EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION 
Bryssel den 27.07 199S 
KOM(95) 397 slutlig 
Förslag till 
RÅDETS FÖRORDNING (EG) 
om införande av en slutgiltig antidumpningstull på import av ammoniumnitiat med 
ursprung i Ryssland 
(framlagt av kommissionen) 

1/335/95 
RÅDETS FÖRORDNING (EG) Nr... /95 
av den... 1995 
om införande av en slutgiltig antidumpningstull på import av ammoniumnitrat med 
ursprung i Ryssland 
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING 
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, 
med beaktande av rådets förordning (EG) nr 3283/94 av den 22 december 1994 om skydd mot 
dumpad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen1, ändrad 
genom förordning (EG) nr 355/952, särskilt artikel 23 i denna, i vilken det fastställs att rådets 
torordning (EEG) nr 2423/88 av den 11 juli 1988 om skydd mot dumpad eller subventionerad 
import från länder som inte är medlemmar i Europeiska ekonomiska gemenskapen3 fortsatt 
skall gälla för förfaranden som pågick den 1 september 1994 i samband med en undersökning 
som inte avslutats då förordning (EG) nr 3283/94 trädde i kraft, 
med beaktande av det förslag som kommissionen lagt fram efter samråd med Rådgivande 
kommittén, och 
med beaktande av följande: 
1 EGT nr L 349, 31.12.1994, s. 1. 
2 EGT nr L 41, 23.2.1995, s. 2. 
3 EGT nr L 209, 2.8.1988, s. 1. 
4 EGT nr L 66, 10.3.1994, s. 10. 
? A. FÖRFARANDE 
I juni 1994 offentliggjorde kommissionen ett meddelande i Europeiska 
gemenskapernas officiella tidning1 om att ett antidumpningsförfarande skulle påbörjas 
avseende import till gemenskapen av ammoniumnitrat med ursprung i Litauen och 
Ryssland samt inledde en undersökning. 
Antidumpningsåtgärder som rör import till Förenade kungariket av ammoniumnitrat 
med ursprung i Litauen och i Ryssland har till följd av ett regionalt antidumpnings­
förfarande varit i kraft sedan maj 19946. Dessa utgörs av åtaganden som godtagits och 
som begränsar exporten till Förenade kungariket till 100 000 ton per år från respektive 
land. 
3. Förfarandet påbörjades till följd av ett klagomål som framförts av sammanslutningen 
av europeiska tillverkare av gödningsmedel (EFMA) i egenskap av företrädare för 
producenter vars sammanlagda produktion av ammoniumnitrat påstods utgöra en 
betydande andel av gemenskapens tillverkning. 
4. Klagomålet innehöll bevis om att denna produkt med ursprung i Litauen och i 
Rysslande dumpades och att dumpningen orsakade väsentlig skada och klagomålet 
ansågs vara tillräckligt befogat för att ett förfarande skulle inledas. 
5. Kommissionen meddelade officiellt de producenter, exportörer och importörer som 
den visste var berörda, de exporterande ländernas företrädare samt den klagande och 
gav de direkt berörda parterna tillfälle att skriftligen ge sina synpunkter och begära att 
bli hörda. 
6. Den lituaiske exportören, några ryska exportörer, vissa importörer och alla klagande 
producenter gav skriftligen sina synpunkter. Ett flertal parter, inbegripet de lituaiska 
och c*v ryska myndigheterna, begärde att få bli hörda. Dessa krav blev til! fullo 
tillmötesgångna. Även sammanslutningen av europeiska importörer av gödningsmedel 
(EFIA) lämnade även skriftligen sina synpunkter och blev hörd. 
s EGT nr C 158, 9.6.1994, s. 3 
"EGT nr L 129, 21.5.1994, s. 24. 
7. Kommissionen skickade frågeformulär till de parter som den visste var berörda och tog 
emot detaljerade svar från de klagande gemenskapsproducenterna, den ende 
producenten och exportören i Litauen och några importörer i gemenskapen. 
Kommissionen fick även ett detaljerat svar från en gemenskapsproducent som inte var 
part i klagomålet. Ofullständiga svar togs emot från vissa producenter i Ryssland. 
8. Kommissionen sökte och kontrollerade alla upplysningar som den ansåg vara 
nödvändiga i syfte att fastställa dumpning och skada, och utförde inspektioner vid 
följande företag: 
a) Klagande gemenskapsproducenter: 
Grande Paroisse S.A., Paris-La-Défense, Frankrike 
Hydro-Agri-France S.A., Neuilly-sur-Seine, Frankrike 
Hydro-Agri (UK) Ltd., Immingham, UK 
Hydro-Agri, Sluiskil B.V., Nederländerna 
b) Oberoende importörer i gemenskapen: 
Noortrade GmbH, Viernheim, Tyskland 
Schweizerhall Fertilizer GmbH, Hamburg, Tyskland 
Unifert France SA, Sète, Frankrike 
Conagra Resources Europe Ltd, Tiverton, Devon, UK 
c) Producent i jämförelseland: 
Zaklady Azotawe "Pulawy", Pulawy, Polen 
9. Dumpningsundersökningen varade under perioden 1 april 1993-31 mars 1994 
(undersökningsperioden) 
10. Kommissionen delgav alla berörda parter sina preliminära undersökningsresultat. Flera 
parter yttrade sig skriftligen över dessa. Några begärde att bli hörda och beviljades 
detta. 
11. Kommissionen fortsatte att söka alla upplysningar som den ansåg vara nödvändiga för 
att komma till ett definitivt resultat. Parterna informerades om de viktigaste 
omständigheter och skäl som legat till grund för förslaget att rekommendera införandet 
av slutlgiltiga antidumpningstullar. De beviljades även en tidsfrist under vilken de 
kunde yttra sig över dessa omständigheter och skäl. 
12. Parternas kommentarer togs i beaktande och kommissionens slutsatser ändrades i 
enlighet med dessa då det var befogat. 
B. PRODUKT UNDER ÖVERVÄGANDE OCH LIKADAN PRODUKT 
13. Produkten i fråga är ammoniumnitrat, som är ett gödningsmedel som tillverkas i gryn-
eller pelletform och innehåller mellan 33 och 35 % växtgödsel i form av kväve. 
14. Det ammoniumnitrat som tillverkas av gemenskapsindustrin är i fråga om fysiska och 
tekniska egenskaper en likadan produkt som det ammoniumnitrat som Ryssland och 
Litauen exporterar till gemenskapen liksom det ammoniumnitrat som tillverkas och 
säljs i Polen, som har använts som jämförelseland (Punkt 22-24). 
C. GEMENSKAPSINDUSTRI 
15. De klagande producenterna svarar för 94 % av gemenskapens tillverkning av 
ammoniumnitrat och utgör därför en gemenskapsindustri i enlighet med artikel 4.5 i 
förordning 2423/88. 
16. EFIA som företräder gemenskapsimportörerna ansåg att Hydro Fertilizers Ltd (UK) 
borde uteslutas från gemenskapsindustrin eftersom det påstods importera 
ammoniumnitrat från Ryssland och Litauen genom Fertrachem UK som är ett beroende 
bolag. Det fastställdes emellertid att Fertrachem inte gjorde någon sådan import under 
undersökningsperioden. Det ansågs även att BASF, en annan klagande producent, 
borde uteslutas på samma grunder, eftersom bolaget påstods importera ryskt och 
litauiskt ammoniumnitrat till gemenskapen genom ett beroende bolag, Kali (UK.) Ltd. 
Det fastställdes att Kali (UK) Ltd. faktiskt importerade ammoniumnitrat från Litauen 
och Ryssland under undersökningsperioden, men under denna period varken direkt 
eller genom dotterbolag var beroende av BASF och vad beträffar uppköp av 
ammoniumnitrat inte hade något avtal med något bolag beroende av BASF. 
