MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET, RÅDET OCH REVISIONSRÄTTEN Europeiska unionens konsoliderade årsredovisning – Budgetåret 2013 /* COM/2014/0510 final */





Europeiska unionens konsoliderade årsredovisning – Budgetåret 2013 INNEHÅLLSFÖRTECKNING NOT TILL DEN KONSOLIDERADE ÅRSREDOVISNINGEN. 5 EU:s BUDGET: FRÅN UTARBETNING TILL BEVILJANDE AV ANSVARFRIHET. 7 KONSOLIDERAD ÅRSREDOVISNING OCH FÖRKLARANDE NOTER*. 13 BALANSRÄKNING. 16 RESULTATRÄKNING. 17 KASSAFLÖDESANALYS. 18 FÖRÄNDRINGAR I NETTOTILLGÅNGARNA. 19 NOTER TILL ÅRSREDOVISNINGEN. 20 KONSOLIDERADE RAPPORTER OM GENOMFÖRANDET AV BUDGETEN OCH FÖRKLARANDE NOTER. 98 NOT TILL DEN KONSOLIDERADE ÅRSREDOVISNINGEN Europeiska unionens konsoliderade årsredovisning för 2013 har utarbetats på grundval av de uppgifter som övriga institutioner och organ lämnat enligt artikel 148.2 i budgetförordningen för Europeiska unionens allmänna budget. Härmed intygas att redovisningen utformats i överensstämmelse med avdelning IX i budgetförordningen och de redovisningsprinciper, bestämmelser och metoder som anges i de förklarande noterna till årsredovisningen. Räkenskapsförarna vid institutionerna och organen har intygat räkenskapernas tillförlitlighet och lämnat alla uppgiftersom är nödvändiga för att utarbeta de räkenskaper som visar Europeiska unionens tillgångar och skulder samt budgetgenomförande. Härmed intygas att jag med utgångspunkt i dessa uppgifter och de kontroller jag ansett befogade för att kunna godkänna Europeiska kommissionens räkenskaper har fått rimliga garantier för att de i allt väsentligt ger en rättvisande bild av Europeiska unionens ekonomiska ställning, resultat och kassaflöde. [namnteckning] Manfred Kraff Europeiska kommissionens räkenskapsförare 24 juli 2014 EU:s BUDGET: FRÅN UTARBETNING TILL BEVILJANDE AV ANSVARFRIHET I Europeiska unionens konsoliderade årsredovisning lämnas upplysningar om verksamheten vid EU:s institutioner, organ och byråer i fråga om budget och periodiserad redovisning. Redovisningen omfattar inte medlemsstaternas årsredovisningar. 1. ÅRLIG BUDGET Via EU:s budget finansieras en rad politiska åtgärder och program inom hela Europeiska unionen. I enlighet med de prioriteringar som fastställs av Europaparlamentet och rådet i den fleråriga budgetramen genomför Europeiska kommissionen (nedan kallad kommissionen) särskilda program, verksamheter och projekt. Dessa kan omfatta såväl stöd till utbildningsprojekt för studenters och lärares rörlighet som stöd till jordbrukare, produktiva investeringar för att skapa eller behålla arbetstillfällen, utvecklingsstöd, projekt för stöd för en bättre arbetsmiljö för arbetstagare i EU eller stöd för bättre kontroller vid de yttre gränserna. Över 90 % av EU:s budget går till finansiering av sådan EU-politik och verksamhet. Den verksamhetsbaserade budgeteringen borgar för att det finns en direkt koppling mellan den årliga budgeten och EU:s politik. Den verksamhetsbaserade kontoplanen innehåller en klar och tydlig indelning av EU:s olika politikområden och av de sammanlagda medel som avsätts för varje politikområde. Politikområdena indelas vidare i 200 verksamheter. Av dessa avser över 110 operativa verksamheter, som alltså tas upp i kontoplanen som kapitel. Politikområdena är huvudsakligen inriktade på den operativa verksamheten, eftersom kärnverksamheten inom varje område avser tredje man. Andra politikområden är dock icke-driftsrelaterade och avser hur kommissionen fungerar, till exempel ”samordning och rättslig rådgivning” och ”budget”. Verksamheterna ger en gemensam ram för prioritering, planering, budgetering, övervakning och rapportering och bidrar därmed till en effektiv, verkningsfull och ekonomisk resursanvändning. Budgeten utarbetas av kommissionen och antas vanligen i mitten av december av Europaparlamentet och rådet i enlighet med artikel 314 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (nedan kallat EUF-fördraget). 2. HUR FINANSIERAS EU? EU:s intäkter kommer från två huvudsakliga källor: egna medel och övriga intäkter. 2.1 Egna medel Egna medel kan definieras som intäkter som ackumuleras automatiskt av EU för att dess budget ska kunna finansieras utan att det krävs ytterligare beslut av de nationella myndigheterna. De samlade egna medel som behövs för att finansiera budgeten är lika med de totala kostnaderna minus de övriga intäkterna. De egna medlen får inte överskrida 1,23 % av medlemsstaternas totala BNI. Egna medel kan delas in i traditionella egna medel, egna medel från mervärdesskatt samt BNI-baserade egna medel. 2.2 Övriga intäkter Övriga intäkter från EU:s verksamhet utgör cirka 10 % av de sammanlagda intäkterna. Det rör sig bland annat om böter som utdömts i konkurrensärenden, samt betalningskrav på privata och offentliga gäldenärer för förvaltningen av EU-projekt. Straffavgifter som Europeiska unionens domstol ådömt medlemsstaterna för att de inte rättat sig efter någon av domstolens domar ingår också i denna kategori. Skulder som inte regleras före förfallodatum ger rätt till dröjsmålsränta. När EU:s fordringar på andra än medlemsstaterna inte regleras blir beslut från rådet och kommissionen som utgör exekutionstitlar direkt verkställbara enligt gällande civilprocessrättsliga bestämmelser på det lands territorium där kravet ska verkställas. Kommissionens rättstjänst sätter med hjälp av externa advokater igång indrivningsförfaranden mot försumliga gäldenärer. 3. HUR EU:s BUDGET FÖRVALTAS 3.1 Huvudsakliga rörelsekostnader EU:s rörelsekostnader är fördelade på de olika rubrikerna i budgetramen och kan ta olika former beroende på hur de förvaltas och betalas ut. I redovisningen för år 2013 kategoriserade kommissionen dem på följande sätt: Direkt centraliserad förvaltning: Budgetanslagen förvaltas direkt av kommissionens avdelningar. Indirekt centraliserad förvaltning: Kommissionen tilldelar EU:s organ eller organ som lyder under nationell rätt uppgifter i samband med genomförandet av budgeten, exempelvis EU:s organ. Decentraliserad förvaltning: kommissionen delegerar vissa uppgifter kopplade till förvaltningen av anslagen till tredjeländer. Delad förvaltning: Vid denna typ av förvaltning delegeras uppgiften att genomföra budgeten till medlemsstaterna. Merparten av utgifterna verkställs på detta sätt, bland annat jordbrukskostnader och strukturåtgärder. Gemensam förvaltning: Kommissionen delegerar vissa uppgifter kopplade till förvaltningen av anslagen till en internationell organisation. Artikel 58 i den nya budgetförordningen som delvis reviderar metoderna för genomförandet av budgeten tillämpas först från och med den 1 januari 2014. 3.2 Aktörer vid kommissionen som deltar i budgetförvaltningen Kollegiet av kommissionsledamöter tar kollektivt det politiska ansvaret men, i praktiken utövar det inte självt de befogenheter att genomföra budgeten som tilldelats det. Kollegiet delegerar dessa uppgifter till enskilda tjänstemän som är ansvariga inför kollegiet och som lyder under budgetförordningen och tjänsteföreskrifterna för tjänstemännen i Europeiska unionen. De berörda tjänstemännen – vanligen på generaldirektörsnivå – är så kallade delegerade utanordnare. De kan i sin tur delegera uppgifter som rör budgetgenomförandet till utanordnare som utsetts med vidaredelegering. Utanordnarna ansvarar för hela förvaltningen och beslutar om vad som ska göras, ansvarar för att institutionens politiska mål uppfylls, förvaltar verksamheten både operativt och budgetmässigt, undertecknar rättsliga åtaganden, kontrollerar resultaten, verkställer utbetalningar och återkräver medel vid behov. Sund ekonomisk förvaltning och korrekt redovisning säkras inom varje tjänstegren genom att styrningen av de ekonomiska besluten (som sköts av utanordnarna) skiljs från internrevisionen och kontrollen av efterlevnaden genom tydliga normer för internkontroll (som bygger på internationella normer), förhands- och efterhandskontroller och oberoende internrevision utifrån riskanalyser. Slutligen ska generaldirektoraten lämna regelbundna rapporter om verksamheten till de enskilda kommissionsledamöterna. Varje utanordnare ska utarbeta en årlig verksamhetsrapport om det arbete han eller hon ansvarar för. Varje utanordnare redogör i sin årliga verksamhetsrapport för resultaten av åtgärderna inom sin respektive avdelning. I rapporten avges dessutom en rimlig försäkran om att de resurser som avdelats för de i rapporten redovisade åtgärderna har använts för det avsedda ändamålet och enligt principen om sund ekonomisk förvaltning, samt att de kontrollrutiner som används är tillräckliga för att garantera de underliggande transaktionernas laglighet och korrekthet. Enligt artikel 66 i budgetförordningen utarbetar kommissionen ett sammandrag av de årliga verksamhetsrapporterna och internrevisorns övergripande uttalande genom vilka kommissionen tar det övergripande politiska ansvaret för förvaltningen av EU:s budget i enlighet med artikel 317 i EUF-fördraget. Sammandraget och verksamhetsrapporterna finns tillgängliga här: http://ec.europa.eu/atwork/planning-and-preparing/synthesis-report/index_en.htm. Räkenskapsföraren verkställer betalningsorder och betalningskrav som upprättats av utanordnarna och har ansvar för att sköta kassan, fastställa regler och metoder för redovisning, validera redovisningssystem, sköta bokföringen och utarbeta institutionens årsredovisning. Räkenskapsföraren ska också intyga att det finns rimliga garantier för att årsredovisningen i allt väsentligt ger en rättvisande bild av den ekonomiska ställningen, resultatet och kassaflödet. 3.3 Åtaganden om utbetalning Innan några rättsligt bindande åtaganden kan göras gentemot tredje man (t.ex. innan avtal sluts eller bidragsavtal undertecknas) måste det finnas en budgetpost för verksamheten i det årets budget. Budgetposten måste vidare innehålla tillräckliga medel för att täcka utgiften. Om dessa villkor är uppfyllda kan medlen i budgeten avsättas genom att ett budgetåtagande förs in i redovisningssystemet och först då kan ett rättsligt bindande åtagande göras. Inga medel ur EU:s budget får användas innan utanordnaren har gjort ett budgetåtagande. När åtagandet godkänts bokförs det i räkenskapssystemet och motsvarande anslag avsätts. Detta påverkar dock inte årsredovisningarna (huvudboken) eftersom inga kostnader ännu uppkommit. 3.4 Hur utbetalningar verkställs 3.4.1 Allmänna regler Inga utbetalningar kan göras om inte ett motsvarande budgetmässigt åtagande godkänts av den utanordnare som ansvarar för transaktionen. När en betalning godkänts i räkenskapssystemet görs sedan en överföring till mottagarens konto. Kommissionen verkställer nästan 1,9 miljoner betalningar varje år. Kommissionen använder Swift-systemet (Society for Worldwide Interbank Financial Telecommunication). 3.4.2 Förfinansiering, kostnadsredovisning och stödberättigande kostnader Förfinansiering är en betalning som avser att förse stödmottagarna med ett förskott, dvs. en fixkassa. Den kan delas upp på ett antal betalningar över en period som fastställs i en särskilt rättsligt åtagande. Fixkassan eller förskottet ska användas för det ändamål som det var avsett för under den period som anges i det rättsliga åtagandet eller betalas tillbaka, dvs. om mottagaren inte har några stödberättigade utgifter ska förskottet betalas tillbaka till EU. Utbetalad förfinansiering betraktas inte som en definitiv utgift förrän de relevanta villkoren är uppfyllda och den redovisas som en tillgång i balansräkningen när den första betalningen har gjorts. Värdet på denna tillgång minskas (helt eller delvis) genom godkännande av berättigade kostnader och återbetalda belopp. En tid efter det att förfinansieringen betalats ut får EU in ett ersättningskrav som visar att mottagaren använt förfinansieringen i enlighet med det rättsliga åtagandet. Ersättningskraven kommer in olika snabbt under året, beroende på vilken typ av åtgärd som finansieras och på villkoren, och inte nödvändigtvis vid årets utgång. Kriterierna för stödberättigande definieras i den rättsliga grunden, i anbudsinfordran, i annan information till stödmottagarna eller i avtalsklausuler i bidragsavtalen eller besluten om att bevilja bidrag. Efter analysen tas de stödberättigade beloppen upp som kostnader och mottagaren informeras om eventuella belopp som inte ger rätt till stöd. 4. SKYDDET AV EU:s BUDGET: FINANSIELLA KORRIGERINGAR OCH ÅTERKRAV Budgetförordningen och övrig tillämplig lagstiftning, i synnerhet avseende den gemensamma jordbrukspolitiken och sammanhållningspolitiken, ger unionen möjlighet att kontrollera kostnader flera år efter det att de uppkommit. Om fel, oriktigheter eller bedrägerier upptäcks tillämpas återkrav eller finansiella justeringar. Detta är den sista fasen i kontrollsystemen, och den är väsentlig för att uppnå en sund ekonomisk förvaltning. När det gäller bidrag är det kommissionens behöriga avdelningar – eller vid delad förvaltning medlemsstaternas myndigheter – som har i uppgift att kontrollera om de kostnader som ersätts via EU:s budget faktiskt är stödberättigande. Bedömningen sker på grundval av de styrkande handlingar som krävs enligt de regler och villkor som fastställts för varje bidrag. För att få ut så stora fördelar som möjligt av kontrollsystemen i förhållande till de kostnader de medför brukar kontrollerna av styrkande handlingar vara mer ingående vid begäran om slutbetalningar vid direkt centraliserad förvaltning än vid mellanliggande betalningar, och eventuella fel som begåtts i samband med dessa mellanliggande betalningar kan på så sätt regleras i slutskedet. EU eller medlemsstaterna är också skyldiga att försäkra sig om de styrkande handlingarnas äkthet genom kontroller i de ansökandes lokaler, såväl under det att åtgärdena genomförs som i efterhand. Den tillämpliga lagstiftningen innehåller olika förfaranden för att hantera fel, oriktigheter eller bedrägerier som upptäcks av kommissionen eller medlemsstaterna – närmare uppgifter finns i not 6. 