Förslag till RÅDETS BESLUT av den […] om undertecknande av avtalet mellan Europeiska unionen och Republiken Turkiet om återtagande av personer utan uppehållstillstånd /* COM/2012/0240 final - 2012/0123 (NLE) */





MOTIVERING 1. Politisk och rättslig ram Förhandlingsdirektiven avseende avtal om återtagande mellan Europeiska gemenskapen och Turkiet antogs av rådet den 28 november 2002. Förhandlingarna inleddes formellt den 27 maj 2005 i Bryssel. Efter de fyra första förhandlingsomgångarna (den fjärde ägde rum den 7 december 2006) återupptogs förhandlingarna 2009. Ett nytt utkast utarbetades och överlämnades till Turkiet den 17 december 2009. Tre ytterligare formella förhandlingsomgångar ägde rum den 19 februari (Ankara), den 19 mars (Ankara) och den 17 maj 2010 (Bryssel). Ännu ett möte mellan chefsförhandlarna hölls den 14 januari 2011 i Ankara. I och med dessa möten avslutades förhandlingarna på chefsförhandlarnivå. Avtalstexten var föremål för konsultationer på båda sidor. För EU:s vidkommande godkändes resultatet av förhandlingarna vid rådets (rättsliga och inrikes frågor) möte den 24 februari 2011. Efter ytterligare kontakter med Turkiet paraferades den framförhandlade texten 21 juni 2012 i Bryssel av båda parternas företrädare. Medlemsstaterna har regelbundet informerats och samråd har ägt rum i samtliga (informella och formella) stadier av återtagandeförhandlingarna. För unionens del är den rättsliga grunden för avtalet artikel 79.3 jämförd med artikel 218 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget). Det bifogade förslaget är det rättsliga instrumentet för undertecknandet av återtagandeavtalet. Rådet kommer att fatta beslut med kvalificerad majoritet. För att ingå avtalet krävs Europaparlamentets godkännande i enlighet med artikel 218.6 a i EUF-fördraget. 2. resultat av förhandlingarna Kommissionen anser att de mål som rådet fastställde i sina förhandlingsdirektiv har uppnåtts och att utkastet till återtagandeavtal kan godtas av unionen. Det slutliga innehållet i avtalet kan sammanfattas på följande sätt: – Avtalet är indelat i 8 avsnitt om sammanlagt 25 artiklar. Det innehåller också sex bilagor, som utgör en integrerad del av avtalet, samt sex gemensamma förklaringar. – De skyldigheter i fråga om återtagande som fastställs i avtalet (artiklarna 3–6) är helt ömsesidiga och inbegriper såväl egna medborgare (artiklarna 3 och 5) som tredjelandsmedborgare och statslösa personer (artiklarna 4 och 6). – Skyldigheten att återta egna medborgare omfattar även tidigare egna medborgare som har avsagt sig eller fråntagits sitt medborgarskap utan att förvärva medborgarskap i någon annan stat. – Skyldigheten att återta egna medborgare omfattar även nära anhöriga (det vill säga makar och underåriga ogifta barn), oavsett medborgarskap, som inte har oberoende uppehållsrätt i den begärande staten. – Skyldigheten att återta tredjelandsmedborgare och statslösa personer (artiklarna 3 och 5) är kopplad till följande förutsättningar: a) berörd person innehar, vid tidpunkten för ansökan om återtagande, giltig visering eller giltigt uppehållstillstånd utfärdat av den anmodade staten eller b) berörd person innehar uppehållstillstånd som utfärdats av den anmodade staten c) berörd person har rest in olagligt till den begärande statens territorium och anlänt direkt från den anmodade statens territorium. Undantagna från dessa skyldigheter är personer som transiteras med flyg, alla personer till vilka den begärande staten har utfärdat visering eller uppehållstillstånd före eller efter inresan till dess territorium samt alla personer som beviljats viseringsfri inresa till den begärande statens territorium. – Återtagandeskyldigheten för tredjelandsmedborgare eller statslösa personer ska börja tillämpas först tre år efter hela avtalets ikraftträdande. Under denna period kommer den skyldigheten att vara tillämplig på statslösa personer och tredjelandsmedborgare från tredjeländer som har ingått återtagandeavtal med Turkiet. Under samma period förblir bilaterala avtal mellan Turkiet och medlemsstaterna tillämpliga i relevanta delar (artikel 24.3). – För egna medborgare godtar Turkiet, i det fall något turkiskt konsulat inte finns i den aktuella medlemsstaten eller om en fastställd tidsfrist för utfärdande av resehandlingar har löpt ut, sitt positiva svar på ansökan om återtagande som tillräcklig resehandling för återtagande av berörd person. På samma sätt avseende tredjelandsmedborgare eller statslösa personer godtar Turkiet att EU:s enhetligt utformade resehandling för utvisning används (artiklarna 4.3 och 4.4). – Avsnitt III i avtalet (artiklarna 7–14 jämförda med bilagorna 1–5) innehåller nödvändiga tekniska bestämmelser om återtagandeförfarandet (ansökan om återtagande, bevismedel, tidsfrister, överföringsformer och transportsätt) och ”återtagande på felaktiga grunder” (artikel 13). En viss procedurmässig flexibilitet åstadkoms av att återtagandet blir onödigt i de fall där den person som ska återtas innehar giltig resehandling eller giltigt identitetskort samt, i fråga om tredjelandsmedborgare, giltig visering eller giltigt uppehållstillstånd som utfärdats av den anmodade staten (artikel 7.3). – I artikel 7.4 i avtalet fastställs ett s.k. påskyndat förfarande för personer som grips i ”gränsregionen”, dvs. ett område inom den begärande medlemsstatens territorium som sträcker sig upp till 20 kilometer in i landet från denna stats yttre gränser, oavsett om gränsen är gemensam med den anmodade staten, liksom även hamnar, inbegripet tullzoner och internationella flygplatser i den begärande staten. Enligt det påskyndade förfarandet ska ansökningar om återtagande inges inom tre arbetsdagar, och besvaras inom fem arbetsdagar. – Enligt det normala förfarandet är tidsfristen för att besvara ansökningar om återtagande 25 kalenderdagar med undantag för begärande stater enligt vars inhemska lagstiftning det initiala kvarhållandet i förvar är kortare, i vilket fall denna period kommer att tillämpas. Denna initiala period kan förlängas upp till 60 kalenderdagar, utom för begärande stater vars lagstiftning föreskriver att kvarhållandet i förvar inte får överstiga 60 dagar. – Avtalet innehåller ett avsnitt om transiteringar (artiklarna 14 och 15 jämförda med bilaga 6). – Artiklarna 16, 17 och 18 innehåller nödvändiga bestämmelser om kostnader, uppgifts­skydd och förhållandet till andra internationella förpliktelser samt redan befintliga EU-direktiv. Avtalet påverkar inte andra ordningar som rör andra områden än återtagande, exempelvis frivilligt återvändande. – Den gemensamma kommittén för återtagande kommer att ha den sammansättning samt de arbetsuppgifter och befogenheter som fastställs i artikel 19. – För det praktiska genomförandet av detta avtal inrättas genom artikel 20 en möjlighet för Turkiet och enskilda medlemsstater att ingå bilaterala genomförandeprotokoll. Förhållandet mellan de bilaterala genomförandeprotokollen och detta avtal klargörs genom artikel 21. – Slutbestämmelserna (artiklarna 22–25) innehåller regler för avtals­bilagornas ikraftträdande, giltighetstid, tekniskt bistånd, uppsägning och rättliga status. – Danmarks särskilda situation kommer till uttryck i ingressen, i artiklarna 1 d och 22.2 samt i en gemensam förklaring som är fogad till avtalet. Norges, Islands, Liechtensteins och Schweiz nära associering till genomförandet, tillämpningen och utvecklingen av Schengenregelverket kommer likaledes till uttryck i en gemensam förklaring som är fogad till avtalet. 3. Slutsatser Mot bakgrund av ovanstående föreslår kommissionen att rådet – fattar beslut om att avtalet ska undertecknas på unionens vägnar och bemyndigar rådets ordförande att utse den person eller de personer som ska ha rätt att underteckna avtalet på unionens vägnar. 2012/0123 (NLE) Förslag till RÅDETS BESLUT av den om undertecknande av avtalet mellan Europeiska unionen och Republiken Turkiet om återtagande av personer utan uppehållstillstånd EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA BESLUT med beaktande av fördraget om Europeiska unionen, med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 79.3 jämförd med artikel 218.5, med beaktande av kommissionens förslag, av följande skäl: (1) Den 28 november 2002 bemyndigade rådet kommissionen att inleda förhandlingar med Republiken Turkiet om återtagande av personer utan uppehållstillstånd. Förhandlingarna slutfördes med framgång i och med att avtalet paraferades den 21 juni 2012. (2) Avtalet bör undertecknas av förhandlaren på Europeiska unionens vägnar, med förbehåll för att det ingås vid en senare tidpunkt. (3) I enlighet med artikel 3 i protokoll nr 21 om Förenade kungarikets och Irlands ställning med avseende på området med frihet, säkerhet och rättvisa som är fogat till fördraget om Europeiska unionen och fördraget om Europeiska unionens funktionssätt [deltar Förenade kungariket inte i antagandet av detta beslut och är därför inte bundet av detta avtal och omfattas inte av dess tillämpning. såvida landet inte meddelar önskemål om detta i enlighet med ovannämnda protokoll/har meddelat önskemål om att delta i antagandet och tillämpningen av detta beslut.] (4) I enlighet med artikel 3 i protokoll nr 21 om Förenade kungarikets och Irlands ställning med avseende på området med frihet, säkerhet och rättvisa som är fogat till fördraget om Europeiska unionen och fördraget om Europeiska unionens funktionssätt [deltar Irland inte i antagandet av detta beslut och är därför inte bundet av detta avtal och omfattas inte av dess tillämpning. såvida landet inte meddelar önskemål om detta i enlighet med ovannämnda protokoll/har meddelat önskemål om att delta i antagandet och tillämpningen av detta beslut.] (5) I enlighet med artiklarna 1 och 2 i protokollet om Danmarks ställning, fogat till fördraget om Europeiska unionen och fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, deltar Danmark inte i antagandet av detta beslut, som inte är bindande för eller tillämpligt på Danmark. