EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION 
Bryssel den 15.04.1997 
KOM(97)151 slutlig 
MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN 
EU:S VERKSAMHET INOM FORSKiNING OCH 
TEKNISK UTVECKLING 
FEMÅRSUTVÄRDERING AV 
EUROPEISKA GEMENSKAPENS 
RAMPROGRAM FÖR FORSKNING 
OCH TEKNISK UTVECKLING 
RAPPORT FRÅN DEN OBEROENDE EXPERTPANELEN 
KOMMISSIONENS KOMMENTARER 
MARS 1997 

/ besluten om det fjärde ramprogrammet^ och Kuratorns 
ramprogram^ anges att "fkjommissionen skall låta oberoende, 
kvalificerade experter leda en extern utvärdering av hanteringen 
och resultaten av de gemenskapsverksamheter som genomförts 
under de fem åren före denna utvärdering. Kommissionen skall 
överlämna resultaten av denna utvärdering tilsammans med 
egna kommentarer till Europaparlamentet, rådet och 
Ekonomiska och sociala kommittén, innan den lägger fram sitt 
förslag angående det femte ramprogrammet. " 
Kommissionen överlämnar rapporten som utarbetats av en panel 
av oberoende experter på hög nivå (del A). I rapporten, som 
inbegriper den slutliga utvärderingen enligt det tredje 
ramprogrammet, finns en strategisk bedömning på hög nivå och 
en motsvarande serie rekommendationer. Panelen ansvarar för 
de åsikter som uttrycks i rapporten. 
I del B framläggs kommissionens kommentarer till 
expertpanelens rekommendationer. 
1 Beslut nr 1110/94/EG 
2 Beslut nr 94/268/Euratom 

INNEHÅLLSFÖRTECKNING 
DELA: DEN OBEROENDE PANELENS RAPPORT 1 
UTVÄRDERINGSPANELEN 3 
DAGS FÖR ETT NYTT SPRÅNG FRAMÅT 7 
SAMMANFATTNING OCH REKOMMENDATIONER 9 
1. INLEDNING 17 
2. PANELENS TILLVÄGAGÅNGSSÄTT 18 
3. UTVÄRDERING AV RAMPROGRAMMET DE SENASTE FEM ÅREN 19 
4. NYCKELFRÅGOR FÖR FÖRÄNDRING 20 
4.1 PROGRAMMETS STRATEGI 20 
4.1.1 Relevans 20 
4.1.2 Europeiskt mervärde 21 
4.2 RÄTTS-OCH FÖRVALTNINGSKLIMATET 22 
4.2.1 Det rättsliga problemets historia 22 
4.2.2 En ny rättslig ram 22 
4.2.3 Kommissionens programförfaranden 24 
4.2.4 Övervakning och utvärdering av program 25 
4.2.5 Immaterial rätt och patent 25 
4.3 GENOMFÖRANDET AV DET NYA RAMPROGRAMMET 26 
4.3.1 Teknikspridning 26 
4.3.2 Små och medelstora företag 27 
4.3.3 Eureka 27 
4.3.4 Avancerade europeiska virtuella institut 27 
4.3.5 Ett systemorienterat tillvägagångssätt 28 
4.3.6 Användning av artikel 130k, 1 och n 28 
4.3.7 Gemensamma forskningscentret 28 
4.4 PROGRAMAVVÄGNING ...29 
4.4.1 Grundforskning och tillämpad forskning 29 
4.4.2 Tematiska och verksamhetsinriktade program 30 
4.4.3 Yttre avvägningar 30 
BILAGA: RAMPROGRAMMENS RELEVANS, EFFEKTIVITET OCH 
GENOMSLAGSKRAFT UNDER DE SENASTE FEM ÅREN 31 
TABELL 1: RAMPROGRAM 3 OCH 4 43 
TABELL 2: SÄRSKILDA PROGRAM INOM DET FJÄRDE RAMPROGRAMMET 
OCH EURATOMS RAMPROGRAM 44 
TABELL 3: FINANSIERING AV EU:S FOTU-VERKSAMHET 45 
DEL B: KOMMISSIONENS KOMMENTARER 47 
ni 

DELA 
FEMÅRSUTVÄRDERING AV 
EUROPEISKA GEMENSKAPENS 
RAMPROGRAM FÖR FORSKNING, 
TEKNISK UTVECKLING OCH 
DEMONSTRATION 
AV EN 
OBEROENDE PANEL 
UNDER 
E. DAVIGNONS ORDFÖRANDESKAP 
••*sr~ 
Februari 1997 
•M 

REPORT OF THE FRAMEWORK PROGRAMMES 
5-YEAR ASSESSMENT PANEL 
We, the undersigned, the Framework Programmes 5-Year Assessment Panel, are pleased to 
present our Report to the European Commission. 
Viscount Etienne Davignon (Belgium) - Chairman of the Panel, 
President of the Société Générale de Belgique, 
Former European Commission Vice-President for ( f\ ., ^ 
Research and Industry I/I^^TW/ I V^-» 
Prof. Angelo Airaghi (Italy) 
Senior Vice-President FINMECCANICA 
Mr Fernand Braun (Luxembourg) 
Former European Commission Director General tor 
Internal Market and Industry 
Prof. Nicos Christodoulakis (Greece) 
Junior Minister of Finance 
Prof. James Dooge (Ireland) 
Former Minister of Foreign Affairs 
Sir Robin Nicholson (United Kingdom) 
Chairman, Pilkington Optronics Ltd, 
Former Chief Scientist, Cabinet Office 
Dr Juhani Kuusi (Finland) 
Senior Vice-President, NOKIA 
Prof. Frieder Meyer-Krahmer (Germany) 
Director, Fraunhofer Intstitut fur Systemtechnik 
und Innovationsforschung (ISI) 
Prof. André Syrota (France) 
Director of Life Sciences, Atomic Energy Commission 
Mr Johannes van Ruiten (The Netherlands) 
Former Executive Director, NAGRON '"*? *V7-î\.Ti... 
Prof. José Viana Baptista (Portugal) 
Chairman of ICAT (Instituto de Ciencia Aplicata a Tecnologia, 
Chairman of EDIFER and Vice-President of IRDAC, 
Former Minister of Transport and Communications 
Dr Alan Calder (United Kingdom) - Rapporteur of the Panel, 
Segal Quince Wicksteed Ltd 

Le 19 février 1997 
Le Président 
Madame le Commissaire, 
Vous voudrez bien trouver, en annexe, le rapport d'évaluation du 
4ème programme de Recherche et Développement de l'Union 
Européenne, que vous avez bien voulu demander à onze experts 
indépendants de préparer. 
Ce document contient une série de recommendations, dont nous 
pensons qu'elles seraient de nature à répondre aux objectifs 
prioritaires de la recherche et du développement conduits au 
niveau de l'Union. 
Nous demeurons, bien entendu, à votre disposition pour vous 
apporter tout complément d'information que vous-même, ou vos 
services pourraient souhaiter. 
En vous remerciant de la confiance que vous avez bien voulu nous 
faire, je vous prie de croire, Madame le Commissaire, l'expression 
de mes sentiments très distingués. 
<l 
-c-*' •• \-•••• V 
Etienne DAVIGNON 
Madame Edith CRESSON 
Membre de la Commission Européenne 
rue de la Loi 200 
1049 Bruxelles 
Société Générale de Belgique - Rue Royale 30. B-1000 Bruxelles 
Tel (322) 507 03 80 - 507 02 II -Fax (322) 507 03 00 

DAGS FÖR ETT NYTT SPRÅNG FRAMÅT 
Enligt panelens åsikt håller inte ramprogrammet vad det lovar. Det saknar 
inriktning och presterar för litet. Delta är inte enskilda individers fel utan 
beror på en struktur som hämmar framtagandet av en verklig strategi och 
gör genomförandet svårt. 
I sin nuvarande skepnad och med sin nuvarande ledning är programmet inte 
tillräckligt flexibelt for att kunna möta nya utmaningar och möjligheter. 
Det är inte heller tydligt kopplat till Europeiska unionens mål och syften. 
Alltför länge har det tenderat att vara en sammanhopning av olika nationers 
och sektorers mål och önskningar. Det måste vara mer än så i framtiden. 
Framför allt behöver unionen en strategi för att la fram program vars 
prioriteringar överensstämmer med unionens. Unionen behöver också en 
adekvat rättslig och politisk ram för att styra programmen, förbättrade 
ledningsrutiner för att genomföra dem samt för att vid behov justera deras 
prioriteringar. 
Vi håller med kommissionen om att det är dags för en genomgripande 
förändring, för ett språng framåt som är lika kvalitativt och grundläggande 
som själva inrättandet av ramprogrammen. Våra rekommendationer har till 
syfte att uppnå det målet. 

SAMMANFATTNING OCH REKOMMENDATIONER 
1.0 Panelen och dess arbete 
Vi är en oberoende panel av elva europeiska medborgare som är övertygade om det bidrag 
vetenskap och teknik kan lämna till Europa under nästa årtusende. Eftersom vi inte har några 
nationella eller sektoriella band kan vi erbjuda de opartiska råd som ingår i denna rapport. Det femte 
ramprogrammet skall snart komma igång, och hellre än att komma med en detaljerad utvärdering av 
det förflutna har vi i hög grad inriktat, våra råd på framtiden. Det är vår förhoppning att denna 
rapport kommer att visa sig användbar när det femte ramprogrammet tas fram. 
1.1 En grundlig utvärdering 
Vår analys har varit både strategisk och vertikal. Inom begränsningarna för vad vi kunde undersöka 
och ta till oss på den tillgängliga tiden har vi haft stor nytta av följande: 
• Tillgång till med än 100 yttranden till kommissionen rörande det femte ramprogrammet. 
• De femåriga utvärderingsrapporterna för alla de 18 särskilda programmen i det fjärde 
ramprogrammet och GFC. 
• Samtal med cheferna för alla de särskilda programmen (generaldirektorat III, VI, VII, XII, XIII, 
XIV, XVII samt GFC) och med ordförandena för panelerna för femårsutvärderingarna, 
generaldirektören för Gemensamma forskningscentret, samt generaldirektören för GD XII, 
dennes ställföreträdare och annan nyckelpersonal. 
Det fanns oundvikligen gränser för den sakkunskap som panelen förde med sig till sin utvärdering 
av den stora mängd material som den hade tillgång till. Panelen stötte dock inte på några större 
bekymmer beträffande kvaliteten på den forskning som bedrivs inom programmen. 
Vi har begränsat våra rekommendationer till ett litet antal allmänna reformer som kan bidra till att 
man åstadkommer det språng framåt i kvalitativt hänseende som krävs för det femte 
ramprogrammet. 
Vi tror att våra förslag i hög grad kommer att förbättra ramprogrammets effektivitet, kvalitet och 
relevans samtidigt som de förstärker Europeiska unionens forskares anseende i medborgarnas och 
de förtroendevaldas ögon. 
2.0 Målet för det femte ramprogrammet 
En strategi som grundas på samhällsekonomisk relevans och europeiskt mervärde. 
Det är dags att förändra eftersom tiderna har förändrats. Man är mycket försiktigare med privata och 
offentliga investeringar i forskning i Europa nu än när ramprogrammet lanserades 1984. Då fanns 
det ett starkt politiskt och offentligt förtroende tor det bidrag som vetenskap och teknik kunde 
lämna till Europas samhällsekonomiska framtid. De europeiska storföretagen såg en affärsfördel i 
att öka sina investeringar i forskning och utveckling. Nu tvingar marknadens krav företagen att 
inrikta sig på kortsiktiga resultat trots de omfattande investeringar som görs av konkurrerande 
nationer och företag, särskilt i Fjärran Östern och i USA. 
Trots det är det vetenskapliga och tekniska samfundet i Europa en dynamisk och levande resurs av 
högsta internationella klass. Så länge som det kan upprätthålla högsta möjliga vetenskapliga kvalitet 
kan den lämna ett avgörande bidrag till uppgiften att vidmakthålla och förstärka Europas 
samhällsekonomiska position ställd inför en ökande internationell konkurrens. 
2.1 En samlande strategi 
Ramprogrammet står för bara 3,5 % av alla utgifter för forskning och utveckling i EU. Det är ett 
redskap tor unionen som helhet för att möta särskilda utmaningar och möjligheter, och dess 
inverkan kommer att bli minimal om det bara tjänar som en förlängning av den nationella politiken. 
Effektiviteten beror i hög grad på de kriterier som används för att välja ut program och projekt. 
Panelen anser att strategin för att bestämma inriktningen för nästa ramprogram måste grundas strikt 
pä vetenskaplig kvalitet och samhällsekonomisk relevans. 
En samlad strategi kommer knappast att utvecklas om kommissionen följer det samrådsförfarande 
vid framtagningen av det femte ramprogrammet som den följde för de två föregående. Samråd är 
helt klart mycket viktigt, men de över hundra yttranden som inkommit har alla en gemensam brist -
deras synpunkter har tydligt präglats av nationella eller sektoriella hänsynstaganden. 
Att bara lägga ihop dem kommer inte att leda till en strategi för unionen. Ramprogrammet är hela 
unionens ansvar, och det skall användas för att möta unionens särskilda utmaningar och möjligheter. 
2.2 Att upprätta relevans 
Relevans kan härledas från framsynta analyser av teknik och marknad, genom att övervaka och 
förutspå utvecklingen. Detta är en omistlig grund, och någon del av kommissionen måste ta ansvar 
för att även svaga signaler frän betydande samhälleliga eller vetenskapliga förändringar analyseras 
som framtida möjligheter eller hot. Man har föreslagit panelen att möjligheterna att utveckla GFC:s 
Institut för teknikutveckling i detta sammanhang kan vara värda att beakta. 
Ytterligare stöd till strategiutvecklingen bör även i fortsättningen komma ifrån programmet för 
målinriktad socio-ekonomisk forskning och de små politiska och strategiska enheterna i de olika 
generaldirektoraten. Ett effektivt användande av analys, övervakning och förvarning kan bäst 
åstadkommas om de införlivas med ministerrådets beslutsprocess genom exempelvis en årlig 
rapport till rådet. 
2.3 Europeiskt mervärde 
Panelen anser att europeiskt mervärde bör tillsammans med relevans vara mattstocken vid urvalet 
av program och projekt i framtida ramprogram. Det är detta kriterium som skiljer arbete som tydligt 
måste utföras på Europanivå från verksamhet som bara bör finansieras av medlemsstaterna. 
Europeiskt mervärde föreligger då: 
• det finns viktiga storskaliga anläggningar som ingen enskild medlemsstat skulle kunna ta fram 
och driva, 
man främjar internationellt konkurrensdugliga FoU-samfund på nya tvärvetenskapliga områden 
som informationsteknik och bioteknik, 
10 
• det skapas starka europeiska industriplatt formar som grundas pä gemensamma tekniska 
standarder och som kan konkurrera eller samarbeta pä världsnivå, exempelvis inom mobil 
telekommunikation, 
• det utvecklas alleuropeiska normer och standarder för kommersiella tillämpningar. 
Det viktigaste redskapet för att skapa europeiskt mervärde är vårt ovärderliga forskarsamfund, ett 
värdefullt arv från de föregående ramprogrammen. Det är ett nätverk av kompetens vars 
internationella konkurrensduglighet ligger bortom varje enskild medlemsstats förmåga att 
efterlikna. Icke desto mindre kan och bör den utvecklas och förstärkas genom 
• att garantera att europeisk vetenskap stöder och utvecklar sina befintliga fördelar, snarare än att 
göra som tidigare, inrikta sig pä att försöka kompensera for svagheter eller att hinna ikapp, 
• att uppmuntra det vetenskapliga samfundet att samarbeta nära med användarna sä att frukterna av 
det vetenskapliga arbetet kan skördas, 
• att inse att en europeisk kritisk massa ofta kan uppnäs pä områden där ingen enskild medlemsstat 
kan stå för en storsatsning. 
Om ett vetenskapligt samfund med hög kvalitet är en förutsättning för att uppnå europeiskt 
mervärde, är det en annan förutsättning att resurserna koncentreras pä de områden som är unionens 
politiska ansvar. Dessa områden täcker nu väldigt mycket, inbegripet miljön, transporter, jordbruk 
och livsmedel, kommunikationsinfrastruktur samt Euratom. 
Forskning med hög kvalitet är ett nödvändigt villkor för bra politiskt beslutsfattande, inte bara när 
det gäller tekniska normer och regler utan även på stora delar av det samhällsekonomiska området. 
Forskningen ger en nödvändig teknisk underbyggnad för många av de politiska förslag som 
kommissionen sänder till rådet. I en ansenlig del av sitt arbete uppfyller Gemensamma 
forskningscentret, unionens eget forskningsorgan, kriterierna pä kvalitet och europeiskt mervärde. 
Eftersom strukturfonderna kan bistå med finansiering av forskning i vissa medlemsstater bör samma 
kriterier för europeiskt mervärde tillämpas vid medelstilldelningen. Dessutom bör kommissionen 
uppmuntra medlemsstaterna att använda medel frän strukturfonderna för att förbättra 
forskningskvaliteten och förstärka fördelarna frän ramprogrammet. 
