Bryssel den 29.9.2004

KOM(2004) 629 slutlig

2004/0220 (COD)

Förslag till

EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING

om upprättande av ett finansieringsinstrument för utvecklingssamarbete och ekonomiskt samarbete

(framlagt av kommissionen)

MOTIVERING

Uppbyggnaden av instrumenten för att genomföra biståndet till tredjeland under den period som omfattas av budgetplanen 2007–2013 har beskrivits utförligt i kommissionens meddelanden till rådet och Europaparlamentet angående budgetplanen[1] och i det meddelande där grundförordningarna presenteras. Kompletterande upplysningar om allmänna och särskilda mål och om genomförandevillkor för finansieringsinstrumentet för utvecklingssamarbete och ekonomiskt samarbete finns i den finansieringsöversikt som åtföljer förordningen. I motiveringen redovisas därför endast förordningens viktigaste bestämmelser i sina huvuddrag.

Mål och principer (avdelning I)

Allmänna mål samt samarbetsområden (artikel 1)

I artikel 1 anges de länder, territorier och regioner som kan komma i fråga för stöd enligt förordningen (punkt 1), de allmänna målen (punkt 1) och de områden som kan omfattas av gemenskapens samarbete (punkt 2).

Förordningen omfattar samtliga länder, territorier och regioner i världen med undantag av

- gemenskapens medlemsstater,

- de utomeuropeiska länder och territorier som associerats med gemenskapen med tillämpning av artiklarna 182–188 i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

- de länder som kan komma i fråga för stöd inom ramen för instrumentet för stöd inför anslutningen (föranslutningsinstrumentet) (Albanien, Bosnien och Hercegovina, Kroatien, Makedonien, Serbien och Montenegro, Turkiet),

- de länder som kan komma i fråga för stöd från det europeiska grannskaps- och partnerskapsinstrumentet (Algeriet, Armenien, Azerbajdzjan, Egypten, Georgien, Israel, Jordanien, Libanon, Libyen, Marocko, Moldavien, den palestinska myndigheten i Västbanken och i Gaza, Ryssland, Syrien, Tunisien, Ukraina och Vitryssland).

Förordningen omfattar de allmänna målen i avdelning XX i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen (”Utvecklingssamarbete”) och i avdelning XXI (Ekonomiskt, finansiellt och tekniskt samarbete med tredjeland”). Den underbygger således såväl utvecklingspolitiken[2] som alla former av samarbete med utvecklingsländer, övergångsländer och industriländer. I överensstämmelse med meddelandet angående budgetplanen[3] utgör förordningen också den nya konsoliderade rättsliga grunden för att på internationell nivå, även multilateralt och globalt, befrämja målen för gemenskapens inre politik.

Några begränsningar när det gäller vilka områden gemenskapens samarbete och insatser får omfatta anges inte i förordningen. Uppräkningen av områden är inte uttömmande utan skall ses som belysande exempel. Områdena bör väljas ut med hänsyn till sin relevans när det gäller att uppnå målen i fördraget, fullgöra gemenskapens internationella skyldigheter och åtaganden (till exempel millennieutvecklingsmålen) eller förverkliga de särskilda målen i de avtal om partnerskap och samarbete som ingåtts med partnerländerna och partnerregionerna. Områdena bör emellertid väljas ut med beaktande av gemenskapens riktlinjer för koncentration av stödet[4] och i en strävan efter att gemenskapens och medlemsstaternas strategier skall komplettera varandra, i överensstämmelse med artikel 177 i fördraget[5], med kommissionens meddelanden och med rådets och Europaparlamentets resolutioner[6].

Allmänna principer (artikel 2)

I artikel 2 anges följande fem allmänna principer för förordningens genomförande:

- Samstämmighet mellan de olika områdena av gemenskapens yttre åtgärder och med gemenskapens övriga politikområden, i enlighet med artiklarna 6 och 178 i fördraget[7] och med kommissionens meddelanden och rådets resolutioner[8].

- Samordning av samarbetsstrategier och samarbetsåtgärder mellan medlemsstaterna och mellan medlemsstaterna och kommissionen, i enlighet med artikel 180 i fördraget[9], kommissionens meddelanden och rådets slutsatser och resolutioner[10].

- Samarbete med andra bilaterala eller multilaterala givare, inom ramen för det allmänna målet för Europeiska unionens yttre åtgärder att främja ett multilateralt tillvägagångssätt när det gäller att lösa internationella problem.

- Omorientering av gemenskapens bistånd i riktning mot sektorstöd och budgetstöd, i syfte särskilt att stärka nationella utvecklingsstrategier och reformpolitik, öka effekterna av gemenskapens bistånd, främja lokalt egenansvar och lokal förmåga samt befrämja samordning och komplementaritet mellan givarna.

- Respekt för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna, demokratins principer och rättsstatsprincipen. Förfarandet för tillfälligt upphävande av stödet om ett partnerland inte respekterar någon av grundsatserna beskrivs i artikel 23.

PROGRAMPLANERING OCH MEDELSTILLDELNING (AVDELNING II)

Allmän ram för programplanering och medelstilldelning (artikel 3), Flerårig programplanering av geografiska program (artikel 4) och Flerårig programplanering av tematiska program (artikel 5)

I artikel 3 anges den allmänna ramen för genomförandet av gemenskapens bistånd till tredjeländer. Den bygger på vunna erfarenheter, följer riktlinjerna i reformen av förvaltningen av gemenskapens biståndet[11] och inbegriper de viktigaste nya bestämmelserna i de rättsakter som gemenskapen senast antagit på området[12]. Gemenskapens bistånd kommer att genomföras med hjälp av omfattande geografiska program. Ett anslag avdelas också för tematiska program med syfte att finansiera initiativ av global eller övergripande karaktär, särskilt när det är fråga om multilaterala eller globala initiativ som syftar till att utanför unionen befrämja unionens inre politik. Ett särskilt tematiskt program för samarbete med industriländerna införs (se även punkterna 6.1.1 och 5.2 i finansieringsöversikten).

Artiklarna 4 och 5 innehåller regler om flerårig programplanering av geografiska program (strategidokument och fleråriga vägledande program) och tematiska program (tematiska strategidokument) i enlighet med reformen och de principer som sedan år 2000 utarbetats i nära samarbete med medlemsstaterna. Strategidokument och fleråriga vägledande program kommer att fastställas för varje partnerland och partnerregion och upprättas på det sätt som föreskrivs i dokumentet ”Regler för upprättande av strategidokument för enskilda länder”[13], med de eventuella anpassningar som kan komma att göras med hänsyn till erfarenheter som vunnits sedan reformen inleddes. På motsvarande sätt kommer tematiska strategidokument att upprättas med beaktande särskilt av dokumentet ”Programplanering av tematiska och övergripande budgetrubriker: gemensamma regler och tillvägagångssätt”[14]. Kvaliteten och enhetligheten i programplaneringen kommer att upprätthållas och om möjligt ytterligare förbättras, så att målen och prioriteringarna i Europeiska unionens politik avspeglas. De strategiska prioriteringarna kommer formellt att fastställas i strategidokumenten, medan den fleråriga programplaneringen kommer att omfatta den för varje partnerland eller partnerregion lämpligaste ”policy-mixen”: biståndsinstrumenten kommer därvid att integreras med andra gemenskapsinstrument (handel, den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken) och hänsyn kommer att tas till unionens regionala prioriteringar, möjligheterna till samverkan och komplementaritet med medlemsstaterna och andra bilaterala eller multilaterala givare, varje lands särskilda makroekonomiska förutsättningar samt dialogen med partnerlandet om strategier och riktlinjer. De geografiska strategidokumenten kommer att fastställas på grundval av en dialog med partnerländerna och partnerregionerna. De fleråriga vägledande programmen kommer att överenskommas med partnerländerna och partnerregionerna. För att säkra samstämmighet i gemenskapens åtgärder och komplementaritet mellan gemenskapens och medlemsstaternas insatser skall medlemsstaterna i full utsträckning knytas till programplaneringsprocessen, först genom en omfattande samordning på platsen mellan kommissionens representation och medlemsstaternas beskickningar, därefter i Bryssel via kommittéförfarandet.

Antagande av fleråriga programplaneringsdokument (artikel 6)

I artikel 6 fastställs att de fleråriga programplaneringsdokumenten (dvs. strategidokumenten och de fleråriga vägledande programmen för partnerländerna och partnerregionerna samt de tematiska strategidokumenten) skall antas av kommissionen enligt förfarandet i artikel 4 i beslut 1999/468/EG, dvs. sedan den inhämtat ett yttrande från en förvaltningskommitté som skall bestå av företrädare för medlemsstaterna och ha en företrädare för kommissionen som ordförande (kommittén inrättas genom artikel 21 i förordningen). Kommittén skall anta sitt yttrande över programplaneringsdokumenten med den majoritet som enligt artikel 205.2 i fördraget skall tillämpas vid beslut som rådet skall fatta på förslag av kommissionen.

GENOMFÖRANDE (AVDELNING III)

Antagande av handlingsprogram (artikel 7)

Kommissionens beslut om finansiering skall enligt artikel 7 ta formen av handlingsprogram som årligen antas för varje land eller region. Detta ligger i linje med de nya principerna i de rättsakter som senast antagits av gemenskapen[15]. Eftersom det är fråga om beslut som kommissionen fattar i enlighet med fleråriga programplaneringsdokument (dvs. strategidokument och fleråriga vägledande program för partnerländer och partnerregioner samt tematiska strategidokument) vilka godkänts av medlemsstaterna, finns det i förslaget inga regler om att handlingsprogrammen skall underkastas kommittéförfarandet. Kommissionen kommer att översända handlingsprogrammen till medlemsstaterna inom en månad från dagen för sitt beslut. På grundval av handlingsprogrammen kommer, där så är lämpligt, finansieringsöverenskommelser att undertecknas med partnerländer och partnerregioner, särskilt inom ramen för geografiska program. Handlingsprogrammen får vid behov anpassas inom ramen för kommissionens befogenheter. I artikel 7 fastställs en möjlighet att undantagsvis, enligt samma regler som de som gäller för handlingsprogrammen, anta åtgärder som inte ingår i handlingsprogrammen. Bestämmelsen kan komma till användning om kommissionen skulle önska att snabbt, innan handlingsprogrammet ännu är helt klart, besluta om en finansiering.

Antagande av särskilda åtgärder som inte ingår i strategidokumenten och de fleråriga vägledande programmen (artikel 8)

I artikel 8 fastställs en möjlighet att vid oförutsedda behov eller händelser anta särskilda åtgärder som inte ingår i strategidokumenten och de fleråriga vägledande programmen. Genom denna bestämmelse får gemenskapen en möjlighet att reagera snabbare och införs den flexibilitet som är nödvändig för att effektivt genomföra gemenskapens bistånd till tredjeländer, särskilt om det är fråga om akuta åtgärder. Eftersom det är fråga om beslut som kommissionen fattar utom ramen för den fleråriga programplanering som godkänts av medlemsstaterna, föreskrivs det att besluten skall underkastas kommittéförfarandet om finansieringsbeloppet överstiger 15 miljoner euro. Särskilda åtgärder som inte ingår i strategidokumenten och de fleråriga vägledande programmen skall enligt förslaget antas av kommissionen enligt förfarandet i artikel 3 i beslut 1999/468/EG, dvs. sedan kommissionen inhämtat ett yttrande från en rådgivande kommitté som skall bestå av företrädare för medlemsstaterna och ha kommissionens företrädare som ordförande (kommittén inrättas genom artikel 21 i förordningen). Kommittén skall yttra sig över de särskilda åtgärderna och kommissionen skall ta största hänsyn till kommitténs yttrande och underrätta den om det sätt på vilket dess yttrande har beaktats. Kommissionen får anpassa de särskilda åtgärderna enligt samma förfarande. Den behöver emellertid inte inhämta något yttrande från kommittén när det gäller de mindre anpassningar som nämns i artikel 8.5.

