Förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om avvecklingens slutgiltighet och säkerheter (96/C 207/08) KOM(96) 193 slutlig - 96/0126(COD)

(Framlagt av kommissionen den 30 maj 1996)

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 100a i detta,

med beaktande av kommissionens förslag,

med beaktande av Ekonomiska och monetära institutets yttrande,

med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande,

i enlighet med det förfarande som anges i artikel 189b i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, och

med beaktande av följande:

Lamfalussy-rapporten 1990 till centralbankscheferna i G10-gruppen har å ena sidan pekat på den betydande systemrisk som är förknippad med betalningssystem som arbetar på grundval av en eller flera rättsliga typer av betalningsnettning, oavsett om det är fråga om bilateral eller multilateral nettning. Å andra sidan är det ytterst viktigt att reducera de juridiska risker som är förenade med deltagande i system för bruttoavveckling av betalningar i realtid, med tanke på den ökande utvecklingen av dessa system.

Reducering av systemrisken rör framför allt avvecklingens slutgiltighet och den rättsliga giltigheten för säkerheter. Med säkerheter förstås alla de tillgångar som en deltagare i betalningssystemet har överlämnat till de andra deltagarna i betalningssystemet i syfte att trygga rättigheterna och skyldigheterna inom systemet. Dessa tillgångar inkluderar bl.a. repor (återköpsavtal) och försäkringar som tecknats av en deltagare i betalningssystemet till förmån för de andra deltagarna.

Genom att säkerställa att betalningar och kapitalrörelser kan röra sig fritt inom den inre marknaden kommer detta direktiv att bidra till att de gränsöverskridande betalningsarrangemangen inom Europeiska unionen fungerar på ett effektivt och kostnadseffektivt sätt. Direktivet kommer därigenom att främja utvecklingen mot ett fullständigt genomförande av den inre marknaden, framför allt vad gäller friheten att tillhandahålla tjänster och liberaliseringen av kapitalrörelser med sikte på genomförandet av den ekonomiska och monetära unionen.

I syfte att undvika att det på grund av bristande rättssäkerhet uppstår hinder för EG-institut att delta i betalningssystem i tredje land är det därför väsentligt att gränsöverskridande förbindelser mellan EG-institut och EG-betalningssystem å den ena sidan och betalningssystem i tredje land å den andra sidan omfattas av och underlättas genom detta direktiv. Effektiva EG-betalningssystem är av avgörande betydelse för den inre marknaden och eftersom de finansiella marknaderna är oupplösligt förbundna med varandra kan de inte fungera på ett riktigt vis utan förbindelser med betalningssystem i tredje land.

Detta direktiv skall gälla såväl inhemska som gränsöverskridande betalningssystem samt både debet- och kreditöverföringar. Direktivet är tillämpligt på EG-betalningssystem och säkerheter som systemdeltagarna, oberoende av om de är från en medlemsstat eller ett tredje land, ställer då de deltar i betalningssystemen. Direktivet omfattar även EG-institut som deltar i betalningssystem i tredje land. Finansiella flöden äger i ökande grad rum på en världsomfattande nivå. EG-institut och EG-betalningssystem måste således upprätta och bibehålla nära operationella förbindelser med betalningssystem i tredje land och delta i dem.

Eftersom direktivet gäller säkerheter som ställs vid monetära operationer, bistås EMI i sin uppgift att främja de gränsöverskridande betalningarnas effektivitet i syfte att förbereda den tredje etappen av den ekonomiska och monetära unionen. Därigenom bidrar direktivet till att skapa den nödvändiga rättsliga ram inom vilken den blivande europeiska centralbanken kan utveckla sin monetära politik.

