SV Europeiska unionens officiella tidning L 252/28

EUROPAPARLAMENTETS RESOLUTION (EU, Euratom) 2017/1607

av den 27 april 2017

med de iakttagelser som utgör en del av besluten om ansvarsfrihet för genomförandet av Europeiska unionens allmänna budget för budgetåret 2015, avsnitt III – kommissionen och genomförandeorgan

EUROPAPARLAMENTET UTFÄRDAR DENNA RESOLUTION

— med beaktande av sitt beslut om ansvarsfrihet för genomförandet av Europeiska unionens allmänna budget för budgetåret 2015, avsnitt III – kommissionen,

— med beaktande av sina beslut om ansvarsfrihet för genomförandet av genomförandeorganens budgetar för budgetåret 2015,

— med beaktande av artiklarna 318 och 319 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,

— med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU, Euratom) nr 966/2012 av den 25 oktober 2012 om finansiella regler för unionens allmänna budget och om upphävande av rådets förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002 (1) (budgetförordningen) och kommissionens delegerade förordning (EU) nr 1268/2012 av den 29 oktober 2012 om tillämpningsföreskrifter för Europaparlamentets och rådets förordning (EU, Euratom) nr 966/2012 om finansiella regler för unionens allmänna budget (2) (arbetsordningen),

— med beaktande av artikel 93 och bilaga IV i arbetsordningen,

— med beaktande av betänkandet från budgetkontrollutskottet och yttrandena från övriga berörda utskott (A8-0150/2017), och av följande skäl:

A. Europa står inför en förtroendekris avseende sina institutioner och denna situation, för vilken varje enskild EU-institution måste ta sin del av ansvaret, kräver att parlamentet är särskilt noggrant vid granskningen av kommissionens räkenskaper.

B. Unionens institutioner och medlemsstaterna bör förbättra sin kommunikationspolitik för att bättre informera medborgarna om de resultat som uppnåtts med hjälp av unionens budget liksom dess mervärde.

C. Parlamentet måste visa stor beslutsamhet när det gäller unionsmedborgarnas oro över hur unionens budget används och hur unionen skyddar deras intressen.

D. Unionens institutioner bör arbeta för att införa ett stabilt och motståndskraftigt budgetsystem, som är flexibelt men som också snabbt kan anpassa sig under både stabila och turbulenta perioder.

E. Sammanhållningspolitiken ger ett klart mervärde genom att förbättra livskvaliteten för medborgarna i Europa och utgör en central solidaritetspolitik samt en viktig källa till offentliga investeringar.

F. Unionens institutioner måste bygga upp en tydlig och gemensam förståelse för vilka europeiska politiska prioriteringar och kollektiva nyttigheter som bör finansieras först för att hantera medborgarnas farhågor och avhjälpa luckorna i unionens insatser.

G. Unionens utgifter, som är begränsade till 1 % av unionens BNI, är ett viktigt instrument för uppnåendet av de allmänna målen för hela Europa tack vare det europeiska mervärdet, och står i genomsnitt för 1,9 % av EU-medlemsstaternas offentliga utgifter.

H. Procentandelarna av unionens budget a) som en andel av medlemsstaternas samlade utgifter och b) som den del av denna budget som inte bokförts eller som använts felaktigt eller slösats bort, är små, men de faktiska beloppen är betydande och kräver därför en strikt granskning.

I. Enligt fördraget om Europeiska unionens funktionssätt har kommissionen det slutliga ansvaret för genomförandet av unionens budget, medan medlemsstaterna är skyldiga att uppriktigt samarbeta med kommissionen för att säkerställa att anslagen används i överensstämmelse med principerna för en sund ekonomisk förvaltning.

J. När Europaparlamentet beviljar kommissionen ansvarsfrihet kontrollerar parlamentet om medlen har använts korrekt och om de politiska målen har uppnåtts.

Budget, programperiod och politiska prioriteringar

1. Europaparlamentet konstaterar att den sjuårsperiod som den fleråriga budgetramen pågår inte är samordnad med parlamentets och kommissionens mandatperioder på fem år, och att detta också skapar diskrepanser mellan det årliga budgetgenomförandet och ansvarsfriheten för budgetens genomförande. Parlamentet påpekar vidare att den tioåriga strategiska planeringscykeln och Europa 2020-strategin inte heller ligger i fas med sjuårsperioden för förvaltningen av unionens budget. Parlamentet anser att detta är en av orsakerna till en stor brist i unionens politiska styrning, eftersom parlamentet och kommissionen blir bundna av tidigare överenskommelser om politiska mål och finanser, vilket kan ge intryck av att valet till Europaparlamentet är irrelevant i detta sammanhang.

2. Europaparlamentet konstaterar att unionens budget för 2015 skulle stödja uppnåendet av målen i två olika långsiktiga politiska program, nämligen a) Europa 2020-strategin, å ena sidan och b) de tio politiska prioriteringar som fastställts av ordförande Jean-Claude Juncker, å andra sidan, och samtidigt hantera ett antal krissituationer: flyktingar, osäkerhet i Europa och dess grannskap, finansiell instabilitet i Grekland och de ekonomiska effekterna av det ryska exportförbudet, samt de långvariga effekterna av den finansiella krisen och dess strukturella konsekvenser i form av arbetslöshet, fattigdom och ojämlikhet.

3. Europaparlamentet konstaterar att unionens politik kan ha olika kort-, medel- och långsiktiga mål, vars förverkligande inte nödvändigtvis kan bestämmas i en enda flerårig budgetram. Parlamentet anser att man bör överväga en ny balans mellan fastställandet av de politiska prioriteringarna, genomförandet av åtgärderna och de finansiella ramarna.

4. Europaparlamentet beklagar att tillfälliga budgetarrangemang inte är det ideala systemet för att omsätta de sociala och politiska ambitionerna i användbara operativa mål för finansieringsprogram och stödordningar.

5. Europaparlamentet påpekar att det 2020 kommer att ges möjlighet att anpassa den långsiktiga strategin och det politiska beslutsfattandet till budgetcykeln, och rekommenderar att denna möjlighet utnyttjas.

6. Europaparlamentet är bekymrat över att den finansieringsandel som avsatts till klimatåtgärder från unionens budget bara var 17,3 % år 2015 och endast uppgick till i genomsnitt 17,6 % för perioden 2014–2016 enligt revisionsrätten (3), medan målet var att åtminstone nå 20 % under perioden. Parlamentet betonar därför att det enligt revisionsrätten finns en allvarlig risk för att 20-procentsmålet inte kommer att uppnås utan ytterligare ansträngningar för att hantera klimatförändringar.

7. Europaparlamentet påpekar vidare att målet om 20 procents klimatrelaterade utgifter beslutades innan Parisavtalet antogs. Parlamentet är övertygat om att ytterligare insatser bör göras för att unionens budget ska bli ännu mer klimatvänlig. Parlamentet understryker dessutom att revideringen av den fleråriga budgetramen utgör ett utmärkt tillfälle att säkerställa att 20- procentsmålet för klimatåtgärder uppnås och att eventuellt höja detta tröskelvärde i linje med de internationella åtaganden som EU ingick under COP21.

8. Europaparlamentet välkomnar den resultatbaserade budgeteringsmetod som införts av kommissionen. Parlamentet anser att unionsbudgeten måste bli mer ändamålsenlig och effektiv än någonsin på grund av de knappa ekonomiska resurserna. Parlamentet beklagar dock att kommissionen främst fokuserar på produktion (output) i stället för på resultat (outcome).

Åtgärder som ska vidtas

9. Europaparlamentet stöder det förslag som revisionsrätten lägger fram i sitt informationsdokument om halvtidsöversynen av den fleråriga budgetramen av den 28 oktober 2016 (punkterna 39 och 40) om att det är dags för kommissionen att undersöka andra alternativ, till exempel följande: — Ett löpande budgeteringsprogram med en planeringshorisont på fem år, en klausul eller klausuler för revidering av mål och riktlinjer och ett löpande utvärderingsprogram. — En löptid för program och stödordningar som fastställs utifrån politiska behov i stället för längden på den finansiella planeringsperioden, och som ålägger medlemsstaterna och kommissionen att presentera a) väl motiverade behov av EU-finansiering och b) resultat som ska uppnås innan utgifterna fastställs.

10. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att på föredragningslistan för nästa expertmöte om en resultatinriktad EU-budget föra upp de förslag som revisionsrätten lagt fram i sitt informationsdokument av den 28 oktober 2016 (punkterna 39 och 40) och rekommendationerna från högnivågruppen för egna medel, i syfte att förbereda nästa konferens om initiativet avseende en resultatinriktad EU-budget, där en diskussion kommer att föras om de politiska områden där unionens budget bör användas innan beslut om budgetramen fattas.

11. Europaparlamentet stöder alla revisionsrättens rekommendationer i den särskilda rapporten nr 31/2016 och särskilt rekommendationen till kommissionen att utforska alla potentiella möjligheter, inbegripet revideringen av den fleråriga budgetramen efter halva tiden samt översynen av vissa rättsliga grunder, att säkerställa en vidare, faktisk omställning till klimatåtgärder. Parlamentet uppmanar revisionsrätten att utarbeta en uppföljningsrapport om klimatrelaterade utgifter i unionsbudgeten före utgången av 2018.

12. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att i större utsträckning utnyttja de möjligheter som ges genom resultatreserven inom den befintliga rättsliga ramen, i syfte att skapa ett verkligt finansiellt incitament att på ett effektivt sätt förbättra den ekonomiska förvaltningen. Parlamentet kräver dessutom en förstärkning av resultatreserven som instrument, genom att den resultatberoende delen utvecklas inom nästa lagstiftningsram.

13. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att fokusera sina prioriteringar på att genomföra Europa 2020-strategin med hjälp av den europeiska planeringsterminens instrument.

14. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att utarbeta förslag till politiska prioriteringar för den finansieringsperiod som börjar 2021, och överlämna texten till parlamentet i ett tidigt skede.

15. Europaparlamentet beklagar att kommissionen inte utförde en fullständig översyn av Europa 2020-strategin för att säkerställa att den genomförs inom ramen för den strategiska agendan för unionen i tider av förändring, som antogs av Europeiska rådet i juni 2014, vilket föreskrivs i denna agenda.

16. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att beakta Parisavtalet och att omedelbart öka det klimatrelaterade utgiftsmålet i unionsbudgeten från 20 % till 30 %.

17. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att utforma unionens framtida budgetar så att de blir effektivare och mer ändamålsenliga och att bättre anpassa dem till målen i Europa 2020-strategin, unionens klimatmål och unionens internationella åtaganden.

Skuggbudgetar

18. Europaparlamentet påpekar att ett stort antal finansiella mekanismer till stöd för unionens politik inte finansieras direkt genom unionens budget och inte heller tas upp i unionens balansräkning. Detta gäller bland annat Europeiska finansiella stabiliseringsfaciliteten, Europeiska stabilitetsmekanismen, den gemensamma resolutionsmekanismen och Europeiska investeringsfonden, som är knuten till Europeiska investeringsbanken.

19. Europaparlamentet konstaterar att andra mekanismer delvis tas upp i unionens balansräkning, till exempel kombinerade mekanismer och Europeiska fonden för strategiska investeringar.

20. Europaparlamentet betonar den ökade användningen av finansieringsinstrument som huvudsakligen består av lån, egetkapitalinstrument, garantier och riskspridningsinstrument inom ramen för indirekt förvaltning för perioden 2014–2020, och att Europeiska investeringsbanksgruppen förvaltade nästan alla finansieringsinstrument inom ramen för indirekt förvaltning. Parlamentet anser inte att det finns tillräckligt med information för att utvärdera vad som uppnåtts med dessa instrument, särskilt i fråga om deras sociala och miljömässiga effekter. Parlamentet betonar att finansieringsinstrument kan komplettera bidrag men att de inte bör ersätta dem.

21. Europaparlamentet beklagar att den ökande användningen av sådana finansieringsinstrument, liksom finansieringsinstrument med delad förvaltning (finansieringstekniska instrument), utgör en större fara inte bara för att unionsbudgeten inte ska förbli ett trovärdigt verktyg och vara tillräcklig för både nuvarande och framtida mål, utan också för ansvarsskyldigheten och samordningen av unionens politik och verksamhet. Parlamentet betonar att en utökad användning av finansieringsinstrument bör föregås av en omfattande utvärdering av deras resultat, prestationer och effektivitet. Parlamentet pekar på revisionsrättens särskilda rapporter (4) där det hävdas att finansieringsinstrumenten inte fungerar som förväntat och/eller är överdimensionerade och/eller har misslyckats med att locka till sig privat kapital.