5. Upp- och utlåning EU har genom rättsliga grunder som bygger på EU-fördraget befogenhet att anta upplåningsprogram för att anskaffa de ekonomiska resurser som krävs för att lämna medlemsstater och andra länder ekonomiskt stöd. Kommissionen handhar för närvarande, på EU:s vägnar, tre huvudprogram genom vilka lån får beviljas och finansierar dessa genom att emittera skuldinstrument på kapitalmarknaderna eller hos finansinstitut. Det rör sig om den europeiska finansiella stabiliseringsmekanismen, betalningsbalansstöd och makroekonomiskt stöd. Eftersom medlen införskaffas genom så kallade back-to-back-lån påverkas inte EU:s budget direkt även om det är EU som bär den rättsliga återbetalningsskyldigheten. 6. EKONOMISK RAPPORTERING EU:s årsredovisning innehåller två separata men sammanlänkade delar: a) Årsredovisning och b) rapporter om genomförandet av budgeten, som ger en detaljerad översikt av budgetgenomförandet. Årsredovisningarna antas av kommissionen och läggs fram för kontroll av Europeiska revisionsrätten (nedan kallad revisionsrätten) och därefter till Europaparlamentet och rådet, som beviljar ansvarsfrihet. Utöver de ovannämnda rapporterna utarbetas även månadsrapporter om budgetgenomförandet. 6.1 Årsredovisningar Det är kommissionens räkenskapsförare som har ansvaret för att utarbeta EU:s årsredovisningar och intyga att det finns rimliga garantier för att räkenskaperna i allt väsentligt ger en rättvisande bild av EU:s ekonomiska ställning, insatser och kassaflöde. Årsredovisningen utarbetas i enlighet med EU:s redovisningsprinciper som bygger på de internationella redovisningsstandarderna för den offentliga sektorn (IPSAS). För närmare upplysningar se not 1 i årsredovisningarna. 6.2 Budgeträkenskaper Det är kommissionens räkenskapsförare som ansvarar för att utarbeta månatliga och årliga rapporter om hur budgeten genomförts. Det är bara kommissionens budget som tar upp både administrativa anslag och anslag som används i den löpande bidragsverksamheten. Övriga institutioner förfogar i realiteten endast över administrativa anslag. I budgeten särskiljs mellan två typer av anslag: icke-differentierade och differentierade. Icke-differentierade anslag är avsedda att täcka insatser som är ettåriga (och som motsvarar budgetens ettårighetsprincip). De differentierade anslagen har införts för att jämka samman budgetens ettårighetsprincip med behovet att finansiera insatser som genomförs under flera år. Differentierade anslag ska huvudsakligen täcka insatser som löper över flera år. De differentierade anslagen delas in i åtagandebemyndiganden och betalningsbemyndiganden. – Åtagandebemyndiganden: täcker den totala kostnaden för de rättsliga åtaganden som görs under budgetåret för projekt som avser flera år. Men om den åtgärd som ett åtagande ska täcka sträcker sig över mer än ett budgetår får åtagandet delas upp i årliga delåtaganden. – Betalningsbemyndiganden: täcker utgifter för åtaganden som gjorts under innevarande eller tidigare budgetår. När de differentierade anslagen infördes uppstod så småningom en skillnad mellan de åtaganden som ingicks och de betalningar som verkställdes. Denna skillnad, som leder till utestående åtaganden, utgörs i själva verket av tidsskillnaden mellan den tidpunkt då åtagandena ingås och den tidpunkt då motsvarande betalningar sker. Dessa utestående åtaganden benämns ibland med förkortningen RAL (från franskans reste à liquider). 7. REVISION OCH BEVILJANDE AV ANSVARSFRIHET 7.1 Revision EU:s årsredovisning och resursförvaltning granskas av revisionsrätten (det externa revisionsorganet), som utarbetar en årsrapport till Europaparlamentet och rådet. Revisionsrättens huvuduppgift är just att göra en extern och oberoende revision av EU:s årsredovisning. Som ett led i verksamheten utarbetar revisionsrätten följande dokument: (1) En årsrapport om den verksamhet som finansieras via Europeiska unionens allmänna budget, med revisionsrättens anmärkningar till årsredovisningen och de underliggande transaktionerna. (2) Ett yttrande som bygger på revisionsrättens granskningar och som fogas till årsrapporten i form av en revisionsförklaring om i) räkenskapernas tillförlitlighet och ii) de underliggande transaktionernas laglighet och korrekthet med avseende både på inkomster och på utgifter. (3) Särskilda rapporter om revision på vissa områden. 7.2 Beviljande av ansvarsfrihet Vid den slutliga kontrollen beviljas ansvarsfrihet för budgetgenomförandet för ett givet år. Europaparlamentet är den myndighet som beviljar ansvarsfrihet för EU. Detta innebär att rådet efter kontroll och slutversion av årsredovisningen lämnar en rekommendation, medan parlamentet beslutar om att bevilja kommissionen och övriga EU-organ ansvarsfrihet för hur EU:s budget genomförts under ett visst budgetår. Beslutet grundas på en genomgång av årsredovisningen, kommissionens årliga utvärderingsrapport och revisionsrättens årsrapport med kommissionens svar samt efter att kommissionen fått besvara ytterligare frågor och lämna in ytterligare information. Ansvarsfriheten är den politiska delen av de externa kontrollerna av budgetgenomförandet varmed Europaparlamentet på rådets rekommendation konkret befriar kommissionen (och övriga EU-organ) från deras ansvar för förvaltningen av budgeten genom att avsluta det årets räkenskaper. Arbetet kan leda till att ansvarsfrihet beviljas, senareläggs eller nekas. I Europaparlamentets årliga arbete med att bevilja ansvarfrihet ingår även budgetkontrollutskottets utfrågningar av kommissionsledamöterna angående de politikområden de har ansvar för. Det slutliga beviljandet av ansvarsfrihet och eventuella uppmaningar till kommissionen att vidta åtgärder antas i plenum. Rådets beviljande av ansvarsfrihet antas i rådet (Ecofin). Både Europaparlamentets och rådets beviljande av ansvarsfrihet följs upp i en årlig rapport där kommissionen beskriver de konkreta åtgärder som vidtagits för att efterkoma parlamentets och rådets rekommendationer. EUROPEISKA UNIONEN BUDGETÅRET 2013 EUROPEISKA UNIONEN BUDGETÅRET 2013 KONSOLIDERAD ÅRSREDOVISNING OCH FÖRKLARANDE NOTER* * Vissa sifferuppgifter i tabellerna nedan kan vid summering förefalla inkonsekventa på grund av avrundningen till miljoner euro. INNEHÅLLSFÖRTECKNING KONSOLIDERAD ÅRSREDOVISNING OCH FÖRKLARANDE NOTER BALANSRÄKNING. 16 RESULTATRÄKNING. 17 KASSAFLÖDESANALYS. 18 FÖRÄNDRINGAR I NETTOTILLGÅNGARNA. 19 NOTER TILL ÅRSREDOVISNINGEN. 20 1. VIKTIGA REDOVISNINGSPRINCIPER. 21 2. NOTER TILL BALANSRÄKNINGEN. 33 3. NOTER TILL RESULTATRÄKNINGEN. 56 4. NOTER TILL KASSAFLÖDESANALYSEN. 67 5. EVENTUALTILLGÅNGAR OCH EVENTUALSKULDER SAMT ÖVRIGA VÄSENTLIGA TRANSAKTIONER 68 6. SKYDDET AV EU:s BUDGET. 72 7. FINANSIELLA STÖDMEKANISMER. 79 8. HANTERING AV FINANSIELLA RISKER. 85 9. REDOVISNING AV TRANSAKTIONER MED NÄRSTÅENDE. 92 10. HÄNDELSER EFTER BALANSDAGEN. 94 11. RÄCKVIDD FÖR KONSOLIDERING. 95 BALANSRÄKNING || || || Miljoner euro || Not || 31.12.2013 || 31.12.2012 ANLÄGGNINGSTILLGÅNGAR || || || Immateriella anläggningstillgångar || 2.1 || 237 || 188 Materiella anläggningstillgångar || 2.2 || 6 104 || 5 978 Investeringar redovisade enligt kapitalandelsmetoden || 2.3 || 349 || 392 Finansiella tillgångar || 2.4 || 59 844 || 62 311 Övriga fordringar och återkrav || 2.5 || 498 || 564 Förfinansiering || 2.6 || 38 072 || 44 505 || || 105 104 || 113 938 OMSÄTTNINGSTILLGÅNGAR || || || Lager || 2.7 || 128 || 138 Finansiella tillgångar || 2.8 || 5 571 || 1 981 Övriga fordringar och återkrav || 2.9 || 13 182 || 14 039 Förfinansiering || 2.10 || 21 367 || 13 238 Likvida medel || 2.11 || 9 510 || 10 674 || || 49 758 || 40 070 TOTALA TILLGÅNGAR || || 154 862 || 154 008 || || || LÅNGFRISTIGA SKULDER || || || Pensioner och övriga ersättningar till anställda || 2.12 || (46 818) || (42 503) Avsättningar || 2.13 || (1 323) || (1 258) Finansiella skulder || 2.14 || (54 153) || (57 232) Övriga skulder || 2.15 || (2 216) || (2 527) || || (104 510) || (103 520) KORTFRISTIGA SKULDER || || || Avsättningar || 2.16 || (545) || (806) Finansiella skulder || 2.17 || (3 065) || (15) Skulder || 2.18 || (92 594) || (90 083) || || (96 204) || (90 904) TOTALA SKULDER || || (200 714) || (194 424) || || || TILLGÅNGAR NETTO || || (45 852) || (40 416) || || || Reserver || 2.19 || 4 073 || 4 061 Fordringar på medlemsstaterna* || 2.20 || (49 925) || (44 477) || || || TILLGÅNGAR NETTO || || (45 852) || (40 416) * Europaparlamentet antog den 20 november 2013 en budget för utbetalning av EU:s kortfristiga skulder som ska uppbäras eller betalas in av medlemsstaterna under 2014. Enligt artikel 83 i tjänsteföreskrifterna (ändrad lydelse av rådets förordning nr 259/68 av den 29 februari 1968) ska medlemsstaterna gemensamt garantera att pensionsrättigheterna uppfylls. RESULTATRÄKNING || || || Miljoner euro || Not || 2013 || 2012 RÖRELSEINTÄKTER || || || Egna medel och andra intäkter || 3.1 || 141 241 || 130 919 Övriga rörelseintäkter || 3.2 || 8 414 || 6 826 || || 149 655 || 137 745 RÖRELSEKOSTNADER || || || Administrativa kostnader || 3.3 || (9 269) || (9 320) Rörelsekostnader || 3.4 || (138 571) || (124 633) || || (147 840) || (133 953) ÖVERSKOTT FRÅN LÖPANDE VERKSAMHET || || 1 815 || 3 792 Finansiella intäkter || 3.5 || 2 038 || 2 157 Kostnader för finansiella transaktioner || 3.6 || (2 045) || (1 942) Förändringar i fråga om skulder för pensioner och övriga ersättningar till anställda || || (5 565) || (8 846) Nettounderskott från andelar i gemensamma företag och intresseföretag || 3.7 || (608) || (490) EKONOMISKT RESULTAT FÖR ÅRET || || (4 365) || (5 329) KASSAFLÖDESANALYS || || || Miljoner euro || Not || 2013 || 2012 Ekonomiskt resultat för året || || (4 365) || (5 329) Kassaflöde från den löpande verksamheten || 4.2 || || Amorteringar || || 48 || 39 Avskrivningar || || 401 || 405 (Ökning)/minskning av lån || || 20 || (16 062) (Ökning)/minskning av fordringar och återkrav || || 923 || (4 837) (Ökning)/minskning av förfinansiering || || (1 695) || (2 013) (Ökning)/minskning av lager || || 10 || (44) Ökning/(minskning) av avsättningar || || (196) || 299 Ökning/(minskning) av finansiella skulder || || (29) || 16 017 Ökning/(minskning) av övriga skulder || || (311) || 468 Ökning/(minskning) av skulder || || 2 511 || (1 390) Överskott från föregående års budget som inte påverkar likvida medel || || (1 023) || (1 497) Övriga intäktsposter som inte påverkar likvida medel || || (50) || 260 Ökning/(minskning) i fråga om skulder för pensioner och övriga ersättningar till anställda || || 4 315 || 7 668 || || || Kassaflöde från investeringsverksamhet || 4.3 || || (Ökning)/minskning av immateriella och materiella anläggningstillgångar || || (624) || (1 390) (Ökning)/minskning av investeringar redovisade enligt kapitalandelsmetoden || || 43 || (18) (Ökning)/minskning av finansiella tillgångar som kan säljas || || (1 142) || (837) || || || KASSAFLÖDE NETTO || || (1 164) || (8 261) || || || Nettoökning/(minskning) av likvida medel och motsvarigheter till likvida medel || || (1 164) || (8 261) Likvida medel och motsvarigheter till likvida medel vid årets början || 2.11 || 10 674 || 18 935 Likvida