Aktörer som kan komma i fråga för stöd (artikel 9)

I artikel 9 anges vilka enheter, organ och institutioner som kan komma i fråga för stöd inom ramen för förordningen. Det rör sig om en bred krets av potentiella mottagare, i enlighet med nuvarande praxis. Europeiska unionens institutioner och organ kan komma i fråga, dock endast inom ramen för genomförande av s.k. kringåtgärder av understödjande karaktär (se artikel 11). När det gäller vem som kan komma i fråga för bidrag från gemenskapen bör artikel 9 läsas mot bakgrund av artikel 16 där reglerna för deltagande i förfaranden för offentlig upphandling och förfaranden för beviljande av bidrag fastställs.

Typer av åtgärder (artikel 10) och kringåtgärder av understödjande karaktär (artikel 11)

Artikel 10 belyser på ett icke uttömmande sätt, med utgångspunkt i nuvarande praxis[16], vilka typer av åtgärder som får finansieras med stöd av förordningen.

Enligt artikel 11 får gemenskapen med stöd av förordningen finansiera alla kringåtgärder av understödjande karaktär som är nödvändiga för dess genomförande. För de fall sådana kringåtgärder inte finansieras direkt inom ramen för den fleråriga programplaneringen och handlingsprogrammen, förutses särskilda anslag i punkt 6.1.2 i finansieringsöversikten. I artikel 11.3 fastställs att kringåtgärder av understödjande karaktär skall antas enligt samma regler som särskilda åtgärder vilka inte ingår i strategidokumenten och de fleråriga vägledande programmen (se artikel 8).

Samfinansiering (artikel 12) och förvaltningsformer (artikel 13)

I enlighet med nuvarande praxis och givarnas önskan att främja en ökad samordning av samarbetsinsatserna bekräftas i artikel 12 att de åtgärder som finansieras får omfattas av samfinansiering (parallell samfinansiering eller gemensam samfinansiering). I artikel 12.3 preciseras att kommissionen i sådana fall får ta emot och förvalta medel från medlemsstaterna (i synnerhet från deras offentliga och halvoffentliga organ), från varje annat biståndsgivande tredjeland och från internationella och regionala organisationer. Genom denna bestämmelse får kommissionen möjlighet att handla på likvärdiga villkor jämfört med övriga givare.

I artikel 13 anges att kommissionen får använda sig av följande förvaltningsformer för att genomföra åtgärder som finansieras med stöd av förordningen:

- Förvaltning centralt i direkt eller indirekt form genom gemenskapens byråer eller organ som inrättats av gemenskaperna (artikel 13.2).

- Förvaltning centralt i indirekt form genom medlemsstaternas organ (artikel 13.3) i enlighet med artikel 54.2 c i i budgetförordningen, enligt vilken en sådan ordning får tillämpas om detta är förutsett i den grundläggande rättsakten. Enligt artikeln skall kommissionen i sådana fall fatta sitt beslut enligt förfarandet i artikel 4 i beslut 1999/468/EG, dvs. efter att ha inhämtat yttrande från en förvaltningskommitté bestående av företrädare för medlemsstaterna (se även punkt 2.2).

Budgetmässiga åtaganden (artikel 14)

Enligt artikel 14 skall budgetmässiga åtaganden göras på grundval av beslut som fattats av kommissionen i enlighet hed handlingsprogram (artikel 7), särskilda åtgärder som inte ingår i strategidokumenten och de fleråriga vägledande programmen (artikel 8) och kringåtgärder av understödjande karaktär (artikel 11).

Skydd av gemenskapens ekonomiska intressen (artikel 15)

I artikel 15 anges vilka åtgärder som måste vidtas i syfte att skydda gemenskapens ekonomiska intressen och särskilt möjliggöra för gemenskapen att göra alla de granskningar som krävs för att kontrollera de genomförda åtgärderna.

Deltagande i förfaranden för offentlig upphandling och förfaranden för beviljande av bidrag samt ursprungsregler (artikel 16)

I artikel 16 anges villkoren för tillträde till förfaranden för offentlig upphandling och förfaranden för beviljande av bidrag inom ramen för förordningens genomförande. De föreslagna bestämmelserna står i sin nuvarande lydelse i överensstämmelse med dokumentet ”Förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om tillträdet till gemenskapens externa bistånd”[17], där det förutses att de grundförordningar som reglerar de viktigaste instrumenten för gemenskapens bistånd skall ändras för att biståndet i större utsträckning skall kunna bli obundet. Det bör särskilt noteras att det i artikel 16.2 fastställs att om ett tredjeland öppnar sina förfaranden för offentlig upphandling eller förfaranden för beviljande av bidrag för gemenskapens medlemsstater får kommissionen, efter att inhämtat yttrande från en förvaltningskommitté bestående av företrädare för medlemsstaterna (enligt förfarandet i artikel 4 i beslut 1999/468/EG – se även punkt 2.2) besluta att tillåta att detta tredjeland deltar i gemenskapens förfaranden för offentlig upphandling och förfaranden för beviljande av bidrag. Artikel 16 kan komma att ändras med hänsyn till rådets och Europaparlamentets slutsatser av den översyn av förordningen som nämns ovan.

Förhandsfinansiering (artikel 17) och medel som ställs till Europeiska investeringsbankens eller andra finansförmedlares förfogande (artikel 18)

I artiklarna 17 och 18 preciseras vissa tekniska aspekter avseende genomförandet av vissa av de åtgärder som anges i artikel 10. Det gäller följande:

Enligt artikel 17 skall ränta på belopp som ställs till förfogande som förhandsfinansiering räknas av från slutbetalningen.

I artikel 18 anges vilka bestämmelser kommissionen måste anta, från fall till fall, när den beslutar att ställa medel till Europeiska investeringsbankens eller andra finansförmedlares förfogande.

Utvärdering (artikel 19)

Enligt artikel 19 skall kommissionen regelbundet utvärdera resultaten av geografiska och tematiska strategier och program och sektorstrategier samt effektiviteten i programplaneringen.

SLUTBESTÄMMELSER (AVDELNING IV)

Årsrapport (artikel 20)

I enlighet med de beslut som tillämpats sedan 2001 och som syftar till att förenkla och minska antalet rapporter till rådet och Europaparlamentet innebär artikel 20 ingen förändring i förhållande till nuläget utan föreskriver att kommissionen varje år skall överlämna en rapport till rådet och Europaparlamentet. Rapporten kommer att utarbetas med beaktande av de erfarenheter som vunnits sedan 2001 och särskilt rådets och Europaparlamentets årliga synpunkter på rapportens form och innehåll[18].

Kommittéförfarande (artikel 21)

Genom artikel 21 inrättas en kommitté bestående av företrädare för medlemsstaterna. Beträffande kommitténs befogenheter hänvisas till punkterna 2.2, 3.2, 3.5 och 3.8. När kommittén behandlar frågor rörande yttre åtgärder med anknytning till främjande utanför unionen av den inre politiken får en företrädare för den berörda avdelningen inom kommissionen fungera som medordförande.

Deltagande av ett tredjeland som inte hör till de länder som kan komma i fråga för stöd inom ramen för förordningen (artikel 22)

I syfte att öka gemenskapsbiståndets effektivitet, och särskilt i syfte att undvika att vissa program splittras på flera instrument, utvidgas genom artikel 22 den krets av länder som kan komma i fråga för åtgärder som vidtas med stöd av förordningen till att också omfatta de utomeuropeiska länderna och territorierna, de länder som kan komma i fråga för stöd från föranslutningsinstrumentet och de länder som kan komma i fråga för stöd från det europeiska grannskaps- och partnerskapsinstrumentet. Bestämmelsen får tillämpas när det antagna projektet eller programmet är av global, regional eller gränsöverskridande karaktär.

Tillfälligt upphävande av stödet (artikel 23)

I artikel 23 anges vilket förfarande som skall tillämpas när de principer som anges i avdelning I inte iakttas. Artikeln är tillämplig om det inte finns något avtal om partnerskap och samarbete med partnerlandet eller om det i ett sådant avtal inte finns några bestämmelser om vilka förfaranden som skall tillämpas om en väsentlig grundsats inte respekteras.

Finansiella bestämmelser (artikel 24)

I artikel 24 fastställs det finansiella referensbeloppet för förordningens genomförande och anges det anslag som är avsett för samarbete med staterna i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet, i enlighet med meddelandet till rådet och Europaparlamentet ”Meddelande från kommissionen till rådet och Europaparlamentet - Vägen mot en fullständig integration av samarbetet med AVS-länderna i EU:s allmänna budget”[19].

Översyn av förordningen (artikel 25)

Genom artikel 25 fastställs en möjlighet att se över förordningen senast den 31 december 2011.

2004/0220 (COD)

Förslag till

EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING

om upprättande av ett finansieringsinstrument för utvecklingssamarbete och ekonomiskt samarbete

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artiklarna 179.1 och 181a.2 i detta,

med beaktande av kommissionens förslag[20],

i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget, och

av följande skäl:

I syfte att effektivisera gemenskapens bistånd till tredjeländer har det utarbetats en ny ram med bestämmelser om hur stödinsatser skall planeras och tillhandahållas. Genom rådets förordning (EG) nr ….. av den ….. upprättas ett instrument för stöd inför anslutningen (nedan kallat ”föranslutningsinstrumentet”) för gemenskapens stöd till kandidatländer och potentiella kandidatländer[21]. Genom Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr …. av den …. upprättas ett europeiskt grannskaps- och partnerskapsinstrument. Det instrument som upprättas genom den här förordningen är det tredje generella instrument som direkt understöder Europeiska unionens yttre politik.

Kontinuerliga och fördjupade bilaterala förbindelser mellan gemenskapen och industriländerna och befästandet av de multilaterala institutionerna är viktiga faktorer när det gäller att stärka Europeiska unionens roll och plats i världen och bidrar på ett betydelsefullt sätt till världsekonomins jämvikt och utveckling.

Vägledd av principer som slagits fast i avtal, handlingsplaner och gemensamt antagna förklaringar genomför gemenskapen en samarbetspolitik med industriländerna i syfte att skapa ett klimat som kan befrämja och utveckla förbindelserna mellan Europeiska unionen och dessa länder. Denna samarbetspolitik bidrar till att det skapas förutsättningar för en ökad europeisk närvaro i dessa länder och ett utbyggt utbyte med dem, särskilt på det ekonomiska, det kommersiella, det akademiska och det kulturella planet.

Gemenskapen för en politik för utvecklingssamarbete som i synnerhet syftar till att förverkliga målen om fattigdomsbekämpning, varaktig ekonomisk och social utveckling samt en harmonisk och successiv integration av utvecklingsländerna i världsekonomin.

Vägledande för gemenskapens politik för utvecklingssamarbete och för dess internationella handlade är de millennieutvecklingsmål som Förenta nationernas generalförsamling antog 2000, bland annat utrotande av extrem fattigdom och hunger, samt de mål och principer för en hållbar utveckling som överenskommits vid Förenta nationernas konferenser.

Ett politiskt klimat som garanterar fred, säkerhet, stabilitet och respekt för de mänskliga rättigheterna, de grundläggande friheterna, demokratins principer och rättsstatsprincipen samt en sund förvaltning av offentliga angelägenheter är oupplösligt förbundna med långsiktig utveckling.

Sunda och långsiktiga ekonomiska strategier är en förutsättning för utveckling.

I rådets och kommissionens förklaring av den 10 november 2000 om Europeiska gemenskapens utvecklingspolitik fastställs gemenskapens allmänna handlingsram på detta område.

Gemenskapen och dess medlemsstater har med vissa länder ingått avtal om partnerskap och samarbete i syfte att ge ett betydelsefullt bidrag till partnerländernas långsiktiga utveckling och till deras folks välstånd.

