P6_TA(2005)0056

Hälsa och säkerhet på arbetsplatsen

Europaparlamentets resolution om främjande av hälsa och säkerhet på arbetsplatsen (2004/2205 (INI))

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

- med beaktande av kommissionens meddelande om den praktiska tillämpningen av bestämmelserna i direktiven om hälsa och säkerhet i arbetet 89/391/EEG (ramdirektiv), 89/654/EEG (arbetsplatser), 89/655/EEG (arbetsutrustning), 89/656/EEG (personlig skyddsutrustning), 90/269/EEG (manuell hantering av laster) och 90/270/EEG (bildskärmsutrustning) (KOM(2004)0062),

- med beaktande av kommissionens arbetsdokument om genomförandet av direktiv 91/383/EEG om komplettering av åtgärderna för att främja förbättringar av säkerhet och hälsa på arbetsplatsen för arbetstagare med tidsbegränsat anställningsförhållande eller tillfälligt anställningsförhållande (SEK(2004)0635),

- med beaktande av kommissionens rapport "27:e årsrapporten från Rådgivande kommittén för arbetarskyddsfrågor 2002" (KOM(2004)0539),

- med beaktande av kommissionens meddelande om anpassning till förändringar i arbetsliv och samhälle: en ny arbetsmiljöstrategi för gemenskapen 2002-2006 (KOM(2002)0118),

- med beaktande av artikel 112.2 och artikel 45 i arbetsordningen,

- med beaktande av betänkandet från utskottet för sysselsättning och sociala frågor och yttrandet från utskottet för kvinnors rättigheter och jämställdhet mellan kvinnor och män (A6-0029/2005), och av följande skäl:

A. I artikel 31.1 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna [1] fastställs att "varje arbetstagare har rätt till hälsosamma, säkra och värdiga arbetsförhållanden".

B. Europeiska gemenskapen har i artikel 137.1 a i EG-fördraget fastställt som sitt mål att understödja och komplettera medlemsstaternas verksamhet när det gäller att förbättra arbetsmiljön för att skydda arbetstagarnas hälsa och säkerhet.

C. I artikel 152.1 i EG-fördraget fastslås att "en hög hälsoskyddsnivå för människor skall säkerställas vid utformning och genomförande av all gemenskapspolitik och alla gemenskapsåtgärder".

D. Hälsa och säkerhet i arbetet, vilket i sig bör utgöra ett centralt mål, är ett av de viktigaste politikområdena i EU. En säker och hälsosam arbetsmiljö och arbetsorganisation är även faktorer som inverkar positivt på ekonomin och samhällsutvecklingen.

E. Arbetsmarknaden och befolkningen i Europa har förändrats i många avseenden, bl.a. genom ett utvidgat EU, förbättrade möjligheter till fri rörlighet för både företag och arbetstagare, flexibla arbetstider inklusive deltidsarbete, fragmentering av arbetsmarknaden, anlitande av underleverantörer, tillämpning av tillfälliga och korta anställningar samt en åldrande och minskande befolkning. Dessa är alla faktorer som måste ses som viktiga utmaningar för att uppnå målet om en ekonomi som kan ge flera och bättre arbetstillfällen.

F. Gemenskapens insatser på arbetsmiljöområdet är mycket viktiga när det gäller att uppfylla Lissabonstrategins mål om att skapa flera och bättre arbetstillfällen. En bättre arbetsmiljö skapar inte enbart bättre villkor för de europeiska löntagarna utan främjar även produktiviteten och tillväxten i Europa.

G. Gemenskapens direktiv på området hälsa och säkerhet är inte tillämpliga på anställda i hushållet, varav de flesta är kvinnliga.

H. Tre av de ursprungliga EU-15-länderna har underlåtit att lämna in nationella rapporter om genomförandet av direktiv 91/383/EEG [2] trots flera påminnelser från kommissionen.

1. Europaparlamentet välkomnar kommissionens analys av genomförandet av lagstiftning om hälsa och säkerhet och dess bedömning av hur direktiven tillämpas på arbetsplatsen och ser fram mot att se kommissionens utvärdering av tillämpningen av de återstående enskilda direktiven. Parlamentet noterar nedgången i antalet arbetsolyckor som ett positivt resultat och att åtgärder för att skydda hälsa och säkerhet på arbetsplatserna bidrar till bättre arbetsvillkor och främjar produktivitet, konkurrenskraft och sysselsättning, men beklagar den försenade publiceringen av kommissionens rapport, eftersom medlemsstaternas nationella genomföranderapporter skulle ha varit översända redan 1997. Parlamentet kräver att framtida bedömningsrapporter bättre skall bedöma i vilken utsträckning hälso- och säkerhetslagstiftningen har följts i praktiken i medlemsstaterna.