22. Europaparlamentet varnar kommissionen för att finansieringsinstrument och andra finansieringsarrangemang inte nödvändigtvis är bundna av unionens politiska syften och mål och skulle kunna finansiera projekt som inte är förenliga med unionens åtaganden.

23. Europaparlamentet påpekar att inrättandet av Europeiska fonden för strategiska investeringar har inneburit en uppskjuten lansering av Fonden för ett sammanlänkat Europa, och att Europeiska fonden för strategiska investeringar också kommer att påverka användningen av vissa andra finansieringsinstrument.

Åtgärder som ska vidtas

24. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att föreslå åtgärder för att göra unionens arrangemang för finansiering av genomförandet av unionsbudgeten – som för närvarande omfattar olika verktyg och kombinationer mellan dem som till exempel program, strukturfonder och investeringsfonder, förvaltningsfonder, strategiska investeringsfonder, garantifonder, faciliteter, finansieringsinstrument, makrofinansiella stödinstrument osv. – tydligare, enklare, mer enhetliga och bättre rustade för att säkerställa tillräcklig transparens, ansvarighet, resultat och allmänhetens förståelse för hur unionens politik finansieras och vilka fördelar den medför. Parlamentet beklagar att förslaget till en ny budgetförordning från september 2016 inte innebär någon adekvat lösning på dessa problem.

25. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att göra en ny utvärdering av förhandsbedömningen av skuldinstrumentet för Fonden för ett sammanlänkat Europa mot bakgrund av inrättandet av Europeiska fonden för strategiska investeringar, och att till parlamentet överlämna en bedömning av hur Europeiska fonden för strategiska investeringar inverkar på andra EU-program och finansieringsinstrument.

26. Europaparlamentet uppmanar revisionsrätten att utvärdera det bidrag som finansieringsinstrumenten och finansieringsarrangemangen (enligt förteckning i punkt 24) har gett till Europa 2020-strategin. Parlamentet uppmanar kommissionen att vidta alla åtgärder som behövs för att säkerställa att finansieringsinstrumenten och eventuella finansieringsarrangemang är förenliga med unionens strategi, mål och åtaganden.

27. Europaparlamentet välkomnar kommissionsledamot Oettingers avsikt att på lång sikt återföra de olika skuggbudgetarna till EU-budgeten. Parlamentet anser att detta i mycket stor grad skulle öka den demokratiska ansvarigheten. Parlamentet är av den bestämda uppfattningen att detta problem bör lösas så snart som möjligt men senast i slutet av nästa finansiella programperiod. Kommissionen uppmanas att utarbeta ett meddelande om denna fråga före november 2017.

Budgetförvaltning och ekonomisk förvaltning

28. Europaparlamentet beklagar den betydande eftersläpningen i utnyttjandet av strukturfonderna 2007–2013. Parlamentet konstaterar att vid utgången av 2015 var betalningarna för 10 % av det totala beloppet på 446,2 miljarder EUR som hade avsatts för alla godkända operativa program fortfarande utestående.

29. Europaparlamentet betonar att denna situation verkligen kan utgöra en betydande utmaning och undergräva effektiviteten i de europeiska struktur- och investeringsfonderna, då det outnyttjade unionsbidraget, tillsammans med den obligatoriska medfinansieringen, i vissa medlemsstater överstiger 15 % av de totala offentliga utgifterna när de två sista budgetramarna, 2007–2013 och 2014–2020, beaktas.

30. Europaparlamentet noterar bekymrat att vid utgången av 2015 stod fem medlemsstater (Tjeckien, Italien, Spanien, Polen och Rumänien) och stora stödmottagare för mer än hälften av de outnyttjade åtagandebemyndigandena för strukturfonderna som ännu inte har lett till betalningar för programperioden 2007–2013. Skälen till förseningen är olika: brist på kapacitet och administrativt stöd, brist på nationella medel för att medfinansiera unionstransaktioner, förseningar vid inlämningen av regionala program för den fleråriga budgetramen 2014–2020, osv.

31. Europaparlamentet påpekar att ett nytt inslag i denna fleråriga budgetram är att outnyttjade belopp under betalningstaket och åtagandetaket automatiskt höjer flexibiliteten under påföljande år.

32. Europaparlamentet betonar att åtagandebemyndigandena 2015 var större än något tidigare år och låg precis inom den övergripande gränsen (97,7 % av det tillgängliga beloppet).

33. Europaparlamentet påpekar att under 2015 gick tre fjärdedelar av driftsutgifterna till stödordningar som omfattas av reglerna för den förra fleråriga budgetramen, dvs. stöd till jordbrukare för 2014, sammanhållningsprojekt och forskningsprojekt inom det sjunde ramprogrammet, som inleddes 2007.

34. Europaparlamentet anser att det är oacceptabelt att färre än 20 % av de nationella myndigheter som ansvarar för de europeiska struktur- och investeringsfonderna – med undantag av Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling– hade utsetts av medlemsstaterna vid utgången av 2015. Att dessa utses är ett nödvändigt steg för att medlemsstaternas myndigheter ska kunna lämna in utgiftsdeklarationer till kommissionen. Parlamentet anser att de väsentliga nyheter som införts för perioden 2014–2020 har lett till administrativa svårigheter trots försök till förenkling.

35. Europaparlamentet påpekar att svårigheterna med att slutföra bedömningen av överensstämmelsen när det gäller det nya förvaltnings- och kontrollsystemet, som i allmänhet infaller i början av programperioden, är en viktig orsak till försenat upptagande.

36. Europaparlamentet konstaterar att den globala konjunkturnedgången, som får direkta följder i form av budgetmässiga åtstramningsåtgärder som tillämpas på offentliga budgetar och svårigheter att skaffa fram intern finansiering, också är en viktig faktor som försenar upptagandet.

37. Europaparlamentet beklagar djupt att detta medför en risk för att förseningarna i budgetgenomförandet när det gäller programperioden 2014–2020 blir större än de var under perioden 2007–2013. Parlamentet befarar att den kommande fleråriga budgetramen kan börja med en historiskt hög nivå av utestående åtaganden (RAL) som skulle kunna äventyra förvaltningen av unionsbudgeten under de första åren. Parlamentet förväntar sig att kommissionen har dragit lärdom av denna erfarenhet och undviker liknande förseningar i framtiden.

38. Europaparlamentet noterar att kommissionen i mars 2015 antog en betalningsplan som innehåller kortsiktiga åtgärder för att minska andelen obetalda fakturor, men påpekar att även om dessa åtgärder syftar till att förbättra likviditetsförvaltningen på kort sikt kräver hanteringen av den stora mängden utestående åtaganden ett mer långsiktigt perspektiv och en grundlig utvärdering av de bakomliggande orsakerna (administrativa och operativa svårigheter, makroekonomiska restriktioner, etc.) i syfte att ta fram en effektiv strategi så att de inte upprepas i framtiden.

39. Europaparlamentet betonar att utlösandet av artikel 50 i fördraget om den Europeiska unionen skulle kunna skapa problem för det sätt på vilket unionsbudgeten förvaltas, särskilt när det gäller betalningar. Parlamentet pekar på behovet av att låta denna avgörande del omfattas av eventuella övergångsåtgärder eller av en slutlig överenskommelse med en utträdande medlemsstat.

Åtgärder som ska vidtas

40. Europaparlamentet begär att kommissionen vidtar åtgärder för att strikt iaktta reglerna och tidtabellerna i fråga om utestående åtaganden, till exempel i) avslutande av och tillbakadragande av åtaganden för programmen under 2007–2013, ii) korrekt användning av nettokorrigeringar på sammanhållningsområdet, iii) en minskning av mängden likvida medel hos förvaltare och iv) sammanställning av betalningsplaner och prognoser om de utestående åtagandena är betydande.

41. Europaparlamentet upprepar att kommissionen årligen bör ta fram en uppdaterad långsiktig kassaflödesprognos, med en tidshorisont på sju till tio år, som omfattar budgettak, betalningsbehov, kapacitetsbegränsningar och potentiella tillbakadraganden av åtaganden för att bättre matcha betalningsbehov med tillgängliga medel.

42. Europaparlamentet begär, med tanke på den besvärliga situation som flera medlemsstater nu befinner sig i, att kommissionen i sin budgetförvaltning och ekonomiska förvaltning med högsta prioritet bör beakta kapacitetsbegränsningar och de specifika socioekonomiska förhållandena i vissa medlemsstater. Kommissionen uppmanas att utnyttja alla tillgängliga instrument inom ramen för tekniskt bistånd och det nya stödprogrammet för strukturreformer för att stödja dessa medlemsstater, i syfte att undvika att fonder underutnyttjas och att öka utnyttjandegraden, särskilt när det gäller de europeiska struktur- och investeringsfonderna.

43. Europaparlamentet upprepar behovet av förenkling och tydliga regler och förfaranden, både på unionsnivå och på medlemsstatsnivå, för att underlätta tillgången till unionsmedel för stödmottagarna och för att säkerställa en sund förvaltning av dessa medel bland myndigheterna. Parlamentet anser att en förenkling skulle bidra till snabbare utbetalning av medel, högre utnyttjandegrad, ökad effektivitet och transparens, färre fel och kortare betalningsperioder. Balans bör dock uppnås mellan förenkling och stabila regler, förfaranden och kontroller. Parlamentet noterar att en nödvändig förutsättning för att genomförandet ska lyckas är att presumtiva sökande och stödmottagare får tillräckligt med information och riktlinjer.

44. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att avstå från nya nedskärningar av det tekniska bistånd som står till förfogande och att lägga fram en handlingsplan för ett effektivt och snabbt utnyttjande, med särskild tonvikt på de medlemsstater och regioner som släpar efter och som har låg utnyttjandegrad.

Finansieringstekniska instrument

45. Europaparlamentet beklagar att endast 75 % (5) av bidragen till finansieringstekniska instrument med delad förvaltning för programperioden 2007–2013 betalades ut till slutmottagarna vid utgången av 2015 (57 % betalades ut vid utgången av 2014 och 37 % vid utgången av 2012), och att likvida medel i finansieringsinstrument med indirekt förvaltning fortfarande var omfattande (1,3 miljarder EUR 2015, 1,3 miljarder EUR 2014, 1,4 miljarder EUR 2013).

46. Europaparlamentet noterar med oro att de outnyttjade beloppen för finansieringsinstrumenten fortfarande är relativt höga och att 80 % av dessa i slutet av 2014 var koncentrerade till fem medlemsstater (där Italien stod för 45 % av totalbeloppet). Parlamentet anser att kommissionen bör göra en övergripande bedömning av dessa instrument före utgången av 2018, så att det kan avgöras huruvida de bör föras över till nästa finansiella programperiod.

47. Europaparlamentet begär att kommissionen ska återkräva outnyttjade saldon i finansieringsinstrument med delad förvaltning och återstående outnyttjade medel i finansieringsinstrument med indirekt förvaltning från de föregående fleråriga budgetramarna, för vilka stödberättigandeperioderna har löpt ut.

Revisionsrättens revisionsförklaring

48. Europaparlamentet gläder sig över att revisionsrätten, såsom varje år sedan 2007, uttalade sig utan reservationer om räkenskapernas tillförlitlighet för 2015, och att revisionsrätten drog slutsatsen att inkomsterna inte innehöll några väsentliga fel 2015, och noterar med tillfredsställelse att de åtaganden som ligger till grund för räkenskaperna för det budgetår som slutade den 31 december 2015 i allt väsentligt är lagliga och korrekta.

49. Europaparlamentet beklagar djupt att betalningarna för 22:a året i följd har innehållit väsentliga fel på grund av att övervaknings- och kontrollsystemen endast till en del är effektiva.

50. Europaparlamentet beklagar att den mest sannolika felnivån för betalningarna uppgår till 3,8 %. Parlamentet påminner om att den mest sannolika felnivån för betalningarna uppskattades till 4,4 % för budgetåret 2014, till 4,7 % för budgetåret 2013, 4,8 % för budgetåret 2012 och 3,9 % för budgetåret 2011.

51. Europaparlamentet betonar att även om situationen har förbättrats på senare år ligger den mest sannolika felprocenten fortfarande betydligt högre än väsentlighetströskeln på 2 %. Parlamentet betonar att om kommissionen, myndigheterna i medlemsstaterna eller oberoende revisorer hade använt all tillgänglig information skulle de ha kunnat förebygga eller upptäcka och korrigera en stor del av felen innan betalningarna gjordes. Parlamentet kan inte godta att tillgänglig information inte används för att minska felnivån. Parlamentet är fast övertygat om att medlemsstaterna har en avgörande roll att spela i detta sammanhang. Parlamentet uppmanar medlemsstaterna att använda all tillgänglig information för att förebygga, upptäcka och korrigera eventuella fel och att agera i enlighet med detta.