Avtalen om partnerskap och samarbete bygger på gemensamma och allmängiltiga värderingar när det gäller respekt för och främjande av de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna samt på respekt för demokratins principer och rättsstatsprincipen: detta är avtalens grundsatser.

Ett viktigt mål vid genomförandet av gemenskapens utvecklingspolitik är att biståndet skall bli mera verkningsfullt. För att säkra samstämmighet och relevans i biståndet och samtidigt göra det möjligt att minska de kostnader som partnerländerna måste bära krävs förstärkt komplementaritet och ökad rationalisering, förenkling, harmonisering och samordning av tillvägagångssätt, både inom Europeiska unionen och i förhållande till givare och andra aktörer i utvecklingssamarbetet, utan att den valda politiken därigenom äventyras.

Nyckeln till en framgångsrik utvecklingspolitik ligger i att partnerländerna får ett egenansvar för utvecklingsstrategierna. Största möjliga medverkan från alla samhällssektorer bör därför uppmuntras. För att främja egenansvar, effektivitet och öppenhet bör givarnas samarbetsstrategier och deras tillvägagångssätt när det gäller att genomföra insatser så långt möjligt anpassas till partnerländernas.

Samstämmighet bör säkras mellan de olika områdena av gemenskapens yttre åtgärder, och gemenskapens yttre politik bör vara förenlig med dess inre politik.

Kommissionen har antagit två meddelanden om hur katastrofbistånd, återanpassningsbistånd och utvecklingsbistånd kan knytas samman (KOM(1996) 153 och KOM(2001) 153). De har följts av resolutioner av Europaparlamentet och slutsatser av rådet i vilka man understryker behovet av koppling mellan de insatser som finansieras genom Europeiska gemenskapens olika finansieringsinstrument.

När det gäller att utanför unionen befrämja den inre politiken är tematiska program ett viktigt verktyg genom vilket man kan förena å ena sidan kravet på sektoriell sammanhållning och tematisk synlighet för den inre politiken, å andra sidan kravet på global samstämmighet i de yttre förbindelserna.

En lämplig nivå av obundet bistånd är en avgörande faktor när det gäller att öka det mervärde som biståndet tillför och stärka lokal förmåga.

I denna förordning fastställs en finansieringsram för perioden 2007-2013 som utgör den särskilda referensen för budgetmyndigheten enligt punkt 33 i det interinstitutionella avtalet av den 6 maj 1999 mellan Europaparlamentet, rådet och kommissionen om budgetdisciplin och förbättring av budgetförfarandet.

De åtgärder som är nödvändiga för att genomföra denna förordning bör antas i enlighet med rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter+[22]. Fleråriga programplaneringsdokument och vissa särskilda genomförandeåtgärder bör antas i enlighet med förvaltningsförfarandet. Övriga i programplaneringsdokumenten inte förutsedda åtgärder bör antas enligt det rådgivande förfarandet.

Eftersom målen för den föreslagna åtgärden – att stödja utvecklingssamarbete, ekonomiskt samarbete, finansiellt samarbete, vetenskapligt och tekniskt samarbete samt varje annat slags samarbete med länder, territorier och regioner som inte är medlemsstater i gemenskapen eller med gemenskapen associerade utomeuropeiska länder och territorier och inte kan komma i fråga för gemenskapsstöd inom ramen för instrumentet för stöd inför anslutningen eller det europeiska grannskaps- och partnerskapsinstrumentet – inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna och de därför, på grund av åtgärdens omfattning, bättre kan uppnås på gemenskapsnivå, kan gemenskapen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går förordningen inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål.

Denna förordning förutsätter att följande förordningar upphör att gälla: a) Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1568/2003 av den 15 juli 2003 om stöd för att bekämpa fattigdomsrelaterade sjukdomar (hiv/aids, tuberkulos och malaria) i utvecklingsländer, b) Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1567/2003 av den 15 juli 2003 om stöd för strategier och åtgärder avseende reproduktiv och sexuell hälsa och därtill hörande rättigheter i utvecklingsländerna, c) Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 2493/2000 av den 7 november 2000 om åtgärder för att främja en fullständig integrering av miljöaspekterna i utvecklingsländernas utvecklingsprocess, d) Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 2494/2000 av den 7 november 2000 om åtgärder för att främja bevarande och hållbar förvaltning av tropiska skogar och andra skogar i utvecklingsländerna, e) rådets förordning (EG) nr 975/1999 av den 29 april 1999 om att fastställa krav för genomförande av åtgärder för utvecklingssamarbete som bidrar till det allmänna målet att utveckla och befästa demokratin och rättsstaten samt till målet att respektera de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna, f) Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 806/2004 av den 21 april 2004 om främjande av jämställdhet mellan könen i utvecklingssamarbetet, g) rådets förordning (EG) nr 1659/98 av den 17 juli 1998 om decentraliserat samarbete, ändrad och utvidgad genom förordning (EG) nr 995/2002 och förordning (EG) nr 625/2004, h) rådets förordning (EG) nr 1658/98 av den 17 juli 1998 om samfinansiering med europeiska icke-statliga organisationer (NGO) på utvecklingens område av åtgärder på områden av intresse för utvecklingsländerna, i) rådets förordning (EG) nr 1292/96 av den 27 juni 1996 om principerna för och förvaltning av livsmedelsbistånd samt om särskilda stödåtgärder för livsmedelsförsörjningen, ändrad genom Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1726/2001 av den 23 juli 2001 om ändring av artikel 21 i rådets förordning (EG) nr 1292/96 om principerna för och förvaltning av livsmedelsbistånd samt om särskilda stödåtgärder för livsmedelsförsörjningen, j) rådets förordning (EG) nr 382/2001 av den 26 februari 2001 om genomförande av projekt för att främja samarbetet och handelsförbindelserna mellan Europeiska unionen och industriländerna i Nordamerika, Fjärran Östern och Australasien och om upphävande av förordning (EG) nr 1035/1999, k) Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1726/2000 av den 29 juni 2000 om utvecklingssamarbete med Sydafrika, l) rådets förordning (EEG) nr 443/92 av den 25 februari 1992 om finansiellt och tekniskt bistånd till och ekonomiskt samarbete med utvecklingsländerna i Asien och Latinamerika, m) rådets förordning (EG) nr 2258/96 av den 22 november 1996 om återanpassnings- och återuppbyggnadsprojekt till förmån för utvecklingsländer, n) Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 2130/2001 av den 29 oktober 2001 om åtgärder inom området för stöd till befolkningsgrupper som tvingats lämna sin hembygd i utvecklingsländerna i Asien och Latinamerika, o) rådets förordning (EG) nr 550/97 av den 24 mars 1997 om åtgärder mot hiv/aids i utvecklingsländerna och p) rådets förordning (EG) nr 1484/97 av den 22 juli 1997 om stöd till befolkningspolitik och befolkningsprogram i utvecklingsländer.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

AVDELNING I

MÅL OCH PRINCIPER

Artikel 1

Syfte och räckvidd

(1) Gemenskapen skall, i överensstämmelse med artiklarna 179 och 181a i fördraget, finansiera åtgärder som syftar till att understödja samarbete med de länder, territorier och regioner (nedan kallade ”partnerländer och partnerregioner”) som inte är medlemsstater i gemenskapen eller med gemenskapen associerade utomeuropeiska länder och territorier och inte kan komma i fråga för gemenskapsstöd inom ramen för instrumentet för stöd inför anslutningen (nedan kallat ”föranslutningsinstrumentet”) eller det europeiska grannskaps- och partnerskapsinstrumentet, samt internationella åtgärder i multilaterala sammanhang.

(2) Gemenskapens bistånd skall, i överensstämmelse med artiklarna 179 och 181a i fördraget, användas för att understödja bland annat utvecklingssamarbete, ekonomiskt samarbete, finansiellt samarbete, vetenskapligt och tekniskt samarbete och varje annat slag av samarbete med partnerländer och partnerregioner samt åtgärder på internationell nivå med syfte att utanför unionen befrämja målen för den inre politiken. Samarbete på dessa områden skall genomföras inom ramen för principerna och målen för Europeiska unionens yttre åtgärder.

(3) Åtgärder som finansieras med stöd av denna förordning får avse alla samarbetsområden som är av betydelse för att målen i artiklarna 177–181a i fördraget skall nås och gemenskapens internationella skyldigheter och åtaganden fullgöras. De får också avse områden som fastställs i avtal om partnerskap och samarbete eller andra bilaterala instrument med partnerländerna och partnerregionerna och områden som anges i förklaringar som antagits gemensamt med partnerländerna och partnerregionerna samt befrämjande på internationell nivå av målen för den inre politiken. Åtgärderna får särskilt omfatta följande:

(a) Social och mänsklig utveckling, inbegripet hälsa och befolkningsfrågor.

(b) Främjande av jämställdhet mellan kvinnor och män.

(c) Landsbygdsutveckling samt livsmedelsbistånd och livsmedelsförsörjning.

(d) Stadsutveckling.

(e) Miljöskydd.

(f) Hållbar förvaltning av naturresurser.

(g) Infrastruktur, särskilt inom transport, vatten, energi, miljö och telekommunikation, inbegripet förvaltningssystem och säkerhet och tillförlitlighet när det gäller infrastruktur och drift inom energi- och transportsektorerna samt energisparåtgärder.

(h) Privat sektor, produktionssektorer och ekonomisk infrastruktur.

(i) Handel och investeringar.

(j) Sysselsättning, social sammanhållning och socialt skydd.

(k) Respekt för de grundläggande sociala rättigheterna, inbegripet de grundläggande arbetsnormerna.

(l) Tullfrågor och skattefrågor.

(m) Makroekonomiska reformer och strukturreformer.

(n) Sektorreformer.

(o) Primärskoleutbildning, sekundärskoleutbildning och högre utbildning samt yrkesutbildning.

(p) Forskning, samarbete rörande och utveckling av vetenskaplig och teknisk kapacitet samt forskarrörlighet.

(q) Kultursamarbete samt akademiskt och kulturöverskridande utbyte.

(r) Ömsesidig förståelse mellan gemenskapen och partnerländerna och partnerregionerna.

(s) Utveckling av det civila samhället samt dialog med icke-statliga aktörer, särskilt föreningar, icke-statliga organisationer, medier och arbetsmarknadens parter.

(t) Institutionellt stöd med syfte särskilt att främja ett gott styre, stärka rättsstaten och kapaciteten inom offentlig förvaltning på central och lokal nivå, förbättra de offentliga tjänsternas effektivitet och verkningsgrad och tillnärma institutionella strukturer och regelramar.

(u) Dialog om politik och strategier.

(v) Främjande och försvar av de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna samt stöd till demokratiseringsprocesser, inbegripet genom valobservatörer och biträde i samband med val.

(w) Regionalt samarbete och regional integration, inbegripet samarbete mellan partner inom näringslivet.

(x) Gränsöverskridande samarbete.

(y) Rättsväsende, rättsligt samarbete, polissamarbete, samarbete på beskattningsområdet, finansiellt samarbete och tullsamarbete.

(z) Alla aspekter av asyl och migration (laglig och olaglig), inbegripet särskilt gränskontroll, återtagande och återvändande samt internationellt skydd.

(å) Stöd till flyktingar och till personer som tvingats lämna sin hembygd.

(ä) Konfliktförebyggande, konflikthantering och konfliktlösning.

(ö) Övergång från katastrofbistånd till återanpassning och långsiktig utveckling, återuppbyggnad och återanpassning efter nödsituationen.

(aa) Förebyggande av naturkatastrofer.

(bb) Varje annat område som är nödvändigt för förverkligande av målen i artiklarna 177–181a i fördraget.