Det finns därför inte någon anledning att överväga uteslutning Iran 
gemenskapsindustrin av vare sig Hydro Fertilizers Ltd (UK) eller BASF. 
D. DUMPNING 
a) Normalvärde 
I. Urval av jämförelseland 
17. Eftersom de båda exportländerna i fråga är länder utan marknadsekonomi baserades 
normalvärdet på priser respektive kostnader i ett jämförelseland i enlighet med artikel 
2.5 i förordning 2423/88. 
A. Den klagandes förslag: Ungern 
18. Den klagande ansåg att Ungern, som hade använts i det regionala brittiska fallet (se 
punkt 2), skulle vara ett lämpligt jämförelseland för denna undersökning. Kontakter 
togs med Nitrogenmuvek, Varpalota, Ungern. Kommissionen hade inte tillgång till 
några uppgifter om den andra ungerska tillverkaren. 
Nitrogenmuvek besvarade kommissionens frågeformulär. På grundval av detta svar 
framkom det att Nitrogenmuveks inhemska försäljning under undersökningsperioden 
var betydande i jämförelse med importen till gemenskapen från Ryssland och Litauen. 
80 % av den inhemska försäljningen förpackades i säckar. Den ungerska tillverkaren 
använder inhemsk eller importerad gas inköpt till marknadspriser. 
19. Nitrogenmuvek svarade emellertid inte på kommissionens begäran att få göra ett 
kontrollbesök. Under dessa förhållanden framstod det inte som möjligt att fastställa ett 
tillförlitligt normalvärde baserat på tillgängliga ungerska uppgifter. Förutom att det 
endast finns två inhemska tillverkare av ammoniumnitrat i Ungern, begränsas 
dessutom importen genom en 15-procentig importtull och sedan 1993 av en årlig 
importkvot tor CIS-länder om 50.000 ton ammoniumnitrat jämte kalciumammonium-
nitrat. Konkurrensen är således ganska begränsad. På grund av detta är Ungern inte ett 
lämpligt jämförelseland. 
B. Andra länder 
20. Kommissionen skrev även till alla kända tillverkare av ammoniumnitrat i Australien, 
Bulgarien, Kanada, Egypten, Mexiko, Polen, Turkiet och USA. Dessutom föreslog 
EFIA Algeriet och Rumänien som jämförelseländer och kommissionen tillskrev de 
tillverkare som var kända i dessa länder. 
Följande tillverkare samarbetade och svarade på kommissionens frågeformulär: 
Abu Qur Fertilizers Co, Alexandria, Egypten 
Zaklady Azotawe "Pulawy", Pulawy, Polen 
i) Egypten 
21. Under undersökningsperioden översteg den inhemska försäljningsvolymen av 
ammoniumnitrat i Egypten den sammanlagda volymen av import till gemenskapen från 
Ryssland och Litauen. Inhemsk försäljning förpackades till 100 % i säckar, liksom den 
ryska och litauiska exporten. 
Trots att det finns tre inhemska tillverkare och inte några formella importbegränsningar 
har dock den 30-procentiga tullavgiften på import av ammoniumnitrat till Egypten fört 
till en situation där det inte finns utrymme för någon import. På den marknaden finns 
således endast en begränsad konkurrens. 
ii) Polen 
)T Under undersökningsperioden var Pulawys inhemska försäljning av ammoniumnitrat 
nästan lika stor som den sammanlagda volymen av import till gemenskapen från 
Ryssiand och Litauen. Den produkt som tillverkas av Pulawy är i pelletform. 100 % av 
den inhemska försäljningen förpackas i säckar. Pulawy använder sig av gas som 
importeras från Ryssland till marknadspriser uttryckta i hårdvaluta. 
Det finns fyra inhemska tillverkare av ammoniumnitrat. Under undersökningsperioden 
förelåg inga importbegränsningar och importens marknadsandel var 18.2 %. 
Polen ansågs därför utgöra en öppen och konkurrenskraftig marknad för 
ammoniumnitrat. 
C. Val av jämförelseland 
23. Ungern kan inte väljas som jämförelseland med hänsyn till de slutsatser som dragits i 
punkt 19. 
I fråga om de övriga länder vars tillverkare i tillräckligt hög grad samarbetat med 
kommissionen, förelåg, trots att de inhemska samarbetsföretagens försäljningsvolym 
både i Egypten och i Polen är betydande i förhållande till importvolymen från Ryssland 
och Litauen och att tillgången till råvaror är jämförbar, den åsikten att den polska 
marknadens större öppenhet mer lämpar sig vid valet av jämförelseland i denna 
undersökning och Polen valdes därför. 
II. Fastställande av normalvärde 
24. På grundval av de faktorer som anges i punkt 22, kan Pulawys inhemska försäljning 
anses vara representativ. 
Det vägda genomsnittet av den polska tillverkarens inhemska försäljningspris till 
oberoende kunder befanns under undersökningen vara lönsamt i det att det täckte alla 
uppkomna kostnader, vilka i det här fallet var representativa för en normal kostnads­
struktur i bolag som arbetar under marknadsekonomiska förhållanden. 
25. EFMA ansåg att det inhemska pris på vilket normalvärdet grundades inte var korrekt, 
eftersom det var lägre än den rapporterade prisnivån på den polska marknaden. LFMA 
ansåg dessutom att det inhemska pris som normalvärdet indikerade inte skulle täcka 
produktionskostnaderna i Polen. EFMA lämnade en del material till stöd för dessa 
påståenden. 
26. Ytterligare kontakt togs med den ifrågavarande polska tillverkaren i syfte att klargöra 
pris- och kostnadsförhållandena i Polen. De relevanta uppgifter som bolaget lämnade 
hade till största delen redan kontrollerats av kommissionen. 
27. Det polska bolaget klargjorde förhållandena och lämnade bevis till stöd för att de 
prisuppgifter som EFMA hänvisade till baserades på standardiserade priser från 
handlare till jordbrukare och därför låg betydligt högre än tillverkarens pris fritt fabrik 
till handlaren. Beträffande kostnaderna lämnades ytterligare bevis till stöd för de 
kostnadsuppgifter som kommissionen kontrollerat, i syfte alt påvisa att de läckte 
bolagets kostnader för denna produkt och att gas köptes in till marknadspris. 
Kommissionen kunde emellertid även få bekräftelse på att en kostnad som normalt 
skulle bäras av bolaget av misstag hade utelämnats ur bolagets egna beräkningar av 
normalvärdet. Normalvärdet höjdes därför för att återspegla det faktum att denna 
kostnad vid beräkningen av normalvärdet skulle ha inberäknats i det inhemska värdet. 
28. Efter genomgång av samtliga upplysningar är slutsatsen alt det nettopris fritt fabrik 
som lämnats av den polska tillverkaren, inbegripet den korrigering som avses i punkt 
27, var korrekt och att detta pris var lönsamt och täckte alla kostnader som bolaget 
hade i detta tillverkningsskede. 
Normalvärdet fastställdes därför på grundval av Pulaways nettopris fritt fabrik till 
kunder i Polen. 
b) Exportpris 
29. Exportpriset på ammoniumnitrat med ursprung i Ryssland och Litauen fastställdes pä 
grundval av det pris som exportörerna fick för den produkt som såldes för export till 
gemenskapen. Detta pris utgjordes av det fob-pris fritt gräns som exportören gav 
agenter eller importörer i gemenskapen. 
c) Jämförelse 
30. Jämförelsen mellan normalvärde och exportpris (båda i ledet fritt gräns) gjordes på 
grundval av ett vägt genomsnitt i samma handelsled. Vid alla transaktioner var 
exportpriset lägre än normalvärdet, vilka båda anpassats för jämförelse. Det inhemska 
prisei fritt fabrik höjdes för att täcka normalkostnaden för transport och hantering 
mellan fabriken och den polska hamnen under undersökningsperioden. Denna höjning 
beräknades på grundval av de faktiska transport- och hanteringskostnader som den 
polska tillverkaren i fråga hade samt på ytterligare upplysningar från andra operatörer i 
Polen om hanteringskostnader för andra typer av säckar. 
