Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om "Förslag till rådets förordning (EG) om ändring av förordning (EEG) nr 822/87 om den gemensamma organisationen av marknaden för vin" () (97/C 355/11)

Den 25 juni 1997 beslutade rådet i enlighet med artiklarna 43 och 198 i EG-fördraget att rådfråga Ekonomiska och sociala kommittén om ovannämnda förslag.

Sektionen för jordbruk och fiskeri, som förberett ärendet, antog sitt yttrande den 18 september 1997. Föredragande var Carlo Gottero.

Vid sin 348:e plenarsession den 1-2 oktober 1997 (sammanträdet den 2 oktober 1997) antog Ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 70 röster för, 7 röster emot och 8 nedlagda röster.

1. Kommissionen föreslår en revidering av den regel som rör metoder och processer för vinframställning vid användning av äppelsyra vid syratillsättning, genom att ändra artikel 15 och bilaga 6 i förordningen (EEG) nr 822/87.

1.1. I bilaga VI, som är en förteckning över tillåtna metoder och processer i vinframställning, föreskrivs att man vid syratillsättning för närvarande får använda vinsyra eller, såsom fastställs i tillämpningsvillkoren i artikel 15, äppelsyra.

1.2. I artikel 15, punkt 6 föreskrivs att man fastställer under vilka villkor som medlemsstaterna kan tillåta tillsats av äppelsyra vid syratillsättning för viner som framställs på deras territorium - och detta fram till en tidpunkt som skall fastställas senare.

1.3. Inget land inom Unionen har hittills begärt att få ge tillstånd till användning av äppelsyra, eftersom alla vintillverkare och den moderna enologin uteslutande förespråkar användningen av vinsyra vid syratillsättning.

1.4. Anledningen till att man inte använder äppelsyra är dels den höga kostnaden, dels att det är ett välkänt faktum att äppelsyran påverkar själva smaken på vinet, vilket vinsyra inte gör.

1.5. Kommissionens förslag att ändra bilaga 6, för att avskaffa möjligheten att använda äppelsyra vid syratillsättning, överensstämmer med de arbetsmetoder som tillverkarna följer.

1.6. Ekonomiska och sociala kommittén ställer sig sålunda positiv till att den andra strecksatsen i artikel 15, punkt 6 stryks. Och att bokstaven k under punkt 3 i bilaga 6 ersätts med följande "k) Tillsats av syra enligt villkoren i artiklarna 21 och 23 i form av vinsyra".

2. Kommissionen föreslår en revidering av en annan regel som rör vinframställningsmetoder genom ett permanent tillstånd att använda en metod för avsyrning som, enligt artikel 17, punkt 3 i förordningen (EEG) nr 822/87, hittills har skett i enlighet med övergångsbestämmelser.

2.1. I artikel 17, punkt 3 föreskrivs att kalciumtartrat eller vinsyra eller ett preparat som uteslutande består av vinsyra eller av kalciumkarbonat får användas fram till och med den 31 augusti 1997 (detta datum har flyttats fram till följd av olika förordningar och senast av förordning (EG) nr 1592/96).

2.2. Tillverkarna har alltid tillämpat detta, och det har aldrig funnit tecken på avvikande mening eller tveksamhet hos myndigheterna i de enskilda länderna.

2.3. Eftersom skälen för övergångsbestämmelser blivit färre skall kommissionens förslag om ett permanent tillstånd också ses som en strävan att ge vinframställningsverksamheten klarare linjer.

2.4. Kommittén ställer sig sålunda positiv till att man stryker orden "fram till och med den 31 augusti 1997" i artikel 17, punkt 3.

3. Kommissionen föreslår att man ändrar artikel 45 i förordningen (EEG) nr 822/87 för att stoppa den förmånsbehandling som medgivits i form av ett stödsystem, under en övergångsperiod, till vissa anläggningar för att kunna öka alkoholhalten med druvmust - ett stödsystem som inte längre är berättigat.

3.1. Artikel 45 i förordning (EEG) nr 822/87 föreskriver ett särskilt stöd för koncentrerad druvmust eller renad koncentrerad druvmust för produkter som härstammar från vinodlingszonerna C III.

3.2. Detta stöd föreskrivs också för koncentrerad druvmust eller renad koncentrerad druvmust som framställs utanför vinodlingszonerna C III, inom anläggningar som började producera sådan druvmust före den 30 juni 1982.

3.3. Anledningen till ovannämnda undantag var att man inte ville missgynna dem som redan hade hunnit göra ansenliga investeringar för mycket kostsamma anläggningar och där man ansåg att de skulle krävas många år för att amortera av dessa anläggningar.

3.4. Eftersom det nu har gått mer än 15 år sedan dessa anläggningar byggdes, anser kommittén att kommissionens förslag att upphöra med nämnda stöd för koncentrerad druvmust som producerats utanför vinodlingszonen C III är berättigat.

3.5. Kommittén anser dock att detta differentierade stöd skall upphöra först från och med den 1 september 1998.

3.6. Man kan med stor sannolikhet anta att de företag som framställer koncentrat redan har lagrat, eller är i färd med att lagra, druvmust från 1996 års skördar. För denna druvmust har man redan fastställt ett pris även med tanke på det särskilda stöd som föreskrivits för druvmust som producerats i vinodlingszonen C III.