Artikel 2

Allmänna principer

(1) Gemenskapen skall, för alla åtgärder som finansieras med stöd av denna förordning och alla samarbetsområden som omfattas av den, eftersträva samstämmighet såväl mellan de olika områdena av gemenskapens yttre åtgärder som med gemenskapens politik på övriga områden. Denna samstämmighet skall säkras när politiken läggs fast och i samband med strategisk planering, programplanering av insatser samt genomförande.

(2) I syfte att i ökad utsträckning samordna sina samarbetsstrategier och harmonisera tillvägagångssätt och arbetet med att programplanera insatser skall kommissionen och medlemsstaterna, för alla åtgärder som finansieras med stöd av denna förordning och alla samarbetsområden som omfattas av den, eftersträva ömsesidig samordning och komplementaritet mellan åtgärderna.

En sådan samordning förutsätter ett regelbundet och tätt informationsutbyte mellan medlemsstaterna och mellan medlemsstaterna och kommissionen om bedömningar av partnerländernas och partnerregionernas situation och om samarbetsstrategier, prioriterade insatssektorer, pågående och framtida samarbetsverksamhet samt utvärderingar.

I synnerhet skall en sådan samordning främjas på lokal nivå, i partnerländerna och partnerregionerna.

Resultaten av den regelbundna samordningen skall utnyttjas som ett viktigt underlag för medlemsstaternas och gemenskapens programplaneringsarbete.

(3) När det gäller att främja ett multilateralt tillvägagångssätt för att lösa internationella problem skall kommissionen, i kontakt med medlemsstaterna, ta de initiativ som krävs för att säkra samordning och samarbete med multilaterala eller regionala organisationer och organ, såsom de internationella finansiella instituten och Förenta nationernas kontor, fonder och program, samt med bilaterala givare utanför gemenskapen.

(4) Gemenskapen skall genom sitt samarbete främja och uppmuntra stöd till nationella utvecklingsstrategier och reformstrategier samt sektorspecifika strategier och program, och därvid utnyttja de i sammanhanget bäst lämpade instrumenten, särskilt budgetstöd.

(5) Unionen bygger på vissa grundläggande värderingar, nämligen respekt för den mänskliga värdigheten, frihet, demokrati, jämställdhet samt respekt för rättsstatsprincipen och de mänskliga rättigheterna, och söker genom dialog och samarbete att främja partnerländernas uppslutning kring dessa värden.

AVDELNING II

PROGRAMPLANERING OCH MEDELSTILLDELNING

Artikel 3

Allmän ram för programplanering och medelstilldelning

(1) Åtgärder skall finansieras via geografiska eller tematiska program eller inom ramen för deltagande i globala initiativ.

Ett geografiskt program skall omfatta samarbetsverksamhet på alla relevanta områden med partnerländer eller partnerregioner som valts ut på geografisk grundval.

Ett tematiskt program skall avse ett bestämt ämne eller område som berör flera partnerländer vilka valts ut på någon annan grundval än geografisk eller omfattar samarbetsverksamhet som riktar sig till olika regioner eller grupper av partnerländer, eller avse en internationell åtgärd utan särskild geografisk inriktning, särskilt när det är fråga om multilaterala eller globala initiativ för att utanför unionen befrämja målen för unionens inre politik.

Geografiska och tematiska program och deras geografiska räckvidd skall fastställas av kommissionen.

(2) För geografiska program skall kommissionen för varje partnerland och partnerregion fastställa strategidokument och fleråriga vägledande program i enlighet med artikel 4 och anta handlingsprogram i enlighet med artikel 7.

För tematiska program skall kommissionen fastställa tematiska strategidokument i enlighet med artikel 5 och anta handlingsprogram i enlighet med artikel 7.

Under exceptionella omständigheter får stödet från gemenskapen också ta form av särskilda åtgärder som inte ingår i strategidokumenten och de fleråriga vägledande programmen, i enlighet med artikel 8.

(3) För geografiska program skall kommissionen fastställa en flerårig vägledande medelstilldelning som får användas för att finansiera samarbetet med varje partnerland och partnerregion. Medelstilldelningen skall fastställas på grundval av kriterier som bygger på partnerlandets och partnerregionens behov och resultatutveckling, sedda mot bakgrund av gemenskapens samarbetspolitik och samarbetsstrategier, med förbehåll för exceptionella omständigheter och utan att det påverkar gemenskapens internationella förpliktelser. Kommissionen får anvisa ett särskilt anslag i medelstilldelningen för att stärka samarbetet mellan EU:s yttersta randområden och partnerländer och partnerregioner i deras grannskap.

Artikel 4

Strategidokument och flerårig programplanering av geografiska program

(1) Strategidokument för partnerländer och partnerregioner skall upprättas för en period på högst sju år och fungera som sammanhängande ram för samordningen mellan gemenskapen och partnerlandet eller partnerregionen. Det skall vara möjligt att utarbeta fleråriga vägledande program på grundval av dessa strategidokument.

Strategidokumenten skall ses över efter halva programtiden och vid behov bli föremål för särskilda översyner, varvid i förekommande fall samma principer och tillvägagångssätt som de som fastställts i avtalen om partnerskap och samarbete med partnerländerna och partnerregionerna skall tillämpas.

(2) För att säkra ett tillräckligt egenansvar för processen hos mottagarna och underlätta stöd till nationella utvecklingsstrategier, särskilt strategier för att minska fattigdomen, skall strategidokumenten så långt möjligt upprättas på grundval av en dialog med partnerländerna och partnerregionerna i vilken också det civila samhället i dessa länder och regioner deltar.

(3) Fleråriga vägledande program, som utarbetats på grundval av strategidokumenten, skall fastställas för varje partnerland och partnerregion. De skall i möjligaste mån överenskommas med partnerlandet eller partnerregionen.

De prioriterade områden som valts ut för gemenskapsfinansiering skall redovisas i de fleråriga vägledande programmen tillsammans med specifika mål, förväntade resultat och resultatindikatorer.

De fleråriga vägledande programmen skall också innehålla uppgifter om vägledande medelstilldelning, totalt och för varje prioriterat område, eventuellt i form av ett intervall.

De fleråriga vägledande programmen skall vid behov anpassas, varvid översynerna av strategidokumenten efter halva programtiden och de eventuella särskilda översynerna av dessa dokument skall beaktas.

Under exceptionella omständigheter får den fleråriga vägledande medelstilldelningen anpassas uppåt eller nedåt, särskilt om särskilda behov föreligger, till exempel i en efterkrissituation eller när resultaten blivit helt andra än förväntat.

(4) I krissituationer, efterkonfliktsituationer eller situationer som utgör ett hot mot demokratin, rättsstaten, de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna får det göras en särskild översyn av samarbetsstrategin för enskilda länder eller regioner enligt ett förfarande för särskilt brådskande fall. Översynen får utmynna i en strategi för det enskilda landet eller den enskilda regionen med syfte att främja övergången till långsiktig utveckling och långsiktigt samarbete. Det skall i denna strategi säkras att det råder samstämmighet mellan åtgärder som vidtas inom ramen för, å ena sidan, denna förordning, å andra sidan varje annat gemenskapsinstrument, särskilt stabilitetsinstrumentet, och det humanitära biståndet. När partnerländer eller grupper av partnerländer direkt berörs eller påverkas av en kris eller en efterkrissituation, skall det vid den fleråriga programplaneringen läggas särskild vikt vid förbättrad samordning mellan hjälpinsatser, återuppbyggnad och utveckling, i syfte att säkra övergången från nödsituation till utvecklingsfas, samt, i fråga om länder och regioner som ofta är utsatta för naturkatastrofer, vid katastrofberedskap och katastrofförebyggande åtgärder.

(5) Kommissionen och medlemsstaterna skall samråda i syfte att säkra att deras samarbetsinsatser kompletterar varandra. Andra givare och utvecklingsaktörer, däribland det civila samhället, skall där så är lämpligt knytas till verksamheten.

Artikel 5

Strategidokument och flerårig programplanering av tematiska program

(1) Tematiska strategidokument skall upprättas för en period på högst sju år. Gemenskapens strategi för det tema det gäller, dess prioriteringar, situationen internationellt sett och de viktigaste partnernas verksamhet skall redovisas i dessa dokument.

Kommissionen skall sörja för samstämmighet mellan de tematiska och de geografiska programmen och särskilt förvissa sig om att verksamhet som genomförs inom ramen för tematiska program ligger i linje med de strategidokument och fleråriga vägledande program som fastställts för partnerländerna och partnerregionerna.

De prioriterade områden som valts ut för gemenskapsfinansiering skall redovisas i de tematiska strategidokumenten tillsammans med specifika mål, förväntade resultat och resultatindikatorer.

De tematiska strategidokumenten skall också innehålla uppgifter om vägledande medelstilldelning, totalt och för varje prioriterat område, eventuellt i form av ett intervall.

De tematiska strategidokumenten skall ses över efter halva programtiden och vid behov bli föremål för särskilda översyner.

(2) Kommissionen och medlemsstaterna skall samråda i syfte att säkra att deras samarbetsinsatser kompletterar varandra. Andra givare och aktörer, däribland det civila samhället, skall där så är lämpligt knytas till verksamheten.

(3) Resurser och åtgärdsprioriteringar skall fastställas för deltagandet i globala initiativ.

Artikel 6

Antagande av fleråriga programplaneringsdokument

De strategidokument och fleråriga vägledande program som avses i artiklarna 4 och 5 och de översyner av dem som avses i artikel 4.1 och 4.3 och i artikel 5.1 skall antas av kommissionen i enlighet med det förvaltningsförfarande som avses i artikel 21.2.

AVDELNING III

GENOMFÖRANDE

Artikel 7

Antagande av handlingsprogram

(1) Kommissionen skall varje år anta handlingsprogram som upprättats på grundval av de strategidokument och fleråriga vägledande program som avses i artiklarna 4 och 5.

Kommissionen får undantagsvis, särskilt om något handlingsprogram ännu inte antagits, anta åtgärder som inte ingår i handlingsprogrammen, på grundval av de strategidokument och fleråriga vägledande program som avses i artiklarna 4 och 5 och enligt samma regler och villkor som de som gäller för handlingsprogrammen.

(2) Eftersträvade mål, åtgärdsområden, förväntade resultat, förvaltningsmetod samt beräknat totalt finansieringsbelopp skall anges i handlingsprogrammen. Handlingsprogrammen skall också innehålla en beskrivning av de insatser som skall finansieras samt uppgifter om finansieringsbelopp för dem och en vägledande tidsplan för deras genomförande.

(3) Kommissionen skall för kännedom översända handlingsprogrammen till medlemsstaterna inom en månad från dagen för sitt beslut.

Artikel 8

Antagande av särskilda åtgärder som inte ingår i strategidokument och fleråriga vägledande program

(1) Vid oförutsedda behov eller händelser får kommissionen anta åtgärder som inte ingår i strategidokumenten och de fleråriga vägledande programmen (nedan kallade ”särskilda åtgärder”).

De särskilda åtgärderna får också avse finansiering av insatser som syftar till att underlätta övergången från katastrofbistånd till insatser för långsiktig utveckling, inbegripet insatser som syftar till att befolkningen skall ha bättre beredskap inför återkommande kriser.

(2) Om beloppet för de särskilda åtgärderna överstiger 15 miljoner euro skall de antas av kommissionen i enlighet med det rådgivande förfarande som avses i artikel 21.3.

(3) Eftersträvade mål, åtgärdsområden, förväntade resultat, förvaltningsmetod samt beräknat totalt finansieringsbelopp skall anges i besluten om särskilda åtgärder. Besluten skall också innehålla en beskrivning av de insatser som skall finansieras samt uppgifter om finansieringsbelopp för dem och en vägledande tidsplan för deras genomförande.

(4) Kommissionen skall för kännedom översända besluten om särskilda åtgärder till medlemsstaterna inom en månad från dagen för sitt beslut.