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Artikel 1 Kommissionen bemyndigas att på Europeiska unionens vägnar underteckna avtalet mellan Europeiska unionen och Republiken Turkiet om återtagande av personer utan uppehållstillstånd, och att utse de personer som ska ha rätt att underteckna avtalet. Texten till det avtal som ska undertecknas åtföljer detta beslut. Artikel 2 Detta beslut träder i kraft samma dag som det antas. Utfärdat i Bryssel den På rådets vägnar Ordförande BILAGA AVTAL mellan Europeiska unionen och Republiken Turkiet om återtagande av personer utan uppehållstillstånd DE HÖGA FÖRDRAGSSLUTANDE PARTERNA, EUROPEISKA UNIONEN, nedan kallad unionen, samt REPUBLIKEN TURKIET, nedan kallad Turkiet, SOM ÄR FAST BESLUTNA att stärka sitt samarbete för att kunna bekämpa olaglig invandring mer effektivt, SOM ÖNSKAR att genom detta avtal och på grundval av ömsesidighet fastställa effektiva och snabba förfaranden för identifiering och återsändande under säkra och ordnade former av personer som inte uppfyller, eller inte längre uppfyller, villkoren för inresa eller vistelse eller bosättning inom Turkiets eller en av Europeiska unionens medlemsstaters territorium, och i en anda av samarbete önskar underlätta transiteringen av dessa personer, SOM UNDERSTRYKER att detta avtal inte ska påverka unionens, dess medlemsstaters och Turkiets rättigheter, förpliktelser och ansvar enligt folkrätten, särskilt Europeiska konventionen av den 4 november 1950 angående skydd för de mänskliga rättigheterna och konventionen av den 28 juli 1951 angående flyktingars rättsliga ställning, SOM UNDERSTRYKER att detta avtal inte ska påverka tillämpningen av de rättigheter och rättssäkerhetsgarantier som tillkommer personer som är föremål för förfaranden för återvändande eller som ansöker om asyl i en medlemsstat i enlighet med Europeiska unionens olika rättsliga instrument. SOM UNDERSTRYKER att detta avtal inte ska påverka tillämpningen av bestämmelserna i avtalet av den 12 september 1963 om upprättande av en associering mellan Europeiska ekonomiska gemenskapen och Turkiet, tilläggsprotokoll till detta avtal, associeringsrådets relevanta beslut samt EU-domstolens relevanta rättspraxis. SOM UNDERSTRYKER att personer som innehar ett uppehållstillstånd för varaktigt bosatta, enligt rådets direktiv 2003/109/EG om varaktigt bosatta tredjelands­medborgares ställning, bör åtnjuta ett förstärkt skydd mot utvisning enligt artikel 12 i direktivet. SOM UNDERSTYRKER att detta avtal grundar sig på principerna om delat ansvar, delad solidaritet och ett jämlikt partnerskap för att hantera migrationsströmmarna mellan Turkiet och unionen och att unionen i detta sammanhang är redo att ställa ekonomiska medel till förfogande för att stödja Turkiet i att genomföra det. SOM BEAKTAR att de bestämmelser i detta avtal som omfattas av tillämpnings­området för avdelning V i tredje delen av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt inte är tillämpliga på Förenade kungariket och Irland, såvida dessa länder inte väljer att bli bundna av bestämmelserna på det sätt som anges i protokollet om Förenade kungariket och Irlands ställning med avseende på området med frihet, säkerhet och rättvisa som är fogat till fördraget om Europeiska unionen och fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, SOM BEAKTAR att de bestämmelser i detta avtal som omfattas av tillämpningsområdet för avdelning V i tredje delen av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, inte är tillämpliga på Danmark, i enlighet med protokollet om Danmarks ställning som är fogat till fördraget om Europeiska unionen och fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, HAR ENATS OM FÖLJANDE. Artikel 1 Definitioner I detta avtal avses med a) avtalsslutande parter: Turkiet och unionen, b) medborgare i Turkiet: varje person som innehar turkiskt medborgarskap i enlighet med detta lands lagstiftning; c) medborgare i en medlemsstat: varje person som är medborgare i en av Europeiska unionens medlemsstater, d) medlemsstat: en medlemsstat i Europeiska unionen, med undantag för Konungariket Danmark, e) tredjelandsmedborgare: varje person som innehar annat medborgarskap än medborgarskap i Turkiet eller en av medlemsstaterna, f) statslös person: varje person som inte är medborgare i något land, g) uppehållstillstånd: alla typer av tillstånd som har utfärdats av Turkiet eller någon av medlemsstaterna och som ger en person rätt att bosätta sig inom dess territorium; detta inbegriper inte tillfälliga tillstånd att vistas inom dess territorium i samband med behandlingen av en asylansökan eller en ansökan om uppehållstillstånd, h) visering: ett tillstånd som har utfärdats eller ett beslut som har fattats av Turkiet eller någon av medlemsstaterna och som krävs för inresa eller transitering genom dess territorium; detta inbegriper inte visering för flygplatstransitering, i) begärande stat: den stat (Turkiet eller någon av medlemsstaterna) som inger en ansökan om återtagande i enlighet med artikel 8 eller en ansökan om transitering i enlighet med artikel 15 i detta avtal, j) anmodad stat: den stat (Turkiet eller någon av medlemsstaterna) till vilken en ansökan om återtagande i enlighet med artikel 8 eller en ansökan om transitering i enlighet med artikel 15 i detta avtal inges, k) behörig myndighet: nationella myndigheter i Turkiet eller någon av medlemsstaterna som har till uppgift att genomföra detta avtal, utnämnda i genomförandeprotokollet i enlighet med artikel 20.1 a, l) person utan uppehållstillstånd: alla personer som, i enlighet med förfaranden fastställda i nationell lagstiftning, inte uppfyller, eller inte längre uppfyller, villkoren för inresa, vistelse eller bosättning inom Republikens Turkiets eller en av medlemsstaternas territorium, m) transitering: en tredjelandsmedborgares eller statslös persons färd genom den anmodade statens territorium under resa från den begärande staten till bestämmelsestaten. n) återtagande: den begärande statens överföring och den anmodade statens mottagande av personer (den anmodade statens medborgare, tredjelandsmedborgare eller statslösa personer) som olagligen har inrest eller vistats eller varit bosatta inom den begärande staten, i enlighet med bestämmelserna i detta avtal, o) gränsövergångsställe: alla gränsövergångar som av medlemsstaterna eller Turkiet har utsetts att fungera som passage av deras respektive gränser. p) gränsregion: område i den begärande staten som sträcker sig upp till 20 kilometer inåt land från den begärande statens yttre gränser, oavsett om gränsen är eller inte är gemensam för den begärande staten och den anmodade staten samt likaledes hamnar, inklusive tullzoner och internationella flygplatser i den begärande staten. Artikel 2 Tillämpningsområde 1. Bestämmelserna i detta avtal ska tillämpas på personer som inte, eller inte längre, uppfyller villkoren för inresa, vistelse eller bosättning inom Turkiets eller någon av Europeiska unionens medlemsstaters territorium. 2. Tillämpningen av detta avtal, även punkt 1 ovan, ska inte påverka de instrument som nämns i artikel 18. 3. Detta avtal ska inte tillämpas på tredjelandsmedborgare eller statslösa personer som avses i artiklarna 4 och 6 som har lämnat den anmodade statens territorium mer än fem år innan den begärande statens behöriga myndighet fick kännedom om dem, såvida inte förutsättningarna för deras återtagande till den anmodade staten i enlighet med artiklarna 4 och 6 kan fastställas med hjälp av handlingar som anges i bilaga 3. Avsnitt I Turkiets återtagandeskyldigheter Artikel 3 Återtagande av egna medborgare 1. Turkiet ska, efter anmodan av en medlemsstat och utan att den medlemsstaten behöver vidta ytterligare formaliteter av annat slag än de som anges i detta avtal, återta alla personer som inte, eller inte längre, uppfyller villkoren i den medlemsstatens eller Europeiska unionens lagstiftning om inresa eller vistelse eller bosättning inom den begärande medlemsstatens territorium, förutsatt att det, i enlighet med artikel 9, har fastställts att de är turkiska medborgare. 2. Turkiet ska även återta – underåriga ogifta barn till personer enligt punkt 1, oavsett barnets födelseort eller medborgarskap, såvida inte barnet har oberoende uppehållsrätt i den begärande medlemsstaten eller om nämnda oberoende uppehållsrätt innehas av den andra föräldern som är vårdnadshavare för de berörda barnen. – makar/makor, med annat medborgarskap, till personer enligt punkt 1, förutsatt att de har rätt till inresa och vistelse inom Turkiets territorium eller kan beviljas sådan rätt, såvida de inte har oberoende uppehållsrätt i den begärande medlemsstaten eller om Turkiet i enlighet med sin nationella lagstiftning kan påvisa att äktenskapet i fråga inte är rättsligt erkänt. 3. Turkiet ska även återta personer som, i enlighet med turkisk lagstiftning, har fråntagits eller avsagt sig sitt turkiska medborgarskap efter inresan i en medlemsstat, såvida inte dessa åtminstone har utlovats medborgarskap av denna medlemsstat. 