A4-0298/98

Resolution om Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket EUGFJ:s garantisektions tjugosjätte ekonomiska redogörelse (räkenskapsåret 1996) (KOM(97)0589 - C4-0112/98)

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

- med beaktande av kommissionens förslag (KOM(97)0589 - C4-0112/98),

- med beaktande av betänkandet från utskottet för jordbruk och landsbygdens utveckling och yttrandet från budgetkontrollutskottet (A4-0298/98), och av följande skäl:

A. Enligt artikel 10 i förordning (EEG) nr 729/70 skall kommissionen lägga fram en redogörelse, något som är överensstämmande med Europaparlamentets rätt till en kontinuerlig kontroll av EU:s budget.

B. Allmänheten riktar i synnerhet sin uppmärksamhet på EUGFJ:s utgifter, som utgör nästan hälften av gemenskapens totala budget.

C. Det bör beaktas att det behövs en fortsatt reform av den gemensamma jordbrukspolitiken om det eftersträvade målet för denna består i att låta jordbrukets mångfasetterade roll bli till gagn för sysselsättningen, områdesplaneringen, miljön och de europeiska konsumenterna. Detta kunde förverkligas genom:

- ingripanden från gemenskapens sida, baserade inte bara på ekonomiska synpunkter utan också på de värden som jordbruksföretagen kan vara en exponent för ur miljö-, sysselsättnings- och samhällssynvinkel,

- en bättre balans, på basis av fördelningspolitisk rättvisa, i fråga om det stöd som beviljas produkter, producenter och olika områden,

- åtgärder för att landsbygden bättre skall få komma till sin rätt genom en skattepolitik ägnad att verka till förmån för jordbruksföretag överallt inom unionen, och att de enskilda jordbruksföretagarna skall kunna fortsätta med sin verksamhet som huvudsyssla, ur multifunktionell synvinkel betraktat,

- stöd över unionens hela territorium till europeisk sysselsättning inom det familjeföretagsbaserade jordbruket,

- en förstärkt ekonomisk och social sammanhållning inom unionen, så att jordbruksproducenternas inkomstutveckling kommer att följa samma mönster som inkomstutvecklingen för övriga arbetstagare.

D. Riktlinjen för jordbruket för budgetåret 1996 fastställdes till 40 828 miljoner ecu. Den var således, till följd av EU:s utvidgning till Österrike, Sverige och Finland, avsevärt högre än för budgetåret 1995, då summan uppgick till 37 944 miljoner ecu.

E. I fråga om EUGFJ-utgifterna har trenden med de minskade lagerkostnaderna brutits, eftersom oväntade tilläggskostnader uppstod till följd av BSE-katastrofen. Ökningen av priskompensationsstöden är också en följd av BSE-katastrofen.

F. Andelen budgetmedel som inte använts minskade med mer än hälften jämfört med 1995 (3 441 miljoner ecu 1995). Den ökade användningen av medlen berodde inte enbart på att medlemsstaterna i Europeiska unionen utökades från 12 till 15 den 1 januari 1995, utan framför allt på att den svåra krisen inom nötköttssektorn (BSE) började under budgetåret 1996, och att flera åtgärder måste vidtas för att stabilisera nötköttsmarknaden och de drabbade jordbruksinkomsterna.

G. BSE-krisen som betecknades som «århundradets katastrof» har visat hur nödvändigt det är att det garanteras en tillräcklig skyddsnivå, med tanke på att det också i framtiden kan uppstå krissituationer till följd av de särdrag som är utmärkande för jordbrukssektorn.

H. För tillfället måste outnyttjade anslag i budgeten betalas tillbaka till medlemsstaterna, vilket leder till att dessa medel inte kan användas för EU-budgeten och därigenom för jordbrukssektorn.