(5) Ändringar av de särskilda åtgärderna, t.ex. tekniska anpassningar, förlängning av genomförandeperioden, omfördelning av anslag inom ramen för den preliminära budgeten, ökning av budgeten med ett belopp som understiger 20 % av den ursprungliga budgeten eller minskning av budgeten, får göras utan att det förfarande som avses i artikel 21.3 behöver tillgripas, förutsatt att ändringen inte påverkar de ursprungliga mål som fastställdes i kommissionens beslut.

Artikel 9

Aktörer som kan komma i fråga för stöd

(1) I samband med genomförandet av de handlingsprogram som avses i artikel 7 eller de särskilda åtgärder som avses i artikel 8 får särskilt följande aktörer komma i fråga för finansiering med stöd av denna förordning:

(a) Partnerländer och partnerregioner och deras institutioner.

(b) Regioner, departement, provinser och kommuner och andra enheter på lokal nivå i partnerländerna.

(c) Gemensamma organ som inrättats av partnerländerna eller partnerregionerna och gemenskapen.

(d) Internationella organisationer, inbegripet regionala organisationer, samt organ, kontor och uppdrag inom ramen för FN-systemet, internationella finansiella institut och utvecklingsbanker, i den mån de bidrar till uppnåendet av denna förordnings mål.

(e) Europeiska unionens institutioner och organ, dock endast när det gäller genomförande av de kringåtgärder av understödjande karaktär som avses i artikel 11.

(f) Europeiska unionens byråer.

(g) Följande enheter eller organ i medlemsstaterna, partnerländerna och partnerregionerna eller varje annat tredjeland, i enlighet med reglerna om tillträde till gemenskapens bistånd till tredjeländer i artikel 16, i den mån de bidrar till uppnåendet av denna förordnings mål:

i. Offentliga och halvoffentliga organ, lokala myndigheter och organ samt grupper av sådana myndigheter eller organ.

ii. Bolag, företag och andra privata ekonomiska organisationer eller aktörer.

iii. Finansiella institut som tillhandahåller, främjar och finansierar privata investeringar i partnerländerna och partnerregionerna.

iv. Icke-statliga aktörer enligt uppräkningen i punkt 2.

v. Fysiska personer.

(2) I synnerhet följande icke-statliga aktörer kan få finansiellt stöd inom ramen för denna förordning: icke-statliga organisationer, organisationer som företräder ursprungsbefolkningar, lokala yrkessammanslutningar och initiativgrupper, kooperativ, fackföreningar, näringslivsorganisationer och sociala intresseorganisationer, lokala organisationer (även nätverk) som är verksamma inom regionalt samarbete och regional integration, konsumentorganisationer, kvinnoorganisationer och ungdomsorganisationer, utbildningsorgan, kulturorganisationer, organisationer inom forskning och vetenskap, universitet, kyrkor och religiösa sammanslutningar eller samfund, medier samt icke-statliga sammanslutningar och oberoende stiftelser som kan bidra till utveckling eller till den externa dimensionen av gemenskapens inre politik.

Artikel 10

Finansieringsformer

Finansiering inom ramen för genomförandet av handlingsprogram eller särskilda åtgärder får bl.a. ta följande former:

a) Finansiering av projekt och program.

b) Sektorspecifikt eller generellt budgetstöd, om partnerlandets förvaltning av de offentliga utgifterna är tillräckligt öppen, tillförlitlig och effektiv och om det har införts väl definierade sektorstrategier eller makroekonomiska strategier som upprättats av partnerlandet och godkänts av de främsta givarna, inbegripet i tillämpliga fall de internationella finansiella instituten.

c) Sektorstöd.

d) I undantagsfall sektorspecifika eller generella program för importstöd vilka kan ta formen av a) sektorspecifika importprogram där stödet utgår i form av direkt upphandling, b) sektorspecifika importprogram där stödet utgår i form av utländsk valuta som ställs till förfogande för finansiering av import inom bestämda sektorer eller c) generella importprogram där stödet utgår i form av utländsk valuta som ställs till förfogande för finansiering av import allmänt, varvid det kan röra sig om en rad olika produkter.

e) Medel som på grundval av ett kommissionsprogram ställs till Europeiska investeringsbankens eller andra finansförmedlares förfogande och får användas för att bevilja lån (särskilt för investeringar och utveckling av den privata sektorn) eller riskkapital (särskilt i form av förlagslån eller villkorslån), för andra förvärv av tillfälliga minoritetsandelar i ett företags kapital eller för bidrag till garantifonder, på villkoren i artikel 18.

f) Räntesubventioner, särskilt för lån på miljöområdet.

g) Skuldlättnadsprogram.

h) Bidrag för att finansiera åtgärder som föreslås av de enheter och organ som avses i artikel 9.1 b, c, d, f och g.i – g.v.

i) Bidrag för att finansiera driftskostnader för de enheter och organ som avses i artikel 9.1 b, c, d, f, g.i, g.iii och g.iv.

j) Finansiering av program för partnersamverkan mellan å ena sidan medlemsstaternas, å andra sidan partnerländernas och partnerregionernas offentliga institutioner, nationella offentligrättsliga organ samt privaträttsliga organ som anförtrotts offentliga förvaltningsuppgifter.

k) Bidrag till internationella fonder, särskilt sådana som förvaltas av internationella eller regionala organisationer.

l) Bidrag till nationella fonder som inrättats av partnerländerna och partnerregionerna i syfte att främja gemensam samfinansiering genom flera givare och bidrag till fonder som inrättats av en eller flera andra givare för gemensamt genomförande av åtgärder.

m) Kapitaltillskott till internationella finansiella institut och regionala utvecklingsbanker.

n) Stöd i form av mänskliga och materiella resurser som krävs för att partnerländerna och partnerregionerna skall kunna administrera och på ett effektivt sätt övervaka projekt eller program.

Artikel 11

Kringåtgärder av understödjande karaktär

(1) Finansieringen från gemenskapen får täcka utgifter för berednings-, uppföljnings-, kontroll-, revisions- och utvärderingsåtgärder som är direkt nödvändiga för att genomföra denna förordning och förverkliga dess mål, särskilt undersökningar, möten, informationsåtgärder, upplysningskampanjer, utbildningsåtgärder och publiceringsåtgärder, utgifter med anknytning till datornät som används för informationsutbyte samt varje annan utgift för administrativt eller tekniskt biträde som kommissionen kan behöva ta i anspråk för programmens förvaltning. Den skall också täcka utgifter vid kommissionens delegationer för administrativt biträde som krävs för att förvalta åtgärder som finansieras inom ramen för denna förordning.

(2) De nämnda åtgärderna av understödjande karaktär behöver inte nödvändigtvis omfattas av flerårig programplanering och får alltså finansieras även om de inte ingår i strategidokumenten och de fleråriga vägledande programmen. De får också finansieras inom ramen för de fleråriga vägledande programmen.

Åtgärder av understödjande karaktär som inte omfattas av fleråriga vägledande program skall antas av kommissionen i enlighet med artikel 8.

Artikel 12

Samfinansiering

(1) De åtgärder som finansieras får omfattas av samfinansieras, särskilt med följande parter:

(a) Medlemsstaterna och deras offentliga och halvoffentliga organ.

(b) Biståndsgivande tredjeländer, särskilt med deras offentliga och halvoffentliga organ.

(c) Internationella organisationer, även regionala, och särskilt med internationella eller regionala finansiella institut.

(d) Bolag, företag och andra privata ekonomiska organisationer eller aktörer samt andra icke-statliga aktörer.

(e) Stödmottagande partnerländer och partnerregioner.

(2) Vid parallell samfinansiering skall projektet eller programmet delas upp i flera tydligt identifierbara delprojekt som vart och ett finansieras av de olika parter som svarar för parallellfinansieringen, så att det alltid klart framgår för vilket ändamål medlen använts.

Vid gemensam samfinansiering skall den totala kostnaden för projektet eller programmet fördelas mellan de parter som svarar för samfinansieringen och medlen läggas samman så att finansieringskällan för en bestämd verksamhet inom ramen för projektet eller programmet inte kan identifieras.

(3) Vid gemensam samfinansiering får kommissionen ta emot och för de enheters räkning som avses i punkt 1 a, b och c förvalta medel som är avsedda för genomförande av gemensamma åtgärder. Sådana medel skall behandlas som inkomster som avsatts för särskilda ändamål, i enlighet med artikel 18 i budgetförordningen.

Artikel 13

Förvaltningsformer

(1) Åtgärder som finansieras med stöd av denna förordning skall genomföras i enlighet med rådets förordning (EG) nr 1605/2002 med budgetförordning för Europeiska gemenskapernas allmänna budget.

(2) Kommissionen får vid samfinansiering och i andra vederbörligen motiverade fall besluta att överlåta uppgifter som omfattar myndighetsutövning, särskilt uppgifter som avser budgetgenomförande, till de organ som avses i artikel 54.2 c i förordning (EG) nr 1605/2002.

(3) Vid decentraliserad förvaltning får kommissionen besluta att använda sig av det stödmottagande partnerlandets eller den stödmottagande partnerregionens förfaranden för upphandling eller förfaranden för beviljande av bidrag, förutsatt att

- det mottagande partnerlandets eller den mottagande partnerregionens förfaranden följer principerna om insyn och öppenhet, proportionalitet, likabehandling och icke-diskriminering samt utesluter varje intressekonflikt,

- det mottagande partnerlandet eller den mottagande partnerregionen förbinder sig att regelbundet kontrollera att de åtgärder som finansieras genom gemenskapsbudgeten har genomförts korrekt, vidta lämpliga åtgärder för att förebygga oegentligheter och bedrägeri och i förekommande fall vidta rättsliga åtgärder för att kräva tillbaka belopp som betalats ut på felaktiga grunder.

Artikel 14

Budgetmässiga åtaganden

(1) Budgetmässiga åtaganden skall göras på grundval av beslut som fattats av kommissionen i enlighet med artiklarna 7.1, 8.1 och 11.2.

(2) Finansiering från gemenskapen får juridiskt sett ske inom ramen för följande:

- Finansieringsöverenskommelser.

- Överenskommelser om bidrag.

- Upphandlingskontrakt.

- Arbetskontrakt.

Artikel 15

Skydd av gemenskapens ekonomiska intressen

(1) Varje överenskommelse som ingås med stöd av denna förordning skall innehålla bestämmelser om skydd av Europeiska gemenskapens ekonomiska intressen, särskilt med avseende på bedrägeri, korruption och andra oegentligheter, i enlighet med rådets förordning (EG, Euratom) nr 2988/95, rådets förordning (Euratom, EG) nr 2185/96 och Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1073/1999.

(2) Det skall i en sådan överenskommelse uttryckligen anges att kommissionen och revisionsrätten skall ha rätt att utföra granskningar av handlingar eller på platsen hos varje kontraktspart eller underentreprenör som mottagit gemenskapsmedel. Det skall i överenskommelsen också uttryckligen anges att kommissionen skall ha rätt att genomföra kontroller och inspektioner på platsen i enlighet med förordning (Euratom, EG) nr 2185/96.

(3) I varje kontrakt som sluts som ett led i genomförandet av stödet skall kommissionens och revisionsrättens möjligheter att utöva den rättighet som nämns i punkt 2 garanteras under och efter kontraktets genomförande.

Artikel 16

Deltagande i förfaranden för offentlig upphandling och förfaranden för beviljande av bidrag samt ursprungsregler

(1) Inom ramen för genomförandet av de handlingsprogram som avses i artikel 7 och de särskilda åtgärder som avses i artikel 8 skall deltagande i förfaranden för offentlig upphandling och förfaranden för beviljande av bidrag stå öppet för följande aktörer:

- När det gäller tematiska program enligt artikel 3.1, för varje fysisk eller juridisk person från ett land som av Organisationen för ekonomiskt samarbete och utveckling (OECD) betecknas som ett utvecklingsland eller ett land med övergångsekonomi samt varje fysisk eller juridisk person från något annat tredjeland som kan komma i fråga för stöd inom ramen för det tematiska programmet.

