Yttrande från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om "Förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om att fastställa krav på foderhygien"

(KOM(2003) 180 slutlig - 2003/0071 (COD))

(2004/C 32/21)

Den 30 april 2003 beslutade rådet att i enlighet med artiklarna 37 och 152 i EG-fördraget rådfråga Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om ovannämnda förslag.

Facksektionen för jordbruk, landsbygdsutveckling och miljö, som svarat för kommitténs beredning av ärendet, antog sitt yttrande den 14 oktober 2003. Föredragande var John Donnelly.

Vid sin 403:e plenarsession den 29 och 30 oktober 2003 (sammanträdet den 30 oktober) antog Europeiska ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 84 röster för, 2 röster emot och 5 nedlagda röster.

1. Inledning

1.1. Foderkriser under senare år har visat att allvarliga brister i något led av foderkedjan kan få omfattande ekonomiska konsekvenser. Tidigare har dessa kostnader till största delen täckts av offentliga medel. Kontaminerade foderråvaror har varit den främsta orsaken till dessa livsmedelskriser som har fått allvarliga ekonomiska konsekvenser för europeiska jordbrukare och konsumenter

1.2. Direktiv 95/69/EG(1), som innehåller villkor och bestämmelser för godkännande och registrering av vissa anläggningar och mellanhänder inom fodersektorn utgör visserligen en solid grund för livsmedelssäkerhet, men är begränsat till de produkter som omfattas av direktiv 70/524/EEG(2) och direktiv 82/471/EEG(3).

1.3. Nya erfarenheter har visat att det är nödvändigt att genomföra en allmän översyn av foderhygienföreskrifterna och beakta behovet att säkerställa ett bättre skydd av djurs och människors hälsa och av miljön.

1.4. Erfarenheterna har också visat att det behövs en integrerad strategi för att säkerställa fodersäkerheten från och med primärproduktion fram till och med utsläppande på marknaden eller export av foder.

1.5. Spårbarheten underlättar återtagandet av foder och livsmedel. På varandra följande livsmedelskriser tyder på att stora problem föreligger på området. Detta har tagits upp som ett allmänt krav i artikel 9 i förordning (EG) nr 178/2002(4).

1.6. Trots att det främsta ansvaret för produktionen av säkra livsmedel ligger hos livsmedelsföretagen enligt den allmänna livsmedelslagstiftningen och i förordning (EG) nr 178/2002(5) har denna princip inte tillämpats på foderkedjan.

2. Sammanfattning av förslaget

2.1. Förslaget syftar till att garantera säkerheten hos alla typer av foderråvaror, säkerställa att alla foderföretag verkar i enlighet med harmoniserade hygienkrav och slutligen förbättra spårbarheten.

2.2. Förslaget stärker principen att foderföretagaren har huvudansvaret för fodersäkerheten. Foderföretagarnas krav att tillhandahålla en ekonomisk garanti är kopplat till detta ansvar.

2.3. I förslaget främjas en övergripande strategi för att säkerställa fodersäkerheten inom hela livsmedelskedjan med början i primärproduktion av foder fram till och med utfodring av livsmedelsproducerande djur. Foderföretag skulle enbart få bedriva sin verksamhet om de är registrerade eller godkända enligt dessa bestämmelser.

2.4. Genom det allmänna genomförandet av förfaranden som grundar sig på principerna för riskanalys och kritiska kontrollpunkter (HACCP) och tillämpningen av god hygien stärker förslaget foderföretagarnas ansvar. Flexibilitet föreslås dock för småföretag.

2.5. Kommissionen föreslår att man på nationell nivå och gemenskapsnivå inför riktlinjer för välfungerande metoder som kan hjälpa foderföretagare på alla nivåer i foderkedjan att följa bestämmelser om foderhygien och att tillämpa HACCP-principerna.

2.6. Kommissionen föreslår att man inför principen om fastställande av mikrobiologiska kriterier på basis av vetenskapliga riskkriterier.

