P6_TA(2005)0223

Uppgifts och underrättelseutbyte avseende terroristbrott

Europaparlamentets rekommendation till Europeiska rådet och rådet om uppgiftsutbyte och samarbete när det gäller terroristbrott (2005/2046(INI))

Europaparlamentet utfärdar denna rekommendation

- med beaktande av den rekommendation till rådet som lagts fram av Antoine Duquesne för ALDE-gruppen om uppgiftsutbyte och samarbete när det gäller terroristbrott (B6-0128/2004),

- med beaktande av det uttalande om bekämpande av terrorism som antogs av Europeiska rådet den 25 mars 2004,

- med beaktande av artikel I-51 i Fördraget om upprättande av en konstitution för Europa, där skyddet av personuppgifter behandlas [1],

- med beaktande av artikel 8 i Europeiska unionens stadgan om de grundläggande rättigheterna, i vilken skyddet av personuppgifter behandlas,

- med beaktande av Europarådets konvention 108 om skydd för enskilda vid automatisk databehandling av personuppgifter,

- med beaktande av de principer som fastställs i Europaparlamentets och rådets direktiv 95/46/EG av den 24 oktober 1995 om skydd för enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter [2],

- med beaktande av artikel 114.3 och artikel 94 i arbetsordningen,

- med beaktande av betänkandet från utskottet för medborgerliga fri- och rättigheter samt rättsliga och inrikes frågor (A6-0165/2005), och av följande skäl:

A. De attentat som drabbade Spanien hårt den 11 mars 2004 visar att terroristhotet på europeisk mark eller mot europeiska intressen fortfarande är mycket påtagligt.

B. Efter attentaten i Madrid beslutade Europeiska rådet vid sitt möte den 18 juni 2004 att revidera EU:s handlingsplan för bekämpande av terrorism, då de tragiska händelserna i Spanien tyvärr visade att den arbetsmetod som EU tillämpat sedan 2001 och som i huvudsak vilade på empirisk grund inte längre var tillräcklig utan måste ersättas av en ny och mer förutseende strategi.

C. Det måste understrykas att alla former av terrorism är brottsliga, oavsett vilka ideologiska skäl man försöker tillskriva dem, och att de därför aldrig kan försvaras. För att effektivt kunna bekämpa terrorismen måste en särskild strategi utformas så att specifika åtgärder kan vidtas gentemot varje enskild terroristorganisation.

D. För att kunna bekämpa detta problem på ett effektivt sätt krävs en modern strategi med beaktande av de nära kopplingar som kan finnas mellan olika terrororganisationer samt mellan terrorism och grov organiserad brottslighet, och som gör det möjligt att snabbt ingå tydliga avtal om informationsutbyte inom ramen för de transatlantiska förbindelserna, på grundval av gemensamma effektiva normer och med respekt för rättigheter.

E. Det bör inte skapas alltför många rättsliga instrument inom ramen för kampen mot terrorism. I stället bör man sträva efter att göra befintliga bestämmelser enhetliga och enkla.

F. En systematisk utvärdering av den politik som förts och de resultat som uppnåtts skulle göra det möjligt att belysa de brister och genomförandeproblem som erfarits i praktiken, men också att ringa in de åtgärder som har visat sig effektiva.

G. Bättre samverkan mellan aktörerna på fältet vid utformningen av handlingsstrategier och instrument skulle möjliggöra en bättre anpassning av de åtgärder som bör vidtas i framtiden.

H. Europeiska rådets ovannämnda uttalande av den 25 mars 2004 kräver det dels ett förenklat utbyte av information och underrättelser mellan medlemsstaternas brottsbekämpande myndigheter för att bekämpa terrorismen så effektivt som möjligt, dels att medlemsstaterna skall se till att befintliga EU-organ, framför allt Europol och Eurojust, används optimalt och systematiskt för att främja samarbetet i kampen mot terrorism, särskilt genom att förbättra flödet av underrättelser till Europol om alla aspekter av terrorism.