3.0 Politisk och administrativ styrning av det nya ramprogrammet 
Panelen anser att det krävs förändringar av ramprogrammets rättsliga miljö. För närvarande 
omfattas det av detaljerade förordningar och regleringar som ministerrådet och parlamentet in!5^ 
och som leder till klumpighet och brist på en klar inriktning. Anpassningar till nya behov dW 
vetenskapliga framsteg kräver ett komplicerat och tidsödande rättsligt förfarande. 
En ny rättslig ram krävs med följande egenskaper: 
3.1 Råds beslut med kvalificerad majoritet 
Den nuvarande beslutsprocessen grundas pä enhällighet i rådet, och medbcslutande av rädet och 
parlamentet. Detta tenderar att ge upphov till ett program som grundas pä särintressen, en 
uppfattning som delas av mänga utvärderingspaneler. 
11 
Denna panel anser att det är mycket mera sannolikt att ett strategiskt program för Europeiska 
unionen blir följden när rådet fattar beslut med kvalificerad majoritet. Panelen rekommenderar 
starkt att regeringskonferensen överväger att besluta om kvalificerad majoritet för beslut som rör 
ramprogrammen. 
Detta skulle underlätta en process där rädet och parlamentet ger det nödvändiga politiska 
godkännandet till ett ramprogram, vilket inbegriper ett begränsat antal allmänna program och 
finansieringen av dessa. 
3.2 Flexibla förfaranden 
Flexibilitet måste vara en utmärkande egenskap i det kommande ramprogrammet. Den saknas för 
närvarande eftersom varje särskilt program styrs av ett rättsligt beslut i vilket dess inriktning och 
budget slås fast för hela femårsperioden. Då godkännandet kan ta ända upp till två år kan 
ramprogrammets effektiva löptid bli så lång som sju år. 
Eftersom takten i förändringarna och i det vetenskapliga framåtskridandet hela tiden ökar, är detta 
alldeles tor lång tid för ett program att vara utan möjlighet till förändringar och justeringar, utom 
genom ett tidsödande rättsligt förfarande. Det måste bli enklare att anpassa programmet till nya 
behov och vetenskapliga framsteg. 
lösningen ligger i att kommissionen anslår bara en del av programmets budget de första tre åren. 
Delta kommer att ge kommissionen möjlighet att varje är välja mellan att antingen finansiera nya 
program eller lata budgeten sta kvar i ursprungsläget. 
.?..{ Förbättring av ledningens ansvar och kvalitet 
Uppdraget att genomföra programmen måste klart och tydligt delegeras till kommissionen, som 
skall ansvara for att ta fram förteckningen över de särskilda projekt som uppfyller de mål som slås 
fast i beslutet om ramprogrammet. Kommissionen måste vara tydligt ansvarig för hur den i detalj 
handlägger genomförandet på ett sätt som svarar mot bästa förvaltningspraxis i medlemsstater och 
företag. 
Den ledarskapsutmaning som kommissionen ställs inför är att undanröja den byråkrati och de 
förseningar som för närvarande utgör källan till sä mycken frustration och skapar negativa följder 
för ramprogrammet i dess helhet. Kommissionen måste se till att ansvaret delegeras internt pä ett 
sätt som ökar effektiviteten och genomslaget i linje med bästa tillvägagångssätten i medlemsstater 
och företag. 
3.4 Övervaka kommissionen 
Om kommissionen skall fä ansvar delegerat till sig i större utsträckning måste den, enligt panelens 
åsikt, övervakas effektivt med hjälp av en ny och starkare förbindelse mellan kommissionen, rädet 
och parlamentet. Vi rekommenderar att en ny unionskommitté inrättas som en beständig och 
integrerad del i ett mer utvecklat förfarande. Denna kommitté skall bestå av oberoende sakkunniga 
på hög nivä, som utnämns av och ansvarar inför rådet; kommittén skall ersätta den befintliga 
strukturen med programkommittéer. 
12 
4.0 Nya sätt att genomföra ramprogrammet 
Det femte ramprogrammet måste förbli inriktat pä forskning före det konkurrensulsatla stadiet, men 
dess genomförande och organisation måste ändras. Panelen vill ånyo betona att en nödvändig 
förutsättning för denna forskning i Europa är att de som inlämnar förslag måste kunna lita helt pä att 
dessas vetenskapliga och tekniska innehåll skyddas. Därför måste de sakkunniga som anlitas för att 
bedöma förslag underteckna en sekretessförbindelse. 
Panelen föreslår följande: 
4.1 Ett aktivare främjande av teknikspridning och kommersiellt utnyttjande 
Europas i jämförelse med USA mindre utvecklade entreprenörskultur märks mycket tydligt inom 
teknikspridning och -överföring. Att försöka råda bot på detta är ett av de viktigaste målen med 
kommissionens genomförande av det femte ramprogrammet. Panelen rekommenderar följande: 
• Programchefer måste göras tydligt ansvariga för spridning och utnyttjande. De måste se till att 
användarna och de som inte deltar i programmet, särskilt små och medelstora företag, görs 
uppmärksamma pä möjligheterna av att utnyttja ramprogramsforskningen. De bör också förbättra 
förbindelserna med riskkapitalmarknaden och med EASDAQ. 
• Programmet Eureka är inriktat pä etablering av produkter på marknaden, och kommissionen bör 
förbättra detta programs direkta förbindelser med lämpliga program och projekt. 
4.2 Mer stöd till smä och medelstora företag 
Ett förenklat och utvidgat Craft-program skulle kunna hjälpa smä och medelstora företag med 
rättsliga (immaterialrättsliga) och finansiella frågor. En decentraliserad ledningsform bör övervägas. 
4.3 Tillämpa en systemorienterad modell för genomförandet 
Detta behövs eftersom unionens tekniska utmaningar blir alltmer komplexa, tvärvetenskapliga och 
llersektoriella; de omspänner bland annat säkerhet, miljö, energi, transport och frågor som rör 
hållbar utveckling. 
4.4 Skapa virtuella institutioner 
Man bör överväga att samordna resurserna vid högkvalitativa europeiska forskningsinstitutioner 
med hjälp av modern kommunikationsteknik. Kraftfulla virtuella institutioner i Europa skulle göra 
det onödigt att kommissionen investerar i traditionella centra för sin egen forskning; dessa virtuella 
institutioner skulle kunna inbegripa delar av GFC. 
4.5 Etablera unionen som en partner i medlemsstaternas projekt 
Unionen bör uppmuntras att delta i stora gemensamma projekt med grupper av medlemsstater i 
enlighet med artikel 130k, 1 och n i EG-fördraget. 
13 
5.0 Programavvägning 
5.1 Grundforskning kontra tillämpad forskning 
Varje temaprogram bör fä del fulla ansvaret för att den rätta avvägningen mellan grundforskning 
och tillämpad forskning uppnäs. Även om mänga projekt inte kräver grundforskning, kan i\cn vara 
livsviktig pä nya områden som bioteknik och mikroelektronik. Ett linjärt avvägningssätt som 
omfattar alla program är inte tillräckligt flexibelt och alltför enkelspårigt när förhållandena ändras. 
Tvä exempel: 
• BSE var en gäng en diagnosfräga; nu krävs det grundforskning om sjukdomens biologi. 
• Det finns en stark tendens bort från grundforskning och mot användarnas behov i Acts-, IT- och 
telematikprogrammen, samt en stark sammanhållning mellan de tre. 
Avvägningen mellan grundforskning och tillämpad forskning kommer i hög grad att bero av 
teknikens mognadsgrad. Behovet kommer att vara störst inom nya sä kallade vetenskapsbaserade 
tekniker, som bioteknik och mikroelektronik. 
5.2 Slå ihop IT-programmen 
Eftersom det råder bred enighet om att IT-, Acts- och telematikprogrammen är såpass liknande 
anser panelen att de bör slås ihop i nästa ramprogram. 
5.3 Tematiska och verksamhetsinriktade program 
När man försöker uppmuntra innovation måste man fä den rätta avvägningen mellan dessa tvä typer 
av program. Eftersom panelen har kommit fram till att ansvaret för utnyttjande skall ligga kvar hos 
de tematiska programmen, bör innovationsprogrammet inriktas mer pä efterfrägesidan samt sprida 
teknikinformation mycket nära marknaden och hantera innovationer och organisatoriska frågor. 
5.4 Yttre balans - utvidgning, utvecklingsländer och internationellt samarbete 
Förberedelserna för utvidgningen bör ges särskilt utrymme i ramprogrammet, vilket antagligen 
kommer att ske ungefär samtidigt som förhandlingar med de ansökande länderna inleds. 
Teknikprojekt för utvecklingsländer bör innehålla ett klart europeiskt intresse, även om vissa 
kommer att genomföras av politiska skäl, såsom medicinsk forskning inom tropiska sjukdomar. 
Internationellt samarbete kan anvisas till tematiska program, men med mycket större samordning 
med andra unionsprogram som Phare, Tacis och Meda. En liten grupp kan fä ansvar för att ta fram 
en världsomspännande politik inom vetenskap och teknik för de regioner som inte omfattas av 
befintliga unionsprogram. 
14 
6.0 Slutsatser 
Det femte ramprogrammet måste ta ett kvalitativt språng framåt; det bör inte vara en enkel 
förlängning av det fjärde ramprogrammet. 
Det måste grundas pä hög vetenskaplig kvalitet och samhällsekonomisk relevans, och det kan bara 
göras relevant om det är resultatet av ett strategiskt tillvägagångssätt. Panelens rekommendationer 
till ändringar i den rättsliga ramen och till ett effektivare genomförande utgör grunden för en sådan 
strategi. 
Hög vetenskaplig kvalitet och relevans måste emellertid åtföljas av europeiskt mervärde, vilket 
enligt panelens lästa övertygelse måste vara del viktigaste kriteriet vid valet av program och projekt 
inom de kommande ramprogrammen. 
•S^pr1-
15 

1. INLEDNING 
Europeiska unionen närmar sig en vattendelare i förhållande till ramprogrammet3 vilken skapas 
av ändrade åsikter om vilken roll forskningen bör spela i samhället, forskningen anses inte 
längre vara ett självändamål; den måste i högre grad ge märkbar nytta som är relevant för 
samhällets industriella konkurrenskraft och bredare behov. 
Till följd av detta nalkas man investeringar inom forskningen i både den offentliga och civila 
sektorn i Europa på ett mer selektivt sätt. Detta skiljer sig från det mycket positivare klimat 
som fanns i början pä 1080-talet när ramprogrammet påbörjades. Dä var allmänhetens och 
politikernas förtroende lör det bidrag som forskningen och tekniken kunde lämna till Europas 
samhällsekonomiska framtid mycket större. 
I dagens Europa har mänga industriella FoTl I-organisationer både minskal i storlek och flyttals 
närmare marknaden i pioduklinriklade divisioner. Detta har lett till en minskning av FoTl I-
iilgiflerna. med del lydliga undantaget läkemedel. 
Högskolebudgetar i hela Europa påverkas av trycket pä de offentliga utgifterna, och 
regeringarna ger tydliga signaler om att de kan dra tillbaka stöd till högskoleforskning som inte 
är internationellt konkurrenskraftig. 
Pä konkurrensfronten pekar ett antal olika indikatorer pä oroande skillnader i nivån pä och 
tillämpningen av Fo TU mellan EU och dess huvudkonkurrenter - USA och Japan. Den totala 
europeiska investeringen i forskning uppgick 1995 till 1,9% av BNP med motsvarande andel 
för USA pä 2,45 % och för Japan pä 2,95. Japan ökar fortfarande takten pä investeringarna i 
FoTU snabbare än USA och Europa. Dessutom tyder mycket pä mer innovativa kulturer i USA 
och Japan, eftersom dessa länder har 7,4 respektive 8,0 forskare och ingenjörer per 1 000 
invånare, jämfört med 4,7 i Europa. 
När Europa närmar sig tusenårsskiftet är dess främsta bekymmer att vidmakthålla det 
samhällsekonomiska försprång det skaffat sig trots den ökande internationella konkurrensen. 
De frågor som måste angripas är följande: 
• Arbetslöshet Europa har nu 18 miljoner arbetslösa. 
• Konkurrenskraft - Europa har tappat industriell konkurrenskraft inom ett antal 
spetstekniker till USA och Japan. 
• Informationssamhället - det är nu inom räckhåll men det krävs åtgärder för att kunna 
genomföra det fullt ut. 
Hållbar utveckling krävs för att förbättra levnadsstandarden och minska miljöskadorna. 
•• Ramprogrammet syltar pä tvä olika beslut: 
;i) europaparlamentets och rådets beslut nr I I lO/W/l-Xi av den 26 april ll)04 om del fjärde ram program mel lör 
läuopeiska gemenskapens verksamhet inom området forskning, teknisk utveckling och demonstration (1004 1008) 
b) Rädets beslut nr »M/26X/Furalom av tien 20 april IW4 om ett ramprogram för gemenskapens verksamhet inom 
forsknings- och utbildningsområdet för Kuropeiska atomenergigemenskapen ( 1004 1908). 
17 
• Utvidgning - det är nödvändigt att förbereda anslutningen av nya medlemsstater frän 
Central- och Östeuropa och Medelhavsområdet. 
• Stöd till ett bredare spektrum av gemenskapspolitik pä områdena jordbruk och fiske, 
transport, sammanhållning, hälsa och energi, samt de smä och medelstora företagens 
deltagande i forskningen. 
Trots dessa påfrestningar utgör lin ropas vetenskaps- och tekniksamfund fortfarande en 
dynamisk och levande resurs av högsta internationella kvalitet. Del omfattar mänga områden 
med hög kvalitet inom vetenskap och teknik och kan lämna ett enormt bidrag till dessa frågor. 
Emellertid krävs fortsatta ansträngningar eftersom denna potential ännu inte helt omsatts i 
ekonomiska framsteg. 
1 öt alt de erforderliga medlen skall kunna tilldelas måste vetenskaps- och tekniksamfundet 
ärligt bedöma det bidrag det kan lämna till varje relevant fråga och ge den politiska processen 
adekvata råd. 1 en del fall kan de politiska och vetenskapliga prioriteringarna skilja sig ät, och i 
sådana fall måste de politiska ha företräde när det gäller att anslå allmänna medel. För att nä 
framgång mäste man i ramprogrammen kombinera hög vetenskaplig kvalitet med 
samhällsekonomisk relevans. 
Eftersom denna utvärdering har gjorts alldeles innan det femte ramprogrammet fastslås, är det 
mycket passande att ministerrådet och Europaparlamentet har beslutat att en oberoende 
expertpanel skall få i uppdrag att utvärdera de senaste fem åren av verksamheten inom 
ramprogrammet. Med hänsyn till placeringen i tiden antog panelen att den frärnst borde 
inrikta sig pä att se framåt, snarare än att uppehålla sig vid det förflutna, att sammanställa de 
lärdomar som kan dras frän tidigare ramprogram i en samling med välgrundade råd för 
framtiden. 
Övergången frän det fjärde till det femte ramprogrammet erbjuder nu ett unikt tillfälle att 
omforma Europeiska unionens forskningsverksamhet sä alt tien läcker de frågor som unionen 
prioriterar när den närmar sig arlusendeskiflet. Kriteriet hög vetenskaplig kvalitet måste 
upprätthällas och förstärkas. Dessutom måste kriteriet samhällsekonomisk relevans betonas 
mer. Dessa är de tvä pelare pä vilka det femte ramprogrammet mäste byggas. 
2. PANELKNS TILLVÄGAGÅNGSSÄTT 
Medlemmarna i panelen sammanträdde nio gånger mellan juli 1996 och februari 1997 och 
kommunicerade i stor omfattning sinsemellan och med den oberoende föredragande. Frän 
början bestämde panelen sig för alt anlägga ett strategiskt och övergripande synsätt, att se mot 
framtiden och att koncentrera sig pä de aspekter som kommer att uppamma det kvalitativa 
språng framåt som den anser krävs. 
I artikel 4.2 i besluten nr 11 l()/()4/KCi och nr 94/268/läiralom om ramprogrammen föreskrivs att "kommissionen 
skall låta oberoende kvalitlcerade experter utvärdera förvaltningen och förverkligandet av de gemenskapsåtgärder 
som utförts under de närmaste fem åren före denna utvärdering. Den skall meddela Europaparlamentet, rådet och 
Ekonomiska och sociala kommittén denna utvärdering och sina slutsatser med kommentarer innan den lägger fram 
sitt förslag till nästa ramprogram/' 
Panelen har under sina konsultationer kunnat dra nytta av över ett hundra yttranden till 
kommissionen från nationella regeringar, europeiska organisationer och institutioner. 
Dessutom har panelen kunnat ta del av rapporterna från de parallella femärsutvärderingarna av 
alla de 18 löpande särskilda programmen och av Gemensamma forskningscentret (GFC). 
