsörjningssystemet att vattenanalyser gjordes dagligen, men revisorerna fick ingen dokumentation av dessa analyser.

Det vatten som försörjde förortsområdena i Luanda behandlades kemiskt i avloppsreningsverket innan det distribuerades, och enligt rapporterna uppfyllde det kriterierna i WHO:s riktlinjer. Vattennätet gick dock ofta sönder, vilket ökade risken för att vattnet skulle förorenas vid distributionen till användarna.

I landsbygdsområdena i projektet som skulle försörja 10 byar i norra provinsen av Uige gjordes inga vattenanalyser på grund av logistiska svårigheter att nå inloppsområdet.

I Tanzania fick det landsbygdsprojekt som skulle försörja byarna i Njombe med vatten stöd från det lokala laboratoriet till vattenanalyserna, men det gjorde oregelbundna kvalitetstester. Lokala jordbrukare hade dock nyligen sått korn i närheten av inloppsområdet och då använt kemiska gödningsmedel och bekämpningsmedel. På det lokala laboratoriet hade man inte utrustning för att upptäcka dessa typer av förorening utan man blev tvungen att skicka vattenproverna till huvudstaden, vilket innebar en lång väntan på analysresultatet och ökade kostnader.

TEKNISK HÅLLBARHET

25. Generellt sett främjade de granskade projekten användning av standardteknik och lokalt tillgängliga material både när det gällde vattenförsörjningen och sanitetsdelarna. Framför allt i landsbygdsprojekten (15 av de 23 projekten) borrade man brunnar som var lätta att underhålla, man grävde brunnar som utrustades med handpumpar till vattenförsörjningen och främjade uppförandet av toaletter av lågkostnadsmodell med hjälp av lokalt tillgängliga material.

© Europeiska revisionsrätten.

+++++ TIFF +++++

EKONOMISK HÅLLBARHET

26. När vatten- och sanitetsprojekten lämnas över kan vinsterna av dem endast garanteras om de har tillräckligt tillförlitliga inkomster som täcker de löpande kostnaderna, bland annat regelbundet underhåll och reparationer vid behov. Med tiden kommer installationerna även att behöva ersättas eller repareras. År 2002 drog rådet slutsatsen att om man åsätter vattentjänster ett pris bör ekonomisk hållbarhet säkras, men tillade att det krävs att lämpliga avgiftsstrukturer och system för uppsamling skapas om fattiga och sårbara gruppers grundläggande behov ska kunna tillgodoses [12]. Partnerländernas nationella och lokala policy varierar, och av både praktiska och politiska skäl används vanligtvis både skatter, överföringar och avgifter [13].

27. I projektutformningarna ingår planer som ska garantera hållbarhet efter överlämnandet och man bör därför analysera de lokala möjligheterna att trygga finansieringen, bland annat riskerna (t.ex. för att den statliga finansieringen kanske inte fortsätter eller för att omständigheterna kommer att kräva mer bidrag). Praktiska hinder för avgiftssättning och insamling kan behandlas i den detaljerade projektutformningen och till exempel genom utbildning som en del av projektgenomförandet.

28. Endast i ett fåtal fall fanns ekonomisk redovisning av hur de installerade systemen fungerade, särskilt när det gällde landsbygdsprojekten. Revisionsrätten analyserade därför den dokumentation som fanns tillgänglig (t.ex. redovisning över insamling av avgifter och bankkontoutdrag) och diskuterade när så var möjligt den ekonomiska situationen med de enheter som ansvarade för driften av systemen och med projektens slutliga stödmottagare.

29. Endast i 4 av de 23 granskade projekten hade avgifterna satts på en nivå som täckte de löpande kostnaderna. Hållbarheten är hotad när det gäller de övriga såvida inte överföringar och skatter finns tillgängliga. Såsom förklaras i de tre följande punkterna påverkades storleken på avgifterna av till exempel följande faktorer:

a) Vilken förmåga man uppfattar att mottagarbefolkningen har att betala för tjänsten.

b) Vattenavgifter avvisas för att man anser att staten borde tillhandahålla vatten gratis.

c) Ineffektivitet vid fakturering och insamling av avgifter.

30. I två landsbygdsprojekt i Burkina Faso (det regionala solenergiprogrammet – fas II och egenförvaltning av vatten och sanitetstjänster på landsbygden i fyra provinser i Burkina Faso) sattes priset av borgmästarna som inte tog tillräcklig hänsyn till behovet av att täcka kostnaderna. Detta var också fallet i två projekt i tätbebyggda områden som granskades i Angola där vattenpriset var subventionerat. Dessa är exempel på när avgifter inte räcker för att täcka kostnader och när skatter eller överföringar krävs för att garantera hållbarhet.

31. Enligt det organ som genomförde ett av de granskade projekten i Nigeria (vattenförsörjning och sanitetstjänster på landsbygden i staten Cross River) betraktar lokalbefolkningen vatten som en fri samhällsvara och motsätter sig därför tanken att hushåll eller enskilda ska betala för dricksvatten. När det gäller projektet vattenförsörjning och sanitetstjänster på landsbygden i norra regionen i Ghana sägs det i den slutliga utvärderingsrapporten att många vatten- och sanitetskommittéer inte samlade in några avgifter för vatten.

32. Revisionsrätten noterade att åtta projekt hade stora problem med fakturering och insamling av avgifter (få anslutningar till distributionsnät och en stor mängd vatten som inte fakturerades samt en bristfällig mätningskapacitet). När det gällde vattenförsörjnings- och sanitetsprojektet i förortsområdena i Luanda i Angola till exempel fakturerade Luandas mekanism för offentligt vatten (Public Water Utility of Luanda, EPAL) enligt projektets verksamhetsrapport 2010 endast 46,5 % av det vatten som producerades (31,1 miljoner euro), och endast hälften av de fakturerade beloppen samlades in (15,4 miljoner euro).

INSTITUTIONELL HÅLLBARHET

33. När det handlar om institutionell hållbarhet är det viktigt att lokala enheter som föreningar och kommittéer för vattenkonsumenter får befogenhet att sköta och driva installationerna och får tillgång till nödvändiga färdigheter och teknisk sakkunskap.