31. Normalvärdet och exportpriset justerades med beaktande av vissa 
försäljningskostnader i enlighet med artikel 2.10 c i förordning nr 2423/88. Kostnaden 
för de säckar som den polska tillverkaren använde för inhemsk försäljning var lägre än 
priset på de säckar som användes vid förpackning av rysk export, och normalvärdet 
och exportpriset sänktes båda för att återspegla dessa direkt förbundna 
förpackningskostnader. I fråga om litauisk export skedde, trots att normalkostnaden för 
säckar var högre än för de säckar som användes av den polska tillverkaren, en 
betydande andel av den litauiska exportförsäljningen till gemenskapen under 
undersökningsperioden i bulk, vilket inte medförde några kostnader för säckar. Den 
justering som var nödvändig gjordes därför endast i fråga om den del av exporten som 
skedde i säckar. 
De ryska myndigheterna begärde att normalvärdet skulle sänkas med hänsyn till den 
lägre kostnaden för transport av gas till ryska anläggningar i förhållande till den polska 
fabriken. I detta avseende kan det noteras att inga exakta uppgifter har lämnats om de 
avstånd det är fråga om och att kostnaderna och priserna för gas och distribution av gas 
i Ryssland inte är fastställda på marknadsbasis. Under alla omständigheter skall sädana 
krav pä sänkningar av normalvärdet med hänsyn till en påstådd naturlig 
konkurrensfördel ges en övergripande bedömning. Även om det skulle konstateras att 
de ryska tillverkarna hade en fördel gentemot den polska tillverkaren i fråga om närhet 
till gasförsörjning, skulle denna fördel dock utjämnas av det faktum att de befinner sig 
på ett mycket större avstånd från Östersjöhamnarna och att detta medför högre 
transportkostnader. Detta krav på justering kan därför inte godtas. 
De ryska myndigheterna krävde även att normalvärdet skull sänkas med hänsyn till att 
produktionsenheterna i Ryssland påstods vara större och mer effektiva. Vad beträffar 
detta krav har inte något bevis framlagts till stöd för att de fabriker som sålde 
ammoniumnitrat till gemenskapen under undersökningsperioden skulle vara mer 
effektiva än den polska tillverkaren. Därför tillbakavisas även detta krav. 
d) Dumpningsmarginal 
32. Dumpningsmarginalerna, uttryckta som procentsatser av cif-priset vid gemenskapens 
gräns, var 41,6 % i fråga om import med ursprung i Ryssland och 27,4 % i fråga om 
import med ursprung i Litauen. Uttryckta i ecu/ton var marginalerna 31.3 för Ryssland 
och 21 för Litauen. 
E. SKADA 
a) Marknadsanalys 
33. Undersökningsperioden avseende dumpning var i detta förfarande 1 april 1993-31 
mars 1994. I syfte att säkerställa en korrekt utvärdering av utvecklingen av de faktorer 
som rör skada, jämförs uppgifter för denna period med motsvarande perioder under 
tidigare år. För enkelhetens skull anges de ifrågavarande perioderna på följande sätt i 
texten: 
1 april 1990-31 mars 1991 "1990/91" 
1 april 1991-31 mars 1992 "1991/92" 
1 april 1992-31 mars 1993 "1992/93" 
i) Total förbrukning i gemenskapen 
34. Gemenskapens förbrukning (dvs. gemenskapsproducenternas försäljning inom 
gemenskapen plus import) sjönk från 4.76 1990/91 till 4.65 miljoner ton under 
undersökningsperioden, en sänkning med totalt 2.3 %. Förbrukningen låg under 
undersökningsperioden emellertid 3,1 % över 1992/93 års nivå, då försäljningen av 
ammoniumnitrat sjönk drastiskt till endast 4,5 miljoner ton. 
ii) Den dumpade importens volym och marknadsandel 
35. Den sammanlagda importen av ammoniumnitrat med ursprung i Ryssland och Litauen 
steg från 26.000 ton under 1990/91 till 489.000 ton under undersökningsperioden. 
Lurostat-statisliken särskiljer inte importsiffrorna för Ryssland och Litauen under 
1990/91 utan ger endast en siffra för det förutvarande Sovjetunionen. Med hänsyn till 
att det är belagt att export från bägge länderna har ägt rum under denna period, är det 
dock rimligt att, på grundval av tillgängliga uppgifter från exportörerna, fördela 50 % 
av det förutvarande Sovjetunionens exportsiffra på vardera landet. Under denna 
förutsättning ökade importen från Ryssland från 13.000 ton till 341.000 to«i, och 
importen från Litauen från 13.000 till 148.000 ton. (Under alla omständigheter skulle 
en annorlunda fördelning av importvolymerna mellan Ryssland och Litauen under 
1990/91 inte väsentligt påverka de slutsatser som dras senare i denna förordning). 
10 
36. Den sammanlagda marknadsandelen för import från Ryssland och Litauen ökade frän 
0,5 % under 1990/91 till 10,5 % under undersökningsperioden. Den ryska importens 
marknadsandel ökade från strax under 0.3 till 7,3 %. Den litauiska andelen ökade från 
strax under 0,3 till 3,2 %7. 
iii) Priser på dumpad import 
37. Det vägda genomsnittliga försäljningspriset på import från Ryssland och Litauen 
jämfördes med gemenskapsproducenternas vägda genomsnittliga försäljningspris fritt 
lager i gemenskapen, med hänsyn tagen till ett skäligt pålägg för importerat material. 
Samtliga priser jämfördes på nettobasis efter avdrag för prisnedsättningar och rabatter. 
Hänsyn togs till det faktum att en betydande del av gemenskapsproducenternas 
försäljning, särskilt på den franska marknaden, skedde i bulk, medan nästan all import 
sker i säckar. Gemenskapsindustrins pris justerades därför uppåt så att jämförelse 
skulle kunna göras. 
Vid beräkningen av det vägda genomsnittspriset på den dumpade importen beaktades 
att en viss del av den ryska produkten var av dålig kvalitet. 
Med detta beräkningssätt kunde det konstateras att den litauiska och den ryska 
importen under undersökningsperioden såldes till ett pris som låg under gemenskaps­
producenternas pris med 14.7 respektive 16.2 ecu per ton (motsvarande 12.6 och 13.9 
% av gemenskapsproducenternas pris). 
38. Undersökningen har dock visat att gemenskapsmarknaden kräver att importerade 
produkter för att sälja alltid, även under normala konkurrensförhållanden, skall 
erbjudas till ett lägre pris än den inhemska produkten. Det ryska och litauiska 
ammoniumnitratet uppfattas av jordbrukarna som varande av lägre kvalitet än 
gemenskapsprodukten, en uppfattning som stärks genom vissa gemenskapstill ve rkares 
reklam. Importörer kan dessutom inte erbjuda samma säkra försörjning som de 
inhemska tillverkarna och inte heller samma service gentemot kunderna. Merparten av 
gemenskapens tillverkning av ammoniumnitrat är dessutom i grynform, medan den 
importerade produkten från Ryssland och Litauen är i pelletform. 
7 Summan av angivna siffror går inte alltid jämnt ut på grund av avrundning. 
11 
Produkter i grynform betingar i allmänhet ett högre pris. På grundval av de uppgifter 
som framkommit i undersökningen, anses denna skillnad i kvalitet utgöra 10 ecu per 
ton. Detta grundar sig på siffran £8 per ton (10.4 ecu) som använts i det regionala 
brittiska förfarandet (se punkt 2), med en liten sänkning med hänsyn till den allmänna 
prisnedgången på marknaden under nuvarande undersökningsperiod. 