4. Efter det att Turkiet har lämnat ett positivt svar på en ansökan om återtagande eller, i tillämpliga fall, efter utgången av de i artikel 11.2 angivna tidsfristerna, ska behörigt turkiskt konsulat, oavsett vad den person som ska återtas önskar, inom tre arbetsdagar utfärda den resehandling som krävs för återtagandet med en giltighetstid på tre månader. Om Turkiet saknar konsulat i aktuell medlemsstat eller om Turkiet inte inom tre arbetsdagar har utfärdat resehandlingen, ska svaret på ansökan om återtagande betraktas som erforderlig resehandling för ett återtagande av den berörda personen. 5. Om berörd person, av rättsliga eller faktiska skäl, inte kan överföras inom giltighetstiden för den ursprungligen utfärdade resehandlingen, ska behörigt turkiskt konsulat inom tre arbetsdagar utfärda en ny resehandling med samma giltighetstid. Om Turkiet saknar konsulat i aktuell medlemsstat eller om Turkiet inte inom tre arbetsdagar har utfärdat resehandlingen, ska svaret på ansökan om återtagande betraktas som erforderlig resehandling för ett återtagande av den berörda personen. Artikel 4 Återtagande av tredjelandsmedborgare och statslösa personer 1. Turkiet ska, efter anmodan av en medlemsstat och utan att medlemsstaten behöver vidta andra formaliteter än de som avses i detta avtal, återta alla tredjelandsmedborgare eller statslösa personer som inte, eller inte längre, uppfyller gällande villkor för inresa, vistelse eller bosättning inom den begärande medlemsstatens territorium, förutsatt att det i enlighet med artikel 10 har fastställts att dessa personer (a) vid tidpunkten för ingivandet av ansökan om återtagande innehar en giltig visering utfärdad av Turkiet, och har rest direkt in till en medlemsstats territorium från turkiskt territorium, eller (b) har ett uppehållstillstånd som utfärdats av Turkiet, eller (c) olagligt har rest in till medlemsstaternas territorium omedelbart efter att ha vistats inom eller transiterat genom turkiskt territorium. 2. Återtagandeskyldigheten i punkt 1 i denna artikel är inte tillämplig om (a) tredjelandsmedborgaren eller den statslösa personen endast har befunnit sig i transitering på en internationell flygplats i Turkiet, eller (b) den begärande medlemsstaten har utfärdat visering för tredjelandsmedborgaren eller den statslösa personen som denne har använt för inresa till den begärande medlemsstatens territorium, eller ett uppehållstillstånd före eller efter inresan till den aktuella statens territorium, såvida inte den berörda personen innehar en visering eller ett uppehållstillstånd som utfärdats av Turkiet, som har längre giltighetstid, eller (c) tredjelandsmedborgaren eller den statslösa personen beviljats viseringsfri inresa på den begärande medlemsstatens territorium. 3. Efter det att Turkiet har lämnat ett positivt svar på ansökan om återtagande eller, i tillämpliga fall, efter utgången av de i artikel 11.2 angivna tidsfristerna, ska de turkiska myndigheterna, vid behov, inom tre arbetsdagar förse den person vars återtagande har godtagits med den ”provisoriska resehandling för utlänningar” som behövs för dennes återresa med en giltighetstid på minst tre månader. Om Turkiet saknar konsulat i aktuell medlemsstat eller om Turkiet inte inom tre arbetsdagar har utfärdat resehandlingen, ska landet anses ha godtagit att EU:s enhetligt utformade resehandling för utvisning används[1]. 4. Om den berörda personen av rättsliga eller faktiska skäl inte kan överföras inom giltighetstiden för den ”provisoriska resehandling för utlänningar” som ursprungligen utfärdades ska de turkiska myndigheterna inom tre arbetsdagar förlänga giltigheten för den ”provisoriska resehandlingen för utlänningar” eller, vid behov, utfärda en ny ”provisorisk resehandling för utlänningar” med samma giltighetstid. Om Turkiet saknar konsulat i aktuell medlemsstat eller om Turkiet inte inom tre arbetsdagar har utfärdat resehandlingen, ska landet anses ha godtagit att EU:s enhetligt utformade resehandling för utvisning används[2]. Avsnitt II Unionens återtagandeskyldigheter Artikel 5 Återtagande av egna medborgare 1. En medlemsstat ska, efter anmodan av Turkiet och utan att Turkiet behöver vidta andra formaliteter än de som anges i detta avtal, återta alla personer som inte uppfyller eller inte längre uppfyller de villkor som gäller för inresa eller vistelse eller bosättning inom Turkiets territorium, förutsatt att det i enlighet med artikel 9 kan fastställas att dessa personer är medborgare i den medlemsstaten. 2. En medlemsstat ska även återta – underåriga ogifta barn till personer enligt punkt 1, oavsett barnets födelseort eller medborgarskap, såvida inte barnet har oberoende uppehållsrätt i Turkiet eller om nämnda oberoende uppehållsrätt innehas av den andra föräldern som är vårdnadshavare för de berörda barnen. – makar/makor, med annat medborgarskap, till personer enligt punkt 1, förutsatt att de har rätt till inresa och vistelse inom den anmodade medlemsstatens territorium eller kan beviljas sådan rätt, såvida de inte har oberoende uppehållsrätt i Turkiet eller om den anmodade medlemsstaten i enlighet med sin nationella lagstiftning kan påvisa att äktenskapet i fråga inte är rättsligt erkänt. 3. En medlemsstat ska även återta personer som i enlighet med landets lagstiftning efter inresan till Turkiets territorium har fråntagits eller avsagt sig denna medlemsstats medborgarskap, såvida inte dessa personer åtminstone har utlovats medborgarskap av Turkiet. 4. Efter det att den anmodade medlemsstaten har lämnat ett positivt svar på en ansökan om återtagande eller, i tillämpliga fall, efter utgången av de i artikel 11.2 angivna tidsfristerna, ska denna medlemsstats behöriga beskickning eller konsulat, oavsett vad den person som ska återtas önskar, inom tre arbetsdagar utfärda den resehandling som krävs för återtagandet med en giltighetstid på tre månader. Om en medlemsstat saknar beskickning eller konsulat i Turkiet eller om den anmodade medlemsstaten inte inom tre arbetsdagar har utfärdat resehandlingen, ska svaret på ansökan om återtagande betraktas som erforderlig resehandling för ett återtagande av den berörda personen. 5. Om den berörda personen av rättsliga eller faktiska skäl inte kan överföras inom giltighetstiden för den ursprungligen utfärdade resehandlingen, ska medlemsstatens behöriga diplomatiska beskickning eller konsulat inom tre arbetsdagar utfärda en ny resehandling med samma giltighetstid. Om en medlemsstat saknar beskickning eller konsulat i Turkiet eller om den anmodade medlemsstaten inte inom tre arbetsdagar har utfärdat resehandlingen, ska svaret på ansökan om återtagande betraktas som erforderlig resehandling för ett återtagande av den berörda personen. Artikel 6 Återtagande av tredjelandsmedborgare och statslösa personer 1. En medlemsstat ska, efter anmodan av Turkiet och utan att Turkiet behöver vidta andra formaliteter än de som anges i detta avtal, återta alla tredjelandsmedborgare eller statslösa personer som inte uppfyller, eller som inte längre uppfyller, de villkor som gäller för inresa eller vistelse eller bosättning inom Turkiets territorium, förutsatt att det i enlighet med artikel 10 kan fastställas att dessa personer (d) vid tidpunkten för ansökan om återtagande innehar en giltig visering utfärdad av den anmodade medlemsstaten, och direkt har rest in till Turkiets territorium från den anmodade medlemsstatens territorium, eller (e) har ett uppehållstillstånd som utfärdats av den anmodade medlemsstaten, eller (f) olagligt har rest in till Turkiets territorium omedelbart efter att ha vistats inom eller transiterat genom den anmodade medlemsstatens territorium. 2. Återtagandeskyldigheten i punkt 1 i denna artikel är inte tillämplig om (g) tredjelandsmedborgaren eller den statslösa personen endast har befunnit sig i transitering på en internationell flygplats i den anmodade medlemsstaten, eller (h) Turkiet har utfärdat visering för tredjelandsmedborgaren eller den statslösa personen som denne har använt för inresa till turkiskt territorium eller ett uppehållstillstånd före eller efter inresan till turkiskt territorium, såvida inte den berörda personen innehar en visering eller ett uppehållstillstånd som utfärdats av den anmodade medlemsstaten, och som har längre giltighetstid, eller (i) tredjelandsmedborgaren eller den statslösa personen har viseringsfri tillgång till Turkiets territorium. 3. Återtagandeskyldigheten enligt punkt 1 i denna artikel åligger den medlemsstat som har utfärdat en visering eller ett uppehållstillstånd. Om två eller flera medlemsstater har utfärdat visering eller uppehållstillstånd ska återtagandeskyldigheten enligt punkt 1 åligga den medlemsstat som har utfärdat dokumentet med den längsta giltighetstiden, eller, om ett eller flera av dem redan har upphört att gälla, det dokument som fortfarande är giltigt. Om samtliga dokument redan har upphört att gälla ska återtagandeskyldigheten enligt punkt 1 åligga den medlemsstat som har utfärdat det dokument som gällde senast. Om inga sådana dokument kan uppvisas åligger återtagandeskyldigheten enligt punkt 1 den medlemsstat från vilken den senaste utresan skedde. 4. Efter det att medlemsstaten har lämnat ett positivt svar på ansökan om återtagande eller, i tillämpliga fall, efter utgången av de i artikel 11.2 angivna tidsfristerna, ska medlemsstatens myndigheter, vid behov, inom tre arbetsdagar förse den person vars återtagande har godtagits med den resehandling som behövs för dennes återresa med en giltighetstid på minst tre månader. Om den aktuella medlemsstaten saknar beskickning eller konsulat i Turkiet, eller om medlemsstaten inte inom tre arbetsdagar har utfärdat resehandlingen, ska landet anses ha godtagit att EU:s enhetligt utformade resehandling för utvisning används[3]. 