34. Inom de granskade projekten såg man till att stödmottagarna var med och fattade de första besluten och i regel också var med och utvecklade de lokala tekniska kunskaper och sakkunskaper som krävdes.

35. I sju av de granskade projekten kunde dock inte de ansvariga enheterna garantera att installationerna fungerade som de skulle. Några svårigheter som konstaterades var att man inte hade tillräckligt utvecklade tekniska färdigheter och inte hade lyckats bygga upp ett egenansvar (se ruta 6). I praktiken kan dessa begränsningar resultera i att utrustning inte används.

RUTA 6

VATTENFÖRSÖRJNINGS- OCH SANITETSPROGRAMMET I SMÅ STÄDER I NIGERIA

Tre lokalsamhällen hade inte tillräckliga färdigheter för att sköta underhåll och göra reparationer av systemen och ännu mindre kapacitet att få till stånd förändringar i människors beteende. I halvtidsutvärderingsrapporten 2006 antyddes att vattenkonsumentföreningarna skulle behöva stöd långt efter det att bygg- och anläggningsarbetena hade avslutats.

I rapporten om efterhandsövervakningen i mitten av 2010 konstaterade man att situationen inte hade förändrats eftersom det inte fanns någon som kunde fortsätta att utveckla en egenansvarsmodell för lokalsamhället efter det att bygg- och anläggningsarbetena hade avslutats. I rapporten drogs slutsatsen att det bristande stödet till lokalsamhällena äventyrade projektets hållbarhet. Detta bekräftades vid revisionsrättens revision.

PARTNERLÄNDERNAS ANSVAR

36. I de fall där driften av projekten är beroende av finansiering, tekniskt stöd eller andra insatser från partnerländernas regeringar och lokala myndigheter krävs ett åtagande från dessas sida om hållbarheten ska kunna garanteras. I de tre projekt där formella åtaganden hade gjorts fullgjordes de dock inte (se ruta 7). I de 20 övriga projekten gjordes inget formellt åtagande.

SOCIALA OCH MILJÖMÄSSIGA EFFEKTER

37. Om det saknas relevanta uppgifter och miljöindikatorer går det inte att bedöma i vilken utsträckning de granskade projekten har bidragit till att förbättra målgruppernas allmänna levnadsvillkor och bevara miljön.

38. Tanken var att samtliga projekt skulle rikta in sig på de fattigas behov, men revisionsrätten upptäckte sex fall där de fattigaste och mest sårbara grupperna inte fick tillgång till dricksvatten och grundläggande sanitetstjänster.

39. Trots den omfattande kampanjen för att sprida information om betydelsen av en god hygien och andra kampanjer för att öka människors medvetenhet minskades effekterna av dessa aktiviteter betydligt på grund av att man lade relativt liten vikt vid sanitetsdelen och på grund av att vatten-, sanitets- och hygienfrågor inte samordnades på ett tydligt och effektivt sätt (se ruta 8).

RUTA 7

DRICKSVATTENFÖRSÖRJNING I STADEN TOMBWA I ANGOLA

Regeringen i Angola fullgjorde inte sina åtaganden, såsom de hade fastställts i finansieringsöverenskommelsen när det gällde bygg- och anläggningsarbeten (utbyggnad av vattenförsörjningssystemet och elkraftnätet), justering av vattenavgifterna till den faktiska kostnaden och stöd till omstruktureringen av EMAST (mekanismen för offentligt vatten i Tombwa). Att regeringen fullgör sådana åtaganden är extremt viktigt om man ska kunna garantera insatsernas hållbarhet.

RUTA 8

REGIONALA SOLENERGIPROGRAMMET – FAS II, BURKINA FASO

Programmet var huvudsakligen inriktat på dricksvattenrelaterade aktiviteter. Sanitetsaspekter beaktades inte i samma utsträckning och ingen infrastruktur för sanitetstjänster var planerad i planeringsdokumenten.

På grund av att uppförandet av installationerna blev försenat kunde delar av utbildningsinsatserna och kampanjerna för att öka människors medvetenhet om goda hygienvanor inte äga rum eller så ägde de rum för tidigt.

SAMORDNAD METOD FÖR UTROTNING AV GUINEAMASK GENOM VATTENFÖRSÖRJNING, SANITETSTJÄNSTER OCH HYGIENFRÄMJANDE I NORRA REGIONEN I GHANA

Ett av de fyra viktigaste resultaten av projektet gällde kampanjerna för att öka medvetenheten om betydelsen av en god hygien och omfattade aktiviteter som syftade till att införa bättre hygienvanor.

Resultaten av de aktiviteter som genomfördes på området hygienfrämjande i skolor och i lokalsamhället visade sig dock till stor del vara ineffektiva (andra rapporten om övervakning av resultatet 2009 och ROM-rapporten för 2010).

© Europeiska revisionsrätten.

+++++ TIFF +++++

DRICKSVATTENFÖRSÖRJNING I STADEN TOMBWA I ANGOLA

Projektet hade ingen sanitetsdel trots att man i förstudierna om genomförbarheten hade meddelat att bristfälliga sanitetsanläggningar utgjorde en betydande risk för befolkningens hälsa. När revisionen genomfördes hade situationen inte förändrats: människor uträttade sina behov utomhus och andra dåliga vanor när det gäller sanitet som innebär ökade hälsorisker var fortfarande vanliga.

40. I ett projekt (överbrygga klyftan: förbättra vattenförsörjningen och sanitetstjänsterna i små städer i Nigeria, se ruta 2) blev kampanjerna för att öka medvetenheten om en god hygien en framgång. I lokalsamhällena uträttade människor av allt att döma inte längre sina behov utomhus. När revisionen genomfördes hade projektet spritts till mer än 100 små städer. Lokalsamhällena besöktes dessutom av delegationer från Niger (gränsen ligger 25 km bort) som ville lära sig tillvägagångssättet för att kunna tillämpa samma metod i sitt land.

TROTS OMFATTANDE FÖRVALTNINGSFÖRFARANDEN LÄMNAS VIKTIGA FRÅGOR OM HÅLLBARHET UTAN ÅTGÄRD

41. Inom vattensektorn har den mekanism som kommissionen använder mest för att tillhandahålla utvecklingsbistånd varit ett projektbaserat arbetssätt. Projekten genomförs inte direkt av kommissionens personal utan utformas och genomförs antingen av ett organ under överinseende av berört ministerium i partnerlandet eller av en frivilligorganisation eller en internationell organisation.

