A4-0032/99

Resolutionom transportpolitiken och en harmonisering av sociallagstiftningen

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

- med beaktande av Europarådets sociala stadga av oktober 1961,

- med beaktande av direktiv 93/104/EG av den 23 november 1993 om vissa aspekter när det gäller organisering av arbetstiden ((EGT L 307, 13.12.1993, s. 18)),

- med beaktande av artiklarna 118a och 118b i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

- med beaktande av artiklarna 137, 138 och 139 i den konsoliderade version från Europeiska rådet i Amsterdam av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen som föreskriver medbeslutandeförfarandet för ett stort antal områden i socialpolitiken,

- med beaktande av kommissionens vitbok av den 15 juli 1997 om sektorer och verksamheter som inte omfattas av direktivet om arbetstid (KOM(97)0334),

- med beaktande av kommissionens konsultationsdokument om den andra etappen i samrådet med arbetsmarknadens parter om sektorer och verksamheter som inte omfattas av direktivet om arbetstid,

- med beaktande av kommissionens rapport om genomförande under perioden 1993-1994 av förordning (EEG) nr 3820/85 om harmonisering av viss social lagstiftning om vägtransporter (KOM(97)0698),

- med beaktande av att det är nödvändigt att så långt möjligt nå fram till en enhetlig tillämpning av ovannämnda förordning (EEG) nr förordning 3820/85 och (EEG) nr 3821/85 av den 20 december 1985 om färdskrivare vid vägtransporter i medlemsstaterna för att skapa rättvisa arbetsförhållanden och en lojal konkurrenssituation,

- med beaktande av resultaten från den tredje alleuropeiska transportkonferensen i Helsingfors, och i synnerhet dess arbetsgrupp 1, där de sociala aspekterna utgjorde en viktig del av debatten,

- med beaktande av artikel 148 i arbetsordningen,

- med beaktande av betänkandet från utskottet för transport och turism och yttrandet från utskottet för sysselsättning och socialfrågor (A4-0032/99), och av följande skäl:

A. De olika transportsektorerna utvecklas olika snabbt när det gäller förverkligande av den inre marknaden och den fria rörligheten för personer, och de ligger efter andra sektorer i näringslivet. Sociallagstiftningen inom transportsektorn återspeglar dessa olikheter.

B. Harmoniseringen av sociallagstiftningen skall grunda sig på sociala bestämmelser på hög nivå vad gäller säkerhet, kompetens och utbildning och skall bidra till främjande av sysselsättningen.

C. Styrningen av transportsektorn är grundläggande för medborgarnas rörlighet.

D. Den sociala harmoniseringen har inte som mål att kontrollera marknadskrafterna utan att avskaffa den konkurrens som skapas till skada för hälsa, säkerhet, livskvalitet och rörlighet i allmänhet.

E. För arbetsgivarna är det nödvändigt med klara regler som definierar spelrummet för konkurrensen, och som förhindrar en alltför vildvuxen konkurrens som kan skada sysselsättning och kapital.

F. Ovannämnda direktiv 93/104/EG om arbetstid undantar transportsektorerna, och kommissionens initiativ har som mål att åtgärda detta problem, vilket parlamentet och utskottet för transport och turism har önskat och framfört under lång tid.

G. Arbetstiden utgör en viktig del av hälsoskyddet, transportsäkerheten och konkurrensen mellan företag. Denna konkurrens har ökat de senaste åren parallellt med liberaliseringen av marknaderna och det är därför viktigt att skydda arbetstagarna mot missbruk.

H. Man gör nu ansträngningar inom flera sektorer för att nå fram till en överenskommelse mellan arbetsgivare och arbetstagare på europeisk nivå, och dessa överenskommelser kommer att kunna utgöra grund för lagstiftningsförslag från kommissionen.

I. Internaliseringen av externa kostnader kommer att påverka arbetstagarnas arbetskvalitet och livskvalitet.

J. Utbildning och villkor för yrkesbehörighet och olika kvalifikationer utgör en viktig aspekt i fråga om livskvalitet och säkerhet vid utförandet av olika arbetsuppgifter.

K. Transportsektorn bör ta särskild hänsyn till rörelsehindrade personer.

L. Kontroller och påföljder som föreskrivs enligt gällande bestämmelser bör vara regelbundna och enhetliga och ansvarsförhållandena bör definieras.

M. Det är viktigt att klarare definiera sådana begrepp som arbetstid, aktivt och passivt arbete, rörliga och icke rörliga arbetstagare, på sektoriell och internationell nivå.

