Förslag till rådets förordning (EG) om vissa bestämmelser som har samband med införandet av euron (96/C 369/05) KOM(96) 499 slutlig - 96/0249(CNS)

(Framlagt av kommissionen den 18 oktober 1996)

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 235 i detta,

med beaktande av kommissionens förslag,

med beaktande av Europaparlamentets yttrande,

med beaktande av Europeiska monetära institutets yttrande, och

med beaktande av följande:

1. Europeiska rådet bekräftade vid sitt möte i Madrid den 15-16 december 1995 att den tredje etappen av den ekonomiska och monetära unionen skall börja den 1 januari 1999, enligt artikel 109j.4 i fördraget. Enligt artikel 109k i fördraget betecknas i medlemsstater som inför euron som en gemensam valuta som medlemsstater utan undantag.

2. Det beslutades också att namnet på den europeiska valutan skall vara "euro". Det specifika namnet "euro" kommer att ersätta den allmänna beteckningen "ecu", som används i fördraget för att hänvisa till den europeiska valutaenheten. Som valuta för medlemsstaterna utan undantag kommer euron att delas in i etthundra enheter med namnet "cent".

3. En rådsförordning genom vilken den rättsliga ramen för användningen av euron definieras bör antas på grundval av artikel 109l.4 tredje meningen i fördraget så snart det är känt vilka medlemsstaterna utan undantag är. Den dag då den tredje etappen börjar skall rådet enligt artikel 109l.4 första meningen i fördraget fastställa de omräkningskurser till vilka valutorna oåterkalleligen skall låsas.

4. För att den gemensamma marknaden och övergången till den gemensamma valutan skall fungera smidigt är det nödvändigt att åstadkomma rättssäkerhet för deltagarna på marknaden i alla medlemsstater genom att införa vissa bestämmelser som har samband med införandet av euron i god tid före början av etapp tre.

5. Artikel 109l.4 tredje meningen, genom vilken rådet tillåts att genom enhälligt beslut av medlemsstaterna utan undantag vidta "övriga åtgärder som behövs för att snabbt införa . . . som dessa medlemsstaters gemensamma valuta" kommer att vara tillgänglig som rättslig grund först när det enligt artikel 109j.4 har beslutats vilka medlemsstater som uppfyller de nödvändiga villkoren för införandet av den gemensamma valutan. Det är därför nödvändigt att använda artikel 235 som rättslig grund för de bestämmelser som det finns ett brådskande behov av för att åstadkomma rättssäkerhet.

6. Ecun enligt artikel 109g i fördraget och definitionen i förordning (EG) nr 3320/94 (1), kommer den 1 januari 1999 att upphöra att definieras som en valutakorg och euron kommer att bli en självständig valuta. Rådets beslut i fråga om fastställandet av omräkningskurserna kommer inte i sig att förändra ecuns värde utåt. Detta innebär att en ecu i sin egenskap av valutakorg kommer att bli en euro. Förordning (EG) nr 3320/94 blir därför överflödig och bör upphävas. Vad gäller hänvisningar till ecu i rättsliga instrument inom privaträtten kommer det att presumeras att parterna har samtyckt till att hänvisa till ecun enligt artikel 109g i fördraget och definitionen i förordning (EG) nr 3320/94. Bestämmelserna om kontinuitet kan endast nå sitt syfte att åstadkomma rättssäkerhet för marknaden om de träder i kraft så snart som möjligt.

7. Det är en allmänt accepterad rättslig princip att kontinuiteten för rättsliga instrument inte skall påverkas av införandet av en ny valuta. Principen om avtalsfrihet måste respekteras. För att förstärka rättssäkerheten och klarheten är det lämpligt att uttryckligen bekräfta att principen om kontinuitet för rättsliga instrument och särskilt för avtal bör tillämpas mellan de tidigare nationella valutorna och euron samt mellan ecun enligt artikel 109g i fördraget och definitionen i förordning (EG) nr 3320/94 och euron. Detta innebär särskilt att i fråga om rättsliga instrument med fasta räntesatser ändrar införandet av euron inte den nominella räta som skall betalas av gäldenären.

8. Den uttryckliga bekräftelsen av principen om kontinuitet kommer också att medverka till erkännandet av kontinuitet för avtal inom tredje lands jurisdiktion.

9. Beteckningen "avtal" som används för att definiera rättsliga instrument är avsedd att omfatta bl.a. skriftliga och muntliga avtal, underförstådda avtal och avtal som framgår av parternas konkludenta handlande.