5. Om berörd person, av rättsliga eller faktiska skäl, inte kan överföras inom giltighetstiden för den ursprungligen utfärdade resehandlingen, ska den aktuella medlemsstatens myndigheter inom tre arbetsdagar förlänga resehandlingens giltighetstid eller, vid behov, utfärda en ny resehandling med samma giltighetstid. Om den aktuella medlemsstaten saknar beskickning eller konsulat i Turkiet, eller om medlemsstaten inte inom tre arbetsdagar har utfärdat resehandlingen, ska landet anses ha godtagit att EU:s enhetligt utformade resehandling för utvisning används[4]. Avsnitt III Återtagandeförfarande Artikel 7 Principer 1. Medlemsstaterna och Turkiet ska göra sitt yttersta för att direkt till ursprungslandet återsända de personer som avses i artiklarna 4 och 6. För detta ändamål ska formerna för tillämpningen av denna punkt fastställas i enlighet med artikel 19.1 b. Bestämmelserna i denna punkt ska inte tillämpas i de fall där det påskyndade förfarandet är tillämpligt i enlighet med punkt 4 i denna artikel. 2. Om inte annat följer av punkt 3 i denna artikel ska det för överföring av en person som ska återtas på grundval av någon av skyldigheterna enligt artiklarna 3 till 6 krävas att en ansökan om återtagande inges till behörig myndighet i den anmodade staten. 3. Om den person som ska återtas innehar giltig resehandling eller giltigt identitetskort och, när det gäller tredjelandsmedborgare eller statslösa personer, en giltig visering som använts för inresa till den anmodade statens territorium eller ett uppehållstillstånd som utfärdats av den anmodade staten, ska överföringen av denne ske utan att den begärande staten behöver inge en ansökan om återtagande eller den skriftliga underrättelse som avses i artikel 12.1 till den anmodade statens behöriga myndighet. Föregående stycke ska inte påverka rätten för behöriga myndigheter att vid gränsen kontrollera återtagna personers identitet. 4. Utan att det påverkar tillämpningen av punkt 3 i denna artikel kan den begärande staten, om den i gränsregionen har gripit en person som har rest in olagligt och omedelbart från den anmodade statens territorium, inge en ansökan om återtagande inom tre arbetsdagar efter gripandet (påskyndat förfarande). Artikel 8 Innehåll i ansökan om återtagande 1. Ansökan om återtagande ska om möjligt också innehålla följande upplysningar: (j) Uppgifter om den person som ska återtas (till exempel förnamn, efternamn och födelsedatum samt, om möjligt, födelseort och senaste hemvist) och, i tillämpliga fall, uppgifter om underåriga ogifta barn samt personens maka eller make. (k) När det gäller egna medborgare, angivande av på vilket sätt bevis eller tillräcklig bevisning för medborgarskap kommer att tillhandahållas i enlighet med vad som anges i bilagorna 1 och 2. (l) När det gäller tredjelandsmedborgare och statslösa personer, angivande av på vilket sätt bevis eller tillräcklig bevisning för uppfyllandet av villkoren för återtagande av tredjelandsmedborgare och statslösa personer kommer att tillhandahållas i enlighet med bilagorna 3 och 4. (m) Ett fotografi av den person som ska återtas. 2. Begäran om återtagande ska om möjligt också innehålla följande upplysningar: (n) Uppgift om att den person som ska överföras kan vara i behov av hjälp eller vård, förutsatt att den berörda personen uttryckligen har gett sitt samtycke till uppgiften. (o) Alla andra skydds- eller säkerhetsåtgärder eller uppgifter om personens hälsotillstånd som kan komma att krävas i samband med det enskilda överföringsfallet. 3. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 7.3 ska ansökningar om återtagande göras skriftligen på det gemensamma formulär som åtföljer som bilaga 5 till detta avtal. 4. En ansökan om återtagande får inges på olika sätt även elektroniska, t.ex. fax, e-post etc. 5. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 11.2 ska ett svar på ansökan om återtagande lämnas skriftligen. Artikel 9 Bevis rörande medborgarskap 1. Bevis för medborgarskap enligt artikel 3.1 och artikel 5.1 kan särskilt lämnas med hjälp av de handlingar som förtecknas i bilaga 1 till detta avtal. Vid uppvisande av dessa handlingar ska medlemsstaterna eller Turkiet inom ramen för detta avtal erkänna medborgarskapet. Bevis för medborgarskap kan inte lämnas med hjälp av falska dokument. 2. Tillräcklig bevisning för medborgarskap enligt artiklarna 3.1 och 5.1 ska främst lämnas med hjälp av de handlingar som förtecknas i bilaga 2 till detta avtal, även om deras giltighetstid har löpt ut. När sådan tillräcklig bevisning uppvisas ska medlemsstaterna och Turkiet inom ramen för detta avtal, anse medborgarskapet vara fastsällt, såvida inte den anmodade staten efter en undersökning, och inom de i artikel 11 angivna tidsfristerna, påvisar något annat. Tillräcklig bevisning för medborgarskap kan inte lämnas med hjälp av falska handlingar. 3. Om ingen av handlingarna i bilagorna 1 eller 2 kan uppvisas ska den anmodade statens behöriga beskickningar och konsulat på begäran i samband med den begärande statens återtagandeansökan, utan onödigt dröjsmål vidta erforderliga åtgärder för att utfråga den person som ska återtas, inom sju arbetsdagar från den dag ansökan inkom, i syfte att fastställa dennes medborgarskap. Om den anmodade staten saknar beskickningar eller konsulat i den begärande staten, ska den förstnämnda staten utan onödigt dröjsmål vidta erforderliga åtgärder för att utfråga den person som ska återtas, senast inom sju arbetsdagar från den dag ansökan om återtagande inkom. Förfarandet för dessa utfrågningar får fastställas i de genomförandeprotokoll som föreskrivs i artikel 20 i detta avtal. Artikel 10 Bevis beträffande tredjelandsmedborgare och statslösa personer 1. Bevis för uppfyllande av villkoren för återtagande av tredjelandsmedborgare och statslösa personer enligt artiklarna 4.1 och 6.1 ska särskilt lämnas med hjälp av de bevismedel som anges i bilaga 3. Bevis för att villkoren för återtagande är uppfyllda kan inte lämnas med hjälp av falska handlingar. 2. Tillräcklig bevisning för uppfyllande av villkoren för återtagande av tredjelandsmedborgare och statslösa personer enligt artiklarna 4.1 och 6.1 ska särskilt lämnas med hjälp av de bevismedel som anges i bilaga 4 till detta avtal; de kan inte lämnas med hjälp av falska dokument. När sådan tillräcklig bevisning uppvisas ska medlemsstaterna och Turkiet anse att villkoren är uppfyllda, såvida inte den anmodade staten efter en undersökning, och inom de i artikel 11 angivna tidsfristerna, påvisar något annat. 3. Olaglig inresa, vistelse eller bosättning ska fastställas med hjälp av den berörda personens resehandlingar, i vilka nödvändig visering eller nödvändigt tillstånd för att uppehålla sig inom den begärande statens territorium saknas. En skriftlig förklaring av den begärande staten om att den berörda personen befunnits sakna nödvändiga resehandlingar, nödvändig visering eller nödvändigt uppehållstillstånd ska också utgöra tillräcklig bevisning för olaglig inresa, vistelse eller bosättning. Artikel 11 Tidsfrister 1. Ansökan om återtagande ska inges till den anmodade statens behöriga myndighet senast sex månader efter det att den begärande statens behöriga myndighet har fått kännedom om att en tredjelandsmedborgare eller statslös person inte uppfyller, eller inte längre uppfyller, de villkor som gäller för inresa, vistelse eller bosättning. Om tredjelandsmedborgaren eller den statslösa personen reste in till den begärande staten före den dag då artiklarna 4 och 6 blev tillämpliga i enlighet med artikel 24.3, ska den tidsfrist som nämns i föregående mening börja löpa den dag då artiklarna 4 och 6 blir tillämpliga. I de fall där det finns rättsliga eller faktiska hinder för att ansökan ska kunna inges i tid ska tidsfristen på den begärande statens ansökan förlängas, men endast till dess att hindren inte längre kvarstår. 2. En ansökan om återtagande ska besvaras skriftligen – inom fem arbetsdagar om ansökan omfattas av det påskyndade förfarandet (artikel 7.4), – utan onödigt dröjsmål, och i alla händelser inom högst 25 kalenderdagar i alla övriga fall, med undantag för de fall där det inledande kvarhållandet i förvar enligt nationell lagstiftning i den begärande staten är kortare, i vilket fall den sistnämnda perioden ska tillämpas. Om det finns rättsliga eller faktiska hinder för att besvara ansökan inom fastställd tidsfrist ska denna frist, på begäran och med angivande av en motivering, förlängas med högst 60 kalenderdagar, utom i det fall kvarhållandet i förvar inte får överstiga 60 dagar enligt den nationella lagstiftningen i den begärande staten. Den angivna tidsfristen ska börja löpa samma dag som ansökan om återtagande mottas. Om något svar inte har erhållits inom den angivna tidsfristen, anses den anmodade staten ha lämnat sitt samtycke till överföringen. Svar på en ansökan om återtagande får inges på olika sätt även elektroniska, t.ex. fax, e-post etc. 3. Efter det att samtycke har lämnats eller, i tillämpliga fall, efter det att de tidsfrister som fastställs i punkt 2 i denna artikel har löpt ut, ska den berörda personen överföras inom tre månader. Denna tidsfrist ska på ansökan från den begärande staten förlängas med den tid som krävs för att åtgärda rättsliga eller praktiska hinder. 