39. Med beaktande av det normala påslag som står till buds för gemenskapsproducenterna 
jämfört med import, säljs den litauiska och ryska importen till priser som ligger under 
gemenskapsprodukten med 4,7 ecu respektive 6,2 ecu per ton under 
undersökningsperioden (motsvarande 4,4 och 5,8 % under gemenskapsproducenternas 
pris). 
40. EFIA ansåg att den kvalitetsskillnad om 10 ecu per ton som medgavs för skillnaden 
mellan försäljningspriset för gemenskapsprodukten och den dumpade importen var för 
låg då den grundades på det regionala brittiska fallet. I samband med ett 
gemenskapsövergripande fall borde kvalitetsskillnaden på den andra stora marknaden, 
Frankrike, vara större mot bakgrund av att denna marknad av tradition varit skyddad 
och jordbrukarna därför varit misstänksamma mot import. Det ansågs med andra ord 
att priserna på import borde vara lägre än vad kommissionen beräknat för att upplevda 
kvalitetsskillnader skulle kunna överbryggas och importen göra en inbrytning pä 
marknaden. 
Detta argument måste tillbakavisas. I första hand då det konstaterades att priset på den 
dumpade importen var högre i Frankrike än i Förenade kungariket och att 
prisskillnaden mellan import och inhemsk produktion var lägre i Frankrike. 1 andra 
hand då den faktiska prisnivån på marknaden under undersökningsperioden var lägre 
för det gemenskapsövergripande fallet än för det regionala fallet. Med hänsyn till detta 
finns det ingen anledning att höja kvalitetsskillnaden från 10 ecu och inga andra bevis 
har framlagts som stöder en sådan höjning. 
12 
iii) Kumulering av dumpad import 
41. Vid fastställandet av den dumpade importens återverkningar pä gemenskapsindustrin 
var det nödvändigt att ställa frågan huruvida en gemensam bedömning skulle göras av 
effekterna av dumpad import från Ryssland och Litauen. 
42. Vid en första bedömning tycks ett flertal faktorer tala till förmån för en 
kumulering 
— Volymen av import med ursprung i både Ryssland och Litauen är betydande. Under 
undersökningsperioden utgjorde dessa marknadsandelar 7,3 respektive 3,2 %. 
— De fysiska egenskaperna är i stort sett likadana för ammoniumnitrat av normal kvalitet 
från båda länderna. 
— De ryska och litauiska produkterna konkurrerar med varandra i gemenskapen och med 
den likadana produkt som framställs av gemenskapsindustrin. 
— De ryska och litauiska produkterna använder sig av samma slags distributionskanaler i 
gemenskapen och försäljningspriset i gemenskapen på ammoniumnitrat av god kvalitet 
från båda länderna är i stort sett samma. 
43. I detta särskilda fall bör dock ett antal andra faktorer beaktas 
Även om den sammanlagda volymen av import från Ryssland och Litauen ökade under 
undersökningsperioden, ökade volymen av rysk import med 55 % under 
undersökningsperioden jämfört med 1992/93, medan import från Litauen sjönk med 
28 % under samma period, trots att den totala efterfrågan i gemenskapen steg med 3 %. 
Rysslands marknadsandel ökade från 4,9 till 7,3 % medan Litauens minskade från 4,6 
till 3,2 %. Från att således ha varit i stort sett lika stor under 1992/93 divergerade under 
undersökningsperioden litauisk och rysk import till den grad att den förra endast 
motsvarade ca 40 % av den ryska importen. 
13 
Även om de försäljningspriser som importörerna i gemenskapen begär för en rysk och 
litauisk produkt av normal kvalitet inte skiljer sig mycket åt så ligger priset pä den 
litauiska produkten något högre. Det genomsnittliga cif-priset vid import av den 
litauiska produkten var 89 ecu per ton under undersökningsperioden, jämfört med 75 
ecu per ton för den ryska produkten. Det genomsnittliga fob-priset vid export av 
litauiskt ammoniumnitrat låg även mycket över priset för den ryska produkten. Denna 
skillnad i genomsnittspriser förklaras av det faktum att vissa leveranser av den ryska 
produkten var av en låg kvalitet som medförde osedvanligt låga priser vid ankomst till 
gemenskapen och stärkte intrycket av att den ryska produkten var sämre och mindre 
pålitlig än litauiskt ammoniumnitrat som nästan alltid nådde gemenskapens gräns i gott 
skick. 
En särskild aspekt av detta fall utgörs även av den tidigare regionala brittiska 
undersökningen, som resulterade i åtgärder för att häva skadan på den brittiska 
marknaden. Fram till 1993 hade både rysk och litauisk export koncentrerats på 
Förenade kungariket. Under undersökningsperioden tog Förenade kungariket 
fortfarande emot den största delen av importen från Litauen till gemenskapen. Denna 
höga koncentration på Förenade kungariket innebär att Litauens marknadsandel i den 
övriga gemenskapen knappt uppgick till 2 %, jämfört med 4 % i Förenade kungariket. 
Däremot var mindre än 40 % av den ryska importen till gemenskapen ämnad för 
Förenade kungariket och Rysslands andel av den totala gemenskapsmarknaden var mer 
diversifierad än Litauens. 
14 
I den övriga gemenskapsmarknaden, med undantag av Förenade kungariket, ökade rysk 
import dramatiskt under undersökningsperioden, med en markerad förskjutning från 
den brittiska marknaden, alltmedan den litauiska importen visade en nedåtgående 
tendens. Importen till EG (förutom Förenade kungariket) från Litauen sjönk från 
33.143 ton (första kvartalet 1993) till 28.676 ton (första kvartalet 1994), en sänkning 
med 13,5 %. Under samma period ökade den ryska exporten till samma mottagare från 
22.768 ton till 105.830 ton, dvs. 364 %. 
Sammanfattning 
44. Mot bakgrund av att importen från Ryssland och Litauen utvecklats på olika sätt vad 
beträffar sammanlagd volym och marknadsandelar i gemenskapen och med hänsyn till 
att den koncentrerats i hög grad på den brittiska marknaden samt att den skiljer sig i 
fråga om pris, är det med beaktande av konkurrensvillkoren mellan de båda länderna 
inte lämpligt att i detta fall tillämpa kumulering. 
b) Gemenskapsindustrins situation 
i) Tillverkning 
45. Gemenskapsindustrins tillverkning av ammoniumnitrat sjönk från 4,68 miljoner ton 
under 1990/91 till 3,69 miljoner under undersökningsperioden, en sänkning med 21 %. 
Tillverkningen under undersökningsperioden låg dock 6,7 % över 1992/993-års nivå, 
då den föll till 3,46 miljoner ton. 
ii) Kapacitetsutnyttjande 
46. Gemenskapsindustrins produktionskapacitet sjönk från 9,12 miljoner ton under 
1990/91 till 8,58 miljoner ton under undersökningsperioden, en sänkning med 6 %. 
Under samma period sjönk kapacitetsutnyttjandet från 51 till 43 %. 
iii) Läger 
47. Gemenskapsindustrins lager sjönk från 363.000 ton vid slutet av 1990/91 till 201.000 
ton vid slutet av undersökningsperioden. 