medel och motsvarigheter till likvida medel vid årets utgång || 2.11 || 9 510 || 10 674 FÖRÄNDRINGAR I NETTOTILLGÅNGARNA || || || Miljoner euro || Reserver (A) || Fordringar på medlemsstaterna (B) || Tillgångar netto =(A)+(B) || Reserv för verkligt värde || Övriga reserver || Kumulerat överskott/(underskott) || Ekonomiskt resultat för året UTGÅENDE BALANS PER DEN 31.12.2011 || (108) || 3 716 || (35 669) || (1 789) || (33 850) Kontorörelser avseende reserven för garantifonden || - || 168 || (168) || - || 0 Förändringar i verkligt värde || 258 || - || - || - || 258 Övrigt || - || 21 || (19) || - || 2 Fördelning av resultatet 2011 || - || 6 || (1 795) || 1 789 || 0 Budgetutfall 2011 som krediterats medlemsstaterna || - || - || (1 497) || - || (1 497) Ekonomiskt resultat för året || - || - || - || (5 329) || (5 329) UTGÅENDE BALANS PER DEN 31.12.2012 || 150 || 3 911 || (39 148) || (5 329) || (40 416) Kontorörelser avseende reserven för garantifonden || - || 46 || (46) || - || 0 Förändringar i verkligt värde || (51) || - || - || - || (51) Övrigt || - || 12 || (9) || - || 3 Fördelning av resultatet 2012 || - || 5 || (5 334) || 5 329 || 0 Budgetutfall 2012 som krediterats medlemsstaterna || - || - || (1 023) || - || (1 023) Ekonomiskt resultat för året || - || - || - || (4 365) || (4 365) UTGÅENDE BALANS PER DEN 31.12.2013 || 99 || 3 974 || (45 560) || (4 365) || (45 852) NOTER TILL ÅRSREDOVISNINGEN 1. VIKTIGA REDOVISNINGSPRINCIPER 1.1. RÄTTSLIG GRUND OCH REDOVISNINGSREGLER Europeiska unionens redovisning följer bestämmelserna i Europaparlamentets och rådets förordning (EU, Euratom) nr 966/2012 av den 25 oktober 2012 om finansiella regler för unionens allmänna budget och om upphävande av rådets förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002 (EUT L 298, 26.10.2012, s. 1), nedan kallad budgetförordningen, samt kommissionens delegerade förordning (EU) nr 1268/2012 av den 29 oktober 2012 (EUT L 362, 31.12.2012, s. 1) om tillämpningsföreskrifter för budgetförordningen. I enlighet med artikel 143 i budgetförordningen har EU utarbetat sin årsredovisning med hjälp av bestämmelserna om periodiserad redovisning som följer av de internationella redovisningsstandarderna för den offentliga sektorn (IPSAS). De redovisningsprinciper som kommissionens räkenskapsförare använt tillämpas på alla EU-institutioner och organ som omfattas av den konsoliderade redovisningen, så att reglerna för redovisning, värdering och framläggande av räkenskaperna används på ett enhetligt sätt och principerna för att utarbeta årsredovisningar och konsolidering samordnas. Räkenskaperna förs per kalenderår och uttrycks i euro. 1.2. REDOVISNINGSPRINCIPER En årsredovisning ska ge information om den finansiella ställningen, resultat och betalningsflöden. Informationen ska vara av ett sådant slag att den kan användas av ett stort antal aktörer. För EU som entitet inom den offentliga sektorn är syftet med årsredovisningen mer specifikt att ge information som kan ligga till grund för olika beslut och visa att de medel den anförtrotts förvaltas på ett korrekt sätt. Föreliggande dokument har utarbetats med detta som ledstjärna. De hänsynstaganden (eller redovisningsprinciper) som generellt ska följas vid utarbetandet av årsredovisningen finns fastställda i EU:s redovisningsregel 2 och är desamma som beskrivs i IPSAS 1, dvs. följande: rättvisande bild, periodisering, kontinuerlig verksamhet, konsekvent utformning, sammanslagningar, kvittning och jämförande information. Den finansiella rapporteringen ska enligt artikel 144 i budgetförordningen kännetecknas av att innehålla relevanta, tillförlitliga och jämförbara uppgifter. För att kunna utarbeta årsredovisningen i enlighet med ovannämnda bestämmelser och principer måste ledningen göra uppskattningar som påverkar de redovisade beloppen i vissa poster i balansräkningen och i resultaträkningen, samt uppgifterna om eventualtillgångar och eventualskulder. 1.3. KONSOLIDERING RÄCKVIDD FÖR KONSOLIDERING Europeiska unionens konsoliderade årsredovisning omfattar alla väsentliga kontrollerade enheter (dvs. EU-institutionerna (däribland kommissionen) och EU:s organ) samt EU:s intresseföretag och gemensamma företag. Totalt rör det sig om 52 kontrollerade enheter, fem gemensamma företag och fyra intresseföretag. En fullständig företeckning över konsoliderade enheter återfinns i not 11.1 i unionens räkenskaper. I förhållande till 2012 har ytterligare en kontrollerad enhet (byrå) tagits in i de konsoliderade räkenskaperna. Detta påverkar dock inte den konsoliderade årsredovisningen nämnvärt. KONTROLLERADE ENHETER Beslutet om huruvida en enhet ska ingå i konsolideringen eller ej beror på hur man definierar kontroll. Kontrollerade enheter är sådana enheter där EU, direkt eller indirekt, har ett bestämmande inflytande över ekonomin och ledning och därmed kan dra nytta av deras verksamhet. Inflytandet måste kunna utövas utan dröjsmål. Kontrollerade enheter tas till fullo upp i konsolideringen. Konsolideringen inleds den första dagen då kontroll föreligger och upphör när någon sådan kontroll inte längre finns. De tydligaste tecknen på att EU utövar kontroll är att enheten inrättats genom grundfördragen eller sekundärlagstiftningen, finansieras via den allmänna budgeten, att EU har rösträtt i styrelsen, att revision utförs av revisionsrätten och ansvarsfrihet beviljas av Europaparlamentet. En bedömning av varje enhet måste förstås göras för att avgöra om ett eller alla av de ovannämnda kriterierna är tillräckligt för att anse att kontroll föreligger. Enligt denna hållning anses EU utöva kontroll över alla EU:s institutioner (utom Europeiska centralbanken - ECB) och organ (utom sådana som inrättats inom ramen för den f.d. andra pelaren) och dessa ingår därför i konsolideringen. Även Europeiska kol- och stålgemenskapen under avveckling (EKSG) betraktas som en kontrollerad enhet. Alla väsentliga transaktioner inom enheterna och mellan Europeiska unionens kontrollerade enheter har eliminerats. De orealiserade vinsterna och förlusterna på transaktioner inom och mellan enheterna är oväsentliga och har därför inte eliminerats. GEMENSAMMA FÖRETAG Ett gemensamt företag är ett avtalsförhållande mellan EU och en eller flera parter (de gemensamma ägarna) om att inleda en gemensamt kontrollerad ekonomisk verksamhet. Att verksamheten är gemensamt kontrollerad innebär att parterna avtalat om att gemensamt utöva det bestämmande inflytandet över den ekonomiska verksamheten. Investeringar i gemensamma företag redovisas enligt kapitalandelsmetoden och tas vid första redovisningstillfället upp till anskaffningsvärdet. EU:s andel av de gemensamma företagens resultat tas upp i resultaträkningen, liksom andelen av förändringar i reserven tas upp i EU:s reserver. Det gemensamma företaget bokförs på balansdagen i räkenskaperna till initialkostnaderna plus efterföljande förändringar (ytterligare bidrag, andelar i resultat och förändringar i reserven, av- och nedskrivningar samt utdelningar). Orealiserade vinster och förluster på transaktioner mellan EU och de gemensamt kontrollerade företagen är oväsentliga och har därför inte eliminerats. De gemensamma företagens redovisningsprinciper kan skilja sig från dem som EU använder för liknande transaktioner och konteringshändelser under liknande omständigheter. INTRESSEFÖRETAG Intresseföretagen är alla enheter där EU direkt eller indirekt har ett betydande inflytande, men ingen kontroll. Det förutsätts att EU får ett betydande inflytande vid direkt eller indirekt innehav av 20 % eller mer av rösterna. Investeringar i intresseföretag redovisas enligt kapitalandelsmetoden och tas upp till anskaffningsvärdet vid första redovisningstillfället. EU:s andel av intresseföretagens resultat tas upp i resultaträkningen, liksom andelen av förändringar i reserven tas upp i reserverna. Intresseföretaget bokförs på balansdagen i räkenskaperna till initialkostnaderna plus efterföljande förändringar (ytterligare bidrag, andelar i resultat och förändringar i reserven, av- och nedskrivningar samt utdelningar). Erhållna utdelningar från intresseföretaget minskar tillgångens bokförda värde. Orealiserade vinster och förluster på transaktioner mellan EU och intresseföretagen är oväsentliga och har därför eliminerats. Intresseföretagens redovisningsprinciper kan skilja sig från dem som EU använder för liknande transaktioner och konteringshändelser under liknande omständigheter. När EU äger 20 % eller mer av en investeringsfond försöker EU inte utöva något betydande inflytande. Därför behandlas sådana fonder som tillgångar som kan säljas och kapitalandelsmetoden tillämpas inte. ENHETER SOM INTE INGÅR I DE KONSOLIDERADE RÄKENSKAPERNA MEN VARS MEDEL FÖRVALTAS AV KOMMISSIONEN De medel som kommissionen förvaltar för sjukförsäkringssystemet för EU:s anställda, Europeiska utvecklingsfonden och deltagargarantifonden omfattas inte av EU:s konsoliderade räkenskaper eftersom EU inte utövar kontroll över dem – se not 11.2 i unionens räkenskaper för ytterligare uppgifter om de berörda beloppen. 1.4. GRUND FÖR UTARBETANDET 1.4.1. Valuta och omräkningsunderlag Funktionell valuta och rapportvaluta De konsoliderade årsredovisningarna är uppställda i euro, som är EU:s funktionella valuta och rapportvaluta. Transaktioner och saldon Transaktioner i utländsk valuta redovisas i euro enligt de omräkningskurser som gäller vid dagen för de underliggande transaktionerna. Resultaträkningen visar även växelkursvinster eller växelkursförluster på transaktioner i utländsk valuta och efter omräkning av monetära tillgångar och skulder i utländsk valuta till den vid årets utgång gällande växelkursen. Olika omräkningsmetoder tillämpas för materiella respektive immateriella anläggningstillgångar: värdering till inköpspris omräknat i euro till den kurs som gällde på dagen för förvärvet. Saldon vid årets utgång för monetära tillgångar och skulder i utländsk valuta redovisas i euro enligt de växelkurser som gäller den 31 december. Omräkningskurs för euro Valuta || 31.12.2013 || 31.12.2012 || Valuta || 31.12.2013 || 31.12.2012 BGN || 1,9558 || 1,9558 || LTL || 3,4528 || 3,4528 CZK || 27,4270 || 25.1510 || PLN || 4,1543 || 4,0740 DKK || 7,4593 || 7,4610 || RON || 4,4710 || 4,4445 GBP || 0,8337 || 0,8161 || SEK || 8,8591 || 8,5820 HRK || 7,6265 || 7,5575 || CHF || 1,2276 || 1,2072 HUF || 297,0400 || 292,3000 || JPY || 144,7200 || 113,6100 LVL || 0,7028 || 0,6977 || USD || 1,3791 || 1,3194 Omräkningsdifferenser som beror på förändringar i det verkliga värdet av sådana monetära värdepapper som är utställda i utländsk valuta och som kan säljas, tas upp i resultaträkningen. Omräkningsdifferenser för icke-monetära finansiella tillgångar och skulder värderade till verkligt värde via resultaträkningen redovisas i resultaträkningen. Omräkningsdifferenser avseende säljbara icke-monetära finansiella tillgångar tas upp i reserven till verkligt värde. 1.4.2. Användning av uppskattningar Enligt allmänt vedertagna redovisningsprinciper innehåller årsredovisningar med nödvändighet vissa belopp som bygger på ledningens uppskattningar och antaganden utifrån de mest tillförlitliga uppgifterna. Viktiga uppskattningar omfattar, men begränsas inte till skulder i form av ersättningar till anställda, avsättningar för oförutsedda utgifter, finansiella risker avseende lager och fordringar, upplupna intäkter och kostnader, eventualtillgångar och -skulder, samt nedskrivningar på immateriella och materiella anläggningstillgångar. Faktiska resultat kan avvika från dessa beräkningar. Förändringar i uppskattningarna visas för den period under vilken man fick kännedom om dem. 1.5. BALANSRÄKNINGEN 1.5.1. Immateriella anläggningstillgångar Förvärvade licenser för programvara tas upp till anskaffningsvärdet minus ackumulerade av- och nedskrivningar. Avskrivningar görs linjärt under den beräknade nyttjandetiden. Immateriella tillgångars uppskattade nyttjandeperioder beror på deras specifika ekonomiska livslängd eller rättsliga livslängd som fastställts i ett avtal. Internt utvecklade immateriella tillgångar redovisas som immateriella anläggningstillgångar när de relevanta kriterierna för EU:s redovisningsregler är uppfyllda. De redovisade kostnaderna inbegriper alla direkt hänförbara kostnader som krävs för att skapa, framställa och färdigställa tillgången för användning på det sätt företagsledningen avsett. Kostnader som hänför sig till forskningsverksamhet, utvecklingskostnader som inte får tas upp som immateriell anläggningstillgång och underhållskostnader redovisas som kostnader när de uppstår. 