Undergrupper frän panelen har också samtalat med chefer för särskilda program frän 
generaldirektoral III, VI, VII, XII, XIV och XVII samt GFG:s generaldirektör. Dessutom 
samtalade den föredragande med antingen ordföranden lör eller den föredragande i alla 
utvärderingspanelerna lör de särskilda programmen och GFC1. Slutligen har samtal hållits med 
generaldirektören för CiD XII, hans ställföreträdare och annan nyckelpcrsonal. Många 
användbara dokument har tagits fram av kommissionens enheter, framför allt GD XIEs 
programutvärderingsenhet. som har stått för den övergripande samordningen av utvärderingen. 
Panelen vill uttrycka sin uppskattning för alla de öppna och uppriktiga samtal som varit viktiga 
för att belysa många av nyckelfrågorna. 
Panelens metod var att utvärdera de rättsliga och ekonomiska omgivningen runt 
ramprogrammet och den europeiska ställningen på världsnivå, samt att bedöma relevans, 
effektivitet och verkningskraft, lästsällande av strategi samt verktyg. Trots 
panelmedlemmarnas breda kunskaper och erfarenheter kunde de inte gä in i detalj pä alla 
områden. 
Med hänsyn till del ovannämnda har panelen dragit slutsatsen att den gör mest nytta genom att 
inrikta sina oberoende rail pä etl litet antal allmänna rekommendationer som den tror kan skapa 
det kvalitativa spräng framåt som krävs när man tar fram del femte ramprogrammet. 
Panelen vill betona vikten av att ramprogrammet är ett EU-program som konstruerats 
utifrån ett europeiskt perspektiv. Nästa ramprogram kommer att misslyckas om det upprepar 
tendensen i rån tidigare ramprogram att vara en sammanhopning av nationella och sektoriella 
projekt. 
3. UTVÄRDERING AV RAMPROGRAMMET DE SENASTE FEM ÅREN 
Samtidigt med denna utvärdering har separata femärsut värderingar genomförts av oberoende 
expertpaneler för alla de 18 särskilda programmen, de 7 GFC-instituten samt GFC1 som helhet. 
Panelen värdesätter omfattningen av och det unika med denna verksamhet som omfattar 
ungefär 170 europeiska experter. Även om dessa utvärderingar innehåller en stor mängd 
användbara uppgifter för den övergripande utvärderingen anser sig panelen inte kunna 
genomföra en strikt analys av alla 26 utvärderingarna. Icke desto mindre har den föredrågande 
gjort en ganska detaljerad sammanfattning av alla panelers åsikter om de särskilda 
programmens och GFC:s relevans, effektivitet och genomslagskraft; denna sammanfattning 
bifogas. 
Genom alla dessa utvärderingar löper det som en röd tråd att det är oacceptabelt med den 
byråkrati och de förseningar som är en direkt följd av ramprogrammets rättsliga utformning. 
Behovet av förändringar på detta område behandlas närmare längre fram i denna rapport. 
Dessutom är panelen av den åsikten att några av utvärderingarna av de särskilda programmen 
kunde ha haft en vidare omfattning om fler panelmedlemmar hade tagits frän grupper utanför 
det vetenskapliga och tekniska samfundet. Det är dock viktigt att notera att inga allvarliga 
19 
problem med kvaliteten på den forskning som bedrivs i programmen påträffades. Därför 
anser panelen inte att det är nödvändigt att komma med några kommentarer om kvaliteten. 
4. NYCKELFRÅGOR I OR FÖRÄNDRING 
Det är panelens åsikt att ramprogrammet hittills inte hållit vad det lovat. Panelen anser att 
detta främst beror pä rättsliga förhållanden som gör det svårt att ta fram strategier och 
genomföra dem och som leder till för mycket byråkrati och bristande flexibilitet. Dessutom 
anser panelen att större ansträngningar bör göras för att skörda frukterna av ramprogrammets 
forskning genom bättre förbindelser till verksamheten på marknaden. 
Slutligen måste man i ramprogrammet uppnå den rätta avvägningen mellan grundläggande och 
tillämpad forskning och mellan tematiska och verksamhetsinriktade program. 
Denna analys liar lätt panelen att sätta fingret pä en kort lista med frågor som kräver omedelbar 
uppmärksamhet för alt förbättra strukturen i det femte ramprogrammet. 
4.1 Programmets strategi 
Del är panelens åsikt att en verklig förbättring krävs av det sätt på vilket strategin för 
ramprogrammet tas fram. Ramprogrammets metod för samråd med medlemsstaterna tenderar 
att leda till en avvägning mellan olika särintressen. På sä sätt visar sig programmet bli en 
önskelista av nationella prioriteringar, ofta med begränsat sammanhang och föga europeiskt 
mervärde. 
Samtidigt som kommissionen påminns om behovet av att samråda med medlemsstaterna 
uppmanas den att hålla en mer strategisk linje när den föreslår innehållet i femte 
ramprogrammet. 
4.1.1 Relevans 
Panelen anser att strategin med fasthet skall grundas pä kriterierna relevans och europeiskt 
mervärde. Relevansen skall bedömas med hjälp av en framåtblickande analys av teknik och 
marknader lör att se vilken ny teknik som sannolikt kommer att vara viktig för framtiden och 
vilka marknader som sannolikt kommer att växa som en reaktion pä framtida marknadskrafter. 
Denna metod är grundbulten i teknikprognoser, och mänga länder, däribland medlemsstater, 
genomför marknads- och teknikprognoser för att bedöma vilken teknik och vilka marknader 
som kommer att vara viktigast för framtida välstånd. Resultaten från dessa prognoser används 
nu i vissa länder för att slå fast prioriteringarna för högskolornas FoTU-stöd. 
Kommissionen bör i större utsträckning använda sig av teknisk-ekonomiska och 
marknadsinriktade scenarion och teknikbevakning. Som hjälp vid utarbetandet av 
rekommendationer för nya eller ändrade program bör den också vidta åtgärder för att fånga upp 
de svaga men betydelsefulla signaler som visar på viktiga förändringar i det vetenskapliga eller 
sociala klimatet vilka innebär framtida möjligheter eller utmaningar. 
Mot bakgrund av de resurser som kommissionen har tillgängliga kan det målinriktade socio-
ekonomiska forskningsprogrammet och de små avdelningarna för politik och strategi i de olika 
generaldirektoraten fortsätta arbetet på att ta fram bakgrundsbeskrivningarna av strategiska 
20 
alternativ. IPTS (GFC:s Institut för teknikutveckling i Sevilla) är också en mycket relevant 
tillgång, och panelen rekommenderar att dess roll utreds för att säkerställa att dess arbete både 
inriktas på denna fråga och tas med i framtagningen av strategin. En prioritering är att skapa ett 
centrum inom kommissionen med övergripande ansvar för att samla alla delar av strategin. Allt 
detta måste pä ett tydligt sätt kopplas ihop med rådets beslutsprocess, lui sådan roll skulle 
kunna spelas av IPTS. (GFC1 behandlas utförligare i avsnitt 4.3.7.) 
Panelen anser att dessa förslag kommer att skapa en mer strategisk grund för framtagningen av 
ramprogram och kommer att leda till ett mer målinriktat och samlat resultat. 
4.1.2 Europeiskt mervärde 
Panelen är övertygad om att vid sidan av relevans bör det andra urvalskriteriet för programmen 
vara europeiskt mervärde. Detta kriterium skiljer mellan verksamhet som helt klart bör 
bedrivas på europeisk nivå och verksamhet som endast bör finansieras av medlemsstater. 
Panelen har kommit fram till den åsikten att europeiskt mervärde inte har prioriterats 
tillräckligt högt i tidigare program. Dess betydelse kommer av det faktum att ramprogrammet 
står för endast 3,5 % av alla utgifter för forskning och utveckling i de offentliga och civila 
sektorerna inom Europeiska unionen. Dessa anslag är så blygsamma att den bara kan ha en 
minimal inverkan utan större europeiskt mervärde. 
Om detta skall vara det avgörande urvalskriteriet, måste europeiskt mervärde naturligtvis 
definieras tydligt. Dess egenskaper är knutna till följande saker: 
Åtaganden genom fördraget och politiken 
Europeiskt mervärde har här att göra med de fördragsåtaganden som medlemsstaterna har lör 
särskilda forskningsområden, exempelvis Euratom. Dessutom har unionen åtagit sig alt stödja 
forskning pä områden som miljö, transport, jordbruk och kommunikationsinfrastruktur där det 
finns ett klart behov av en Europaomfattande politik. Kommissionen behöver också kunna 
bedriva forskning för att underbygga sina förslag. 
Europas vetenskapssamfund 
Ett europeiskt vetenskapssamfund existerar nu på många områden, och genom tidigare 
ramprogram har ett positivt bidrag lämnats till dess uppförande. Det är en värdefull tillgång 
som måste utvecklas ytterligare genom nästa ramprogram. Vetenskapssamfundets mervärde 
ligger i att det är ett nätverk av kompetens som kan konkurrera internationellt på en nivå som 
ligger utom de enskilda medlemsstaternas räckhåll. Härigenom kan en europeisk kritisk massa 
uppnäs pä områden där ingen enskild medlemsstat har råd med en storskalig satsning. 
Detta europeiska nätverk bör utvidgas ytterligare till storskaliga anläggningar. Dessa utgör ett 
viktigt forskningsredskap för att vidmakthålla den europeiska forskningens konkurrenskraft 
och sammanhållning i de fall där ingen enskild medlemsstat har råd att utveckla och finansiera 
dem. Europeiskt mervärde märks också i samband med främjandet av tvärvetenskaplig 
verksamhet på sädana internationellt konkurrensutsatta områden som informationsteknik och 
bioteknik, i syfte att påskynda framväxten av ett livskraftigt FoTU-samfund. 
Europeiska standarder och plattformar 
Mot bakgrund av marknaden framstår det europeiska mervärdet tydligt i FoTU som skapar 
alleuropeiska kommersiellt användbara standarder som kan omsätta en teknisk framgång i en 
21 
kommersiell. Vidareutveckling av europeiska standarder är också framträdande inom FoTU 
som skapar starka europeiska industriplattformar för samarbete eller konkurrens på lika villkor 
med andra internationella stormakter, exempelvis inom mobil telekommunikation. 
Även om dessa kriterier inriktas pä ramprogrammet kan det europeiska mervärdestestet också 
tillämpas pä den verksamhet inom vetenskap och teknik som stöds av andra 
gemenskapsinitiativ, exempelvis strukturfonderna. 
Genom dessa initiativ anslås avsevärda tillskott till FoTU vid sidan av ramprogrammet, vilka 
främst syftar till att förbättra forskningen i de mindre utvecklade regionerna. Panelen ser starka 
samordningsvinster mellan användningen av strukturfonderna för FoTU och ramprogrammet 
och uppmanar kommissionen att uppmuntra medlemsstaterna att använda strukturfonderna för 
att stärka nyttan av ramprogrammet. 
4.2 Rätts- och förvaltningsklimatet 
4.2.1 Del rättsliga problemets historia 
Den nuvarande invecklade rättsliga miljön för ramprogrammet bedöms av panelen vara det 
viktigaste området där förändringar krävs. Europeiska unionens verksamhet inom forskning 
och teknisk utveckling, som kommit in jämförelsevis nyligen i gemenskapens liv, lyder under 
detaljerade lagar och regleringar som införts både av ministerrådet och av Europaparlamentet. 
Dessa gör att ramprogrammen omfattas av ett antal rättsliga beslut (sammanlagt 25 för det 
fjärde ramprogrammet och Euratoms ramprogram) i vilka ämnesområden och budgetar slås 
fast vid ramprogrammets början för dess femåriga löptid. Detta förfarande har sitt ursprung i 
medlemsstaternas önskan att styra programmets innehåll till förmån för sina särintressen. 
Följden blir att programmet både saknar flexibilitet och innehåller alldeles för många 
mångnationella önskelistor vilket leder till en brist på fokusering. Ytterligare begränsningar 
uppstår på grund av Euratomfördragets särskilda förfaranden. 
Härav följer att eventuella förändringar som krävs för att klara nya behov eller vetenskapliga 
framsteg underkastas en komplicerad och tidsödande rättslig procedur. Som exempel kan 
nämnas att behovet av att bättre möta det nya hot mot människors hälsa som BSE utgör inte 
kunde tillfredsställas på ett riktigt sätt inom det befintliga programmet utan nödvändiggjorde 
tilläggsfinansiering i enlighet med förfaranden som kräver inblanding av parlamentet. För 
transport frågor är det rättsliga förfärandet sä hindrande att ledningen för det särskilda 
programmet, som ville salsa mer pä kombifrakt, kom fram till all den inte hade befogenheter 
att genomföra de nödvändiga ändringarna. 
Dessa problem har minskat unionens och kommissionens anseende och skapat frustration hos 
deltagarna. Detta har medfört att en del företag och organisationer vägrar att delta, och att små 
och medelstora företag med begränsade resurser blivit än mer oroade av tanken på att delta. 
4.2.2 En ny rättslig ram 
En ny rättslig grund krävs skyndsamt för det femte ramprogrammet för att förbättra dess 
strategiska innehåll, flexibilitet och effektivitet. 
Nyckeln är att slå fast tydliga roller för rådet och parlamentet när det gäller att staka ut den 
strategiska politiken och inriktningen och för kommissionen för att genomföra dem. 
22 
Politik 
Den nuvarande rättsliga grunden kräver ett enhälligt beslut av rådet om Europeiska unionens 
ramprogram och medbeslutandeförfarande mellan Europaparlamentet och rådet. Enligt 
panelens åsikt bevarar kravet på enhällighet den splittring som leder till mindre lyckade 
program, ibland grundade på nationella önskelistor. Denna åsikt bekräftades i många av de 
samtal som panelen hade med utvärderingspanelerna för de särskilda programmen. Detta 
problem skulle dessutom bli än värre vid unionens utvidgning. 
Panelen anser därför att ett strategiskt ramprogram från Europeiska unionens sida har mycket 
större utsikter att komma till stånd om besluten fattades med kvalificerad majoritet. Panelen 
rekommenderar att regeringskonferensen överväger att anta kvalificerad majoritet som krav på 
beslutet om ramprogrammen. Detta ses som nyckeln till att säkerställa politiskt godkännande 
från rädet och parlamentet i form av ett mindre antal mer målinriktade och strategiskt riktiga 
särskilda program tillsammans med de tillhörande budgetarna. 
Genomförande 
Panelen rekommenderar att genomförandet av programmen tydligt delegeras till 
kommissionen. Dess uppgift kommer att vara att ta fram och överlämna förteckningen över 
särskilda program som uppfyller målen i beslutet om ramprogrammet. Kommissionen kommer 
då att vara tydligt ansvarig för genomförandet av de särskilda programmen. Detta 
överensstämmer med bästa praxis i medlemsstaterna där regeringarna godkänner FoTU-
program i stora drag och till budgeten, medan tjänstemännen har det tydliga ansvaret för 
genomförandet. På liknande sätt brukar VD.arna för transnationella företag godkänna budgetar 
som omfattar breda affärs- och teknikområden, medan forsknings- och projektchefer får ansvar 
för att omsätta kommersiella mål i relevanta FoTU-program för nya och förbättrade produkter, 
processer och tjänster. 
En ny unionskommitté 
Panelen inser det nödvändiga i att kommissionens genomförande måste övervakas, om större 
befogenheter delegeras till den. Samtidigt medför den tydliga åtskillnaden i roller mellan å ena 
sidan rädet och parlamentet och ä andra sidan kommissionen ett behov av starka formella 
förbindelser mellan dem. 
Därför rekommenderar panelen att det inrättas en ny unionskommitté som utnämns av och 
rapporterar direkt till rådet. Den skulle bestå av oberoende experter på hög nivå och agera som 
en unionskommitté. Panelen anser att denna nya unionskommitté skulle ersätta de befintliga 
programkommittéerna. 
Kommitté skulle ansvara för att övervaka kommissionens genomförande och bör också sörja 
för den mer detaljerade verksamhet för övervakning och utvärdering av programmen som 
rekommenderas i avsnitt 4.2.4. Samtidigt kan denna kommitté spela en nyckelroll som 
rådgivare till rådet och parlamentet beträffande olika förslag till nya ramprogram och 
beträffande interimistiska beslut som kan krävas på grund av de nya budgetförfaranden som 
föreslås i det följande stycket. 
Flexibilitet 
Som framgått ovan saknar det nuvarande ramprogrammet flexibilitet, i huvudsak därför att 
hela budgeten anslås till de särskilda programmen i början på femårsperioden. För att skapa 
23 
den flexibilitet som krävs för att möta nya utvecklingar eller hot rekommenderar panelen att 
hela ramprogrammets budget inte anslås i början av femårsperioden. Kommissionen bör bara 
anslå en lämplig del för att täcka de första tre åren. Det är troligt att den del av budgeten som 
inte anslås från början kommer att variera mellan olika områden beroende på hur man bedömer 
att vetenskapen och tekniken kommer att utvecklas. 
I ett fall där exempelvis endast 80 % av budgeten skall anslås de första tre åren föreslår panelen 
följande. Under programmets första år kommer 100 % av medlen för det året att anslås, upp till 
80 % för andra året och upp till 60 % for tredje året. 
