Förslag till RÅDETS BESLUT om undertecknande av Haagkonventionen om tillämplig lag för vissa rättigheter i fråga om finansiella instrument som förvaltas av en förmedlare

(framlagt av kommissionen)

MOTIVERING

1. Det stora flertalet finansiella instrument på finansmarknaderna kontoförs i elektronisk form på värdepapperskonton hos säkerhetsdepåer, värdepapperscentraler eller avvecklingssystem vilket leder till egendomsrätt i eller förfoganderätt för överlämnande eller överföring av de finansiella instrumenten. Detta har skapat en del problem med tillämpningen av den traditionella lagvalsregeln enligt vilken de egendomsrättsliga aspekterna på egendomstransaktioner regleras av lagen i det land där egendomen befann sig vid tidpunkten för transaktionen (lex rei sitae). Vid elektroniskt deponerade värdepapper är det ju ofta svårt att avgöra var värdepappren befinner sig. Detta skapar osäkerhet om vilken lag som är tillämplig, till exempel vilken lag säkerhetsställare och säkerhetstagare måste följa för att skapa rättigheter i säkerheter och för att uppnå sakrättsligt skydd för sådana. Problemen är särskilt akuta när värdepappren förvaltas av en kedja av förmedlare i olika länder.

Haagkonventionen om finansiella instrument

2. I syfte att hitta en världsomspännande enhetlig lösning som minskar den ovannämnda rättsosäkerheten i fall med internationell anknytning började Haagkonferensen för internationell privaträtt (en internationell organisation som verkar för den internationella privaträttens förenhetligande) i maj 2000 att bereda en konvention om tillämplig lag för egendomsrätt i indirekt förvaltade finansiella instrument. Hösten 2000 inrättade Haagkonferensen en arbetsgrupp bestående av sakkunniga från konferensens medlemsstater och från organisationer specialiserade på samarbete med andra internationella organisationer, särskilt Uncitral och Unidroit. Arbetsgruppen sammanträdde i januari 2001 och januari 2002. Europeiska kommissionen deltog som observatör i arbetsgruppen och förhandlade i slutskedet om konventionen på gemenskapens vägnar (se punkt 14).

3. Enighet nåddes om den slutliga texten till Haagkonventionen om tillämplig lag för vissa rättigheter i fråga om finansiella instrument som förvaltas av en förmedlare (nedan kallad "Haagkonventionen om finansiella instrument") den 13 december 2002 vid avslutningen av Haagkonferensens nittonde diplomatiska session. Samtliga medlemsstater och sju anslutande länder intygade, genom att underteckna slutakten, att konventionstexten var den som man hade förhandlat fram. Sammanlagt 53 av Haagkonferensens medlemsstater undertecknade slutakten, däribland USA, Japan, Australien, Brasilien, Argentina och Ryssland. Kommissionen undertecknade inte slutakten, eftersom den inte är medlem i Haagkonferensen.

4. Haagkonventionen är en multilateral traktat. Den bygger på det lagval som gjorts av förmedlaren och dennes kund, vilket är en variant av PRIMA-principen (Place of the Relevant Intermediary Approach). Enligt konventionen är den tillämpliga lagen den som anvisas i kontoavtalet med den relevanta förmedlaren, vilket kompletteras med ett "realitetstest" i syfte att kontrollera att förmedlaren verkligen bedriver värdepappershandel i det landet, även om verksamheten inte behöver hänföra sig till just det aktuella kontot.

Skäl för att genomföra Haagkonventionen om finansiella instrument

5. Genom att underteckna slutakten den 13 december 2002 angav medlemsstaterna att de gav sitt stöd åt de i konventionen valda lösningarna och att de därmed underförstått också är villiga att godta att EU-rätten vid behov anpassas till konventionen. Denna ståndpunkt bekräftades enhälligt vid Coreper-sammanträdet den 11 december 2002.

6. Ett antal direktiv innehåller bestämmelser om fastställande av tillämplig lag för värdepapperskonton. Den lösning som har valts i direktiven är att kontot regleras av lagen i det land där kontot är lokaliserat. Konventionsbestämmelserna och gällande gemenskapslagstiftning bygger därmed på olika metoder.

7. Enligt artikel 18 i Haagkonventionen om finansiella instrument får regionala organisationer för ekonomisk integration som har upprättats av suveräna stater och har behörighet i vissa frågor som regleras i konventionen, också (i likhet med Haagkonferensens medlemsstater och andra konventionsstater) underteckna, godta, godkänna eller ansluta sig till konventionen. Den regionala organisationen för ekonomisk integration skall i så fall ha samma rättigheter och förpliktelser som en konventionsstat, i den utsträckning som organisationen i fråga har behörighet i de frågor som regleras i konventionen. Europeiska unionen är en sådan regional organisation för ekonomisk integration som avses i artikel 18 i Haagkonventionen om finansiella instrument.

8. Kommissionen anser att genomförandet av Haagkonventionen om finansiella instrument i betydande utsträckning kommer att bidra till att underlätta de fria kapitalrörelserna på den inre marknaden och i resten av världen genom att den undanröjer osäkerhet med avseende på tillämplig lag. Den tillåter därmed en mer omfattande handel såväl mellan medlemsstaterna som på de internationella kapitalmarknaderna.

9. Förhandlingarna i Haag om den nya konventionen och förhandlingarna i Bryssel om förslaget till direktivet om ställande av finansiell säkerhet (2002/47/EG) ägde rum i stort sett samtidigt; de förra påverkade de senare vilket framgår av rådets och kommissionens gemensamma uttalande till protokollet för rådsmötet den 5 mars 2002 där den gemensamma ståndpunkten om direktivet antogs.