52. Europaparlamentet beklagar att revisionsrätten på grund av en ändring i den rättsliga ramen för den gemensamma jordbrukspolitiken 2015 inte längre inkluderar tvärvillkoren i sin transaktionsgranskning, vilket försvårar en jämförelse med föregående budgetår. Parlamentet konstaterar att sådana fel under 2014 bidrog med 0,6 procentenheter till den uppskattade felnivån under rubrik 2 ”Naturresurser” i den fleråriga budgetramen, medan deras andel av den uppskattade övergripande felnivån mellan 2011 och 2014 uppgick till 0,1–0,2 procentenheter.

53. Europaparlamentet noterar med oro att om de korrigerande åtgärder som vidtogs av medlemsstaterna och kommissionen inte hade tillämpats på de betalningar som granskades av revisionsrätten, skulle den totala uppskattade felprocenten ha varit 4,3 % i stället för 3,8 %.

54. Europaparlamentet konstaterar att förvaltningsmetoden har en begränsad inverkan på felnivån, eftersom revisionsrätten finner nästan samma uppskattade felnivå i samband med delad förvaltning med medlemsstaterna (4,0 %) som för utgifter som förvaltas direkt av kommissionen (3,9 %).

55. Europaparlamentet påpekar att revisionsrätten konstaterade de högsta uppskattade felnivåerna i utgifter inom ekonomisk, social och territoriell sammanhållning (5,2 %) och inom konkurrenskraft för tillväxt och sysselsättning (4,4 %), medan administrativa utgifter hade den lägsta uppskattade felnivån (0,6 %). Parlamentet understryker att felen i allmänhet inte utgör bedrägerier. Parlamentet rekommenderar revisionsrätten att ta initiativ till en särskild rapport för att undersöka och jämföra dessa områden i syfte att utarbeta en kortfattad ”bästa praxis”.

56. Europaparlamentet konstaterar att de olika riskmönstren för systemen med ersättningar och stödrättigheter har haft stor påverkan på felfrekvensen inom de olika utgiftsområdena. Parlamentet noterar att när EU ersätter stödberättigande kostnader för stödberättigande verksamhet på grundval av kostnadsredovisningar från stödmottagare är felnivån 5,2 %, medan felprocenten är 1,9 % när betalningar görs under förutsättning att vissa villkor är uppfyllda snarare än på grundval av ersättningsanspråk. Parlamentet rekommenderar revisionsrätten att undersöka och jämföra dessa områden i syfte att utarbeta en särskild rapport om bästa praxis.

Årlig förvaltnings- och resultatrapport: förvaltningsresultat och kommissionens verktyg för intern styrning

57. Europaparlamentet konstaterar att jämfört med läget 2014 har riskbeloppet för betalningarna, enligt vad som kommissionen konstaterat i sin årliga förvaltnings- och resultatrapport för EU:s budget 2015 (COM(2016) 0446), minskat med omkring 10 %, framför allt till följd av minskningen av det riskbelopp som rapporterats inom jordbruket.

58. Europaparlamentet betonar att kommissionen medger att felnivån i utgifterna är väsentlig, eftersom kommissionen i sin årliga förvaltnings- och resultatrapport för 2015, presenterar riskbeloppet som ett intervall mellan 3,3 och 4,5 miljarder EUR, vilket motsvarar mellan 2,3 % och 3,1 % av betalningarna. Parlamentet noterar att kommissionen uppskattar att den under de kommande åren kommer att upptäcka och korrigera fel för ett belopp på 2,1– 2,7 miljarder EUR.

59. Europaparlamentet håller med revisionsrätten om att kommissionens metod för uppskattning av sitt riskbelopp har förbättrats under de senaste åren, men att de enskilda generaldirektoratens bedömningar av felaktiga utgifter inte grundar sig på en konsekvent metod (se särskilt punkt 1.38 i revisionsrättens årsrapport för 2015). Parlamentet rekommenderar att denna praxis regleras och standardiseras så snart som möjligt.

60. Europaparlamentet konstaterar att trots förbättringar har kommissionen inte undanröjt risken för att effekten av korrigerande åtgärder överskattas.

61. Europaparlamentet poängterar särskilt att kommissionens generaldirektorat för mer än tre fjärdedelar av utgifterna 2015 grundar sina uppskattningar av riskbeloppen på uppgifter som lämnats av nationella myndigheter, medan det av de årliga verksamhetsrapporterna från kommissionens berörda generaldirektorat (generaldirektoratet för jordbruk och landsbygdsutveckling (GD AGRI) och generaldirektoratet för regional- och stadspolitik (GD REGIO)) framgår att tillförlitligheten i medlemsstaternas kontrollrapporter fortfarande är en utmaning, även om medlemsstaternas rapportering har förbättrats. Parlamentet anser att det är oacceptabelt att medlemsstaterna inte samarbetar på ett lojalt sätt med kommissionen när det gäller kontrollrapporter och deras tillförlitlighet.

62. Europaparlamentet understryker att kontrollbördan för slutanvändare skulle minska om en modell för samordnad revision tillämpades, där en europeisk revision inte skulle genomföras separat, utan skulle bygga på de nationella revisionerna. Parlamentet noterar att en sådan sammanhängande ansvarskedja emellertid endast är möjlig om de nationella revisionerna är korrekta och om kommissionen och medlemsstaterna enades om principerna och tolkningarna. Parlamentet uppmanar kommissionen att vara proaktiv i detta avseende och offentliggöra riktlinjer.

63. Europaparlamentet anser att beviljandet av ansvarsfrihet bör kräva nödvändiga förbättringar av den ekonomiska förvaltningen på medlemsstatsnivå. Parlamentet lyfter i detta sammanhang fram instrumentet nationella förklaringar som skulle kunna bidra till att uppnå större ansvarsskyldighet och egenansvar på nationell nivå.

64. Europaparlamentet påpekar att det på grund av den fleråriga programplaneringen och de komplexa och många regionala, nationella och europeiska regler som gäller för budgetförfarandet, och eftersom fel kan korrigeras mer än 10 år efter det att de uppstod, är långsökt att basera inverkan av kommande års korrigeringar på bokförda korrigeringar de senaste sex åren.

65. Europaparlamentet betonar i detta sammanhang att om kommissionen var säker på att dess korrigeringskapacitet är effektiv, skulle generaldirektörerna inte utfärda några finansiella reservationer i sina årliga verksamhetsrapporter.

66. Europaparlamentet påpekar att kommissionen rapporterar (6) genomförda finansiella korrigeringar och återvinningar för ett belopp på totalt 3,9 miljarder EUR. Parlamentet noterar att revisionsrätten klassificerade dem i tre kategorier: 1,2 miljarder EUR i korrigeringar och återvinningar ”vid källan” gjordes innan kommissionen godkände utgifterna (jordbruk, sammanhållning och direkt/indirekt förvaltning), 1,1 miljarder EUR i tillbakadraganden från medlemsstaternas sida gjordes efter godkännandet av utgifterna genom att icke stödberättigande belopp ersattes med nya sammanhållningsprojekt, och 1,6 miljarder EUR i nettokorrigeringar (jordbruk och direkt/indirekt förvaltning).

67. Europaparlamentet betonar att när det finns en stor risk för oriktigheter hör det till bästa praxis att diskutera risken och kvantifiera omfattningen och de sannolika effekterna. Parlamentet beklagar att kommissionens rapportering om denna fråga särskilt uppmärksammar ”korrigerande kapacitet” i stället för att mäta och analysera de fel som identifieras och vidta relevanta förebyggande åtgärder för att undvika sådana fel. Parlamentet påpekar särskilt att kommissionens meddelanden om skyddet av EU:s budget inte innehåller någon uppskattning av omfattningen av oriktigheterna i preliminära eller godkända ersättningsanspråk.

68. Europaparlamentet delar den åsikt som revisionsrätten framför i sin särskilda rapport nr 27/2016 att den åtskillnad som införts genom Kinnock-Prodi-reformen mellan kommissionsledamöternas politiska ansvar och generaldirektörernas verksamhetsansvar innebär att det inte alltid tydligt har framgått om ”politiskt ansvar” omfattar ansvarstagande för generaldirektoratens budgetgenomförande, eller om det är åtskilt från detta (se punkt 5 i sammanfattningen av revisionsrättens särskilda rapport nr 27/2016).

69. Europaparlamentet påpekar att kollegiet av kommissionsledamöter inte tar ansvar för årsredovisningen genom att utarbeta en inledning eller en rapport från kommissionens ordförande eller kommissionsledamoten med ansvar för budgeten, och att kommissionen inte utarbetar en årsberättelse om styrningen eller en årlig redogörelse avseende intern kontroll, i enlighet med bästa praxis och praxis i medlemsstaterna.

Åtgärder som ska vidtas

70. Europaparlamentet uppmanar på nytt kommissionen och medlemsstaterna att införa tillförlitliga förfaranden för att bekräfta tidpunkten för, ursprunget till och beloppet på de korrigerande åtgärderna samt, i så stor utsträckning som möjligt, ge information om vilket år utbetalningen har skett, vilket år det relaterade felet har upptäckts och vilket år återkraven eller de finansiella korrigeringarna redovisats i noterna till räkenskaperna.

71. Europaparlamentet uppmanar på nytt kommissionen att årligen utfärda en egen ”revisionsförklaring” på grundval av generaldirektörernas årliga verksamhetsrapporter, och att utarbeta sin egen statistiska uppskattning av felnivån. Parlamentet uppmanar kommissionen att separat bedöma det belopp i form av unionsmedel man planerar att återfå, i form av återvinningar eller finansiella korrigeringar kopplade till budgetåret 2015.

72. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att genomföra en noggrann analys av så kallade ”retrospektiva projekt”, dvs. att i det regionala operativa programmet införa projekt som redan har inletts av myndigheterna med hjälp av andra medel och som kan införliva eller ersätta åtgärder eller projekt med operativa problem eller som strider mot reglerna, och att se till att denna analys inkluderar förhandsbedömningar som kontrollerar att de nya projekten uppfyller de planerade målen.

73. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att till finansieringsöversikten bifoga en årsberättelse om styrningen och om intern kontroll, vilken framför allt bör inkludera — en beskrivning av kommissionens verktyg för intern styrning, — en bedömning av verksamhet relaterad till operativ och strategisk risk under året, och — en förklaring om den finanspolitiska hållbarheten på lång och medellång sikt, samt att i sitt meddelande om skyddet av EU:s budget ge en uppskattning av omfattningen av oriktigheterna i preliminära eller godkända ersättningsanspråk.

74. Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att tillhandahålla tillförlitliga uppgifter till kommissionen särskilt när det gäller kontrollrapporterna.

Politiska reservationer

75. Europaparlamentet stöder de reservationer som generaldirektörerna för GD REGIO, generaldirektoratet för havsfrågor och fiske (GD MARE), generaldirektoratet för migration och inrikes frågor (GD HOME), generaldirektoratet för internationellt samarbete och utveckling (GD DEVCO) och GD AGRI gjort i sina årliga verksamhetsrapporter. Parlamentet anser att dessa reservationer visar att de kontrollförfaranden som har införts inom kommissionen och i medlemsstaterna inte kan ge nödvändiga garantier för lagligheten och korrektheten i de underliggande transaktionerna inom de berörda politikområdena.

76. Europaparlamentet ifrågasätter varför generaldirektören för generaldirektoratet för forskning och innovation (GD RTD) liksom tidigare år fortsätter att utfärda ett horisontellt förbehåll som omfattar alla betalningar och ersättningsanspråk inom sjunde ramprogrammet för forskning. Parlamentet uppmanar kommissionen att en gång för alla utarbeta en mer meningsfull, riskbaserad metod och använda särskilda reservationer när sådana behövs.

Uppnå resultat med hjälp av unionens budget

Årlig förvaltnings- och resultatrapport: utvärdering av resultatet

77. Europaparlamentet noterar att den årliga förvaltnings- och resultatrapporten för EU:s budget 2015 är en kombination av två rapporter: utvärderingsrapporten som tas fram i enlighet med artikel 318 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, och den sammanfattande rapporten som krävs enligt artikel 66.9 i budgetförordningen.

78. Europaparlamentet gläder sig över att rapporten innehåller information för varje budgetpost om framstegen i genomförandet av programmen i den fleråriga budgetramen för 2014–2020, uppgifter om resultatet av programmen i den fleråriga budgetramen för 2007–2013 och också redogör för kopplingarna till Europa 2020-strategin.

79. Europaparlamentet beklagar att den så kallade utvärderingsrapporten, å ena sidan, blandar ihop beskrivningar av verksamheten med resultat och, å andra sidan, försöker utvärdera effekterna av politik och ger löften inför framtiden.