42. Kommissionen har fastställt förfaranden och utfärdar anvisningar, riktlinjer och råd om godkännande och övervakning. Efter att ha konstaterat att hållbarheten ofta äventyras (se punkterna 25–40) undersökte revisionsrätten huruvida dessa förfaranden verkligen kunde ge rimliga garantier för att projekten skulle bli hållbara och huruvida de faktiskt tillämpades på ett framgångsrikt sätt i de granskade projekten.

KOMMISSIONENS FÖRFARANDEN FÖR PROJEKTFÖRVALTNING BEHANDLADE HÅLLBARHET PÅ ETT HELTÄCKANDE SÄTT

43. Kommissionen utfärdar interna riktlinjer för varje huvudfas i projektcykeln, det vill säga programplanering, identifiering, formulering, genomförande och utvärdering och revision. Det finns även särskilda riktlinjer för vatten och sanitet [14].

44. Riktlinjerna hänvisar hela tiden till hållbarhet och föreskriver ett antal åtgärder och kontroller vid varje stadium som tillsammans ska ge garantier för att de risker som hotar hållbarheten identifieras och hanteras. De handlar om garantier när det gäller följande:

a) På programplaneringsstadiet: att nationella landprogram stämmer överens med partnerlandets strategier och strategierna för fattigdomsminskning och tar hänsyn till samordning med andra givare.

b) På identifierings- och formuleringsstadierna: att tillfredsställande tekniska lösningar föreslås, att tillgången till stabila finansieringskällor identifieras och att tydliga indikatorer, mål och delmål fastställs. När det gäller bidragskontrakt som finansieras av kommissionen [15], t.ex. bidrag inom mekanismen för vatteninvesteringar, att utfallet av samma typ av analys beaktas i urvalsprocessen.

c) På genomförandestadiet: att kommissionen övervakar framsteg och vidtar korrigerande åtgärder i god tid.

d) På genomförande-, utvärderings- och revisionsstadierna: att kommissionens resultatorienterade övervakningssystem (ROM) [16] även omfattar en bedömning av resultatens potentiella och faktiska hållbarhet, såväl under projektets gång som efter det att projektet har avslutats.

e) När det gäller de slututvärderingar som görs på uppdrag av kommissionens avdelningar: att det i kravspecifikationerna ingår att bedöma projektresultatens hållbarhet.

MEN I ETT STORT ANTAL FALL LYCKADES KOMMISSIONEN INTE TA ITU MED VIKTIGA FRÅGOR SOM GÄLLDE RESULTATENS HÅLLBARHET

45. Det fanns ingenting som visade att kommissionen hade identifierat eller vidtagit åtgärder för att komma till rätta med följande brister i projektutformningen:

a) I nio projekt saknades viktiga aspekter av de tekniska specifikationerna eller så förklarades de inte tillräckligt.

b) I 11 fall var den ekonomiska och finansiella analysen inte tillräckligt grundlig.

c) I åtta projekt saknades tydligt fastställda mål och i tio andra saknades tydligt fastställda indikatorer, referensvärden eller delmål.

46. Bristerna omfattade följande:

a) Det fanns inte tillräckligt detaljerade uppgifter vare sig om vilka tekniska lösningar som föreslogs eller om vilka lämpliga motåtgärder som skulle vidtas om man visste att projektens hållbarhet var hotad (särskilt när det gällde ogynnsamma hydrogeologiska förhållanden för utnyttjande av grundvatten).

b) Det fanns fall där den tekniska lösning som valts visade sig vara olämplig.

c) Det fanns fall där vattenförsörjningsdelen var i obalans med projektens delar för avloppssystem och avloppsvattenrening.

47. De ekonomiska och finansiella aspekterna är mycket viktiga för hållbarheten. Eftersom avgifterna i allmänhet inte är tillräckliga för att täcka löpande kostnader och underhållskostnader är det helt avgörande att stabila alternativa finansieringskällor identifieras och när så är möjligt avsätts innan finansieringen av projektinsatserna godkänns.

48. Endast i ett fall – det regionala solenergiprogrammet – fas II i Burkina Faso – diskuterades den ekonomiska hållbarheten grundligt i finansieringsförslaget. I 11 andra fall stod det ingenting i de dokument som granskades om hur man planerade att finansiera underhåll och byte av infrastruktur.

49. Det ovanligt svåra sammanhang som projekten verkar i (lokalsamhällen med låg inkomst, ovilja att betala för vattnet osv.) och svårigheten att uppbringa tillräckligt med medel för att täcka de löpande kostnaderna (se punkt 29) innebar dessutom att man i bedömningsstadiet måste analysera hur finansieringsunderskotten skulle täckas och skulle ha motiverat att man gjorde finansieringsbeslutet avhängigt särskilda åtaganden i det avseendet. Detta gjordes inte i något av de granskade projekten.

50. Bristen på tydligt fastställda projektmål gäller främst den utrustning som planerades, dess driftsnivå (kvantitet och kvalitet) och vilken målgrupp som förväntades dra nytta av projektresultaten. Bristen på tydliga och kvantifierade åtgärder utgjorde ett stort hinder för kommissionens förmåga att övervaka framsteg under genomförandet och senare att mäta och kontrollera om de uppnådda resultaten var hållbara i ett längre perspektiv (se ruta 9).

51. Kommissionen övervakade 18 av de 23 projekt som använde ROM-förfarandet. När det gäller åtta av dem finns det inga bevis för att kommissionen handlade utifrån de rekommendationer som hade lämnats i ROM-rapporterna.

52. Slutliga utvärderingar påbörjas i regel innan eller kort tid efter det att projektaktiviteterna har avslutats, det vill säga för tidigt för att man ska kunna bedöma hållbarheten. Övervakning eller utvärderingar i efterhand gör man däremot långt efter det att projektet har avslutats för att specifikt kunna ta itu med frågan om hållbarhet. När det gällde 10 av 23 granskade projekt gjordes en slutlig utvärdering men endast i 2 fall av 20 som kunde ha blivit föremål för övervakning i efterhand gjordes detta [17]. Närmare uppgifter om detta finns i bilaga V.