Enligt detla nya förfarande skulle den nya unionskommittén vara rådgivare till rädet. Rädet 
skulle varje är se över möjligheterna till eller behovet av nya initiativ eller särskilda program 
som kan finansieras av icke anslagna delar av budgeten. Om rädet inte beslutar om nya projekt 
skulle budgeten anslås till de befintliga projekten enligt ovan. 
Det paket med rättsliga ändringar som skisseras ovan är ett nödvändigt krav för en ordentlig 
ökning av ramprogrammets flexibilitet. Vi anser att förändringarna kommer att ha en stor och 
gynnsam inverkan på ramprogrammets effektivitet, kvalitet och relevans samt att de kommer 
att förbättra Europeiska unionens vetenskapssamfunds anseende i ögonen på unionens 
medborgare och förtroendevalda. 
Panelen anser att denna ökade flexibilitet kommer att göra det mycket lättare för 
ramprogrammet att reagera pä nya möjligheter eller utmaningar. Detta är en särskilt viktig 
motivering av den ökade flexibiliteten, eftersom utvecklingen går sä snabbt pä vissa 
teknikområden, exempelvis mikroelektronik och bioteknik. 
4.2.3 Kommissionens programförfaranden 
Även om en smidigare rättslig grund och en större grad av delegering till kommissionen 
kommer att utgöra grunden för ett flexiblare ramprogram, har mänga av enskildheterna i 
kommissionens rutiner kritiserats av de särskilda programmens utvärderingspaneler. Denna 
kritik stöds av vår panel och ändringar rekommenderas enligt följande: 
• Delegering - med mer delegering till kommissionen är det uppenbart att 
handlingsbefogenheter inom själva kommissionen är ett viktigt område när det gäller att öka 
effektiviteten och genomslagskraften. Insyn i beslutsprocessen krävs och särskilt krävs det 
tillräcklig stadga på programchefsnivå, i linje med bästa praxis i medlemsstaterna. 
Det övergripande tidsschemat - denna fråga frambringade det överlägset största antalet 
rekommendationer till förändringar i utvärderingarna av de särskilda programmen. Nästan 
alla utvärderingspaneler uttryckte ett starkt missnöje med den tid som förflyter frän det att 
ansökningsomgången upphör tills den första utbetalningen sker. I allmänhet tar det mer än 
ett är, och det finns tydliga krav pä en minskning till högst sex månader. Vid betraktande av 
stegen i denna process tycks det minst tillfredsställande vara det som rör bevillning och 
tecknande av kontrakt. Tydligare och mindre komplexa kontrakt behövs, tillsammans med 
ett ändrat arbetssätt hos kommissionens tjänstemän med ansvar för rättsliga och finansiella 
frågor. 
24 
• 
s Insyn och gensvar en förbättring av insynen i urvalsförfarande! anses vara nödvändig, i 
synnerhet när man väljer mellan projekt av hög kvalitet. Genomgångar med de 
förslagsställare vars förslag inte antagits bör också övervägas. Offentliggjorda tjänstekrav 
som grundas på tillkännagivna kvalitetsförfaranden vore till hjälp på det här området. 
• Kommissionens bemanning ~ genom ett antal utvärderingspaneler för särskilda program 
och genom samtal framkom det tydliga bevis på att kommissionen är underbemannad på 
vissa områden. Även om det tycks bero på en avsiktligt stram ledningsfilosofi bidrar det till 
förseningar och minskad effektivitet på en del områden, tillsammans med låg moral hos 
överansträngda tjänstemän. Problemet anses som tillräckligt utbrett och allvarligt för alt 
man skall uppmana kommissionen att se till att arbetsbelastningen fördelas korrekt. Att 
lägga ut särskilda uppgifter utanför organisationen kan vara en lösning i vissa lägen. 
4.2.4 Övervakning och utvärdering av program 
I och med att större befogenheter delegeras till kommissionen för alt sköta ramprogrammet och 
i och med den därmed ökade flexibiliteten uppstår ett större behov av att gemenskapens FoTU-
program övervakas och utvärderas effektivt. På den här punkten stöder panelen de 
övergripande förslag som kommissionen lagt fram5 och som fått stöd av Crest6, vilka redan 
håller på att genomföras av kommissionen. 
I dessa förslag framförs krav på årlig övervakning av programmen av en liten grupp oberoende 
experter, nämligen en branschrepresentant, en forskare och en expert på programutvärdering. 
Vart fjärde år bör utvärderingarna av programmen omfatta varje femårsperiod och genomföras 
av en panel med fem eller sex oberoende experter. För kontinuitetens skull kan några 
ledamöter i övervakningspanelerna sitta med i utvärderingspanelerna, men flertalet av 
ledamöterna i utvärderingspanelen mäste vara skilt från ledamöterna som deltar i 
övervakningen. 
Panelen anser att utvärderingens omfattning bör utvidgas genom beaktande av programmen i 
ett större sammanhang, den internationella utvecklingen samt en allvarligt syftande uppsättning 
indata- och utdataindikatorer som besvarar frågor som "vad hände?" och "hade EU-slödct 
någon betydelse?" Detta är ett kontinuerligt uppdrag för kommissionen eller för externa 
utvärderingar, som måste genomföras som ett nödvändigt första steg för panelerna. Panelernas 
uppgift är inte att vägleda detta faktainsamlande utan att överblicka och tolka dessa fakta och 
resultat samt att dra slutsatser. 
Dessa förfaranden kommer att ge en oberoende bild av nyckelfrågor för programmens 
utveckling och kommer att utgöra en viktig kontroll av integriteten hos den nya metoden för 
förvaltning av det femte ramprogrammet. 
4.2.5 Immaterialrätt och patent 
Ett besläktat område med viktiga rättsliga konsekvenser är immaterialrätten. För närvarande är 
kostnaden för att ta ut ett patent i Europeiska unionen ungefär tio gånger högre än i USA, och 
KOM(96) slutlig Meddelande från kommissionen till Europaparlamentet och rådet. "Oberoende yttre 
övervakning och utvärdering av gemenskapens verksamhet på området forskning och teknisk utveckling." 
6 Crest/1208/95 - Crests yttrande till rådet och kommissionen om förfaranden för övervakning och utvärdering av 
gemenskapens forskningsprogram. 
25 
anses vara en ytterst negativ faktor för konkurrenskraft som grundas på utnyttjande av teknik. 
De mycket höga avgifterna är särskilt avskräckande för högteknologiska små och medelstora 
företag, vilka i ökande omfattning anses utgöra nyckeln till sysselsättning och tillväxt. 
Tydligen beror mycket av kostnadsskillnaden mellan Europa och USA på översättningar. Man 
försöker begränsa detta genom att förenkla antalet spräk som krävs. Panelen stöder starkt 
vidare satsningar lör att förenkla och förbilliga det europeiska patentsystemet. 
Om europeisk forskning i skedet innan lönsamhet uppnås skall kunna bedrivas måste dessutom 
de som inlämnar förslag kunna lila pä att dessas tekniska och vetenskapliga innehåll skyddas. 
Därför mäste sekretessen skyddas. 
4.3 Genomförandet av det nya ramprogrammet 
Jämförande undersökningar visar att medan forskningsverksamheten i Europa mäter sig väl 
med den i USA och Japan är innovationskulturen i Europa svagare, och man utvecklar och 
utnyttjar inte resultaten kommersiellt med samma kraftfullhet. Dessutom finns det mindre 
riskkapital tillgängligt i Europa, och en lägre takt i bildandet av högteknologiska små och 
medelstora företag. 
Det innevarande ramprogrammet inriktas tydligt på stadiet före kommersiella tillämpningar 
och har tre huvudinstrument: inedfinansiering till 50 % som är den viktigaste metoden, 
gemensamma satsningar och GFC.s direkta arbete. 
I stort sett har dessa politiska instrument förblivit oförändrade i 12 är, men ingen medlemsstat 
har lämnat sin FoTU-politik orörd under denna tid. I allmänhet har de flesta nationella 
regeringarna dragit in pä medfinansiering till 50% lör att i slällel satsa pä en bredare 
innovationspolitik. Denna inriktas starkt pä att ge företag möjligheter att utnyttja vetenskapligt 
och tekniskt kunnande. Ramprogrammet bör åtminstone omfatta ett mycket mer integrerat stöd 
för FoTU och innovation. Den nuvarande uppdelningen av ansvaret mellan åtminstone tre 
generaldirektorat institutionaliserar och antyder att man accepterar den linjära modellen för 
innovation, snarare än att uppmuntra samspel mellan kunskapsskapande och tillämpningar. 
Det är panelens åsikt att även om ramprogrammet bör förbli inriktat på fasen före den 
kommersiella tillämpningen kräver det ändå ett bredare spektrum av metoder för att 
säkerställa att det kan spela en väsentlig roll i att främja en innovativ kultur som leder till 
ekonomiska framgångar. I detta sammanhang ser panelen en stark roll för kommissionens 
programchefer. De bör ha ett mycket tydligare ansvar för att förvalta projekten hela vägen fram 
till ett framgångsrikt kommersiellt stadium. Panelen rekommenderar att kommissionen 
utvecklar en mer innovativ kultur med hjälp av de åtgärder som beskrivs nedan. 
4.3.1 Teknikspridning 
Panelen anser alt detta är en viktig fråga som kommissionen bör behandla. Ett exempel pä 
Europas mindre utvecklade entreprenörskultur jämfört med USA är området spridning och 
överföring av teknik. I USA är marknaden effektivare när det gäller att överföra teknik från 
högskolor och forskningscentra till industriföretag, särskilt små och medelstora. Som ett bidrag 
till utvecklingen på det här området rekommenderar panelen starkt att kommissionens 
programchefer i de särskilda programmen får ett tydligt ansvar för att se till att tekniken som 
utvecklas i deras program sprids till marknaden för att utnyttjas kommersiellt. Det mest 
lyckade sättet är visserligen när projektdeltagarna kommersialiserar sina egna 
forskningsresultat, men när så inte sker bör man med kraft inrikta sig på att finna andra former 
26 
för utnyttjandet tilsammans med andra än deltagarna. I sådana fall behöver programcheferna ha 
kontakt med riskkapitalmarknaden. 
4.3.2 Små och medelstora företag 
Stödet till och utvecklingen av små och medelstora företag, särskilt i den högteknologiska 
sektorn, är mycket viktigt för unionens sysselsätlningsmäl. Mänga smä och medelstora företag 
medverkar redan i ramprogrammet, och de förbättringar av förfarandena lör genomförandet 
som föresläs här torde uppmuntra ett ökat deltagande. Det står dock klart alt deltagandet skulle 
underlättas om företagen hade mer hjälp med alla de ekonomiska och rättsliga problem som 
utnyttjande av forskning medför, särskilt immaterialrättsliga problem. 
Kommissionen uppmanas att undersöka huruvida det befintliga Craft-programmet kan 
vidareutvecklas som ett verktyg för detta. Det vore också lämpligt att undersöka om 
tillhandahållandet av sådana tjänster kan delegeras till medlemsstaterna och marknadsnära 
organisationer. 
4.3.3 Eureka 
Bättre förbindelser med Eureka bör uppmuntras. Denna organisation startades 1985 av sjutton 
västeuropeiska länder. Eurekas huvudsakliga mål är att höja de europeiska industriernas och 
ekonomiernas konkurrenskraft på den civila världsmarknaden. Eureka inriktas tydligt på att fä 
ut produkter direkt på marknaden, varför det verkar utanför det förkommersiella stadium som 
ramprogrammet gäller. Emellertid kan projekt inom ramprogrammet kombineras med projekt 
inom Eureka i en förbättrad innovationskedja som lör ut ramprogrammets FoTU pä 
marknaden. 
Kommissionen uppmanas att upprätta de nödvändiga förbindelserna med Eureka för att 
uppnå detta mål. 
4.3.4 A vancerade e ur ope is ka virtuella institut 
Framgångarna med det europeiska nätverket för sekvensbestämning av jästgenomet belyser 
möjligheten att koppla ihop europeiska centra i temaområden för att genomföra projekt med 
internationell kritisk massa. 
Panelen anser att detta koncept kan vidareutvecklas med hjälp av modern 
kommunikationsteknik för att skapa europeiska virtuella institut på tillämpliga temaområden. 
Dessa skulle medge en större europeisk fokusering på nya teknikområden och ett snabbare 
upprättande av en konkurrenskraftig europeisk ställning. Ett sådant tillvägagångssätt skulle 
minska kommissionens behov av att investera i ytterligare "hårda" forskningscentrum. 
Grundidén är all inrätta en modern administrativ lösning lör internationell forskning som 
erbjuder 
• flexibilitet genom begränsad löptid (5-10 år), 
• en stabil driftsmiljö på medellång sikt så att man får kontinuitet över en viss tid, 
• nära samarbete mellan forskningsgrupper av hög kvalitet i Europa (och utomlands). 
27 
Ett sådant nytt instrument skall stödja en modern och avancerad forskningsorganisation, som i 
administrativt hänseende befinner sig mellan den etablerade forskningsinfrastrukturen (till 
exempel GFC) och (tidsbegränsat) projektspecifikt samarbete. 
Kommissionen uppmanas att söka lämpliga lösningar för att genomföra detta. 
4.3.5 Ett systemorienterat tillvägagångssätt 
De teknikutmaningar som unionen ställs inför har i ökande grad en komplexitet som är svår att 
få med inom ett traditionellt tematiskt ramprogram. Allt fler av utmaningarna är 
tvärvetenskapliga och kräver olika kombinationer av vetenskap och teknik. Dessutom krävs ett 
tvärvetenskapligt tillvägagångssätt eftersom många möjligheter finns i gränsytorna mellan 
sektorer eller tydligt rör mer än en sektor. Detta gäller exempelvis stora projekt som rör 
säkerhet, miljö, energi, hållbar utveckling eller transport. 
Utmaningen här ligger i att effektivt samordna de olika beståndsdelarna; enligt panelens åsikt 
krävs ett nytt systemorienterat tillvägagångssätt. 
Vi rekommenderar att kommissionen inrättar ett systemorienterat tillvägagångssätt som 
grundas på ett antal samordnande mekanismer för att hantera stora projekt. 
4.3.6 Användning av artikel 13Ok, l och n 
Genom Maastrichtfördraget om Europeiska unionen infördes artikel 130k, I och n för att öka 
möjligheterna till Fo I U-samarbete utöver ramprogrammet. I och med dessa artiklar blir det 
möjligt för unionen att delta i stora projekt som finansieras av grupper av medlemsstater, 
inbegripet deltagande i organisationer som inrättats för att genomföra programmen ifråga. 
Panelen rekommenderar att kommissionen främjar användningen av detta redskap för stora 
utvecklingsprojekt som huvudsakligen finansieras av intresserade grupper av medlemsstater. 
4.3.7 C iemensamma forskningscentret 
GFC är Europeiska unionens egen interna forskningsresurs som koncentrerats till sju olika 
forskningsinstitut i olika medlemsstater. Således är det ett viktigt unionsinstrument som i allt 
högre grad kräver forskningsverksamhet till stöd för politiken. 
Panelen anser att mycket av GFC:s arbete uppfyller kraven på hög kvalitet och europeiskt 
mervärde, särskilt Transuraninstitutet i Karlsruhe. Panelen stöder också den åsikt som panelen 
för utvärdering av GFC uttryckte, nämligen att GFC borde fokusera sin forskningsverksamhet 
pä de områden där det kan uppnä verkligt hög vetenskaplig kvalitet. 
Panelen hälsar med tillfredsställelse de framsteg som gjorts för att göra GFC mer kommersiellt 
och noterar att en avsevärd del av dess inkomster kommer från forskning på uppdrag från 
tredje part. 
Rekryteringen tycks ha varit ett problem lör GFC på sistone. Panelen välkomnar därför den 
nya personalpolitiken för forskare, och uppmuntrar åtgärder som syftar till att öka flexibiliteten 
hos GFC:s personal. 
Panelen vill också se åtgärder för att öka GFC:s oberoende. 
28 
4.4 Programavvägning 
Panelen anser att en korrekt avvägning måste göras mellan nyckelfaktorerna, både pä områden 
inom ramprogrammet och beträffande dess yttre relationer. 
4.4.1 ( h'imdforskning och tillämpad forskning 
En av de viktigaste frågorna i ramprogrammet är avvägningen mellan grundforskning och 
tillämpad forskning och utveckling. Denna fråga blir ännu viktigare i samband med att flera 
områden inom ramprogrammet flyttar sina tyngdpunkter närmare användarnas behov och 
tillämpningar. 
Förr användes ett förenklat tillvägagångssätt. Man antog att FoTU-processen var linjär och 
tenderade att tillämpa samma regler på olika temaområden. Dessutom gjorde programmets 
brist på flexibilitet det ännu svårare att gå från grundforskning till tillämpad forskning. 
Det är uppenbart att denna fråga inte kan behandlas på ett enhetligt sätt. Panelen anser att det 
ankommer på varje enskilt temaprogram att göra den korrekta avvägningen mellan 
grundforskning och tillämpad forskning. 
