Bryssel den 2.2.2005

SEK(2005) 143 slutlig

Rekommendation till

RÅDETS YTTRANDE

enligt artikel 5.3 i rådets förordning ( EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om Belgiens uppdaterade stabilitetsprogram, 2004–2008

(framlagt av kommissionen)

MOTIVERING

Genom rådets förordning (EG) nr 1466/97 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken[1] fastställdes att de deltagande medlemsstaterna, dvs. de länder som införde den gemensamma valutan skulle lägga fram stabilitetsprogram till rådet och kommissionen senast den 1 mars 1999. Rådet skulle enligt artikel 5 i denna förordning granska dessa program på grundval av de bedömningar som gjorts av kommissionen och den kommitté, Ekonomiska och finansiella kommittén, som inrättats genom artikel 114 i fördraget. Kommissionen utfärdade rekommendationer om samtliga program, och rådet granskade sedan programmen och avgav sina yttranden med utgångspunkt från kommissionens rekommendationer och efter samråd med Ekonomiska och finansiella kommittén. Enligt förordningen skulle medlemsstaterna årligen lägga fram uppdaterade program, som också kan granskas av rådet enligt samma förfaranden.

Belgiens första stabilitetsprogram, som omfattade perioden 1999–2002, lades fram den 18 december 1998 och blev föremål för ett yttrande av rådet den 15 mars 1999. Uppdaterade program har därefter lagts fram varje år. Belgien lade fram sin senaste uppdatering av stabilitetsprogrammet den 6 december 2004. Kommissionen har gjort en teknisk utvärdering av denna uppdatering med hänsyn tagen till sin höstprognos från 2004, som lagts fram i enlighet med uppförandekoden[2], den allmänt vedertagna metoden för beräkning av potentiell produktionskapacitet och konjunkturrensade saldon, rekommendationerna i de allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken för perioden 2003–2005 och de principer som har fastställts i kommissionens meddelande av den 27 november 2002 till rådet och Europaparlamentet om bättre samordning av finanspolitiken[3]. Utvärderingen ger anledning till följande synpunkter:

- Belgiens uppdaterade stabilitetsprogram för 2004 lades fram den 6 december 2004, efter att den 3 december 2004 ha godkänts av den belgiska regeringen. Programmet omfattar perioden 2004–2008. Det uppdaterade programmet uppfyller i stort sett kraven i ”uppförandekoden för stabilitets- och konvergensprogrammens innehåll och utformning”. I programmet saknas dock obligatoriska uppgifter om de kort- och långfristiga räntorna och flertalet frivilliga variabler.

- Programmet bygger på antagandet om en ekonomisk tillväxt på 2,5 % under 2005 och 2006, som gradvis avtar till 2,0 % 2008. Det makroekonomiska scenariot för 2005 och 2006 ligger mycket nära kommissionens höstprognos från 2004. Den reala BNP-tillväxt som beräknats för 2007 och 2008 ligger något lägre än kommissionens prognos för den potentiella ekonomiska tillväxten som beräknats genom att använda den allmänt vedertagna metoden för beräkning av sifferuppgifterna i programmet. Det makroekonomiska scenariot bedöms därför vara rimligt.

- För att förbereda den offentliga sektorns finanser för effekterna av den åldrande befolkningen strävar man efter att i den finanspolitiska strategi som skisseras i uppdateringen behålla offentliga finanser som ligger nära balans eller med ett litet överskott, samt att minska skuldkvoten. Målet enligt det uppdaterade programmet är offentliga finanser nära balans under 2005 och 2006 och med ett överskott på 0,3 % av BNP 2007. Målet är detsamma som i det föregående programmet, även om antagandena om tillväxt för 2005 är lägre i den nuvarande uppdateringen. Under 2008 förväntas ett överskott på 0,6 % av BNP. De primära överskotten beräknas ligga kvar på ungefär 4,5 % av BNP, vilket är något lägre än det beräknade utfallet för 2004 på 4,9 % av BNP. Det beror på det pågående genomförandet av reformen av de direkta skatterna från 2001 och högre offentliga investeringar inför de kommunalval som skall hållas under 2006. Vid utgången av programperioden kommer de primära överskotten att börja öka igen. Enligt programmet förväntas räntebördan minska, främst till följd av den pågående skuldminskningen. Inkomsterna förväntas minska till 2006 för att därefter bli stabila, medan de primära utgifterna minskar något till 2008. Det konjunkturrensade saldot väntas förbli positivt under programperioden, med en utveckling från ett överskott på 0,5 % av BNP 2004 till 0,1 % 2006, följt av en ökning till 0,9 % 2008.