10. Eftersom direktivet om ställande av finansiell säkerhet är en av de åtgärder som aviseras i handlingsplanen för finansiella tjänster, [1] kan genomförandet av Haagkonventionen om finansiella instrument också ses som en åtgärd för att uppnå handlingsplanens mål. Därför kan ingåendet av konventionen (undertecknande och ratifikation) också anses omfattas av handlingsplanens tidsram.

[1] KOM(1999) 232 slutlig, 11.5.1999.

11. Vid sammanträden mellan medlemsstaterna den 19 maj 2003 och 8 juli 2003 om genomförandet av Haagkonventionen efterlyste man enstämmigt att konventionen skall undertecknas och ratificeras omgående.

12. En ratificering av Haagkonventionen har också efterlysts av G-30 (i Global Clearing and Settlement - A Plan of Action, Group of Thirty, 23 januari 2003). Särskilt anges det i rekommendation nr 15, apropå lagvalsregler: "Financial supervisors and legislators should ensure that the Hague Convention on the Law Applicable to Certain Rights in Respect of Securities Held with an Intermediary, adopted on December 13, 2002, is signed and ratified by their respective nations as soon as is reasonably possible. The Hague Convention, once ratified by all relevant nations, will ensure that there will be a clear and certain answer to the question in an international setting as to which law governs in determining whether a collateral taker has received a perfected interest in pledged securities".

13. Ett undertecknande av Haagkonventionen om finansiella instrument kommer att innebära en tydlig politisk signal till alla berörda parter och i synnerhet till dem som verkar inom sektorn för finansiella tjänster. Om gemenskapen och dess medlemsstater, tillsammans med så många länder som möjligt utanför gemenskapen som är medlemmar i Haagkonferensen, till exempel USA, undertecknar konventionen garanterar man att den blir en framgång.

Förfarandet

14. Kommissionen bemyndigades att förhandla vid Haagkonferensen genom ett rådsbeslut den 28 november 2002.

15. Efter undertecknandet av Haagkonventionen om finansiella instrument kommer kommissionen att lägga fram förslag om ändring av relevanta direktiv, till exempel direktivet om ställande av finansiell säkerhet och direktivet om slutgiltig avveckling, samtidigt med ett förslag till rådsbeslut, vilket kräver samtycke från Europaparlamentet, om ratificering eller anslutning till Haagkonventionen om finansiella instrument. Under gynnsamma förhållanden kan anslutning till/ratifikation av Haagkonventionen om finansiella instrument äga rum i slutet av 2004 eller början av 2005.

Formaliteter

16. Rådet ombeds att bemyndiga sin ordförande att utse den person eller de personer som har befogenhet att på gemenskapens vägnar underteckna Haagkonventionen om tillämplig lag för vissa rättigheter i fråga om finansiella instrument som förvaltas av en förmedlare.

Förslag

17. Mot bakgrund av ovanstående föreslår kommissionen att rådet skall anta bifogade förslag till beslut.

Förslag till RÅDETS BESLUT om undertecknande av Haagkonventionen om tillämplig lag för vissa rättigheter i fråga om finansiella instrument som förvaltas av en förmedlare

(Text av betydelse för EES)

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR BESLUTAT FÖLJANDE

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artiklarna 47.2 och 95 jämförda med artikel 300.2 första stycket första meningen i detta,

med beaktande av kommissionens förslag, [2] och

[2] EUT C [...], [...], s. [...].

av följande skäl:

(1) Haagkonventionen om tillämplig lag för vissa rättigheter i fråga om finansiella instrument som förvaltas av en förmedlare, som upprättades den 13 december 2002, är en internationell multilateral traktat avsedd att undanröja rättsosäkerhet vid gränsöverskridande värdepapperstransaktioner.

(2) Kommissionen förhandlade om konventionen på gemenskapens vägnar.

(3) Regionala organisationer för ekonomisk integration som har upprättats av suveräna stater och har behörighet i vissa frågor som regleras i konventionen, får också underteckna, godta, godkänna eller ansluta sig till konventionen.

(4) Det har antagits ett antal EG-direktiv som innehåller bestämmelser för att fastställa tillämplig lag avseende värdepapperskonton. Därmed har medlemsstaterna överfört behörighet i vissa frågor som regleras i konventionen till gemenskapen.

(5) Därför kan Europeiska gemenskapen anses som en sådan regional organisation för ekonomisk integration som avses i konventionen.

(6) Gemenskapen och de internationella finansmarknaderna kommer att gynnas av att den rådande rättsosäkerheten i fråga om tillämplig lag för gränsöverskridande värdepapperstransaktioner undanröjs. Därför bör konventionen undertecknas på gemenskapens vägnar.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Enda artikel

Rådets ordförande bemyndigas härmed att utse den eller de personer som har befogenhet att på gemenskapens vägnar underteckna Haagkonventionen om tillämplig lag för vissa rättigheter i fråga om finansiella instrument som förvaltas av en förmedlare, i enlighet med artikel 18.1 i konventionen, med förbehåll för ingående vid en senare tidpunkt.

Konventionstexten återfinns i bilaga I till detta beslut.

Vid tidpunkten för undertecknandet skall den förklaring om behörighet som återfinns i bilaga II avges i enlighet med artikel 18.2 i konventionen.