I. Det är nödvändigt att etablera en hög grad av förtroende mellan de brottsbekämpande myndigheterna i medlemsstaterna och Europol och Eurojust. Bristen på detta har hittills hindrat ett effektivt utbyte av information och underrättelser. Åtgärderna måste omfatta

- fastställandet av gemensamma normer för dataskydd under den tredje pelaren som underställs ett gemensamt oberoende övervakningsorgan,

- tillhandahållandet av en manual avsedd för polisstyrkor om bästa metoder, som på ett enkelt och praktiskt sätt fastställer skyldigheter och ansvar när det gäller dataskydd,

- fastställandet av minimistandarder för straffrätt och processrätt,

- förlänandet av allmän jurisdiktion för EG-domstolen under den tredje pelaren,

- säkerställandet av fullständig parlamentarisk granskning.

J. Som en reaktion på det ovannämnda uttalandet av den 25 mars 2004 har två initiativ tagits, dels av kommissionen (KOM(2004)0221), dels av konungariket Sverige [3], vilka båda syftar till att förbättra och förenkla informationsutbytet i kampen mot terrorismen.

K. Det mål som eftersträvas i dessa förslag bör sammanfalla med att harmoniserade minimigarantier för dataskydd införs inom den tredje pelaren, särskilt när det gäller berörda personers tillgång till uppgifter, vilket bör ske i full överensstämmelse med de medborgerliga rättigheter som erkänns i stadgan om de grundläggande rättigheterna, i artikel 6 i EU-fördraget och i artikel I-51 i Fördraget om upprättande av en konstitution för Europa samt de principer som fastställs för detta i Haagprogrammet.

L. Medborgarnas grundläggande rättigheter måste skyddas inom ramen för samtliga åtgärder för att bekämpa terrorismen.

M. En lämplig dataskyddsnivå som minst motsvarar den nivå som garanteras under första pelaren är en förutsättning för uppgifts- och underrättelseutbytena.

N. I punkt 9 i det ovannämnda uttalandet av den 25 mars 2004 betonar Europeiska rådet att en ytterligare utveckling av förbindelserna mellan Europol och underrättelsetjänsterna också kommer att ske. Insamling och utbyte av underrättelser är absolut nödvändigt för att bekämpa terrorism, eftersom information från rättsliga förfaranden eller polisutredningar ofta kommer för sent.

O. Att införa ett europeiskt kriminalregister är ofrånkomligen förknippat med praktiska problem, men det måste bestämt understrykas att det är absolut nödvändigt att verkligen prioritera arbetet med att nå detta mål och att upprätta en detaljerad och snäv tidsram.

1. Europaparlamentet riktar följande rekommendationer till Europeiska rådet och rådet:

a) Det är nödvändigt att införa behovet av att utarbeta en gemensam proaktiv strategi för kampen mot terrorismen bland de prioriterade målen.

b) Så länge vi inte har en gemensam europeisk strategi bör ett mer systematiskt och samordnat tillvägagångssätt antas och man måste alltid se till att den lagstiftning som utarbetas är konsekvent. Denna nödvändiga konsekvens förutsätter att man följer en regelrätt politisk strategi baserad på tydliga idéer.

c) Rådets åtgärder bör utgå från följande tre riktlinjer:

- Att skaffa nödvändiga medel och resurser för att exakt kunna identifiera samtliga mål som man vill uppnå, och samtidigt vara väl medveten om att terrorism inte är något enstaka fenomen, utan tvärtom ett mångfasetterat problem som skiljer sig åt genom de handlingar som begås, de olika terroristorganisationer som ligger bakom och de mål som eftersträvas.

- Att effektivisera instrumenten för bekämpande av terrorism genom att anta en modern och realistisk strategi som bygger på en medvetenhet om de mycket starka kopplingar som ofta finns mellan olika terrororganisationer, samt mellan terrorism och grov organiserad brottslighet, särskilt på det ekonomiska planet.