53. Slutligen bör det noteras att andra faktorer som är relevanta för projektresultatens hållbarhet ligger utanför kommissionens kontroll, till exempel tillförlitligheten i de uppgifter som används för att mäta projektens effekter (t.ex. hälsa, utbildning och miljö).

RUTA 9

MINSKA BARNADÖDLIGHETEN OCH ÖKA ANTALET BARN SOM GÅR I SKOLAN GENOM ATT FÖRBÄTTRA TILLGÅNGEN TILL VATTEN OCH SANITETSTJÄNSTER I LANDSBYGDSOMRÅDEN I ANGOLA

I projektförslaget preciserade man inte var infrastrukturen för vattenförsörjning och sanitetstjänster skulle uppföras och man lyckades inte fastställa tydliga mål i fråga om vattenkvaliteten.

VATTENFÖRSÖRJNING OCH SANITETSTJÄNSTER PÅ LANDSBYGDEN I NORRA REGIONEN I GHANA

Det finns inga enhetliga uppgifter om vilken befolkning som är projektets målgrupp: i den genomförbarhetsstudie som gjordes 2000 talade man om en total befolkning på 576000 invånare i 865 byar i de tre aktuella distrikten, medan man i halvtidsutvärderingen från 2002 angav en befolkning på 386000 invånare i samma område.

SJÄTTE MIKROPROJEKTPROGRAMMET I GHANA

I projektdokumentationen stod det att tillgången till dricksvatten hade ökat, men inga delmål hade fastställts i fråga om kvantitet och kvalitet.

SLUTSATSER OCH REKOMMENDATIONER

SLUTSATSER

54. När det gäller de projekt som ingick i revisionsrättens revision hade utrustning installerats som planerat och var i fungerande skick (se punkterna 17–20). Färre än hälften av projekten gav dock resultat som tillgodosåg stödmottagarnas behov (se punkterna 21–23). När det gäller merparten av projekten kommer resultaten och vinsterna inte att fortsätta på medellång och lång sikt såvida inte icke-tariffära inkomster garanteras (se punkterna 24–36).

55. Den teknik som användes konstaterades vara lämplig (se punkt 25).

56. De avgifter som hade satts för vatten täckte dock inte alla kostnader, antingen för att de hade satts i förhållande till betalningsförmågan eller för att det saknades en vilja att betala och faktureringen och insamlingen var ineffektiv. De långsiktiga löpande kostnaderna som projekten medförde måste därför finansieras på annat sätt (se punkterna 26–32).

57. I sju av projekten hade aktörerna inte kapacitet att fullgöra sitt ansvar på grund av att de saknade tillräckligt utvecklade tekniska färdigheter eller på grund av att de inte lyckades bygga upp ett egenansvar (se punkterna 33–35). I de tre projekt där partnerländernas regeringar hade ingått formella åtaganden fullgjordes de inte (se punkt 36).

58. Revisionsrätten fann både goda och dåliga exempel på sociala och miljömässiga effekter, men eftersom det saknas relevanta uppgifter och miljöindikatorer går det inte att bedöma hur projekten har bidragit till dessa effekter (se punkterna 37–40).

59. Även om hållbarheten behandlades på ett heltäckande sätt i förfarandena för projektförvaltning tog kommissionen inte itu med viktiga frågor som rörde resultatens hållbarhet i de granskade projekten. På projektutformningsstadiet analyserades varken de föreslagna tekniska lösningarna (åtta projekt) eller den ekonomiska bärkraftigheten (elva projekt) tillräckligt. Tydliga mål, indikatorer och delmål hade inte fastställts för 18 projekt (se punkterna 41–50).

60. Övervaknings-, kontroll- och utvärderingsrapporterna användes inte fullt ut, vilket begränsade kommissionens kapacitet att vidta korrigerande åtgärder. När det gällde merparten av de avslutade projekten gjorde dessutom avsaknaden av övervakning eller utvärderingar i efterhand att det inte gick att göra en fullgod bedömning av resultatens hållbarhet (se punkterna 51–52).

61. EU-stödet har alltså ökat tillgången till dricksvatten och grundläggande sanitetstjänster i de sex granskade länderna söder om Sahara med hjälp av standardteknik och lokalt tillgängliga material, men stödmottagarnas behov har endast tillgodosetts i färre än hälften av de granskade projekten. När det gäller merparten av projekten kommer resultaten och vinsterna inte att fortsätta på medellång och lång sikt såvida inte icke-tariffära inkomster garanteras. Trots omfattande förvaltningsförfaranden lämnade kommissionen viktiga frågor om hållbarhet utan åtgärd.

REKOMMENDATIONER

62. För att maximera nyttan med EU:s utvecklingsutgifter på detta område och i denna sektor bör kommissionen göra följande:

a) Se till att förfarandena tillämpas korrekt, särskilt när det gäller följande punkter på det stadium där projekten godkänns:

i) Fastställa uttalade projektmål (kvantiteter, typ av utrustning, plats, direkta och indirekta stödmottagare).

ii) Beskriva och motivera de tekniska lösningar som föreslås (vid behov med hänvisning till alternativa lösningar).

iii) Fastställa kontrollerbara framstegsindikatorer samt referensvärden och kvantifierade delmål för projektresultaten.

b) Utföra tillräckliga ekonomiska och finansiella analyser så att det blir lätt att identifiera förväntade källor till projektfinansiering i framtiden (inklusive beräknade bidragsbelopp och tidpunkt).

c) Uttryckligen tänka igenom huruvida förutsättningarna för framgång, däribland partnerländernas åtaganden, sannolikt kommer att uppfyllas innan projektet godkänns.

d) Se till att resultaten av övervaknings-, kontroll- och utvärderingsarbetet används fullt ut och att rekommendationerna i rapporterna beaktas och genomförs.

Denna rapport har antagits av revisionsrättens avdelning III, med ledamoten Karel PINXTEN som ordförande, vid dess sammanträde i Luxemburg den 10 juli 2012.