Den korrekta avvägningen kommer oundvikligen att bero pä den tekniska mognadsgraden pä 
området. Forskningsbehoven kommer att vara störst pä nya områden, den sä kallade 
vetenskapsbaserade tekniken som bioteknik och mikroelektronik, där del ligger ett tydligt 
europeiskt mervärde i alt snabbt bygga upp en europeisk kritisk massa av konkurrenskraftig 
forskning i unionen. 
Man kan därför förvänta sig alt avvägningen mellan grundforskning och tillämpad forskning 
kommer att variera avsevärt mellan temaprogrammen. 
Den korrekta avvägningen inom ett temaområde kommer dock inte att vara statisk. BSE, till 
exempel, framstod först som en djursjukdom och den tidiga forskningen inriktades främst på 
dess epidemiologi. Det hot mot människors hälsa som framkommit på sistone har emellertid 
medfört mycket mer grundforskning på sjukdomens biologi. 
Inom programmen Acts, IT och Telematik har avvägningen mellan grundforskning och 
tillämpad forskning förskjutits stadigt under de på varandra följande ramprogrammen mot 
tillämpningar och användarnas behov. Samtidigt är det en vida spridd uppfattning att dessa 
tekniker sammanflyter i avancerade tillämpningar som svarar mot komplexa användarbehov. 
Panelen rekommenderar därför att programmen Acts, IT och Telematik slås samman under 
det femte ramprogrammet. 
På liknande sätt framträder likheter mellan de biotekniska beståndsdelarna i programmen för 
jordbruk, biomedicin och bioteknik, och panelen rekommenderar att dessa också slås samman 
under det femte ramprogrammet. 
Slutligen, och i enlighet med kriterierna för europeiskt mervärde, vill panelen understryka sitt 
stöd för en fortsatt grundforskning som sammanlänkar högskolan och näringslivet i ett 
fruktbart partnerskap. Det är nödvändigt att detta bevaras som en källa till nya begrepp som 
kan fylla på vetenskapens och teknikens reservoar. 
29 
4.4.2 Tematiska och verksamhetsinriktade program 
Panelen tror på principen att där så är möjligt skall forskningsprojekt och forskningsprogram 
förvaltas inifrån temaområdena. Dessutom bör ansvaret för att projektens och programmens 
resultat sprids tydligt vila på temaprogrammet. 
Vad gäller Innovationsprogrammet innebär detta en omorientering och frihet att koncentrera 
sig pä efterfrågesidan för att samordna frågor som är gemensamma for alla särskilda program, 
till exempel innovationsförvaltning och organisation. 
Pä utbildningsområdet anser panelen all programmet för forskarnas utbildning och rörlighet 
behöver kopplas närmare till de tematiska programmen. Del är panelens äsikl all programmet 
har ett potentiellt högt europeiskt mervärde och all det har ett gott anseende hos det europeiska 
forskarsamfundet som ett användbart program, även om det ofta stöder impopulära områden 
som annars vore svåra att finansiera. 
Förr hade programmet den svagheten att det inte kunde dra till sig de bästa unga forskarna i 
Europa, delvis på grund av dess rykte men också på grund av byråkratisk långsamhet vid 
utnämningarna. Panelen har hört att situationen har åtgärdats och hoppas att programmet 
kommer att kunna locka till sig de bästa kandidaterna. 
Panelen stöder ett program för forskarnas utbildning och rörlighet som kan ge ett betydligt 
förbättrat rykte så att de bästa unga forskarna kan vara stolta över att inneha europastipendier. 
4.4.3 Yttre avvägningar 
Vad gäller ramprogrammets yttre avvägningar anses de viktigaste frågorna vara utvidgning och 
internationellt samarbete. 
Vad gäller utvidgning har unionen redan satsat avsevärt pä all samarbeta med FoTU-
samlunden i Östeuropa där de flesta av de presumtiva nya medlemsstaterna finns. Panelen ser 
detta som en plattform att bygga vidare på och rekommenderar att kommissionen tar 
ytterligare initiativ för att stabilisera och utveckla FoTU-samfunden i kandidatländerna. Detta 
bör ingå i det femte ramprogrammet, om möjligt inom det tillämpliga temaprogrammet. 
På området internationellt samarbete anser panelen att en stor del av forskningsverksamheten 
bör flyttas till det lämpliga temaprogrammet. Panelen anser också att samordningen mellan 
Inco och andra av unionens yttre program, exempelvis Phare, Tacis och Meda, bör förbättras i 
stor omfattning. Slutligen kan man inrätta en liten grupp med ansvar för att ta fram en global 
vetenskaps- och teknikpolitik med avseende på de regioner utanför unionen som inte omfattas 
av dessa program. 
Vad gäller utvecklingsländerna har vissa anmärkningsvärda framsteg gjorts, i synnerhet inom 
de biomedicinska programmen med inriktning pä tropiska sjukdomar. Sädana program är dock 
mest till utvecklingslandets fördel och har litet europeiskt mervärde. Således ingår de i det 
större politiska sammanhanget mellan unionen och utvecklingsländerna. Även om panelen 
anser att detta är ett legitimt område lör samarbete inom forskning, teknisk utveckling och 
demonstration vill den också uppmuntra ramprogrammet att upprätta mer teknikinriktade 
samarbetsprojekt som uppfyller kriterierna för europeiskt mervärde. 
30 
BILAGA: 
RAMPROGRAMMENS RELEVANS, EFFEKTIVITET OCH 
GENOMSLAGSKRAFT UNDER DE SENASTE FEM ÅREN 
1. INLEDNING 
De 18 särskilda programmen, de 7 GFC-instituten och GFC i sin helhet har genomgått 
femärsutvärderingar samtidigt med den övergripande utvärderingen av ramprogrammet. 
En väsentlig del av helheten är utvärderingen av de särskilda programmens relevans, 
effektivitet och genomslagskraft. Eftersom panelen bestämt sig för att anlägga ett strategiskt 
synsätt kommer den inte att kommentera alla de särskilda utvärderingarna i detalj. 
Sammanfattningen nedan ger uttryck för de särskilda utvärderingspanelernas åsikter. Panelen 
för utvärdering av ramprogrammet vill dock påpeka att inga allvarliga problem konstaterades 
som rörde kvaliteten på forskningen som bedrivs i de särskilda programmen. 
2. RAMPROGRAMMET-DRIFTSSÄTTOC H UTBETALNINGSMEKANISM 
Målen med gemenskapens politik för forskning och teknisk utveckling som den slås fast i EG-
fördraget (artikel 1301) är att stärka gemenskapsindustrins vetenskapliga och tekniska grund 
och främja dess internationella konkurrenslörmäga. Efter lördragel om Europeiska unionen 
finns det också ett åtagande om alt främja alla forskningsinsatser som kan anses nödvändiga i 
enlighet med andra delar av gemenskapens politik. 
I artikel 130g i fördraget anges följande förteckning över verksamhet som syftar till att nä 
dessa mål: 
• Genomföra program för forskning, teknisk utveckling och demonstration varvid samarbete 
med och mellan företag, forskningscentra och universitet skall gynnas. 
• Främja samarbete på gemenskapsnivå med tredje land och internationella organisationer 
inom området forskning, teknisk utveckling och demonstration. 
• Sprida och fullt ut utnyttja resultaten av verksamheter rörande forskning, teknisk utveckling 
och demonstration på gemenskapsnivå. 
• Stimulera utbildning och rörlighet för forskare inom gemenskapen. 
Gemenskapens FoTU-politik genomförs huvudsakligen genom tre slags verksamhet: 
kontraktsforskning med delade kostnader, samordnande åtgärder samt gemenskapens eget 
forskningsprogram inom Gemensamma forskningscentret (GFC). Gemenskapens ramprogram 
infördes för första gängen i och med ramprogram 1 (1984-87). Ramprogram 2 (1987-91) 
följdes av ramprogram 3 (1990-1994) och det nuvarande ramprogram 4 (1994-1998). De 
31 
nuvarande anslagen är på cirka 3,5 miljarder ecu, vilket motsvarar cirka 3,8 % av 
gemenskapens budget. 
Målen för ramprogrammen 3 och 4 anges närmare i tabell 1. I ramprogram 4 byggde man 
vidare på EU:s omtanke om industriell konkurrenskraft, standarder och främjandet av den 
europeiska dimensionen och lade till samordning av forskningspolitiken mellan 
medlemsstaterna och gemenskapen, spridning av forskningsresultat till smä och medelstora 
företag och tekniskt stöd till hela EU:s politik. 
Ramprogram 4, tillsammans med Euratoms ramprogram, består av 15 särskilda program som 
läcker olika teknikområden, vilket kallas område 1. fre horisontella program (kallas också 
särskilda program) täcker alla sektorer och behandlar samarbete med tredje land (område 2), 
spridning och optimering av resultaten (område 3) samt stimulans av utbildning och fri 
rörlighet för forskare (område 4). Dessutom omfattas verksamheten vid gemensamma 
forskningscentrets (GFC) sju institutioner av ramprogrammet. De 18 särskilda programmen 
anges i tabell 2. 
Varje särskilt program har en ansvarig chef inom kommissionen och bistås av en 
programkommitté som representerar medlemsstaterna. Efter en förslagsomgång utvärderar 
vetenskapliga kommittéer ansökningarna och lämnar in ett finansieringsförslag till 
kommissionen. 
Kommissionen anser att det är viktigt med oberoende utvärdering av programmen och översyn 
genomförs ofta. Särskilt gäller att en serie femårsutvärderingar just har färdigställts och den 
sammanfattande utvärderingen i detta dokument grundas pä dessa och ger uttryck för åsikterna 
hos panelerna som utvärderat de särskilda programmen. 
Den totala finansieringen av de olika programmen anges i tabell 3. 
3. SAMMANFATTNING AV FEMÅRSHTVÄRDERINGEN 
för utvärderingen indelas de 18 särskilda programmen i tre grupper pä följande sätt: 
Industriprogram Livsvetenskaper Övriga program 
och ekosystemet 
(A) (B) (Q 
* Telematik-tillämpningar * Biomedicin och * Målinriktad socio-ekonomisk 
* Kommunikations-teknik (Acts) *> 
* , r .. . , -, /KrN * Bioteknik * Samarbete med tredje land 
* Informationsteknik (I I ) •' 
* , . . • , . • ,. , -, * Jordbruk och fiske * ' 
* Industri-och materialteknik 
* ,, c \ • i Spridning och optimering av * ,,. , , .., • , * llavslorskning och ' , &. ' . to * Standarder, matning och . fa resultaten (Innovation) marin teknik v ; provning *,,,.,,- , ,. , ^ 
* . . , . .. • * Miljö och klimat Utbildning och rörlighet för 
* Icke-nuklear energi •' forskare 
* Transport 
* Kärnsäkerhet 
* Fusion 32 
3.1 De särskilda programmens relevans 
Panelerna kommer i allmänhet fram till att de urvalskriterier som anges i målen för de särskilda 
programmen måste efterlevas. Det är också tydligt att de särskilda programmen anses vara 
relevanta för det europeiska näringslivet och gemenskapens allmänna socio-ekonomiska 
inriktning. Vissa program bedömdes till och med vara "ännu relevantare", särskilt för att göra 
det fjärde ramprogrammet mer fokuserat och för att få det att lägga tonvikten på 
användartillämpningar och produkter snarare än på grundforskning. 
Relevansen utvärderades med avseende på framtagning av nya eller förbättrade vetenskapliga 
eller tekniska modeller och metoder, processer samt teknikvalidering som är till direkt nytta för 
industrin. Dessutom gav programmen avsevärda mängder utgångsmaterial för framtagningen 
av europeiska eller till och med globala normer och standarder som är särskilt viktiga vid 
framtagningen av lekniksystem som ger Europa konkurrensfördelar. 
hulustriprogram (Grupp A) 
De viktigaste industriprogrammen, till exempel telematik, Acts, IT och i viss mån även 
industri- och materialteknik, lades om i betydande omfattning mellan det tredje och det fjärde 
ramprogrammet. Dessa program hade tidigare inriktats på att ta igen teknikförsprånget som 
USA och Japan hade gentemot Europa. I det fjärde ramprogrammet lades inriktningen om till 
användarnas behov och tillämpningar, till innovationsområdet och till att erkänna alla 
industriers behov i vid bemärkelse. I och med denna fokusering på tillämpningar erkänns att en 
stor del av mervärdet uppkommer vid det steget i innovationskedjan, och att detta har relevans 
för den europeiska konkurrenskraften. 
Inom Acts-programmel framförs krav på standardiseringen av en europeisk 
informalionsinfraslruklur som kombinerar telekommunikation, datanät och etermediakapacitel 
med en förskjutning av inriktningen frän teknikstandarder till spridning i stor skala, särskilt 
beträffande multimedia i hushällen. 
Pä IT-omrädcl bör man närmare uppmärksamma tillverkare av elektroniska system och II-
användarloretag, samtidigt som man fortsätter alt betona användarnas engagemang. I 
slrukturhänseende bör man inom programmet anta en bas av makrodomäner i mikroelektronik, 
mjukvaruteknik och tillämpningar. För att underlätta utbredningen bör förbindelserna mellan 
FoTU och strukturell finansiering utvidgas avsevärt. I utvärderingen av telematikprogrammet 
uppmärksammas de nya multimediaföretagen som stora affärsmöjligheter under de kommande 
två årtiondena, och man manar till en fortsatt inriktning på standarder, särskilt öppna 
standarder, infrastruktur och plattformar (t.ex. SAP). 
I alla tre programmen (dvs. telematik, Acts och IT) kräver man större integration och även ett 
gemensamt integrerat program inom informations- och kommunikationsteknik. 
Utvärderingen av industri- och materialteknikprogrammet inriktas pä den tekniska 
konkurrensförmågans ökande betydelse eftersom de flesta till verk n i ngs forcing är utsatta för 
härd internationell konkurrens. Detta understöds av kortare tid lör konstruktion och utveckli;* 
av nya produkter, och den stadiga tendensen att man koncentrerar sig pä kärnverksamheten. 
De metrologiska målen inom standarder, mätning och provning är fortfarande giltiga och bör 
fortsätta in i del femte ramprogrammet som en grundval för europeiska standarder. Ansvaret 
för konkurrenskraftiga produktstandarder bör dock läggas på de särskilda programmen ifråga. 
33 
Målen lör icke-nukleär energi är fori farande giltiga mol bakgrund av den ökande oron för 
förbränning av fossilt bränsle, den möjliga utvidgningen av unionen till de östeuropeiska 
länderna och den sannolika stora ökningen i energiefterfrägan som en ökande världsbefolkning 
torde medföra. 
Forskningen inom transport är fortfarande viktig, eftersom medlemsstaternas standarder är sä 
olika och trafiken sä tät samt med tanke på målen för hållbar rörlighet och europeisk 
konkurrenskraft. Verksamheten har gått ut på att organisera samarbetet mellan 
medlemsstaterna genom att sammanföra de viktigaste tillverkarna och operatörerna inom 
järnvägstrafik, luftfart och sjöfart. 
Vad gäller fissil kärnsäkerhet medför den växande och allt äldre europeiska uppsättningen 
kärnreaktorer och läget i kandidatländerna i Östeuropa att detta program fortfarande är 
relevant. Det femte ramprogrammets existensberättigande pä detta område bör vara att 
vidmakthålla Europeiska unionens kunnande. Tonvikten måste läggas pä nya idéer, avancerade 
reaktorer, säker kärnavfallshantering samt på kunskap om strålningens inverkan pä människan 
och miljön. 
Utvärderingspanelen var särskilt imponerad av framstegen som gjorts inom 
fusionsprogrammet de senaste fem åren. Programmet är mycket relevant lör den långsiktiga 
energiförsörjningen och framtagandet av alternativ för mitten av nästa århundrade. Globalt 
samarbete eftersträvas eftersom de offentliga utgifterna skärs ned i Europa. Ett avgörande 
strategiskt beslut krävs för att klargöra framtiden för Europas stora samfund av 
fusionsforskare. 
Biologi och ekosystemet (Grupp B) 
Målet med biomedicin och hälsa var att bidra till förbättringen av medicin- och hälsoforskning 
och utveckling i Europa genom att underlätta inrättandet av nytt samarbete och/eller genom att 
förstärka befintligt samarbete. Målet fortsätter att vara relevant eftersom befolkningen i 
Västeuropa åldras. Dessutom utgör programmet en europeisk grund för att möta nya hot, 
exempelvis den form av BSE som angriper människor. Programmet är starkt inriktat pä 
grundforskning och har frambringat en imponerande mängd publikationer och patent. 
Vad gäller bioteknik är en omläggning frän forskning av ren nyfikenhet iill industriellt 
samarbete uppenbar i och med övergängen frän Biotech I till Biotech II, och della ökar 
programmets relevans. Programändringar gjordes som svar pä olika uppmaningar vilket tyder 
pä flexibilitet hos programkommittén och en förmåga att reagera pä nya förhållanden, särskilt 
inom molekylärgenetiken. USA:s försprång gentemot Europa sporrar till fortsatt verksamhet på 
detta område, både på forskningsnivå och på utnyttjandestadiet, för vilket vägarna till 
marknaden är mindre uppenbara än i USA. 