2. Europaparlamentet välkomnar kommissionens allmänna slutsatser, men anser att mera fokuserade och systematiska riktlinjer krävs för gemenskapens framtida hälso- och säkerhetspolitik. Parlamentet uppmanar i detta sammanhang kommissionen och rådet att överväga möjligheten att utvidga ramdirektivet till att omfatta även uteslutna grupper såsom egenföretagare. Parlamentet understryker också att särskild uppmärksamhet bör ägnas situationen i vissa sektorer såsom byggsektorn, fiskerisektorn, lantbrukssektorn och hälsosektorn. Parlamentet uppmanar dessutom kommissionen att så snart som möjligt utvärdera genomförandet av den nya gemenskapsstrategin för hälsa och säkerhet på arbetsplatsen 2002-2006.

3. Europaparlamentet välkomnar kommissionens avsikt att inleda en undersökning i syfte att analysera och bedöma den praktiska tillämpningen av direktiv 91/383/EEG. Parlamentet stöder kommissionens förslag om att lägga fram en samlad rapport om den praktiska tillämpningen av alla direktiv i alla 25 medlemsstater. Parlamentet uppmanar kommissionen att aktivt främja harmonisering och en större jämförbarhet mellan nationella system för uppgiftsinsamling och att främja uppgiftsinsamling om själva bedömningen och kontrollen av risker och om effekterna av utläggning på entreprenad eller på underleverantörer och användningen av uthyrda arbetstagare.

4. Europaparlamentet anser att det är nödvändigt att förbättra systemet för registrering av olycksfall på arbetsplatsen eftersom bristen på tillförlitlig och jämförbar statistik gör det svårare att utarbeta en gemenskapspolicy och sprida den på ett effektivt sätt, särskilt efter införlivandet av tio nya medlemsstater.

5. Europaparlamentet anser att Rådgivande kommittén för arbetarskyddsfrågor bör vara helt involverad i förhandlingarna om och utarbetandet av denna gemensamma rapport och delrapporterna, och att de nationella rapporterna bör utformas som resultatet av trepartssamråd, vilket inte alltid sker i dagens läge.

6. Europaparlamentet understryker den avgörande roll som arbetsmarknadens parter som är förpliktade att föra en konstruktiv dialog spelar med stöd av nationell lagstiftning och gemenskapslagstiftning. Parlamentet poängterar att också den förebyggande kulturen måste stärkas genom att frågor om hälsa och säkerhet i arbetet i ökad utsträckning integreras i den grundläggande utbildningen, lärlingsprogram och fortbildning. Parlamentet uppmanar kommissionen att stimulera den sociala dialogen mellan arbetsmarknadens parter om hälsa och säkerhet och uppmanar medlemsstaterna att stimulera den sociala dialogen om arbetsmiljö på arbetsplatsen.

7. Europaparlamentet anser att direktiv 89/391/EEG [3] skapar bättre möjligheter för ett likvärdigt deltagande av arbetstagare och arbetsgivare när det gäller att slå fast en strategi för förebyggande åtgärder och fortsatt förbättrande av hälso- och säkerhetsförhållanden. Parlamentet betonar att kvinnors representation i ledningsgrupper inom fackföreningar och hos arbetsgivare måste öka för att deras behov när det gäller hälsa och säkerhet skall beaktas och för att lämpliga strategier för att hantera dem blir utarbetade.

8. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att noga granska hur långt medlemsstaternas förebyggande system har kommit och att i samarbete med de behöriga nationella myndigheterna lägga fram förslag till utarbetande av konsekventa nationella strategier för förebyggande arbete som baserar sig på en allmän gemenskapsstrategi, i det huvudsakliga syftet att informera arbetstagarna.

9. Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att vidta konkreta åtgärder för att öka tillämpningen av de berörda direktiven i små och medelstora företag och i den offentliga sektorn och hänvisar på nytt till sin resolution av den 23 oktober 2002 [4], där det stödde utarbetandet av riktlinjer för tillämpning av gällande direktiv. Dessa bör åtföljas av bättre utbildningsmaterial och information, särskilt för små och medelstora företag, i högrisksektorer och i situationer som medför specifika, ständiga och återkommande risker. Parlamentet anser att medlemsstaterna behöver uppmuntras till att införliva tematiska områden som tar upp riskskydd inom utbildningsprogram för små och medelstora företag. Parlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att beakta kön, ålder och kulturella faktorer för att se till att lagstiftningen efterlevs på ett enhetligt, effektivt och likvärdigt sätt, och att fästa särskild uppmärksamhet vid diskriminering på grund av kön, ras eller etniskt ursprung, religion eller trosuppfattning, funktionshinder, ålder eller sexuell läggning.