4. Om en ansökan om återtagande avslås, ska skälen för detta anges skriftligen. Artikel 12 Överföringsformer och transportsätt 1. Innan en person återsänds ska de behöriga myndigheterna i den begärande staten, utan att det påverkar tillämpningen av artikel 7.3, minst 48 timmar i förväg skriftligen underrätta de behöriga myndigheterna i den anmodade staten om dagen för överföring, ort för inresa, eventuell eskort och andra uppgifter av betydelse för överföringen. 2. Transporten kan utföras med flyg eller land- eller sjövägen. Återsändande med flyg ska inte begränsas till Turkiets eller medlemsstaternas nationella flygbolag utan kan ske med utnyttjande av reguljärt flyg eller charterflyg. Vid återsändande med eskort ska eskorten inte begränsas till personer bemyndigade av den begärande staten, förutsatt att de är bemyndigade av Turkiet eller en medlemsstat. Artikel 13 Återtagande på felaktiga grunder Den begärande staten ska ta tillbaka varje person som har återtagits av den anmodade staten om det inom tre månader efter det att den berörda personen har överförts konstateras att kraven i artiklarna 3 till 6 i detta avtal inte är uppfyllda. I sådana fall, och med undantag för alla transportkostnader för personen i fråga, som ska betalas av den begärande staten enligt föregående punkt, ska detta avtals procedurregler gälla efter nödvändig anpassning och alla tillgängliga uppgifter avseende den berörda personens faktiska identitet och medborgarskap ska tillhandahållas. Avsnitt IV Transiteringar Artikel 14 Transiteringsprinciper 1. Medlemsstaterna och Turkiet bör begränsa transiteringen av tredjelands­medborgare eller statslösa personer till de fall där sådana personer inte kan återsändas direkt till bestämmelsestaten. 2. Turkiet ska tillåta transitering av medborgare i tredjeland och statslösa personer om en medlemsstat begär detta, och en medlemsstat ska tillåta transitering av medborgare i tredjeland och statslösa personer om Turkiet begär detta, om den fortsatta resan i eventuella andra transiteringsstater och återtagandet av bestämmelsestaten garanteras. 3. Turkiet eller en medlemsstat kan vägra transitering (p) om tredjelandsmedborgaren eller den statslösa personen löper verklig risk att utsättas för tortyr eller omänsklig eller förnedrande behandling eller bestraffning eller dödsstraff eller förföljelse på grund av ras, religion, medborgarskap, tillhörighet till en viss samhällsgrupp eller politisk övertygelse i bestämmelsestaten eller någon annan transiteringsstat, eller (q) om tredjelandsmedborgaren eller den statslösa personen kommer att bli föremål för straffrättsliga påföljder i den anmodade staten eller i någon annan transiteringsstat, eller (r) av folkhälsoskäl eller av skäl som rör nationell säkerhet, allmän ordning eller andra nationella intressen i den anmodade staten. 4. Turkiet eller en medlemsstat kan återkalla ett utfärdat tillstånd, om det senare uppkommer eller uppdagas sådana omständigheter som avses i punkt 3 i denna artikel, vilka lägger hinder i vägen för transiteringen, eller om den fortsatta resan genom eventuella transiteringsstater eller återtagandet från bestämmelsestatens sida inte längre garanteras. I sådana fall ska den begärande staten, vid behov och utan dröjsmål, ta tillbaka tredjelandsmedborgaren eller den statslösa personen. Artikel 15 Transiteringsförfarande 1. En ansökan om transitering måste inges skriftligen till behöriga myndigheter i den anmodade staten och ska innehålla följande upplysningar: (s) Typ av transitering (med flyg, sjövägen eller landvägen), eventuella andra transiteringsstater och avsedd slutdestination. (t) Närmare uppgifter om den berörda personen (t.ex. förnamn, efternamn, flicknamn, andra namn som den berörda personen använder eller genom vilka han eller hon är känd, aliasnamn, födelsedatum, kön och, om möjligt, födelseort, medborgarskap, språk, samt typ av och nummer på resehandling). (u) Avsedd inreseort, tidpunkt för överföring och eskort. (v) En förklaring om att den begärande staten anser att villkoren i artikel 14.2 är uppfyllda och att det inte finns några kända skäl för ett avslag enligt artikel 14.3. Ett gemensamt formulär som ska användas för ansökan om transitering medföljer som bilaga 6 till detta avtal. En ansökan om transitering får inges på olika sätt även elektroniska, t.ex. fax, e-post etc. 2. Den anmodade staten ska inom fem arbetsdagar efter mottagandet av ansökan skriftligen underrätta den begärande staten om inresetillståndet och bekräfta ort och beräknad tidpunkt för inresan eller underrätta den om avslag på begäran om inresetillstånd och om skälen för detta. Om svar inte erhållits inom fem arbetsdagar ska transiteringen anses ha godkänts. Svar på en ansökan om transitering får inges på olika sätt även elektroniska, t.ex. fax, e-post etc. 3. Om transiteringen sker med flyg ska den person som ska återtas jämte eventuell eskort undantas från kravet på att ansöka om visering för flygplatstransitering. 4. Den anmodade statens behöriga myndigheter ska efter samråd mellan parterna hjälpa till med transiteringen, framför allt genom att övervaka de berörda personerna och genom att tillhandahålla lämpliga anordningar för detta. Avsnitt V Kostnader Artikel 16 Transport- och transiteringskostnader Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 23 och utan påverkan av behöriga myndigheters rätt att kräva återbetalning av återtagandekostnaderna av den person som ska återtas, inklusive de personer som avses i artikel 3.2 och 5.2 eller av tredje part, ska alla transportkostnader som uppkommer i samband med återtagande och transitering enligt detta avtal fram till den anmodade statens gränsövergång i samband med anmodanden enligt avsnitten I och II i avtalet, eller ända fram till den slutliga bestämmelsestatens gräns i samband med anmodanden enligt avsnitt IV i avtalet betalas av den begärande staten. Avsnitt VI Uppgiftsskydd och icke-påverkansklausul Artikel 17 Skydd av personuppgifter Överlämnande av personuppgifter får endast äga rum om detta är nödvändigt för genomförandet av detta avtal och ska göras av de behöriga myndigheterna i Turkiet eller en medlemsstat, beroende på omständigheterna. Bearbetning och behandling av personuppgifter i ett enskilt fall ska omfattas av Turkiets inhemska lagstiftning och, i de fall där den registeransvarige är en medlemsstats behöriga myndighet, av bestämmelserna i direktiv 95/46/EG samt den nationella lagstiftning som den medlemsstaten har antagit med anledning av det direktivet. Dessutom ska följande principer gälla: (b) Personuppgifter ska behandlas på ett korrekt och lagenligt sätt. (c) Personuppgifter ska insamlas i det specifika, uttryckliga och legitima syftet att genomföra detta avtal och får inte bearbetas ytterligare av den meddelande eller mottagande myndigheten på ett sätt som är oförenligt med detta syfte. (d) Personuppgifter ska vara adekvata, relevanta och inte överdrivet omfattande i förhållande till det syfte för vilket de insamlas eller ytterligare bearbetas; meddelade personuppgifter får endast röra följande: – Uppgifter om den person som ska överföras (t.ex. förnamn, efternamn, eventuella tidigare namn, andra namn eller aliasnamn, kön, civilstånd, födelsedatum och födelseort, samt nuvarande och eventuellt tidigare medborgarskap). – Pass, identitetskort eller körkort (nummer, giltighetstid, datum för utfärdande, utfärdande myndighet, ort för utfärdande). – Anhalter och resvägar. – Andra upplysningar som är nödvändiga för att identifiera den person som ska överföras eller för att granska villkoren för återtagande enligt detta avtal. (e) Personuppgifter ska vara exakta och, vid behov, aktualiserade. (f) Personuppgifter ska bevaras på ett sätt som gör det möjligt att identifiera personerna i fråga endast så länge som detta är nödvändigt för det syfte för vilket uppgifterna insamlades eller för vilket de bearbetas ytterligare. (g) Både den underrättande myndigheten och den mottagande myndigheten ska vidta alla åtgärder som är rimliga för att vid behov säkerställa rättelse, utplåning eller blockering av personuppgifter, när bearbetningen inte överensstämmer med bestämmelserna i denna artikel, framför allt om dessa uppgifter inte är adekvata, relevanta, exakta eller om de är överdrivet omfattande i förhållande till bearbetningens syfte. Detta omfattar även anmälan till den andra parten av eventuell rättelse, utplåning eller blockering. (h) Den mottagande myndigheten ska på begäran meddela den underrättande myndigheten hur meddelade uppgifter har använts och om de resultat som uppnåtts av detta. (i) Personuppgifter får endast meddelas till de behöriga myndigheterna. För vidarebefordran av uppgifter till andra organ krävs att den meddelande myndigheten i förväg ger sitt samtycke. (j) De meddelande och mottagande myndigheterna är skyldiga att skriftligen registrera meddelandet och mottagandet av personuppgifter. Artikel 18 Icke-påverkansklausul 1. Detta avtal ska inte påverka unionens, dess medlemsstaters eller Turkiets rättigheter, skyldigheter och ansvar enligt folkrätten, bland annat från internationella konventioner som de har tillträtt, och i synnerhet: – konventionen av den 28 juli 1951 angående flyktingars rättsliga ställning, ändrad genom protokollet av den 31 januari 1967 angående flyktingars rättsliga ställning, – Europeiska konventionen av den 4 november 1950 angående skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna, – de internationella konventioner som reglerar vilken stat som ansvarar för prövningen av en asylansökan, – konventionen av den 10 december 1984 mot tortyr och annan grym, omänsklig eller förnedrande behandling eller bestraffning, – i förekommande fall, europeiska bosättningskonventionen av den 13 december 1955, – internationella konventioner om utlämning och transitering, – multilaterala internationella konventioner och avtal om återtagande av utländska medborgare. 