80. Europaparlamentet betonar att medlemsstaterna inte är förpliktigade att inkludera gemensamma indikatorer i sina program, med undantag av ungdomssysselsättningsinitiativet och Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling, och att resultatbaserade utvärderingar inte ingår i den inledande kontrollfasen i medlemsstaterna,

81. Europaparlamentet beklagar att kommissionen i stället för att förenkla sina interna verktyg för styrning har lagt till en ny flerårig strategisk plan för varje avdelning inom kommissionen utifrån gemensamma allmänna mål som omfattar Junckerkommissionens tio politiska prioriteringar och som stöder Europa 2020-målen och skyldigheterna enligt fördraget.

82. Europaparlamentet upprepar sitt krav på tematisk koncentration, som uttrycktes i betänkandet om ansvarsfrihet för budgetåret 2014. Parlamentet uppmanar kommissionen att undersöka i vilken utsträckning tematisk koncentration skulle kunna bidra till en förenkling och minskning av regelbördan och kontrollbördan.

83. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att anta sin årliga förvaltnings- och resultatrapport i god tid så att revisionsrätten kan ta den i beaktande i sin årsrapport. Parlamentet insisterar på att informationen i denna rapport bör vara så objektiv som möjligt och innehålla en omfattande bedömning av de resultat som kommissionen uppnådde föregående år när den genomförde sin politik. Parlamentet uppmanar kommissionen att diskutera behovet av en långsiktig politisk programperiod, såsom den tioåriga Europa 2020-strategin.

84. Europaparlamentet betonar att utarbetandet av resultatindikatorer måste vara transparent och demokratiskt, involvera alla unionsinstitutionerna och partner och berörda intressenter, för att säkra indikatorer som kan mäta genomförandet av unionsbudgeten, och tillmötesgå unionsmedborgarnas förväntningar.

Åtgärder som ska vidtas

85. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att i sina kommande resultatrapporter bättre utvärdera resultatet och utfallet av all politik. Parlamentet uppmanar kommissionen att tydligt och på ett överskådligt sätt visa de europeiska politiska strategiernas bidrag till unionens mål och att utvärdera deras respektive bidrag till Europa 2020-målen.

Horisont 2020

86. Europaparlamentet påminner om att Horisont 2020 är ett ambitiöst och omfattande program, vars allmänna mål bygger på följande tre prioriteringar: vetenskaplig spetskompetens, industriellt ledarskap och samhällsutmaningar.

87. Europaparlamentet konstaterar att Junckerkommissionen har antagit tio politiska prioriteringar för 2014–2019 som inte är exakt desamma som prioriteringarna i Europa 2020-strategin. För Horisont 2020 leder detta till en situation där programmets rättsliga ram och budgetanslag återspeglar Europa 2020-strategin, samtidigt som kommissionen vid genomförandet av Horisont 2020 sedan 2014 har riktat om sin strategiska planering och förvaltning mot de tio politiska prioriteringarna.

88. Europaparlamentet beklagar att kommissionen hittills inte kartlagt förhållandet mellan de två uppsättningarna prioriteringar, och uppmanar kommissionen att klargöra kopplingarna mellan dem.

89. Europaparlamentet betonar att en avgörande framgångsfaktor för Horisont 2020 är att nationella och europeiska forsknings- och innovationsprogram samverkar och kompletterar varandra på ett ändamålsenligt sätt. Parlamentet noterar att kommissionen planerar att analysera dessa effekter och synergier mellan Horisont 2020 och de europeiska struktur- och investeringsfonderna i samband med halvtidsutvärderingen av Horisont 2020.

90. Europaparlamentet noterar de två exemplen på komplementaritet mellan nationella och europeiska forskningsprogram i revisionsrättens årsrapport för 2015, och att de högre revisionsorganen i Bulgarien och Portugal fann att, även om det fanns vissa områden där nationella och unionens forskningsprogram kompletterade varandra i deras länder, det också förekom vissa problem på nationell nivå när det gäller indikatorer kopplade till Horisont 2020 i de nationella åtgärdsplanerna och strategierna och vissa problem när det gäller samordningen och samverkan mellan alla dem som deltar i Horisont 2020 på nationell nivå (7). Parlamentet noterar dessutom att Bulgarien var den första medlemsstat som frivilligt använder enheten för politiskt stöd inom Horisont 2020, och uppmanar kommissionen att fortsätta att stödja medlemsstater som behöver modernisera sina forsknings- och innovationssektorer.

91. Europaparlamentet påminner om att det med den rättsliga ramen för Horisont 2020 införs flera faktorer som är viktiga vid resultatstyrning, såsom mål och centrala resultatindikatorer. Parlamentet betonar att de mål och indikatorer som man har enats om överlag utgör en verklig förbättring jämfört med de tidigare ramprogrammen.

92. Europaparlamentet påpekar att det fortfarande finns ett antal brister i de resultatindikatorer som används i Horisont 2020, såsom i) balansen mellan de indikatorer som endast mäter input eller output snarare än resultat och effekter (8), ii) avsaknaden av utgångsvärden och iii) avsaknaden av tillräckligt ambitiösa målvärden.

93. Europaparlamentet beklagar att revisionsrätten fann att kommissionen inte använder arbetsprogrammen för Horisont 2020 och de tillhörande ansökningsomgångarna för att öka den nödvändiga inriktningen på resultat (9).

94. Europaparlamentet noterar med tillfredsställelse att när det gäller de förslag och bidragsöverenskommelser som revisionsrätten granskade hade tillräcklig tonvikt lagts vid resultat i målen när kommissionen så kräver, och att samma sak gäller för utvärderingen av förslagen.

95. Europaparlamentet beklagar att användningen i de enskilda arbetsprogrammen som fungerar som drivkrafter inom Horisont 2020 och tillhörande ansökningsomgångar av det bredare begreppet ”förväntad effekt” i stället för ”förväntat resultat” ökar risken för att informationen om den här delen är för allmän, vilket kan försvåra resultatbedömningen av Horisont 2020 (10).

96. Europaparlamentet är oroat över att kommissionen inte alltid använder centrala resultatbegrepp på ett konsekvent sätt (t.ex. ”output”, ”resultat”, ”utfall” och ”effekter”).

97. Europaparlamentet beklagar att revisionsrätten konstaterade att kommissionen med det nuvarande systemet inte kan övervaka och rapportera om utgifter och resultat separat när det gäller forskning och utveckling (FoU) samt innovation inom Horisont 2020. Det ekonomiska bidraget från Horisont 2020 inom Europa 2020 är väletablerat i budgetprocessen genom de offentliggjorda programförklaringarna, men det är beklagligt att kommissionen ännu inte har rapporterat på ett meningsfullt sätt om genomförandet av Horisont 2020 och hur det bidrar till Europa 2020. Parlamentet uppmanar kommissionen att rapportera om genomförandet av Horisont 2020 och dess bidrag till Europa 2020 på ett meningsfullt sätt så att programmets resultat sprids.

98. Europaparlamentet föreslår att de nationella kontaktpunkternas (NCP) roll bör förstärkas i syfte att tillhandahålla högkvalitativt tekniskt stöd på plats. Parlamentet anser att en årlig utvärdering av resultat, utbildning och främjande av välfungerande nationella kontaktpunkter kommer att öka andelen framgångsrika åtgärder inom Horisont 2020.

Åtgärder som ska vidtas

99. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att i sina framtida resultatrapporter redogöra för bidragit från Horisont 2020 till Europa 2020-strategin på ett klart och uttömmande sätt.

Förvaltningsplanerna och de årliga verksamhetsrapporterna från fyra generaldirektorat som ansvarar för utgifter inom Naturresurser

100. Europaparlamentet beklagar revisionsrättens iakttagelser att många av de mål som används i förvaltningsplanerna och de årliga verksamhetsrapporterna från GD AGRI, GD CLIMA, GD ENVI och GD MARE hade hämtats direkt från politiska eller lagstiftande dokument och saknade den detaljnivå som krävs för förvaltning och övervakning.

Åtgärder som ska vidtas

101. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att — bedöma resultatet av arbetsprogram genom att omsätta de högnivåmål som fastställs i lagstiftningen för Horisont 2020 i operativa mål på arbetsprogramnivå, — ytterligare förtydliga kopplingarna mellan Europa 2020-strategin (2010–2020), den fleråriga budgetramen (2014–2020) och kommissionens prioriteringar (2015–2019), — säkerställa användningen av termerna ”input”, ”output”, ”resultat” och ”effekt” på ett konsekvent sätt i alla sina aktiviteter och i överensstämmelse med sina riktlinjer för en bättre lagstiftning. — vidta åtgärder för att garantera lika lön för forskare som utför samma arbete inom samma projekt. — tillhandahålla en förteckning, uppdelat per stat, över alla börsnoterade företag som redovisar en vinst i sin årsredovisning och som erhåller medel från Horisont 2020.

Intäkter

102. Europaparlamentet gläder sig över att de samlade revisionsbevisen visar att felnivån i inkomsterna inte är väsentlig, och framför allt att de granskade systemen är ändamålsenliga när det gäller BNI-baserade och momsbaserade egna medel, att de granskade systemen generellt sett är ändamålsenliga när det gäller traditionella egna medel, att nyckelinternkontrollerna i de medlemsstater som revisionsrätten besökte var delvis ändamålsenliga och att revisionsrätten inte fann några fel i de granskade transaktionerna.

103. Europaparlamentet påminner om att genom en reservation kan en tveksam del i de BNI-uppgifter som lämnats in av en medlemsstat hållas öppen för en eventuell korrigering, och gläder sig över att revisionsrätten inte fann några allvarliga problem i det urval av hävda transaktioner som analyserades 2015.

104. Europaparlamentet är bekymrat över att trots att framsteg har gjorts för att förbättra tillförlitligheten i de grekiska BNI-uppgifterna har dessa reservationer inte hävts. Parlamentet noterar att detta var de enda allmänna utestående reservationerna i slutet av 2015 och gällde åren 2008 och 2009.

105. Europaparlamentet noterar när det gäller tullar att revisionsrätten konstaterade att den metod som används vid de kontroller som utförts för att se om importörerna följer tull- och importbestämmelserna (som inbegriper revision efter klarering), liksom kvaliteten på och de resultat som uppnås, varierar i medlemsstaterna. Revisionsrätten lyfter särskilt fram att Frankrike avbryter tidsfristen på tre år för underrättelser om en tullskuld, en praxis som skiljer sig från den i andra medlemsstater och leder till att ekonomiska aktörer behandlas olika inom EU (11).

106. Europaparlamentet påpekar när det gäller traditionella egna medel att kommissionen i slutet av 2015 också hade en lista med 325 öppna punkter som gällde fall av bristande efterlevnad av EU:s tullbestämmelser som den hade identifierat vid sina inspektioner i medlemsstaterna.

107. Europaparlamentet påpekar att revisionsrätten konstaterade – när det gäller sammanställningarna av tullar och sockeravgifter – att förvaltningen av fordringar (så kallade B-räkenskaper) var ineffektiv i medlemsstaterna och att kommissionen konstaterat liknande brister i 17 av de 22 besökta medlemsstaterna.

108. Europaparlamentet betonade att revisionsrätten konstaterade risker som gällde indrivning av tullskulder från företag som är registrerade utanför EU eller från medborgare från länder utanför EU, och fann ett antal fall i olika medlemsstater där man inte kunde driva in skulder från medborgare eller företag som är baserade i till exempel Vitryssland, Brittiska Jungfruöarna, Ryssland, Schweiz, Turkiet och Ukraina.

109. Europaparlamentet betonar att dessa omfattande revideringar av BNI-saldona skulle ha fått mindre effekt om det hade funnits en gemensam revideringspolicy inom EU med en harmoniserad tidtabell för större revideringar.

110. Europaparlamentet beklagar att de strukturella och rättsliga faktorer som ledde till de politiska incidenter som inträffade i slutet av oktober 2014 när det gäller bidragen från vissa medlemsstater fortfarande är aktuella.

Åtgärder som ska vidtas

111. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att — vidta nödvändiga åtgärder för att harmonisera tidsfristen för underrättelser om tullskuld till de ekonomiska aktörerna efter en revision efter klarering i medlemsstaterna, — se till att medlemsstaterna lämnar korrekta redovisningar av de belopp som uppburits från tullar i de kvartalsvisa sammanställningarna och ge vägledning om hur de ska bokföras, — så långt det är möjligt göra det lättare för medlemsstaterna att driva in tullskulder i de fall då gäldenärerna inte är baserade i en EU-medlemsstat, — förbättra kontrollerna av beräkningarna av EES-/Eftaländernas bidrag och korrigeringsmekanismerna, och — upprätta de arrangemang som krävs för att minska konsekvenserna av revideringar av metoder och källor som presenterats av medlemsstater för sammanställning av deras BNI.