10. Europaparlamentet noterar att särskilt små och medelstora företags kännedom om direktiv 89/391/EEG är otillräcklig och måste förbättras.

11. Europaparlamentet anser att EU:s finansiering av program för förbättring av arbetstagarnas skydd, information, deltagande, medverkan i en social dialog om hälsa och säkerhet på arbetsplatsen osv. i allmänhet, och särskilt i eller för små och medelstora företag, bör organiseras enligt enklare förfaranden och att man i tid bör avsätta lämpliga medel i budgetplanen för sådana program och projekt.

12. Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att öka antalet yrkesinspektioner, höja deras kvalitet och ge dem ökade befogenheter och utveckla och utöka arbetsmiljöinspektörernas utbildning och kompetens. Parlamentet uppmanar kommissionen att främja yrkesinspektörskommitténs arbete. Parlamentet anser dock att förebyggande av risker på arbetet inte bör grunda sig på arbetsmiljöinspektörens roll, utan även på samarbete mellan arbetsmarknadens parter, särskilt mellan arbetsgivare och arbetstagare på den egna arbetsplatsen.

13. Europaparlamentet påpekar att det - trots att överträdelseförfaranden ofta inletts med framgång - fortfarande förekommer brister i vissa medlemsstater (t.ex. när det gäller fastställandet av kunskaps- och lämplighetskrav för den personal som tillhandahåller förebyggande tjänster, fastställandet av arbetsgivarens och arbetstagarnas säkerhetsansvar och genomförandet av olika direktiv). Parlamentet uppmanar kommissionen att även i fortsättningen inleda överträdelseförfaranden mot de medlemsstater som brustit i detta avseende.

14. Europaparlamentet understryker den avgörande betydelsen av så kallad mainstreaming, dvs. integrering av könsrelaterade frågor i verksamheter och analyser på området hälsa och säkerhet på arbetsplatsen och konstaterar att "arbetsmiljöstrategin för gemenskapen" stöder ett införlivande av genusaspekten när det gäller hälsa och säkerhet på arbetsplatsen. Parlamentet uppmanar medlemsstaterna att förverkliga och främja denna aspekt på ett systematiskt och effektivt sätt.

15. Europaparlamentet betonar att den diskriminering som kvinnor utsätts för på arbetsmarknaden och i arbetsmiljön påverkar deras hälsa och säkerhet. Parlamentet uppmanar därför medlemsstaterna att genomföra direktiv 2002/73/EG [5] som syftar till att eliminera diskriminering, i synnerhet sexuella trakasserier och andra former av diskriminering relaterade till moderskap. Parlamentet uppmanar vidare kommissionen att göra en kvalitativ och komparativ utvärdering av de införlivade lagbestämmelserna när införlivandet av direktivet i de nationella lagstiftningarna väl är slutfört samt att även främja utbyte och spridande av bästa metoder.

16. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att inkludera könsspecifika problem som drabbar kvinnor och män i sitt handlingsprogram och att särskilt fästa vikt vid följande:

i) Hantering och kontroll av specifika hälso- och säkerhetsproblem.

ii) Arbetsrelaterade risker och långvariga psykiska sjukdomar (såsom utbrändhet och depression) som förorsakas av den dubbla bördan på män och kvinnor som försöker kombinera yrkesarbete och familjeliv eller av det enorma trycket på arbetsmarknaden.

iii) Stress och våld samt mobbning och trakasserier på arbetsplatsen.

iv) Dålig tillgång till förebyggande tjänster av god kvalitet som rör alla dessa problem.

v) Oergonomiska arbetsförhållanden.

17. Europaparlamentet understryker att det är nödvändigt att intensifiera forskningen om och förebyggandet av arbetsrelaterade sjukdomar, och i detta arbete fästa lämplig vikt vid sjukdomar av psykosocial art, utan att begränsa insatserna enbart till dessa.

18. Europaparlamentet understryker att gemenskapsdirektiven om hälsa och säkerhet på arbetsplatsen inte omfattar arbete i hemmet eller arbete som utförs av en partner som hjälper till i familjeföretag, särskilt inom handel, hantverk och jordbruk. Parlamentet uppmanar därför kommissionen att ta initiativ för att skydda hälsan och säkerheten för alla arbetstagare, i synnerhet genom att äntligen föreslå de ändringar av direktiv 86/613/EEG [6] som Europaparlamentet har krävt i sina resolutioner av den 21 februari 1997 [7] och den 3 juni 2003 [8].