Utfärdat i Bryssel den

På rådets vägnar

Ordförande

BILAGA I HAAGKONVENTIONEN OM TILLÄMPLIG LAG FÖR VISSA RÄTTIGHETER I FRÅGA OM FINANSIELLA INSTRUMENT SOM FÖRVALTAS AV EN FÖRMEDLARE

De stater som har undertecknat denna konvention,

som är medvetna om det brådskande praktiska behovet av att på en omfattande och alltjämt växande global finansiell marknad skapa rättssäkerhet och förutsebarhet beträffande vilken lag som skall tillämpas på finansiella instrument som nu vanligtvis förvaltas genom clearing- och avvecklingssystem eller andra förmedlare,

som inser vikten av att minska de juridiska riskerna, systemriskerna och därtill knutna kostnader i anslutning till gränsöverskridande transaktioner rörande finansiella instrument som förvaltas av en förmedlare, och därigenom underlätta det internationella kapitalflödet och tillträdet till kapitalmarknaderna,

som önskar införa gemensamma bestämmelser om tillämplig lag för finansiella instrument som förvaltas av en förmedlare, då detta skulle vara till fördel för alla stater, oavsett ekonomisk utvecklingsnivå,

som erkänner att den så kallade PRIMA-principen ("Place of the Relevant Intermediary Approach"), så som den fastslagits i kontoavtal med förmedlare, ger nödvändig rättssäkerhet och förutsebarhet,

har beslutat att i detta syfte sluta en konvention och har kommit överens om följande bestämmelser:

KAPITEL I - DEFINITIONER OCH TILLÄMPNINGSOMRÅDE

Artikel 1 Definitioner och tolkning

1. I denna konvention används följande beteckningar med de betydelser som här anges:

a) finansiella instrument: aktier, obligationer eller andra finansiella instrument eller finansiella tillgångar (dock ej kontanter), eller rättigheter rörande sådana instrument eller tillgångar.

b) värdepapperskonto: konto som förvaltas av en förmedlare och som kan krediteras eller debiteras finansiella instrument.

c) förmedlare: en person som inom ramen för sin näringsverksamhet eller annan regelbunden verksamhet förvaltar värdepapperskonton för andras eller för både andras och sin egen räkning, och som handlar i denna egenskap.

d) kontoinnehavare: en person i vars namn en förmedlare förvaltar ett värdepapperskonto.

e) kontoavtal: ett avtal med den förmedlare som förvaltar ett värdepapperskonto.

f) finansiella instrument som förvaltas av en förmedlare: en kontoinnehavares rättigheter till följd av att finansiella instrument krediteras ett värdepapperskonto.

g) relevant förmedlare: den förmedlare som förvaltar värdepapperskontot för kontoinnehavarens räkning.

h) transaktion: varje överföring av en rättighet, antingen direkt eller genom upplåtelse av säkerhetsrätt, liksom varje form av pantsättning, oavsett om det krävs besittningsöverföring eller inte.

i) sakrättsligt skydd: det skydd som erhålls när alla åtgärder som krävs för att en transaktion skall kunna göras gällande gentemot tredje man har fullgjorts.

j) kontor: i fråga om förmedlare, ett verksamhetsställe där förmedlaren bedriver någon av sina verksamheter, dock inte verksamhetsställen som är avsedda att endast fungera tillfälligt och verksamhetsställen som tillhör någon annan än förmedlaren själv.

k) insolvensförfarande: ett kollektivt rättsligt eller administrativt förfarande, inklusive interimistiska förfaranden, varigenom en gäldenärs tillgångar och verksamhet är föremål för kontroll eller övervakning av en domstol eller annan behörig myndighet i syfte att genomföra en omstrukturering eller likvidering.

l) insolvensförvaltare: en person som har bemyndigats att administrera en omstrukturering eller likvidering, även om det endast skulle vara fråga om ett tillfälligt uppdrag, men också en gäldenär som fortfarande råder över sina tillgångar, om detta är tillåtet enligt tillämplig insolvenslagstiftning;

m) stat med mer än en rättsordning: en stat i vilken en eller flera territoriella enheter i den staten, eller både denna stat och en eller flera av dess territoriella enheter, har sina egna rättsregler om någon av de frågor som anges i artikel 2.1.

n) skriftligt: uppgifter (inklusive uppgifter som meddelats genom teletransmission) som presenteras i materiell form eller i en annan form som kan omvandlas till materiell form vid ett senare tillfälle.

2. Hänvisningar i denna konvention till en transaktion rörande rättigheter knutna till finansiella instrument som förvaltas av en förmedlare inbegriper följande:

a) En transaktion rörande ett värdepapperskonto.

b) En transaktion till förmån för kontoinnehavarens förmedlare.

c) En legal säkerhetsrätt till förmån för kontoinnehavarens förmedlare med avseende på varje fordran som uppstår i samband med förvaltningen och hanteringen av ett värdepapperskonto.

3. En person skall inte anses som en förmedlare enligt denna konvention enbart på grund av att personen

a) utför registrering eller överföringsformaliteter åt en emittent av finansiella instrument, eller

b) i sin egen bokföring för in uppgifter om finansiella instrument som krediterats värdepapperskonton som förvaltas av en förmedlare för andra personers räkning, för vilka personen i fråga handlar i egenskap av administratör eller mäklare eller på annat sätt fullgör rent administrativa uppgifter.

4. Med förbehåll för punkt 5 skall en person anses som förmedlare enligt denna konvention när det är fråga om finansiella instrument som krediteras värdepapperskonton som personen i fråga förvaltar i egenskap av värdepapperscentral eller som på annat sätt kan kontoföras mellan värdepapperskonton som förvaltas av denne.

5. När det gäller finansiella instrument som krediteras värdepapperskonton som förvaltas av en person i dennes egenskap av operatör av ett system för förvaltning och överföring av sådana finansiella instrument på grundval av emittentens eller annan bokföring, får den konventionsstat i enlighet med vars lagstiftning de finansiella instrumenten har utfärdats när som helst avge en förklaring om att den person som driver systemet i fråga inte skall anses som en förmedlare vid tillämpningen av denna konvention.