2.7. När det gäller import av foder från tredje land stärker förslaget de principer i förslaget till förordning om officiella foder- och livsmedelskontroller(6) som innebär att importerade fodervaror måste uppfylla minst lika stränga krav som fodervaror producerade i gemenskapen.

2.8. Kommissionen föreslår att man upphäver rådets direktiv 95/69/EG(7) och 98/51/EG(8), som fastställer vissa genomförandeåtgärder avseende rådets direktiv 95/69/EG samt villkor och föreskrifter för godkännande och registrering av vissa anläggningar och mellanhänder inom fodersektorn.

3. Allmänna kommentarer

3.1. EESK anser att bestämmelserna om foderhygien borde ses över och utökas till att omfatta hela foderkedjan.

3.2. EESK ställer sig positiv till att man i förslaget tar hänsyn till de principer om säkra livsmedel som kommissionen redogör för i sin vitbok om livsmedelssäkerhet(9), särskilt följande:

a) "Från jord till bord"-politiken bör genomföras systematiskt.

b) Politiken för fodersäkerhet måste grunda sig på en övergripande och integrerad strategi.

c) Foderföretag, tillverkare och jordbrukare har huvudansvaret för att foder och livsmedel är säkra.

d) Politiken för fodersäkerhet måste bygga på riskanalys.

3.3. EESK konstaterar och välkomnar att man i förslaget också tar hänsyn till vissa av bestämmelserna i förordning (EG) nr 178/2002(10), t.ex. följande:

a) Att säkerställa en effektiv och välfungerande inre marknad för säkra foderråvaror och säkerställa fullgott skydd av djurs och människors hälsa och av miljön.

b) Säkerställa spårbarheten i fråga om foder.

c) Lägga det främsta ansvaret på foderföretagare när deras produkter eller verksamhet kan påverka fodersäkerheten negativt.

d) Lägga ansvaret för tillämpningen av foder- och livsmedelslagstiftningen på medlemsstaterna.

e) Säkerställa att endast säkert foder släpps ut på marknaden.

3.4. EESK välkomnar att förslaget läggs fram i form av en förordning. På så sätt säkerställer man en enhetlig tillämpning på hela inre marknaden. Dessutom blir det möjligt att snabbt anpassa systemet mot bakgrund av den tekniska och vetenskapliga utvecklingen.

4. Särskilda kommentarer

4.1. EESK välkomnar de krav rörande goda utfodringsrutiner som återfinns i bilaga III till förslaget och anser att en enhetlig tillämpning i samtliga medlemsstater enbart kan garanteras genom gemenskapsriktlinjer.

4.2. EESK delar kommissionens uppfattning att ett system genom vilket medlemsstatens behöriga myndighet registrerar och godkänner alla foderföretag är lämpligt för att säkra spårbarheten från tillverkare till användare.

4.3. EESK rekommenderar att kravet på att foder och strö "bör bytas ut ofta" (bilaga III) ersätts med "bör bytas ut regelbundet beroende på omständigheterna". På så sätt minskar man risken för ett stelbent genomförande av förordningen.

4.4. Kommittén välkomnar flexibilitetsprincipen. För att undvika inkonsekventa tolkningar bör kommissionen och medlemsstaterna inom den Ständiga kommittén emellertid enas om tydligare definitioner.

4.5. Kommittén är medveten om att brister i något led av foderkedjan kan få allvarliga ekonomiska konsekvenser. Man bör skydda sig mot sådana brister med hjälp av ekonomiska garantier. Kommittén anser dock att kommissionen i sitt förslag inte har preciserat exakt vilken typ av garantier det rör sig om eller tilltäckligt tydligt har angivit hur garantierna bör vara utformade. Med tanke på hur viktig denna fråga är anser kommittén att kommissionen mycket noga bör övervaka alla krav på tillhandahållande av ekonomiska garantier, i synnerhet med avseende på de ekonomiska konsekvenserna för primärproducenter och foderföretag.

