1.Inledning

Under de senaste åren har antalet migrerande barn som anlänt till Europeiska unionen ökat dramatiskt – och många av dem är ensamkommande. Under 2015 och 2016 var omkring trettio procent av alla asylsökande i EU barn. Det totala antalet asylsökande barn har ökat sexfaldigt under de senaste sex åren.

Bortom statistiken handlar det här om enskilda barn som upplever en rad erfarenheter i samband med migration, många av dem traumatiska. Migrerande barn är särskilt utsatta, på grund av sin ålder och att de är långt borta hemifrån och ofta har skilts från sina föräldrar eller vårdnadshavare. Därför behöver de särskilt skydd som är anpassat till deras behov.

Vid migration är både flickor och pojkar utsatta för risker och har ofta blivit offer för extrema former av våld, utnyttjande, människohandel samt fysiska, psykiska och sexuella övergrepp innan och/eller efter att de anländer till EU:s territorium. De riskerar att marginaliseras och dras in i kriminell verksamhet eller radikalisering. Barn kan försvinna eller skiljas från sina familjer. Flickor löper särskilt hög risk för tvångsäktenskap när familjer kämpar under svåra omständigheter eller vill skydda dem från ytterligare sexuellt våld. Riskerna förhöjs när barn reser ensamma eller tvingas dela överfulla lokaler med vuxna främlingar.

Att skydda barn handlar först och främst om att upprätthålla europeiska värderingar om respekt för de mänskliga rättigheterna, värdighet och solidaritet. Det handlar också om att se till att EU-lagstiftningen följs och att respektera Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna och internationell lagstiftning om barnets rättigheter. Därför är det en prioritet att skydda alla migrerande barn, oavsett deras rättsliga status eller vilket skede av migrationen de befinner sig i.

Europeiska unionen har tillsammans med sina medlemsstater arbetat aktivt i denna fråga i många år. Befintlig EU-politik och EU-lagstiftning ger en solid ram för skydd av barns rättigheter i samband med migration, vilken omfattar alla aspekter såsom mottagningsvillkor, behandling av ansökningar och integration. Handlingsplanen för underåriga utan medföljande vuxen (2010–2014) har varit avgörande för att öka medvetenheten om skyddsbehovet för ensamkommande migrerande barn och att främja skyddsåtgärder. På senare tid har man i Europeiska migrationsagendan och lägesrapporten om genomförandet av den tagit upp frågan om skydd av migrerande barn. I kommissionens rekommendation Bryta det sociala arvet – investera i barnens framtid ges vägledning i syfte att minska barnfattigdomen och förbättra barns välbefinnande genom integrerande och riktade åtgärder . Tack vare detta finns det en rikedom av kunskap och god praxis i medlemsstaterna om skyddet av migrerande barn.

Trots denna goda praxis och de framsteg som har gjorts i medlemsstaterna har den senaste tidens ökning av antalet anländande migrerande barn satt press på de nationella systemen och förvaltningarna samt blottat luckor och brister i skyddet av alla kategorier av migrerande barn. Behovet av riktade åtgärder för att bättre skydda migrerande barn har också framhävts vid det tionde årliga forumet om barnets rättigheter med temat skydd av migrerande barn som ordnades av kommissionen den 28–30 november 2016 och diskussioner vid särskilda rundabordsmöten med icke-statliga och internationella organisationer, samt vid konferensen Lost in Migration den 26–27 januari 2017. Även i rapporten från Europarådets generalsekreterares särskilda representant för migration och flyktingar den 23 mars 2017 angavs de största utmaningar som migrerande barn stöter på i Europa.

Mot bakgrund av det ökade antalet migrerande barn som anländer till Europa och det allt högre trycket på de nationella migrationsmyndigheterna och barnskyddssystemen innehåller detta meddelande ett antal åtgärder som nu antingen bör vidtas eller genomföras på ett bättre sätt av Europeiska unionen och medlemsstaterna med stöd av relevanta EU-byråer (Europeiska gräns- och kustbevakningsbyrån, Europeiska stödkontoret för asylfrågor (Easo) och Europeiska unionens byrå för grundläggande rättigheter).