Artikel 2 Konventionens materiella tillämpningsområde och den tillämpliga lagens räckvidd

1. I denna konvention fastställs vilken lag som skall tillämpas på följande frågor med anknytning till finansiella instrument som förvaltas av en förmedlare:

a) De rättsliga egenskaperna hos och rättsverkningarna gentemot förmedlaren och tredje man av att finansiella instrument krediteras ett värdepapperskonto.

b) De rättsliga egenskaperna hos och verkningarna gentemot förmedlaren och tredje man av en transaktion rörande finansiella instrument som förvaltas av en förmedlare.

c) Eventuella krav för att en transaktion rörande finansiella instrument som förvaltas av en förmedlare skall vara sakrättsligt skyddad.

d) Huruvida en persons rättigheter i finansiella instrument som förvaltas av en förmedlare utsläcker eller har företräde framför en annan persons rättigheter.

e) En förmedlares eventuella förpliktelser gentemot en annan person än kontoinnehavaren som samtidigt som kontoinnehavaren eller någon annan person åberopar en rättighet i finansiella instrument som förvaltas av förmedlaren i fråga.

f) Eventuella krav för omsättning av en rättighet som grundar sig på finansiella instrument som förvaltas av en förmedlare.

g) Huruvida en transaktion rörande finansiella instrument som förvaltas av en förmedlare även omfattar rätt till utdelningar, inkomster och annan avkastning, eller till inlösen, försäljning och andra former av vinst.

2. I denna konvention fastställs vilken lag som, i fråga om en transaktion rörande eller en rättighet knuten till finansiella instrument, skall tillämpas på de frågor som anges i punkt 1, även om de rättigheter som följer av att dessa finansiella instrument krediteras ett värdepapperskonto konstateras vara av avtalsmässig natur i enlighet med punkt 1 a.

3. Med förbehåll för punkt 2 fastställs det inte i denna konvention vilken lag som är tillämplig på

a) rättigheter och skyldigheter som följer av att finansiella instrument krediteras ett värdepapperskonto, i den utsträckning dessa rättigheter eller skyldigheter är rent avtalsmässiga eller på annat sätt helt personliga,

b) avtalsmässiga eller andra personliga rättigheter eller skyldigheter för parterna i en transaktion rörande finansiella instrument som förvaltas av en förmedlare, eller

c) rättigheter och skyldigheter för en emittent av finansiella instrument eller för den som utför registrering eller överföringsformaliteter för emittentens räkning, gentemot värdepappersinnehavaren eller varje annan person.

Artikel 3 Fall med internationell anknytning

Denna konvention skall tillämpas på alla fall då ett val skall göras mellan lagarna i olika stater.

KAPITEL II - TILLÄMPLIG LAG

Artikel 4 Huvudregel

1. Den lag som skall tillämpas på alla frågor som anges i artikel 2.1 är gällande lag i den stat som i kontoavtalet uttryckligen fastslagits vara den stat under vars lagstiftning kontoavtalet lyder eller, om kontoavtalet uttryckligen föreskriver att en annan lag skall tillämpas på alla sådana frågor, den lagen. Den lag som anvisas i denna bestämmelse skall endast tillämpas om den relevanta förmedlaren vid tidpunkten för avtalet har ett kontor i den staten som

a) på egen hand eller tillsammans med andra av den relevanta förmedlarens kontor eller andra personer som handlar för dennes räkning där eller i en annan stat

i) verkställer eller kontrollerar förändringar på värdepapperskonton,

ii) administrerar betalningar eller företagshändelser avseende finansiella instrument som förvaltas av förmedlaren, eller

iii) på annat sätt driver näringsverksamhet eller annan regelbunden verksamhet som innefattar förvaltning av värdepapperskonton, eller

b) genom kontonummer, bankkod eller någon annan särskild metod kan identifieras som förvaltare av värdepapperskonton i den staten.

2. Vid tillämpningen av punkt 1 a skall ett kontor inte anses bedriva näringsverksamhet eller annan regelbunden verksamhet som innefattar förvaltning av värdepapperskonton

a) enbart därför att den tekniska utrustning som används för bokföring eller databehandling rörande värdepapperskonton har förlagts där,

b) enbart därför att teletjänstcentraler för kommunikation med kontoinnehavarna har förlagts där eller drivs därifrån,

c) enbart därför att det är den plats där hanteringen av postförsändelser rörande värdepapperskonton organiseras eller arkiven finns, eller

d) om det endast har representativa eller administrativa uppgifter, andra än sådana som rör öppnandet eller förvaltningen av värdepapperskonton, och inte har behörighet att fatta några bindande beslut om att ingå kontoavtal.

3. Om en innehavare av ett värdepapperskonto hos en förmedlare utför en transaktion till förmån för den förmedlaren skall det, oavsett om förmedlaren är innehavare av ett värdepapperskonto som denne förvaltar för egen räkning, vid tillämpningen av denna konvention anses att

a) den förmedlaren är relevant förmedlare,

b) kontoavtalet mellan kontoinnehavaren och den förmedlaren är relevant kontoavtal,

c) värdepapperskontot, vid tillämpningen av artikel 5.2 och 5.3, är det värdepapperskonto som krediteras de finansiella instrumenten omedelbart före transaktionen.