- Den finanspolitiska strategin i uppdateringen förefaller i stort sett vara balanserad. Den belgiska regeringen har hittills inte meddelat vilka åtgärder den har för avsikt att vidta för att bibehålla de offentliga finanserna nära balans under 2006, trots en minskning med 0,3 % av BNP till följd av det fortsatta genomförandet av 2001 års reform av de direkta skatterna och det faktum att de offentliga finanserna under 2005 påverkas positivt av ett antal mindre engångstransaktioner (som sammanlagt uppgår till ungefär 0,2 % av BNP). Det makroekonomiska scenariot förefaller realistiskt, men ändå fortsätter saldot för Belgiens offentliga finanser att reagera på ändringar i den ekonomiska tillväxten (känslighetsgrad på 0,6). Slutligen finns också vissa risker kopplade till kontrollen av de primära utgifterna, särkilt i socialförsäkringssystemet. Det överskridande som registrerades i hälso- och sjukvårdssystemet under 2004 (trots det högt satta reala tillväxtmålet på 4,5 % per år) tyder på att dessa utgifter kommer att fortsätta att öka. Trots att Belgien vid utgången av 2004 tillkännagav att nya åtgärder skulle vidtas för att minska sjuk- och hälsovårdskostnaderna (som uppgår till totalt 0,2 % av BNP) är det fortfarande svårt att värdera deras effektivitet. Socialministern har dock under större delen av 2005 fått i uppgift att vidta nödvändiga åtgärder, utan att på förhand samråda med parlamentet (eller någon annan instans) för att snabbt kunna lösa ett eventuellt överskridande. Generellt har den belgiska regeringen agerat trovärdigt genom att hålla fast vid sitt åtagande att vidta åtgärder för att bibehålla de offentliga finanserna i balans. Mot bakgrund av denna riskbedömning kan vi dra slutsatsen att de risker som omgärdar målen för de offentliga finanserna i stort sett verkar uppväga varandra och att den finanspolitiska strategin i programmet är tillräcklig för att säkerställa stabilitets- och tillväxtpaktens mål om offentliga finanser nära balans eller med överskott på medellång sikt. Vidare kan slutsatsen dras att det finns en tillräcklig marginal för att motverka riskerna för att överskrida fördragets referensvärde på 3 % av BNP för underskottet under normala konjunktursvängningar.

- Skuldkvoten har stadigt minskat sedan 1993, men fortsätter att ligga långt över fördragets referensvärde på 60 % av BNP. Under 2004 föll den till 96,6 %, vilket var lägre än vad man väntat sig i den föregående uppdateringen av stabilitetsprogrammet. Fortsatta stora primära överskott och minskade räntebetalningar är de viktigaste drivkrafterna för att minska skuldkvoten ytterligare. Stock-/flödesjusteringarna är i allmänhet små, men under 2005 planerar regeringen att överta en skuld på 7,4 miljarder euro från det nationella järnvägsföretaget SNCB (2,5 % av BNP). Övertagandet av skulden leder till att skuldminskningen bromsas upp under 2005, men den planerade skuldminskningen går ändå snabbare än vad man väntade sig i den föregående uppdateringen. Den förväntade utvecklingen av den offentliga sektorns skuldkvot påverkas av samma osäkerhetsfaktorer som underskottet, men kan på det hela taget anses vara rimlig.

- Som nämns ovan skisseras i uppdateringen ett antal planerade åtgärder för att hålla tillbaka sjuk- och hälsovårdskostnaderna (såsom åtgärder för att kontrollera kostnaderna för läkemedel eller ett sjukdomsfallsrelaterat betalningssystem för de vanligaste medicinska behandlingarna på sjukhusen) inom målet för deras reala tillväxt på 4,5 % per år. När det gäller initiativ för att förbättra de låga sysselsättningsgraderna framhålls i programmet förhandlingarna mellan arbetsmarknadens parter och regeringen som bör leda till nya åtgärder för att begränsa tillgången till system med förtidspensionering och fortsätta att höja det effektiva antalet arbetsår på grundval av ett avtal mellan parterna. Resultatet av förhandlingarna är dock fortfarande mycket ovisst. På det hela taget fortsätter processen mot att avlägsna incitament till förtidspensionering att vara långsam och få nya konkreta initiativ har lagts fram.