Utvecklingen av finansiella plattformar bredvid näringslivets rekommenderas för att täcka 
bristen på riskkapital. Även om det tydligt finns ett högt europeiskt mervärde godkänns for 
många projekt, vilket medför att olika laboratorier ägnar sig åt oberoende forskning. 
Vad gäller jordbruk, skogsbruk och fiske oroade sig panelen som utvärderade det särskilda 
programmet för att det hade blivit för kortsiktigt på grund av sin nära koppling till den 
gemensamma jordbrukspolitiken och den gemensamma fiskepolitiken. För att kunna leda 
utvecklingen av politiken mäste man ha med långsiktiga frågor pä forskningens dagordning. 
Tvä huvudsakliga mäl är tydliga. Det törsta rör produktivitet och internationell 
34 
konkurrenskraft, men i allt större omfattning kommer frågor som rör alla jordbrukssystems 
hållbarhet i förgrunden. Panelen för utvärdering av det särskilda programmet anser att 
hållbarhetsforskningen bör uppmuntras mer, i det att man ser till att utveckla nya metoder som 
uppfyller alla vetenskapliga krav och som tar särskild hänsyn till miljön. 
Om man bedömer biomedicin och hälsa, bioteknik samt jordbruk, skogsbruk och fiske 
tillsammans ansäg flera av panelerna att det fanns en stark biotekniktendens i alla tre. Detta 
erkänns inte för närvarande genom någon samordningsmekanism. Ett förslag är att 
bioteknikdelarna i alla tre programmen slås samman i det femte ramprogrammet. 
Inom havsforskning och marin teknik anses målen vara mer relevanta än någonsin pä grund 
av den ökande konkurrensen pä detta område frän USA och de asiatiska länderna. Dessutom är 
allmänhetens oro lör utnyttjandet av havets resurser myckel större nu. I de llesta program pä 
senare tid understryker man vikten av att engagera slutanvändarna i näringslivet tillsammans 
med statliga forskningsinstitut och beslutsfattare. 
För miljö och klimat är programmets mål - att stärka den europeiska forskningsbasen, 
genomföra forskning som är relevant för politiken samt stödja forskning som kan öka den 
europeiska industrins konkurrenskraft - fortfarande giltiga. De huvudområden som anges i 
programmet anses vara relevanta för den internationella vetenskapliga dagordningen och 
utvecklingen. 
Man gjorde den bedömningen att programmets innehåll i alltför hög grad avspeglade lokala 
frågor av nationellt intresse, varför man måste se till att man inte tunnar ut det europeiska 
mervärdet. Målens tydlighet har förbättrats mellan det tredje och det fjärde ramprogrammet, i 
vilket en klar åtskillnad gjordes mellan forskningsbas, politik och industriella mål. Denna 
åtskillnad har emellertid inte slagit igenom i hela arbetsplanen och det finns få exempel pä 
verillerbara mål. 
Övriga program (Grupp C) 
Programmet målinriktad socio-ekonomisk forskning startades 1994 inom det fjärde 
ramprogrammet som ett nytt program i gemenskapens forskning. Programmet har tre områden: 
Område 1 : Utvärdering av vetenskaps- och teknikpolitiska valmöjligheter. 
Område2: Utbildningsforskning. 
Område 3 : Forskning om social integration och social utslagning i Europa. 
Dessa tre områden representerar ett smalt urval ur det vida spektrum av tänkbara ämnen för 
detta nya program. Område 1 är en fortsättning på det föregående Monitor-programmet som 
syftar till att ge politisk rådgivning i dagsaktuella frågor - det är lika relevant som någonsin 
tidigare. En nyckelfråga är behovet av att underbygga teknikpolitiken genom att använda mer 
avancerade systcmorienterade metoder i stället för den gamla linjära modellen för innovation. 
Detla område har frambringat mänga bra projekt av hög kvalitet frän utmärkta arbetsgrupper. 
Vad gäller utbildning hölls ett imponerande framstegsseminarium nyligen där man avhandlade 
ett antal frågor som hade att göra med utvecklingen av kunskapsbasen. 
Område 3 är viktigt som grundval som rör den sociala sammanhållningen, men det krävs 
mycket mer forskning. Frågorna integration, utvidgning, att gå med i EMU osv. har alla 
35 
betydande sociala konsekvenser. Vid en första anblick tycks ansamlingen av projekt splittrad, 
men vid närmare betraktande flyter projekten samman pä ett intressant sätt. Av särskild vikt är 
behovet att skapa förbindelser mellan projekten och beslutsfattarna. 
Samarbete med tredje land och internationella organisationer (Ineo) omfattar sektorer med 
ytterst olika egenskaper. Ulvärderingspanelen fördel särskilda programmet kom fram till att 
verksamheten som bedrivits i allmänhet varit relevant lör de fastslagna målen och all den höga 
relevansen fortsätter mot bakgrund av den kommande utvidgningen av unionen och det ökande 
behovet av att samarbeta globalt. 
Samarbetet mellan Ineo och Cost har lett till imponerande resultat, särskilt inom 
vaccinforskningen, vilket har underlättat det långsiktiga samarbetet mellan forskningssektorn 
och näringslivet. Samarbetet med Eureka har varit mindre framgångsrikt på grund av 
svårigheterna med att hitta lämpliga projekt. 
Copernicus- och Intas-programmen var nödvändiga men tillfälliga svar på akuta behov i 
Centraleuropa och f.d. Sovjetunionen. Dessa programs inverkan har varit mindre än optimal pä 
grund av bristen pä lokal infrastruktur: Phare och Tacis bör prioriteras starkt for att stödja 
reformer inom FoTl I och industriella tillämpningar. 
Där sä är möjligt rekommenderar ulvärderingspanelen lör del särskilda programmet att fullt 
deltagande av länderna i Centraleuropa och i f.d. Sovjetunionen i programmen inom första 
verksamhetsområdet skall ersätta Copernicus. Panelen anser att samarbetet med icke­
europeiska industriländer och utvecklingsekonomier blir allt viktigare, och alt alla 
gemenskapsprogram skall öppnas för deltagande, som bedöms frän fall till fall pä grundval av 
ömsesidighet och passande IPR-avtal. 
De ursprungliga målen med det japanska vetenskaps- och teknikstipendieprogrammet har nu 
uppnåtts och det skall avskaffas gradvis under 2—4 år. 
De grundläggande målen för Inco-utvecklingsländer är fortfarande ytterst relevanta på 
huvudområdena hälsa, jordbruk, miljö och teknik. Vad gäller teknik bör samarbetet finansieras 
på högre nivå sä att fördelarna med IT och teleteknik kan bli mer allmänt tillgängliga i 
utvecklingsländerna. 
Innovationsprogranunet ses av sin utvärderingspanel som mer relevant än någonsin tidigare 
lör gemenskapens bekymmer inom konkurrenskraft och ekonomisk och social 
sammanhållning. Innovation är en viktig källa till nya arbetstillfällen av hög kvalitet och leder 
till skapande av välstånd. Detta kräver ledarskapsförmåga, kunskapsöverföring mellan länder 
och branscher. Ilexibla marknader för produkter samt marknadsinriktad FoTU. Dessutom krävs 
standarder och regler som främjar innovation, liksom en förmånlig skattepolitik och 
kapitalmarknader. En europeisk patentpolitik som försvarar immateriell egendom världen över 
på ett kostnadseffektivt sätt krävs också. Samtidigt måste forskningsinstitutioner och näringsliv 
arbeta mycket närmare tillsammans för att tillfredsställa kundernas behov. 
I stort sett ansågs programmet kostnadseffektivt, även om en del prioriteringar kan behöva 
göras om och andra tillkortakommanden kan behöva rättas till, men dessa problem bedöms inte 
som överskuggande. Utvärderingspanelen för det särskilda programmet hävdar att 
innovationen är så viktig att verksamheten bör utvidgas och grundas pä nya 
organisationsformer inom kommissionen till stöd för en europeisk innovationspolitik. En think 
tank föresläs leda tänkandet pä området. 
36 
Alternativet att främja innovation inom de särskilda programmen (för närvarande l % av 
budgeten) tycks inte ha övervägts. 
Grundsatserna i utbildning och rörlighet för forskare stämmer fortfarande och är relevanta. 
Europa kommer att ha bättre möjligheter att möta framtidens utmaningar om dess 
vetenskapliga och tekniska samfund är redo att samarbeta över ämnes-, kultur-, regions- och 
nationsgränserna. Ett program för utbildning och rörlighet har ett avsevärt bidrag att lämna till 
utvecklingen av detta samarbete. 
Dessutom mäste denna verksamhet inom utbildning och rörlighet ta hänsyn till utmaningarna 
och spela en roll vid utvecklingen och stabiliseringen av Central- och Östeuropa. 
Verksamheten måste också kunna höja sig över de rena EU-frågorna för att se till att 
forskningen omfattar den globala dimension som industriell konkurrenskraft och hållbar 
utveckling har. 
Vad gäller prioriteringar bör Marie Curie-stipendiema bli programmets flaggskepp och 
begränsas till stipendiater av hög kvalitet, i stil med Rhodes-stipendiater. Uppföljning av 
bidraget till den europeiska forskningen är centralt. Vad gäller forskningsnätverk 
(doktorandutbildning) anses det som viktigast att utvidga dessa till Östeuropa och att uppnå 
mer variation och bättre kostnadseffektivitet. 
Vad gäller storskaliga anläggningar har en del intressanta grupperingar framträtt, och man bör 
satsa pä att öka denna verksamhet genom en aktivare samordning. Denna verksamhet lär dock 
inte bli en plattform for överväga att inrätta nya storskaliga anläggningar. Det anses pä sina 
häll all ett bättre läge kan uppstå under det femte ramprogrammet sä all delta område lär frihet 
att utvecklas. 
3.2 De särskilda programmens effektivitet 
I stort sett anser utvärderingspanelerna för de särskilda programmen att de sköts effektivt, men 
de flesta av dem anser också att det finns utrymme för förbättringar genom att göra 
förfarandena vid projektvalet och finansieringen effektivare och snabbare. Detta var det 
område som oftast betonades av panelerna och som kritiserades hårdast, vilket kommissionen 
måste beakta. Telematik- och bioteknikpanelerna var särskilt kritiska till förfarandena. 
Alla panelerna nämner att den långa period, ofta mer än ett år från avslutandet av 
ansökningsomgången till undertecknandet av kontrakt, är fullständigt oacceptabel, särskilt 
inom snabbrörliga områden som IT eller bioteknik där läget kan förändras dramatiskt inom ett 
är, eller till exempel i Östeuropa där forskare kan vara beroende av EU-medel för sin 
överlevnad. Rättsliga och finansiella aspekter anses vara de huvudsakliga orsakerna till 
förseningarna. Detta problem, som redan uppmärksammats ordentligt, mäste lösas inför det 
femte ramprogrammet. 
Panelerna efterlyser en handläggning som minskar den totala tiden till 5-6 månader. En ökad 
delegering av ansvaret anses vara nödvändig för att göra framsteg, i synnerhet för att snabbt 
kunna godkänna smä projekt där den finansiella styrningen är decentraliserad i enlighet med 
modern företagsekonomi. I andra förslag kräver man "total omorganisering" (industri- och 
materialteknik) och ett genomförande av den amerikanska ARPA-modellen (telematik). 
Användningen av viljeförklaringar som gör att arbetet kan påbörjas tidigt uppmuntras 
(industri- och materialteknik). 
37 
Ytterligare en fråga är att antalet ansökningar är lör stort, vilket förvärrar problemet med 
handläggningstiderna genom att skapa ohanterliga belastningstoppar. 1 en del program har 
förfaranden i tvä steg införts med mycket tydligare riktlinjer för de sökande. Denna metod 
rekommenderas också av flera olika paneler. 
Ulvärderingspanelen lör IT-programmel har rekommenderat en konkursfond for att täcka de 
situationer där projektsamordnaren går i konkurs. Bioteknikpanelen framförde krav på mycket 
bättre återkoppling till alla sökande och mer samråd med näringslivets forskningschefer, 
användare och de smä och medelstora företagen (i stället för Irdac, rådgivande kommittén för 
industriell forskning och utveckling). 
Vad gäller effektiviteten i förvaltningen har nästan alla utvärderingspaneler kommit fram till 
att programmen förvaltats effektivt av kommissionens personal med hänsyn tagen till 
begränsningarna i pengar och personal. I några fall, särskilt industri- och materialteknik, 
transport, biomedicin och hälsa, anförde panelerna till och med den åsikten att kommissionens 
personal var oacceptabelt överbelastad i enheter med en bemanning pä cirka två tredjedelar av 
den överenskomna. Detta tycks tillräckligt allvarligt för att be kommissionen se över 
arbetsbelastningarna i allmänhet och se till att bemanningen av enheterna är den överenskomna 
sä att effektiviteten tryggas. 
Driftseffektiviteten påverkas naturligtvis av flexibiliteten alt hantera nytillkomna prioriteringar 
pä lämpligt sätt. lm traditionell fast budget och ett ämnesuppdelat ramprogram tenderar att 
sakna den flexibilitet som krävs för att möta utvecklingen inom exempelvis IT eller bioteknik. 
Inom vissa program, exempelvis IT, har man svarat kraftfullt pä denna utmaning genom att 
inrätta ett rullande program med regelbundna kontrollstationer. Acts-panelen stöder detta och 
framför krav pä alt del femte ramprogrammet endast skall ange inriktningar sä att justeringar, 
omprioriteringar och omfördelningar underlättas. I andra program, exempelvis transport, 
kräver man större flexibilitet, men man har inte behandlat frågan internt utan väntar på att den 
skall behandlas pä ramprogramsnivä. 
Effektiviteten hämmas också, anses det, av program som påverkas för mycket av nationella 
önskelistor på bekostnad av större, bredare europeiska program. Denna kritik kommer från 
utvärderingspanelerna för industri- och materialteknik och transport. 
Det målinriktade socio-ekonomiska forskningsprogrammet påbörjades först under ramprogram 
fyra, och dess tidiga effektivitet har hindrats av täta byten av chefer (fyra stycken på två år) och 
annan nyckelpersonal. 
För Ineo-programmel anförs dåliga kommunikationer, dålig infrastruktur och brist pä lokala 
banktjänster som skäl för den i allmänhet begränsade effektiviteten hos många av dess program 
utanför EU. 
Inom flera program framförs krav på större användning av elektronisk kommunikation och 
videokonferenser, något som kommissionen formellt skall ansvara för. 
3.3 De särskilda programmens genomslagskraft 
Alla paneler hävdar att de flesta av de särskilda programmens ursprungliga mål enligt rådets 
beslut har uppnåtts. Huvuddelen av forskningen bedöms vara av hög kvalitet och de viktigaste 
forskningsmålen har uppnåtts. 
38 
Även om huvuddelen av forskningen varit framgångsrik har den ofta saknat påtagliga mål och 
därmed gcnomslagskraft, särskilt ekonomisk sådan. Del mäste påpekas all man under det Ijärde 
ramprogrammet har gjort myckel slönv försök att ta fram tydliga och mätbara mål som 
avspeglar positiv ekonomisk inverkan den övergripande lökueringen pä användarnas behov i 
de flesta industriella programmen kommer att ge ett tydligare genomslag i framtida 
utvärderingar. 
Vanligen relaterar utvärderingspanelerna effektiviteten till projektens tillfredsställande resultat 
såsom publiceringar i vetenskapliga tidskrifter, andra publikationer, workshops, konferenser, 
provningsmetoder, nya processer och prototyper. Patenten verkar ofta vara få i de särskilda 
programmen - det beror återigen på att de tidigare programmen varit så forskningsinriktade. 
Ett större antal patent väntas från det fjärde ramprogrammet. 
Några effektivitetstal läggs fram. Industri- och materialteknikpanelen noterar att man i 
kvantitativa undersökningar av utnyttjandepotentialen som gjorts under perioden 1991-1995 
slagit fast att avkastningen i genomsnitt var 4 till 6 ecu för varje ecu som investerats i icke-
konkurrensinriktad forskning inom Brite/Euram-programmet. For del icke-nukleära 
energiprogrammet bedöms gemenskapens forskning ha bidragit till att den mängd energi som 
krävs lör all producera en enhet BNP sjunkit nägot mellan 1973 och 1994. För Thermie gav 
28 % av projekten acceptabel avkastning sett i relation till de nuvarande priserna pä lössila 
bränslen. I Ineo/Cost-programmet har imponerande resultat erhållits inom vaccinutvecklingen, 
medan de stora landvinningarna inom biotekniken bedöms ha skett inom genomforskning och 
teknik för framställning av lipas och mjölksyra. 
Spridning av resultaten anses vara ett jämförelsevis svagt område i många program, särskilt 
havsvetenskap och marin teknik, jordbruk, skogsbruk och fiske, bioteknik, telematik samt 
industri- och materialteknik. I det sista fallet rekommenderas inrättandet av särskilda 
informations- och rådgivningsenheter för att förbättra spridningen inom nyckelområden som 
flygteknik. 