10. Rådet kommer att fastställa omräkningskurserna för euron uttryckta i den nationella valutan för varje medlemsstat utan undantag i enlighet med artikel 109l.4 första meningen i fördraget. Dessa omräkningskurser bör användas för varje omräkning mellan euron och de nationella valutaenheterna eller mellan nationella valutaenheter. Vid omräkning mellan nationella valutaenheter bör en fastställd algoritm användas.

11. Införandet av euron kräver avrundning av penningbelopp. Ett tidigt tillkännagivande av avrundningsregler är väsentligt för att möjliggöra förberedelser i rätt tid och en smidig övergång till den ekonomiska och monetära unionen.

12. För att uppnå en hög grad av exakthet i omräkningsförfarandet bör omräkningskurserna definieras med sex signifikanta siffror. En kurs med sex signifikanta siffror innebär en kurs som har sex siffror, räknat från vänster till höger och med början på den första siffra som inte är noll.

13. Enligt artikel 109f.6 i fördraget skall Europeiska monetära institutet (EMI) höras om varje förslag till gemenskapsrättsakt inom dess behörighetsområde.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

I denna förordning avses med

- rättsliga instrument: lagbestämmelser, administrativa rättsakter, rättsliga beslut, avtal, ensidiga rättsakter, andra betalningsinstrument än sedlar och mynt samt andra instrument med rättslig verkan,

- omräkningskurser: de omräkningskurser som oåterkalleligen fastställts av rådet enligt artikel 109l.4 första meningen i fördraget,

- nationella valutaenheter: valutaenheterna i medlemsstaterna utan undantag såsom de definieras i respektive medlemsstats monetära lagstiftning dagen före början av den tredje etappen,

- enheten euro: den gemensamma valutaenhet som antagits av medlemsstaterna utan undantag den 1 januari 1999.

Artikel 2

1. Från och med den 1 januari 1999 skall varje hänvisning i ett rättsligt instrument till ecun enligt artikel 109g i fördraget och definitionen i rådets förordning (EG) nr 3320/94 ersättas med en hänvisning till euron till en kurs av en euro för en ecu. Hänvisningar till ecun utan en sådan definition i rättsliga instrument skall presumeras hänvisa till ecun enligt artikel 109g i EG-fördraget och definitionen i förordning (EG) nr 3320/94.

2. Förordning (EG) nr 3320/94 upphävs från och med den 1 januari 1999.

Artikel 3

Införandet av euron för inte medföra ändring av något villkor i ett rättsligt instrument eller leda till upphävande av eller befrielse från fullgörelse av villkoren i ett rättsligt instrument och får inte heller ge en part ensidig rätt att ändra ett rättsligt instrument eller bringa det att upphöra. Denna bestämmelse gäller förutsatt att parterna inte har avtalat något annat.

Artikel 4

1. Omräkningskurserna skall fastställas som en euro uttryckt i var och en av de nationella valutorna för medlemsstaterna utan undantag. De skall fastställas med sex signifikanta siffror.

2. Omräkningskurserna får inte avrundas eller avkortas vid omräkning.

3. Omräkningskurserna skall användas för omräkningar åt båda hållen mellan enheten euro och de nationella valutaenheterna. Inverterade kurser som härleds från omräkningskurserna får inte användas.

4. Penningbelopp som skall omräknas från en nationell valutaenhet till en annan skall först omräknas till ett belopp som uttrycks i enheten euro, avrundat till minst tre decimaler, och sedan omräknas till den andra nationella valutaenheten.

Artikel 5

Penningbelopp som skall betalas eller redovisas när en avrundning sker efter en omräkning till enheten euro enligt artikel 4 skall avrundas uppåt eller nedåt till närmaste cent. Penningbelopp som omräknas till en nationell valutaenhet skall avrundas uppåt eller nedåt till närmaste underenhet eller, i avsaknad av underenheter, till närmaste enhet eller enligt nationell praxis till en multipel eller del av den nationella valutaenhetens enhet eller underenhet. Om tillämpningen av omräkningskursen ger ett resultat som ligger exakt mitt emellan skall beloppet avrundas uppåt.

Artikel 6

Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

(1) Rådets förordning (EG) nr 3320/94 av den 22 december 1994 om kodifiering av befintlig gemenskapslagstiftning om definition av ecu efter ikraftträdandet av Fördraget om Europeiska unionen (EGT nr L 350, 31.12.1994, s. 27).