- Det förefaller finnas vissa risker när det gäller de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet på grund av Belgiens nuvarande offentliga bruttoskuldnivå. Även om skuldkvoten avtar är den fortfarande hög och en stadig minskning är beroende av att man lyckas behålla höga primära överskott under en längre tidsperiod. Den strategi för att klara kostnaderna för den åldrande befolkningen som skisseras i programmet baseras huvudsakligen på en minskning av den offentliga bruttoskulden genom att behålla offentliga finanser nära balans eller med ett litet överskott (som skall uppnås genom en nedskärning av de primära utgifterna) och en åldrandefond. Särskilt inom hälsovårdssektorn kan det visa sig bli svårt att bromsa de primära utgifterna, men det är viktigt med tanke på regeringens strategi att minska skattebördan för att skapa sysselsättning. Med tanke på att försörjningskvoten för äldre väntas öka (mätt i antalet personer över 60 år per 100 personer i åldern 20–59 år) är det viktigt att Belgien med beslutsamhet följer denna allmänna strategi för att uppnå långsiktig hållbarhet.

- När det gäller de allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken överensstämmer uppdateringens ekonomiska politik i stort sett med de landspecifika rekommendationerna på området offentliga finanser. I uppdateringen säkerställs särskilt att skuldkvoten fortsätter att minska. Med tanke på att utgiftstaket inom sjuk- och hälsovårdssektorn nyligen överskridits (för vilka utgiftsstakten fastställts relativt högt med ett mål på 4,5 % per år) finns vissa risker för att man inte kommer att kunna hålla riktlinjerna om att begränsa de reala utgiftsökningarna inom sektor 1 (utgifter på federal nivå samt för social trygghet) till 1,5 %. Det är därför viktigt att bibehålla stora primära överskott och begränsa de reala utgiftsökningarna, särskilt med tanke på de finansiella behov som kommer att uppstå till följd av den åldrande befolkningen.

På grundval av denna bedömning har kommissionen antagit den bifogade rekommendationen till rådets yttrande om Belgiens uppdaterade stabilitetsprogram och vidarebefordrar den till rådet.

Rekommendation till

RÅDETS YTTRANDE

enligt artikel 5.3 i rådets förordning ( EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om Belgiens uppdaterade stabilitetsprogram, 2004–2008

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR AVGETT FÖLJANDE YTTRANDE

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken[4], särskilt artikel 5.3 i denna,

med beaktande av kommissionens rekommendation, och

efter att ha hört Ekonomiska och finansiella kommittén.

HÄRIGENOM FRAMFÖRS FÖLJANDE.

1. Den [17 februari 2005] granskade rådet Belgiens uppdaterade stabilitetsprogram, som omfattar perioden 2004-2008. Det uppdaterade programmet uppfyller i stort sett uppgiftskraven i ”uppförandekoden för stabilitets- och konvergensprogrammens innehåll och utformning”. I programmet saknas dock vissa obligatoriska och flertalet frivilliga variabler. Belgien uppmanas därför att uppnå överensstämmelse med uppgiftskraven.

2. I det makroekonomiska scenario som ligger till grund för programmet förväntas en real BNP-tillväxt på 2,5 % under 2005 och 2006, som minskar till 2,0 % mot slutet av programperioden. Detta förefaller utifrån tillgängliga uppgifter vara realistiska antaganden. Programmets inflationsprognoser förefaller också vara realistiska.

