SV    SV SV 
 
SV    SV  EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION 
Bryssel den 18.9.2008 
SEK(2008) 2425 
  
ARBETSDOKUMENT FRÅN KOMMISSIONENS AVDELNINGAR 
dokument som åtföljer 
 
RÅDETS FÖRORDNING 
 
om skydd av djur vid tidpunkten för avlivning 
   
SAMMANFATTNING AV KONSEKVENSANALYSEN 
 
{COM(2008) 553} 
{SEC(2008) 2424}  
 
SV 2   SV ARBETSDOKUMENT FRÅN KOMMISSIONENS AVDELNINGAR 
dokument som åtföljer 
 
RÅDETS FÖRORDNING 
 
om skydd av djur vid tidpunkten för avlivning 
   
SAMMANFATTNING AV KONSEKVENSANALYSEN 
Varje år avlivas 360 miljoner grisar, får, gett er och nötkreatur och mer än fyra miljarder 
fjäderfän i slakterier i EU. Dessutom avlivas ca 25 miljoner djur inom pälsindustrin och 
ca 330 miljoner dagsgamla kycklingar i kläckerier. Bekämpning av smittsamma sjukdomar kan också innebära avlivning av tusentals till miljontals djur. 
Avlivning av uppfödningsdjur regleras genom rå dets direktiv 93/119/EG om skydd av djur 
vid tidpunkten för slakt eller avlivning
1. Direktivet har aldrig ändrats. Denna 
konsekvensanalys är därför främst inriktad på om problemen fortfarande är de samma eller 
inte och om de ursprungliga målen fortfarande är aktuella. 
Utgångspunkten för kommissionens förslag var an tagandet av två vete nskapliga yttranden 
från Europeiska myndigheten för livsmedel ssäkerhet 2004 och 2006 som rekommenderar att 
de tekniska bilagorna till dire ktivet bör ändras. Även Världsor ganisationen för djurens hälsa 
antog 2005 två olika riktlinjer för djurs vä lfärd vid slakt och avlivning med liknande 
slutsatser. Till följd av detta gav kommissione n 2006 en extern konsult i uppdrag att utreda 
metoder för bedövning och avlivning i slakterier och de ekomiska, sociala och miljömässiga konsekvenserna av dessa. Studien färdigst älldes 2007. Samtidigt genomförde kommissionen 
samråd med berörda parter i medlemsstaterna . Rapporter från kommissi onens experter vid 
Kontoret för livsmedels- och veterinärfrågor (F VO) analyserades eftersom de visar hur det 
nuvarande direktivet tillämpas i medlemsstaterna. Likaså hölls ett samråd  via Internet under 
perioden december 2007 – februari 2008. 
Denna lagstiftning gäller främ st slakterier, pälsdjursuppf ödning, kläckerier och avlivning i 
syfte att bekämpa sjukdomar. Den sektor som berörs mest är köttind ustrin eftersom den 
största mängden djur avlivas där. Just här är de rättsliga kraven mera utförliga, vilket förklarar 
varför största delen av konsekvensanal ysen är inriktad på denna industri. 
Omständigheterna kring avlivning av uppfödnings djur har förändrats märkbart sedan 1993. 
Ny teknik har tagits i bruk, och ny vetenskap lig forskning har lett ti ll att de nuvarande  
                                                