- När det gäller geografiska program enligt artikel 3.1, för varje fysisk eller juridisk person från ett land som av Organisationen för ekonomiskt samarbete och utveckling (OECD) betecknas som ett utvecklingsland eller ett land med övergångsekonomi och som kan komma i fråga för stöd inom ramen för det geografiska programmet.

- I alla andra fall för varje fysisk eller juridisk person från en medlemsstat i gemenskapen, en medlemsstat i Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, en stat som kan komma i fråga för gemenskapsstöd inom ramen för föranslutningsinstrumentet eller, med förbehåll för ömsesidighet enligt punkt 2, något annat tredjeland.

(2) Om ett tredjeland förbinder sig att tillåta att fysiska eller juridiska personer från medlemsstaterna deltar i förfaranden för offentlig upphandling eller förfaranden för beviljande av bidrag vilka genomförs inom ramen för dess samarbetsprogram, får kommissionen besluta att tillåta att fysiska eller juridiska personer från detta tredjeland deltar i förfarandena för offentlig upphandling och förfarandena för beviljande av bidrag.

Kommissionen skall fatta sitt beslut om tillträde till kontrakt eller bidrag efter att ha inhämtat yttrande från den kommitté som inrättas genom artikel 21, vilken skall avge sitt yttrande på grundval av en rapport med en bedömning av skälen till, villkoren för och följderna av det föreslagna tillträdet och i enlighet med det förvaltningsförfarande som avses i artikel 21.2.

Beslutet om tillträde får omfatta gemenskapsbiståndet i dess helhet eller ett eller flera tematiska eller geografiska program och ett eller flera partnerländer eller partnerregioner och får eventuellt begränsas till vissa samarbetsområden. Beslutet skall avse en minimiperiod på ett år.

(3) Om åtgärder som finansieras med stöd av denna förordning genomförs centralt i indirekt form av offentligrättsliga organ i medlemsstaterna eller av privaträttsliga organ i medlemsstaterna som anförtrotts offentliga förvaltningsuppgifter, eller decentraliserat under det mottagande partnerlandets eller den mottagande partnerregionens ansvar, eller om genomförandet delegerats till internationella eller regionala organisationer, särskilt internationella finansiella institut, skall deltagande i förfaranden för offentlig upphandling eller förfaranden för beviljande av bidrag som genomförs av den förvaltande enheten stå öppet för fysiska och juridiska personer från de länder som enligt principerna i punkterna 1 och 2 har tillträde till gemenskapskontrakt och gemenskapsbidrag samt för fysiska och juridiska personer från varje annat land som enligt den förvaltande enhetens egna regler och förfaranden har rätt att delta.

(4) Principerna i punkterna 1–3 skall följas när det gäller ursprung för varor och utrustning som köps in inom ramen för ett kontrakt vilket slutits för genomförande av åtgärder som vidtas med stöd av denna förordning.

(5) Under exceptionella omständigheter, särskilt i ytterst brådskande fall, när tjänsterna, varorna eller utrustningen inte är tillgängliga i de länder som har tillträde till gemenskapskontrakt eller om reglerna för deltagande i upphandlingen gör det omöjligt eller ytterst svårt att genomföra projektet eller programmet, får kommissionen besluta att

- bredda upphandlingen så att den står öppen också för fysiska eller juridiska personer från ett land som inte hör till de länder som enligt punkt 1 har rätt att delta,

- tillåta inköp av varor och utrustning med ursprung i ett land som inte hör till de länder som enligt punkt 1 har rätt att delta.

Artikel 17

Förhandsfinansiering

Ränta på belopp som ställs till en mottagares förfogande vid förhandsfinansiering skall räknas av från slutbetalningen.

Artikel 18

Medel som ställs till Europeiska investeringsbankenseller andra finansförmedlares förfogande

(1) De medel som avses i artikel 10 första stycket d skall förvaltas av finansförmedlare, Europeiska investeringsbanken eller varje annan bank eller organisation med den förmåga som krävs för att förvalta medlen.

(2) Kommissionen skall från fall till fall anta genomförandebestämmelser för punkt 1 med avseende på riskdelning, ersättning till den för genomförandet ansvariga förmedlaren, medelsutnyttjande, uppbörd av avkastning på medlen samt villkor för verksamhetens avslutande.

Artikel 19

Utvärdering

(1) I syfte att kontrollera om målen har nåtts och utarbeta rekommendationer om hur verksamheten kan förbättras i framtiden skall kommissionen regelbundet utvärdera resultaten av geografiska eller tematiska strategier och program, resultaten av sektorstrategier samt effektiviteten i programplaneringen.

(2) Kommissionen skall för kännedom överlämna utvärderingsrapporterna till den kommitté som inrättas genom artikel 21.

AVDELNING IV

SLUTBESTÄMMELSER

Artikel 20

Årsrapport

(1) Kommissionen skall granska framstegen i genomförandet av de åtgärder som vidtas med stöd av denna förordning och varje år till Europaparlamentet och rådet överlämna en rapport om genomförandet av stödet. Rapporten skall också överlämnas till Europeiska ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén.

(2) Rapporten skall innehålla uppgifter för det föregående året om finansierade åtgärder och resultatet av uppföljnings- och utvärderingsåtgärder samt uppgifter om budgetgenomförandet med avseende på åtaganden och betalningar fördelade på partnerländer eller partnerregioner och samarbetsområden.

Artikel 21

Kommitté

(1) Kommissionen skall biträdas av en kommitté.

(2) När hänvisning sker till denna punkt skall artiklarna 4 och 7 i beslut 1999/468/EG tillämpas, med beaktande av artikel 8 i det beslutet. Den tid som avses i artikel 4.3 i beslutet skall vara 30 dagar.

(3) När hänvisning sker till denna punkt skall artiklarna 3 och 7 i beslut 1999/468/EG tillämpas, med beaktande av artikel 8 i det beslutet.

(4) Kommittén skall själv anta sin arbetsordning. Arbetsordningen skall innehålla regler som gör det möjligt för kommissionen att anta de särskilda åtgärder som avses i artikel 8.2 enligt ett brådskande förfarande.

(5) En företrädare för Europeiska investeringsbanken skall biträda kommittén i dess arbete.

Artikel 22

Deltagande av ett tredjeland som inte hör till de länder som kommer i fråga för stöd

(1) När kommissionen antar de handlingsprogram som avses i artikel 7 eller särskilda åtgärder som avses i artikel 8, får den för att säkra samstämmighet och effektivitet i gemenskapsstödet besluta att länder, territorier eller regioner som kan komma i fråga för gemenskapsstöd inom ramen för föranslutningsinstrumentet eller det europeiska grannskaps- och partnerskapsinstrumentet samt utomeuropeiska länder och territorier som är associerade med gemenskapen får omfattas av åtgärder som vidtas med stöd av denna förordning, om det geografiska eller tematiska projekt eller program som genomförs är av global, övergripande, regional eller gränsöverskridande karaktär. Denna finansieringsmöjlighet får skrivas in i de strategidokument och fleråriga vägledande program som avses i artiklarna 4 och 5. Bestämmelserna om vilka aktörer som kan komma i fråga för stöd i artikel 9, om deltagande i förfaranden för offentlig upphandling och förfaranden för beviljande av bidrag i artikel 16 och om ursprungsregler i samma artikel 16 skall anpassas så att det blir möjligt för de berörda länderna, territorierna och regionerna att faktiskt delta.

(2) Kommissionen får bevilja finansiellt stöd inom ramen för denna förordning till förmån för globala initiativ som gäller hållbar utveckling eller syftar till att stödja globala allmänna nyttigheter inom ramen för multilaterala mekanismer. I sådana fall skall alla länder som mottar stöd inom ramen för det globala initiativet ha tillträde till det finansiella stödet.

Artikel 23

Tillfälligt upphävande av stöd

Utan att det påverkar tillämpningen av de bestämmelser om tillfälligt upphävande av stödet som fastställts i avtal om partnerskap och samarbete med partnerländerna eller partnerregionerna får rådet, om ett partnerland inte följer de principer som anges i avdelning I, med kvalificerad majoritet på förslag av kommissionen vidta alla lämpliga åtgärder beträffande varje stöd som partnerlandet beviljats inom ramen för denna förordning.

Artikel 24

Finansiella bestämmelser

(1) Det finansiella referensbeloppet för denna förordnings genomförande skall för perioden 2007–2013 vara 44 229 miljoner euro, varav 23 572 miljoner euro för finansiering av det geografiska samarbetet med staterna i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet, med undantag av Sydafrika och Östtimor.

(2) De årliga bemyndigandena skall fastställas av budgetmyndigheten inom de gränser som anges i budgetplanen.

Artikel 25

Översyn av förordningen

Kommissionen skall före den 31 december 2011 till Europaparlamentet och rådet överlämna förslag beträffande förordningens framtid och, om det behövs, förslag till de eventuella ändringar av den som bör göras.

Artikel 26

(1) Följande förordningar skall upphöra att gälla från och med den 1 januari 2007:

- a) Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1568/2003 av den 15 juli 2003 om stöd för att bekämpa fattigdomsrelaterade sjukdomar (hiv/aids, tuberkulos och malaria) i utvecklingsländer.

- b) Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1567/2003 av den 15 juli 2003 om stöd för strategier och åtgärder avseende reproduktiv och sexuell hälsa och därtill hörande rättigheter i utvecklingsländerna.

- c) Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 2493/2000 av den 7 november 2000 om åtgärder för att främja en fullständig integrering av miljöaspekterna i utvecklingsländernas utvecklingsprocess.

- d) Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 2494/2000 av den 7 november 2000 om åtgärder för att främja bevarande och hållbar förvaltning av tropiska skogar och andra skogar i utvecklingsländerna.

- e) Rådets förordning (EG) nr 975/1999 av den 29 april 1999 om att fastställa krav för genomförande av åtgärder för utvecklingssamarbete som bidrar till det allmänna målet att utveckla och befästa demokratin och rättsstaten samt till målet att respektera de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna.

- f) Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 806/2004 av den 21 april 2004 om främjande av jämställdhet mellan könen i utvecklingssamarbetet.

- g) Rådets förordning (EG) nr 1659/98 av den 17 juli 1998 om decentraliserat samarbete, ändrad och utvidgad genom förordning (EG) nr 995/2002 och förordning (EG) nr 625/2004.

- h) Rådets förordning (EG) nr 1658/98 av den 17 juli 1998 om samfinansiering med europeiska icke-statliga organisationer (NGO) på utvecklingens område av åtgärder på områden av intresse för utvecklingsländerna.

- i) Rådets förordning (EG) nr 1292/96 av den 27 juni 1996 om principerna för och förvaltning av livsmedelsbistånd samt om särskilda stödåtgärder för livsmedelsförsörjningen, ändrad genom Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1726/2001 av den 23 juli 2001 om ändring av artikel 21 i rådets förordning (EG) nr 1292/96 om principerna för och förvaltning av livsmedelsbistånd samt om särskilda stödåtgärder för livsmedelsförsörjningen.

- j) Rådets förordning (EG) nr 382/2001 av den 26 februari 2001 om genomförande av projekt för att främja samarbetet och handelsförbindelserna mellan Europeiska unionen och industriländerna i Nordamerika, Fjärran Östern och Australasien och om upphävande av förordning (EG) nr 1035/1999.

- k) Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1726/2000 av den 29 juni 2000 om utvecklingssamarbete med Sydafrika.

- l) Rådets förordning (EEG) nr 443/92 av den 25 februari 1992 om finansiellt och tekniskt bistånd till och ekonomiskt samarbete med utvecklingsländerna i Asien och Latinamerika.

- m) Rådets förordning (EG) nr 2258/96 av den 22 november 1996 om återanpassnings- och återuppbyggnadsprojekt till förmån för utvecklingsländer.