3. För att förbereda den offentliga sektorns finanser för effekterna av den åldrande befolkningen strävar den finanspolitiska strategi som skisseras i uppdateringen efter att behålla offentliga finanser som ligger nära balans eller med ett litet överskott och att minska skuldkvoten. Målet enligt det uppdaterade programmet är offentliga finanser nära balans 2005 och 2006 och ett överskott på 0,3 % av BNP 2007 och 0,6 % av BNP 2008. Sammanfattningsvis bekräftas i denna uppdatering, jämfört med den föregående uppdateringen (som gällde till 2007), i stort sett den planerade justeringen i förhållande till ett i princip oförändrat makroekonomsikt scenario. På grund av det pågående genomförandet av 2001 års reform av de direkta skatterna och större offentliga investeringar inför de kommunalval som skall hållas under 2006 väntas det primära överskottet att minska något till 2006 för att därefter öka igen. Enligt programmet förväntas räntebördan minska, främst till följd av den fortsatta skuldminskningen. Inkomsterna förväntas minska till 2006 för att därefter bli stabila, medan de primära utgifterna minskar något till 2008. Det konjunkturrensade saldot (som baseras på uppgifterna i programmet genom användning av den gemensamt överenskomna beräkningsmetoden) väntas förbli positivt under programperioden, genom en utveckling från ett överskott på 0,5 % av BNP 2004 till 0,1 % 2006, följt av en ökning till 0,9 % 2008.

4. Riskerna i samband med de finanspolitiska beräkningarna i programmet verkar i stort sett uppväga varandra. Den belgiska regeringen har hittills inte meddelat vilka åtgärder den har för avsikt att vidta för att bibehålla de offentliga finanserna nära balans under 2006, trots en minskning på 0,3 % av BNP till följd av det fortsatta genomförandet av 2001 års reform av de direkta skatterna och det faktum att de offentliga finanserna under 2005 påverkas positivt av ett antal mindre engångstransaktioner (som sammanlagt uppgår till ungefär 0,2 % av BNP). Det makroekonomiska scenariot förefaller rimligt, men ändå fortsätter saldot för Belgiens offentliga finanser att reagera för ändringar i den ekonomiska tillväxten (känslighetsgrad på 0,6). Slutligen finns också vissa risker kopplade till kontrollen av de primära utgifterna, särskilt i socialförsäkringssystemet. Det överskridande som registrerades i sjuk- och hälsovårdssystemet under 2004 (trots det redan höga målet om en real tillväxt på 4,5 % per år) tyder på att dessa utgifter kommer att fortsätta att öka. Trots att Belgien vid utgången av 2004 tillkännagav att nya åtgärder skulle vidtas för att minska hälsovårdskostnaderna (som uppgår till totalt 0,2 % av BNP) är det fortfarande svårt att värdera deras effektivitet. Socialministern har dock under större delen av 2005 fått i uppgift att vidta nödvändiga åtgärder, utan att på förhand samråda med parlamentet (eller någon annan instans) för att snabbt kunna lösa ett eventuellt överskridande. Generellt har den belgiska regeringen agerat trovärdigt genom att hålla fast vid sitt åtagande att vidta åtgärder för att bibehålla de offentliga finanserna i balans.

5. Mot bakgrund av denna riskbedömning kan vi dra slutsatsen att de risker som omgärdar målen för de offentliga finanserna i stort sett verkar uppväga varandra och den finanspolitiska strategin i programmet verkar tillräcklig för att säkerställa stabilitets- och tillväxtpaktens mål om offentliga finanser nära balans eller med överskott på medellång sikt. Vidare kan slutsatsen dras att det finns en tillräcklig marginal för att motverka riskerna för att överskrida fördragets referensvärde på 3 % av BNP för underskottet under normala konjunktursvängningar.

6. Skuldkvoten beräknas ha uppgått till 96,6 % av BNP 2004, långt över fördragets referensvärde på 60 % av BNP. I programmet beräknas skuldkvoten minska med 12,4 procentenheter under loppet av programperioden till 84,2 % av BNP 2008. I detta belopp ingår övertagandet av en skuld på 7,4 miljarder euro (2,5 % av BNP) från det nationella järnvägsföretaget SNCB under 2005. Övertagandet av skulden leder till att skuldminskningen bromsas upp under 2005, men den planerade skuldminskningen går ändå snabbare än vad man väntade sig i den föregående uppdateringen.

7. Det förefaller finnas vissa risker när det gäller de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet på grund av Belgiens nuvarande offentliga bruttoskuldnivå. Även om skuldkvoten avtar är den fortfarande hög och en stadig minskning är beroende av att man lyckas behålla stora primära överskott under en längre tidsperiod. Den strategi för att klara kostnaderna för den åldrande befolkningen som skisseras i programmet baseras huvudsakligen på en minskning av den offentliga bruttoskulden genom att behålla offentliga finanser nära balans eller med ett litet överskott (som skall uppnås genom en nedskärning av de primära utgifterna), samt en åldrandefond. Särskilt inom hälsovårdssektorn kan det visa sig bli svårt att bromsa de primära utgifterna, men det är viktigt med tanke på regeringens strategi att minska skattebördan för att skapa sysselsättning. Med tanke på att försörjningskvoten för äldre väntas öka är det viktigt att Belgien med beslutsamhet följer denna allmänna strategi för att uppnå långsiktig hållbarhet.