1.5.2. Materiella anläggningstillgångar Alla materiella anläggningstillgångar tas upp till anskaffningsvärdet minus av- och nedskrivningar. Anskaffningsvärdet omfattar alla kostnader som direkt kan hänföras till förvärvet eller uppförandet av tillgången. Efterföljande kostnader tas upp i tillgångens bokförda värde eller som en separat tillgång, beroende på vad som är lämpligast, om det är troligt att posten kommer att ge EU ett inflöde av framtida ekonomiska fördelar eller tjänstekapacitet och att man kan beräkna kostnaderna för posten på ett tillförlitligt sätt. Övriga kostnader för reparationer och underhåll tas upp i resultaträkningen under den redovisningsperiod då de uppstod. Inga avskrivningar görs för mark eller konstverk eftersom dessa tillgångar anses ha en obegränsad ekonomisk livslängd. Inga avskrivningar görs för anläggningar under uppförande eftersom dessa tillgångar ännu inte kan användas i verksamheten. Avskrivningar av övriga tillgångar görs linjärt, så att kostnaden följer restvärdet under den beräknade nyttjandetiden enligt följande: Typ av tillgångar || Linjär avskrivning Byggnader || 4 % Installationer, maskiner och utrustning || 10 %–25 % Inventarier || 10 %–25 % Fast inredning || 10 %–33 % Fordon || 25 % Datorhårdvara || 25 % Övriga materiella tillgångar || 10 %–33 % Försäljningsvinster eller -förluster räknas fram genom att intäkterna efter avdrag för försäljningskostnader jämförs med det bokförda värdet och tas upp i resultaträkningen. Leasingavtal Leasing av sådana materiella tillgångar där praktiskt taget alla ekonomiska risker och fördelar som är förknippade med ägandet ligger hos EU tas upp som finansiell leasing. Finansiell leasing bokförs då avtalet ingås till det lägsta verkliga värdet på leasingobjektet och nuvärdet av minimi-leaseavgiften. Leaseavgiften fördelas mellan själva skulden och finansieringsavgifterna, för att få en fast procentsats på det utestående saldot. Hyresavgifterna netto, efter avdrag av finansieringsavgifter, tas upp under övriga (lång- och kortfristiga) skulder. Räntedelen av finansieringskostnaderna tas upp i resultaträkningen under leasingperioden så att varje redovisningsperiod belastas med ett belopp som motsvarar en fast räntesats för den under respektive period redovisade skulden. Tillgångar som innehas enligt finansiell leasing skrivs antingen av under tillgångens nyttjandeperiod eller leasingperioden, beroende på vilken av dem som är kortast. Leasingförhållanden där leasegivaren behåller en väsentlig andel av de ekonomiska risker och fördelar som är förknippade med ägandet behandlas som operationella leasingavtal. Betalningar för operationella leasingavtal tas upp i resultaträkningen enligt den linjära metoden över leasingavtalets löptid. 1.5.3. Nedskrivningar av icke-finansiella tillgångar För tillgångar med obegränsad nyttjandeperiod görs inga av- eller nedskrivningar och man prövar årligen om nedskrivning behövs. Tillgångar för vilka värdet behöver skrivas ner prövas så snart händelser eller förändringar i de yttre omständigheterna ger anledning att tro att det bokförda värdet överstiger återkravsvärdet. Ett nedskrivningsbehov är det belopp med vilket en tillgångs bokförda värde överstiger dess återvinningsvärde. Återvinningsvärdet utgörs av det högsta värdet av endera tillgångens verkliga värde efter avdrag för försäljningskostnader eller nyttjandevärdet. Immateriella och materiella anläggningstillgångars restvärden och nyttjandeperiod ses över och justeras vid behov minst en gång om året. En tillgångs bokförda värde skrivs omedelbart ned till återvinningsvärdet om bokföringsvärdet överstiger det beräknade återvinningsvärdet. Om de skäl som tidigare motiverat av- och nedskrivningar inte längre föreligger, återförs nedskrivningsförlusterna på motsvarande sätt. 1.5.4. Investeringar Andelar i intresseföretag och gemensamma företag Andelar i intresseföretag och gemensamma företag redovisas enligt kapitalandelsmetoden. Kapitalkostnaderna justeras med hänsyn till EU:s andel av ökningar eller minskningar av det ursprungliga bokföringsvärdet på intresseföretagens och de gemensamma företagens nettotillgångar. Vid tecken om värdeminskning måste en nedskrivning ske till det lägre återvinningsvärdet. Återvinningsvärdet bestäms på det sätt som beskrivs i 1.5.3. Om de skäl som motiverat av- och nedskrivningar inte längre föreligger, återförs nedskrivningsförlusten med det bokförda värde som skulle ha varit aktuellt om ingen nedskrivning gjorts. Investeringar i riskkapitalfonder Investeringar i riskkapitalfonder behandlas som finansiella tillgångar som kan säljas (se 1.5.5) och ska därför redovisas till verkligt värde, medan vinster och förluster som beror på fluktuationer i det verkliga värdet (även valutakursdifferenser) tas upp i reserven för verkligt värde. Värdet på investeringar i riskkapitalfonder anges post för post till det lägsta värdet av antingen kostnaden eller nettovärdet, då de inte har något börsnoterat marknadsvärde på en aktiv marknad. Orealiserade vinster från beräkningen av verkligt värde tas upp i reserven och avseende orealiserade förluster görs en bedömning av värdeminskningen för att avgöra om de ska tas upp som nedskrivningar av investeringar i resultaträkningen eller som justeringar av reserven för verkligt värde. 1.5.5. Finansiella tillgångar Klassificering EU klassificerar sina finansiella tillgångar i någon av följande kategorier: finansiella tillgångar värderade till verkligt värde via resultaträkningen, lån och fordringar, investeringar som hålls till dess de förfaller och slutligen finansiella tillgångar som kan säljas. Hur finansiella instrument klassificeras bestäms när de redovisas för första gången, och omprövas på balansdagen. (i) Finansiella tillgångar värderade till verkligt värde via resultaträkningen En finansiell tillgång klassificeras i den sistnämnda kategorin om den huvudsakligen förvärvats för att säljas på kort sikt eller om den identifieras som tillhörande denna kategori av EU. Derivat klassificeras också i denna kategori. Tillgångar i denna kategori klassificeras som omsättningstillgångar om de förväntas bli realiserade inom tolv månader räknat från balansdagen. Under budgetåret innehade EU inga finansiella tillgångar i denna kategori. (ii) Lån och fordringar Lånefordringar och kundfordringar är finansiella tillgångar som inte är derivat och som har fastställda eller fastställbara betalningar som inte är noterade på en aktiv marknad. De uppstår när EU tillhandahåller pengar, varor eller tjänster direkt till en gäldenär utan avsikt att handla med fordringen. De tas upp som anläggningstillgångar, med undantag för dem som förfaller inom ett år från balansdagen. (iii) Investeringar som hålls till dess de förfaller Investeringar som hålls till dess de förfaller är finansiella tillgångar som inte är derivat med fastställda eller fastställbara betalningar och fastställd löptid som EU har för avsikt och förmåga att hålla till förfall. Under budgetåret innehade EU inga investeringar i denna kategori. (iv) Finansiella tillgångar som kan säljas Säljbara finansiella tillgångar är tillgångar förutom derivat som antingen hänförs till denna kategori eller som inte kan hänföras till någon av de andra kategorierna. De klassificeras antingen som omsättningstillgångar eller anläggningstillgångar, beroende på efter hur lång tid EU har för avsikt att avyttra dem, vilket vanligen motsvarar återstående löptid på balansdagen. Investeringar i enheter som inte ingår i de konsoliderade räkenskaperna och andra kapitalinvesteringar (t.ex. riskkapital) som inte redovisas med kapitalandelsmetoden klassificeras också som säljbara finansiella tillgångar. Första redovisningstillfälle och värdering Köp och försäljning av finansiella tillgångar värderade till verkligt värde via resultaträkningen, som hålls till förfall eller tillgångar som kan säljas redovisas på affärsdagen – dvs. den dag EU köper eller säljer tillgången. Lån redovisas när likvida medel betalas ut till låntagarna. Finansiella instrument redovisas inledningsvis till verkligt värde För finansiella tillgångar som inte tas upp till verkligt värde via resultaträkningen läggs transaktionskostnader på det verkliga värdet vid initial redovisning. Finansiella tillgångar som tagits upp till verkligt värde via resultaträkningen redovisas första gången till verkligt värde och transaktionskostnaderna kostnadsförs i resultaträkningen. Det verkliga värdet av en finansiell tillgång vid anskaffningstillfället är vanligen transaktionspriset (det verkliga värdet av vad som erhållits). Däremot uppskattas värdet på ett räntefritt långfristigt lån eller ett lån som beviljas med en ränta som ligger under marknadsräntan som nuvärdet av alla framtida kontantbetalningar diskonterade till rådande marknadsränta för ett likartat instrument med en likartad kreditvärdering. Utlåning av upplånade medel värderas till sitt nominella värde, vilket anses utgöra lånets verkliga värde. Skälet är följande: – “Marknadsförhållandena” för EU:s utlåning är mycket speciella och skiljer sig från kapitalmarknaden som används för emittering av kommersiella obligationer och statsobligationer. Eftersom långivarna på dessa marknader har möjlighet att välja alternativa investeringar uppdateras dessa till marknadspris. I EU ges dock inte denna möjlighet till alternativa investeringar, eftersom EU inte får investera pengar på kapitalmarknaderna. EU lånar endast upp medel för utlåning till samma ränta. Det innebär att EU inte har tillgång till någon alternativ utlåning eller några investeringsalternativ för de upplånade beloppen. Det finns inga alternativkostnader och därför inget underlag för jämförelser med marknadsräntorna. Faktum är att EU:s utlåningstransaktion i sig själv representerar marknaden. Eftersom alternativkostnaden inte är tillämplig ger marknadspriset ingen rättvisande bild av EU:s lånetransaktioner. Det är därför inte lämpligt att fastställa det verkliga värdet på EU:s utlåning vad gäller kommersiella obligationer eller statsobligationer. – Eftersom det inte finns någon aktiv marknad eller liknande transaktioner för att göra jämförelser, är den ränta som EU ska använda för att ange det verkliga värdet på sina utlåningstransaktioner via Europeiska finansiella stabiliseringsmekanismen (EFSM), för betalningsbalansstöd och liknande lån, den som debiteras. – För dessa lån kompenseras upp- och utlåningen eftersom dessa är så kallade back-to-back-lån. Den effektiva räntan för utlåningen motsvarar därför den effektiva räntan för därmed sammanhängande upplåning. EU:s transaktionskostnader som belastar den slutliga låntagaren tas upp direkt i resultaträkningen. Finansiella instrument tas bort ur balansräkningen när rätten till ingående kassaflöden från investeringen har upphört eller överlåtits och EU överlåtit i stort sett alla risker och fördelar som är förknippade med ägandet. Efterföljande värdering (i) Finansiella tillgångar värderade till verkligt värde via resultaträkningen redovisas därefter till verkligt värde. Vinster och förluster som beror på fluktuationer i det verkliga värdet tas upp i resultaträkningen för den period då de uppkom. (ii) Utlåning och fordringar samt kategorin investeringar som hålls till förfall och redovisas till upplupet anskaffningsvärde med hjälp av effektivräntemetoden. Vid utlåning av upplånade medel tillämpas samma effektiva ränta både på in- och utlåningen eftersom det rör sig om så kallade back-to-back-lån och skillnaderna mellan ut- och upplåningsvillkoren och beloppen är oväsentliga. EU:s transaktionskostnader som belastar den slutliga låntagaren tas upp direkt i resultaträkningen. (iii) Investeringar som hålls till förfall – EU har för närvarande inga investeringar som hålls till förfall. (iv) Finansiella tillgångar som kan säljas redovisas därefter till verkligt värde. Vinster och förluster som beror på fluktuationer i det verkliga värdet redovisas i reserven för verkligt värde. När sådana tillgångar säljs, avyttras eller skrivs ned ska justeringarna av det kumulerade verkliga värdet som tidigare först upp i reserven för verkligt värde istället tas upp i resultaträkningen. Ränta på säljbara finansiella tillgångar som har räknats fram enligt effektivräntemetoden tas upp i resultaträkningen. Utdelning på säljbara egetkapitalinstrument tas upp när EU:s rätt till utdelning är fastställd. Det verkliga värdet av investeringar med ett noterat marknadspris på aktiva marknader bygger på den aktuella köpkursen. Om marknaden