15 
iv) Försäljning inom gemenskapen 
48. Mellan 1990/91 och 1992/93 sjönk gemenskapsindustrins försäljning inom 
gemenskapen från 3,85 till 3,16 miljoner ton. Även om försäljningen steg till 3,40 
miljoner ton under undersökningsperioden låg volymen ändå 12% under 1990/91-års 
nivå. 
v) Marknadsandel 
49. Gemenskapsindustrins andel av den gemensamma marknaden sjönk från 81 % under 
1990/91 till 69 % under 1992/93, för att efter undersökningsperioden öka något till 73 
%. 
vi) Priser 
50. Gemenskapsindustrins vägda genomsnittliga nettoförsäljningspris sjönk från 145,4 ecu 
per ton under 1990/91 till 117,1 ecu per ton under 1992/93 och sjönk under 
undersökningsperioden sedan ytterligare till 106,9 ecu per ton. Priserna under 
undersökningsperioden låg därför 26,5 % under 1990/91 års nivå. 
vii) Lönsamhet 
51. Gemenskapsindustrin gjorde en vinst i vägt genomsnitt om 15,6 % av försäljningen 
under 1990/91. Under 1992/93 hade denna omvandlats till en förlust om 2,7 % och 
under undersökningsperioden förvärrades denna förlust till 6,8 % av försäljningen. 
viii) Sysselsättning 
52. Antalet personer som var direkt anställda av gemenskapsindustrin inom sektorn lör 
ammoiiiumnitrat sjönk från 2.444 under 1990/91 till 1.810 under 
undersökningsperioden, en förlust av 634 arbetstillfällen och en sänkning med 26 %. I 
detta hänseende sjönk sysselsättningen i linje med produktionen som sjönk med lite 
mer än 21 %. 
16 
c) Sammanfattning 
53. Det är uppenbart att situationen för gemenskapsindustrin har förvärrats mellan 1990/91 
och undersökningsperiodens slut. Merparten av de viktigaste indikatorerna har 
utvecklats i negativ riktning. 
Under denna period sjönk både produktion, kapacitetsutnyttjande, inhemsk försäljning 
och marknadsandelar, medan priserna sjönk med 26 % och industrins finansresultat 
rasade från en god vinst under 1990/91 till en allvarlig förlust under undersöknings­
perioden. 
Även om gemenskapsindustrins produktion och försäljningsvolym jämfört med 
1992/93 förbättrades under undersökningsperioden, återspeglade detta i lika hög grad 
en allmän ökning av den totala efterfrågan som en eventuell förbättad förmåga att göra 
en inbrytning på marknaden, eftersom gemenskapsindustrins marknadsandel endast 
ökade med 4 procentenheter medan försäljningsvolymen ökade med nästan 8 %. 
Industrin var samtidigt tvungen att sänka priserna ytterligare under 
undersökningsperioden och led en allvarligare förlust än under 1992/93. 
Den kombinerade effekten av sjunkande försäljningsvolym och sänkt prisnivå 
medförde dessutom att gemenskapsindustrins omsättning av ammoniumnitrat under 
undersökningsperioden föll till endast 65 % av 1990/91 års nivå. 
54. Med hänsyn till ovan angivna omständigheter kan det sammanfattningsvis konstateras 
att gemenskapsindustrin har orsakats väsentlig skada. 
17 
SV/O 1/95/03350000.POO ( I IN) 
/ 
F. ORSAKSSAMMANHANG 
a) Skada orsakad av dumpad import med ursprung i Ryssland 
i) Försäljning 
55. Mellan 1990/91 och undersökningsperioden sjönk gemenskapsindustrins försäljning 
med 452.000 ton medan volymen av import från Ryssland ökade med 328.000 ton. 
Även om en liten del av den ryska importen bestod av produkter av dålig kvalitet som 
endast kunde säljas billigt för användning i lösningar, står det klart att den största delen 
av gemenskapsindustrins förlust av inhemsk försäljning kan hänföras till den dumpade 
importen från Ryssland som trädde i dess ställe. 
ii) Marknadsandel 
56. Mellan 1990/91 och undersökningsperioden ökade marknadsandelen för den dumpade 
importen från Ryssland från 0,3 % till 7,3 %. Under denna period minskade 
gemenskapsindustrins marknadsandel med åtta procentenheter från 81 % till 73 %. 
57. Gemenskapsindustrins marknadsandel förbättrades från 69 % till 73 % mellan 1992/93 
och undersökningsperioden, men denna förbättring uppnåddes på bekostnad av import 
frän andra källor (inbegripet Litauen), som sjönk med sju procentenheter tillbaka till 
1990/91 års nivå. Den ryska importens marknadsandel fortsatte att öka mellan 1992/93 
och undersökningsperioden. Under dessa förhållanden står det klart att den nedgång 
som drabbade gemenskapsindustrin mellan 1990/91 och undersökningsperioden 
huvudsakligen berodde på att den dumpade importen från Ryssland ökade. 
iii) Tillverkning 
58. Tillverkningen av ammoniumnitrat sjönk med nästan 1 miljon ton mellan 1990/91 och 
undersökningsperioden. Ökningen med 328.000 ton av den dumpade importen från 
Ryssland bidrog till stor del till denna produktionssänkning, och i motsvarande mån till 
det minskade kapacitetsutnyttjandet, även med beaktande av den andel produkter av 
dålig kvalitet som avses i punkt 56. 
SV/01/95/03350000.P00 (EN) 
/ 
iv) Priser och lönsamhet 
59. Mellan 1990/91 och undersökningsperioden sjönk gemenskapsindustrins 
genomsnittliga nettoförsäljningspris från 145 till 107 ecu per ton. Samtidigt ökade 
volymen av dumpad import från Ryssland med 328.000 ton och ersatte en motsvarande 
volym av gemenskapstillverkarnas försäljning. Efter 1990/91 erbjöds denna dumpade 
import till priser som, även med beaktande av kvalitetsskillnaden mellan den 
gemenskapstill verkade och den importerade produkten, genomgående låg betydligt 
under gemenskapsindustrins tillverkningskostnad. 
Vid undersökningen har det på grundval av dokumenterad bevisning kunnat 
konstateras att många kunder enbart på grund av prisaspekten har övergivit 
gemenskapsprodukten till förmån för den ryska importen. 
60. Det kan därför slutligen konstateras att gemenskapsproducenterna har varit tvungna att 
sänka sina priser långt under kostnadsnivån för att kunna behålla en viss 
försäljningsnivå gentemot de låga priserna på den dumpade importen från Ryssland. 
Det obetydligt lägre pris som den ryska importen betingat under 
undersökningsperioden, såsom tidigare angivits i punkt 39, återspeglar därför, efter en 
justering i fråga om kvalitet, endast i vilken omfattning gemenskapsinduslrin i 
konkurrenssyfte varit tvungen att sänka sina priser, dvs. en nivå där priserna låg nästan 
7 % under kostnaderna. 
Den dumpade importen från Ryssland har därför uppenbarligen varit en avgörande 
orsak till gemenskapsindustrins prisfall och har på så sätt spelat en viktig roll för att 
vinst har övergått till betydande förlust. 
d) Skada orsakad av dumpad import från Litauen 
i) Försäljning 
61. Mellan 1990/91 och undersökningsperioden sjönk gemenskapsindustrins försäljning 
med 452.000 ton medan volymen av import från Litauen ökade med 135.000 ton. 
Gemenskapsindustrins minskade inhemska försäljning tycks därför ha ett visst 
samband med den dumpade importen från Litauen, även om gemenskapsindustrins 
försäljning under undersökningsperioden ökade med 287.000 ton jämfört med 1992/93, 
19 
medan importen av den litauiska produkten minskade med 58.000 ton. De totala åter­
verkningarna av den litauiska importen verkar därför att ha varit ganska begränsade. 
ii) Marknadsandel 
62. Mellan 1990/91 och undersökningsperioden ökade marknadsandelen för den dumpade 
importen från Litauen från 0,3 % till 3,2 %. Under denna period minskade, som 
tidigare angivits, gemenskapsindustrins marknadsandel med åtta procentenheter frän 
81 % till 73%. 