2. Detta avtal ska till fullo respektera de rättigheter och skyldigheter, inklusive sådana som tillkommer dem som är eller har varit lagligen bosatta och arbetat inom någon av parternas territorium, som föreskrivs i avtalet av den 12 september 1963 om upprättande av en associering mellan Europeiska ekonomiska gemenskapen och Turkiet, med tilläggsprotokoll, associerings­rådets relevanta beslut samt EU-domstolens relevanta rättspraxis. 3. Tillämpningen av detta avtal ska inte påverka de rättigheter och rättssäkerhetsgarantier som tillkommer personer som är föremål för förfaranden för återvändande enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/115/EG om gemensamma normer och förfaranden i medlemsstaterna för återsändande av tredjelandsmedborgare som vistas olagligt i medlemsstaterna[5], i synnerhet vad gäller dessas tillgång till juridisk rådgivning, information, tillfällig uppskjutning av verkställigheten av återvändandebeslut samt tillgång till rättsmedel. 4. Tillämpningen av detta avtal ska inte påverka de rättigheter och rättssäkerhetsgarantier som tillkommer personer som ansöker om asyl i enlighet med rådets direktiv 2003/9/EG om miniminormer för mottagande av asylsökande i medlems­staterna[6] och rådets direktiv 2005/85/EG om miniminormer för medlemsstaternas förfaranden för beviljande eller återkallande av flyktingstatus[7], särskilt med avseende på rätten att stanna kvar i medlemsstaten under prövningen av ansökan. 5. Tillämpningen av detta avtal ska inte påverka de rättigheter och rättssäkerhetsgarantier som tillkommer personer som innehar ett uppehållstillstånd för varaktigt bosatta enligt rådets direktiv 2003/109/EG om varaktigt bosatta tredjelandsmedborgares ställning. 6. Tillämpningen av detta avtal ska inte påverka de rättigheter och rättssäkerhetsgarantier som tillkommer personer som har beviljats uppehållstillstånd enligt villkoren i rådets direktiv 2003/86/EG om rätt till familjeåterförening. 7. Inget i detta avtal ska förhindra att en person återsänds inom ramen för andra formella eller informella ordningar. Avsnitt VII Genomförande och tillämpning Artikel 19 Gemensam kommitté för återtagande 1. De avtalsslutande parterna ska bistå varandra vid tillämpningen och tolkningen av detta avtal. För detta ändamål ska de inrätta en gemensam kommitté för återtagande (nedan kallad kommittén) som bland annat ska ha till uppgift (a) att övervaka tillämpningen av detta avtal, (b) att besluta om de ordningar som behövs för en enhetlig tillämpning av detta avtal, (c) att ha regelbundna informationsutbyten om alla genomförandeprotokoll som i enlighet med artikel 20 upprättas av enskilda medlemsstater och Turkiet, (d) att rekommendera ändringar av detta avtal och dess bilagor. 2. Kommitténs beslut ska vara bindande för de avtalsslutande parterna efter det att ha genomgått alla nödvändiga interna förfaranden som krävs enligt de avtalsslutande parternas lagstiftning. 3. Kommittén ska vara sammansatt av företrädare för Turkiet och unionen. Unionen ska företrädas av kommissionen, biträdd av experter från medlemsstaterna. 4. Kommittén ska sammanträda när så är nödvändigt på begäran av en av de avtalsslutande parterna. 5. Kommittén ska själv fastställa sin arbetsordning. Artikel 20 Genomförandeprotokoll 1. På begäran av en medlemsstat eller Turkiet ska Turkiet och en medlemsstat upprätta ett genomförandeprotokoll med bland annat bestämmelser om (e) utnämning av behöriga myndigheter, gränspasseringsställen och utbyte av information om kontaktställen, (f) villkor för återsändande med eskort, inbegripet transitering av tredjelandsmedborgare och statslösa personer under eskort, (g) andra bevismedel och dokument än de som anges i bilagorna 1–4 till detta avtal, (h) formerna för återtagande enligt det påskyndade förfarandet, (i) förfarandet för utfrågningar. 2. De genomförandeprotokoll som avses i punkt 1 i denna artikel ska träda i kraft först efter det att den gemensamma kommittén för återtagande (artikel 19) har underrättats. 3. Turkiet samtycker till att tillämpa bestämmelserna i ett genomförandeprotokoll som upprättas med en medlemsstat även i sina förbindelser med en annan medlemsstat, om den medlemsstaten så begär, förutsatt att det är praktiskt möjligt. Medlemsstaterna samtycker till att också tillämpa samtliga bestämmelser i ett genomförandeprotokoll som upprättats mellan Turkiet och någon av medlemsstaterna i sina förbindelser med Turkiet, om Turkiet så begär, förutsatt att det praktiskt går att genomföra en tillämpning i de medlemsstaterna. Artikel 21 Förhållande till medlemsstaternas bilaterala avtal eller ordningar om återtagande Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 24.3 ska bestämmelserna i detta avtal ha företräde framför bestämmelserna i alla de rättsligt bindande instrument om återtagande av personer utan uppehållstillstånd som har ingåtts eller som, enligt artikel 20, kan komma att ingås mellan enskilda medlemsstater och Turkiet, såvitt bestämmelserna i de senare är oförenliga med bestämmelserna i detta avtal. Avsnitt VIII Slutbestämmelser Artikel 22 Territoriell tillämpning 1. Om inte annat följer av punkt 2 i denna artikel ska detta avtal vara tillämpligt inom det territorium där fördraget om Europeiska unionen är tillämpligt, i enlighet med definitionen i artikel 52 i det fördraget och artikel 355 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt samt inom Republiken Turkiets territorium. 2. Detta avtal ska inte vara tillämpligt inom Konungariket Danmarks territorium. Artikel 23 Tekniskt bistånd Båda parter samtycker till att genomföra detta avtal på grundval av principerna om delat ansvar, solidaritet och jämlikt partnerskap i syfte att hantera migrationsströmmarna mellan Turkiet och unionen. Unionen åtar sig i detta sammanhang att ställa ekonomiska medel till förfogande för att stödja Turkiet i genomförandet av detta avtal i enlighet med bifogad gemensam förklaring om tekniskt bistånd. Härvid kommer uppmärksamhet i synnerhet att ägnas institutionell uppbyggnad och kapacitetsuppbyggnad. Stödet kommer att tillhandahållas inom ramen för befintliga och framtida prioriteringar gemensamt antagna av Europeiska unionen och Turkiet. Artikel 24 Ikraftträdande, giltighetstid och upphörande 1. Detta avtal ska ratificeras eller godkännas av de avtalsslutande parterna i enlighet med deras respektive förfaranden. 2. Om inte annat följer av punkt 3 i denna artikel ska detta avtal träda i kraft den första dagen i den andra månaden efter den dag då de avtalsslutande parterna till varandra anmäler att de förfaranden som avses i punkt 1 i denna artikel är avslutade. 3. De skyldigheter som fastställs i artiklarna 4 och 6 i detta avtal ska bli tillämpliga först tre år efter det datum som anges i punkt 2 i denna artikel. Under denna treårsperiod ska de endast tillämpas på statslösa personer och medborgare i tredjeländer med vilka Turkiet har ingått bilaterala fördrag eller ordningar om återtagande. Under denna treårsperiod ska befintliga bilaterala återtagandeavtal mellan enskilda medlemsstater och Turkiet fortsätta att tillämpas i relevanta delar. 4. Detta avtal ingås på obestämd tid. 5. Var och en av de avtalsslutande parterna får säga upp avtalet genom att officiellt underrätta den andra avtalsslutande parten. Avtalet upphör att gälla sex månader efter dagen för en sådan underrättelse. Artikel 25 Bilagor Bilagorna 1–6 ska utgöra en integrerad del av detta avtal. Utfärdat i ….. den …. …. …. 2010 i två exemplar på bulgariska, danska, engelska, estniska, finska, franska, grekiska, italienska, lettiska, litauiska, maltesiska, nederländska, polska, portugisiska, rumänska, slovakiska, slovenska, spanska, svenska, tjeckiska, tyska, ungerska och turkiska språken, vilka alla texter är lika giltiga. För Europeiska unionen || För Republiken Turkiet (…) || (…) BILAGA 1 Gemensam förteckning över dokument vilkas uppvisande anses vara bevis för medborgarskap (Artiklarna 3.1, 5.1 och 9.1) När antingen en av medlemsstaterna eller Turkiet är anmodad stat: – Pass av alla slag. – Passersedel som utfärdats av den anmodade staten. – Identitetskort av alla slag (inbegripet tillfälliga och provisoriska). – Militära tjänsteböcker och militära identitetshandlingar. – Sjöfartsböcker och tjänstgöringsbevis för skeppare. – Intyg om medborgarskap eller andra officiella dokument i vilka medborgarskap nämns eller klart anges. När Turkiet är anmodad stat: – Bekräftelse av identitet genom sökning i informationssystemet för viseringar[8]. – När det gäller medlemsstater som inte använder informationssystemet för viseringar, bekräftelse av identitet på grundval av dessa medlemsstaters register över viseringsansökningar. BILAGA 2 Gemensam förteckning över dokument vilkas uppvisande anses vara tillräcklig bevisning för medborgarskap (Artiklarna 3.1, 5.1 och 9.2) – Fotokopior av något av de dokument som anges i bilaga 1. – Körkort eller fotokopior av körkort. – Födelseattester eller fotokopior av födelseattester. – Tjänstekort från företag eller fotokopior av sådana tjänstekort. – Skriftliga förklaringar av vittnen. – Skriftliga