N. Amsterdamfördraget ägnar ett särskilt kapitel åt sysselsättningen och många åtgärder som föreslås i samband med transport påverkar anställningen för nära 6 miljoner personer och 3 miljoner arbetstillfällen.

O. Inom luftfartssektorn, där avregleringen har gått snabbt, är flygtider och viloperioder för piloter och kabinpersonal inte reglerade på europeisk nivå, liksom inte heller utbildningen för kabinpersonal.

P. Inom sjöfartssektorn har arbetsmarknadsparterna nått fram till en överenskommelse.

Q. Inom järnvägssektorn finns det nationella arbetsavtal, och nyligen har arbetsgivare och anställda nått en överenskommelse om arbetstider och viloperioder på europeisk nivå.

R. Inom sektorn för inre vattenvägar har det varit svårt att nå en överenskommelse, och kommissionen arbetar nu med ett förslag till lagstiftning.

S. Vägtransportsektorn utgör den ojämförligt största gruppen som undantas från direktiv 93/104/EEG, och för denna grupp är inte förordningarna 3820/85 och 3821/85 (körtider och viloperioder - färdskrivare) tillräckliga för att garantera ett socialt skydd och därmed en rimlig konkurrens mellan företagen, vilket framgår av den 18:e rapporten från kommissionen om tillämpningen av dessa förordningar under åren 1993-1994 i ovan nämnda rapport.

I. Allmänna principer

1. Parlamentet understryker det direkta sambandet mellan å ena sidan att arbetstider, transportsäkerhet och hälsofrågor för arbetstagare regleras på vederbörligt sätt, vilket för arbetsgivarna har den fördelen att klarare konkurrensvillkor skapas, och att å andra sidan att direktiv 93/104/EEG tillämpas samtidigt och i största möjliga omfattning på de olika sektorerna,

2. välkomnar kommissionens senaste förslag om hur arbetstiden skall ordnas i de branscher och verksamheter som undantagits från direktiv 93/104/EEG, ändringen av arbetstidsdirektivet så att detta kommer att omfatta alla icke-rörliga arbetstagare inom järnvägsbranschen, samt de föreskrifter som gäller enkom för arbetstiden i landsvägstrafik och för anställda ombord på fartyg,

3. vidhåller att det är nödvändigt med arbetstidsförkortning utan lönesänkning och att detta är ett av de mest eftersträvansvärda målen inom transportsektorn, såväl med tanke på sysselsättningen som med tanke på säkerheten,

4. framhäver vikten av att man ser till att de planerade sektorskommittéerna är representativa och att den sociala dialogen igångsätts och utvecklas för att garantera att de föreslagna avtalen fungerar effektivt; understryker att arbetet i olika sektorer bör samordnas för att uppmuntra utvecklingen av multimodala transporter,

5. efterlyser en regelbunden och enhetlig kontroll av att bestämmelserna följs, samt tillräckligt avskräckande påföljder och en maximal användning av ny teknik för kontroll och transportsäkerhet,

6. uppmanar rådet och kommissionen att klart definiera begreppet «arbetstid»; anser att arbetstiden på området för vägtransporter förutom körtider samt tid för lastning och lossning av fordonet även måste innefatta hela den övriga tid som arbetstagaren står till arbetsgivarens förfogande för att utföra arbete,

7. uppmanar rådet och kommissionen att definiera anställd arbetskraft och egenföretagande i syfte att förbjuda skenbart egenföretagande,

8. efterlyser en klar definition av vilket ansvar som åvilar dels beställaren, dels den som tillhandahåller tjänsten,

9. efterlyser som en grundprincip att man ömsesidigt erkänner utbildning och yrkesbehörighet i transportsektorn, för att tillåta fri rörlighet för arbetstagarna; detta förutsätter också en harmoniserad nivå på grund- och yrkesutbildningen, anpassad till krav på och respekt för lika möjligheter för kvinnor och män,

10. efterlyser en utvärdering av åtgärderna inom transportområdet vad gäller effekt på sysselsättningen, arbetsförhållanden och rörlighet i allmänhet,

11. bekräftar än en gång principen om att en tillbakagång i utvecklingen inte kan accepteras och kräver att man vid internationella förhandlingar tar hänsyn till gemenskapens sociallagstiftning för att så långt möjligt undvika en internationell konkurrens till nackdel för de områden som gemenskapen fastställt att skall skyddas mot påtryckningar från marknaden,

12. understryker de speciella egenskaperna hos kollektiva transporter och de legitima kraven från rörelsehindrade personer,