Uppföljning av ansvarsfrihetsförfarandet för kommissionen för budgetåret 2014 (12)

112. Europaparlamentet påpekar att kommissionen gick med på att vidta nya åtgärder när det gäller 88 framställningar som parlamentet lade fram i sin resolution som åtföljer beslutet om ansvarsfrihet för kommissionen för budgetåret 2014.

113. Europaparlamentet noterar att de efterfrågade åtgärderna för 227 framställningar från parlamentet enligt kommissionen redan har vidtagits eller pågår, och att av skäl som har att göra med gällande rättsliga ramar och regler för budgetarbetet eller kommissionens institutionella roll eller behörigheter kan kommissionen inte godta 35 av Europaparlamentets framställningar.

114. Europaparlamentet beklagar att kommissionens svar ibland är oklara och tvetydiga.

115. Europaparlamentet gläder sig över att kommissionen följde upp fem av de sex viktigaste åtagandena.

116. Europaparlamentet insisterar dock på att kommissionen ger sina generaldirektorat i uppdrag att offentliggöra alla landsspecifika rekommendationer som de har utfärdat inom ramen för den europeiska planeringsterminen i sina respektive årliga verksamhetsrapporter (det sjätte åtagandet).

117. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att ompröva sin ståndpunkt, särskilt i fråga om tillförlitligheten när det gäller de uppgifter som medlemsstaterna lämnar in, transparensen avseende de slutliga mottagarna av EU-medel, insynen i den etiska kommitténs verksamhet, kampen mot korruption och reformen av Europaskolornas administrativa strukturer.

118. Europaparlamentet fördömer skarpt det faktum att kommissionen inte längre ser något behov av att publicera EU:s rapport om insatserna mot korruption. Parlamentet anser att vilka avsikter som kommissionen än har för att bekämpa korruption sänder denna inställda publicering en felaktig signal inte bara till medlemsstaterna utan också till medborgarna. Parlamentet upprepar sin uppfattning att korruptionen fortfarande är en utmaning för unionen och medlemsstaterna, och utan effektiva åtgärder mot korruption undergrävs ekonomisk utveckling, rättsstaten och förtroendet för demokratiska institutioner inom unionen. Kommissionen uppmanas med kraft att slutföra och publicera 2016 års rapport om insatserna mot korruption, att agera snabbt och kraftfullt för att eliminera korruption i medlemsstaterna och vid unionens institutioner och att beställa en oberoende bedömning av standarderna för korruptionsbekämpning inom unionens egna institutioner.

119. Europaparlamentet upprepar med kraft sin uppmaning till kommissionen att utveckla ett system med strikta indikatorer och enhetliga kriterier som är enkla att tillämpa och som baseras på kraven i Stockholmsprogrammet för att mäta korruptionsnivån och utvärdera antikorruptionsprinciperna i medlemsstaterna. Kommissionen uppmanas att utveckla ett korruptionsindex för att kategorisera medlemsstaterna. Parlamentet anser att ett korruptionsindex skulle kunna ge en tillförlitlig grund på vilken kommissionen kan fastställa sin landsspecifika kontrollmekanism vid kontroll av användning av EU:s medel.

Konkurrenskraft för tillväxt och sysselsättning

Europa 2020

120. Europaparlamentet noterar att, trots den upprepade felnivån och förseningar i genomförande och avslutande, anses det sjunde ramprogrammet ha varit lyckat enligt den efterhandsutvärdering av programmet som utförts av en expertgrupp (13) på hög nivå. Högnivågruppen betonade i första hand att det sjunde ramprogrammet — uppmuntrade vetenskaplig spetskompetens på individuell och institutionell nivå, — främjade banbrytande forskning genom det nya programmet ”Ideas” (Europeiska forskningsrådet), — involverade näringslivet och små och medelstora företag på ett strategiskt sätt, — stärkte en ny samarbetsmodell och en öppen innovationsram, — stärkte det europeiska forskningsområdet genom att främja en samarbetskultur och skapa omfattande nätverk som är lämpade att hantera tematiska utmaningar, — behandlade vissa samhällsutmaningar genom forskning, teknik och innovation genom programmet ”Cooperation”, — uppmuntrade harmonisering av nationella forsknings- och innovationssystem och strategier, — stimulerade rörlighet bland forskare runt om i Europa: programmet ”People” har skapat de nödvändiga förutsättningarna för en öppen arbetsmarknad för forskare, — främjade investeringar i europeisk forskningsinfrastruktur, — nådde en kritisk massa vad gäller forskning runt om i Europa och i hela världen.

121. Europaparlamentet beklagar att följande svaga punkter uppdagades vid det offentliga samråd med berörda parter som hölls i samband med utvärderingen av det sjunde ramprogrammet mellan februari och maj 2015: — Stor administrativ börda och tungrodda rättsliga och finansiella regler. — Omfattande överteckning. — Otillräckligt fokus på samhällsföljderna. — Alltför begränsad omfattning på teman och ansökningar. — Otillräckligt fokus på näringslivets deltagande. — Hög tröskel för nykomlingar, och låg genomsnittligt andel framgångsrika förslag och sökande på 19 % respektive 22 %. — Svag kommunikation.

122. Europaparlamentet beklagar djupt att målet att investera 3 % av medlemsstaternas bruttonationalprodukt (BNP) i forskning senast 2020 sannolikt inte kommer att nås. Parlamentet anser därför att de återkommande nedskärningarna i EU:s budget för forskningsprogram bör stoppas. Parlamentet uppmanar samtliga medlemsstater att anta utmaningen. Parlamentet uppmanar också kommissionen att dra de nödvändiga slutsatserna inför halvtidsrevideringen av den fleråriga budgetramen och inför nästa fleråriga budgetram.

123. Europaparlamentet välkomnar de framsteg som gjorts i genomförandet av Innovationsunionens åtaganden: i mitten av 2014 hade samtliga åtaganden antingen uppnåtts eller var på väg att uppnås.

124. Europaparlamentet välkomnar också att den andel av budgeten för Horisont 2020 som anslagits till små och medelstora företag ökade från 19,4 % under 2014 till 23,4 % under 2015, och rekommenderar att denna tendens aktivt uppmuntras.

125. Europaparlamentet anser att det är oacceptabelt att GD RTD inte efterlevde kravet på att kommissionens generaldirektorat skulle offentliggöra alla sina landsspecifika rekommendationer i sina årliga verksamhetsrapporter. Parlamentet konstaterar bekymrat att endast ett begränsat antal territorier är representerade i de 20 viktigaste projekten inom ramen för Horisont 2020.

Allmänna frågor

126. Europaparlamentet påpekar att kapitel fem i revisionsrättens årsrapport 2015 omfattar betalningar inom följande områden: forskning (10,4 miljarder EUR), allmän utbildning, yrkesutbildning, ungdom och idrott (1,8 miljarder EUR), rymdprogram (1,4 miljarder EUR), transport (1,3 miljarder EUR), övriga åtgärder och program (1,1 miljard EUR), energi (0,5 miljarder EUR) och konkurrenskraft för företag och små och medelstora företag (Cosme) (0,3 miljarder EUR). Forskning står därmed för 62 % av utgifterna.

127. Europaparlamentet noterar att ansvaret för att genomföra ramprogrammen för forskning delas mellan olika generaldirektorat inom kommissionen, genomförandeorgan, gemensamma företag och så kallade artikel 185-organ (partnerskap med medlemsstaterna), vilka alla kräver nära samordning.

128. Europaparlamentet preciserar att revisionsrättens revision nästan uteslutande gällde betalningar inom ramen för det sjunde ramprogrammet för forskning (FP7).

129. Europaparlamentet är bekymrat över att den årliga verksamhetsrapporten från GD RTD visar att 1 915 projekt inom det sjunde ramprogrammet, till ett värde av 1,63 miljarder EUR, fortfarande inte hade avslutats vid utgången av 2015. Detta kan försena genomförandet av Horisont 2020.

Förvaltnings- och kontrollsystem

130. Europaparlamentet betonar att revisionsrätten anser att övervaknings- och kontrollsystemen för forskning och annan intern politik är ”delvis ändamålsenliga”.

131. Europaparlamentet noterar att av de 150 transaktioner som revisionsrätten granskade 2015 innehöll 72 (48 %) fel. På grundval av de 38 fel som revisionsrätten kvantifierat uppskattade den felnivån till 4,4 %. När det gäller 16 kvantifierbara fel hade kommissionen, de nationella myndigheterna eller de oberoende revisorerna tillräckligt med information för att förhindra eller upptäcka och korrigera felen innan de godkände utgifterna. Om all denna information hade använts till att korrigera fel, skulle den uppskattade felprocenten för detta kapitel ha varit 0,6 % lägre.

132. Europaparlamentet beklagar att revisionsrätten rapporterade felprocentsatser på över 20 % för tio av de 38 transaktioner som innehöll kvantifierade fel. Dessa tio fall (nio från sjunde ramprogrammet för forskning och ett från ramprogrammet för konkurrenskraft och innovation 2007–2013) står för 77 % av den uppskattade övergripande felnivån för ”Konkurrenskraft för tillväxt och arbetstillfällen” 2015.

133. Europaparlamentet beklagar att de flesta av de kvantifierade fel som revisionsrätten upptäckte (33 av 38) avsåg ersättning av icke stödberättigande personalkostnader och indirekta kostnader som stödmottagare hade redovisat, och att nästan alla de fel som revisionsrätten konstaterade i kostnadsredovisningarna berodde på att stödmottagarna hade missuppfattat de komplexa stödreglerna eller beräknat sina stödberättigande kostnader felaktigt, vilket leder till den självklara slutsatsen att dessa regler måste förenklas.

134. Europaparlamentet gläder sig över att revisionsrätten anser att efterlevnaden av upphandlingsreglerna förbättrats avsevärt.

135. Europaparlamentet ifrågasätter varför generaldirektören för GD RTD på nytt har utfärdat, liksom under föregående år, en övergripande reservation avseende alla kostnadsanspråk i det sjunde ramprogrammet (1,47 miljarder EUR). Parlamentet anser att övergripande reservationer generellt sett inte kan betraktas som instrument för en sund ekonomisk förvaltning. Parlamentet konstaterar att vissa delar av utgifterna i det sjunde ramprogrammet inte täcktes av en reserv där det finns belägg för att riskerna (och därmed de kvarstående felprocenten) var betydligt lägre än för utgifterna totalt. På området forskning och teknisk utveckling gäller detta vissa gemensamma företags utgifter. Utanför GD RTD gäller detta också utgifter från genomförandeorganet för forskning inom Marie Curie-programmen och alla utgifter från genomförandeorganet för Europeiska forskningsrådet.

136. Europaparlamentet är förvånat över att Europeiska institutet för innovation och teknik inte deltog under 2015 i det gemensamma stödcentrumet för forskning och innovation.

137. Europaparlamentet är bekymrat över att det sjunde ramprogrammet, enligt kommissionen, inte kommer att till fullo ha genomförts och utvärderats före 2020. Kommissionen uppmanas att offentliggöra utvärderingsrapporten så snart som möjligt och senast innan den lägger fram forskningsprogrammet för tiden efter Horisont 2020.

Horisont 2020

138. Europaparlamentet noterar att inom ramen för Horisont 2020 gjordes endast förskottsbetalningar fram till slutet av 2015. Parlamentet varnar kommissionen för att en sen start av Horisont 2020-projekt kan försena genomförandet av programmet. Parlamentet varnar på nytt för finansiella eftersläpningar när programperioden är slut.

139. Europaparlamentet är oroat över revisionsrättens slutsatser att fleråriga program med politiska mål såsom Europa 2020 eller Horisont 2020 visserligen löper på parallellt men egentligen inte är kopplade till varandra (14).

140. Europaparlamentet beklagar dessutom att den första övervakningsrapporten om Horisont 2020 endast ger begränsad information om synergieffekter mellan programmet och strukturfonderna. (15) Kommissionen uppmanas att rapportera om dessa synergieffekter i takt med att programmets resultat blir tillgängliga.

141. Europaparlamentet är djupt oroat över att revisionsrätten anser att Horisont 2020 inte är tillräckligt resultatinriktad (16).

Åtgärder som ska vidtas

142. Europaparlamentet upprepar sitt krav från resolutionen om ansvarsfrihet (17) för kommissionen för 2014 att kommissionen bör ge sina generaldirektorat i uppdrag att offentliggöra alla landsspecifika rekommendationer som de har utfärdat inom ramen för den europeiska planeringsterminen i sina respektive årliga verksamhetsrapporter.

143. Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att göra en extra insats för att uppnå målet att investera 3 % av BNP i forskning. Parlamentet anser att detta skulle främja spetskompetens och innovation. Kommissionen uppmanas därför att undersöka möjligheten att föreslå en vetenskapspakt på lokal, regional och nationell nivå, med utgångspunkt i den dynamik som redan har skapats genom borgmästaravtalet. Medlemsstaterna och parlamentet uppmanas att också göra en insats via unionens budget.

144. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att se över den centrala resultatindikatorn ”EU:s innovationsresultat”, eftersom den indikatorn, på grund av sin sammansatta karaktär, enligt kommissionen inte är lämplig för att fastställa mål. (18)

145. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att särskilt följa upp de 16 fall av kvantifierbara fel där kommissionen, de nationella myndigheterna eller de oberoende revisorerna hade tillräckligt med information för att förhindra eller upptäcka och korrigera felen innan de godkände utgifterna. Kommissionen uppmanas att informera parlamentets ansvariga utskott i detalj om de korrigerande åtgärder som vidtagits före utgången av oktober 2017.

146. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att informera parlamentets ansvariga utskott i detalj om de 10 transaktioner som stod för 77 % av felen och de korrigerande åtgärder som vidtagits.

147. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att modernisera sina förvaltnings- och kontrollsystem så att övergripande reservationer blir överflödiga. Kommissionen uppmanas vidare att informera parlamentets ansvariga utskott om de åtgärder som vidtagits före november 2017.

148. Europaparlamentet uppmanar kommissionen, tillsammans med revisionsrätten, att ytterligare förtydliga kopplingarna mellan Europa 2020-strategin (2010–2020), den fleråriga budgetramen (2014–2020) och kommissionens prioriteringar (2015–2019), till exempel inom ramen för processen för strategisk planering och rapportering (2016–2020). Detta skulle stärka övervaknings- och rapporteringsrutinerna och göra att kommissionen på ett ändamålsenligt sätt kan rapportera om hur EU-budgeten bidrar till att uppfyllandet av Europa 2020-målen.

Övrigt

149. Europaparlamentet noterar att driftsbidragen i budgetpost 04 03 01 05 ”Informations- och utbildningsåtgärder för arbetstagarorganisationer” uteslutande gått till två specifika fackföreningsinstitut, Europeiska fackföreningsinstitutet och European Centre for Workers' Questions Parlamentet påminner kommissionen om att driftsbidrag och rampartnerskapsavtal i princip ska behandlas som bidrag och därmed bli föremål för öppna anbudsförfaranden och offentliggörande. Parlamentet vill uttrycka sin oro över motiveringen till en sådan tilldelningspraxis på grund av de facto-monopol eller organ för teknisk kompetens, hög grad av specialisering eller administrativa befogenheter (artikel 190 1 c, f i tillämpningsföreskrifterna). Parlamentet anser att bestående exklusiv tilldelning av driftsbidrag till olika organ på dessa grunder i själva verket kan leda till de facto-monopol, hög kompetens, specialisering och befogenheter, vilket därmed ytterligare skulle motivera exklusiv tilldelning av driftsbidrag på grundval av artikel 190 i tillämpningsföreskrifterna.

150. Europaparlamentet påminner här kommissionen om att undantag från bestämmelserna om transparens och offentliggörande i artiklarna 125 och framåt i budgetförordningen ska tolkas och tillämpas restriktivt. Europaparlamentet, rådet och kommissionen uppmanas att sträva efter att tydligt definiera både tidsfristen och tillämpningsområdet för undantagen från principerna om transparens och offentliggörande, med det uppenbara syftet att ytterligare begränsa användningen av dem.

Åtgärder som ska vidtas

151. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att göra en restriktiv tillämpning och tolkning av de undantag från bestämmelserna om transparens och offentliggörande som fastställs i artiklarna 125 och framåt i budgetförordningen. Kommissionen uppmanas att tydligt definiera både tidsfristerna och tillämpningsområdet för undantagen från principerna om transparens och offentliggörande, med det uppenbara syftet att ytterligare begränsa användningen av dem.

Ekonomisk, social och territoriell sammanhållning

Europa 2020

152. Europaparlamentet noterar att 1 EUR som investeras inom ramen för sammanhållningspolitiken, enligt efterhandsutvärderingen av Europeiska regionala utvecklingsfonden (Eruf) och Sammanhållningsfonden (SF) 2007–2013 (19), kommer att generera 2,74 EUR i ökad BNP fram till 2023. Struktur- och sammanhållningsfonderna investerade främst i små och medelstora företags innovationer (32,3 miljarder EUR), allmänt företagsstöd (21,4 miljarder EUR), infrastruktur för forskning och teknisk utveckling (17,5 miljarder EUR), transport (82,2 miljarder EUR), energi (11,8 miljarder EUR), miljö (41,9 miljarder EUR), kultur och turism (12,2 miljarder EUR) och stadsmiljö och social infrastruktur (28,8 miljarder EUR).

153. Europaparlamentet gläder sig över att Eruf och SF i viss utsträckning kunde uppväga effekterna av finanskrisen 2007–2008, vilket visar att utan strukturfondernas bidrag skulle de ekonomiska och sociala skillnaderna mellan de europeiska regionerna har ökat ännu mer.

154. Europaparlamentet välkomnar resultatet av sammanhållningspolitiken, vilket framgår av efterhandsutvärderingen av programperioden 2007–2013 i förhållande till Europa 2020-målen: — via Eruf och Sammanhållningsfonden: Rubrikerna 1 ”Sysselsättning” och 2 ”Forskning och utveckling och innovationer” – 41 600 arbetstillfällen inom forskning skapades och 400 000 små och medelstora företag fick stöd. Rubrik 3 ”Klimatförändringar och energi” – 3 900 MW extra produktionskapacitet för förnybar energi skapades. — via Europeiska socialfonden (ESF): Rubrik 1 ”Sysselsättning” – minst 9,4 miljoner människor fick ett arbete (varav mer än 300 000 blev egenföretagare). Rubrik 4 ”Utbildning” – minst 8,7 miljoner människor fick ett examensbevis/intyg.

155. Europaparlamentet konstaterar dock att mycket få program fokuserade på resultat eller mätbara effekter, och därför vet man lite eller ingenting om investeringarnas hållbarhet.

156. Europaparlamentet betonar dock att mycket få program fokuserade på resultat eller mätbara effekter 2015, och parlamentet uppmanar därför kommissionen att på interinstitutionell nivå införa och anta nödvändiga indikatorer för ett resultatbaserat genomförande av budgeten. Parlamentet noterar dock att man i detta skede vet lite eller ingenting om investeringarnas hållbarhet och europeiska mervärde.

157. Europaparlamentet beklagar att parlamentet inte informerats om de åtgärder som kommissionen uppmanade medlemsstaterna att vidta inom ramen för den europeiska planeringsterminen. Kommissionen uppmanas att informera Europaparlamentet om de åtgärder som vidtagits av medlemsstaterna inom ramen för den europeiska planeringsterminen.

158. Europaparlamentet är mycket oroat över att revisionsrätten rapporterade förseningar i inledningen av programperioden 2014–2020 redan i sin årsrapport för 2014, och att mindre än 20 % av de nationella myndigheterna som ska ansvara för de europeiska struktur- och investeringsfonderna hade utsetts i slutet av 2015.

Europeiska regionala utvecklingsfonden, Sammanhållningsfonden och Europeiska socialfonden: Allmänna frågor

159. Europaparlamentet välkomnar att revisionsrätten har anpassat kapitlen i sin årsrapport till rubriken i den fleråriga budgetramen. Parlamentet anser dock att anslagen under denna rubrik är av så stor ekonomisk betydelse – Eruf 28,3 miljarder EUR, SF 12,1 miljarder EUR och ESF 10,3 miljarder EUR – att revisionsrättens revisionsstrategi bör göra tydlig skillnad mellan Eruf och SF, å ena sidan, och ESF, å andra sidan.

160. Europaparlamentet är bekymrat över att medlemsstaterna, särskilt mot slutet av programperioden, fokuserade på att utnyttja medel som var tillgängliga inom ramen för nationella finansieringsramar snarare än på att uppnå politiska mål. Parlamentet uppmanar kommissionen att hjälpa de sämst presterande medlemsstaterna genom tekniskt bistånd, särskilt i slutet av budgetperioden.

161. Europaparlamentet är angeläget om att de 16 medlemsstater som fortfarande inte har införlivat direktivet om offentlig upphandling (20) och de 19 medlemsstater som inte har införlivat direktivet om tilldelning av koncessioner (21) samt de 17 medlemsstater som inte har införlivat direktivet om upphandling av enheter som är verksamma på områdena vatten, energi, transport och posttjänster (22), gör detta så snabbt som möjligt eftersom direktiven syftar till ytterligare förenklingar. Parlamentet uppmanar kommissionen att kontrollera framstegen på dessa områden.

162. Europaparlamentet framhåller vikten av ungdomssysselsättningsinitiativet. I slutet av november 2015 hade nästan 320 000 unga människor deltagit i åtgärder som stöds genom ungdomssysselsättningsinitiativet och 18 av 22 medlemsstater hade vidtagit åtgärder inom ramen för detta initiativ. Åtaganden hade gjorts för 28 % av de tillgängliga medlen inom ramen för ungdomssysselsättningsinitiativet, 20 % hade lagts ut på stödmottagare och 5 % hade betalats ut till stödmottagare. Parlamentet noterar att tre medlemsstater ännu inte hade gjort några åtaganden i slutet av november 2015 (Spanien, Irland och Förenade kungariket).

163. Europaparlamentet noterar de preliminära resultaten av genomförandet av ESF och systemet för stöd till nystartade innovativa företag under 2014–2015 och att 2,7 miljoner personer deltog i ESF och ungdomssysselsättningsinitiativet, däribland 1,6 miljoner arbetslösa och 700 000 icke förvärvsarbetande personer.

164. Europaparlamentet beklagar samtidigt att en första undersökning (23) också förefaller peka på bristande effektivitet när det gäller de tjänster som erbjuds och bristfällig insamlingen av uppgifter i vissa medlemsstater.

Förvaltnings- och kontrollsystem

165. Europaparlamentet noterar att 2015 var mer än 80 % av betalningarna mellanliggande betalningar till operativa program från programperioden 2007–2013, för vilka stödberättigandeperioden löpte ut den 31 december 2015. Förskottsbetalningarna för programperioden 2014–2020 uppgick till cirka 7,8 miljarder EUR.

166. Europaparlamentet uttrycker sin oro över de oacceptabla förseningarna i Italien i utbetalningarna till praktikanter inom ramen för ungdomsgarantin. Kommissionen uppmanas att övervaka situationen och att utarbeta en särskild handlingsplan för de medlemsstater där detta problem förekommer.

167. Europaparlamentet konstaterar att revisionsrätten granskade 223 transaktioner (120 transaktioner gällde Eruf, 52 SF och 44 ESF).

168. Europaparlamentet konstaterar att revisionsrätten uppskattade felnivån till 5,2 % (2014: 5,7 %). Parlamentet är bekymrat över att revisionsrätten, i likhet med tidigare år, drog slutsatsen att i 18 fall av kvantifierbara fel som stödmottagare hade begått hade de nationella myndigheterna tillräckligt med information för att förebygga, upptäcka och korrigera felen innan de redovisade utgifterna för kommissionen. Parlamentet uppmanar bestämt medlemsstaterna att använda all information för att förebygga, upptäcka och korrigera fel. Parlamentet uppmanar vidare kommissionen att kontrollera huruvida medlemsstaterna använder all information för att förebygga, upptäcka och korrigera felen. Om all denna information hade använts till att korrigera fel, skulle den uppskattade felprocenten för detta kapitel ha varit 2,4 % lägre. (24)

169. Europaparlamentet noterar att revisionsrätten konstaterade att en av de största riskerna när det gäller Eruf/SF-utgifter är att stödmottagarna å ena sidan redovisar kostnader som inte är stödberättigande enligt nationella stödregler och/eller stödreglerna i EU:s strukturfondsförordningar, som är färre, eller, å andra sidan bristande efterlevnad av EU:s och/eller nationella regler för offentlig upphandling vid tilldelning av kontrakt. Kommissionen beräknade risken för fel inom detta politikområde till mellan 3 % och 5,6 %.

170. Europaparlamentet noterar att revisionsrätten ansåg att de största riskerna när det gäller ESF-utgifter hänger samman med att investeringar i humankapital är immateriella till sin karaktär och att många, ofta småskaliga, parter deltar i projektgenomförandet. Kommissionen beräknade risken för fel inom detta politikområde till mellan 3 % och 3,6 %.