för ett finansiellt instrument inte är aktiv (eller om det gäller värdepapper på OTC-marknaden) beräknar EU det verkliga värdet genom en värderingsmetod. Metoderna omfattar bland annat analys av transaktioner mellan oberoende parter på senare tid, hänvisningar till andra liknande instrument, analys av diskonterade kassaflöden, optionsvärderingsmodeller och andra värderingsmetoder som vanligen används av marknadsaktörerna. När det verkliga värdet av innehav i egetkapitalinstrument utan noterat marknadspris på en aktiv marknad inte kan beräknas på ett tillförlitligt sätt, tas investeringarna upp till anskaffningsvärde efter avdrag för nedskrivning. Värdeminskning av finansiella tillgångar EU ska per varje balansdag bedöma huruvida det finns objektiva belägg för att en finansiell tillgång eller en grupp av finansiella tillgångar bör skrivas ner. En finansiell tillgång har ett nedskrivningsbehov och skrivs ned endast om det finns objektiva belägg för en nedskrivning till följd av en eller flera händelser som inträffat efter det att tillgången redovisades första gången (en "förlusthändelse") och att denna händelse (eller händelser) kommer att påverka den finansiella tillgångens uppskattade framtida kassaflöden på ett sätt som kan uppskattas på ett tillförlitligt sätt. (a) Tillgångar bokförda till upplupet anskaffningsvärde Om det finns objektiva belägg som visar att det uppkommit ett nedskrivningsbehov för utlåning och fordringar eller investeringar som hålls till förfall som redovisas till upplupet anskaffningsvärde, beräknas nedskrivningen som skillnaden mellan tillgångens bokförda värde och nuvärdet av uppskattade framtida kassaflöden (exklusive framtida kreditförluster som inte har inträffat) diskonterade till den finansiella tillgångens ursprungliga effektiva ränta. Tillgångens bokförda värde skrivs ned och förlusten tas upp i resultaträkningen. Om ett lån eller en investering som hålls till förfall har rörlig ränta är diskonteringsfaktorn för beräkning av värdeminskningen den löpande effektiva ränta som anges i avtalet. Beräkningen av nuvärdet för de uppskattade framtida kassaflödena för en finansiell tillgång som används som säkerhet speglar de kassaflöden som skulle bli följden vid legalt ianspråktagande av tillgången minus kostnader för att anskaffa och sälja säkerheten, oavsett om legalt ianspråktagande av tillgången är sannolikt eller ej. Om värdeminskningen senare kan återföras och detta objektivt kan kopplas till en händelse som inträffade efter nedskrivningen bokförs detta som en minskad nedskrivningen i resultaträkningen. (b) Tillgångar bokförda till verkligt värde När det gäller säljbara kapitalinvesteringar tar man hänsyn till om det verkliga värdet sjunkit väsentligt under anskaffningskostnaden eller sjunker permanent (under lång tid). Om så är fallet för säljbara finansiella tillgångar förs den kumulerade förlusten av från reserverna och tas istället upp i resultaträkningen. Den kumulerade förlusten beräknas på skillnaden mellan anskaffningskostnaden och det aktuella verkliga värdet, med avdrag för tidigare nedskrivningar av den finansiella tillgången i resultaträkningen. Värdeminskning av egetkapitalinstrument som tagits upp i resultaträkningen återförs inte via resultaträkningen. Om det verkliga värdet på ett skuldinstrument som klassificeras som säljbar finansiell tillgång senare ökar, och ökningen objektivt kan hänföras till en händelse som inträffade efter att nedskrivningen redovisades i resultaträkningen, ska nedskrivningen återföras och det återförda beloppet redovisas i resultaträkningen. 1.5.6. Lager Lager värderas till anskaffningsvärdet eller nettoförsäljningsvärdet, beroende på vilket som är lägst. Anskaffningsvärdet bygger på först-in-först-ut-principen. Kostnader för färdiga varor och pågående arbete omfattar kostnader för råvaror, direkta arbetskostnader, övriga direkta kostnader och därmed sammanhängande produktionsomkostnader (vid normalkapacitet). Nettoförsäljningsvärde är det uppskattade försäljningspriset i den löpande verksamheten efter avdrag för kostnader för färdigställande och försäljningskostnader. Varulager som hålls för kostnadsfri distribution eller distribution med nominellt påslag värderas till det lägre av anskaffningsvärdet och beräknat återanskaffningsvärde. Det beräknade återanskaffningsvärdet motsvarar den kostnad EU skulle ådra sig för att förvärva tillgången på balansdagen. 1.5.7. Förfinansiering Förfinansiering är en betalning som avser att förse stödmottagarna med ett förskott, dvs. en fixkassa. Den kan delas upp i flera utbetalningar under en period som anges i ett särskilt förfinansieringsavtal. Förskottet i likvida medel eller fixkassan betalas tillbaka eller används för det ändamål det ställdes till förfogande för under den period som är fastställd i avtalet. Om mottagaren inte har några bidragsberättigande utgifter ska förfinansieringen återbetalas till EU. Beloppet för förfinansieringen sätts (helt eller delvis) ned beroende på vilka kostnader som godkänts som stödberättigande (som tas upp som kostnader) och vilka belopp som ska återkrävas. Vid årets utgång värderas utestående förfinansieringsbelopp till de belopp som betalades ut från början med avdrag för återbetalda belopp, reglerade stödberättigande belopp, beräknade stödberättigande belopp som ännu inte reglerats vid årets utgång samt värdeminskningar. Ränta på förfinansiering redovisas när den betalas ut i enlighet med bestämmelserna i det tillämpliga förfinansieringsavtalet. En beräkning av den upplupna ränteintäkten, på basis av de mest tillförlitliga uppgifterna, görs vid årets utgång och inkluderas i balansräkningen. 1.5.8. Fordringar Fordringar tas upp till ursprungligt belopp minus nedskrivning på grund av värdeminskning. Nedskrivning av fordringar på grund av värdeminskning görs när det finns objektiva tecken på att EU inte kommer att kunna återfå hela fordran enligt de ursprungliga lånevillkoren. Nedskrivning görs med ett belopp som motsvarar skillnaden mellan tillgångens bokförda värde och återvinningsvärdet. Nedskrivningen förs upp i resultaträkningen. En allmän nedskrivning av utestående fordringar, baserad på tidigare erfarenheter, görs också för utestående betalningskrav för vilka särskild nedskrivning inte redan har gjorts. Se not 1.5.14 nedan angående behandlingen av upplupna intäkter vid årets utgång. 1.5.9. Likvida medel och motsvarigheter till likvida medel Likvida medel och motsvarigheter till likvida medel är finansiella instrument som tas upp som finansiella tillgångar som kan säljas. De innefattar kontanter, avistakonton i bank och andra kortfristiga likvida investeringar med en löptid på högst tre månader. 1.5.10. Pensioner och övriga ersättningar till anställda Pensionsförpliktelser Europeiska unionen erbjuder förmånsbestämda pensionsplaner. En tredjedel av de beräknade pensionskostnaderna finansieras via avdrag på de anställdas löner, men inga övriga avsättningar görs förrän skulden realiseras. Skulden i balansräkningen avseende förmånsbestämda pensionsplaner tas upp till nuvärdet av den förmånsbestämda förpliktelsen på balansdagen. Den förmånsbestämda förpliktelsen beräknas av aktuarier enligt den så kallade projected unit credit-metoden. Nuvärdet på den förmånsbestämda förpliktelsen räknas fram genom diskontering av beräknade framtida utbetalningar utifrån räntan på statsobligationer som är utställda i samma valuta som den i vilken pensionsförmånen kommer att betalas ut, och som har ungefär samma löptid som pensionsskulden. Aktuariella vinster och förluster efter justeringar och förändringar av de aktuariella antagandena förs omedelbart in i resultaträkningen. Kostnader avseende tjänstgöring under tidigare perioder tas omedelbart upp i resultaträkningen, om inte förändringar i pensionsplanen bara får göras på villkor att den anställda kvarstår i tjänst under viss tid (intjänandeperioden). I så fall avskrivs kostnaderna för tjänstgöring under tidigare perioder linjärt under intjänandeperioden. Sjukförsäkringsförmåner efter avslutad tjänst EU erbjuder sina anställda sjukförsäkringsförmåner genom att ersätta deras sjukvårdskostnader. En särskild fond har inrättats för den löpande administrationen. Såväl anställda i aktiv tjänst, pensionärer, änkor och änklingar som övriga förmånstagare kan få ersättning från systemet. Ersättningar till personer som inte är i aktiv tjänst (pensionärer, efterlevande m.fl.) tas upp som sjukförsäkringsersättningar efter avslutad tjänst. Förmånernas karaktär kräver en aktuariell beräkning. Posten på skuldsidan i balansräkningen har räknats fram på ungefär samma sätt som posten för pensionsförpliktelserna (se ovan). 1.5.11. Avsättningar Avsättningar tas upp när EU har en gällande rättslig eller informell förpliktelse gentemot tredje man på grund av tidigare händelser, när det är troligt att ett utflöde av resurser kommer att krävas för att reglera förpliktelsen och beloppet kan beräknas på ett tillförlitligt sätt. Avsättningar får inte göras för framtida rörelseförluster. En avsättning ska göras med det belopp som är den bästa uppskattningen på avstämningsdagen av det som beräknas krävas för att reglera den befintliga förpliktelsen. Där avsättningen avser en stor mängd transaktioner uppskattas förpliktelsen genom att alla tänkbara utfall vägs samman med deras sannolikheter (”väntevärdesprincipen”). 1.5.12. Finansiella skulder Finansiella skulder tas upp som finansiella skulder till verkligt värde via resultaträkningen eller som finansiella skulder till upplupet anskaffningsvärde (upptagna lån). Upptagna lån består av lån från kreditinstitut och värdepapper. Upptagna lån redovisas initialt till verkligt värde, baserat på det utbetalda beloppet (det verkliga värdet av vad som erhållits) netto – dvs. utan beaktande av transaktionskostnaderna, och detta värde bokförs sedan med upplupet anskaffningsvärde med användning av effektivräntemetoden. Alla skillnader mellan det utbetalda nettobeloppet, med avdrag för transaktionskostnader, och inlösenvärdet redovisas i resultaträkningen under lånets löptid enligt effektivräntemetoden. De klassificeras som långfristiga skulder, med undantag för dem som förfaller inom 12 månader från balansdagen. Av väsentlighetsskäl får effektivräntemetoden inte användas på det upptagna och det beviljade lånet när unionen beviljar lån ur upplånade medel. EU:s transaktionskostnader som belastar den slutliga låntagaren tas upp direkt i resultaträkningen. Finansiella skulder värderade till verkligt värde via resultaträkningen innefattar derivat när dessas värde är negativt. De behandlas redovisningsmässigt på samma sätt som finansiella tillgångar som värderas till verkligt värde via resultaträkningen, se not 1.5.5. Under budgetåret innehade EU inga finansiella skulder i denna kategori. 1.5.13. Skulder till leverantörer och stödmottagare En stor andel av EU:s skulder avser inte inköp av varor eller tjänster, utan ersättningskrav från mottagare av stöd eller annan EU-finansiering. De bokförs som skulder till leverantörer och stödmottagare med det begärda beloppet när ersättningskravet mottas. Efter verifiering och godtagande av att kostnaderna är stödberättigande värderas skulderna till det belopp som godkänts som stödberättigande. Skulder till leverantörer och stödmottagare som avser inköp av varor och tjänster bokförs till det ursprungliga beloppet när fakturan kommer in och de motsvarande kostnaderna förs upp i räkenskaperna när varorna eller tjänsterna levererats och godkänts av EU. 1.5.14. Upplupna eller förutbetalda intäkter och kostnader Enligt EU:s redovisningsregler ska transaktioner och andra händelser tas upp i årsredovisningarna för den period som de hänför sig till. Vid räkenskapsårets slut kostnadsförs upplupna kostnader med det belopp som överföringsskyldigheten beräknas uppgå till för perioden. De upplupna kostnaderna beräknas enligt de detaljerade operativa och praktiska riktlinjer som kommissionen utfärdat för att se till att det finns rimliga garantier för att räkenskaperna i allt väsentligt ger en rättvisande bild av institutionens ekonomiska situation. Intäkter tas också upp under den period de avser. Upplupna intäkter tas upp i räkenskaperna vid årets utgång avseende tjänster som utförts men ännu inte fakturerats, varor som levererats av EU och för sådana händelser som omfattas av avtal (t.ex. med hänvisning till ett fördrag). Intäkter tas vid årets utgång upp som förutbetalda intäkter för påföljande budgetår om faktura utställts men tjänsterna ännu inte utförts eller varorna ännu inte levererats. 