Detta meddelande bygger på relevanta EU-initiativ som tagits för att komma till rätta med de utmaningar som migrationen för med sig, bland annat de särskilda ytterligare skyddsåtgärder som föreslås i samband med reformen av EU:s asyllagstiftning, handlingsplanen för integration och kommissionens rekommendation om återvändande som åtföljde den förnyade handlingsplanen för återvändande. Målet är därför att ange ett antal samordnade och ändamålsenliga åtgärder för att avhjälpa de mest akuta skyddsbristerna och tillgodose de skyddsbehov som barn har när de väl når Europa, i fråga om allt från identifiering, mottagande och genomförande av rättssäkerhetsgarantier till inrättande av hållbara lösningar. Det finns även utrymme för att intensifiera övergripande åtgärder i alla skeden av migrationen, såsom att på ett bättre och mer målinriktat sätt använda EU-finansering, förbättra insamlingen av uppgifter om migrerande barn och fortbilda alla personer som arbetar med migrerande barn. Dessa åtgärder kommer att genomföras parallellt med EU:s åtgärder för att skydda barn över hela världen, även i ursprungs- och transitländer.

Alla dessa insatser bör göras som en del av EU:s övergripande strategi för att hantera migration och skydda migrerande barn på ett effektivt sätt, med fokus på att förstärka det gränsöverskridande samarbetet .

Principen om barnets bästa måste komma i främsta rummet vid alla åtgärder eller beslut som rör barn.

2.Att åtgärda bakomliggande orsaker och skydda barn längs migrationsrutterna: ytterligare förbättring av EU:s yttre åtgärder

Det första steget mot att skydda migrerande barn är att ta itu med de bakomliggande orsakerna till att så många av dem ger sig ut på farliga resor till Europa. Detta innebär att man måste komma till rätta med ihållande våldsamma och ofta utdragna konflikter, tvångsfördrivningar, ojämlika levnadsstandarder, begränsade ekonomiska möjligheter och tillgång till grundläggande tjänster genom fortlöpande insatser för att utrota fattigdom och nöd och att utveckla integrerade barnskyddssystem i tredjeländer. EU och medlemsstaterna har utökat sitt arbete med att inrätta en omfattande utrikespolitisk ram för att stärka samarbetet med partnerländerna kring ett integrerat skydd av barn på global, regional och bilateral nivå. Europeiska unionen är fast besluten att genomföra 2030-agendan för hållbar utveckling, som syftar till att skapa en värld där varje barn växer upp utan våld och utnyttjande, med skyddade rättigheter och tillgång till god utbildning och hälso- och sjukvård.

I förklaringen och den gemensamma handlingsplanen från toppmötet i Valletta 2015 framhävs vikten av att förebygga och bekämpa irreguljär migration, smuggling av migranter och människohandel (med särskilt fokus på kvinnor och barn) och samtidigt ta itu med de bakomliggande orsakerna till irreguljär migration under farliga förhållanden. Migrationen har under 2016 blivit fastare förankrad i EU:s utrikespolitik genom antagandet av den nya partnerskapsramen i syfte att ta itu med de bakomliggande orsakerna och rikta om EU:s utvecklingsbistånd.