171. Europaparlamentet beklagar att en av de främsta källorna till utgiftsrelaterade fel i rubriken ”Ekonomisk, social och territoriell sammanhållning” fortfarande är överträdelser av reglerna om offentlig upphandling. Parlamentet betonar att de allvarliga överträdelserna av reglerna för offentlig upphandling bland annat var direkt tilldelning av ytterligare kontrakt eller ytterligare arbeten eller tjänster för vilka ingen motivering lämnats, olaglig uteslutning av anbudsgivare, intressekonflikter och diskriminerande urvalskriterier. Parlament anser att det är avgörande med en policy för fullständig transparens när det gäller information om uppdragstagare och underleverantörer, så att fel och missbruk kan undvikas.

172. Europaparlamentet betonar att förenkling, inbegripet förenklade kostnadsalternativ, minskar risken för fel. Parlamentet betonar dock att förvaltningsmyndigheterna oroar sig över en ökad arbetsbörda, rättslig osäkerhet och risk för att eventuella oegentligheter kan betraktas som ett systemfel.

173. Europaparlamentet välkomnar att medlemsstaternas årliga kontrollrapporter blivit mer tillförlitliga under årens lopp: Endast i 14 fall (Eruf/SF) justerade kommissionen den felprocent som rapporterats av medlemsstaterna uppåt med mer än 2 %.

174. Europaparlamentet beklagar att GD REGIO ansåg att det var nödvändigt att utfärda 67 reservationer (minskning från 77) på grund av otillförlitliga förvaltnings- och kontrollsystem i 13 medlemsstater och en reservation avseende det gränsöverskridande programmet Grekland – f.d. jugoslaviska republiken Makedonien inom föranslutningsinstrumentet. Av de 67 program som är föremål för reservationer gäller 22 Spanien, 10 Ungern och 7 Grekland. Samtidigt minskade de uppskattade finansiella konsekvenserna av dessa reservationer från 234 miljoner EUR 2014 till 231 miljoner EUR 2015 när det gällde Eruf/SF.

175. Europaparlamentet beklagar också att generaldirektoratet för sysselsättning, socialpolitik och inkludering (GD EMPL) utfärdade 23 reservationer (minskning från 36) på grund av otillförlitliga förvaltnings- och kontrollsystem i 11 medlemsstater. De uppskattade finansiella konsekvenserna av dessa reservationer minskade från 169,4 miljoner EUR 2014 till 50,3 miljoner EUR 2015 när det gällde ESF.

176. Europaparlamentet stöder kommissionens plan att en förbättring av konsekvensbedömningarna av sammanhållningspolitikens program bör göras till en prioritering (25). Parlamentet uppmanar kommissionen att förklara hur resultaten kommer att införlivas i lagstiftningen för nästa programperiod.

Finansieringstekniska instrument

177. Europaparlamentet konstaterar att medlemsstaternas förvaltningsmyndigheter rapporterade totalt 1 052 finansieringstekniska instrument (vilket omfattar 77 holdingfonder och 975 specifika fonder) i slutet av 2015: 89 % utgörs av finansieringstekniska instrument för företag, 7 % för stadsutvecklingsprojekt och 4 % för fonder för energieffektivitet/förnybar energi.

178. Europaparlamentet är medvetet om att dessa finansieringstekniska instrument inrättades i 25 medlemsstater (alla utom Irland, Luxemburg och Kroatien) och fick finansiellt stöd från 188 operativa program, inbegripet ett operativt gränsöverskridande samarbetsprogram.

179. Europaparlamentet konstaterar att det totala värdet på de bidrag från de operativa programmen som betalades till finansieringstekniska instrument uppgick till 16,9 miljarder EUR, inklusive 11,7 miljarder EUR från strukturfonder (Eruf och ESF). Parlamentet konstaterar dessutom att betalningarna till de slutliga mottagarna uppgick till 12,7 miljarder EUR i slutet av 2015, varav 8,6 miljarder EUR kom från strukturfonderna, vilket innebar att utnyttjandegraden av beloppen från de operativa programmen var nästan 75 %.

180. Europaparlamentet påpekar att Polen, Ungern, Italien och Frankrike är de finansieringstekniska instrumentens viktigaste stödmottagare.

181. Europaparlamentet håller med revisionsrätten om att kommissionen bör se till att alla utgifter som hänför sig till Eruf- och ESF-finansieringsinstrumenten under programperioden 2007–2013 tas med så tidigt i avslutningsredovisningarna att revisionsmyndigheterna kan genomföra sina kontroller. Kommissionen bör också uppmuntra alla medlemsstater som har genomfört finansieringsinstrument att utföra särskilda revisioner av genomförandet av dessa instrument inför avslutningen.

182. Europaparlamentet är djupt bekymrat över att den finansiella komplexitet som skapas av mer än 1 000 finansieringstekniska instrument utgör en stor del av den ”budgetgalax” som omöjliggör ett demokratiskt ansvarsutkrävande.

Europeiska investeringsbanken

183. Europaparlamentet är djupt bekymrat över de generellt högre kostnaderna och avgifterna för Europeiska investeringsbanken/EIF-förvaltade fonder som genomför finansieringsinstrument med delad förvaltning, vilket framgår av resultaten i revisionsrättens särskilda rapport nr 19/2016 om ”Genomförandet av EU:s budget med hjälp av finansieringsinstrument – lärdomar av programperioden 2007–2013”, och uppmanar revisionsrätten att genomföra liknande revisioner för den innevarande perioden.

184. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att senast i juni varje år från och med 2018 lägga fram en årlig rapport om genomförandet från och med början av den nuvarande fleråriga budgetramen och det aktuella läget, inklusive de resultat som åstadkommits, för alla finansieringsinstrument som förvaltas och genomförs av Europeiska investeringsbanksgruppen, som drivs med medel från EU:s budget, i syfte att använda den i ansvarsfrihetsförfarandet.

Specialfall

185. Europaparlamentet konstaterar att Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (Olaf) inledde administrativa utredningar, t.ex. i Tyskland avseende Volkswagen på grund av utsläppsskandalen, i Frankrike avseende Front national och dess ordförande, och i Tjeckien för ett projekt som kallas ”Stork Nest”, på grundval av påstådda oegentligheter. Parlamentet uppmanar kommissionen att informera parlamentets ansvariga utskott omedelbart när utredningen har avslutats.

186. Europaparlamentet är djupt oroat över att revisionsrätten och GD REGIO upptäckte allvarliga oegentligheter i Ungern i förbindelse med anläggningen av tunnelbanelinje fyra i Budapest. På basis av en administrativ utredning som Olaf inledde 2012 och som först nyligen avslutats på grund av fallets komplexitet, kan kommissionen bli tvungen att återkräva 228 miljoner EUR och Europeiska investeringsbanken 55 miljoner EUR. Detta missbruk av medel upptäcktes på projektnivå. I Olafs rapport om fallet rekommenderas även rättsliga uppföljningar i Ungern och Förenade kungariket. Parlamentet uppmanar kommissionen att regelbundet informera parlamentets ansvariga utskott om de framsteg som gjorts och vilka åtgärder som vidtagits.

187. Europaparlamentet beklagar att den rumänska regeringen antog en förordning som skulle ha kunnat förhindra en effektiv bekämpning av korruption och dessutom ge möjlighet att benåda politiker som har varit inblandade i olaglig verksamhet. Sådana nya lagstiftningsåtgärder kan få mycket negativa följder för kommissionens strävan att skydda unionens ekonomiska intressen, eftersom Rumänien är en stor mottagare av strukturfondsmedel. Parlamentet uppmanar kommissionen att informera parlamentets ansvariga utskott om de åtgärder som kommissionen har vidtagit för att åtgärda situationen.

Åtgärder som ska vidtas

188. Europaparlamentet upprepar sitt krav från resolutionen om ansvarsfrihet (26) för kommissionen för 2014 att kommissionen bör ge sina generaldirektorat i uppdrag att offentliggöra alla landsspecifika rekommendationer som de har utfärdat inom ramen för den europeiska planeringsterminen i sina respektive årliga verksamhetsrapporter.

189. Europaparlamentet uppmanar revisionsrätten att se till att det i dess revisionsstrategi görs tydlig skillnad mellan Eruf och SF, å ena sidan, och ESF, å andra sidan, med hänsyn till dessa fonders ekonomiska betydelse.

190. Parlamentet uppmanar kommissionen att — se till att man i de 15 medlemsstaterna (27) förstärker de förvaltnings- och kontrollsystem som uppvisade brister, och att rapportera om sina insatser till parlamentets ansvariga utskott skriftligen före oktober 2017, — förtydliga skillnaden mellan återbetalningsbar och icke-återbetalningsbar mervärdesskatt, — rapportera de belopp som frigjordes (land, fond, belopp) efter utgången av finansieringsperioden 2007–2013, — föreslå, när den lägger fram sitt lagförslag för nästa programperiod, i linje med revisionsrättens rekommendation, att nödvändiga uppdateringar görs av utformningen och genomförandemekanismen för de europeiska struktur- och investeringsfonderna, och även att hänsyn tas till förslag från förenklingsgruppen på hög nivå, i syfte att stärka sammanhållningspolitikens bidrag för att komma till rätta med skillnaderna mellan EU:s regioner och medlemsstaterna, och kommissionen uppmanas att utarbeta ett meddelande om denna fråga i ett tidigt skede, — inför nästa programperiod införa mer hanterbara och mätbara resultatindikatorer, eftersom parlamentet fäster lika stor vikt vid kontroller avseende lagligheten och korrektheten som vid resultatet, — skapa full transparens och tillgång till dokumentation för infrastrukturarbeten som finansieras av unionen, genom att särskilt rikta in sig på uppgifter om leverantörer och underleverantörer.

191. Europaparlamentet stöder helt och hållet den ståndpunkt kommissionsledamot Oettinger intagit om att finansieringsinstrument och skuggbudgetar på lång sikt måste återföras till unionens budget, eftersom detta skulle innebära att kommissionen blir ansvarig inför parlamentet. Kommissionen uppmanas att utarbeta ett meddelande om denna fråga före november 2017.

Gemensamma jordbrukspolitiken

192. Europaparlamentet påminner om att de direkta stödordningar som infördes genom 2013 års reform av den gemensamma jordbrukspolitiken inte trädde i kraft förrän ansökningsåret 2015 och att detta betänkande gäller utgifterna för budgetåret 2015, som motsvarar de ansökningar om direktstöd som lämnades in under 2014, det sista året av de gamla ordningarna inom den gemensamma jordbrukspolitiken.

Efterlevnadsfrågor

193. Europaparlamentet påpekar att revisionsrätten uppskattar felnivån för rubrik 2 ”Naturresurser” i den fleråriga budgetramen till 2,9 % under budgetåret 2015. Parlamentet konstaterar att denna nivå är ungefär samma som för 2014, med hänsyn till förändringen i revisionsrättens metod avseende tvärvillkorsfel som inte längre ingår i felprocenten.

194. Europaparlamentet uppmanar därför kommissionen, i syfte att förbättra ansvarighet och rapportering på hög ledningsnivå, att överväga en mer flexibel och effektiv tillämpning av regeln om intern rörlighet av personer i ledande ställning i fall där en lång tid i tjänsten sammanfaller med kontinuerligt höga felprocent enligt revisionsrätten och upprepade reservationer för resultaten av förvaltningen på de berörda avdelningarna.

195. Europaparlamentet påpekar att den uppskattade felprocenten för ”Marknads- och direktstöd” är 2,2 %, något över väsentlighetströskeln på 2 % (samma nivå som 2014), medan den uppskattade felnivån för ”Landsbygdsutveckling och övrig politik” fortfarande är hög och låg på 5,3 %, men detta är lägre än den beräknade nivån på 6 % förra året.

196. Europaparlamentet betonar att felen på området för direktstöd nästan alla berodde på ett överdeklarerat antal stödberättigande hektar, trots att tillförlitligheten när det gäller uppgifterna i systemet för identifiering av jordbruksskiften ständigt har förbättrats under de senaste åren, och påpekar att hälften av felen inom landsbygdsutveckling berodde på att stödmottagare eller projekt inte var stödberättigade, 28 % på upphandlingsfrågor och 8 % på överträdelser av miljöåtaganden inom jordbruket.

197. Europaparlamentet beklagar djupt att, när det gäller de båda områdena direktstöd och landsbygdsutveckling, skulle nationella myndigheter ha kunnat minska felnivån till en nivå som ligger nära eller under väsentlighetströskeln (28), eftersom de antingen hade tillräckligt med information för att upptäcka felen eller hade gjort felen själv. Parlamentet uppmanar medlemsstaterna att använda all tillgänglig information för att förebygga, upptäcka och korrigera eventuella fel och att agera i enlighet med detta.