1.6. RESULTATRÄKNING 1.6.1. Intäkter INTÄKTER FRÅN TRANSAKTIONER UTAN DIREKT MOTPRESTATION EU:s intäkter faller huvudsakligen inom denna kategori, som främst omfattar direkt och indirekt beskattning och egna medel. Utöver skatter kan även andra typer av inbetalningar göras till EU, t.ex. tullar, böter och donationer. Egna medel från BNI och mervärdesskatt Intäkter redovisas för den period när kommissionen sänder ut en begäran till medlemsstaterna om inbetalning av egna medel. De värderas till det belopp som betalningsanmodan avser. Eftersom egna medel från mervärdesskatt och BNI bygger på beräkningar av uppgifterna för budgetåret kan de fluktuera efter omständigheterna fram till dess att medlemsstaternas slutliga uppgifter är tillgängliga. Effekterna av att beräkningarna förändrats tas med i beräkningen av nettoöverskott eller -underskott under den period då förändringarna skedde. Traditionella egna medel Fordringar och därmed sammanhängande intäkter redovisas när medlemsstaterna lämnar in sina månatliga A-räkenskaper (inklusive uppgifter om uppburna tullar och ostridiga utestående belopp för vilka säkerhet ställts). På balansdagen beräknas vilka intäkter medlemsstaterna haft under perioden men ännu inte ställt till kommissionens förfogande. Medlemsstaterna lämnar B-räkenskaper kvartalsvis (som även omfattar utestående tullbelopp för vilka ingen säkerhet ställts, samt belopp för vilka säkerhet ställts men som bestrids av gäldenären). Dessa tas upp som intäkter minus uppbördskostnader (25 %). Dessutom skrivs värdet ner med det belopp som man inte beräknar kommer att uppbäras. Böter Intäkter från utdömda böter redovisas när EU:s beslut om att utdöma böter har fattats och vederbörligen delgivits den eller de som beslutet riktar sig till. Om företagets solvens kan ifrågasättas skrivs värdet på fordran ner. Efter beslutet att utdöma böter kan gäldenären inom två månader efter delgivningen antingen – acceptera beslutet och följaktligen inom fastställd tid betala bötesbeloppet, vilket då definitivt inkasseras av EU, – eller invända mot beslutet och överklaga till Europeiska unionens domstol. Även vid överklagande måste det huvudsakliga bötesbeloppet betalas inom den fastställda tremånadersfristen, eftersom ett överklagande inte ger uppskov med verkställigheten (artikel 278 i EU-fördraget). Under vissa omständigheter och efter överenskommelse med kommissionens räkenskapsförare kan gäldenären istället få lämna en bankgaranti för beloppet. Om företaget överklagar beslutet och redan preliminärt betalat in bötesbeloppet, förs detta upp som en eventualskuld. Men eftersom ett överklagande av EU:s beslut inte hindrar verkställighet används de mottagna beloppen till att reglera fordran. Om en bankgaranti ställs i stället för en inbetalning, står böterna kvar som en fordran. Om det finns en risk att tribunalen inte dömer till förmån för EU görs en avsättning för denna risk (om böterna redan preliminärt inkasserats). Om en bankgaranti istället ställts ut görs en nedskrivning av den utestående fordran på lämpligt sätt. Ackumulerad ränta till kommissionen för bankkonton där gjorda inbetalningar deponerats tas upp som intäkter, och eventualskulden ökas med motsvarande belopp. Sedan 2010 förvaltar kommissionen alla preliminärt inkasserade böter i en särskilt inrättad fond (Bufi) som investerar medlen i finansiella instrument som redovisas som finansiella tillgångar som kan säljas. INTÄKTER FRÅN BYTESTRANSAKTIONER Intäkter från försäljning av varor eller tjänster redovisas när de väsentliga risker och fördelar som är förknippade med ägandet övergår på köparen. Intäkter från en transaktion som avser tillhandahållande av tjänster redovisas i förhållande till hur långt transaktionen färdigställts på balansdagen. RÄNTEINTÄKTER OCH RÄNTEKOSTNADER Ränteintäkter och -kostnader redovisas i resultaträkningen enligt effektivräntemetoden. Det är en metod för att beräkna det upplupna anskaffningsvärdet av en finansiell tillgång eller finansiell skuld och fördela ränteintäkter eller räntekostnader över den relevanta perioden. Vid beräkning av den effektiva räntan ska EU vid beräkningen av kassaflöden beakta samtliga avtalsvillkor för det finansiella instrumentet (exempelvis bestämmelser om förskottsbetalningar) men inte framtida kreditförluster. Beräkningen innefattar alla avgifter som erlagts eller erhållits av avtalsparterna och som är en del av effektivräntan, transaktionskostnader samt alla andra överkurser och underkurser. När en finansiell tillgång eller grupp av likartade finansiella tillgångar har skrivits ned till följd av en värdeminskning, redovisas ränteintäkten genom att använda den räntesats som använts för att diskontera de framtida kassflödena i syfte att värdera nedskrivningen. INTÄKTER FRÅN UTDELNING Intäkter från utdelning bokförs när rätten till utdelning fastställts. 1.6.2. Kostnader Kostnader för inköp av varor och tjänster redovisas när varorna eller tjänsterna levererats och godkänts av EU. De värderas till det ursprungliga fakturabeloppet. Merparten av EU:s utgifter består av kostnader för annat än inköp. De avser överföringar till mottagare och kan vara av tre olika slag såsom fordringar, överföringar enligt avtal samt skönsmässigt beviljade stöd, bidrag eller donationer. En överföring tas upp som kostnad under den period då de händelser som givit anledning till att den inträffat, förutsatt att överföringen är tillåten enligt bestämmelserna (budgetförordningen, tjänsteföreskrifterna eller andra bestämmelser) och förutsatt att den godkänts i avtal, eventuella kriterier för godkännande är uppfyllda av mottagaren samt att en rimlig beräkning kan göras av det utestående beloppet. Mottagna ansökningar om utbetalning eller ersättningskrav som uppfyller kraven godkänns som kostnader motsvarande det stödberättigande beloppet. Vid årets utgång beräknas beloppet för de stödberättigande kostnader som mottagarna ådragit sig och ännu inte fått ersättning för, och det redovisas som upplupna kostnader. 1.7. EVENTUALTILLGÅNGAR OCH EVENTUALSKULDER 1.7.1. Eventualtillgångar En eventualtillgång är en potentiell tillgång som uppkommit på grund av tidigare händelser, men som bara kan bekräftas utifrån eventuella framtida händelser som för närvarande är osäkra och inte helt ligger inom EU:s kontroll. Uppgifter om en eventualtillgång lämnas i det fall ett inflöde av resurser eller tjänster är sannolikt. 1.7.2. Eventualskulder En eventualskuld är en potentiell förpliktelse som uppkommit på grund av tidigare händelser och som kan bekräftas utifrån eventuella framtida händelser som för närvarande är osäkra och inte helt ligger inom EU:s kontroll. Det kan också vara en befintlig förpliktelse som härrör från händelser som redan inträffat, men som inte redovisas som skuld eller avsättning eftersom det inte är troligt att ett utflöde av resurser eller tjänster kommer att krävas för att reglera förpliktelsen, eller under de mycket sällsynta omständigheter då en tillräckligt tillförlitlig uppskattning av beloppet inte kan göras. 2. NOTER TILL BALANSRÄKNINGEN ANLÄGGNINGSTILLGÅNGAR 2.1. IMMATERIELLA ANLÄGGNINGSTILLGÅNGAR || Miljoner euro || Bokfört bruttovärde vid föregående års utgång || 379 Tillskott || 100 Avyttringar || (8) Övriga förändringar || 2 Bokfört bruttovärde vid årets utgång || 473 Ackumulerade avskrivningar vid föregående års utgång || (191) Avskrivningskostnad under året || (48) Avyttringar || 5 Övriga förändringar || 0 Ackumulerade avskrivningar vid slutet av föregående budgetår || (235) || Bokfört nettovärde vid årets utgång || 237 Bokfört bruttovärde vid föregående års utgång || 188 Beloppen avser huvudsakligen programvara. 2.2. MATERIELLA ANLÄGGNINGSTILLGÅNGAR Bland tillgångar under uppförande per den 31 december 2013 ingår tillgångar till värde av 1 041 miljoner euro (år 2012 var värdet 660 miljoner euro) som avser projektet Galileo, EU:s globala satellitnavigeringssystem, som håller på att byggas med hjälp av Europeiska rymdorganisationen (ESA). Ett belopp på 13 miljoner euro i utvecklingskostnader som inte får tas upp som immateriella anläggningstillgångar redovisades under perioden som en kostnad. När systemet är fullbordat kommer det att innefatta 30 satelliter, 2 kontrollcentraler och omkring 16 markstationer. Beloppet i balansräkningen återspeglar kostnader som kommissionen ådragit sig för detta projekt sedan den 22 oktober 2011, den dag då systemets första två satelliter sköts upp i omloppsbana. Före detta datum ansåg kommissionen, såsom förklarats i tidigare årsredovisningar, att projektet befann sig i sin forskningsfas, varför alla kostnader, i enlighet med EU:s redovisningsregler, blev kostnadsförda. Den planerade budgeten uppgår till 3 852 miljoner euro från det att projektet startade och fram till dess att budgetramen löper ut. För nästa budgetram planeras ytterligare 5 400 miljoner euro som ska ägnas åt att fullständigt installera systemet, utnyttja det, leverera Galileotjänster fram till 2020 samt förbereda konstellationens nästa generation, vilket helt kommer att finansieras via EU:s budget. På balansdagen hade sammanlagt fyra satelliter skjutits upp sedan oktober 2011 och efter slutförd testningen av dem avslutas den fas av projektet som avser valideringen i omloppsbana (IOV). Denna fas finansierades gemensamt av EU och ESA, och i enlighet med bidragsavtalet mellan de båda parterna ska ESA officiellt överföra konstruerade tillgångar till EU. Denna rättsliga överföring kräver godkännande från ESA-rådet, eftersom alla utom två ESA-medlemsstater (Norge och Schweiz) också är medlemmar i EU. Kommissionen har för närvarande ingen anledning att tro att någon av EAS:s medlemmar skulle blockera en sådan överföring. Materiella anläggningstillgångar || || || || || || || || Miljoner euro || Mark och byggnader || Installationer och utrustning || Inventarier och fordon || Datorhårdvara || Övriga materiella tillgångar || Finansiell leasing || Tillgångar under uppförande || Totalt Bokfört bruttovärde vid föregående års utgång || 4 314 || 558 || 233 || 577 || 231 || 3 181 || 1 118 || 10 212 Tillskott || 30 || 61 || 14 || 60 || 22 || 87 || 516 || 790 Avyttringar || 0 || (22) || (15) || (46) || (8) || 0 || 0 || (91) Överföringar mellan tillgångskategorier || 312 || 11 || (1) || 2 || 3 || (312) || (14) || 0 Övriga förändringar || 4 || 0 || 2 || 2 || 1 || (264) || (21) || (276) Bokfört bruttovärde vid årets utgång || 4 660 || 608 || 233 || 595 || 248 || 2 692 || 1 599 || 10 635 Ackumulerade avskrivningar vid föregående års utgång || (2 137) || (449) || (165) || (436) || (150) || (897) || 0 || (4 234) Avskrivningskostnad under året || (143) || (47) || (15) || (69) || (23) || (103) || 0 || (401) Återförd avskrivning || 5 || 1 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 6 Avyttringar || 1 || 21 || 15 || 46 || 8 || 0 || 0 || 91 Överföringar mellan tillgångskategorier || (124) || 0 || 0 || (2) || 1 || 126 || 0 || 1 Övriga förändringar || (1) || 0 || (2) || 0 || (1) || 11 || 0 || 7 Ackumulerade avskrivningar vid föregående års utgång || (2 399) || (474) || (167) || (461) || (165) || (863) || 0 || (4 531) || || || || || || || || Bokfört nettovärde vid årets utgång || 2 261 || 134 || 65 || 134 || 83 || 1 829 || 1 599 || 6 104 BOKFÖRT BRUTTOVÄRDE VID FÖREGÅENDE ÅRS UTGÅNG || 2 177 || 109 || 67 || 142 || 81 || 2 284 || 1 118 || 5 978 Finansiell leasing Utestående avgifter för finansiell leasing och liknande fordringar tas upp som lång- eller kortfristiga skulder i balansräkningen (se noterna 2.15 och 2.18.3). || || || || || || || || || || Miljoner euro Beskrivning || Kumulerade avgifter (A) || Belopp att betala under påföljande år || Totalt värde || Påföljande utgifter för tillgångar || Tillgångarnas värde || Avskrivningar || Nettoanskaffningsvärde || || < 1 år || > 1 år || > 5 år || Sammanlagd skuld (B) || (A+B) || (C) || (A+B+C) || (D) || (A+B+C+D) Mark och byggnader || 772 || 76 || 344 || 1 403 || 1 823 || 2 595 || 57 || 2 653 || (838) || 1 815 Övriga materiella tillgångar || 24 || 6 || 9 || 1 || 15 || 39 || - || 39 || (25) || 14 Totalt vid årets utgång || 796 || 82 || 353 || 1 403 || 1 838 || 2 634 || 57 || 2 692 || (863) || 1 829 Ränta || 89 || 319 || 481 || 889 || || || || || Sammanlagda framtida minimileasingkostnader vid årets utgång || 171 || 672 || 1 884 || 2 727 || || || || || Sammanlagda framtida minimileasingkostnader vid föregående års utgång || 155 || 660 || 2 189 || 3 003 || || || || || 2.3. INVESTERINGAR REDOVISADE ENLIGT KAPITALANDELSMETODEN || || || Miljoner euro || Not || 31.12.2013 || 31.12.2012 Andelar i gemensamma företag || 2.3.1 || 0 || 42 Andelar i intresseföretag || 2.3.2 || 349 || 350 Totalt || || 349 || 392 2.3.1. Andelar i gemensamma företag || || || || || || Miljoner euro || Gemensamma företaget Galileo || Sesar || Iterprojektet || IMI || Gemensamma företaget för bränsleceller och vätgas || Totalt Belopp per den 31.12.2012 || 0 || 0 || 10 || 32 || 0 || 42 Bidrag || 0 || 78 || 121 || 126 || 56 || 380 Andel i nettoresultat || 0 || (78) || (130) || (158) || (56) || (422) Belopp per den 31.12.2013 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 Andelar i intresseföretag och gemensamma företag redovisas enligt kapitalandelsmetoden. Följande bokförda värden avser kommissionens andelar: || || Miljoner euro || 31.12.2013 || 31.12.2012 Anläggningstillgångar || 198 || 226 Omsättningstillgångar || 63 || 106 Långfristiga skulder || 0 || 0 Kortfristiga skulder || (394) || (291) Intäkter || 1 || 8 Kostnader || (412) || (427) DET GEMENSAMMA FÖRETAGET GALILEO UNDER AVVECKLING Det gemensamma företaget Galileo började avvecklas i slutet av 2006 och processen pågår fortfarande. Företaget var inte verksamt och höll fortfarande på att avvecklas 2013. DET GEMENSAMMA FÖRETAGET SESAR Syftet med detta gemensamma företag är att medverka till moderniseringen av den europeiska flygledningstjänsten och till ett snabbt genomförande av generalplanen för det europeiska nätverket för flygledningstjänst genom att samordna och koncentrera allt forsknings- och utvecklingsarbete i EU. Den 31 december 2013 innehade kommissionen 46,26 % av andelarna i Sesar. Det sammanlagda bidraget från kommissionen till Sesar (2007–2013) planeras bli 700 miljoner euro. Den ackumulerade andelen i förlusterna uppgår till 205 miljoner euro. Den ej redovisade andelen förluster är resultatet av en teknisk beräkning som behövs när man använder sig av kapitalandelsmetoden. Dessa oredovisade förluster är inte några reella förluster för EU utan hänger samman med att redovisningen av kostnaderna normalt äger rum före kapitalökningen genom naturabidrag från andra samägare än EU. INTERNATIONELLA FUSIONSENERGIORGANISATIONEN FÖR GEMENSAMT GENOMFÖRANDE AV ITERPROJEKTET (Iter) Deltagarna i Iter är EU, Kina, Indien, Ryssland, Sydkorea, Japan och USA. Iter inrättades för att uträtta följande: handha Iteranläggningarna, uppmuntra nyttjandet av Iteranläggningarna, främja allmänhetens kunskap om och acceptans för fusionsenergi och att vidta eventuella övriga åtgärder som krävs för att uppnå dessa mål. EU:s (Euratoms) bidrag till Iter International ges via byrån för fusionsenergi och omfattar även bidrag från medlemsstaterna och Schweiz. Det sammanlagda bidraget anses rättsligt som ett Euratombidrag till Iter och varken medlemsstaterna eller Schweiz har några ägarintressen i Iter. Eftersom det rättsligt är EU som innehar andelar i det gemensamma företaget Iter International måste EU ta upp detta i sina räkenskaper. Per den 31 december 2013 innehade kommissionen 43,33 % av andelarna i Iter. Det sammanlagda (vägledande) bidraget från Euratom till Iter (2007–2041) planeras bli 8 949 miljoner euro. Gemensamma teknikinitiativ Offentlig-privata partnerskap i form av gemensamma teknikinitiativ som inrättades som den typ av gemensamma företag som avses i artikel 187 i fördraget har inrättats för att genomföra Lissabonstrategins mål avseende tillväxt och sysselsättning. IMI och FCH (se nedan) ingår under denna rubrik, medan tre andra: Artemis, Clean Sky och Eniac, (se nedan not 2.3.2), även om de rättsligt ur bokföringsmässigt perspektiv definieras som gemensamma företag, måste anses vara intresseföretag (och omfattas därmed av not 2.3.2), eftersom kommissionen har ett väsentligt inflytande, inte gemensam kontroll över dem. DET GEMENSAMMA FÖRETAGET FÖR INITIATIVET FÖR INNOVATIVA LÄKEMEDEL (IMI) Det gemensamma företaget IMI stöder farmaceutisk grundforskning (forskning och utveckling på ett stadium före saluföring) i medlemsstaterna och de associerade länderna. Initiativet syftar till att öka forskningsinvesteringarna i den biofarmaceutiska sektorn och främja de små och medelstora företagens deltagande i verksamheten. Den 31 december 2013 innehade kommissionen 74,16 % av andelarna i IMI. Det högsta vägledande bidraget från kommissionen ska uppgå till 1 miljard euro fram till den 31 december 2017. Den kumulerade andelen i förlusterna uppgår till 16 miljoner euro. DET GEMENSAMMA FÖRETAGET FÖR BRÄNSLECELLER OCH VÄTGAS (FCH) Syftet med det gemensamma företaget FCH är att kombinera resurser från den offentliga och den privata sektorn för att stärka forskningsverksamheten i avsikt att öka de europeiska forskningsinsatsernas övergripande effektivitet och påskynda utveckling och tillämpning av bränslecell- och vätgasteknik. Den 31 december 2013 innehade kommissionen 74,20 % av andelarna i FCH. Det högsta vägledande bidraget från EU ska uppgå till 470 miljoner euro fram till den 31 december 2017. Den kumulerade andelen i förlusterna uppgår till 67 miljoner euro. 2.3.2. Andelar i intresseföretag || || || || || Miljoner euro || EIF || Artemis || Clean Sky || Eniac || Totalt Belopp per den 31.12.2012 || 336 || 0 || 0 || 14 || 350 Bidrag || (2) || 20 || 125 || 37 || 180 Andel i nettoresultat || 9 || (20) || (125) || (50) || (186) Andra förändringar i eget kapital || 6 || 0 || 0 || 0 || 6 Belopp per den 31.12.2013 || 349 || 0 || 0 || 0 || 349 Andelar i intresseföretag och gemensamma företag redovisas enligt kapitalandelsmetoden. Följande bokförda värden avser kommissionens andelar: || || Miljoner euro || 31.12.2013 || 31.12.2012 Tillgångar || 499 || 505 Skulder || (240) || (191) Intäkter || 37 || 33 Överskott/(underskott) || (221) || (177) Europeiska investeringsfonden Europeiska investeringsfonden är EU:s finansiella institution som är specialiserad på riskkapital och garantier till små och medelstora företag. Kommissionen har betalat in 20 % av sin andel, och den återstående icke inlösta delen uppgick till 720 miljoner euro. || || Miljoner euro || Totalt kapital i EIF || Kommissionens andel Totalt aktiekapital || 3 000 || 900 Inbetald del || (600) || (180) Obetald del || 2 400 || 720 DET GEMENSAMMA FÖRETAGET ARTEMIS Artemis skapades för att genomföra ett gemensamt teknikinitiativ tillsammans med den privata sektorn avseende inbyggda datasystem. Det högsta vägledande bidraget från kommissionen ska uppgå till 420 miljoner euro. Den oredovisade kumulerade andelen i förlusterna uppgår till 9 miljoner euro (94,57 % av andelarna). DET GEMENSAMMA FÖRETAGET CLEAN SKY Syftet med Clean Sky är att påskynda utvecklingen, utvärderingen och demonstrationen av miljövänlig teknik för lufttransporter inom EU och i synnerhet att skapa ett innovativt system för lufttransporter som ska minska lufttransportsektorns miljöpåverkan. Det högsta vägledande bidraget från kommissionen ska uppgå till 800 miljoner euro. Den oredovisade kumulerade andelen i förlusterna uppgår till 72 miljoner euro (57,80 % av andelarna). DET GEMENSAMMA FÖRETAGET ENIAC Syftet med Eniac är att upprätta en gemensam forskningsagenda på området nanoelektronik för att fastställa forskningsprioriteringar för utveckling och antagande av nyckelkompetens på området. Det gemensamma företaget Artemis bör uppnå sina mål genom att lägga samman resurser från den offentliga och privata sektorn för att stödja FoU-verksamhet i form av projekt. EU:s totala åtagande ska uppgå till 450 miljoner euro. Den 31 december 2013 innehade kommissionen 95,41 % av andelarna i Eniac. Den kumulerade andelen i förlusterna uppgår till 26 miljoner euro. 2.4. FINANSIELLA ANLÄGGNINGSTILLGÅNGAR || || || Miljoner euro || Not || 31.12.2013 || 31.12.2012 Finansiella tillgångar som kan säljas || 2.4.1 || 5 497 || 4 870 Lån || 2.4.2 || 54 347 || 57 441 Totalt || || 59 844 || 62 311 2.4.1. Finansiella anläggningstillgångar som kan säljas || || Miljoner euro || 31.12.2013 || 31.12.2012 Garantifonden* || 1 412 || 1 327 EKSG under avveckling || 1 129 || 1 102 Bufi-fondinvesteringar || 1 013 || 832 Finansieringsinstrumentet för riskdelning (RSFF) || 789 || 593 ETF start || 339 || 305 Europeiska banken för återuppbyggnad och utveckling || 188 || 188 Riskkapitaltransaktioner || 124 || 123 Lånegarantiinstrument för TEN-T-projekt (LGTT) || 90 || 52 Europeiska kemikaliemyndigheten || 0 || 52 Övriga investeringar som kan säljas || 413 || 296 Totalt || 5 497 || 4 870 * Garantifonden innehar EFSM-obligationer (20 miljoner euro) som emitteras av kommissionen, varför dessa måste dras av. GARANTIFONDEN Garantifonden för åtgärder avseende tredjeland täcker lån för vilka EU ställer säkerhet med anledning av rådets beslut, i synnerhet Europeiska investeringsbankens utlåning till länder utanför EU, lån som avser makroekonomiskt bistånd samt Euratomlån till länder utanför EU. Fonden är ett långfristigt instrument som täcker eventuella försummade lån för vilka EU ställt en säkerhet. Fonden finansieras genom betalningar från EU:s allmänna budget motsvarande 9 % av transaktionsbeloppet, genom ränteintäkter från investeringar av fondens disponibla medel samt återkrävda belopp från försumliga gäldenärer i fall där fondens garanti tagits i anspråk. Eventuella överskott ska återbetalas som inkomst till EU:s budget. EU ska upprätthålla en garantireserv för att täcka lån till tredjeland. EU ska upprätthålla en garantireserv för att täcka lån till tredjeland. Denna reserv är avsedd att fylla på garantifonden om det skulle utlösas garantier som överstiger fondens disponibla medel, så att de överskjutande beloppen kan finansieras genom budgeten. Denna reserv motsvarar målbeloppet 9 % av de utestående lånen vid årets utgång. EKSG UNDER AVVECKLING När det gäller belopp från EKSG under avveckling är alla finansiella tillgångar som kan säljas värdepapper utställda i euro och noterade på en aktiv marknad. BUFI-FONDINVESTERINGAR Sedan den 1 januari 2010 förvaltar kommissionen preliminärt inkasserade böter i en särskilt inrättad fond (Bufi) som investerar medlen i finansiella instrument som redovisas som finansiella tillgångar som kan säljas (se not 8.2). FINANSIERINGSINSTRUMENT FÖR RISKDELNING Finansieringsinstrumentet för riskdelning (RSFF) handläggs av EIB och kommissionens investeringar används som avsättning för finansiella risker för lån och garantier som EIB beviljar stödberättigande forskningsprojekt. Sammanlagt beräknades en kommissionsbudget på högst 1 miljard euro för perioden 2007–2013, av vilka 800 miljoner euro avser det särskilda programmet Samarbete och 200 miljoner euro programmet Kapacitet. EIB har åtagit sig att avsätta samma belopp. Den 31 december 2013 hade kommissionen bidragit med 1 231 miljoner euro till finansieringsfaciliteten, bidrag från Efta och tredjeland inräknade. Beloppet på 958 miljoner euro som redovisas som en eventualskuld ovan (not 5.2.1) är den beräknade maximala förlust som kommissionen per den 31 december 2013 kan drabbas av vid försummelser på de lån eller garantier som EIB lämnat genom finansieringsfaciliteten. Det bör noteras att kommissionens samlade risk är begränsad till det belopp den bidrar med till finansieringsfaciliteten. ETF start Europeisk finansieringsordning för teknik - start (ETF) avser programmet för tillväxt och sysselsättning, programmet för stöd till små och medelstora företag genom förbättrad tillgång till finansiering (MAP-programmet), ramprogrammet för konkurrenskraft och innovation och pilotprojektet för tekniköverföring, som förvaltas av Europeiska investeringsfonden och som investerar i särskilda riskkapitalfonder. Vid årets utgång hade åtaganden på ytterligare 132 miljoner euro avsedda för ETF-start ingåtts, men ännu inte nyttjats av övriga parter. EUROPEISKA BANKEN FÖR ÅTERUPPBYGGNAD OCH UTVECKLING Eftersom Europeiska banken för återuppbyggnad och utveckling (EBRD) inte är börsnoterad, och med hänsyn till de avtalsmässiga begränsningarna i EBRD:s bolagsordning som bland annat reglerar försäljning av andelar där priset är begränsat till inköpspriset och bara tillåten för befintliga aktieägare, är kommissionens innehav i EBRD värderat till kostnad minus eventuella nedskrivningar. || || Miljoner euro EBRD || Totalt kapital i EBRD || Kommissionens andel Totalt aktiekapital || 29 601 || 900 Inbetald del || (6 202) || (188) Obetald del || 23 399 || 712 Riskkapitaltransaktioner Med riskkapitaltransaktioner avses belopp som beviljas finansiella mellanhänder för att finansiera investeringar i eget kapital. De förvaltas av Europeiska investeringsbanken och finansieras inom ramen för den europeiska grannskapspolitiken. LÅNEGARANTIINSTRUMENT FÖR TEN-T-PROJEKT Instrumentet för lånegarantier till förmån för transeuropeiska transportnätsprojekt (LGTT) syftar till att utfärda garantier som ska minska risken för intäktsförluster under de inledande åren för de transeuropeiska transportnätsprojekten. Närmare bestämt skulle garantin helt och hållet täcka ett "kreditlöfte" (stand-by credit line), som endast skulle tas i anspråk i den händelse ett projekts kassaflöde inte räcker till för att betala räntor och amorteringar på prioriterade skulder. Instrumentet är en gemensam finansiell produkt för kommissionen och EIB. Kommissionen anslår under perioden 2007–2013 upp till 250 miljoner euro till lånegarantiinstrumentet för transeuropeiska transportnätsprojekt. Den 31 december 2013 hade kommissionen bidragit med 162 miljoner euro till lånegarantiinstrumentet för transeuropeiska transportnätsprojekt. I slutet av 2013 hade 522 miljoner euro i utlåning undertecknats, som därmed täcks av garantin. Beloppet på 39 miljoner euro som redovisas som en eventualskuld är den beräknade maximala förlust som kommissionen per den 31 december 2013 kan drabbas av vid försummelser på de lån eller garantier som EIB lämnat genom verksamheten i samband med lånegarantiinstrument för transeuropeiska transportnätsprojekt. Det bör noteras att kommissionens samlade risk är begränsad till det belopp den bidrar med till instrumentet. Övriga investeringar som kan säljas De huvudsakliga belopp som enligt ovan redovisas som övriga anläggningstillgångar som kan säljas avser Europeiska fonden för sydöstra Europa (116 miljoner euro), fonden för grön tillväxt (39 miljoner euro) samt globala fonden för energieffektivitet och förnybar energi (67 miljoner euro). 