63. Under dessa förhållanden står det klart att den nedgång i marknadsandelar som 
drabbade gemenskapsindustrin delvis står i samband med ökningen av dumpad import 
från Litauen. Det bör dock påpekas att Litauens marknadsandel mellan 1992/93 och 
undersökningsperioden minskade från 4.6 till 3,2 %. Sammantaget kan det därför 
konstateras att Litauen inte på betydande sätt har bidragit till gemenskapsindustrins 
minskade marknadsandel. 
iii) Tillverkning 
64. Tillverkningen av ammoniumnitrat sjönk med nästan 1 miljon ton mellan 1990/91 och 
undersökningsperioden. Ökningen med 135.000 ton av den dumpade importen har 
förmodligen endast bidragit obetydligt till denna produktionssänkning, liksom till det 
minskade kapacitetsutnyttjandet. Under undersökningsperioden ökade gemenskapens 
tillverkning med 232.000 ton och den litauiska importen sjönk med 58.000 ton. 
iv) Priser och lönsamhet 
65. Priset på den litauiska importen ligger över priset på rysk import och det verkar som 
om den litauiska importen endast har ersatt en begränsad volym av gemenskapens 
tillverkning. Gemenskapsproducenternas försäljningspriser föll dessutom med 9 % 
under undersökningsperioden samtidigt som importen av den litauiska produkten sjönk 
med 28 % och cif-priset på denna steg med 9 %. 
66. Med hänsyn till detta kan det konstateras att import från Litauen inte i någon betydande 
grad har påverkat gemenskapsproducenternas priser och lönsamhet. 
20 
c) Skada orsakad av andra faktorer 
i) Import från andra källor 
67. Mellan 1990/91 och undersökningsperioden sjönk importvolymen från andra länder än 
Ryssland och Litauen från 629.000 till 537.000 ton, en sänkning med 92.000 ton, 
motsvarande 15 %. Under denna period minskade marknadsandelen för denna import, 
som huvudsakligen har sitt ursprung i Östeuropa och Nordafrika, från 13,2 till i 1,6 %. 
Denna import såldes dessutom till priser som genomgående låg högre än priserna på 
import från Ryssland respektive Litauen även om den inte låg på samma prisnivå som 
gemenskapens produktion. 
68. Under dessa förhållanden kan det konstateras att importen från andra källor under 
undersökningsperioden inte på något betydande sätt har bidragit till den skada som 
orsakats gemenskapsindustrin. 
ii) En nedgång i den totala efterfrågan 
69. Den sammanlagda förbrukningen av ammoniumnitrat i EG minskade med 109.000 ton 
mellan 1990/91 och undersökningsperioden. Under samma period minskade 
gemenskapsindustrins försäljning med 452.000 ton, medan importen från Ryssland och 
Litauen ökade med 463.000 ton. Med hänsyn till detta kan det konstateras att 
nedgången i den totala efterfrågan inom gemenskapen endast marginellt har påverkat 
gemenskapsindustrins minskade försäljning. 
iii) Gemenskapsproducenternas strategi 
70. Eftersom gemenskapsindustrins tillverkningsvolym sjönk med 1 miljon ton mellan 
1990/91 och undersökningsperioden medan den dumpade importen ökade med 
463.000 ton, är det uppenbart att andra faktorer måste ha bidragit till den minskade 
produktionen och det minskade kapacitetsutnyttjande samt den minskade sysselsättning 
som följer av detta. Undersökningen har påvisat att två faktorer har legat till grund för 
den återstående produktionsnedgången. 
21 
i) Gemenskapsindustrins minskade lager (se punkt 47). 
ii) Gemenskapsproducenternas minskade användning av ammoniumnitrat för inhemsk 
förbrukning, huvudsakligen för iblandning i sammansatta gödningsmedel. 
Det står klart att dessa båda faktorer har varit av avgörande betydelse för nedgången i 
gemenskapsindustrins tillverkning. 
71. Vid undersökningen har det även kunnat konstateras att gemenskapsindustrin mellan 
1990/91 och undersökningsperioden har bibehållit en tillverkningsnivå som 
överskrider marknadsbehovet. Visserligen kan en del av den deklarerade kapaciteten 
för ammoniumnitrat vid vissa fabriker även användas för tillverkning av andra 
kväveprodukter och har den sammanlagda kapaciteten minskat med 6 %, men det är 
trots detta uppenbart att gemenskapsindustrins kapacitetet rent generellt klart 
överskrider marknadsbehovet i gemenskapen, även i frånvaro av den dumpade 
importen från Ryssland och Litauen. Detta förhållande tycks ha bidragit ii 11 att 
vidmakthålla en onödigt hög nivå för fasta kostnader för denna produkt. 
d) Sammanfattning 
72. De övriga faktorer som angivits ovan (punkt 67-71) har spelat en viss roll för 
gemenskapsindustrins nedgång i fråga om produktion, kapacitetsutnyttjande och 
sysselsättning, och bibehållandet av en onödigt hög kapacitetsnivå kan ha bidragit till 
högre tillverkningskostnader än nödvändigt och därför påverkat vinsten i en negativ 
riktning. Inte desto mindre bör det noteras att gemenskapsindustrin mellan 1990/91 och 
undersökningsperioden inte förmådde konkurrera med den dumpade importen trots att 
den lyckades sänka sin genomsnittliga tillverkningskostnad från 126 till 115 ecu per 
ton. 
73. Den dumpade importen från Litauen har i viss mån påverkat gemenskapsindustrins 
försäljning och marknadsandel och har spelat en viss roll för nedgången i produktion 
och kapacitetsutnyttjande (punkt 61-66). Med hänsyn till den litauiska importens 
obetydliga volym och dess kraftiga minskning under undersökningsperioden måste den 
dock anses ha orsakat mycket liten skada för gemenskapsindustrin i sin helhet. Den 
litauiska importen har, som tidigare påpekats, endast lyckats göra en avsevärd 
22 
inbrytning på den brittiska marknaden, där regionala antidumpningsåtgärdcr mot 
litauisk ammoniumnitrat förblir i kraft. 
74. Den dumpade importen från Ryssland har vållat den återstående skada som utgör en av 
de viktigaste anledningarna till nedgången i försäljning och marknadsandelar och, utan 
tvivel, den allra viktigaste anledningen till att gemenskapsindustrins priser och vinster 
har rasat. Den ryska importen har även i betydande grad påverkat produktionen och 
kapacitetsutnyttjandet och dessutom sysselsättningen (punkt 55-60). 
Gemenskapsindustrin har i sin helhet känt av verkningarna av den ryska importen, 
eftersom den i hög grad brutit sig in på marknaden och ökat inom hela gemenskapen. 
75. Sammanfattningsvis kan det konstateras att en viss del av den skada som orsakats 
gemenskapsindustrin härrör från andra faktorer än den dumpade importen. Den lilla del 
av skadan som kan tillskrivas den dumpade importen från Litauen kan inte anses vara 
väsentlig. Med hänsyn till allvaret av den totala skada som orsakats i detta fall, måste 
det konstateraa att den återstående skada som enbart den dumpade importen frän 
Ryssland har orsakat är väsentlig. 
G. GEMENSKAPENS INTRESSE 
1. Allmänt 
76. Vid bedömningen av huruvida gemenskapens intresse kräver att 
antidumpningsåtgärder vidtas, beaktas särskilt behovet av att avlägsna den 
snedvridning som orsakas av dumpning och behovet av att återställa en effektiv 
konkurrens. 
2. Konsekvenser för gemenskapsindustrin 
77. Vad beträffar detta förfarande kan, om inte några åtgärder vidtas för att korrigera 
verkningarna av den dumpade importen, en eller flera gemenskapsproducenter tvingas 
att lägga ned anläggningar och eventuellt att avveckla sin verksamhet totalt, särskilt 
med hänsyn till Rysslands stora överskottskapacitet samt de dumpningsmetoder som 
påvisats under undersökningsperioden. Detta skulle leda till en avsevärd minskning av 
sysselsättningen i gemenskapen och minska konkurrensen på marknaden. 