Artikel 5 Subsidiär anknytningsregel

1. Om tillämplig lag inte kan fastställas enligt artikel 4, men det uttryckligen och otvetydigt anges i ett skriftligt kontoavtal att den relevanta förmedlaren ingick kontoavtalet genom ett visst kontor, innebär detta att den lag som skall tillämpas på alla frågor som anges i artikel 2.1 är lagen i den stat, eller den territoriella enheten i den stat med mer än en rättsordning, där kontoret vid den aktuella tidpunkten var beläget, förutsatt att kontoret då uppfyllde villkoret i artikel 4.1 andra meningen. Vid fastställandet av huruvida det i ett kontoavtal uttryckligen och otvetydigt anges att den relevanta förmedlaren ingick avtalet genom ett visst kontor, skall hänsyn inte tas till

a) en bestämmelse om att meddelanden eller andra handlingar får eller skall delges den relevanta förmedlaren vid det kontoret,

b) en bestämmelse om att rättsliga förfaranden får eller skall inledas mot den relevanta förmedlaren i en viss stat eller i en viss territoriell enhet i en stat med mer än en rättsordning,

c) en bestämmelse om att diverse förklaringar eller andra handlingar får eller skall tillhandahållas av den relevanta förmedlaren från det kontoret,

d) en bestämmelse om att diverse tjänster får eller skall tillhandahållas av den relevanta förmedlaren från det kontoret,

e) en bestämmelse om att diverse operationer eller uppgifter får eller skall utföras av den relevanta förmedlaren vid det kontoret.

2. Om tillämplig lag inte kan fastställas enligt punkt 1, skall tillämplig lag i stället vara gällande lag i den stat, eller den territoriella enhet i en stat med mer än en rättsordning, enligt vars lagstiftning den relevanta förmedlaren är stiftad eller på annat sätt organiserad vid tidpunkten för ingåendet av det skriftliga kontoavtalet eller, om det inte finns något sådant avtal, vid den tidpunkt när värdepapperskontot öppnades. Om den relevanta förmedlaren emellertid är stiftad eller på annat sätt organiserad enligt lagen i en stat med mer än en rättsordning och inte enligt lagen i en av dess territoriella enheter, skall tillämplig lag vara gällande lag i den territoriella enhet där den relevanta förmedlaren har sitt verksamhetsställe eller, om den relevanta förmedlaren har mer än ett verksamhetsställe, där det huvudsakliga verksamhetsstället var beläget, vid tidpunkten för ingåendet av det skriftliga kontoavtalet eller, om det inte finns något sådant avtal, vid den tidpunkt då värdepapperskontot öppnades.

3. Om tillämplig lag varken kan fastställas enligt punkt 1 eller punkt 2, skall tillämplig lag vara gällande lag i den stat, eller den territoriella enhet i en stat med mer än en rättsordning, där den relevanta förmedlaren har sitt verksamhetsställe eller, om den relevanta förmedlaren har mer än ett verksamhetsställe, där det huvudsakliga verksamhetsstället var beläget, vid tidpunkten för ingåendet av det skriftliga kontoavtalet eller, om det inte finns något sådant avtal, vid den tidpunkt då värdepapperskontot öppnades.

Artikel 6 Faktorer som inte skall beaktas

Följande faktorer skall inte beaktas vid fastställandet av tillämplig lag enligt denna konvention:

a) Den plats där emittenten av de finansiella instrumenten är stiftad eller på annat sätt organiserad, eller har sitt stadgeenliga eller registrerade säte, sitt huvudkontor eller sitt verksamhetsställe eller huvudsakliga verksamhetsställe.

b) Platser där de handlingar som representerar eller utgör bevis för de finansiella instrumenten förvaras.

c) Den plats där emittenten av finansiella instrument för ett register över innehavarna av de finansiella instrumenten eller där ett sådant register förs på dennes vägnar.

d) Den plats där andra förmedlare än den relevanta förmedlaren finns.

Artikel 7 Skydd av rättigheter vid byte av tillämplig lag

1. Denna artikel skall tillämpas om ett kontoavtal ändras i syfte att byta den lag som skall tillämpas enligt denna konvention.

2. I denna artikel avses med

a) den nya lagen: den lag som enligt denna konvention skall tillämpas efter ändringen av avtalet,

b) den tidigare lagen: den lag som enligt denna konvention skall tillämpas före ändringen av avtalet.

3. Med förbehåll för punkt 4 skall den nya lagen reglera alla frågor som anges i artikel 2.1.

4. Bortsett från när en person har samtyckt till att byta tillämplig lag skall den tidigare lagen också fortsättningsvis reglera följande:

a) Huruvida det har funnits rättigheter knutna till finansiella instrument som förvaltas av en förmedlare före bytet av tillämplig lag och om det skett en sakrättsligt skyddad transaktion rörande dessa finansiella instrument före bytet av tillämplig lag.

b) Med avseende på rättigheter knutna till finansiella instrument som förvaltas av en förmedlare och som uppstått före bytet av tillämplig lag:

i) De rättsliga egenskaperna hos och verkningarna av en sådan rättighet gentemot den relevanta förmedlaren och parterna i en transaktion rörande dessa finansiella instrument som skett före bytet av tillämplig lag.

ii) De rättsliga egenskaperna hos och verkningarna av en sådan rättighet gentemot en person som efter bytet av tillämplig lag vidtar åtgärder för att ta de finansiella instrumenten i beslag.

iii) Fastställandet av alla frågor som anges i artikel 2.1 med avseende på en förvaltare i ett insolvensförfarande som inletts efter bytet av tillämplig lag.

c) Prioritetsordningen mellan parter vilkas rättigheter uppstod före bytet av tillämplig lag.

5. Punkt 4 c hindrar inte att den nya lagen tillämpas på prioritetsordningen för en rättighet som uppstod när den tidigare lagen var tillämplig, men fått full rättsverkan först efter det att den nya lagen blivit tillämplig.

Artikel 8 Insolvens

1. Även om ett insolvensförfarande inleds, skall tillämplig lag enligt denna konvention reglera alla frågor som anges i artikel 2.1 med avseende på händelser som ägt rum innan insolvensförfarandet inleddes.