För revisionsrätten

+++++ TIFF +++++

Vítor Manuel da Silva Caldeira

Ordförande

[1] Millenniemålen fastställdes i Förenta nationernas millenniedeklaration, som undertecknades i september 2000 av 189 nationer (http://www.un.org/millennium/declaration/ares552e.pdf), och som ska hjälpa människor ur extrem fattigdom och ur alla svåra levnadsförhållanden till 2015. Målen gäller utrotning av fattigdom och svält, utbildning till alla, jämställdhet mellan könen, barns hälsa, mödrars hälsa, bekämpning av HIV/aids, en hållbar utveckling och ett globalt partnerskap för utveckling. Vatten och sanitet ingår i millenniemål 7 om en hållbar utveckling, men de bidrar i betydande grad till uppfyllelsen av samtliga millenniemål.

[2] Världshälsoorganisationen (WHO) uppskattar att 6,3 % av dödsfallen i världen (8 % om man enbart beaktar utvecklingsländer) skulle kunna förhindras genom en bättre vattenförsörjning, bättre sanitetstjänster och en bättre hygien. Flertalet av dessa dödsfall som kan förhindras gäller barn i utvecklingsländer.

[3] I det gemensamma övervakningsprogrammet från Unicef/WHO definieras en förbättrad källa till dricksvatten som en källa som är skyddad från smitta utifrån, särskilt smitta från avföring. Följande betraktas som förbättrade vattenkällor: vattenledning till bostad, gård eller jordbruksplätt, offentlig kran eller vattenpost, rörbrunn eller borrad brunn, skyddad grävd brunn, skyddad källa, insamling av regnvatten. En förbättrad sanitetsanläggning definieras som en anläggning som på ett hygieniskt sätt garanterar att avföringen inte kommer i kontakt med människor, till exempel: vanliga vattentoaletter eller handspolade toaletter som är anslutna till ett avloppsledningssystem, septiktank, groplatrin, förbättrad groplatrin med ventilerad behållare, groplatrin med lock, biologisk toalett (http://www.wssinfo.org/definitions-methods/introduction/).

[4] Tabell 8.7 i Sudeshna Ghosh Banerjee and Elvira Morella, Africa’s Water and Sanitation Infrastructure: Access, Affordability, and Alternatives (Afrikas infrastruktur för vatten och sanitet: tillgång, överkomlighet och alternativ), Världsbanken, 2011.

[5] Declaration of the Conference on the Rural Water Supply and Sanitation Initiative and the African Water Facility (deklaration från konferensen om vattenförsörjning och sanitetstjänster på landsbygden och mekanismen för vatteninvesteringar i Afrika), Marseille, 14 mars 2012 (hhttp://www.afdb.org/fileadmin/uploads/afdb/Documents/Generic-Documents/RWSSI-AWF%20Conference%20Declaration%20Final%2014%20Mar%202012.pdf).

[6] KOM(2002) 132 slutlig av den 12 mars 2002 – Förvaltning av vatten i utvecklingsländer och prioriteringar för EU:s utvecklingssamarbete.

[7] Rådsdokument 9696/02.

[8] I punkterna 80 och 81 i det europeiska samförståndet om utveckling (EUT C 46, 24.2.2006) ingick vatten (tillsammans med energi) i de nio prioriteringsområdena för EU:s utvecklingspolitik.

[9] Europeiska utvecklingsfonden (EUF) för AVS-länder och, när det gäller budgetramen för 2007–2013, instrumentet för utvecklingssamarbete för Asien och Latinamerika och europeiskt grannskaps- och partnerskapsinstrument för grannländer.

[10] I linje med kommissionens ståndpunkt, såsom den uttrycks i KOM(2002) 132 slutlig: "Sektoriella och sektorsövergripande frågor är integrerade i det strategiska tillvägagångssättet för hållbar tillgång till och förvaltning av vattenresurser liksom alla aspekterna av hållbar utveckling. För en hållbar ekonomisk, social och miljömässig utveckling [...]".

[11] Gamla rörledningar för vattendistribution och otillräckligt skyddade vattenkällor är två av de faktorer som kraftigast bidrar till att det vatten som distribueras förorenas. Också när anläggningarna är nya ökar risken för förorening vid transport och lagring i bostäder om distributionssystem via rörledningar inte används.

[12] Punkt 7 i rådets resolution om förvaltning av vatten i utvecklingsländer: Strategi och prioriteringar för EU:s utvecklingssamarbete (9696/02 av den 7 juni 2002).

[13] Detta har man visserligen hittills inte tagit upp i EU:s utvecklingspolitiska uttalanden om vatten och sanitet, men användningen av en blandning av avgifter, skatter och – när det gäller kapitalinvesteringar – överföringar (tariffs, taxes and transfers, "de tre t:na") diskuteras till exempel i Managing Water for All (Organisationen för ekonomiskt samarbete och utveckling, OEDCD, 2009).

[14] Kommissionens riktlinjer för utvecklingssamarbetet i fråga om vattenresurser (1998, uppdaterade 2008) och en rad riktlinjer för tionde EUF:s programplanering (vattnets och sanitetstjänsternas roll för uppfyllelsen av millenniemålen).

[15] Enligt punkt 6.1.1 i praktisk handledning för upphandlingsförfaranden inom ramen för externa åtgärder (upplaga från januari 2012), är ett bidrag ett direkt ekonomiskt bidrag i form av en gåva från EU-budgeten eller EUF, som ska finansiera

- antingen en åtgärd som ska bidra till att ett mål som ingår i Europeiska unionens politik uppnås,

- eller ett organ som strävar efter ett mål som är av allmänt europeiskt intresse eller har ett mål som ingår i Europeiska unionens politik.

[16] Kommissionens resultatorienterade övervakningssystem (ROM) inrättades 2000 och skulle ge extern, objektiv och opartisk feedback om resultatet av biståndsprojekt och biståndsprogram som finansieras av EU. ROM är en del av EuropeAids övergripande kvalitetssäkringscykel, som inleds med projektens utformning och slutar efter genomförandet av projekten. Systemet ger rekommendationer om åtgärder medan projekten pågår.

[17] Övervakning i efterhand påbörjas i regel inom två år efter det att projektet har avslutats.