198. Europaparlamentet gläder sig över att kommissionen markant minskat antalet öppna förfaranden för bedömning av överensstämmelse, från 192 under 2014 till 34 under 2015, och att, till följd av ändringar i lagstiftningen som syftat till att förenkla förfarandet, kommissionen nu övervakar revisionscykeln mer noggrant så att de interna och externa tidsfristerna respekteras.

Förvaltningsmyndigheter

199. Europaparlamentet beklagar att revisionsrätten fann brister som påverkar vissa centrala kontrollfunktioner inom medlemsstaternas utbetalande organ. Dessa brister gällde följande: a) För Europeiska garantifonden för jordbruket: — Systemet för identifiering av jordbruksskiften, de administrativa kontrollerna. — Kvaliteten på inspektionerna på plats. — Bristande konsekvens i definitionen av parametrar för bibehållande av mark i god jordbrukshävd och goda miljöförhållanden (GAEC). — Förfarandena för återkrav av felaktiga utbetalningar. b) För landsbygdsutveckling: — Brister i de administrativa kontrollerna av stödvillkor, särskilt dem som gäller offentlig upphandling. c) För tvärvillkor – tillförlitligheten i kontrollstatistiken och urvalsmetoden.

Tillförlitligheten när det gäller de uppgifter som medlemsstaterna har lämnat

200. Europaparlamentet noterar att under 2015 var de attesterande organen för första gången skyldiga att kontrollera utgifternas laglighet och korrekthet. Parlamentet beklagar att kommissionen endast i begränsad omfattning kunde använda dessa organs arbete på grund av betydande svagheter i metoden och genomförandet, såsom — otillräckliga revisionsstrategier, — för små urval, — otillräcklig teknisk kompetens och rättslig expertis hos de attesterande organens revisorer.

201. Europaparlamentet beklagar djupt att det fortfarande finns problem med tillförlitligheten i de uppgifter som medlemsstaterna lämnar, t.ex.: a) När det gäller direktstöd: — GD AGRI gjorde justeringar (tillägg) för 12 av 69 utbetalande organ med en felnivå på över 2 % – men inte i något fall över 5 % – medan endast ett utbetalande organ ursprungligen hade reservationer i sin förklaring. — GD AGRI utfärdade reservationer för 10 utbetalande organ: 3 för Spanien, 1 för Frankrike, Bulgarien, Cypern, Italien (Kalabrien), Rumänien och 1 för Spanien och Frankrike avseende Poseiprogrammet (särskilt program för vissa regioner beroende på dessa regioners avsides läge och ökaraktär). b) När det gäller landsbygdsområden — GD AGRI gjorde justeringar (tillägg) för 36 av 72 utbetalande organ och i 14 fall var den justerade felnivån över 5 %. — GD AGRI utfärdade reservationer för 24 utbetalande organ som omfattar 18 medlemsstater: Österrike, Belgien, Bulgarien, Tjeckien, Danmark, Frankrike, Tyskland, Grekland, Ungern, Irland, Italien (4 utbetalande organ), Lettland, Nederländerna, Portugal, Rumänien, Sverige, Spanien (3 utbetalande organ) och Förenade kungariket (2 utbetalande organ); — GD AGRI utfärdade dessutom reservationer avseende offentlig upphandling för 2 medlemsstater: Tyskland och Spanien.

202. Europaparlamentet betonar att de felprocent för Europeiska garantifonden för jordbruket som fastställts av GD AGRI och revisionsrätten inte stämmer överens (29), medan den justerade felprocenten på 4,99 % som uppgivits av GD AGRI för Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling i stort sett är i linje med revisionsrättens uppskattade felnivå.

Resultatrelaterade frågor

203. Europaparlamentet konstaterar att revisionsrätten under 2014 behandlade resultatrelaterade frågor för utvalda transaktioner inom landsbygdsutveckling, och är bekymrat över att det fanns otillräckliga bevis för att kostnaderna var rimliga i 44 % av projekten och över att det fanns brister i åtgärdernas målinriktning och i urvalet av projekt, bland annat svaga kopplingar till Europa 2020-målen. Parlamentet uppmanar kommissionen att vidta alla tänkbara åtgärder för att rätta till denna oroande situation.

Centrala resultatindikatorer

204. Europaparlamentet är oroat över tillförlitligheten i de uppgifter som kommissionen använt för att mäta den första centrala resultatindikatorn som fastställts av GD AGRI och som gäller jordbrukets faktorinkomst. Parlamentet anser att den nuvarande trenden med deltidsjordbrukare på grund av låga råvarupriser inte redovisas korrekt, och i synnerhet följande: a) Kommissionen kan inte lämna exakta siffror för jordbrukare som har lämnat sina jobb under 2015 på grund av krisen inom mejerisektorn och grisköttssektorn, eftersom man inte har direkt tillgängliga uppgifter om nya aktörer eller om antalet jordbrukare som har lämnat sektorn (frågorna 1 och 3 för skriftligt besvarande vid utfrågningen av kommissionsledamot Phil Hogan den 29 november 2016). b) 2013 är det sista året för vilket det finns uppgifter om antalet jordbruksföretag: 10 841 000 jordbruksföretag som i varje fall förvaltas av en jordbrukare. c) Antalet stödmottagare inom den gemensamma jordbrukspolitikens första pelare under 2015 är: 7 246 694 EU-jordbrukare och 127 268 mottagare av marknadsstöd. d) Jordbrukets faktorinkomst beräknas per årsarbetsenhet, som motsvarar det arbete som har utförts av en person som arbetar i ett jordbruksföretag på heltid, den totala arbetskraften inom jordbruket i de 28 medlemsstaterna motsvarade 9,5 miljoner årsarbetsenheter under 2013, varav 8,7 miljoner (92 %) var vanliga arbetstagare (30) (31). e) I sin särskilda rapport nr 1/2016 kom revisionsrätten fram till att kommissionens system för att mäta effekterna av den gemensamma jordbrukspolitiken på jordbrukarnas inkomster inte är tillräckligt väl utformat och att kvantiteten och kvaliteten på de statistiska uppgifter man använder för att analysera jordbrukarnas inkomster har stora begränsningar.

205. Europaparlamentet fruktar att kommissionen inte är tillräckligt väl rustad för att årligen lämna fullständiga uppgifter om den första centrala resultatindikatorn och därmed att exakt och noggrant övervaka utvecklingen av jordbrukarnas inkomster.

206. Europaparlamentet anser att den fjärde centrala resultatindikatorn om sysselsättningsgraden på området för landsbygdsutveckling inte är relevant, eftersom sysselsättningsgraden inom landsbygdsutveckling inte enbart påverkas av de åtgärder som vidtas inom ramen för den gemensamma jordbrukspolitiken och eftersom målet att bevara och skapa arbetstillfällen på landsbygden delas med flera andra instrument, framför allt andra europeiska struktur- och investeringsfonder.

En rättvis gemensam jordbrukspolitik

207. Europaparlamentet betonar de stora skillnaderna mellan medlemsstaterna när det gäller den genomsnittliga inkomsten för jordbrukare (32), och påminner om att parlamentet förra året förklarade att det var ohållbart att 44,7 % av alla jordbruksföretag i unionen har en inkomst på mindre än 4 000 EUR om året och att i genomsnitt 80 % av dem som mottar direktstöd inom ramen för den gemensamma jordbrukspolitiken får ungefär 20 % av stödet och 79 % av dem som mottar direktstöd inom ramen för den gemensamma jordbrukspolitiken får 5 000 EUR eller mindre per år (33).

208. Europaparlamentet noterar att generaldirektören för GD AGRI på en sida i sin årliga verksamhetsrapport för 2015 rapporterade om utvecklingstendenserna när det gäller fördelningen av direktstöd, och betonade återigen att det är upp till medlemsstaterna att utnyttja de möjligheter som erbjuds genom 2013 års reform av den gemensamma jordbrukspolitiken att omfördela stödet från den gemensamma jordbrukspolitiken.

209. Europaparlamentet anser att direktstöd inte fullt ut spelar sin roll som ett säkerhetsnät för att stabilisera jordbruksinkomsterna, särskilt för mindre jordbruksföretag, med tanke på att den nuvarande obalanserade fördelningen av betalningar leder till att 20 % av alla jordbruksföretag i EU får 80 % av allt direktstöd, vilket inte återspeglar produktionsnivån och är ett arv från medlemsstater som fortsätter att grunda stödet på historiska kriterier, men konstaterar att det är varje medlemsstat som avgör om ett jordbruksföretag betraktas som stort eller litet. Parlamentet anser att större jordbruksföretag inte nödvändigtvis måste ha samma grad av stöd för att stabilisera jordbruksinkomsterna som mindre jordbruksföretag i en situation som präglas av inkomstvolatilitet, eftersom de kan utnyttja potentiella stordriftsfördelar som kan göra dem mer motståndskraftiga. Parlamentet anser att ett tak för direktstöd, vilket från början föreslogs av kommissionen och godkändes av parlamentet, skulle kunna ge tillräckliga ekonomiska resurser för att göra den gemensamma jordbrukspolitiken mer rättvis.

Biodrivmedel

210. Europaparlamentet påpekar att enligt uppgifter som revisionsrätten lämnar i sin särskilda rapport nr 18/2016 om EU:s system för certifiering av hållbara biodrivmedel, är EU:s system för certifiering av hållbara biodrivmedel inte helt tillförlitligt och har varit bedrägeriutsatt eftersom kommissionen utfärdade beslut om erkännande av frivilliga system som inte hade tillfredsställande kontrollrutiner för att garantera att ursprunget till biodrivmedel framställda av avfall verkligen var avfall.

Förenkling

211. Europaparlamentet betonar att revisionsrätten i sin särskilda rapport nr 25/2016 kontrollerade om systemet för identifiering av jordbruksskiften gjorde att medlemsstaterna på ett tillförlitligt sätt kunde kontrollera mätningen av och stödberättigandet för mark som jordbrukare begär stöd för och om systemen höll på att anpassas för att uppfylla kraven inom den gemensamma jordbrukspolitiken 2014–2020, särskilt dem som gäller skyldigheter avseende miljöanpassning.

212. Europaparlamentet är bekymrat över revisionsrättens slutsatser att sex större ändringar som kan påverka systemet för identifiering av jordbruksskiften infördes i maj 2015 och att de komplexa regler och förfaranden som krävs för att hantera dessa ändringar ytterligare har ökat medlemsstaternas administrativa börda.

Betalande organ i Tjeckien

213. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att påskynda förfarandet för kontroll av överensstämmelse, som inleddes den 8 januari 2016, för att få detaljerad och exakt information om risken för en intressekonflikt inom statens fond för interventioner på jordbruksmarknaden i Tjeckien. Parlamentet noterar att om de åtgärder som krävs för att förhindra en intressekonflikt inte vidtas kan det leda till att den behöriga myndigheten blir tvungen att dra tillbaka det utbetalande organets ackreditering eller att kommissionen tillämpar finansiell korrigering. Kommissionen uppmanas att utan dröjsmål informera parlamentet om GD AGRI i slutet av förfarandet för kontroll av överensstämmelse lämnar uppgifter till Olaf om eventuella fall av bedrägeri, korruption eller all annan olaglig verksamhet som riktar sig mot EU:s ekonomiska intressen.

Förfarande för kontroll av överensstämmelse

214. Europaparlamentet anser att förenklingen av den gemensamma jordbrukspolitiken och minskningen av den administrativa bördan för stödmottagarna och de utbetalande organen bör vara en prioritering för kommissionen under de kommande åren. Kommissionen bör visserligen sträva efter att bevara den positiva utvecklingen när det gäller effektiviteten i förvaltningen av den gemensamma jordbrukspolitiken och felnivåerna för den gemensamma jordbrukspolitiken, genom att koncentrera sina insatser på att upprätthålla sin korrigerande kapacitet och på de korrigerande åtgärder som ska vidtas av medlemsstaterna, men den bör överväga att avstå från att inleda eller fullfölja kontroller av överensstämmelse av mindre omfattning.

Åtgärder som ska vidtas

215. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att a) fortsätta sina ansträngningar med att följa upp de fall där den nationella lagstiftningen inte följer unionslagstiftningen och bland annat använda alla rättsliga medel som den förfogar över, särskilt betalningsinställelse, b) varje år övervaka resultatet av de kvalitetsbedömningar av systemet för identifiering av jordbruksskiften som medlemsstaterna gör och kontrollera att alla medlemsstater me