23 
78. EFIA ansåg att det inte förelåg någon stor överskottskapacitet för ammoniumnitrat i 
Ryssland. Detta antagande motsägs emellertid av svaren från de samarbetande 
exportörerna, som sinsemellan visade på en outnyttjad kapacitet om mer än 1 miljon 
ton under undersökningsperioden, vilken dessutom endast motsvarar en liten del av 
ammoniumnitrattillverkningen i Ryssland. En oberoende studie som publicerades i 
januari 1995 kom till den slutsatsen att Ryssland hade en överskottskapacitet om 5 
miljoner ton ammoniumnitrat. 
3. Återverkningar på användarna 
79. Det är ett faktum att jordbrukarna i gemenskapen på kort sikt har dragit nytta av den 
dumpade importens låga pris. Man måste emellertid betänka att gödningsmedel endast 
utgör 12 % av kostnaderna för jordbrukarnas sammanlagda produktionsmedel i 
gemenskapen, och priset på konstgödsel har fallit mycket under de senaste åren. 
Det är därför inte sannolikt att jordbrukarnas budget i betydande grad skulle påverkas 
av eventuella prisjusteringar till följd av antidumpningsåtgärder, särskilt med hänsyn 
till att de åtgärder som krävs för att förhindra skadlig dumpning är av relativt lindrig 
art, och i detta fall finns det på det hela taget inte någon fullgod anledning att neka 
gemenskapsproducenterna ett legitimt skydd. 
4. Återverkningar på handeln med Ryssland 
80. Vid bedömningen av gemenskapens intresse och vid utformandet av förslag i detta 
ärende skall vederbörlig hänsyn tas till den förpliktelse som gemenskapen förklarat sig 
ha att uppmuntra handeln med Ryssland i syfte att underlätta landets övergäng till 
marknadsekonomi. 
5. Sammanfattning 
81. Sammanfattningsvis kan det i detta fall konstateras att antidumpningsåtgärder ligger i 
gemenskapens intresse. Vid beaktandet av de åtgärder som skall vidtas bör trots det 
full hänsyn tas till de argument som framförs i punkt 80. 
24 
H. SAMMANFATTNING 
1. Avslutande av det gemenskapsövergripande förfarandet i fråga om Litauen 
82. Då slutsatsen dragits att den litauiska importen inte har orsakat gemenskapsindustrin 
väsentlig skada, har förfarandet i fråga om Litauen avslutats genom kommissionens 
beslut 95/.../EG8. 
2. Pågående åtgärder för den brittiska marknaden 
83. Vid den föreliggande gemenskapsövergripande undersökningen om ammoniumnitrat 
från Litauen och Ryssland har det kunnat konstateras att det i fråga om Ryssland är 
påkallat att vidta antidumpningsåtgärder. Det bör samtidigt noteras att 
antidumpningsåtgärder sedan maj 1994 även har varit i kraft för import av ryskt och 
litauiskt ammoniumnitrat till Förenade kungariket, till följd av det regionala fall som 
anges i punkt 2. 
Dessa åtgärder har vidtagits i form av kvantitativa åtaganden som begränsar den årliga 
ryska och litauiska importen till Förenade kungariket till 100.000 ton för vardera 
landet. 
84. Vad beträffar import från Ryssland lämnar den regionala åtgärden inte tillräckligt 
skydd för gemenskapsindustrin i sin helhet, eftersom 60 % av gemenskapsimporten av 
ammoniumnitrat från Ryssland under undersökningsperioden gick till andra 
medlemsstater än Förenade kungariket. Volymmässigt motsvarade detta mer än 
200.000 ton och visade på en stark ökning jämfört med 1992/93. 
Det bör även noteras att andra medlemsstater än Förenade kungariket under denna 
period svarade för 55 % av gemenskapens tillverkning och 60 % av efterfrågan, och att 
de ifrågavarande tillverkarna drabbades av en större nedgång i priser och lönsamhet än 
de brittiska tillverkarna. 
EGT nr L , s. .. 
25 
3. Slutgiltiga åtgärder på gemenskapsnivå avseende import från Ryssland 
85. Antidumpningsåtgärder på gemenskapsnivå är sålunda berättigade avseende import 
från Ryssland. Det är därför uppenbart att de brittiska regionala åtgärderna avseende 
denna import bör avskaffas, då Förenade kungariket annars skulle komma i åtnjutande 
av två olika skyddsåtgärder samtidigt. 
Det regionala brittiska förfarandet avseende import av ammoniumnitrat med ursprung i 
Ryssland har därför avslutats genom kommissionens beslut 95/.../EG9. 
86. Ett flertal parter ansåg att priserna på ammoniumnitrat i gemenskapen, och som en 
följd av detta gemenskapsproducenternas situation, hade förbättrats efter det att denna 
undersökningsperiod avslutats. De anser att denna förbättring gör skyddsåtgärder 
onödiga, och att detta bör beaktas. 
Trots att den inte omfattats av en formell undersökning, verkar det som om marknaden 
för ammoniumnitrat, liksom marknaden för kvävegödselmedel i sin helhet, har 
förbättrats efter det att denna undersökningsperiod avslutats. Detta innebär emellertid 
inte på något sätt att det inte föreligger något behov av att råda bot på skadlig 
dumpning, men denna situation bör beaktas då arten av åtgärd föreslås. 
4. Åtgärdens art 
87. Slutsatsen är att en definitiv antidumpningsåtgärd avseende import av ammoniumnitrat 
med ursprung i Ryssland bör införas i form av en rörlig tull. Fördelen med detta skulle 
vara att exportpriserna höjs till en nivå där skadlig dumpning sätts ur spel utan att 
samtidigt ytterligare börda läggs på de exportörer som sedermera har höjt 
exportpriserna till eller över en nivå där skada inte orsakas. 
Denna metod är bäst lämpad för att samtidigt beakta både behovet av att sätta stopp för 
skadlig dumpning och synpunkterna i punkterna 80 och 86. 
* BGTnrL..., s. .. 
26 
88. EFIA oroade sig för att en tull på minimipriset skulle kunna försvåra exportörernas 
försäljning i gemenskapen ifall marknadspriserna sjönk eller kursen på US-dollarn 
ändrades. För att motverka en sådan eventualitet noterar rådet att kommissionen skulle 
vara beredd att överväga inledandet av en snabb översyn av åtgärden, om tillräckliga 
bevis lämnades till grund för detta, även inom ett år efter det att åtgärden infördes. 
5. Tullsats 
a) Riktpris för gemenskapsindustrin 
89. I syfte att fastställa hur mycket priset på den dumpade importen behöver höjas för att 
avlägsna skadan för gemenskapsindustrin har det vägda genomsnittet per ton av 
gemenskapsindustrins produktionskostnad för ammoniumnitrat i säckar beräknats och 
en vinst om 5,5 % lagts till för att uppnå ett riktpris där skadan avlägsnas. 
En vinst om 5 % av kostnaden har nyligen tillämpats i antidumpningsärenden rörande 
karbamid- och UAN-lösningar och ansågs därför utgöra en skälig vinstmarginal för 
kvävegödningsmedel i antidumpningsförfaranden. 
90. EFMA ansåg att det vinstmål om 10 % av kostnaden, som användes i det regionala 
brittiska ärendet, skulle vara en rimligare vinstnivå. 