- n) Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 2130/2001 av den 29 oktober 2001 om åtgärder inom området för stöd till befolkningsgrupper som tvingats lämna sin hembygd i utvecklingsländerna i Asien och Latinamerika.

- o) Rådets förordning (EG) nr 550/97 av den 24 mars 1997 om åtgärder mot hiv/aids i utvecklingsländerna.

- p) Rådets förordning (EG) nr 1484/97 av den 22 juli 1997 om stöd till befolkningspolitik och befolkningsprogram i utvecklingsländer.

(2) Dessa förordningar skall fortsätta att tillämpas på rättsakter och åtaganden som avser genomförande av budgetåren före 2007.

Artikel 27

Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning . Den skall tillämpas från och med den 1 januari 2007.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den

På Europaparlamentets vägnar På rådets vägnar

Ordförande Ordförande

[…] […]

FICHE FINANCIÈRE LÉGISLATIVE

+++++ TABLE +++++

1. LIGNE(S) BUDGÉTAIRE(S) + INTITULÉ(S)

Activités actuellement couvertes par les Fonds européens de développement[26]

Et sous réserve de certaines activités relevant de l’instrument de stabilité :

Dépenses administratives [27]

07 01 04 06 - Participation aux activités internationales en matière d'environnement — Dépenses pour la gestion administrative

06 01 04 09 - Intelligent energy - Expenditure on administrative management (in part)

07 01 04 05 - LIFE (European Financial Instrument for the Environment — 2000 to 2006) — Operations outside Community territory — Expenditure on administrative management (in part)

19 01 04 01 - Coopération avec les pays tiers industrialisés - Dépenses pour la gestion administrative

19 49 04 01 — Coopération avec les pays tiers industrialisés — Dépenses pour la gestion administrative

19 01 04 04 - Coopération financière et technique avec les pays en développement d´Asie - Dépenses de gestion administrative

19 49 04 04 - Coopération financière et technique avec les pays en développement d´Asie - Dépenses de gestion administrative

19 01 04 05 - Coopération financière et technique avec les pays en développement d´Amérique latine - Dépenses de gestion administrative

19 49 04 05 - Coopération financière et technique avec les pays en développement d´Amérique latine - Dépenses de gestion administrative

19 01 04 07 - Assistance aux Etats partenaires d´Europe orientale et d´Asie centrale - Dépenses de gestion administrative ( en partie )

19 49 04 06 - Assistance aux Etats partenaires d´Europe orientale et d´Asie centrale - Dépenses de gestion administrative ( en partie )

19 01 04 11 - Développement et consolidation de la démocratie et de l´État de droit - Respect des droits de l´homme et des libertés fondamentales - Dépenses de gestion administrative ( en partie )

19 49 04 10 - Développement et consolidation de la démocratie et de l´État de droit - Respect des droits de l´homme et des libertés fondamentales - Dépenses de gestion administrative ( en partie )

19 01 04 12 - Promotion de l´investissement communautaire dans les pays en développement d´Amérique latine, d´Asie, de la Méditerranée et en Afrique du Sud, dans le cadre des accords de coopération économique et commerciale - Dépenses de gestion administrative ( en partie )

19 49 04 11 - Promotion de l´investissement communautaire dans les pays en développement d´Amérique latine, d´Asie, de la Méditerranée et en Afrique du Sud, dans le cadre des accords de coopération économique et commerciale - Dépenses de gestion administrative ( en partie )

21 01 04 01 - Autres aides en produits, actions d´appui et transport, distribution, mesures d´accompagnement et de contrôle de la mise en oeuvre - Dépenses de gestion administrative

21 49 04 01 - Autres aides en produits, actions d´appui et transport, distribution, mesures d´accompagnement et de contrôle de la mise en oeuvre - Dépenses de gestion administrative

21 01 04 02 - Autres actions de coopération et stratégies sectorielles - Dépenses de gestion administrative

21 49 04 02 - Autres actions de coopération et stratégies sectorielles - Dépenses de gestion administrative

21 01 04 05 - Programme européen pour la reconstruction et le développement (PERD) - Dépenses de gestion administrative

21 49 04 05 - Programme européen pour la reconstruction et le développement (PERD) - Dépenses de gestion administrative

Relations multilatérales [28]

19 02 03 - Coopération avec les pays tiers sur les migrations ( en partie )

19 02 07 - Promotion de l´investissement communautaire dans les pays en développement d´Amérique latine, d´Asie, de la Méditerranée et en Afrique du Sud, dans le cadre des accords de coopération économique et commerciale ( en partie )

19 02 11 - Programme de coopération Nord-Sud dans la lutte contre les drogues et la toxicomanie ( en partie )

Droits de l’Homme[29]

19 04 02 - Aide aux victimes de violations de droits de l'homme ( en partie )

19 04 03 - Développement et consolidation de la démocratie et de l´État de droit - Respect des droits de l´homme et des libertés fondamentales ( en partie )

19 04 04 - Soutien aux activités des tribunaux pénaux internationaux et à la mise en place de la Cour pénale international ( en partie )

Pays industrialisés

19 05 02 - Coopération avec les pays tiers industrialisés

Europe de l’Est, Caucase et Républiques d’Asie Centrale[30]

19 06 01 - Assistance aux Etats partenaires d´Europe orientale et d´Asie centrale ( en partie )

19 06 02 - Coopération transfrontalière dans le domaine structurel ( en partie )

19 06 04 - Action de réhabilitation et de reconstruction en faveur des États partenaires d´Europe orientale et d´Asie centrale ( en partie )

Moyen-Orient et Méditerranée du Sud[31]

19 08 05 - Actions de réhabilitation et de reconstruction en faveur des pays méditerranéens et du Proche- et du Moyen Orient ( en partie )

19 08 06 - Autres interventions au bénéfice des pays en développement du Proche- et du Moyen-Orient ( en partie )

19 08 07 - Aide à la réhabilitation et reconstruction de l'Iraq

Amérique Latine

19 09 01 - Coopération financière et technique avec les pays en développement d´Amérique latine

19 09 02 - Coopération politique, économique et culturelle avec les pays en développement d'Amérique latine

19 09 03 - Aide aux populations déracinées dans les pays d´Amérique latine

19 09 04 - Actions de réhabilitation et de reconstruction en faveur des pays en développement d´Amérique latine

Asie

19 10 01- Coopération financière et technique avec les pays en développement d´Asie

19 10 02 - Coopération politique, économique et culturelle avec les pays en développement d'Asie

19 10 03 - Aide aux populations déracinées dans les pays d´Asie

19 10 04 - Actions de réhabilitation et de reconstruction en faveur des pays en développement d´Asie

19 10 06 - Aide à la réhabilitation et reconstruction de l'Afghanistan

Stratégies sectorielles

07 02 01 Participation aux activités internationales en matière d'environnement

06 04 02 Intelligent energy — Europe programme (2003 to 2006): external strand — Coopener (in part)

07 02 02- LIFE (European Financial Instrument for the Environment — 2000 to 2006 — Operations outside Community territory (in part)

21 02 01 - Produits à mobiliser au titre de la convention relative à l´aide alimentaire

21 02 02 - Autres aides en produits, actions d´appui et transport, distribution, mesures d´accompagnement et de contrôle de la mise en oeuvre

21 02 03 - Participation communautaire à des actions en faveur de pays en développement exécutées par des organisations non gouvernementales

21 02 05 - Environnement dans les pays en développement

21 02 06 - Intégration des questions de genre dans la coopération au développement

21 02 07 02 - Lutte contre les maladies dues à la pauvreté (VIH/sida, paludisme et tuberculose) dans les pays en développement

21 02 07 03 - Aide aux populations et soins de santé en matière de procréation

21 02 07 04 - Lutte contre les maladies dues à la pauvreté, autres que le VIH/sida, le paludisme et la tuberculose, dans les pays en développement

21 02 08 - Aide à l'éducation fondamentale dans les pays en développement

21 02 12 - Intégration des droits de l'enfant dans la coopération au développement

21 02 13 - Coopération décentralisée

21 02 14 - Constitution de capacités dans le domaine des technologies de l'information et des communications et dans le domaine de l'énergie durable

21 02 17 - Coopération culturelle avec les pays en développement

Etats ACP

21 03 01 — Aide programmable – États ACP

21 03 02 — Ajustement structurel, y compris les pays pauvres lourdement endettés (PPLE) — États ACP

21 03 03 — Stabex — États ACP

21 03 04 — Sysmin — États ACP

21 03 05 — Capitaux à risque — États ACP

21 03 06 — Bonifications d'intérêts — États ACP

21 03 07 — Aides d'urgence — États ACP

21 03 08 — Aides aux réfugiés — États ACP

21 03 09 — Aide programmable — Pays et territoires d'outre-mer (PTOM

21 03 10 — Ajustement structurel, y compris les pays pauvres lourdement endettés (PPLE) — PTOM

21 03 11 — Stabex — PTOM

21 03 12 — Sysmin — PTOM

21 03 13 — Capitaux à risque — PTOM

21 03 14 — Bonifications d'intérêts — PTOM

21 03 15 — Aides d'urgence — PTOM

21 03 16 — Aides aux réfugiés — PTOM

21 03 17 - Programme européen pour la reconstruction et le développement (PERD)

21 03 19 - Assistance aux producteurs traditionnels de rhum ACP dans les domaines du développement et de la diversification des marchés

21 03 20 - Action de réhabilitation et de reconstruction en faveur des pays en voie de développement, notamment les Etats ACP

2. DONNÉES CHIFFRÉES GLOBALES

2.1 Enveloppe totale de l’action (partie B): 44 229 millions d'euros en CE

2.2 Période d’application: 2007-2013

2.3 Estimation globale pluriannuelle des dépenses: (prix courant)

a) Échéancier crédits d'engagement/crédits de paiement (intervention financière) (cf. point 6.1.1)

Millions d'euros ( à la 3 e décimale)

+++++ TABLE +++++

b1) Assistance technique et administrative : personnel (cf. point 6.1.2)

+++++ TABLE +++++

b2) Assistance technique et administrative : dépenses d’appui (DDA) (cf. point 6.1.2)

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

* “années suivantes” ne s’appliquent qu’aux paiements

c) Incidence financière globale des ressources humaines et autres dépenses de fonctionnement (cf. points 7.2 et 7.3)

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

2.4 Compatibilité avec la programmation financière et les perspectives financières

Proposition compatible avec la programmation financière prévue pour la période 2007-2013.

2.5 Incidence financière sur les recettes

Aucune implication sur les recettes.

3. CARACTÉRISTIQUES BUDGÉTAIRES

+++++ TABLE +++++

4. BASE JURIDIQUE

Articles 179 et 181a du traité instituant la Communauté européenne.

5. DESCRIPTION ET JUSTIFICATION

5.1 Nécessité d'une intervention communautaire

5.1.1 Objectifs poursuivis

Coopération avec les pays en voie de développement

Avec la politique extérieure et de sécurité commune, la politique commerciale et l’assistance humanitaire, la politique de développement de la Communauté est un domaine important des relations extérieures de l’Union européenne.

Les objectifs poursuivis par le financement d’activités de coopération au titre du présent Règlement sont ceux définis à l’article 177 du traité instituant la Communauté européenne, à savoir :

- le développement économique et social durable des pays en développement et plus particulièrement des plus défavorisés d'entre eux ;

- l'insertion harmonieuse et progressive des pays en développement dans l'économie mondiale ;

- la lutte contre la pauvreté dans les pays en développement.

En outre, la politique de la Communauté contribue à l'objectif général de développement et de consolidation de la démocratie et de l'État de droit, ainsi qu'à l'objectif du respect des droits de l'homme et des libertés fondamentales.