4.6. Kommittén rekommenderar med eftertryck att kommissionen samråder med alla relevanta parter för att fastställa vilka typer av risker som skall täckas av den föreslagna ekonomiska garantin och vilken form garantin bör anta. I samråd bör de se till att garantin utformas på ett kostnadseffektivt och praktiskt tillämpbart sätt, så att tillräcklig täckning säkerställs för de sammanlagda kostnader som uppstår till följd av brister i hygien i livsmedels- och foderkedjan.

4.7. Kommittén skulle än en gång vilja framhålla(11) att man mycket noga måste beakta frågan om krav på ekonomiska garantier för säker import av foderråvaror till Europeiska unionen, eftersom kontroll av import från tredje land är en förutsättning för att fodersäkerheten skall kunna garanteras i Europa.

4.7.1. Kommittén anser att förslaget i dess nuvarande form kan komma att placera en orättvist tung börda på importörer av foderråvaror till EU, vilket kan leda till höjda priser. Kommissionen måste därför försöka se till att exportörer av foderråvaror till EU tar sitt ansvar när det gäller att garantera säkerheten hos varorna.

4.7.2. Kommittén betonar därför hur viktigt det är att högsta möjliga ansvarsskyldighet åläggs exportörer av foderråvaror till EU i enlighet med artiklarna i det avtal om sanitära och fytosanitära åtgärder (SPS) som antagits inom ramen för Världshandelsorganisationen. För att kunna stödja exportörer från utvecklingsländer behövs stödstrukturer för kontrollen av överensstämmelsen med normerna på ursprungsorten.

4.7.3. Man måste göra allt man kan för att säkerställa att de export- och importavtal som undertecknas inom ramen för GAFCA (spannmåls- och foderhandelssammanslutningen) är överskådliga, rättvisa och ligger i linje med principen om likabehandling.

4.8. Kommittén noterar att bestämmelserna om medicinsk behandling av foderprodukter inte behandlas i förslaget.

5. Sammanfattning

5.1. EESK stöder förslaget till förordning, som säkerställer fodersäkerheten från och med primärproduktion fram till och med utsläppande på marknaden eller export av foder.

5.2. EESK förespråkar gemenskapsriktlinjer för att säkerställa en enhetlig tillämpning av förordningen.

5.3. EESK betonar än en gång vikten av att säkerställa att de behöriga EU-myndigheterna håller exportörer av foderkomponenter till EU ansvariga för kvaliteten på produkterna med utgångspunkt i befintliga instrument för internationellt samarbete, exempelvis Codex Alimentarius och WTO:s SPS.

5.4. Kommittén rekommenderar att kommissionen undersöker konsekvenserna av kravet på ekonomisk garanti för alla foderföretag.

Bryssel den 30 oktober 2003.

Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs

ordförande

Roger Briesch

(1) EGT L 332, 30.12.1995.

(2) EGT L 270, 14.12.1970.

(3) EGT L 213, 21.7.1982.

(4) EGT L 31, 1.2.2002, s. 1-4.

(5) EGT L 213, 21.7.1982.

(6) KOM(2002) 377 slutlig - CESE 281/2003, EUT C 95, 23.4.2003.

(7) EGT L 332, 30.12.1995.

(8) EGT L 208, 24.7.1998.

(9) KOM(1999) 719 slutlig - CESE 585/2000, EGT C 204, 18.7.2000.

(10) EGT L 213, 21.7.1982.

(11) EUT C 234, 234, 30.9.2003.

BILAGA

till yttrandet från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén

Följande ändringsförslag avslogs, men fick minst en fjärdedel av de avgivna rösterna:

Punkt 4.1

Ersätt med följande:

"Kommissionen bör inom ramen för direktivet fastställa en förteckning över godkända foderprodukter."

Motivering

Genom att utarbeta en sådan förteckning fastslås exakt vilka produkter som är godkända, så att det aldrig mer behöver uppstå tvivel kring vilka komponenter som får ingå i foderkedjan.

Röstresultat

För: 29; mot: 57; nedlagda: 7.