Konkreta åtgärder för att genomföra denna strategi pågår för närvarande i synnerhet med att stödja utarbetandet av mekanismer för skydd av barn i partnerländer, med ett särskilt fokus på ensamkommande barn, i syfte att skapa en trygg miljö för barn längs migrationsrutten. Ett exempel är projektet för bättre migrationshantering (46 miljoner euro) som syftar till att förbättra migrationshanteringen på regional nivå i Afrikas horn och ger särskilt skydd åt sådana ensamkommande barn och barn som skilts från sina föräldrar vilka blivit offer för människohandel och nätverk för människosmuggling. Inom ramen för det regionala utvecklings- och skyddsprogrammet pågår projekt i Etiopien (30 miljoner euro), Kenya (15 miljoner euro), Somalia (50 miljoner euro), Sudan (15 miljoner euro) och Uganda (20 miljoner euro). Där läggs en särskild tonvikt på skyddet av ensamkommande barn i syfte att skapa evidensbaserade, innovativa och hållbara utvecklings- och skyddslösningar för både flyktingar och deras värdsamhällen, vilket inbegriper tillgång till och tillhandahållande av grundläggande rättigheter och tjänster. I Västafrika ges stöd till ursprungs- och transitländer för att stärka det regionala samarbetet kring skydd av barn genom det västafrikanska nätverket för skydd av barn på flykt, med bistånd till utarbetande av gemensamma skyddsstandarder och hållbara mekanismer för återvändande och återanpassning. Andra särskilda riktade åtgärder genomförs för närvarande i regionen, till exempel i Mauretanien, med fokus på potentiella offer för handel med barn.

Ensamkommande barns irreguljära migration till EU via farliga rutter utsätter dem för risk för handel med barn och utnyttjande och sätter deras hälsa – för att inte säga deras liv – i fara. Informationskampanjer för att öka medvetenheten om de risker och faror som barn möter längs migrationsrutten har intensifierats.

Vid EU-finansierade humanitära insatser kommer man att fortsätta att beakta pojkars och flickors särskilda behov och utsatthet och skydda dem medan de är fördrivna. När så är lämpligt kommer stöd att ges både i ursprungslandet och längs de olika migrationsrutterna, vilket omfattar förebyggande av och insatser mot våld (även sexuellt våld), ärendehantering, registrering och återställande av förlorade civilrättsliga handlingar, spårande av familjemedlemmar och familjeåterförening, psykosocialt stöd, tillhandahållande av information, utbildning och skyddsrum för ensamkommande barn. FN:s barnfond (Unicef) har till exempel i Sydsudan drivit barnskyddsverksamhet med särskilt fokus på förebyggande av och åtgärder vid separation, spårande av familjemedlemmar och familjeåterförening, psykosocialt stöd, utbildning om riskerna med landminor och annan information som kan rädda liv samt befrielse och återanpassning av barn som varit involverade i beväpnade styrkor och grupper. I Irak ger Save the Children omedelbart livräddningsbistånd till barn och deras familjer som påverkas av krisen i Mosul och förbättrar tillgången till god, inkluderande utbildning och barnskyddstjänster för både internflyktingar och flickor och pojkar i värdsamhällena. I Afghanistan ger Internationella organisationen för migration humanitärt bistånd till utsatta papperslösa afghanska ensamkommande barn.

Som svar på krisen i Syrien, och med beaktande av att hälften av dem som drabbats av den syriska krisen både i och utanför Syrien är barn, har kommissionen verkat för att uppnå målet från Londonkonferensen att ge alla flyktingbarn undervisning. Över 700 miljoner euro har anslagits för att ge barn som fördrivits till följd av krisen i Syrien tillgång till undervisning i hela regionen, antingen genom faciliteten för flyktingar i Turkiet eller genom EU:s regionala förvaltningsfond för insatser med anledning av krisen i Syrien. Dessa insatser har gjorts bland annat genom inrättandet av ett regionalt partnerskap kring utbildning med Unicef – vilket omfattar Libanon, Turkiet och Jordanien – samt ett samarbete med Spark, German-Jordanian University, British Council, German Academic Exchange Service, Nuffic, Expertise France och FN:s flyktingkommissariat (UNHCR) för att förbättra tillgången till högkvalitativ högre utbildning med stipendier till utsatta studenter och internflyktingar i Syrien, och till syriska flyktingar. Vid den konferens som hölls i Bryssel den 4–5 april om stöd till Syriens framtid enades kommissionen och de andra deltagarna i konferensen om att fortsätta detta arbete för att säkerställa en generation av barn i Syrien och regionen där ingen lämnas åt sitt öde, och att ge varje flyktingbarn och utsatt barn i värdsamhällen, både flickor och pojkar, tillgång till god utbildning.