På vissa områden, till exempel bioteknik, finns det faktiskt en konflikt mellan utnyttjande och 
resultatspridning, i synnerhet om de deltagande företagen inte är säkra pä huruvida de vill 
kommersiellt utnyttja teknik som utvecklats inom ramprogrammet. 
Som kontrast kan nämnas att spridningen bedöms vara särskilt god i programmet lör standard, 
mätning och provning, lät vara i en nägol annorlunda omgivning. 
Mänga paneler framför krav pä en tydligare plan för spridning och utnyttjande som skall vara 
en fastare del av den ursprungliga projektspecifikationen. 
Alla paneler anser att ett väsentligt bidrag håller på att lämnas till att bygga ett genuint FoTU-
samfund vilket kommer att medföra fördelar för den europeiska konkurrenskraften och 
naturligtvis bidra till gemenskapens sammanhållning. Acts-panelen anser att man genom att 
bygga vidare på detta kan skapa mycket bredare nätverk inom gemenskapen. Dessutom 
påpekar Industri- och materialpanelen att många samarbeten fortsätter efter det att projekten 
slutförts. 
Betydande bidrag till utvecklingen av europeiska standarder noteras för Acts, IT och 
standarder, mätning och provning. 
Stora bidrag lill EU:s beslutsprocess noteras inom industri- och materialteknik, standarder, 
mätning och provning, samt inom transport, bioteknik och målinriktad socio-ekonomisk 
39 
forskning. Inom havsvetenskap och marin teknik skedde den stora inverkan på 
medlemsstaternas nationella politik. Miljön och klimatpanelen noterade dåliga förbindelser 
med beslutsfattarna som behöver förbättras. 
Ett antal paneler uppmärksammade Europas bristfälliga förmåga att utnyttja resultat, vilket 
visar sig i det lilla antalet högteknologiska små och medelstora företag som startas och växer. 
Bättre förbindelser till riskkapitalmarknaden föreslås, inbegripet inrättandet av finansiella 
plattformar vid sidan av näringslivets. 
Slutligen nämnde mänga paneler dålig samordning och dåligt samarbete mellan olika 
generaldirektorat. Även om sä inte alltid är fallet, exempelvis inom jordbruket, förefaller det 
vara ett allmänt problem som behöver lösas på kommissionsnivä. 
3.4 GFC 
Utvärderingen av GFC grundas pä samtal med professor J. M. Rojo, som är ansvarig för den 
övergripande utvärderingen av GFC, och med generaldirektör J. P. Contzen, den ansvarige 
generaldirektören i kommissionen. 
Dessutom fanns rapporterna frän de sju olika besöksgrupperna lör de enskilda GFC-instituten 
att tillgå. 
Professor Rojo ansåg att GFC hade förbättrats avsevärt under de senaste 10 åren, framför allt 
vad gäller den vetenskapliga kvaliteten på ett antal områden, särskilt inom grundläggande 
aktinidforskning i Karlsruhe, och att det nu hade ett gott rykte i omvärlden. Ytterligare 
fokusering var dock nödvändig eftersom det inte är möjligt att hålla hög kvalitet överallt. 
Samtidigt som forskningen skall fokuseras behövs det ökad verksamhet i form av tekniskt stöd 
till kommissionen. Det är tydligt att liera generaldirektorat behöver teknisk och vetenskaplig 
hjälp när de skall ta fram mycket komplexa direktiv. 
Alla besöksgrupper ansåg att goda framsteg hade gjorts sedan föregående besök, och alt de 
flesta punkter som betonats hade åtgärdats. Alla besöksgrupper välkomnade det. nya 
konkurrensinriktade arbetssättet och den framgång som blivit resultatet. Detta har medfört en 
positivare inställning och högre moral. En viss oro kunde dock skönjas för att konkurrensandan 
kunde leda till en splittring av satsningarna bortom kärnkompetensen. 
Flera besöksgrupper framförde krav pä mer fokuserade mål, särskilt inom rymdlillämpningar, 
modeller för radioaktiv överföring samt fjärranalys av skogar. Samtidigt uppmuntras några 
enheter, till exempel Transuraninstitutet, att vidga sin verksamhet bortom den 
basverksamheten till analytiska aspekter på kärnsäkerhet. 
Pä liera områden ansågs det att arbetet nätt den punkt där yttre utprovning av idéerna krävs, till 
exempel av multimedianät, tillförlitlig mjukvara och sensorbaserad robotik samt resultat från 
holograflforskning. Detta kan kopplas till andra krav på GFC om att bli mer affärsmässigt, 
göra mer marknadsföring samt, intressant nog, inrätta en plantskola för företag i Ispra. 
Vad ledarskapet beträffar framförde flera grupper krav på bättre målsättning och 
projektledning och användningen av externa rådgivande användargrupper med några 
branschrepresentanter för att hjälpa till med fokuseringen. De flesta besöksgrupperna nämnde 
behovet av mer samarbete mellan GFC:s enheter och anläggningar genom ökade 
personalomflyttningar och ökad överföring av kvalificerad personal från GFC till 
generaldirektoraten i Bryssel. 
40 
Övriga ledarskapsfrågor inriktades på det gamla problemet rekrytering. Även om vissa 
framsteg gjorts med de ^nya treårskontrakten finns det fortfarande en omfattande brist på 
flexibilitet, och flera grupper krävde att GFC:s chefer skall få större frihet vid urval, befordran 
och avskedande av forskarpersonal och att det interna systemet för resultatöversyn skall bättre 
inriktas på institutets behov. Användning av rekryteringsföretag för att hitta kompetent 
personal internationellt förordades av flera grupper. Sådana forslag läggs fram eftersom 
betydande delar av nyckelpersonalen vid flera institut står i begrepp att pensioneras och måste 
ersättas. 
Slutligen anses avsevärda framsteg ha gjorts vid IPTS i Sevilla. Där finns nu ett mycket klarare 
uppdrag, en ordentlig budget, en tydlig uppsättning kunder och en kompetent och entusiastisk 
personal. En större samverkan, särskilt med nyckelkunder i Bryssel men även med andra GFC-
anläggningar, anses dock nödvändig. Användningen av elektronisk kommunikation och 
Internet uppmuntras för att underlätta detta. 
Trots att den ovannämnda utvärderingen är i stort sett positiv kommenteras GFC av två av 
utvärderingspanelerna för de särskilda programmen. Miljö- och klimatpanelen rapporterar att 
GFC:s bidrag på miljöområdet till stora delar inte erkänns av det forskningssamfund som 
betjänas av det särskilda programmet för miljö och klimat. Det finns också oro för storleken på 
GFC:s budget för miljö-FoTU samt frågan huruvida budgeten skall tilldelas det särskilda 
programmet istället. 
I kärnsäkerhetsrapporten påpekas en brist på tydlighet rörande hur GFC:s mål samordnas med 
det särskilda programmets. Dessutom nämns dålig kontakt mellan GDXIEs personal som 
sköter det särskilda programmet och cheferna för GFC:s program. 
41 

Tabell 1: 
Ramprogram 3 och 4 
Det tredje ramprogrammet togs fram för all uppfylla sex huvudsakliga kriterier: 
• Förbättrad industriell konkurrenskraft. 
• Uppnående av stora marknadsmål genom normer och standarder. 
• Uppmuntrande av transnationella industriella initiativ. 
• Införande av en europeisk dimension vid utbildningen av FoTU-personal. 
• Större ekonomisk och social sammanhållning samtidigt som den höga vetenskapliga och 
tekniska kvaliteten på forskningsprojekten säkerställs. 
• Alla initiativ skall ta hänsyn till miljöskydd och livskvalitet. 
I industriella program låg tonvikten på forskning och teknisk utveckling pä det icke 
konkurrensinriktade stadiet. 
Dei fjärde ramprogrammet byggde vidare på det tredje, med ett antal nya strategiska mål: 
• Skapande av infrastrukturer på hög nivå inom informationsteknik, kommunikation, 
transport och energi. 
• Större konkurrenskraft inom industriell teknik samt teknikens kompatibilitet med 
livskvalitet, miljöskydd och miljösäkerhet, samt intelligent, ren produktionsteknik. 
• Systematisk spridning och utnyttjande forskningsresultat, särskilt för småföretag. 
• Samordning av medlemsstaternas FoU-politik med gemenskapens forskningspolitik. 
43 
Tabell 2: 
Särskilda program inom det fjärde ramprogrammet och Euratoms ramprogram 
Område 1 
Tclcmalikli Dämpningar 
Avancerad kommunikationsteknik och kommunikationstjänster (Acts) 
Informationsteknik (II) 
Industri- och materialteknik 
Standarder, mätning och provning 
Miljö och klimat 
Havsvetenskap och marin teknik 
Bioteknik 
Biomedicin och hälsa 
Jordbruk och fiske 
I eke-nukleär energi 
Kärnsäkerhet 
Fusion 
Transport 
Målinriktad socio-ekonomisk forskning 
Område 2 
Samarbete med tredje land och internationella organisationer (Inco) 
Område 3 
Spridning och optimering av resultat (Innovation) 
Område 4 
Stimulans av utbildning och rörlighet for forskare 
GFC:s program 
44 
Tabell 3: 
FINANSIERING AV EU:s FoTU-verksamhet 
(löpande priser i miljoner ecu) 
A. ÅRLIG FINANSIERING FRÅN RAMPROGRAMMEN (RP) 
ÅR 
RF 1987- 1991 (RI>2) (1) 
RP 1990- 1994 (RP3) (1) 
Finansielt tillskott. (RP3) (2) 
RP 1994- 1998 (RP4) (1) 
Totalt, FoTU-program 
Kompletterande (3) 
Totalt, FoTU-program + Kompl. 91 
1270,7 
296 
1566,7 
168,8 
1735,5 92 
230,9 
2160,5 
2391,4 
308,4 
2699,8 93 
14,8 
1929,5 
150 
2094,3 
440,2 
2534,5 94 
3,9 
1264,7 
750 
0 
2018,6 
571,8 
2590,4 95 
0,2 
1 
3017,1 
3018,3 
2,1 
3020,4 91-95 
1520,5 
5651,7 
900 
3017,1 
11089,3 
1491,3 
12580,6 
(1) Enligt vad som ursprungligen godkänts i beslutet. 
(2) Kompletterande finansiering av RP3 i ett särskilt beslut. 
(3) Kompletterande åtgärder som godkänts i beslut. 
B. TOTAL FINANSIERING: I ORDELING ENLIGT RP4:S STRUKTUR 
1991 - 1995 
FINANSIERING 
MECU % 
Område 1: 
Informationsteknik och Kommunikation 4192 4 33 3 
Industri-och materialteknik 1791,9 14,2 
Miljö "1098,2 8,7 
Livsventenskaper 1202,3 9,6 
Energi 2285,3 18,2 
Transport ~ 96,8 ~ 0,9~ 
Målinriktad socio-ekonomisk forskning 51,5 0,5 
Totalt, område 1 10748,6 (I) 85,4 
Område 2: 
Samarbete med tredje land och internationella 1X1,6 5,7 
Område 3: 
Spridning och utnyttjande av resultat 293,8 2,3 
Område 4: 
Utbildning och rörlighet för forskare 820,6 6,5 
Totalt, FoTU-program + kompletterande " 12580,6 | KM)"" 
(1) Inbegripet GFC:s stöd till annan EU-politik 
45 

DEL B 
KOMMISSIONENS KOMMENTARER 
TILL RAPPORTEN FRÅN 
FEMÅRSUTVARDERINGEN 
MM 
47 

Inledning 
Viscount Davignon och medlemmarna i den opartiska gruppen är värda en eloge for sin rapport, som 
helt har uppfyllt förväntningarna på den första externa retrospektiva femårsutvärderingen av 
ramprogrammet. Gruppens rekommendationer är auktoritativa, konstruktiva och framsynta, och tie 
har vunnit mycket pä medlemmarnas djupa kunskaper om europeisk forskning och den noggranna 
bedömning av det som presterats inom ramprogrammen som gjorts genom utvärderingen av de 
särskilda programmen. 
Kommissionen välkomnar gruppens iakttagelse att det inte finns nägra områden som inger allvarliga 
bekymmer beträffande kvaliteten pä den forskning som utförs inom ramprogrammet, och likaså dess 
erkännande av det kunskapsnätverk som ramprogrammen har skapat. 
Gruppen understryker att om ramprogrammet skall bli framgångsrikt måste det bygga vidare på 
traditionen av vetenskapliga prestationer, men med större betoning på social och ekonomisk relevans. 
Den drar dock slutsatsen att ramprogrammet ännu inte infriat förväntningarna, eftersom en sant 
europeisk strategi saknas. Kommissionen håller med om att utarbetandet av Femte ramprogrammet 
måste styras av en mer strategisk syn om det skall kunna bidra till Europeiska unionens ekonomiska 
och sociala välfärd enligt hela sin potential. 
Kommissionen stöder till fullo gruppens slutsatser att femte ramprogrammet erbjuder möjligheter till 
stora förändringar, i synnerhel av följande anledningar: Programmet mäste anta den ulmaning som 
utgörs av de massiva investeringar som EU:s konkurrenter gjort inom forskning och utveckling. Det 
måste vara mer målinriktat och effektivt. Samtidigt måste det kunna reagera mer flexibelt pä 
förändrade behov. Programmets struktur bör torenklas, kommissionens förvaltning av programmet bör 
strömlinjelbrmas ytterligare, spridning och utnyttjande av forskningsresultat bör fä större vikt inom de 
olika forskningsprogrammen och resurserna bör koncentreras genom strikt tillämpning av 
urvalskriterier, inbegripet kriteriet för europeiskt mervärde. Kommissionens reaktion i praktiken på 
detta speglas i det formella förslaget till Femte ramprogrammet. Nedan ges ett detaljerat 
ställningstagande till gruppens rekommendationer. 
Rubrikerna nedan anknyter till underrubrikerna i avsnitt 4 av gruppens rapport "Key Issues for 
Change" (nyckelfrågor för förändring). 
1. Programstrategi 
(iruppcn föreslår en mer strategisk modell för hemic ramprogrammet, som baseras på programmets 
urvalskriterier relevans och "europeiskt mervärde", vilket inbegriper stöd till infrastruktur och 
samordning med strukturfonderna. 
Kommissionen instämmer i att en striktare tillämpning av de båda kriterierna relevans och europeiskt 
mervärde vid urvalet av forskningsämnen, där man tar full hänsyn till den sociala, ekonomiska och 
tekniska utvecklingen, kommer att leda till en mer strategisk modell. Relevansen måste bedömas 
utifrån både de sociala behoven - ökad sysselsättning, livskvalitet och hälsa (inbegripet säkerhet och 
kvalitet på varor och tjänster för konsumenterna) bättre miljöskydd, ökad rörlighet osv. - och 
möjligheterna till ekonomisk utveckling och vetenskapliga och tekniska framsteg. 
Gruppens påpekande att den europeiska "kritiska massan" också gäller för skapandet av nätverk av 
storskaliga anläggningar bör också tas upp i Femte ramprogrammet, sä att vart och ett av 
49 
temaprogrammen, och även programmet för "utökande av individens möjligheter", innefattar åtgärder 
till stöd för skapandet av nätverk och förbättrad tillgäng till forskningsinfraslrukturer. Kommissionen 
instämmer med gruppen om att man skall sträva efter att ramprogrammet och strukturfonderna i hög 
grad skall kunna förstärka varandra. I kommissionens kommande meddelande om forskning och 
sammanhållning undersöks vilka förbättringar som kan göras med bibehållande av dessa tvä 
instruments särdrag. 
2. Rätts- och förvaltningsklimat 
Gruppen föreslår en rad rättsliga och förvaltningsmässiga förändringar för att öka ramprogrammets 
flexibilitet och koncentration: 
Rättsliga förändringar: omröstningar med kvalificerad majoritet i ramprogrammets 
mcdheslufandeprocess, en ny unionskommitté som skall ersätta befintliga kommittéer för de 
särskilda programmen och en förvaltningsrutin som kan skapa flexibilitet i budgetfrågor under 
ramprogrammets löplid. 
Effektiviteten skulle öka betydligt om kommissionen delegerades större befogenheter vad gäller 
genomförandet av ramprogrammet. I kommissionens inlagor till regeringskonferensen ger den ett 
starkt stöd åt att rådet utökar antalet omröstningar med kvalificerad majoritet. I väntan pä resultaten 
från regeringskonferensen verkar kommissionen för att ramprogrammet skall utvecklas och dess 
förvaltning förbättras, i den mån som detta är möjligt med nuvarande regler. I synnerhet gäller 
följande: 
Uppläggningen av de sex program som är avsedda att ingå i Femte ramprogrammet bör 
möjliggöra en mer strategisk syn på ett större forskningsutbud inom varje enskilt program. 
Kommissionen anser alt huvudansvaret för genomlörandel av programmen bör delegeras lill 
kommissionen, samtidigt som programkommittéerna bibehåller sin särställning vad gäller 
kontroll av programmens genomförande, prioritering av forskningsmål, ändring av 
arbetsprogram och fördelning av medel -- dock utan att yttra sig om enskilda åtgärder. 