förklaringar gjorda av berörd person samt språk som denne talar, exempelvis officiella testresultat. – Eventuellt annat dokument som kan bidra till fastställandet av berörd persons medborgarskap, bland annat med bild försedda dokument som utfärdats av myndigheterna som ersättning för pass. – Dokument som företecknas i bilaga 1, men vars giltighet har upphört. – Exakta uppgifter som lämnas av myndigheter och som bekräftas av den andra avtalsslutande parten BILAGA 3 Gemensam förteckning över dokument som anses utgöra bevis för uppfyllande av villkoren för återtagande av medborgare i tredjeland och statslösa personer (Artiklarna 4.1, 6.1 och 10.1) – Visering och/eller uppehållstillstånd som utfärdats av den anmodade staten. – Inrese-/avresestämplar eller liknande påteckning i resehandlingen, även i en berörd persons eventuella förfalskade resehandling eller annat bevis på inresa/avresa (t.ex. fotografisk). – Dokument, intyg och räkningar av alla slag (t.ex. hotellräkningar, besökskort hos läkare eller tandläkare, inträdeskort till offentliga eller privata institutioner, biluthyrningskontrakt, kreditkortskvitton, etc.) som tydligt visar att den berörda personen har uppehållit sig inom den anmodade statens territorium. – Namnförsedda flyg-, tåg-, buss- eller båtbiljetter eller passagerarlistor som visar att den berörda personen vistats inom den anmodade statens territorium och visar den berörda personens resväg. – Upplysningar som visar att den berörda personen har använt sig av en researrangörs eller resebyrås tjänster. – Officiella skriftliga förklaringar av gränsmyndighetens personal och andra vittnen som kan intyga den berörda personens gränspassage. – Officiella skriftliga förklaringar av berörd person i rättsliga eller administrativa förfaranden. BILAGA 4 Gemensam förteckning över dokument som anses utgöra tillräcklig bevisning för uppfyllande av villkoren för återtagande av medborgare i tredjeland och statslösa personer (Artiklarna 4.1, 6.1 och 10.2) – Beskrivning utfärdad av den begärande statens relevanta myndigheter av var och under vilka omständigheter den berörda personen hejdades efter att ha rest in till den statens territorium. – Upplysningar beträffande en persons identitet eller vistelse som lämnats av en internationell organisation (till exempel UNHCR). – Rapporter, eller bekräftelse av upplysningar, som lämnats av anhöriga, medresenärer, etc. – Skriftliga förklaringar gjorda av den berörda personen. BILAGA 5 || [Republiken Turkiets emblem] || || ..............................................................………… ................................................................……….…......…….…......……….… || .................................................................…….. (Ort och datum) || (Den begärande myndighetens namn) || Referens: .............................................…………… Till .....................................................……….… || ....................................................……….… ......................................................………… (Den anmodade myndighetens namn) || q PÅSKYNDAT FÖRFARANDE (artikel 7.4) q BEGÄRAN OM UTFRÅGNING (artikel 9.3) ANSÖKAN OM ÅTERTAGANDE enligt artikel 8 i avtalet av den … mellan Europeiska unionen och Republiken Turkiet om återtagande av personer utan uppehållstillstånd A. personuppgifter 1. Fullständigt namn (stryk under efternamn): ...........................................................……………………………… 2. Namn som ogift: ...........................................................……………………………… 3. Födelsedatum och födelseort: ...........................................................……………………………… || Fotografi 4. Kön och fysisk beskrivning (längd, ögonfärg, särskilda kännetecken etc.): ………………………………………………………………………………...................…………………. 5. Även känd som (tidigare namn, andra namn eller aliasnamn): ..............................................................................................................………..................…………………. 6. Medborgarskap och språk: ................................................................................................................………...................……………… 7. Civilstånd: ð gift ð ogift ð skild ð änka/änkling Om gift: makes/makas namn ................................................................................................................………...................……………… Namn och ålder på eventuella barn ................................................................................................................………...................……………… ................................................................................................................………...................……………… 8. Senaste kända adress i den anmodade staten: ........................................................................................................................................................................................... B. Eventuell makas/makes personuppgifter 1. Fullständigt namn (stryk under efternamn): .......................................................................................................................................................................................... 2. Namn som ogift: .......................................................................................................................................................................................... 3. Födelsedatum och födelseort: .......................................................................................................................................................................................... 4. Kön och fysisk beskrivning (längd, ögonfärg, särskilda kännetecken etc.): .......................................................................................................................................................................................... 5. Även känd som (tidigare namn, andra namn eller aliasnamn): .......................................................................................................................................................................................... 6. Medborgarskap och språk: .......................................................................................................................................................................................... C. Eventuella barns personuppgifter 1. Fullständigt namn (stryk under efternamn): .......................................................................................................................................................................................... 2. Födelsedatum och födelseort: .......................................................................................................................................................................................... 3. Kön och fysisk beskrivning (längd, ögonfärg, särskilda kännetecken etc.): …………………………………………………………………………………………...................…………………. 4. Medborgarskap och språk: …………………………………………………………………………………………...................…………………. D. Särskilda omständigheter beträffande den person som ska överföras 1. Hälsotillstånd (t.ex. hänvisning till särskild medicinsk vård; latinskt namn på eventuell smittsam sjukdom): …………………………………………………………………………………………...................…………………. 2. Uppgifter om särskilt farlig person (t.ex. misstänkt för allvarligt brott, aggressivt beteende) …………………………………………………………………………………………...................…………………. E. Bifogade bevismedel 1. .................................................................………… (pass nr) || ......................................................................………… (utfärdandedatum och utfärdandeort) …….................................................................………… (utfärdande myndighet) || ......................................................................……….. (upphör att gälla) 2. .................................................................………… (identitetskort nr) || ......................................................................………… (utfärdandedatum och utfärdandeort) …....................................................................………… (utfärdande myndighet) || ......................................................................………… (upphör att gälla) 3. .................................................................………… (körkort nr) || ......................................................................………... (utfärdandedatum och utfärdandeort) …....................................................................………… (utfärdande myndighet) || ......................................................................………… (upphör att gälla) 4. .................................................................………… (annan officiell handling nr) || ......................................................................………… (utfärdandedatum och utfärdandeort) …....................................................................………… (utfärdande myndighet) || ......................................................................………… (upphör att gälla) F. Anmärkningar ....................................................................................................................................................................…………… ....................................................................................................................................................................