3.7. Att upphöra med detta differentierade stöd från och med den 1 september 1997 skulle straffa såväl producenterna som användarna av nämnda koncentrerade, eller renade koncentrerade, druvmuster. En ytterligare konsekvens skulle bli en turbulent marknad för nämnda produkter. Dessutom är det orättvist att vintillverkarna drabbas. Däremot skulle slutdatumet den 1 september 1998 kunna uppmana berörda vintillverkare att rätt anpassa framställning av druvmusterna inför nästa skörd 1997.

3.8. Kommittén stöder kommissionens förslag, men för att inte gynna vissa producenter av koncentrerad, respektive renad koncentrerad, druvmust på bekostnad av andra producenter, bör slutdatumet fastställas till den 1 september 1998.

4. Kommissionen föreslår en ändring av artikel 53 i förordningen (EEG) nr 822/87 som fastställer åtgärder för kontroll av inköpspriserna för druvsaft och druvmust.

4.1. Ändringen består i att man ersätter de övergångsregler som gäller till och med den 30 juni 1997.

4.2. De föreskrifter som anges i artikel 53 är i princip samma som inom sektorn för frukt- och grönsaksodling, men dessa föreskrifter täcker inte importen av druvsaft och druvmust.

4.3. För den druvmust där den tillämpade tulltaxan för import beror på importpriset för den importerade produkten, blir det särskilt svårt att fastställa ett exakt importpris, och den exportlicens som visas upp kanske inte överensstämmer med verkligheten eller är avsedd för en mer fördelaktig tulltaxa.

4.4. Det förekommer ofta att det saknas ett officiellt referenspris, vilket beror på de stora skillnaderna mellan olika druvmuster.

4.5. På grund av detta har man antagit ett antal övergångsbestämmelser som gäller fram till och med den 30 juni 1997, varför kommissionen anser det lämpligt att ändra förordningen för att garantera en fortsatt kontroll avseende inköpspriset. Kommissionen skall också bedöma om man bör fortsätta med priskontroll för respektive importparti, vilket man nu gör på basis av övergångsbestämmelserna, eller om man skall använda ett fast referenspris vid import.

4.6. Kommittén delar kommissionens önskan att få en bestående lösning på frågan, och i synnerhet i det fall då anbudspriset ligger mycket högre än referenspriset och i det fall då man inte fastställer inköpspriset för varje aktuellt parti. Däremot ställer man sig tveksam till att kommissionen skall ha befogenhet att, i enlighet med förfarandet i artikel 83, fastställa referenspriser för druvsaft och druvmust.

4.7. Med tanke på att det blir svårt att fastställa dessa priser i ursprungsländer utanför EU, anser kommittén att det vore mest praktiskt att fastställa dem enligt det vedertagna genomsnittspriset på vissa marknader i gemenskapen, eftersom dessa marknader säkerligen kommer att kunna erbjuda faktiska uppgifter om marknadsutvecklingen för nämnda produkter.

4.8. Dessa marknader skulle kunna fastställas i enlighet med förfarandet i artikel 83.

Bryssel den 2 oktober 1997.

Ekonomiska och sociala kommitténs ordförande

Tom JENKINS

() EGT C 214, 16.7.1997, s. 11.

BILAGA till Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande

Följande ändringsförslag avslogs under debatten:

1. Punkt 1.3

Komplettera enligt tilläggen i fetstil:

"Inget land inom Unionen har hittills begärt att få ge tillstånd till användning av äppelsyra, eftersom alla EU:s vintillverkare och den moderna enologin inom EU uteslutande förespråkar användningen av vinsyra vid syratillsättning."

Resultat av voteringen

För: 29, emot: 46, nedlagda: 7.

2. Punkt 1.4

Komplettera enligt tilläggen i fetstil:

"Anledningen till att man inte använder äppelsyra i EU är dels den höga kostnaden, dels att det är ett välkänt faktum att äppelsyran påverkar själva smaken på vinet, vilket vinsyra inte gör. Detta gäller emellertid europeiska klimatförhållanden; vissa av våra handelspartner behöver produkten. Import och försäljning av vin som innehåller äppelsyra regleras i bilaterala avtal (1).

(1) EGT C 86, 31.3.1994 (s. 12, Ann. I.1(a) 14, om äppelsyra); EGT L 176, 3.7.1984 (s. 8, Ann. (1b), om äppelsyra)."

Resultat av voteringen

För: 21, emot: 48, nedlagda: 9.

3. Punkterna 1.5 och 1.6

Formulera om punkt 1.5 enligt följande:

"Kommissionens förslag att ändra bilaga 6, för att avskaffa möjligheten att använda äppelsyra vid syratillsättning, kan således godtas under förutsättning att man kan fortsätta att respektera berörda bilaterala avtal."

Stryk punkt 1.6.

Resultat av voteringen

För: 25, emot: 54, nedlagda: 10.

Motivering

Yttrandets påstående om att äppelsyra inte används är oriktigt. Detta gäller endast EU. Produkten är nödvändig och används i stor utsträckning på andra håll, särskilt i samväldesländerna. Följaktligen finns det en risk att vin från samväldesländerna inte skulle få säljas här om äppelsyra förbjuds i EU-vin.