2.4.2. Långfristiga lån || || || Miljoner euro || Not || 31.12.2013 || 31.12.2012 Utlåning från EU:s budget och EKSG || 2.4.2.1 || 151 || 162 Utlåning av upplånat kapital || 2.4.2.2 || 54 196 || 57 279 Totalt || || 54 347 || 57 441 2.4.2.1. Utlåning från Europeiska unionens budget och EKSG under avveckling || || || Miljoner euro || Lån på särskilda villkor || Fastighetslån från EKSG || Totalt Totalt per den 31.12.2012 || 146 || 16 || 162 Nya lån || 4 || 0 || 4 Återbetalningar || (18) || (5) || (23) Växelkursskillnader || (6) || 0 || (6) Förändringar i bokfört värde || 12 || 1 || 13 Totalt per den 31.12.2013 || 138 || 12 || 151 Lån på särskilda villkor är lån som beviljas till förmånlig ränta som ett led i samarbetet med länder som inte är medlemmar i EU. Alla belopp förfaller till betalning efter en tidsperiod som överstiger 12 månader efter årets utgång. Effektivräntan på dessa lån varierar mellan 7,73 % och 14,507 %. 2.4.2.2. Utlåning av upplånat kapital || || || || || || Miljoner euro || Makroekonomiskt stöd || Euratom || Betalningsbalansstöd || Europeisk finansiell stabiliseringsmekanism || EKSG under avveckling || Totalt Totalt per den 31.12.2012 || 549 || 425 || 11 623 || 44 476 || 221 || 57 294 Nya lån || 100 || - || - || - || - || 100 Återbetalningar || (81) || (36) || - || - || - || (117) Växelkursskillnader || - || (1) || - || - || (5) || (6) Förändringar i bokfört värde || 1 || (1) || - || (8) || (5) || (13) Totalt per den 31.12.2013 || 569 || 387 || 11 623 || 44 468 || 211 || 57 258 || || || || || || Belopp som förfaller inom < 1 år || 31 || - || 3 033 || - || - || 3 064 || || || || || || Belopp som förfaller inom > 1 år || 538 || 387 || 8 590 || 44 468 || 211 || 54 195 För mer information om upp- och utlåningsverksamheten, se not 7. 2.5. LÅNGFRISTIGA FORDRINGAR OCH ÅTERKRAV || || Miljoner euro || 31.12.2013 || 31.12.2012 Medlemsstater || 478 || 545 Övrigt || 20 || 19 Totalt || 498 || 564 Av de totala långfristiga fordringarna avser 483 miljoner euro (år 2012: 550 miljoner euro) intäkter från transaktioner utan direkt motsvarande motprestation. Fordringarna på medlemsstaterna avser icke verkställda beslut om kontroll efter överensstämmelse för Europeiska garantifonden för jordbruket (EGFJ) och Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling (EJFLU). 2.6. LÅNGFRISTIG FÖRFINANSIERING || || || Miljoner euro || Not || 31.12.2013 || 31.12.2012 Förfinansiering || 2.6.1 || 34 819 || 40 790 Förutbetalda kostnader || 2.6.2 || 3 253 || 3 715 Totalt || || 38 072 || 44 505 2.6.1. Förfinansiering Tidpunkten för återkrav eller utnyttjandet av förfinansieringen avgör om den redovisas som kort- eller långfristig förfinansieringstillgång. Utnyttjandet bestäms av det underliggande avtalet för projektet. Återbetalningar eller utnyttjande som måste ske inom tolv månader från balansdagen redovisas som kortfristig förfinansiering och därför som omsättningstillgångar. Förhandsfinansieringen motsvarar en stor del av EU:s totala tillgångar, och följs därför upp noggrant och regelbundet. Noteras bör att nivån på förfinansieringen i de olika programmen måste vara tillräcklig för att garantera att stödmottagaren är i stånd att påbörja projektet, och samtidigt trygga EU:s ekonomiska intressen och beakta rättsliga, operativa och kostnadseffektiva begränsningar. Kommissionen har beaktat samtliga dessa faktorer i vederbörlig utsträckning för att förbättra uppföljningen av förfinansieringen. Vissa förfinansieringsbelopp som utbetalats inom sjunde ramprogrammet för forskning och teknisk utveckling täcks i realiteten av en deltagargarantifond. Under 2013 hade förfinansiering betalats ut med sammanlagt 4,5 miljarder euro (2012: 4 miljarder euro). Denna fond är separat från EU och konsolideras inte i föreliggande räkenskaper – se not 11.2.3. || || Miljoner euro Förvaltningsform || 31.12.2013 || 31.12.2012 Direkt centraliserad förvaltning || 1 526 || 1 249 Indirekt centraliserad förvaltning || 772 || 1 042 Decentraliserad förvaltning || 646 || 677 Delad förvaltning || 31 104 || 37 214 Gemensam förvaltning. || 694 || 592 Genomförs av andra institutioner eller organ || 77 || 16 Totalt || 34 819 || 40 790 Artikel 58 i den nya budgetförordningen som delvis reviderar metoderna för genomförandet av budgeten tillämpas först från och med den 1 januari 2014. De största beloppen i fråga om långfristig förfinansiering hänför sig till strukturåtgärder för programperioden 2007–2013: Europeiska regionala utvecklingsfonden (Eruf) och sammanhållningsfonden: 19,6 miljarder euro, Socialfonden (ESF): 5,6 miljarder euro, Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling (EJFLU): 5,2 miljarder euro samt Europeiska fiskerifonden (EFF): 0,6 miljarder euro. Eftersom många av dessa projekt är långfristiga måste förskotten finnas tillgängliga i mer än ett år. Därför tas dessa förfinansieringar upp som anläggningstillgångar. Programperioden 2007–2013 närmar sig sin slutfas och därför förfaller den relaterade förfinansieringen stegvis till betalning inom tolv månader. Den långfristiga förfinansieringen minskar därför medan den kortfristiga förfinansieringen ökar (se not 2.10). Garantier i samband med förfinansiering Det rör sig om säkerheter som Europeiska kommissionen i vissa fall begär av stödmottagare som inte är medlemsstater inför en utbetalning av förskott (förfinansiering). Det finns två typer av värden som behöver redovisas för dessa säkerheter, vilka kan benämnas det nominella respektive det löpande värdet. För det nominella värdet är det det faktum att säkerheten ställts som ger upphov till bokföringen. Vad gäller det löpande värdet är det det faktum att den motsvarande förfinansieringen betalas ut, eller regleras i ett senare skede, som ger upphov till bokföringen. Den 31 december 2013 uppgick det nominella värdet på de säkerheter som tagits emot för förfinansiering till 1 124 miljoner euro och det löpande värdet på dessa säkerheter till 887 miljoner euro (2012: 1 348 miljoner euro respektive 1 083 miljoner euro). 2.6.2. Förutbetalda kostnader || || Miljoner euro || 31.12.2013 || 31.12.2012 Finansieringstekniska instrument || 2 118 || 2 717 Stödordningar || 1 135 || 998 Totalt || 3 253 || 3 715 Inom ramen för strukturfondsprogrammen 2007–2013 kan utbetalningar göras från EU:s budget till medlemsstaterna som bidrag till finansieringstekniska instrument (i form av lån, garantier eller investeringar i eget kapital) som upprättas och förvaltas på medlemsstatens ansvar. Medel som vid årets utgång inte utnyttjats genom dessa instrument tillhör EU (såsom är fallet för standardmässig förfinansiering) och tas således upp som en tillgång i kommissionens balansräkning. I de grundläggande rättsakterna är medlemsstaterna dock inte ålagda att regelbundet till kommissionen rapportera om sin användning av dessa förskott, och i vissa fall inte ens identifiera dem på de utgiftsdeklarationer som lämnats till kommissionen. Både av denna anledning och på grundval av information från medlemsstaterna om hur medlen används, görs en uppskattning vid utgången av varje år av värdet av denna tillgång. På liknande sätt som ovan redovisas outnyttjade förskott som utbetalats av medlemsstater vid årets utgång som tillgångar i kommissionens balansräkning. Medlemsstaterna kan betala ut förskott för olika typer av stödordningar (statligt stöd eller EGFJ-marknadsåtgärder). Kommissionen har uppskattat värdet på förskotten med ledning av information från medlemsstaterna. Beloppen redovisas under rubriken stödordningar. OMSÄTTNINGSTILLGÅNGAR 2.7. LAGER || || Miljoner euro || 31.12.2013 || 31.12.2012 Vetenskapligt material || 81 || 81 Övrigt || 47 || 57 Totalt || 128 || 138 2.8. FINANSIELLA OMSÄTTNINGSTILLGÅNGAR || || || Miljoner euro || Noter || 31.12.2013 || 31.12.2012 Finansiella tillgångar som kan säljas || 2.8.1 || 2 373 || 1 858 Lån || 2.8.2 || 3 198 || 123 Totalt || || 5 571 || 1 981 2.8.1. Finansiella omsättningstillgångar som kan säljas Finansiella tillgångar som kan säljas köps på grund av sin avkastning eller innehas för att upprätta en särskild tillgångsstruktur eller en andra likviditetskälla, och får därför säljas för att möta likviditetsbehov eller ränteförändringar. Nedanstående tabell visar finansiella omsättningstillgångar som kan säljas med en löptid som förfaller före slutet av 2014: || || Miljoner euro || 31.12.2013 || 31.12.2012 Bufi-fondinvesteringar || 897 || 845 EKSG under avveckling || 567 || 490 Finansieringsinstrumentet för riskdelning (RSFF) || 408 || 160 Garantifonden || 361 || 268 Europeiska kemikaliemyndigheten || 76 || 69 Lånegarantiinstrument för TEN-T-projekt (LGTT) || 31 || 23 Övriga investeringar som kan säljas || 33 || 3 Totalt || 2 373 || 1 858 2.8.2. Kortfristiga lån Denna rubrik avser i första hand lån med en återstående löptid på mindre än 12 månader efter balansdagen (se not 2.4.2.2 ovan för ytterligare uppgifter). Ökningen jämfört med fjolåret beror på återbetalningar av betalningsbalanslån planerade för 2014 (Ungern 2 miljarder euro och Lettland 1 miljarder euro). 2.9. KORTFRISTIGA FORDRINGAR OCH ÅTERKRAV || || || Miljoner euro || Not || 31.12.2013 || 31.12.2012 Böter || 2.9.1 || 4 071 || 4 090 Medlemsstater || 2.9.2 || 5 574 || 6 270 Upplupna intäkter och förutbetalda kostnader || 2.9.3 || 3 095 || 3 368 Övriga fordringar och återkrav || 2.9.4 || 442 || 311 Totalt || || 13 182 || 14 039 I totalsumman ovan ingår uppskattningsvis 12 638 miljoner euro (år 2012: 13 729 miljoner euro) intäkter från transaktioner utan direkt motsvarande motprestation. 2.9.1. Böter Detta avser utestående böter som utdömts av kommissionen på 4 310 miljoner euro (2012: 4 357 miljoner euro) med avdrag för en nedskrivning på 239 miljoner euro (år 2012: 267 miljoner euro). Garantier på totalt 3 244 miljoner euro har tagits emot för de böter som var utestående vid årets utgång (år 2012: 2 513 miljoner euro). Av de dessa fordringar förföll 1 032 miljoner euro till betalning efter den 31 december 2013. 2.9.2. Medlemsstater || || Miljoner euro || 31.12.2013 || 31.12.2012 Fordringar på EGFJ och landsbygdsutveckling || || Europeiska garantifonden för jordbruket (EGFJ) || 1 858 || 1 172 Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling (EJFLU) || 41 || 14 Tillfälligt instrument för landsbygdsutveckling || 45 || 44 Särskilt anslutningsprogram för jordbruk och landsbygdsutveckling (Sapard) || 155 || 136 Nedskrivet belopp || (819) || (814) Totalt || 1 279 || 552 || || Erlagd moms som ska återbetalas || 68 || 44 || || Egna medel || || A-räkenskaperna || 47 || 45 Särskilda räkenskaperna || 1 228 || 1 294 Utestående egna medel || 3 054 || 3 617 Nedskrivet belopp || (743) || (773) Övrigt || 6 || 16 Totalt || 3 592 || 4 199 || || Övriga fordringar på medlemsstaterna || || Planerade åt