8. Den ekonomiska politik som presenteras i uppdateringen överensstämmer i stort sett med de landsspecifika allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken på området för de offentliga finanserna. I uppdateringen säkerställs särskilt att skuldkvoten fortsätter att minska. Med tanke på att utgiftstaket inom sjuk- och hälsovårdssektorn nyligen överskridits (för vilka utgiftstakten fastställts relativt högt med ett mål på 4,5 % per år) finns vissa risker för att man inte kommer att kunna hålla riktlinjerna om att begränsa de reala utgiftsökningarna inom sektor 1 (utgifter på federal nivå samt för social trygghet) till 1,5 %. Det är därför viktigt att bibehålla höga primära överskott och begränsa de reala utgiftsökningarna, särskilt med tanke på de finansiella behov som kommer att uppstå till följd av den åldrande befolkningen.

Tabell: Jämförelse av centrala makroekonomiska och finansiella prognoser

2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 |

Real GDP (förändring i %) | SP dec 2004 | 2.4 | 2.5 | 2.5 | 2.1 | 2.0 |

KOM okt. 2004 | 2.5 | 2.5 | 2.6 | Uppgift saknas | Uppgift saknas |

SP nov 2003 | 1.8 | 2.8 | 2.5 | 2.1 | Uppgift saknas |

Inflation (HIKP) (%) | SP dec 2004 | 1.9 | 2.0 | 1.8 | 1.8 | 1.8 |

KOM okt. 2004 | 2.0 | 1.9 | 1.8 | Uppgift saknas | Uppgift saknas |

SP nov 2003 | 1.4 | 1.4 | 1.4 | 1.4 | Uppgift saknas |

Saldo i de offentliga finanserna (% av BNP) | SP dec 2004 | 0.0 | 0.0 | 0.0 | 0.3 | 0.6 |

KOM okt. 2004 | -0.1 | -0.3 | -0.5 | Uppgift saknas | Uppgift saknas |

SP nov 2003 | 0.0 | 0.0 | 0.0 | 0.3 | Uppgift saknas |

Primärt saldo (% av BNP) | SP dec 2004 | 4.9 | 4.5 | 4.4 | 4.5 | 4.7 |

KOM okt. 2004 | 4.8 | 4.2 | 3.6 | Uppgift saknas | Uppgift saknas |

SP nov 2003 | 5.1 | 4.8 | 4.7 | 4.8 | Uppgift saknas |

Konjunkturrensat saldo (% av BNP) | SP dec 20041 | 0.5 | 0.3 | 0.1 | 0.5 | 0.9 |

KOM okt. 2004 | 0.4 | 0.0 | -0.4 | Uppgift saknas | Uppgift saknas |

SP nov 20031 | 0.6 | 0.2 | 0.0 | 0.3 | Uppgift saknas |

Offentliga sektorns bruttoskuld (% av BNP) | SP dec 2004 | 96.6 | 95.5 | 91.7 | 88.0 | 84.2 |

KOM okt. 2004 | 95.8 | 94.4 | 90.9 | Uppgift saknas | Uppgift saknas |

SP nov 2003 | 97.6 | 93.6 | 90.1 | 87.0 | Uppgift saknas |

Märk: 1 Kommissionens beräkningar på grundval av uppgifter i programmet. Källa: Stabilitetsprogrammet (SP), kommissionens höstprognos från 2004 (KOM) och kommissionens beräkningar. |

[1] EGT L 209, 2.8.1997. Alla dokument som det hänvisas till i denna text finns tillgängliga på följande webbplats: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.

[2] Reviderat yttrande från Ekonomiska och finansiella kommittén om stabilitets- och konvergensprogrammens innehåll och utformning som godkändes av Ekofinrådet den 10.7.2001.

[3] KOM(2002) 668, 27.11.2002.

[4] EGT L 209, 2.8.1997, s. 1. De dokument som det hänvisas till i texten återfinns på webbplatsen http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.