2. Inget i denna konvention skall hindra tillämpningen av materiella eller processuella insolvensregler, inklusive regler

a) om förmånsrätt för fordringar eller om förhindrande av transaktioner som gynnar eller missgynnar vissa borgenärer, eller

b) om omsättning av rättigheter efter det att ett insolvensförfarande har inletts.

KAPITEL III - ALLMÄNNA BESTÄMMELSER

Artikel 9 Tillämpning av lagen i en icke-konventionsstat

Den lag som anvisas i denna konvention skall tillämpas även om det är lagen i en icke-konventionsstat.

Artikel 10 Återförvisning är utesluten

I denna konvention avses med "lag" en stats gällande rättsregler, med undantag för den statens lagvalsregler.

Artikel 11 Ordre public och internationellt tvingande regler

1. Tillämpning av en regel i den lag som anvisas i denna konvention får vägras endast om verkningarna av en sådan tillämpning är uppenbart oförenliga med grunderna för domstolslandets rättsordning.

2. Denna konvention skall inte hindra tillämpningen av de regler i domstolslandets lag vilka, oavsett lagvalsreglerna, måste tillämpas även på fall med internationell anknytning.

3. Denna artikel medger inte tillämpning av regler i domstolslandets lag vilka uppställer vissa krav för sakrättsligt skydd eller rörande prioritetsordningen mellan konkurrerande rättigheter, om inte domstolslandets lag anvisas som tillämplig lag enligt denna konvention.

Artikel 12 Fastställande av tillämplig lag i stater med mer än en rättsordning

1. Om kontoinnehavaren och den relevanta förmedlaren har enats om lagen i en viss territoriell enhet i en stat med mer än en rättsordning

a) skall hänvisningarna till "stat" i artikel 4.1 första meningen förstås som hänvisningar till den territoriella enheten.

b) skall hänvisningarna till "den staten" i artikel 4.1 andra meningen förstås som hänvisningar till hela staten med mer än en rättsordning.

2. Vid tillämpningen av denna konvention gäller följande:

a) Gällande lag i en territoriell enhet i en stat med mer än en rättsordning skall innefatta både lagen i den territoriella enheten och den lag som gäller för hela staten i fråga, i den utsträckning den är tillämplig i den enheten.

b) Om gällande lag i en territoriell enhet i en stat med mer än en rättsordning anvisar lagen i en annan territoriell enhet i den staten som den lag som skall reglera skyddet gentemot tredje man genom anmälan, inskrivning eller registrering vid myndighet, regleras den frågan av lagen i denna andra territoriella enhet.

3. En stat med mer än en rättsordning får vid tidpunkten för undertecknande, ratifikation, godtagande, godkännande eller anslutning avge en förklaring innebärande att om tillämplig lag enligt artikel 5 är lagen i en stat med mer än en rättsordning eller en av dess territoriella enheter, skall de interna lagvalsreglerna i staten med mer än en rättsordning avgöra huruvida de materiella rättsreglerna i den staten eller i en viss territoriell enhet i den staten skall vara tillämpliga. En stat med mer än en rättsordning som avger en sådan förklaring skall överlämna uppgifter om innehållet i dessa interna lagvalsregler till Haagkonferensens permanenta byrå.

4. En stat med mer än en rättsordning får när som helst avge en förklaring innebärande att om tillämplig lag enligt artikel 4 är lagen i en av dess territoriella enheter, skall lagen i den territoriella enheten vara tillämplig endast om den relevanta förmedlaren har ett kontor där som uppfyller villkoret i artikel 4.1 andra meningen. En sådan förklaring skall inte inverka på transaktioner som görs innan förklaringen börjar gälla.

Artikel 13 Enhetlig tolkning

Vid tolkningen av denna konvention skall hänsyn tas till dess internationella karaktär och till behovet av att främja en enhetlig tillämpning.

Artikel 14 Översyn av den praktiska tillämpningen av konventionen

Generalsekreteraren för Haagkonferensen för internationell privaträtt skall regelbundet sammankalla en särskild kommitté med uppgift att se över den praktiska tillämpningen av denna konvention och överväga om den behöver ändras i något avseende.

KAPITEL IV - ÖVERGÅNGSBESTÄMMELSER

Artikel 15 Prioritetsordning mellan rättigheter som uppstått före respektive efter konventionens ikraftträdande

I en konventionsstat är det den tillämpliga lagen enligt denna konvention som avgör huruvida en persons rättigheter med avseende på finansiella instrument som förvaltas av en förmedlare och som har förvärvats efter denna konvention trätt i kraft för den staten, utsläcker eller har företräde framför en annan persons rättigheter vilka förvärvades innan denna konvention trädde i kraft i den staten.

Artikel 16 Kontoavtal och värdepapperskonton som har upprättats innan konventionen trädde i kraft

1. Hänvisningar i denna konvention till ett kontoavtal gäller även kontoavtal som ingicks innan denna konvention trädde i kraft i enlighet med artikel 19.1. Hänvisningar i denna konvention till ett värdepapperskonto gäller även värdepapperskonton som öppnades innan denna konvention trädde i kraft i enlighet med artikel 19.1.

2. Såvida inte ett kontoavtal innehåller en uttrycklig hänvisning till denna konvention, skall domstolarna i en konventionsstat vid tillämpningen av artikel 4.1 tillämpa punkterna 3 och 4 i den här artikeln med avseende på kontoavtal som ingåtts innan denna konvention trädde i kraft för den staten i enlighet med artikel 19. En konventionsstat får vid tidpunkten för undertecknandet, ratifikationen, godtagandet, godkännandet eller anslutningen avge en förklaring om att dess domstolar inte skall tillämpa dessa punkter i fråga om kontoavtal som ingåtts efter det att denna konvention trädde i kraft i enlighet med artikel 19.1, men innan konventionen trädde i kraft för den staten i enlighet med artikel 19.2. Om konventionsstaten är en stat med mer än en rättsordning, får den avge en sådan förklaring för vilken som helst av sina territoriella enheter.