1. Parlamentet anser att de europeiska skattebetalarna med rätta förväntar sig att deras pengar skall användas på ett ändamålsenligt och sparsamt sätt, att de kontrolleras noga samt att nödvändiga förebyggande åtgärder skall vidtas för att nu och i fortsättningen förhindra brott mot principerna om en ändamålsenlig och sparsam användning av skattepengarna, samt betonar att både kommissionen och medlemsstaterna bär ett ansvar för att detta sker,

2. fastställer att bidrag till export till tredje länder som betalats ur EUGFJ:s garantisektion samt utgifter för att reglera jordbruksmarknaderna ständigt gav upphov till kritik och anmärkningar i det förgångna,

3. anser att denna kritik gång på gång skadat de jordbrukare och företag i gemenskapen som skött sitt jordbruk i enlighet med gällande bestämmelser,

4. påpekar att en del av de regelbundna återbetalningskraven och beskyllningarna helt visst uppstått till följd av att byråkratin för att anhålla om stödmedel är enormt stor och ökat till en omfattning som gjort den nästan obegriplig, och det faktum att det inte råder några som helst tvivel om att den ofta oöverskådliga «ansökningsdjungeln för jordbruksstöd» fortfarande inbjuder till missbruk och att man därför måste arbeta för att bestämmelserna förenklas inom ramen för jordbruksreformen i Agenda 2000,

5. påminner om att missförhållandena emellertid också beror på att antalet kontroller och deras noggrannhet varierar avsevärt i de olika medlemsstaterna och att brott mot EU-rätten inte alltid beivras med den intensitet som skulle vara nödvändig; riktar i detta sammanhang uppmärksamheten på problemet med att uppbörden och överlämnandet av den extra mjölkkvotsavgiften, som är en del av mjölkkvotssystemet, genomförs på olika sätt i olika medlemsstater,

6. anser att de utgifter som inte godkänts och som uppgår till 544,8 miljoner ecu i de finansiella resultaten i bokslutet från 1993, och som bifogats förslaget till ekonomisk redogörelse för räkenskapsåret 1996, delvis också beror på fel som begåtts under det ofta synnerligen komplicerade ansökningsförfarandet,

7. anser emellertid samtidigt att återbetalningskraven och beskyllningarna gentemot medlemsstaterna som är en följd av detta också har sin grund i att stödet från EUGFJ avsiktligt missbrukas och att medlemsstaterna inte har tillräckligt med kontroller och ofullständiga kontrollsystem,

8. fastställer att det fortfarande finns mycket stora skillnader i användningen av anslag för att stärka kontrollerna i enlighet med budgetpost B1-3600 och att gemenskapskontrollerna av medlemsstaternas kontroller kan förbättras avsevärt,

9. stödjer den uppfattning som företräds av revisionsrätten, som i samband med de allmänt förekommande korrigeringarna av helhetsbeloppen vid fördelningen av EUGFJ-stöd påpekade att bristen på entydigt fastställda kriterier leder till att valet av en viss korrigeringssats fortfarande baseras på subjektiva kriterier; välkomnar därför kommissionens förbättringar av kriterierna till följd av att parlamentet sköt upp beslutet om att bevilja ansvarsfrihet för 1992 års EUGFJ och uppmanar kommissionen att tillämpa andan i de nya riktlinjerna i fråga om förfarandena för avslutning av räkenskaperna för 1994 och 1995,

10. anser att också detta förfarande för att kräva tillbaka EU-medel som erhållits på orättvisa grunder ännu är i behov av stora förbättringar och att det väckt den europeiska allmänhetens tvivel på att EUGFJ handskas med sina medel på ett begripligt sätt som medger insyn; anser att arbetet inom bedrägeribekämpningsenheten UCLAF också på ett klart och tydligt sätt visat att förfarandet för att kräva tillbaka EU-medel som erhållits på orättvisa grunder måste förbättras,

11. uppdrar åt sin ordförande att vidarebefordra denna resolution till rådet, kommissionen och edlemsstaternas regeringar och parlament.