…………… ....................................................................................................................................................................…………… ....................................................................................................................................................................…………… ....................................................................................................................................................................…………… ....................................................................................................................................................................…………… ................................................... (Underskrift) (Sigill/stämpel) BILAGA 6 || [Republiken Turkiets emblem] || || ..............................................................………… ................................................................……….…......…….…......……….… || .................................................................…….. (Ort och datum) || (Den begärande myndighetens namn) || Referens: .............................................…………… Till .....................................................……….… || ....................................................……….… ......................................................………… (Den anmodade myndighetens namn) || ANSÖKAN OM TRANSITERING enligt artikel 15 i avtalet av den … mellan Europeiska unionen och Republiken Turkiet om återtagande av personer utan uppehållstillstånd A. personuppgifter 1. Fullständigt namn (stryk under efternamn): ...........................................................……………………………… 2. Namn som ogift: ...........................................................……………………………… 3. Födelsedatum och födelseort: ...........................................................……………………………… || Fotografi 4. Kön och fysisk beskrivning (längd, ögonfärg, särskilda kännetecken etc.): …………………………………………………………………………………………...................…………………. 6. Även känd som (tidigare namn, andra namn eller aliasnamn): …………………………………………………………………………………………...................…………………. 7. Medborgarskap och språk: …………………………………………………………………………………………...................…………………. 8. Typ av resehandling och resehandlingens nummer: …………………………………………………………………………………………...................…………………. B. transitering 1. Typ av transitering q med flyg || q landvägen || q sjövägen 2. Slutlig bestämmelsestat …………………………………………………………………………………………...................…………………. 3. Eventuella andra transiteringsstater …………………………………………………………………………………………...................…………………. 4. Föreslaget gränsövergångsställe, datum, tidpunkt för överföringen och eventuell eskort …………………………………………………………………………………………...................…………………. …………………………………………………………………………………………...................…………………. …………………………………………………………………………………………...................…………………. 5. Inresa garanterad i annan transiteringsstat samt i den slutliga bestämmelsestaten (artikel 14.2) q ja || q nej 6. Vetskap om eventuellt skäl till att vägra transitering (artikel 14.3) q ja || q nej C. Anmärkningar …………………………………………………………………………………………...................…………………. …………………………………………………………………………………………...................…………………. …………………………………………………………………………………………...................…………………. …………………………………………………………………………………………...................…………………. …………………………………………………………………………………………...................…………………. …………………………………………………………………………………………...................…………………. …………………………………………………………………………………………...................…………………. …………………………………………………………………………………………...................…………………. …………………………………………………………………………………………...................…………………. …………………………………………………………………………………………...................…………………. ................................................... (Underskrift) (Sigill/stämpel) Gemensam förklaring beträffande samarbete inom området för viseringspolitik De avtalsslutande parterna stärker sitt samarbete inom området för viseringspolitik och relaterade områden i syfte att ytterligare främja direkta personkontakter, till att börja med genom att säkerställa effektiv tillämpning av EU-domstolens dom av den 19 februari 2009 i mål nr C-228/06 Mehmet Soysal och Ibrahim Savatli mot Tyskland och andra relevanta domar om turkiska tjänsteleverantörers rättigheter på grundval av tilläggsprotokollet av den 23 november 1970 som bifogats avtalet om upprättande av en associering mellan Europeiska ekonomiska gemenskapen och Turkiet. Gemensam förklaring beträffande artikel 7.1 Parterna är ense om att för att göra ”sitt yttersta för att direkt till ursprungslandet återsända de personer som avses i artiklarna 4 och 6” bör den begärande staten vid ingivandet av ansökan om återtagande till den anmodade staten samtidigt inge en ansökan om återtagande också till ursprungslandet. Den anmodade staten ska lämna svar inom de i artikel 11.2 angivna tidsfristerna. Den begärande staten ska underrätta den anmodade staten om positivt svar under tiden har inkommit från ursprungslandet på ansökan om återtagande. Om den aktuella personens ursprungsland inte har kunnat fastställas och därför en ansökan om återtagande inte kan skickas till ursprungslandet bör skälen till denna situation anges i den ansökan om återtagande som kommer att inges till den anmodade staten. Gemensam förklaring beträffande tekniskt bistånd Turkiet och Europeiska unionen är ense om att intensifiera samarbetet för att möta den gemensamma utmaningen att hantera migrationsströmmar och i synnerhet motverka irreguljär invandring. Därigenom önskar Turkiet och Europeiska unionen att uttrycka sitt åtagande vad gäller internationell bördefördelning, solidaritet, delat ansvar och samförstånd. Samarbetet kommer att ta hänsyn till geografiska förutsättningar och bygga på Turkiets ansträngningar som förhandlande kandidatland. Det kommer också att beakta rådets beslut 2008/157/EG av den 18 februari 2008 om principerna, prioriteringarna och villkoren i partnerskapet för anslutning med Republiken Turkiet och 2008 års turkiska nationella program för antagande av EU:s regelverk, vari Turkiet godtar och är berett att genomföra EU:s hela regelverk på detta område vid en anslutning till Europeiska unionen. Europeiska unionen har i detta sammanhang åtagit sig att tillhandahålla ett förstärkt ekonomiskt stöd i syfte att stödja Turkiet att genomföra detta avtal. Därvid kommer särskild uppmärksamhet att ägnas åt institutions- och kapacitetsuppbyggande för att stärka Turkiets förmåga att förhindra irreguljära migranter från att resa in, vistas på eller resa ut ur landets territorium, liksom även dess förmåga att ta hand om hejdade irreguljära migranter. Detta skulle kunna uppnås bland annat genom inköp av gränsövervakningsutrustning, inrättande av mottagningscentrum och gränspolisstrukturer samt stöd till utbildning, under fullt iakttagande av gällande bestämmelser för EU:s externa bistånd. För att främja ett fortsatt fullständigt och effektivt genomförande av detta avtal kommer EU:s ekonomiska stöd, bland annat ett sektoriellt stödprogram på området integrerad gränsförvaltning och migration, att utarbetas i enlighet med former som ska fastställas tillsammans med de turkiska myndigheterna och, för perioden efter 2013, inom och i enlighet med EU:s nästa budgetplan. Gemensam förklaring beträffande Danmark De avtalsslutande parterna noterar att detta avtal inte gäller Konungariket Danmarks territorium eller medborgare i Konungariket Danmark. Under dessa omständigheter är det lämpligt att Turkiet och Danmark ingår ett återtagandeavtal med motsvarande innehåll som i detta avtal. Gemensam förklaring beträffande Island och Norge De avtalsslutande parterna noterar de nära förbindelserna mellan Europeiska unionen och Island och Norge, särskilt i kraft av avtalet av den 18 maj 1999 beträffande dessa länders associering till genomförandet, tillämpningen och utvecklingen av Schengenregelverket. Under dessa omständigheter är det lämpligt att Turkiet ingår ett avtal om återtagande med Island och Norge med motsvarande innehåll som i detta avtal. Gemensam förklaring beträffande Schweiz De avtalsslutande parterna noterar de nära förbindelserna mellan Europeiska unionen och Schweiz, särskilt i kraft av avtalet som trädde i kraft den 1 mars 2008 beträffande detta lands associering till genomförandet, tillämpningen och utvecklingen av Schengenregelverket. Under dessa omständigheter är det lämpligt att Turkiet ingår ett avtal om återtagande med Schweiz med motsvarande innehåll som i detta avtal. Gemensam förklaring beträffande Furstendömet Liechtenstein De avtalsslutande parterna noterar de nära förbindelserna mellan Europeiska unionen och Furstendömet Liechtenstein, särskilt i kraft av avtalet som trädde i kraft den 19 december 2011 beträffande detta lands associering till genomförandet, tillämpningen och utvecklingen av Schengenregelverket. Under dessa omständigheter är det lämpligt att Turkiet ingår ett avtal om återtagande med Furstendömet Liechtenstein med motsvarande innehåll som i detta avtal. [1] I enlighet med vad som fastställs i Europeiska unionens råds rekommendation av den 30 november 1994. [2] Ibidem. [3] Ibidem. [4] Ibidem. [5] EUT L 348, 24.12.2008, s. 98. [6] EUT L 31, 6.2.2003, s. 18. [7] EUT L 326, 13.12.2005, s. 13. [8] Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 767/2008 av den 9 juli 2008 om informationssystemet för viseringar (VIS) och utbytet mellan medlemsstaterna av uppgifter om viseringar för kortare vistelse (VIS-förordningen), EUT L 218, 13.8.2008, s. 60.