A4-0005/97

Resolution om situationen för medhjälpande makor och makar till egna företagare

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

- med beaktande av artikel 148 i arbetsordningen,

- med beaktande av rådets direktiv 86/613/EEG av den 11 december 1986 om tillämpningen av principen om likabehandling av kvinnor och män med egen rörelse, bland annat jordbruk, samt om skydd för kvinnor med egen rörelse under havandeskap och moderskap ((EGT nr L 359, 19.12.1986, s. 56.)),

- med beaktande av sin resolution av den 25 juni 1993 om en värdering av kvinnors obetalda arbete ((EGT nr C 194, 19.7.1993, s. 389.)),

- med beaktande av sin resolution av den 21 januari 1994 om kvinnor som arbetar inom jordbruket ((EGT nr C 44, 14.2.1994, s. 210.)),

- med beaktande av kommissionens rapport om genomförandet av direktiv 86/613/EEG (KOM(94)0163),

- med beaktande av betänkandet från utskottet för kvinnors rättigheter (A4- 0005/97), och med beaktande av följande:

A. Det är svårt att veta det exakta antalet kvinnor och män som hjälper till i makens eller makans egna företag, eftersom de sällan registreras, men det torde med all säkerhet röra sig om flera miljoner inom den Europeiska unionen.

B. Inställningen till det arbete som utförs av kvinnor och män som hjälper till i makens eller makans egna företag är ofta, i såväl lagstiftning som hos gemene man, att det är en äktenskaplig plikt och därmed gratis.

C. I de flesta medlemsstaterna tillerkänns inte medhjälpande makor och makar någon formell status och är därmed osynliga. I praktiken är ofta deras situation sämre än för atypiska arbetstagare.

D. Direktiv 86/613/EEG har haft föga effekt vad gäller målet att ge medhjälpande makor och makar en klart definierad yrkesstatus och att ge dem rätt till social trygghet.

E. Delvis beror detta på att de medhjälpande makornas och makarnas rättsställning är mycket komplex, då den omfattar såväl medlemsstaternas skatterätt, äktenskapsrätt, socialförsäkringsrätt, arbetsrätt och företagslagstiftning.

F. Det behövs en mer bindande EU-lagstiftning som sätter upp ramar för minimigarantier för medhjälpande makor och makar. Inom dessa skall medlemsstaterna kunna välja hur man lämpligast anpassar sitt system.

G. Medhjälpande makor och makar som endast genom sin make eller maka har vissa rättigheter till social trygghet är mycket utsatta, i synnerhet vid en eventuell skilsmässa samt i händelse av att företaget inte kan uppfylla sina förpliktelser eller vid den egna företagarens bortgång.

H. Medhjälpande makors och makars ställning kan variera mellan olika sektorer inom en och samma medlemsstat, och inom de fria yrkena har medhjälpande makor oftast inte omfattats av samma bestämmelser som skyddar medhjälpande makor och makar i andra sektorer.

I. Även där det funnits möjlighet att frivilligt ansluta sig till ett socialförsäkringssystem med egenavgifter har utnyttjandet varit lågt.

J. Det låga utnyttjandet av det frivilliga systemet beror i lika hög grad på traditionella attityder som på hinder i form av lagar och regleringar.

1. Parlamentet beklagar att ovannämnda direktiv 86/613/EEG om likabehandling av män och kvinnor med egen rörelse är alltför anspråkslöst, och att detta lett till att utvecklingen varit långsam vad avser erkännandet av det arbete som utförs av kvinnor som hjälper till i sin makes egna företag samt en tillfredsställande nivå på deras sociala trygghet,

2. välkomnar kommissionens avsikt att hålla rundabordskonferenser med berörda organisationer i syfte att där diskutera medhjälpande makors och makars behov och i syfte att 1997 lägga fram ett förslag till ändring av direktivet, men konstaterar att detta skulle ha gjorts för flera år sedan för att kraven i ovannämnda direktiv 86/613/EEG skulle kunnat uppfyllas,

3. begär att medlemsstaterna skall vara mer bundna till att följa det ändrade direktivet än vad var fallet beträffande direktiv 86/613/EEG, eftersom det är det enda sättet att försäkra sig om att man uppnår målet med en sådan lagstiftning,

4. anser att det ändrade direktivet borde kunna tillämpas inte bara vad gäller de medhjälpande makarna och makorna, utan även vad gäller medhjälpande partners som lever ihop under någon annan form av varaktigt förhållande i de medlemsstater som erkänner sådana samlevnadsformer,

5. begär att det ändrade direktivet skall innehålla krav på:

- att registrering av medhjälpande makor och makar blir obligatorisk för att därmed göra dem till synliga arbetstagare,