- Att undvika att skapa fler rättsliga instrument inom kampen mot terrorism och i stället sträva efter att göra befintliga bestämmelser enhetliga och enkla, särskilt genom att säkerställa att systematiska utvärderingar genomförs för att bedöma bestämmelsernas effektivitet. Beslut om att anta nya bestämmelser bör inte fattas förrän det har slagits fast att de tillför ett mervärde jämfört med nuvarande bestämmelser.

d) Aktörerna på fältet bör i största möjliga mån göras delaktiga i utformningen av åtgärder, så att deras praktiska erfarenhet kan beaktas och införlivas i de nya instrumenten.

e) En handbok om goda arbetsmetoder för poliser bör antas utifrån de grundläggande principer som styr informationsutbytet, men även med hänsyn till de brottsbekämpande organens behov. I denna handbok bör ramarna för deras arbete förklaras på ett enkelt och konkret sätt, särskilt när det gäller överföring och insamlande av information samt dataskydd.

f) Samtliga medlemsstater bör uppmanas med kraft att acceptera EG-domstolens behörighet att meddela förhandsavgöranden om giltighet och tolkning av all lagstiftning som antas inom ramen för information och samarbete beträffande terroristbrott.

g) Ett instrument som kan underlätta överföring av underrättelser bör utarbetas, särskilt i samband med inrättandet av ett system för tidig varning.

h) De befintliga bestämmelserna för skydd av personuppgifter i instrumenten inom den nuvarande tredje pelaren bör harmoniseras och samlas i ett enda instrument i vilket samma dataskyddsnivå garanteras som under första pelaren. Harmoniseringen bör utgå från följande grundprinciper, som särskilt omfattar principerna i Haagprogrammet och som måste uppfyllas för att unionens trovärdighet inte skall skadas allvarligt:

- De insamlade uppgifternas kvalitet och relevans måste garanteras.

- Uppgifter får endast samlas in i syfte att utföra rättsliga arbetsuppgifter.

- Uppgifter som avser en enskilds privatliv samt uppgifter om enskilda personer som inte är misstänkta för något brott får samlas in endast om det är absolut nödvändigt och om stränga villkor är uppfyllda.

- Enskilda personer måste informeras om att det finns uppgifter som berör dem, utom när det finns viktiga skäl som talar emot detta.

- Enskilda personer måste ha rätt att få tillgång till de uppgifter som berör dem och att korrigera felaktigheter, utom när sådan tillgång äventyrar säkerheten och den allmänna ordningen eller tredje persons rättigheter och friheter eller riskerar att hindra utredningar.

- Enskilda personer måste skyddas mot oriktig användning av uppgifter.

- Uppgifternas korrekthet och sekretess måste garanteras.

- Vidarebefordran av uppgifter måste ske i enlighet med gemensamma standarder, särskilt att informationskällor skall skyddas och att uppgifternas sekretess skall garanteras i alla skeden av utbytet samt efter detta.

- Det krävs en kontroll av att bestämmelserna om dataskydd följs, bland annat med hjälp av en tillsynsmyndighet.

- Alla har rätt till rättslig upprättelse och ersättning om fastställda principer inte har följts.

j) Det är nödvändigt att verkligen prioritera ett snabbt inrättande av ett operativt register över straffrättsliga domar och förfaranden på europeisk nivå som får till följd att enskildas rättigheter begränsas (ett europeiskt kriminalregister) och en harmonisering av de faktorer som utgör allvarliga brott, eftersom den senaste händelseutvecklingen visar att detta är absolut nödvändigt för att bekämpa terrorism och organiserad brottslighet.

k) Även när det gäller omtvistade och komplexa frågor måste man generellt agera mycket beslutsamt och upprätta en detaljerad och snäv tidsram, både för utarbetandet och för genomförandet av instrument, eftersom dessa instrument i likhet med det europeiska kriminalregistret anses utgöra ett verkligt framsteg i kampen mot terrorism.

l) Parlamentet måste underrättas om de fastställda tidsfristerna för utarbetandet av rättsliga instrument som skall möjliggöra registrering av bankkonton och åtgärder som syftar till att öka insynen i juridiska personer.

2. Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända denna rekommendation till Europeiska rådet och rådet, samt, för kännedom, till kommissionen.

[1] EUT C 310, 16.12.2004, s. 36.

[2] EGT L 281, 23.11.1995, s. 31.

[3] EUT C 281, 18.11.2004, s. 5.

--------------------------------------------------