--------------------------------------------------

BILAGA I

VATTEN OCH SANITET (LÄNDER SÖDER OM SAHARA): BELOPP SOM DET INGÅTTS KONTRAKT FÖR 2001–2010

Område som drar fördel av insatsen | Belopp som det ingåtts kontrakt för (euro) |

Geografiska program | EUWF (nionde EUF) [1] | Totalt |

Moçambique | 50937409,24 | 37018074,60 | 87955483,84 |

Burkina Faso [2] | 59080872,33 | 7125461,00 | 66206333,33 |

Tanzania | 38059850,98 | 27852366,00 | 65912216,98 |

Nigeria | 61930227,68 | 3416645,95 | 65346873,63 |

Lesotho | 34779134,56 | 10000000,00 | 44779134,56 |

Benin [2] | 24225786,83 | 19863828,00 | 44089614,83 |

Ghana | 37998463,78 | 2764826,00 | 40763289,78 |

Etiopien | — | 39947063,39 | 39947063,39 |

Mauritius [2] | 38945583,78 | — | 38945583,78 |

Rwanda | 29957191,50 | 8573355,25 | 38530546,75 |

Angola | 32026905,70 | 5018240,00 | 37045145,70 |

Uganda | 8017687,04 | 28107637,00 | 36125324,04 |

Elfenbenskusten | 34664325,20 | 1400001,00 | 36064326,20 |

Kenya | 2995171,46 | 30462679,60 | 33457851,06 |

Madagaskar | — | 30400952,00 | 30400952,00 |

Mali | 19910603,30 | 9451714,00 | 29362317,30 |

Tchad | 19099441,52 | 675000,00 | 19774441,52 |

Malawi | 4725,00 | 17619266,75 | 17623991,75 |

Zambia | 3025570,00 | 13546210,00 | 16571780,00 |

Senegal | 1221044,55 | 14350685,37 | 15571729,92 |

Niger | 1608065,01 | 9491300,64 | 11099365,65 |

Namibia | 6183029,77 | 4641954,00 | 10824983,77 |

Djibouti | 9448628,25 | — | 9448628,25 |

Kongo (Demokratiska republiken) | 77174,00 | 8303900,00 | 8381074,00 |

Zimbabwe | — | 7860277,62 | 7860277,62 |

Kap Verde | 6398887,39 | 609351,00 | 7008238,39 |

Gambia | 6398797,59 | — | 6398797,59 |

Mauretanien | 2556626,03 | 3092556,00 | 5649182,03 |

Guinea | 1824749,33 | 2563390,00 | 4388139,33 |

Mayotte | 4267566,78 | — | 4267566,78 |

Sierra Leone | — | 3792465,00 | 3792465,00 |

São Tomé | 2511626,65 | 1032898,00 | 3544524,65 |

Ekvatorialguinea | 3493422,26 | — | 3493422,26 |

Botswana | 3350467,76 | — | 3350467,76 |

Eritrea | — | 2979328,75 | 2979328,75 |

Centralafrikanska republiken | 172136,00 | 2648430,01 | 2820566,01 |

Seychellerna | 2814129,34 | — | 2814129,34 |

Gabon | 2752488,51 | — | 2752488,51 |

Kamerun | — | 2679034,95 | 2679034,95 |

Burundi | — | 2569826,25 | 2569826,25 |

Sudan | — | 2153914,00 | 2153914,00 |

Komorerna | — | 2136805,16 | 2136805,16 |

Guinea-Bissau | 87206,94 | 1754270,90 | 1841477,84 |

Somalia | — | 1337428,00 | 1337428,00 |

Togo | — | 1056742,00 | 1056742,00 |

Swaziland | — | 629867,00 | 629867,00 |

Flera länder | 2850188,63 | 31037242,25 | 33887430,88 |

Andra EUWF: | |

Afrikanska vatteninitiativet | — | 20000000,00 | 20000000,00 |

Nilbäckeninitiativet | — | 19458290,62 | 19458290,62 |

Landsbygdssamhällen i södra Sudan | — | 8000000,00 | 8000000,00 |

Infrastrukturpartnerskap Afrika–EU | — | 7986026,00 | 7986026,00 |

Övriga (geografiska program): | |

Södra Afrikas utvecklingsgemenskap | 647456,00 | — | 647456,00 |

Mellanstatliga utvecklingsmyndigheten, Igad | 139331,00 | — | 139331,00 |

Totalt | 554461971,69 | 455409304,06 | 1009871275,75 |

[1] Under den aktuella perioden översteg de belopp som det hade ingåtts kontrakt för inom den andra mekanismen för vatteninvesteringar, EUWF (tionde EUF) inte 400000 euro. Enligt uppgifterna i Cris ingicks kontrakt för ytterligare 117 miljoner euro 2011.

[2] I siffran för de geografiska programmen ingår det sektorvisa budgetstödet enligt följande: 38 miljoner euro när det gäller Burkina Faso, 4,8 miljoner euro när det gäller Benin och 37,4 miljoner euro när det gäller Mauritius.

--------------------------------------------------

BILAGA II

BEFOLKNING SOM ANVÄNDER VATTENFÖRSÖRJNINGS- OCH SANITETSANLÄGGNINGAR SOM INTE HAR UPPRUSTATS, I PROCENT (UPPSKATTAD OMFATTNING)

Källa: Unicefs/WHO:s gemensamma övervakningsprogram, uppdaterat i mars 2010.

(http://www.wssinfo.org/data-estimates/introduction/).

(%) |

| Vatten | Sanitet |

Stad | Landsbygd | Totalt | Stad | Landsbygd | Totalt |

Angola | 1990 | 70 | 60 | 64 | 42 | 94 | 75 |

2008 | 40 | 62 | 50 | 14 | 82 | 43 |

Benin | 1990 | 28 | 53 | 44 | 86 | 99 | 95 |

2008 | 16 | 31 | 25 | 76 | 96 | 88 |

Burkina Faso | 1990 | 27 | 64 | 59 | 72 | 98 | 94 |

2008 | 5 | 28 | 24 | 67 | 94 | 89 |

Ghana | 1990 | 16 | 63 | 46 | 89 | 96 | 93 |

2008 | 10 | 26 | 18 | 82 | 93 | 87 |

Nigeria | 1990 | 21 | 70 | 53 | 61 | 64 | 63 |

2008 | 25 | 58 | 42 | 64 | 72 | 68 |

Tanzania | 1990 | 6 | 54 | 45 | 73 | 77 | 76 |

2008 | 20 | 55 | 46 | 68 | 79 | 76 |

--------------------------------------------------

BILAGA III

FÖRTECKNING ÖVER GRANSKADE PROJEKT OCH PROGRAM

Insats | Finansieringskälla | Genomförandemetod | Kostnad (miljoner euro) | Kommissionens bidrag (miljoner euro) |