3. Uttryckliga villkor i ett kontoavtal vilka, enligt bestämmelserna i den stat vars lagstiftning gäller för avtalet, innebär att lagstiftningen i en viss stat eller i en viss territoriell enhet i en stat med mer än en rättsordning är tillämplig på någon av de frågor som anges i artikel 2.1, skall ha till verkan att denna lagstiftning blir tillämplig på samtliga frågor som anges i artikel 2.1, förutsatt att den relevanta förmedlaren vid tidpunkten för avtalets ingående hade ett kontor i den staten som uppfyllde villkoren i artikel 4.1 andra meningen. En konventionsstat får vid tidpunkten för undertecknande, ratifikation, godtagande, godkännande eller anslutning avge en förklaring om att dess domstolar inte kommer att tillämpa den här punkten på kontoavtal som avses i den här punkten och enligt vilka parterna uttryckligen har kommit överens om att värdepapperskontot skall förvaltas i en annan stat. Om konventionsstaten är en stat med mer än en rättsordning, får den avge en sådan förklaring för vilken som helst av sina territoriella enheter.

4. Om parterna i ett kontoavtal, annat än ett sådant avtal som omfattas av punkt 3, har kommit överens om att värdepapperskontot skall förvaltas i en viss stat eller i en viss territoriell enhet i en stat med mer än en rättsordning, skall gällande lag i den staten eller territoriella enheten vara tillämplig på alla frågor som anges i artikel 2.1, förutsatt att den relevanta förmedlaren vid tidpunkten för avtalets ingående hade ett kontor i den staten som uppfyllde villkoren i artikel 4.1 andra meningen. En sådan överenskommelse kan vara uttrycklig eller framgå av avtalsvillkoren som helhet eller av övriga omständigheter.

KAPITEL V - SLUTBESTÄMMELSER

Artikel 17 Undertecknande, ratifikation, godtagande, godkännande eller anslutning

1. Denna konvention skall stå öppen för undertecknande av alla stater.

2. Denna konvention skall ratificeras, godtas eller godkännas av signatärstaterna.

3. Varje stat som inte har undertecknat konventionen får när som helst ansluta sig till den.

4. Ratifikations-, godtagande-, godkännande- eller anslutningsinstrumenten skall deponeras hos Nederländernas utrikesministerium, som är depositarie för denna konvention.

Artikel 18 Regionala organisationer för ekonomisk integration

1. Regionala organisationer för ekonomisk integration som har upprättats av suveräna stater och har behörighet i vissa frågor som regleras i konventionen, får också underteckna, godta, godkänna eller ansluta sig till konventionen. Den regionala organisationen för ekonomisk integration skall i så fall ha samma rättigheter och förpliktelser som en konventionsstat, i den utsträckning som organisationen i fråga har behörighet i de frågor som regleras i denna konvention. När antalet konventionsstater är av betydelse enligt denna konvention, skall den regionala organisationen för ekonomisk integration inte räknas som konventionsstat utöver de av organisationens medlemsstater som är konventionsstater.

2. Den regionala organisationen för ekonomisk integration skall vid tidpunkten för undertecknandet, godtagandet, godkännandet eller anslutningen skriftligen meddela depositarien för vilka av de frågor som regleras i denna konvention behörighet har överförts till organisationen av dess medlemsstater. Organisationen för regional ekonomisk integration skall utan dröjsmål skriftligen underrätta depositarien om eventuella förändringar i den behörighetsfördelning som anges i det i denna punkt föreskrivna meddelandet, och om eventuell överföring av ytterligare behörighet.

3. Hänvisningar till "konventionsstat" eller "konventionsstater" i denna konvention gäller även en regional organisation för ekonomisk integration, när sammanhanget så kräver.

Artikel 19 Ikraftträdande

1. Denna konvention träder i kraft den första dagen i den månad som följer efter utgången av en period på tre månader efter det att det tredje ratifikations-, godtagande-, godkännande- eller anslutningsinstrumentet deponerades enligt artikel 17.

2. Därefter träder denna konvention i kraft:

a) i förhållande till varje sådan stat eller regional organisation för ekonomisk integration som avses i artikel 18 och som sedermera ratificerar, godtar, godkänner eller ansluter sig till konventionen, den första dagen i den månad som följer efter utgången av en period på tre månader efter det att dess ratifikations-, godtagande-, godkännande- eller anslutningsinstrument deponerades.

b) i förhållande till en territoriell enhet till vilken denna konvention har utsträckts i enlighet med artikel 20.1, den första dagen i den månad som följer efter utgången av en period på tre månader efter det att den förklaring som det hänvisas till i den artikeln avgavs.

Artikel 20 Stater med mer än en rättsordning

1. En stat med mer än en rättsordning får vid tidpunkten för undertecknandet, ratifikationen, godtagandet, godkännandet eller anslutningen avge en förklaring om att denna konvention skall omfatta alla dess territoriella enheter eller endast en eller några av dessa.

2. Varje sådan förklaring skall uttryckligen ange vilka territoriella enheter som omfattas av denna konvention.

3. Om en stat inte avger någon sådan förklaring som avses i punkt 1, skall denna konvention omfatta alla territoriella enheter i den staten.

Artikel 21 Reservationer

Reservationer mot denna konvention är inte tillåtna.