La déclaration conjointe du Conseil et de la Commission de novembre 2000[32] donne à la Communauté un encadrement général pour ses activités de coopération et ses partenariats avec les pays en développement ou en transition. C’est ainsi que le principal objectif de la politique de coopération au développement de la Communauté est de réduire et éventuellement d’éradiquer la pauvreté par un appui au développement économique, social et environnemental durable, par l’intégration progressive des pays en développement dans l’économie mondiale et par la lutte contre les inégalités. La promotion des droits de l’homme, de la démocratie, de l’Etat de Droit, et de la bonne gouvernance fait partie intégrante de la politique communautaire de développement. En outre, la Communauté encourage une plus grande participation des organisations non gouvernementales, des opérateurs économiques, et notamment du secteur privé, et des partenaires sociaux dans les processus de développement. La politique communautaire de développement contribue également aux objectifs internationaux approuvés dans le contexte des Nations Unies ou au sein d’autres organisations internationales compétentes.

Les objectifs de coopération de la Communauté sont inscrits dans les accords de coopération et de partenariat conclus entre la Communauté, ses Etats membres, et les pays et régions partenaires. Ils sont déclinés et adaptés en fonction des particularités régionales (les objectifs spécifiques par programme de coopération sont repris à la partie 5.2).

Les objectifs de la politique de développement de la Communauté sont notamment ancrés dans les engagements pris par 189 Etats membres des Nations Unies, y inclus tous les Etats membres de la Communauté, lors de l’assemblée du millénaire des Nations Unies en septembre 2000. Les Etats ont en effet convenu d’un ensemble d’objectifs, dénommés Objectifs du Millénaire pour le développement (OMD), et de cibles mesurables pour lutter contre la pauvreté, la faim, la maladie, l’analphabétisme, la dégradation de l’environnement et la discrimination à l’égard des femmes. La Déclaration du Millénaire a également énoncé dans ses grandes lignes un consensus sur la « marche à suivre » qui met l’accent plus résolument sur les droits de l’homme, la bonne gouvernance et la démocratie.

Objectifs du millénaire pour le développement devant être atteints d’ici 2015 :

- Réduire l’extrême pauvreté et la faim ;

- Assurer l’éducation primaire pour tous ;

- Promouvoir l’égalité entre les sexes et l’autonomisation des femmes ;

- Réduire la mortalité des moins de cinq ans ;

- Améliorer la santé maternelle ;

- Lutter contre le VIH/sida, le paludisme et d’autres maladies ;

- Assurer un environnement durable ;

- Développer un partenariat mondial pour le développement.

Atteindre les OMD dépendra largement des politiques mises en œuvre par les pays en voie de développement, mais aussi de l’augmentation des ressources allouées à la coopération au développement, de l’amélioration de l’efficacité de l’aide et de la mise en place d’un système commercial et financier multilatéral ouvert.

Lors de la Conférence internationale sur le financement du développement qui a eu lieu à Monterrey (Mexique) en mars 2002, les pays développés et les pays en développement ont commencé d’allouer des ressources et de prévoir des interventions conformément aux engagements du millénaire. C’est ainsi que les réformes politiques et économiques soutenues par les pays en développement devaient être appuyées par un apport direct du monde développé sous forme d’aide, d’échanges commerciaux, d’allègement de la dette et d’investissements.

Les engagements de Barcelone[33] qui définissent la contribution de l’Union européenne au consensus de Monterrey engagent notamment la Communauté et ses Etats membres à : accroître substantiellement leur aide officiel au développement, renforcer la coordination des politiques et l’harmonisation des procédures, délier plus avant leur aide, accroître l’aide liée au commerce, encourager le règlement de la question des biens publics mondiaux, poursuivre l’examen de sources de financement novatrices, favoriser certaines reformes des systèmes financiers internationaux et tendre vers l’établissement d’un niveau soutenable d’endettement, dans le cadre de l’initiative PPTE. Ces engagements contribuent donc à définir le cadre général de la politique de développement communautaire, ses objectifs et ses modalités de mise en œuvre.

The development and consolidation of democracy and the rule of law, and respect for human rights and fundamental freedoms constitute key objectives of the European Union’s external policies. Within the framework of the present Regulation and its geographical scope, the European Community will contribute to the implementation of operations advancing respect for human rights and fundamental freedoms, promoting and strengthening democratic processes, including where appropriate through election observation and assistance, and developing and consolidating the rule of law and good governance.

Coopération avec les pays industrialisés

The objectives pursued are essentially based on joint policy statements and instruments (joint political Declarations, Action Plans, Framework Agreements, New Transatlantic and Partnership Agendas…) between the European Union and the partner countries concerned.

Cooperation initiatives with industrialised non-member countries, by providing an underpinning of concrete activities for the bilateral dialogues, aim to contribute to the creation of a more favourable environment for the conduct and development of political, economic and trade relations between the European Union and these partner countries, thus building stronger bilateral links in all relevant areas. This includes the improvement of market access and business opportunities for European Union industry on those markets.

Cooperation objectives with industrialised countries relate more particularly to four main action fields: promoting peace, security, democracy and development in the world; strengthening bilateral economic and trade relations and contributing to the expansion of world trade and economy; responding to global and societal challenges; building bridges between people and cultures.

Multilateral and other cooperation as external aspects of internal policies

5.1.2 Dispositions prises relevant de l’évaluation ex ante

The Commission carried out in the second half of 2003 an extensive high-level review of the whole range of European Community external instruments, in the context of the preparation of its proposals for the new financial perspectives. The Commission established the “Peace Group” which was tasked with leading the identification of the future priorities for external relations and the instruments needed to serve those priorities. This Group functioned at both the level of the external relations Commissioners and the services. It met regularly between April and December 2003 and developed the principles, which were set out in the Communication “Building our Common Future, Policy Challenges and Budgetary Means of the Enlarged Union 2007-2013”[34]. The need to align objectives and instruments more closely to European Union values and interests was identified as being fundamentally important.

In particular, the “Peace Group” underlined that the European Union’s values, reflected by its democratic tradition, social model and integration experience, include human dignity, the rule of law, human rights, solidarity, equality between the sexes, adherence to the multilateral system of the United Nations and support, within the multilateral economic system, for regionalism as a force for development and stability. It emphasised that its interests drive the European Union to promote stable international growth founded on sustainable development. In this way it guarantees itself increasing outlets and quality jobs on competitive, open and regulated markets. Finally, the “Peace Group” recommended that the European Union promotes its values and interests by operating simultaneously as a continental power, and as a global economic and political player.

As far as external community instruments are concerned, the “Peace Group” recognised that the European Union's co-operation and assistance policy is the result of 50 years of successive sedimentation, which results in a multiplication of assistance instruments and a fragmentation of aid management both in terms of programming and implementation functions (even if recent policy and structural reforms have helped to improve coherence and consistency of the European Union's co-operation and assistance policy).

The “Peace Group” put forward that the European Union’s framework for external assistance should be rationalised and simplified by a reduction in the number of legal bases, the number of budget lines, and the number of programmes. More precisely, it recommended that:

- the complex structure of existing aid programs (EDF, ALA, MEDA, TACIS, CARDS, etc…) covering a wide range of interventions (peacekeeping and post-crisis operations; rehabilitation; economic reforms; projects; human rights programs; budgetary support) should be significantly streamlined;

- European Community and Member States policies and implementation should be harmonised.

Furthermore, the “Peace Group” underlined the following points:

- Large geographic programmes based on the principles of ownership and partnership with partner countries and regions and thematic programmes allowing for policy initiatives by the Community should be maintained;

- Strategy papers, subject to regular reviews, are the right tool to ensure overall policy coherence and to respect external policy objectives in the different areas as well as in the external aspects of internal policies;

- Resources should be allocated to partner countries according to expected and measured performances and strategy papers process, backed up by stronger analytical capabilities, should confront goals and achievements;

- Performance-based allocations do not mean increased conditionality in the traditional sense and the issue of political conditionality should be approached cautiously, on the basis of lessons drawn from experience;

- Though this is not necessarily a solution in each and every case, such concerns for results, namely the political and economic reforms in the partner countries, leads the Commission to suggest, where possible, moving further financial and technical assistance from projects towards sector programmes, budget support and macro-economic financial assistance which facilitate both the absorption by the partner country since its own budgetary procedures are used, and donors’ co-ordination as well as quick disbursement subject to compliance though.

The current proposal also takes account of the vast literature of work on development, the practice of other international and bi-lateral donors, as well as of the principles and objectives of the reform of the management of external assistance launched by the Commission in May 2000.

5.1.3 Dispositions prises à la suite de l’évaluation ex post

While the diversity of evaluations undertaken during the last five years to a large extent precludes the definition of any single overarching finding, the various sets of results available continue to isolate a cluster of key issues.

These results underline the fact that clearly-defined and realistic objectives, associated with agreed criteria for success, remain of great importance for the successful implementation of external assistance. At the same time, sensitivity to possible changes in the circumstances and capacity of partner organisations will be nurtured through appropriate institutional support, policy dialogue and technical assistance.

Coherent and comprehensive approaches will be formulated, embracing an array of means of interventions allowing for flexible planning and rapid delivery in response to any specific in-country situation.

Sound policy and methodological frameworks following the highest international standards will be translated into clear and realistic targets applying leaner procedures. Implementation will take full advantage of the devolution process to ensure optimal management capacity and information systems. At the ex-ante or feasibility stage, consideration of the full range of alternative choices of approach will be undertaken, including reflection on the most appropriate instruments and conditions for assistance, and favouring rapid and simple instruments for administration and operative management.

First positive results and the soundness of proposed improvements were evidenced through the latest evaluation reports.

5.2 Actions envisagées et modalités de l'intervention budgétaire

Afrique Sub-saharienne, Caraïbes, Pacifique et Océan Indien (ACP)

Populations visées

The ACP regroup 78 developing countries (76 countries covered by the EDF plus South Africa and East Timor) with a total population of 700 million. 42 of these countries are least developed countries and close from 50% of the ACP population lives with less than 1 USD per day.

Objectifs spécifiques

This programme is designated to finance cooperation activities at country, regional and at all ACP levels aimed at reducing poverty, promoting sustainable development, addressing in a balanced and integrated manner social, economic and environmental objectives, and the progressive integration of the ACP countries into the world economy. The programmes will be designed according to the approach and principles defined in the ACP-EC Partnership Agreement signed in Cotonou in June 2000. They will contribute to the achievement of the Millennium Development Goals and will be based on and promote the respect for all human rights and fundamental freedoms, democracy based on the rule of law and transparent and accountable governance. The policy co-operation framework between the European Union and South Africa is set out in the Bi-Lateral Trade, Development and Cooperation Agreement (TDCA) which came into full force on 1 May 2004 as well as in the ACP-EC Partnership Agreement, to which South Africa is a Party as qualified in Protocol N°3.

Mesures à prendre

The co-operation programmes shall be tailored to each country’s and region’s circumstances, shall promote local ownership and the involvement of non state actors in the development process.

Interventions will be made in the form of grant subsidy with direct budget support and sector-specific programme aid as preferred intervention tools, or in the form of risk capital and loans managed by the European Investment Bank.

The priorities will be discussed with each partner government and with each partner regional organisation. They will be agreed upon in the form of Country Strategy Papers and Regional Strategy Papers that shall be coherent with the national and regional development and poverty reduction strategy papers and complementary to other donor interventions, in particular from Member states. These strategy papers will be operationalised through National and Regional Indicative five-year programmes to be signed by both parties. Those indicative programmes will define the focal sectors for Community interventions in line with the Joint Declaration by the Council and the Commission of November 2000 on the European Community’s Development Policy, as well as a number of non focal areas for co-operation, taking into account cross-cutting issues. They will include a set of overall and sector-specific objectively measurable performance indicators related to the achievement of the Millennium Development Goals. The financial envelopes for each indicative programme will be defined on the basis of both needs and performance indicators and may be revised on the basis of periodic assessments of performance.

Moyen-orient(Est du Jourdain : Irak, Pays du Golfe, Yémen, Iran)

Populati