Syftet med direktivet är att säkerställa att nettning har rättslig giltighet i samtliga medlemsländers lagstiftning och är bindande för tredje part. Direktivet syftar även till att säkerställa att betalningsuppdrag inte kan återkallas efter en avtalsenlig tid och att obeståndsförfarande inte har någon retroaktiv verkan på deltagarnas rättigheter och skyldigheter. Dessutom syftar direktivet - vid obeståndsförfarande mot en deltagare i betalningssystemet - till att fastställa vilken obeståndslagstiftning som skall tillämpas på rättigheterna och skyldigheterna vid direktdeltagande i betalningssystemet. Slutligen är avsikten med direktivet att undanta säkerheter från verkningarna av obeståndslagstiftning tillämplig på deltagare som inte uppfyllt sin betalningsskyldighet.

Med tanke på att direktiv också skall tillämpas på relationer mellan ett institut och en medlem i betalningssystemet som översänder till systemet betalningsorden från den förstnämnda eftersom denna relation kan anses vara, i sig själv, ett annat betalningssystem.

Antagandet av detta direktiv är det lämpligaste sättet att uppnå ovanstående målsättningar. Föreliggande förslag är nödvändigt för att uppnå dessa målsättningar och går inte heller utöver dem.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

AVSNITT I RÄCKVIDD OCH DEFINITIONER

Artikel 1

Räckvidd

Detta direktiv skall gälla för

1. varje EG-betalningssystem som arbetar i något slag av valuta och ecu, och för säkerheter som ställs vid deltagande i ett sådant system,

2. varje EG-institut som är direktdeltagare i ett betalningssystem i ett tredje land och för säkerheter som ställs vid deltagande i ett sådant system,

3. säkerheter som ställs i samband med monetära operationer.

Artikel 2

Definitioner

I detta direktiv avses med

a) institut: sådana företag som anges i artikel 1 i rådets direktiv 77/780/EEG, inklusive institut angivna i förteckningen i artikel 2.2 i direktivet, och som är direktdeltagare i ett betalningssystem samt varje annat företag som är direktdeltagare i ett betalningssystem,

b) direktdeltagande: att med avvecklingsansvar delta i ett betalningssystem,

c) EG-institut: varje institut som har sitt säte i en medlemsstat,

d) institut i tredje land: varje institut som inte är ett EG-institut,

e) betalningsuppdrag: varje anvisning att ställa ett penningbelopp till en slutlig mottagares förfogande genom kontoföring på konto i ett kreditinstitut eller en centralbank,

f) obeståndsförfarande: åtgärder som en rättslig eller administrativ myndighet på grund av väntad eller faktisk oförmåga att uppfylla finansiella skyldigheter fastställer till en grupp borgenärers förmån och som hindrar ett institut från att utföra betalningar eller avhända sig egendom,

g) betalningsnettning: omvandling till en nettofordran eller en nettoskuld av sådana fordringar och skulder som härrör från betalningsuppdrag som ett institut antingen utfärdat till eller mottagit från ett eller flera andra institut, varigenom endast nettofordran kan krävas eller nettoskulden utgöra skuld,

h) betalningssystem: varje skriftligt avtal mellan två eller flera institut om att utföra betalningsuppdrag,

i) EG-betalningssystem: ett betalningssystem som är beläget i en medlemsstat. Ett system skall betraktas vara beläget i den medlemsstat vars lag har valts att gälla av de institut som är direktdeltagare i betalningssystemet. Om något sådant val inte har gjorts, skall betalningssystemet anses vara beläget i den medlemsstat där avvecklingen äger rum,

j) betalningssystem i tredje land: varje betalningssystem som inte är ett EG-betalningssystem,

k) monetär operation: en ren köp- och säljoperation (avista och termin) på finansmarknader eller en sådan operation i samband med en repa (återköpsavtal), ut- eller inlåning av fordringar och omsättningsbara instrument, oberoende av om operationen sker i en gemenskapsvaluta eller någon annan valuta eller i ädelmetaller eller om den utförs av en medlemsstats centralbank eller den blivande europeiska centralbanken samt låneoperationer som en medlemsstats centralbank eller den blivande europeiska centralbanken utför med kreditinstitut eller andra marknadsdeltagare och som stödjer sig på fullgod säkerhet,

l) säkerheter: alla tillgångar som överlämnas för att trygga de rättigheter och skyldigheter som uppstår i ett betalningssystem eller som överlämnas till en medlemsstats centralbank eller till den blivande europeiska centralbanken i samband med monetära operationer.