Angola

Dricksvattenförsörjning till staden Tombwa | Åttonde EUF | Fristående projekt | 8,8 | 8,8 |

Vattenförsörjning och sanitetstjänster i förortsområdena i Luanda | Nionde EUF | Fristående projekt | 21,4 | 21,4 |

Minska barnadödligheten och öka antalet barn som går i skolan genom att förbättra tillgången till vatten och sanitetstjänster i lansbygdsområden i Angola | Nionde EUF – mekanismen för vatteninvesteringar | Bidragsöverenskommelse med internationell organisation | 4,9 | 3,7 |

Installering eller upprustning av ett vattenförsörjningssystem och främjande av god hygien och grundläggande sanitetstjänster i 10 byar på landsbygden i provinsen Uige | Nionde EUF – mekanismen för vatteninvesteringar | Åtgärdsbidrag | 1,0 | 0,5 |

Benin

Vatteninitiativ i mer tätbefolkade centrum (budgetstödprogram) | Nionde EUF | Sektorsövergripande budgetstöd | 15,7 | 4,8 |

Tillhandahållande av dricksvatten och grundläggande sanitetstjänster på 200 sårbara platser i Benin | Nionde EUF – mekanismen för vatteninvesteringar | Bidragsöverenskommelse med internationell organisation | 2,2 | 1,2 |

Samordnad förvaltning av inhemskt vatten av föreningar och kommunen i nordvästra Benin | EU:s allmänna budget | Åtgärdsbidrag | 0,7 | 0,5 |

Burkina Faso

Dricksvattenförsörjning i staden Ouagadougou | Åttonde EUF | Fristående projekt | 202,6 | 30,0 |

Regionala solenergiprogrammet – fas II – Burkina Faso | Åttonde EUF | Fristående projekt | 14,2 | 13,2 |

Egenförvaltning av dricksvatten och sanitetstjänster i landsbygdsområden i fyra provinser i Burkina Faso | Nionde EUF – mekanismen för vatteninvesteringar | Åtgärdsbidrag | 1,2 | 0,9 |

Upprustning och utnyttjande av vattenhållningssystemet i Zibako | Nionde EUF – mekanismen för vatteninvesteringar | Åtgärdsbidrag | 0,4 | 0,1 |

Ghana

Vattenförsörjning och sanitetstjänster på landsbygden i norra regionen | Åttonde EUF | Fristående projekt | 12,2 | 12,2 |

Samordnad metod för utrotning av guineamask genom vattenförsörjning, sanitetstjänster och hygienfrämjande i norra regionen i Ghana | Nionde EUF | Bidragsöverenskommelse med internationell organisation | 20,0 | 15,0 |

Sjätte mikroprojektprogrammet i Ghana | Nionde EUF | Fristående projekt | 20,2 | 20,2 |

Stärkande av vatten- och sanitetstjänster och hygienfrämjande tjänster i Ghana | EU:s allmänna budget | Åtgärdsbidrag | 1,3 | 0,9 |

Hållbar försörjning av vatten, sanitetstjänster och främjande av god hygien till fattiga och behövande lokalsamhällen på landsbygden och i städer i Ghana | EU:s allmänna budget | Åtgärdsbidrag | 2,0 | 0,7 |

Nigeria

Programmet för vattenförsörjning och sanitetstjänster i små städer | Sjunde EUF | Fristående projekt | 19,1 | 7,2 |

Överbrygga klyftan: förbättra vattenförsörjning och tillgång till sanitetstjänster i små städer i Nigeria | Nionde EUF – mekanismen för vatteninvesteringar | Åtgärdsbidrag | 3,9 | 2,9 |

Vattenförsörjning och sanitetstjänster på landsbygden i delstaten Cross River i Nigeria | EU:s allmänna budget | Åtgärdsbidrag | 0,9 | 0,7 |

Tanzania

Vattenförsörjningsprogrammet i regionala centrum, fas I | Åttonde EUF | Fristående projekt | 44,8 | 33,6 |

Vattenförsörjningsprogrammet i regionala centrum, fas II | Nionde EUF | Fristående projekt | 50,2 | 38,3 |

Vattenförsörjningsprogrammet i 14 byar i Njombe-distriktet | Nionde EUF – mekanismen för vatteninvesteringar | Åtgärdsbidrag | 2,5 | 1,6 |

Kilolo-programmet för en hållbar utveckling | EU:s allmänna budget | Åtgärdsbidrag | 0,5 | 0,4 |

--------------------------------------------------

BILAGA IV

BEDÖMNING AV DE GRANSKADE PROJEKTEN

Ja | Mindre brister | Allvarliga brister |

Nej | Otillräckliga bevis | e.t. |

| Projektoutput tillhandahölls | Utrustning är i gott fungerande skick och underhålls | Den operativa nivån motsvarar stödmottagarnas behov | Inkomster från avgifter täcker de löpande kostnaderna | De enheter som driver anläggningarna har tillräcklig kapacitet |

Vatten | Sanitet | Vatten | Sanitet |

Angola | Dricksvattenförsörjning i staden Tombwa | | e.t. | | e.t. | | | |

Vattenförsörjning och sanitetstjänster i förortsområdena i Luanda | | | | | | | |

Minska barnadödligheten och öka antalet barn som går i skolan genom att förbättra tillgången till vatten och sanitetstjänster i landsbygdsområden i Angola | | | | | | | |

Installering eller upprustning av ett vattenförsörjningssystem och främjande av god hygien och grundläggande sanitetstjänster i 10 byar på landsbygden i provinsen Uige | | | | | | | |

Benin | Vatteninitiativ i mer tätbefolkade centrum (budgetstödprogram) | | e.t. | | e.t. | | | |

Tillhandahållande av dricksvatten och grundläggande sanitetstjänster på 200 sårbara platser i Benin | | | | | | | |

Samordnad förvaltning av inhemskt vatten av föreningar och kommunen i nordvästra Benin | | | | | | | |