II. Järnvägar

13. välkomnar det avtal som undertecknades i september 1998 mellan arbetsmarknadens parter inom denna sektor och anser att en överenskommelse bör kunna nås för de sektorer som konkurrerar direkt med järnvägarna,

14. uppmanar medlemsstaterna och kommissionen att arbeta för yrkes- och språkutbildning för personalen och för ömsesidigt erkännande av examensbevis för att på bästa sätt förbereda en öppen marknad och möjliggöra god samverkan mellan olika företag och system inom sektorn,

III. Inre vattenvägar

15. konstaterar med tillfredsställelse att kommissionen, efter de misslyckade förhandlingarna mellan arbetsgivare och anställda 1995, har tagit initiativ och nu arbetar med ett lagförslag som i första hand gäller vilotid och arbetstid och besättningens sammansättning,

16. önskar att detta förslag huvudsakligen skall grundas på bestämmelser om arbetstid och vilotid inom andra transportsektorer, med hänsyn till att sektorn inbegriper många egenföretagare,

IV. Luftfart

17. konstaterar att direktivet om arbetstid i princip borde gälla för markpersonalen men att de praktiska åtgärderna för att genomföra detta inte är tillräckliga,

18. konstaterar att försöken att nå fram till harmoniserade bestämmelser på EU-nivå om flygtid och vilotid för kabinpersonal endast går långsamt framåt; anser att denna personalkategori behöver harmoniserade bestämmelser med tanke på både passagernas och personalens hälsa och säkerhet,

19. beklagar att kommissionens förslag, vad gäller säkerhetskrav och intyg om yrkeskompetens för kabinpersonal inom civilflyget (KOM(97)0382), inte finns med bland det nuvarande ordförandelandets prioriteringar,

20. beklagar att internationella avtal inte tar tillräcklig hänsyn till följderna av outsourcing eller till de arbetsförhållanden och behörighetskrav som anses nödvändiga på europeisk nivå,

V. Sjöfart

21. anser att sysselsättningen är allvarligt hotad i sjöfartssektorn genom beslutet att avskaffa taxfreeförsäljningen och hänvisar till sina tidigare ställningstaganden,

22. anser att det förslag som nyligen lagts fram av kommissionen, och som syftar till att tvinga EU:s rederier att avlöna anställda från tredje land på samma sätt som anställda från EU, utgör ett steg i rätt riktning för att värna om sjömansyrket i Europa,

23. hälsar med tillfredställelse den överenskommelse som nåtts i denna sektor om arbetstid och vilotid, grundad på ett avtal inom ILO, och väntar på kommissionens lagförslag,

VI. Vägtransporter

24. konstaterar att förhandlingarna på europeisk nivå mellan arbetsmarknadens parter inom sektorn har misslyckats vad gäller nyckelfrågan, dvs reform av de nuvarande reglerna om körtid och vilotid, och stöder kommissionens strategi att inte förlänga tidsfristen för parterna utan istället utarbeta ett lagförslag,

25. konstaterar att dessa förhandlingar trots allt har visat en samstämmighet inom många områden, vilken bli utgångspunkt för kommissionens lagförslag,

26. konstaterar att när det gäller kontroll av körtid finns det skillnader mellan påföljderna i olika länder och skillnader i kontrollfrekvens, vilket medför diskriminering, och uppmanar därför medlemsstaterna att anstränga sig för att harmonisera bestämmelserna i detta hänseende,

27. insisterar på att hänsyn måste tas till egenföretagare särskilt vad gäller åtgärder för att förbättra säkerheten och utbildningen samt yrkesbehörigheten.

28. är mycket starkt övertygat om att gemenskapsomfattande regleringsåtgärder absolut behövs om man vill att medlemsstaterna vederbörligen skall se till att arbetstidsföreskrifterna efterlevs; konstaterar att utvecklingen av färdskrivare har ett bidrag att ge i detta hänseende men uppmanar kommissionen att se till att det införs grundliga kontroller tillsammans med verkningsfulla sanktioner samt att det skall utarbetas omfattande rapporter om hur medlemsstaterna tillämpat åtgärderna inom en gemensam tidsfrist, så att man skall kunna få en full överblick av sociala frågor inom vägtransportsektorn,

29. yrkar också på att det nya lagstiftningsinitiativet, vid sidan om en begränsning av arbetstiderna, också skall möjliggöra större flexibilitet vid förläggningen av arbetstiden,

30. uppdrar åt sin ordförande att vidarebefordra denna resolution till rådet och kommissionen.