- att medlemsstaterna vidtar nödvändiga åtgärder för att kunna garantera att medhjälpande makor har möjlighet att teckna en försäkring som täcker hälsovård, ålderspension, graviditet och barnafödande och arrangemang med ersättare samt vid invaliditet,

- att medhjälpande makor och makar får samma möjligheter till yrkesutbildning som egna företagare,

- att medhjälpande makor och makar får rätt att representera företaget och/eller rösta och bli invald i lämpliga branschorganisationer, förutom i de fall då ett medlemskap i ett sådant organ kräver en examen eller yrkesmässig kvalifikation som den medhjälpande makan eller maken inte har,

6. anmodar medlemsstaterna att ge medhjälpande makor och makar en rättsställning som ger dem möjlighet att välja mellan benämningarna anställd maka eller make, maka eller make knuten till företaget samt medverkande maka eller make, och att denna eller denne måste registreras även då hon eller han arbetar utan löneersättning, och därmed ha rätt till en socialförsäkring,

7. anser att medhjälpande makor och makar borde åläggas att betala till socialförsäkringssystemet i samma utsträckning som egna företagare,

8. har förståelse för små familjeföretags rädsla över att beläggas med ytterligare kostnader då inbetalningar blir obligatoriska för medhjälpande makor och makar,

9. framhåller därför behovet av ett flexibelt system och tror det vara möjligt att finna en lösning där inbetalningsbeloppet grundas på antingen företagets inkomst, eller uppskattas schablonmässigt,

10. rekommenderar att medlemsstaterna i sina skattesystem ger utrymme för skattelättnader för de familjeföretag som väljer att teckna en socialförsäkring för medhjälpande maka eller make, och anser att såväl frivilliga som obligatoriska inbetalningar till medhjälpande makas eller makes socialförsäkring skall vara avdragsgilla i företaget,

11. inser behovet av mer information angående de olika skattesystemens effekt på medhjälpande makor och makar, i synnerhet vad avser följderna av att låta det belopp som faktiskt betalas ut till makan eller maken ingå i företagets rörelsekostnader, dock under förutsättning att beloppet utgör normalt vederlag för sysslor som faktiskt utförs, och att man tagit hänsyn till alla obligatoriska avdrag och avgifter,

12. erkänner vikten av dessa åtgärder i synnerhet på landsbygden och erinrar att en stor del av lantbrukarhustrurna befinner sig i denna situation,

13. anmodar medlemsstater som inte redan gjort det, att vidta nödvändiga åtgärder för att kunna garantera att medhjälpande makor och makar som arbetat ett flertal år i familjeföretaget inte förfördelas vad avser arvslott eller arvsföljd, eller vid skilsmässa,

14. anser att medlemsstater som inte redan gjort så bör vidta åtgärder för att låta perioder som ägnas åt vård av barn eller annan släkting ingå vid beräkningen av kvalificeringsperioden som ger rätt till bidrag från försäkringskassan; detta för att undvika att de som tagit på sig omvårdnaden av familjemedlemmar förfördelas,

15. uppmanar branschorganen i sektorer som berörs av egenföretagare att göra frågan om medhjälpande makor och makar till sin och att etablera kontakter med sammanslutningar för medhjälpande makor och makar i de olika medlemsstaterna och på europeisk nivå,

16. anser att det finns ett behov av större samarbete mellan å ena sidan de regeringsorgan som arbetar med jämlikhet, små och medelstora företag och egenföretagare och å andra sidan sammanslutningar för medhjälpande makor och makar samt andra icke-statliga organisationer som arbetar för att kvinnor och män skall behandlas lika och ha samma möjligheter, i syfte att förbättra tryggheten för medhjälpande makor och makar,

17. uppmanar regeringsorganen och branschorganen att informera både om riskerna med att inte teckna en försäkring för medhjälpande makor eller makar och om de möjligheter en sådan försäkring ger,

18. uppmanar medlemsstaterna att i samverkan med kvinnorganisationer samt organisationer för utövare av fria yrken, egna företagare och små och medelstora företag organisera kampanjer för att informera berörda kvinnor samt deras äkta makar om deras juridiska ställning och om alla tänkbara frivilliga bestämmelser som på basis av bolagsrätten, lagstiftningen angående egendomsförhållanden mellan äkta makar samt arvsrätten skulle kunna förbättra den rättsliga situationen,

19. anmodar medlemsstaterna att särskilja medhjälpande makor och makar som en egen kategori i statistiska data för att visa på värdet av deras arbete i familjeföretag och för att tydliggöra hur många medhjälpande makor och makar varje sektor sysselsätter,

20. anmodar kommissionen att ägna ett kapitel i nästa rapport om social trygghet i Europa åt medhjälpande makor och makar,

21. uppdrar åt sin ordförande att vidarebefordra denna resolution till kommissionen, rådet samt medlemsstaternas regeringar och parlament.