Burkina Faso | Dricksvattenförsörjning i staden Ouagadougou | | | | e.t. | | | |

Regionala solenergiprogrammet – fas II – Burkina Faso | | e.t. | | e.t. | | | |

Egenförvaltning av dricksvatten och sanitetstjänster i landsbygdsområden i fyra provinser i Burkina Faso | | e.t. | | e.t. | | | |

Upprustning och utnyttjande av vattenhållningssystemet i Zibako | | e.t. | | e.t. | | | |

Ghana | Vattenförsörjning och sanitetstjänster på landsbygden i norra regionen | | | | | | | |

Samordnad metod för utrotning av guineamask genom vattenförsörjning, sanitetstjänster och hygienfrämjande i norra regionen i Ghana | | | | | | | |

Sjätte mikroprojektprogrammet i Ghana | | | | | | | |

Stärkande av vatten- och sanitetstjänster och hygienfrämjande tjänster i Ghana | | | | | | | |

Hållbar försörjning av vatten, sanitetstjänster och främjande av god hygien till fattiga och behövande lokalsamhällen på landsbygden och i städer i Ghana | | | | | | | |

Nigeria | Programmet för vattenförsörjning och sanitetstjänster i små städer | | | | | | | |

Överbrygga klyftan: förbättra vattenförsörjning och tillgång till sanitetstjänster i små städer i Nigeria | | | | | | | |

Vattenförsörjning och sanitetstjänster på landsbygden i delstaten Cross River | | | | | | | |

Tanzania | Vattenförsörjningsprogrammet i regionala centrum, fas I | | e.t. | | e.t. | | | |

Vattenförsörjningsprogrammet i regionala centrum, fas II | | | | | | | |

Vattenförsörjning och sanitetstjänster i 14 byar i Njombe-distriktet | | | | | | | |

Kilolo-programmet för en hållbar utveckling | | | | | | | |

--------------------------------------------------

BILAGA V

SLUTLIGA UTVÄRDERINGAR

Projekt | Mottagarland | Slutdatum | Datum för slutlig utvärdering | Iakttagelser |

Dricksvattenförsörjning i staden Ouagadougou | Angola | 30.6.2009 | — | När revisionen genomfördes höll kravspecifikationerna för den slutliga utvärderingen på att utarbetas |

Vattenförsörjning och sanitetstjänster i förortsområden i Luanda | Angola | 30.6.2009 | — | Den slutliga utvärderingen planeras äga rum under första kvartalet 2012 |

Minska barnadödligheten och öka antalet barn som går i skolan genom att förbättra tillgången till vatten och sanitetstjänster i lansbygdsområden i Angola | Angola | 12.2009 | — | Ett ROM-besök i efterhand genomfördes i mars-april 2011 |

Installering eller upprustning av ett vattenförsörjningssystem och främjande av god hygien och grundläggande sanitetstjänster i 10 byar på landsbygden i provinsen Uige | Angola | 31.5.2009 | — | Ingen slutlig utvärdering var planerad |

Vatteninitiativ i mer tätbefolkade centrum (budgetstödprogram) | Benin | 12.2011 | — | Projektet pågick fortfarande när revisionen genomfördes |

Tillhandahållande av dricksvatten och grundläggande sanitetstjänster på 200 sårbara platser i Benin | Benin | 8.2011 | — | Ingen slutlig utvärdering hade gjorts när revisionen genomfördes |

Samordnad förvaltning av inhemskt vatten av föreningar och kommunen i nordvästra Benin. | Benin | 2.2009 | januari 2009 | |

Dricksvattenförsörjning i staden Ouagadougou | Burkina Faso | 31.6.2010 | — | Den slutliga utvärderingen hade ännu inte gjorts när revisionen genomfördes |

Regionala solenergiprogrammet – fas II – Burkina Faso | Burkina Faso | 30.9.2010 | mars 2009 | |

Egenförvaltning av dricksvatten och sanitetstjänster i landsbygdsområden i fyra provinser i Burkina Faso | Burkina Faso | 29.6.2009 | juli 2009 | |

Upprustning och utnyttjande av vattenhållningssystemet i Zibako | Burkina Faso | 30.6.2008 | — | Ingen slutlig utvärdering hade gjorts |

Vattenförsörjning och sanitetstjänster på landsbygden i norra regionen | Ghana | 31.10.2007 | februari 2008 | |

Samordnad metod för utrotning av guineamask genom vattenförsörjning, sanitetstjänster och hygienfrämjande i norra regionen | Ghana | 5.6.2011 | — | Ingen slutlig utvärdering hade gjorts när revisionen genomfördes |

Sjätte mikroprojektprogrammet | Ghana | 30.6.2009 | januari 2010 | |

Stärkande av vatten- och sanitetstjänster och hygienfrämjande tjänster i Ghana | Ghana | 1.4.2005 | — | Ingen slutlig utvärdering gjordes |

Hållbar försörjning av vatten, sanitetstjänster och främjande av god hygien till fattiga och behövande lokalsamhällen på landsbygden och i städer i Ghana | Ghana | 31.3.2009 | — | Ingen slutlig utvärdering gjordes |

Programmet för vattenförsörjning och sanitetstjänster i små städer | Nigeria | 31.12.2008 | maj 2009 | Ett ROM-besök i efterhand genomfördes i juli 2010 |

Överbrygga klyftan: förbättra vattenförsörjning och tillgång till sanitetstjänster i små städer i Nigeria | Nigeria | 13.9.2012 (enl. plan) | — | Projektet pågick fortfarande när revisionen genomfördes |

Vattenförsörjning och sanitetstjänster på landsbygden i delstaten Cross River i Nigeria | Nigeria | 31.12.2010 | jan–feb 2011 | |

Vattenförsörjningsprogrammet i regionala centrum, fas I | Tanzania | 31.12.2009 | september 2009 | |

Vattenförsörjningsprogrammet i regionala centrum, fas II | Tanzania | 31.12.2011 (enl. plan) | — | Projektet pågick fortfarande när revisionen genomfördes |

Kilolo-programmet för en hållbar utveckling | Tanzania | 30.6.2007 | 2005–2008 | Utvärderarna gjorde tre besök hos projektet i november 2005, mars 2007 och maj 2008 |

Vattenförsörjning och sanitetstjänster i 14 byar i Njombe-distriktet | Tanzania | 31.12.2009 | december 2009 | |

--------------------------------------------------