Artikel 22 Förklaringar

Vid tillämpningen av artiklarna 1.5, 12.3-4, 16.2-3 och 20 gäller följande:

a) Alla förklaringar skall meddelas skriftligen till depositarien.

b) Varje konventionsstat får när som helst ändra en förklaring genom att lämna in en ny förklaring.

c) Varje konventionsstat får när som helst återkalla en förklaring.

d) Varje förklaring som avges vid tidpunkten för undertecknandet, ratifikationen, godtagandet, godkännandet eller anslutningen skall börja att gälla samtidigt med att konventionen träder i kraft för den berörda staten; förklaringar som avges vid en senare tidpunkt och nya förklaringar skall börja att gälla den första dagen i den månad som följer efter utgången av en period på tre månader efter den dag depositarien lämnade en sådan underrättelse som avses i artikel 24.

e) En återkallelse av en förklaring skall börja att gälla den första dagen i den månad som följer efter utgången av en period på sex månader efter den dag depositarien lämnade en sådan underrättelse som avses i artikel 24.

Artikel 23 Uppsägning

1. En konventionsstat får säga upp denna konvention genom ett skriftligt meddelande till depositarien. Uppsägningen får begränsas till vissa territoriella enheter i stater med mer än en rättsordning vilka omfattas av denna konvention.

2. Uppsägningen får verkan den första dagen i den månad som följer efter utgången av en period på tolv månader efter den dag då depositarien mottog meddelandet om uppsägning. Om det i meddelandet anges en längre period för att uppsägningen skall börja att gälla, skall uppsägningen börja att gälla efter utgången av denna längre period efter den dag då depositarien mottog uppsägningsmeddelandet.

Artikel 24 Meddelande från depositarien

Depositarien skall underrätta medlemsstaterna i Haagkonferensen för internationell privaträtt och andra stater och regionala organisationer för ekonomisk integration som har undertecknat, ratificerat, godtagit, godkänt eller anslutit sig till konventionen i enlighet med artiklarna 17 och 18 om följande:

a) De undertecknanden, ratifikationer, godtaganden, godkännanden och anslutningar som avses i artiklarna 17 och 18.

b) Den dag då denna konvention träder i kraft i enlighet med artikel 19.

c) De förklaringar och återkallelser av förklaringar som avses i artikel 22.

d) De meddelanden som avses i artikel 18.2.

e) De uppsägningar som avses i artikel 23.

Till bekräftelse härav har undertecknade, därtill vederbörligen befullmäktigade, undertecknat denna konvention.

Upprättad i Haag den ... ............ 20... på engelska och franska, vilka båda texter är lika giltiga, i ett enda exemplar som skall deponeras i Nederländernas regerings arkiv och varav en bestyrkt kopia på diplomatisk väg skall tillställas varje medlemsstat i Haagkonferensen för internationell privaträtt vid tidpunkten för dess nittonde session och varje stat som deltog i den sessionen.

BILAGA II

Förklaring om Europeiska gemenskapens behörighet i frågor som regleras i Haagkonventionen av den 13 december 2002 om tillämplig lag för vissa rättigheter i fråga om finansiella instrument som förvaltas av en förmedlare

1. Enligt artikel 18.1 i Haagkonventionen får en regional organisation för ekonomisk integration som har upprättats av suveräna stater och har behörighet i vissa frågor som regleras i konventionen bli part i konventionen.

2. De nuvarande medlemsstaterna i Europeiska gemenskapen är Konungariket Belgien, Konungariket Danmark, Förbundsrepubliken Tyskland, Republiken Grekland, Konungariket Spanien, Republiken Frankrike, Irland, Republiken Italien, Storhertigdömet Luxemburg, Konungariket Nederländerna, Republiken Österrike, Republiken Portugal, Republiken Finland, Konungariket Sverige och Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland. Den 1 maj 2004 kommer Republiken Cypern, Republiken Tjeckien, Republiken Estland, Republiken Ungern, Republiken Lettland, Republiken Litauen, Republiken Malta, Republiken Polen, Republiken Slovakien och Republiken Slovenien också att bli medlemsstater i Europeiska gemenskapen.

3. Denna förklaring gäller inte de medlemsstaternas territorier på vilka Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen inte är tillämpligt och förklaringen skall inte vara till hinder för åtgärder eller ståndpunkter som kan komma att antas enligt konventionen av de berörda medlemsstaterna på sådana territoriers vägnar och i de territoriernas intresse.

4. Europeiska gemenskapen är enligt EG-fördraget behörig att anta allmänna och särskilda bestämmelser för att förenhetliga bestämmelserna om tillämplig lag på olika områden i sina medlemsstater. Gemenskapen har redan utövat denna behörighet i frågor som regleras i konventionen genom att anta EG-direktiv, till exempel direktivet om slutgiltig avveckling [3] och direktivet om ställande av finansiell säkerhet [4], vilka innehåller bestämmelser för att fastställa tillämplig lag avseende värdepapperskonton. Därför är det gemenskapen som inom detta område får göra internationella åtaganden gentemot tredje land eller behöriga organisationer.

[3] Europaparlamentets och rådets direktiv 98/26/EG av den 19 maj 1998 om slutgiltig avveckling i system för överföring av betalningar och värdepapper, EGT L 166, 11.6.1998, s. 4.

[4] Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/47/EG av den 6 juni 2002 om ställande av finansiell säkerhet, EGT L 168, 27.6.2002, s. 43.

5. Det ligger i sakens natur att utövandet av den behörighet som medlemsstaterna har överfört till gemenskapen enligt EG-fördraget ständigt förändras. Inom ramen för fördraget får behöriga institutioner fatta beslut som bestämmer omfattningen av Europeiska gemenskapens behörighet. Europeiska gemenskapen förbehåller sig rätten att ändra denna förklaring i enlighet med sådana beslut; en sådan ändring är dock ingen förutsättning för att gemenskapen skall kunna utöva behörighet i frågor som regleras i Haagkonventionen.