Kommissionen delar vidare gruppens uppfattning att man genom att hälla inne med en del av 
programmets budget under genomförandets första år kan skapa förutsättningar för en större flexibilitet 
under senare är. 
Förändringar av de förvaltningsförfaranden som rör delegering, tidsramar, insyn och 
feedback samt åtgärder mot underbemanning. 
Ansträngningar görs hela tiden for att förbättra förvaltningen av gemenskapsforskningen. I ett kortare 
perspektiv vidtas åtgärder för att minska antalet överteckningar, for att öka insynen och konsekvensen 
utvärderingarna av förslag, för att påskynda utvärderingen av förslag och kontraktsförhandlingar samt 
för att förenkla finansieringen. Detta bör också förbättra tillgången till programmen, i synnerhet för 
små och medelstora företag. Dessutom häller man på att utarbeta nya ledningsrutiner baserade på bästa 
moderna metoderna. 
I enlighet med gruppens rekommendationer bör en tydlig ansvarsfördelning upprättas för 
förvaltningen av Femte ramprogrammet, men detta måste ske i kombination med lämpliga 
50 
samordningsåtgärder inom programmet, med övrig gemenskapspolitik och med all verksamhet utanför 
geinenskapssammanhauget, t.cx. medlemsstaternas forskningsprogram. 
Personalökningen har legat långt under siffrorna i gemenskapens allmänna forskningsbudget och detta 
speglar dels kommissionens strävan att ha en liten förvaltning och dels de stränga ramar som rådet 
beslutat om för de särskilda programmens personal- och förvaltningskostnader. 
Mer omfattande utvärderingar där man också sätter in programmen i ett större sammanhang 
och beaktar den internationella utvecklingen samt olika indikatorer på input och output, så att 
en informationbas för kontroll- och utvärderingsgrupper kan tillhandahållas. 
En fokusering av forskningen mot sociala och ekonomiska mål, särskilt i samband med 
"nyckelätgärder" måste innefatta arbetsplaner med uppsatta delmål som framtida prestationer kan 
mätas mot. Man avser också att göra en regelbunden uppdatering av detaljerade mål och 
arbetsprogram. I del syftet skulle kommissionen göra systematiska granskningar av läget och 
analysera och utvärdera de framsteg som gjorts i bredare vetenskapliga och tekniska kretsar, mot 
bakgrund av den sociala och ekonomiska utvecklingen och med särskild uppmärksamhet riktad mot 
del internationella sammanhanget. 
Som ett resultat av den här processen kommer både kontrollen och den retrospektiva 
programutvärderingen att kunna dra nytta av en bredare informationsbas, i enlighet med gruppens 
rekommendationer. Enligt kommissionens initiativ SEM 2000 kräver god förvaltningssed dock en klar 
åtskillnad mellan verkställande och utvärdering. Det är givetvis mycket viktigt att man kan 
upprätthålla kvaliteten och bibehålla oberoendet i den externa kontroll- och utvärderingsprocessen och 
detta gäller i synnerhet de deltagande experterna. 
Kommissionen fortsätter med sina ansträngningar för att på ett konsekvent sätt utveckla den 
förvaltningsmässiga och statistiska informationen om gemenskapens forskningsverksamhet samt hålla 
den aktuell och göra den tillgänglig. Den fortsätter också sitt arbete med att utarbeta en rad indikatorer 
pä vetenskapligt och tekniskt framsteg pä regional, nationell, europeisk och global nivå genom den 
europeiska rapporten om vetenskaps- och teknikindikatorer (liuropean Science and Technology 
Indicators Report). 
Fortsatta ansträngningar för att förenkla och minska kostnaderna för det europeiska 
patenlsystemel 
En arbetsgrupp inom IRDAC har tagit upp de många olikartade frågor som är kopplade till 
immateriella rättigheter i samband med EU-forskning. Den har dragit samma slutsatser som gruppen 
om de höga kostnaderna för patent i Europa. Den här frågan ligger utanför ramprogrammet. Enligt 
gemenskapens forskningskontrakt är man stödberättigad för patentkostnader. 
51 
3. Tillvägagångssätt vid genomförandet av det nya ramprogrammet 
(truppen anser all en mer integrerad strategi där flera olika metoder utnyttjas behövs för all stödja 
FoTU och innovationer. 
• En tydlig ansvarsfördelning som garanterar spridning 
En "livscykelssyn" på förvaltningen av projekt skall ingå i Femte ramprogrammet. Där så är möjligt 
skall man redan från början "bygga in" en effektiv spridning av forskningen i projektet. Därmed skulle 
man kunna skräddarsy åtgärder efter de olika programmens och projektens särskilda behov. Man bör 
utveckla ett konsekvent och effektivt sätt att genomfora detta med hjälp av lokala "innovationsenheter" 
inom vart och ett av programmen. 
• Mer hjälp till små och medelstora företag vad gäller ekonomiska och rättsliga frågor som har 
alt göra med forskningens användning 
Särskild stor uppmärksamhet riktas mot olika rättsliga och ekonomiska aspekter som rör 
användningen av forskningsresultat, med beaktande av de högteknologiska små och medelstora 
företagens särskilda omständigheter. Man häller pä att undersöka hur man kan förbättra 
informationsllödet mellan forskningsprojekt och innovalionslinansiärer, med målsättningen alt 
utarbeta mer strukturerade och bättre fungerande kontaktytor. Inom ramen för det horisontella 
programmet "Innovation och deltagande av små och medelstora företag" som ingår i Femte 
ramprogrammet skulle en enhet kunna inrättas med uppgiften att bistå projekten med sådant som rör 
immateriella rättigheter och tillgång till privat kapital. 
Den nuvarande planen för forskningssamarbete bör fortsätta och vidareutvecklas inom Femte 
ramprogrammet, så att den bättre kan svara mot framför allt de små och medelstora företagens 
mångskiftande behov av kontraktsforskning som kan komplettera deras egna forskningsresurser, vilka 
kan vara begränsade eller obefintliga. 
• Bättre förbindelser med Eureka 
Såsom nämns i kommissionens andra arbetsdokument om Femte ramprogrammet arbetar man aktivl 
för att upprätta närmare band med Eureka. Ansträngningar kommer att göras tor att se till att dessa tvä 
instrument kompletterar varandra och för att garantera ett informalionsllödc Iran ramprogrammet till 
Eureka allteftersom arbetet fortskrider, resultat produceras och marknadens behov täcks, lui sådan 
modell kan framfor allt utvecklas för nyckelåtgärderna. 
• Fortsatt utveckling av avancerade europeiska virtuella institut 
Det projekt tor sekvensering av genomet hos jäst som omnämns av gruppen, i vilket nära 100 
laboratorier i Europa ingick (inklusive tio små och medelstora företag) i samverkan med laboratorier i 
Förenta staterna, Canada och Japan, visar effektiviteten i ett storskaligt nätverk av europeiska 
forskningscenter. Den associerade "industriella plattformen" har också varit en effektiv kanal för att 
hålla industrin underrättad om projektets resultat och deras eventuella kommersiella konsekvenser.7 
Kommissionen studerar detta och andra sätt att hantera distribuerad forskning som eventuella 
l-ii uppföljning av projektet görs med Kurofan-projektet, där 144 europeiska laboratorier ingår, som skall göra en 
systematisk analys av gener med okänd funktion. 
52 
modeller som kan tillämpas på Femte ramprogrammet, närmare bestämt i samband med 
nyckelålgärder. Femte ramprogrammet kan dessutom inbegripa forskning till stöd för en 
informationsinfrastruktur som länkar samman olika forskningsinrättningar. 
• En fler dimensionell systemstrategi för komplicerade tekniska utmaningar 
Det här är målet för de nyckelätgärder som räknas upp i kommissionen andra arbetsdokument. Dessa 
åtgärder skulle föra samman de olikartade vetenskapliga och tekniska resurserna och beröra olika 
discipliner, teknik- och kompetensområden som behövs för att hantera de stora sociala, ekonomiska 
och industriella utmaningarna. Denna integrerade strategi skulle styras av en handlingsplan utarbetad i 
samråd med forskare, industri och dem som är allmänt intresserade och använder sig av forskning, och 
den skulle fokuseras pä hur man kan fä bukt med de mest betydande flaskhalsarna av vetenskaplig, 
teknisk och/eller socioekonomisk art. 
Då nyckelåtgärderna inriktas mot sociala och ekonomiska mål är det självklart att de hela tiden är 
kopplade till annan gemenskapspolitik som rör dessa områden och även att de för med sig en 
regelbunden granskning och uppdatering av arbetsprogrammen, så att de speglar de senast uppnådda 
resultaten och del ändrade tekniska, sociala och ekonomiska sammanhanget. Systemstrategin bör 
emellertid om falla mer än endast gemenskapens åtgärder. Det som är föremål för nyckelålgärder är per 
definition av europeiskt intresse och det är av största vikt att dessa områden får bredast möjliga utbyte 
av forskningen. Om man följer den väg som arbetsgrupperna stakat ut, och utnyttjar många olika 
formella och informella kommunikationsmedel så kan nyckelåtgärderna inom Femte ramprogrammet 
utgöra en grundstomme för en bredare forskningssamordning, i synnerhet for den forskning i unionen 
som bedrivs inom ramen for medlemsstaternas programverksamhet. 
• Användning av artiklarna 13Ok, l och n 
Flera gånger har frågan rests om man vid sidan av den övriga verksamheten inom ramprogrammet 
skulle kunna använda dessa artiklar i fördraget, framför allt vid genomförandet av åtgärder som endast 
är av särskilt intresse för ett visst antal medlemsstater. Detta är dock endast möjligt om 
medlemsstaterna visar en fast vilja att medverka i den här typen av initiativ. Om de skulle visa en 
sådan vilja är det tänkbart med en eller flera åtgärder av den här typen. 
• Större koncentration och mer självständighet for gemensamma forskningscentret (CiFC ')H 
Kommissionen stöder helt och fullt gruppens slutsats att det gemensamma forskningscentrel har en 
central stödfunktion för gemenskapspolitiken. Det har en opartisk ställning, vilket är av särskild vikt 
för många aspekter av gemenskapens regelverk. Det har också de mycket specialiserade anläggningar 
och den kompetens som behövs för att fylla denna uppgift, som det i vissa delar är ensamt om i 
Europa. 
Utöver de synpunkter som tas upp i det här avsnittet kan följande klargörande vara pä sin plats, med hänsyn till de 
kommentarer som görs i bilagan till gruppens rapport. Där påpekas "en brist på tydlighet rörande hur GFC:s mål 
fi utvärderingsrapporten om det särskilda programmet Kämfissionssäkerhet] samordnas med det särskilda 
programmets" och dessutom "nämns dålig kontakt" mellan GD XIl:s personal och gemensamma 
forskningscentrets personal. Kommissionen är av åsikten att kontakterna fungerar utmärkt. Dessa förbindelser 
måste dock återspegla det faktum att gemensamma forskningscentret inom området fissionssäkerhet konkurrerar 
(framgångsrikt) med andra som föreslår projekt med kostnadsdelad finansiering. Euratoms särskilda program för 
gemensamma forskningscentret rör huvudsakligen forskning om kärnsäkerhet, vilken inte är föremål tor insatser 
med kostnadsdelning. 
53 
Precis som de nationella laboratorierna måste det gemensamma forskningscentret anpassas till den nya 
verkligheten och kommissionen arbetar för att åstadkomma de förändringar som krävs för detta, bland 
annat genom en större koncentration på de områden där forskningscentret är ledande. Sedan 1988 har 
stora ansträngningar gjorts för att bygga upp kontakter mellan gemensamma forskningscentret och den 
akademiska och industriella forskarvärlden, genom ett program for att förbättra förhållandet mellan 
kund och entreprenör för den forskning som är kopplad till gemenskapspolitiken. Dessa 
ansträngningar har intensifierats efter beslutet om fjärde ramprogrammet, utifrån rådets slutsatser av 
den 26 april IW4 om gemensamma forskningscentrets roll. Ett av de viktigaste administrativa och 
rättsliga stegen i processen lör all öka gemensamma forskningscentrets självständighet är dess 
omvandling till ett självständigt generaldirektorat. 
4. En bättre balans i programmen 
Gruppens rekommendation är att ett antal olika åtgärder bör vidtas, så att en fullgod balans kan 
garanteras inom ramprogrammet 
En fullgod balans mellan grundforskning och tillämpad forskning, inklusive en 
sammanslagning av konvergerande forskningsområden 
1 förslaget till Femte ramprogrammet beskrivs en struktur som gör det möjligt att förena behovet av att 
hjälpa unionen bibehålla och utveckla idéflödet och det vetenskapliga och tekniska kunnandet med 
behovet av att utveckla dess tekniska kompetens inom de viktigaste områdena. Ramprogrammets roll 
är inte att dubblera den nationellt finansierade "icke-mälinriktade" forskningen. Icke desto mindre 
mäste de allt närmare banden mellan mer grundläggande forskning och tillämpad forskning inom 
modern vetenskap och teknik och pä innovalionsomrädel erkännas och (ill fullo avspeglas i Femte 
ramprogrammet. Tvä aspekter av ramprogrammet måste beaktas i detta hänseende: 
De nyckelåtgärder där de specifika flaskhalsarna kan göra det nödvändigt med både mer 
fokuserad grundforskning och tillämpad teknikutveckling. 
• Forskning om och utveckling av generisk teknik. 
Samma strikta urvalskriterier skulle användas för all forskningsverksamhet. Dessutom skulle den 
grundläggande forskningskomponenten variera efter forskningsområdets utvecklingsgrad och den kan 
ändras allteftersom framsteg görs. Detta är i överensstämmelse med gruppens syn. 
Det är också i enlighet med gruppens rekommendationer att slå ihop de program som rör 
informations- och kommunikationsteknik och telematiktillämpningar (tema II) och de biotekniska 
elementen inom jordbruk, biomedicinsk forskning och bioteknik (under tema 1). 
En fullgod balans mellan tematiska och verksamhetsinriklade program 
Gruppen rekommenderar som en allmän underliggande princip lör Femte ramprogrammets struktur 
och innehåll att förvaltningen av forskningsprojekten i möjligaste mån skall skötas inom 
temaprogrammen. Därför skall starka band upprättas mellan temaprogrammen och de horisontella 
programmen, exempelvis vid användningen av forskning där både tematiska och horisontella element 
ingår. I fråga om utbildning och rörlighet tror gruppen att det är nödvändigt med förändringar som 
kan förbättra dessa aktiviteters image och minska antalet förseningar. I programmet för "utökande av 
individens möjligheter" kommer ett antal förändringar att göras, på grundval av erfarenheterna från 
54 
TMR-programmet (forskarutbildning och forskarrörlighet). Utvärderingen och urvalet av förslag till 
forskarstipendier skall göras snabbare (målet är tre månader) och dessutom skall nya åtgärder vidtas, 
såsom införandet av industristipendier ("industry host fellowships") som kan skapa en mer överskådlig 
och förutsebar miljö som kan locka de allra främsta forskarna. 
En fullgod balans med hänsyn till Eli-forskningens internationella dimension: ytterligare 
initiativ för ansökarländer, och ett större "europeiskt mervärde" i partnerskapef med 
utvecklingsländer. 
Det nya ramprogrammet präglas av en strävan alt upprätta ett intensivare forskningssamarbete med 
länder som ansökt om medlemskap i Europeiska unionen. En fullständig associering skulle vara 
möjlig lör vissa ansökarländcr, framför allt länder i Central- och Östeuropa1' om de skulle välja 
denna form. De skulle dä lä delta i programmen pä samma villkor som EES-stalema. Ett alternativ 
vore att för varje enskilt projekt fatta beslut om medverkan, i princip utan gemenskapsfinansiering, 
vilket skulle vara en möjlighet för de stater i Central- och Östeuropa som ännu inte är helt associerade, 
för nya oberoende stater i Europa och för tredje länder i Medelhavsområdet. 
Samarbetsprojekten med utvecklingsländer kommer även i fortsättningen att inriktas mot att i dessa 
länder utveckla den vetenskapliga och tekniska kompetens som passar deras behov och som kan bidra 
till en lösning av deras utvecklingsproblem. Det finns dock ett allmänt erkänt behov av ett förbättrat 
samarbetet med utvecklingsekonomier med snabbt växande marknader där stora möjligheter finns för 
EU-företag. 
Slutsatser 
Kommissionens analys av den rapport som redovisar gruppens femärsutvärdering av ramprogrammet 
visar att dess detaljerade rekommendationer i mycket stor utsträckning kommer att tas med i förslagen 
till Femte ramprogrammet. Gruppen erkänner dock att om man fullt ut skall kunna åstadkomma de 
betydande förändringar som den rekommenderar är det nödvändigt att ändra del rättsliga klimatet pä 
ett sätt som går utanför ramarna för kommissionens förslag till ramprogrammet. 
Vid sidan av Schweiz och Israel 
55 
ISSN 1024-4506 
KOM(97) 151 slutlig 
DOKUMENT 
SV 12 15 16 05 
Katalognummer : CB-C0-97-142-SV-C 
ISBN 92-78-18105-6 
Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer 
L-2985 Luxemburg 
5<o