AVSNITT II BETALNINGSNETTNINGENS SLUTGILTIGHET

Artikel 3

Betalningsnettning

1. Betalningsnettning är rättsligt giltig och skall vid obeståndsförfarande mot ett institut som är direktdeltagare i ett betalningssystem vara bindande för tredje part, förutsatt att betalningsuppdraget har registrerats i betalningssystemet innan obeståndsförfarandet inleds. Registreringstidpunkten skall fastställas genom betalningssystemets regler.

2. Bestämmelser om ogiltigförklarande av avtal som ingåtts eller transaktioner som påbörjats innan obeståndsförfarande inletts får inte leda till att nettningen backas.

AVSNITT III ÅTERKALLANDE AV BETALNINGSUPPDRAG

Artikel 4

Återkallande

1. Ett institut som är direktdeltagare i ett betalningssystem eller en tredje part får inte återkalla ett betalningsuppdrag gentemot de övriga direktdeltagarna i betalningssystemet efter den tidpunkt som fastställs i betalningssystemets regler. Denna bestämmelse gäller utan hinder av att obeståndsförfarande inletts.

2. Varje rätt till återbetalning som initiativtagaren till ett betalningsuppdrag kan ha skall utövas utan att påverka tillämpningen av punkt 1.

AVSNITT IV ICKE-RETROAKTIVITET OCH TILLÄMPLIG OBESTÅNDSLAGSTIFTNING

Artikel 5

Icke-retroaktivitet

Obeståndsförfarande får inte ha retroaktiv verkan på ett instituts rättigheter och skyldigheter i samband med direktdeltagande i ett EG-betalningssystem. Andra bestämmelser eller annan praxis som har retroaktiv verkan skall inte beaktas.

Artikel 6

Tillämplig obeståndslagstiftning

Vid obeståndsförfarande mot ett institut som är direktdeltagare i ett betalningssystem skall de rättigheter och skyldigheter som härrör från eller står i samband med direktdeltagandet i betalningssystemet fastställas enligt obeståndslagstiftningen i det land där betalningssystemet är beläget.

AVSNITT V SKYDD FÖR PANTHAVARENS RÄTTIGHETER GENTEMOT VERKNINGARNA AV BRISTANDE BETALNINGSFÖRMÅGA HOS PANTSÄTTAREN

Artikel 7

Skydd gentemot verkningarna av bristande betalningsförmåga

1. Rättigheterna för en panthavare i samband med skyldigheter från en deltagares sida gentemot en eller flera andra deltagare i betalningssystemet eller rättigheterna för monetära myndigheter till vilka säkerheter har pantsatts i samband med monetära operationer får inte påverkas av att obeståndsförfarande inletts mot pantsättaren. Säkerheterna skall avyttras för att sådana rättigheter som är förenade med deltagandet i betalningssystemet eller med monetära operationer skall kunna tillgodoses med företräde framför samtliga andra borgenärer.

2. Då ett institut i tredje land ställer säkerheter i en medlemsstat i samband med deltagande i ett EG-betalningssystem eller i samband med monetära operationer får panthavarens rättigheter inte påverkas av att obeståndsförfarande inletts mot institutet i det tredje landet.

AVSNITT VI SLUTBESTÄMMELSER

Artikel 8

Genomförande

1. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 31 december 1998. De skall genast underrätta kommissionen om detta.

2. Då en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.

3. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till de lagar och andra författningar som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv. Därvid skall medlemsstaterna även överlämna en förteckning över de befintliga eller nya bestämmelser som motsvarar var och en av artiklarna i detta direktiv.

Artikel 9

Rapport till Europaparlamentet och rådet

Senast tre år efter den dag som anges i artikel 8.1 skall kommissionen överlämna en rapport till Europaparlamentet och rådet om genomförandet av detta direktiv, vid behov åtföljd av förslag till ändring av detta.

Artikel 10

Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.