91. Den vinstmarginal som användes i det regionala förfarandet tillämpades inte på den 
brittiska industrins faktiska produktionskostnad, men på kostnaderna som justerats sä 
att de inte inbegrep verkningarna av andra faktorer än den dumpade importen. Den 
brittiska industrin svarar ändå för en mindre del av gemenskapens tillverkning av 
ammoniumnitrat och har lägre kostnader än de övriga gemenskapsproducenterna. Den 
brittiska industrins kostnadsstruktur tycks vara utformad så att det är rimligt att 
förvänta en högre vinstnivå under normala marknadsförhållanden, vilket inte är fallet 
för gemenskapsindustrin i sin helhet. Det har dessutom fastställts att 
gemenskapsindustrins fasta kostnader är något uppdrivna genom bibehållandet av en 
överkapacitet (se punkt 71). EFMA påstod även att det vore lämpligare att använda ett 
högre vinsttal eftersom vissa kostnader i samband med ammoniumnitrat inte uppstår 
vid tillverkningen av karbamid- och UAN-lösningar. EFMA lämnade emellertid inte 
tillräcklig bevisning till stöd för detta påstående. Med hänsyn till dessa faktorer och 
27 
efter en grundlig genomgång av saken, är slutsatsen att 5 % av de faktiska kostnaderna 
fortfarande utgör en rimlig vinstnivå. 
92. Med tillämpning av denna vinstnivå om 5 % och med beaktande av den skillnad i 
kvalitet om 10 ecu som fastställs i punkt 38, bör priset på den dumpade importen från 
Ryssland höjas med 20,4 ecu per ton för att avlägsna skadan. 
b) Tull för att avlägsna skada 
93. Dumpningsmarginalen för ammoniumnitrat från Ryssland är 31,3 ecu per ton. 
Eftersom dumpningsmarginalen är större än den prishöjning som krävs för att avlägsna 
skadan (skademarginal) skall antidumpningstullsatsen fastställas enligt 
skademarginalen om 20,4 ecu per ton. 
c) Beräkning av minimipris för fastställande av en rörlig tull 
94. Minimipriströskeln beräknas genom att addera exportpriset (fritt gränsen) och 
skademarginalen samt kostnaderna för frakt, försäkring och handlarens marginal i syfte 
att komma fram till ett cif-pris gemenskapens gräns före tull. Antidumpningstull skall 
endast tas ut om cif-priset vid import ligger under denna nivå. 
95. För att beräkna de kostnader som uppstår mellan export och import räcker det inte med 
att ta skillnaden mellan exportpriset fritt ryska gränsen och Eurostats cif-pris, eftersom 
det genomsnittliga cif-priset för rysk import sänks på grund av en andel undermåliga 
produkter, medan exportpriset är grundat på enbart ammoniumnitrat av god kvalitet. 
Den ovan angivna skillnaden skulle innebära en undervärdering av uppkomna 
kostnader och leda till ett minimipris som inte till fullo skulle avlägsna skadan. 
I avsaknad av fullt samarbete med importörer och exportörer av ryskt ammoniumnitrat, 
bör den mest rimliga metoden vara att räkna med de kostnader som uppstår mellan 
export och import till gemenskapen av den litauiska produkten och som vid 
undersökningen har fastställts på grundval av kontrollerade uppgifter. Det är här fråga 
om en produkt som genomgående är av god kvalitet och som transporteras en ungefär 
lika lång sträcka och under samma förhållanden som det ryska ammoniumnitratet. 
28 
Det ryska utrikeshandelsministeriet ansåg att det belopp om 24,7 ecu per ton som 
framkommer vid beräkning enligt denna metod var for högt och lämnade vissa 
uppgifter från exportörer som tydde på lägre fraktkostnader. 
Dessa uppgifter kan inte godtas då de lämnades mycket sent i förfarandet och inte har 
kontrollerats, endast rörde en liten del av den sammanlagda exporten och inte 
inkluderade några kostnader för agenter eller andra mellanhänder som köper och säljer 
produkten mellan det ryska fob-ledet och gemenskapens cif-led. Detta är den normala 
försäljnings vägen för ryskt ammoniumnitrat enligt de upplysningar som lämnats vid 
kontrollen. 
Vid tillämpning på det ryska ammoniumnitratet resulterar detta i följande beräkning: 
Exportpris (fritt gräns) 57,8 ecu per ton 
Skademarginal 20,4 ecu per ton 
Frakt, försäkring, osv. 24,7 ecu per ton 
Totalt 102,9 ecu per ton 
96. Minimipriset för import i säckar från Ryssland bör därför vara 102,9 ecu per ton. 
97. EFIA har begärt att minimipriset skall sänkas om ammoniumnitratet importeras i bulk. 
På denna punkt föreligger åsikten att ett lägre minimipris för produkter i bulk 
oundvikligen öppnar upp möjligheter att kringgå antidumpningstull på produkter i 
säckar genom åtgärder som kompenserar säckkostnaden. 
Slutsatsen är därför att i syfte att bibehålla åtgärdernas effektivitet måste samma 
minimipris om 102,9 ecu per ton tas ut på produkter i både säckar och i bulk. 
6. Åtagande 
98. Det ryska utrikeshandelsministeriet har erbjudit sig att begränsa exporten till 
gemenskapen till 300.000 ton per år och att endast utfärda licenser till, eller över, ett 
riktpris som återspeglar "marknadspriset" i gemenskapen. Detta åtagande kan inte 
godtas med hänsyn till att den begränsning om 100.000 ton i det kvantitativa åtagande 
som avser den brittiska marknaden, godtaget genom beslut 94/293/EG, redan i februari 
29 
1995 hade överskridits trots att de ryska myndigheterna hade åtagit sig att begränsa 
exporten till 100.000 ton under den tolvmånadersperiod som löpte ut den 21 maj 1995. 
Mot bakgrund av detta har de ryska myndigheterna inte på ett tillfredsställande sätt 
visat sin förmåga att uppfylla övervakningskraven åtagandet i fråga om export av 
ammoniumnitrat. 
Ytterligare invändningar: 
99. Siffran 300.000 ton är för hög. Den motsvarar endast en minskning om 27 % av den 
volym som importerades under undersökningsperioden, även om de 70.000 ton ryskt 
ammoniumnitrat som importerades till Österrike, Finland och Sverige inberäknas. 
Detta är inte tillräckligt för att avlägsna skadan för gemenskapsindustrin. 
100. I alla händelser skulle, i detta fall och med beaktande av att en begränsning om 
100.000 ton fortfarande är i kraft för import från Litauen till Förenade kungariket, ett 
godtagande av en högre siffra för rysk import till hela gemenskapen ge Ryssland 
möjlighet att exportera mer än 100.000 ton till Förenade kungariket och pä sä sätt 
belöna de ryska exportörerna för tidigare orsakad skada, särskilt med hänsyn till att de 
överskridit den ovan angivna begränsningen för det regionala åtagandet. 
101. "Riktpriset" skulle, trots att det återspeglar de högsta erbjudna priserna, inte alltid 
motsvara eller överskrida det minimipris som förhindrar skadlig dumpning: de ryska 
myndigheterna begär marknadsanpassad flexibilitet. I alla händelser skulle ministeriet i 
praktiken inte kunna kontrollera det pris som faktiskt betalas. 
7. Sammanfattning 
102. Slutsatsen är att det ovan angivna åtagandet inte bör godtas. Den rörliga 
antidumpningstullen bör därför införas. 
30 
HÄRIGENOM FORESKRIVS FÖLJANDE. 
Artikel 1 
1. En slutgiltig antidumpningstull skall införas på import av ammoniumnitrat med 
ursprung i Ryssland och som omfattas av KN-numren 3102 30 90 och 3102 40 90. 
2. AntidumpningstuUens storlek skall beräknas som skillnaden mellan 102,9 ecu per ton 
neJtQprodukt och cif-priset netto gemenskapens gräns före tullklarering för alla 
produkter där cif-priset är lägre. 
3. Om inte annat anges skall gällande bestämmelser om tullar tillämpas. 
Artikel 2 
Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska 
gemenskapernas officiella tidning. 
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater. 
Utfärdad i Bryssel 
På rådets vägnar 
31 
ISSN 1024-4506 
KOM(95) 397 slutlig 
DOKUMENT 
SV 02 11 
Katalognummer : CB-CO-95-424-SV-C 
ISBN 92-77-92619-8 
B} iån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer 
L-2985 Luxemburg 
^2.