19. Europaparlamentet är djupt oroat över den extremt höga olycksfallsfrekvensen bland tillfälligt anställda och korttidsanställda, som i vissa medlemsstater är åtminstone dubbelt så hög som för fast anställda. Parlamentet påpekar att det i direktiv 91/383/EEG föreskrivs som en allmän regel att tillfälligt anställda skall ha samma rätt till hälsoskydd på arbetsplatsen som andra arbetstagare, men att direktivet inte innehåller några specifika mekanismer som skulle göra denna princip genomförbar i praktiken. Parlamentet uppmanar kommissionen att åtgärda dessa brister. Parlamentet uppmanar medlemsstaternas regeringar att så snabbt som möjligt nå enighet om kommissionens förslag till direktiv om tillfälligt anställda.

20. Med tanke på att det enligt senast tillgängliga uppgifter [9] har skett en ökning, om än liten, av antalet olycksfall inom sektorer där arbetstagarna i huvudsak är kvinnor uppmanar Europaparlamentet kommissionen och medlemsstaterna att utarbeta nya åtgärder för att hantera de särskilda problem som kvinnor möter på arbetsplatserna. Parlamentet uppmanar därför medlemsstaterna att innefatta yrkesrelaterade risker för kvinnor i de instrument som används vid övervakning av hälsa och säkerhet på arbetsplatsen (nationella olycksfallsrapporter, forskning och studier).

21. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att se till att medlemsstaterna genomför särskilda förebyggande åtgärder som är nödvändiga för att skydda sjukvårdspersonal mot skador som orsakas av nålar och andra vassa medicinska instrument, med tanke på risken för infektion genom potentiellt livsfarliga blodburna patogener (biologiska agens grupp 3). Parlamentet påpekar att dessa åtgärder bör inbegripa tillhandahållande av lämplig utbildning samt tillämpning av säkra arbetsrutiner och medicinsk teknik som omfattar metoder för skydd mot vassa instrument, och att de tillämpliga riktlinjerna från Europeiska arbetsmiljöbyrån (Facts 29, ISSN 1681-2123) bör användas för fastställande av minimiskyddet. Parlamentet anser dock att direktiv 2000/54/EG [10] också bör ses över ytterligare så att man i det kan ta särskild hänsyn till den risk som uppstår i samband med arbete med nålar och andra vassa medicinska instrument.

22. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att genom lämpliga åtgärder minska de hälsorisker som är förbundna med så kallade atypiska anställningsavtal.

23. Europaparlamentet betonar den senaste utvidgningens betydelse och omfattning och är särskilt oroat över det ibland bristande genomförandet av EU-direktiven i de nya medlemsstaterna och konstaterar att de nya medlemsstaterna hade väldigt lite tid på sig för att genomföra övergången och den praktiska tillämpningen av lagstiftningen samtidigt som de var tvungna att hantera problem rörande ekonomiska och sociala förändringar. Parlamentet anser att arbetstagare i hela EU måste garanteras åtminstone den skyddsnivå som fastställs i direktiven.

24. Europaparlamentet påpekar att en hög skyddsnivå för arbetstagare kommer att leda till en konkurrensnackdel inom gemenskapen för de gamla medlemsstaterna gentemot de nya om man inte ser till att gemenskapens regelverk genomförs fullständigt och att direktiven om hälsoskydd tillämpas i praktiken även i de nya medlemsstaterna.

25. Europaparlamentet uppmanar kommissionen och rådet att insistera på ett fullständigt genomförande av gemenskapens regelverk, till en början genom utbyte av bästa förfaranden och ett förstärkt samarbete i alla 25 medlemsstater, och att vid behov vidta lämpliga åtgärder med sikte på ett faktiskt genomförande. Europaparlamentet uppmanar kommissionen och rådet att konkret stödja alla de medlemsstater som inte når upp till den begärda nivån genom att tillhandahålla tillräckliga resurser, organisera utbyte av bästa förfaranden och utbyte av erfarenheter samt upprätta ett djupare samarbete. Parlamentet uppmanar i detta sammanhang kommissionen att i samarbete med Rådgivande kommittén för arbetarskyddsfrågor undersöka möjligheten att införa en separat öppen samordningsmetod för hälsa och säkerhet på arbetsplatsen.

26. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att utan dröjsmål lägga fram en handlingsplan som anger de åtgärder som härnäst bör vidtas för att man skall kunna lösa åtminstone de problem som kommissionen själv lyfter fram i sin analys, och att så snabbt som möjligt utforma en strategi på medellång och lång sikt för en uppföljning. Europaparlamentet uppmanar även kommissionen att närmare överväga möjligheten att lägga fram en övergripande strategi för trivsel på arbetsplatsen, som bör omfatta alla former av risker såsom stress, mobbning, trakasserier och våld. Parlamentet välkomnar emellertid de åtgärder som kommissionen redan har vidtagit med avseende på sexuella trakasserier och stress. Parlamentet uppmanar arbetsmarknadens parter i medlemsstaterna att på bilateral nivå och EU-nivå utveckla egna strategier för bekämpande av mobbning och våld på arbetsplatsen samt att utbyta erfarenheter på detta område utgående från principen om bästa förfaranden.

27. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att informera om vilka åtgärder den avser att vidta beträffande de medlemsstater som inte inom utsatt tid lämnat de uppgifter som de åtagit sig att lämna.

28. Europaparlamentet uttrycker sin oro över de föreslagna arbetstids- och tjänstedirektiven, särskilt med avseende på arbetets intensifiering samt möjligheterna till kontroll och riskerna med en extremt flexibel arbetstid samt farorna med individuella frånvalsmöjligheter. Parlamentet motsätter sig all omreglering på området hälsa och säkerhet som inte garanterar en likvärdig skyddsnivå för alla arbetstagare i EU.

29. Europaparlamentet framhäver kommissionens ansträngningar för att lägga fram lagstiftningsförslag i syfte att förenkla och rationalisera de befintliga direktiven om hälsoskydd, med sikte på att förbättra direktivens effektivitet och minska företagens kostnader i samband med direktivens genomförande.

30. Mot bakgrund av att företagens sociala ansvar hör samman såväl med samhället som med själva företaget uppmanar Europaparlamentet arbetsgivarna och fackföreningarna att se till att lagstiftningen om skydd av kvinnliga arbetstagare tillämpas på ett korrekt sätt och särskilt att underlätta möjligheterna att förena familje- och yrkesliv. Parlamentet uppmanar dessutom arbetsmarknadens parter att skapa gynnsamma förhållanden och lämplig arbetsmiljö för gravida och ammande kvinnor.

31. Europaparlamentet anser det oacceptabelt att tre länder inte har fullgjort sin skyldighet att rapportera om genomförandet av bestämmelserna om tidsbegränsade anställningsförhållanden.

32. Europaparlamentet anser att det fortfarande finns ett betydande behov av specifik och ökad information samt anvisningar och tekniskt stöd till företag.

33. Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till rådet, kommissionen och medlemsstaternas regeringar och parlament.

[1] EGT C 364, 18.12.2000, s. 1.

[2] Rådets direktiv 91/383/EEG av den 25 juni 1991 om komplettering av åtgärderna för att främja förbättringar av säkerhet och hälsa på arbetsplatsen för arbetstagare med tidsbegränsat anställningsförhållande eller tillfälligt anställningsförhållande (EGT L 206, 29.7.1991, s. 19).

[3] Rådets direktiv 89/391/EEG av den 12 juni 1989 om åtgärder för att främja förbättringar av arbetstagarnas säkerhet och hälsa i arbetet (EGT L 183, 29.6.1989, s. 1).

[4] EUT C 300 E, 11.12.2003, s. 290.

[5] Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/73/EG av den 23 september 2002 om ändring av rådets direktiv 76/207/EEG om genomförandet av principen om likabehandling av kvinnor och män i fråga om tillgång till anställning, yrkesutbildning och befordran samt arbetsvillkor (EGT L 269, 5.10.2002, s. 15).

[6] Rådets direktiv 86/613/EEG av den 11 december 1986 om tillämpningen av principen om likabehandling av kvinnor och män med egen rörelse, bland annat jordbruk, samt om skydd för kvinnor med egen rörelse under havandeskap och moderskap (EGT L 359, 19.12.1986, s. 56).

[7] EGT C 85, 17.3.1997, s. 63.

[8] EUT C 68 E, 18.3.2004, s. 90.

[9] Meddelande från kommissionen till Europaparlamentet, rådet, Europeiska Ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén om den praktiska tillämpningen av bestämmelserna i direktiven om hälsa och säkerhet i arbetet (KOM(2004)0062). Detta berör textil- och beklädnadsindustrin, handel, reparationer, hotell- och catering samt offentlig förvaltning.

[10] Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/54/EG av den 18 september 2000 om skydd för arbetstagare mot risker vid exponering för biologiska agens i arbetet (EGT L 262, 17.10.2000, s. 2).

--------------------------------------------------