1.Inledning

I juli 2014 antog kommissionen ett meddelande om bekämpning av otillbörliga affärsmetoder vid affärer mellan företag i livsmedelskedjan. Otillbörliga affärsmetoder är metoder som avviker kraftigt från god affärssed, strider mot god tro och redbart agerande och ensidigt påtvingas en affärspart av en annan part. I meddelandet ingår en förklaring till varför livsmedelskedjans marknadsstruktur gör den extra utsatt för otillbörliga affärsmetoder och en beskrivning av den skada som otillbörliga affärsmetoder kan orsaka företag med svag förhandlingsposition. För att ta itu med otillbörliga affärsmetoder uppmanades företag i EU:s livsmedelskedja att delta i frivilliga system med syfte att uppmuntra till bästa praxis och minska otillbörliga affärsmetoder. Betydelsen av effektivt och oberoende verkställande på nationell nivå underströks.

Under 2015 blev frågan ännu mer aktuell, inte minst på grund av de svårigheter som de europeiska jordbrukarna ställdes inför i och med fallande priser på vissa jordbruksprodukter, särskilt mejeriprodukter och fläskkött. Efterfrågan för ett antal olika produkter minskade betydligt, och detta förvärrades av det ryska importförbudet på jordbruksprodukter. Samtidigt ökade världsproduktionen, vilket ledde till ett allmänt överskott. Även om otillbörliga affärsmetoder inte är orsaken till de senaste prisrasen, har de låga priserna gjort jordbrukarna mer utsatta för eventuell orättvis behandling från deras handelspartner. Som svar på de utmaningar som jordbrukarna ställs inför har jordbruksministrarna i sju länder utfärdat ett gemensamt yttrande där de ber kommissionen att ta sin analys av otillbörliga affärsmetoder vidare och föreslå EU-lagstiftning för att ta itu med otillbörliga affärsmetoder.

Kommissionen reagerade på den kris som jordbrukarna hamnade i genom att införa ett antal omfattande åtgärder. Flera av dessa är särskilt riktade till mejerisektorn, som är extra påverkad av prisraset. Denna rapport kommer inte att gå igenom de åtgärder mot otillbörliga affärsmetoder som redan har antagits för specifika sektorer. Det kommer att inrättas en arbetsgrupp för jordbruksmarknaderna som ska rådge kommissionen i specifika frågor när det kommer till jordbruksmarknadernas funktionssätt och jordbrukarnas del i livsmedelskedjan. Arbetsgruppen kommer även att göra rekommendationer och föreslå relevanta politiska initiativ inom detta område.

Denna rapport är framför allt inriktad på befintliga ramar för att ta itu med otillbörliga affärsmetoder. Den består av två huvuddelar: 1) en utvärdering av befintliga regelverk och verkställighetsåtgärder i medlemsstaterna, och 2) en utvärdering av det frivilliga EU-omfattande leverantörskedjeinitiativet och dess nationella plattformer.

I rapporten dras slutsatsen att det har skett en stor utveckling i arbetet mot otillbörliga affärsmetoder under de senaste åren. Många medlemsstater, särskilt de där problemet är mer akut, har på senare tid infört både lagstiftningsåtgärder och verkställighetsåtgärder som i stort uppfyller kriterierna för ett effektivt regelverk mot otillbörliga affärsmetoder. Totalt har över tjugo medlemsstater antagit lagstiftning eller planerar att göra det inom en snar framtid. Det är alltför tidigt att utvärdera lagstiftningens övergripande effekter; istället behandlar denna rapport ett antal specifika områden där det finns utrymme för förbättring. I fråga om det frivilliga leverantörskedjeinitiativet har framstegen så här långt tagits med i rapporten, men det föreslås även ett antal förbättringsmöjligheter för ett mer trovärdigt och effektivt initiativ.

2.Regelverk och verkställighetsåtgärder i medlemsstaterna

Det finns ingen EU-lagstiftning som är inriktad på otillbörliga affärsmetoder vid affärer mellan företag i livsmedelskedjan. EU:s konkurrenslagstiftning tar upp missbruk av en dominerande ställning och konkurrensbegränsande verksamhet, men de flesta rapporterade fallen av otillbörliga affärsmetoder sorteras inte under konkurrenslagen, eftersom de flesta aktörerna har en stark, men inte dominerande, ställning. Vissa medlemsstater har utökat tillämpningen av EU:s konsumentskydd till att även gälla vid affärer mellan företag. Det gäller direktiv 2005/29/EG om otillbörliga affärsmetoder eller direktiv 93/13/EEG om oskäliga villkor i konsumentavtal. De situationer som tas upp i direktivet skiljer sig till största del från de som tas upp i den här rapporten.

Situationen ser annorlunda ut på nationell nivå: de flesta medlemsstaterna har tagit itu med otillbörliga affärsmetoder genom ett antal olika åtgärder, framför allt genom lagstiftning men även utifrån initiativ för självreglering bland marknadsaktörerna. Vad gäller lagstiftningen har det skett stora förändringar under de senaste åren: av de tjugo medlemsstater som redan har någon typ av lagstiftning har femton infört detta under de senaste fem åren. Antagligen kommer ytterligare några länder att införa lagstiftning inom en nära framtid, och en del av medlemsstaterna har förstärkt den befintliga lagstiftningen under de senaste fem åren. Bilden nedan ger en översikt av den nuvarande situationen.

Kommissionen organiserade 2015 flera möten med medlemsstaternas ministrar och verkställande myndigheter för att få in detaljerad information om existerande eller planerade regelverk. Insamlandet av fakta stöddes genom bilaterala uppföljningssamtal.

Fem huvudkategorier är särskilt viktiga för ett effektivt regelverk mot otillbörliga affärsmetoder – dessa fem kategorier beskrivs närmare längre ned. Medlemsstaterna har olika sätt att ta itu med punkterna, men de olika tillvägagångssätten verkar inte ha någon negativ effekt på den inre marknaden. Trots att den övergripande utvärdering av regelverken på nationell nivå är tillfredställande, anges det nedan exempel på hur vissa medlemsstater skulle kunna förbättra regelverket ytterligare. Det ges även exempel på möjligheter till samarbete mellan medlemsstaterna.

1) Täckning i leverantörskedjan

Åtgärder mot otillbörliga affärsmetoder är riktade mot sådana affärsmetoder som framför allt har uppstått vid ekonomisk obalans. De flesta medlemsstaterna har definierat tydliga kriterier för identifiering av situationer som främjar otillbörliga affärsmetoder. Lagarna i de flesta medlemsstaterna gäller för förbindelser mellan företag (nedan kallat B2B) på alla nivåer av leverantörskedjan. Vissa medlemsstater tillämpar lagstiftning bara på sådana förbindelser där den ena parten är en återförsäljare.

Med tanke på att otillbörliga affärsmetoder kan uppstå på varje nivå i leverantörskedjan bör de medlemsstater som ännu inte har inrättat någon lagstiftning för hela B2B-livsmedelskedjan framöver göra detta. Det är viktigt för att se till att de mindre marknadsaktörerna har ett bra skydd mot otillbörliga affärsmetoder, eftersom många av dem inte är i direktkontakt med återförsäljarna. Medlemsstaterna bör även se till att deras lagstiftning täcker aktörer i tredjeländer (t.ex. primärproducenter från Afrika eller Latinamerika).

2) Huvudsakliga typer av otillbörliga affärsmetoder

Medlemsstater med lagstiftning mot otillbörliga affärsmetoder har definierat de otillbörliga metoderna som behöver tas itu med utifrån analyser av marknadssituationen och landets verksamhet.