 
1 EGT L 340, 31.12.1993, s. 21. 
 
SV 3   SV standarderna blivit föråldrade på vissa områden. Djurskydd har b livit en viktigar e fråga i vårt 
samhälle och medborgarna i EU ställer allt högr e krav på denna aspekt av livsmedelskedjan. 
Den rättsliga miljön har också ändrats för slakte rier i och med antagandet av ”hygienpaketet”, 
en rad EU-rättsakter om säkra livsmedel, ge nom vilka ansvaret har förskjutits till 
livsmedelsföretagarna. Massavlivningar i samb and med större epidemier har även väckt 
frågan om hur vi vill garantera humana met oder vid avlivning av dj ur. Kommissionen antog 
2006 gemenskapens första handlingsplan för dj urskydd och djurs välbefinnande i vilken nya 
begrepp infördes, bland annat indikatorer på  välbefinnande, och be hovet av ytterligare 
forskningsprogram och referenscentrum för djurs välbefinnande. 
Man har även upptäckt vissa problem i den nuva rande EU-lagstiftningen, såsom brist på 
harmoniserade metoder för nya bedövningsmetode r, brist på klara ansvarsområden för 
aktörerna när det gäller djurskydd, bristande kompetens bland pers onal som hanterar djur eller 
bristfälliga djurskyddsförhållanden vid tidpunkt en för avlivning av djur i samband med 
sjukdomsbekämpning. 
Avlivning av uppfödningsdjur har omfattats  av EU-lagstiftning sedan 1974, och 
gemenskapens behörighet stärktes 1993. Samråd et med berörda parter och medlemsstaterna 
styrker betydelsen av gemens kapens initiativ på detta område. Denna lagstiftning har 
konsekvenser för köttindustrin, utrustningstillverkarna och vissa jordbrukares verksamhet. De 
är alla verksamma på internationell nivå och efterlyser ett EU-regelverk. 
De allmänna målen för det initiativ som denna  konsekvensanalys gäller är bättre djurskydd 
vid tidpunkten för slakt eller av livning under betingelser som gara nterar lika villkor för alla 
berörda företagare så att deras konkurrenskraf t inte påverkas av skillnader i deras 
produktionskostnader eller marknads tillträde. Initiativet  ska också bidra till policyn för bättre 
och förenklad lagstiftning.  
De särskilda målen är främjande av innova tion för humana metoder vid bedövning av djur, 
bättre integration av djurskydd i produktionsprocessen i slakteri er, ökad kunskapsnivå för den 
berörda personalen och bättre djursk ydd i samband med massavlivningar. 
Alternativen varierar mellan status quo (= baslinje = al ternativ 1), icke-bindande 
rekommendationer (alternativ 2) , ändring av direktivet ge nom ändring av de tekniska 
bilagorna (alternativ 3) och omorganisa tion av lagstiftningen (alternativ 4).  
Slaktkostnaderna utgör endast en  liten andel av slakteriernas to tala kostnader (20 %) men kan 
ha betydelse för deras konkurrens kraft. Ändrade kostnader för slakt av djur påverkar dock 
sannolikt inte det slutli ga priset på kött. Slakterierna  omfattas redan nu av regelbundna 
officiella kontroller genom lagstiftnin gen om säkra livsmedel. Med nuvarande 
djurskyddslagstiftningen införs i nga nya krav på officiella kontroller. Djurs kyddet har en 
positiv effekt på köttkvalitet och säkerhet i arbe tet. Det utgör även ett positivt marknadsvärde. 
Inga betydande miljökonsekvenser har konstaterats. 
Vid jämförelse av de olika alternativen förefa ller status quo (alternativ 1) ha en rad negativa 
konsekvenser för det mål man vill uppnå. Inget av målen kan sannolikt nås med detta alternativ. Flera aspekter av djurskyddet förs ämras sannolikt om företa gen måste verka i en 
omgivning som skiljer sig åt olika i olika medlemsstater. Således främjas inte processen mot förenkling. Denna situation skulle  inte uppmuntra till innovation även om vissa medlemsstater 
satsar allt mer på det. De ekonomiska kostnad erna för företag och myndigheter skulle vara 
begränsade på kort sikt. Däremot skulle skadliga konsekvenser för köttkvaliteten, 
allmänhetens uppfattning och säkerheten i ar betet kunna få långsiktig a negativa ekonomiska 
följder för köttsektorn. 
 
SV 4   SV En jämförelse av de övriga alternativen med hä nsyn till målen visar att det är klart bättre att 
omorganisera lagstiftninge n (alternativ 4), medan en ändring av  direktivet (alter nativ 3) skulle 
medföra vissa fördelar, och icke-bindande reko mmendationer (alternativ 2) skulle inte räcka 
för att uppnå de flesta målen. Därför kan enbart a lternativ 2 inte vara t illräckligt för att lösa 
problemen, men det kan vara ett intressant al ternativ i kombination med andra instrument. 
Icke-bindande rekommendationer (alternativ 2)  skulle särskilt bidra till att förbättra 
djurskyddet och köttkvaliteten. De t kan också bidra till lika möjligheter för företagen i viss 
utsträckning, med dock inte tillräckligt eftersom  alternativet till sin natur är frivilligt.  
Omdisponering av direktivet (alt ernativ 4) är det e nda alternativ som främjar innovation och 
medför den förenkling man vill uppnå (ändri ng av rättsligt instrument och ett nytt 
angreppssätt). Det medför också fler förd elar för djurskyddet jämfört med ändring av 
direktivet (alternativ 3). Det är också det a lternativ som mest sannolikt kommer att få positiva 
effekter på köttkvalitet, allmänhetens uppfattni ng och bättre arbetsförh ållanden i slakterier. 
Alternativen 3 och 4 ger upphov till kostnader på kort sikt för vissa företag, men effekterna 
beror på om särskilda åt gärder vidtas, såsom eventuella öve rgångsperioder eller undantag för 
särskilda fall.  
Miljökonsekvenserna anses vara lik a för alla alternativen efte rsom insamlingen av uppgifter 
inte gav vid handen att det skulle bli fråga om  betydande och/eller direkta miljökonsenvenser. 
Allmän övervakning av djurskyddslagstiftninge n ingår i Europaparlamentets och rådets 
förordning (EG) nr 882/2004 om offentlig kontroll för att säkerställa kontrollen av 
efterlevnaden av foder- och li vsmedelslagstiftningen samt best ämmelserna om djurhälsa och 
djurskydd2, och i detta dokument föresl ås inte att man i detta sk ede utarbetar ett särskilt 
instrument som skulle skapa en admi nistrativ börda för medlemsstaterna.   
                                                 
2 EUT L 165, 30.4.2004, s. 1–141.