[pic] | EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION |

Bryssel den 8.9.2006

KOM(2006) 487 slutlig

2006/0162 (CNS)

Förslag till

RÅDETS FÖRORDNING

om saluföring av nötkött från djur på högst tolv månader

(framlagt av kommissionen)

MOTIVERING

I – Bakgrund

Metoderna för produktion och saluföring av nötkött från djur som är högst tolv månader gamla skiljer sig åt från medlemsstat till medlemsstat.

Övergripande kan sägas att det finns två olika produktionssystem. I det första systemet utfordras djuren huvudsakligen med mjölk och mjölkprodukter och slaktas före åtta månaders ålder, oftast vid sex till sju månaders ålder. I det andra systemet utfordras djuren huvudsakligen med spannmål, främst majs, som kompletteras med torkat foder och djuren slaktas från och med tio månaders ålder.

Det första systemet förekommer i nästan alla medlemsstaterna, men är särskilt utvecklat i fem medlemsstater, Frankrike, Italien, Nederländerna, Belgien och Tyskland. Det andra systemet förekommer i mindre utsträckning och är vanligt i ett fåtal medlemsstater, främst Nederländerna, Danmark och Spanien.

Kött från de olika systemen kan saluföras med olika beteckningar, men oftast saluförs det med samma beteckning, åtminstone på de största marknaderna i gemenskapen. Oftast anges det inte vilken typ av foder djuren fått och inte heller vid vilken ålder de har slaktats.

Erfarenheten visar att detta förfarande kan påverka handeln negativt och skapa illojal konkurrens. Detta innebär också att upprättandet av den gemensamma marknaden och dess funktion påverkas. Det har konstaterats prisskillnader på mellan 2 och 2,5 euro per kg när köttet lämnar slakteriet, beroende på vilken typ av system det kommer från.

Detta kan också vara vilseledande för konsumenten som inte får tillräcklig information om produktens faktiska egenskaper.

Flera medlemsstater har begärt att kommissionen skall lägga fram förslag för att förbättra saluföringsvillkoren för nötkött från djur på högst tolv månader.

II – Kommissionens förslag

I arbetet med att utarbeta detta förslag har kommissionen genomfört ett antal samråd, både med experter från medlemsstaternas regeringar, olika branschaktörer, konsumenter och olika organisationer som företräder konsumenterna. Allmänheten tillfrågades i en enkät på Internet under våren 2005. Den följdes upp vid en offentlig utfrågning i juni 2005, där tekniska experter och företrädare från de viktigaste samhälls- och branschorganisationerna i gemenskapen deltog.

En majoritet av de konsumenter som deltog i enkäten på Internet bekräftade att smak och mörhetsgrad är avgörande faktorer för köpet. Det varierar från medlemsstat till medlemsstat vilken vikt konsumenterna lägger vid köttets färg. Deltagarna angav också att de anser att det för bedömningen av köttets kvalitet är viktigt att veta vilket foder djuren har fått och vid vilken ålder de har slaktats. Däremot anser konsumenterna att det är mindre intressant att veta hur mycket djuren vägde när de slaktades.

Ett antal studier har visat att köttets organoleptiska egenskaper, dvs. dess mörhetsgrad, smak och färg, beror på vilken typ av foder djuren har fått och hur gamla de är vid slakten. Kött från djur som slaktas vid cirka sju månaders ålder har inte samma egenskaper som kött från djur som slaktas vid cirka tio månaders ålder.

Samråden visar att en majoritet av konsumenterna anser att den bästa slaktåldern är högst åtta månader. Denna uppfattning bekräftas av en majoritet av de konsumentorganisationer som deltog i den offentliga utfrågningen. Denna slaktålder används också i artikel 130 i rådets förordning (EG) nr 1782/2003 av den 29 september 2003 om upprättande av gemensamma bestämmelser för system för direktstöd inom den gemensamma jordbrukspolitiken[1], som kriterium för beviljande av slaktbidrag. Slaktålder tillämpas dessutom i flera medlemsstater och det råder konsensus mellan dessa om dess lämplighet. Det förefaller därför lämpligt att utgå från denna slaktålder för att skapa två undergrupper, dvs. en grupp med djur med en ålder av 0–8 månader och en grupp med en ålder av 9–12 månader.

Slaktåldern kan lättare kontrolleras än fodertypen. Dessutom avgör den planerade slaktåldern vilket produktionssystem och vilken fodertyp som kommer att användas. Det är därför tillräckligt att basera handelsbeteckningarna för de båda underkategorierna på slaktåldern.

Samråden har också visat att det kan skilja sig åt från medlemsstat till medlemsstat vilka förväntningar konsumenterna har på en viss handelsbeteckning. Det är inte säkert att det räcker att översätta en term som avser en viss produkt i en medlemsstat till en annan medlemsstats språk för att det skall framgå vilken typ av produkt det är fråga om ifall det inte förekommer identiska produkter i den andra medlemsstaten. Vid valet av handelsbeteckningar bör därför i görligaste mån hänsyn tas till medlemsstaternas seder och bruk så att konsumenterna kan välja varor som har de egenskaper som de förväntar sig.

Kommissionen föreslår därför att det för var och en av medlemsstaterna fastställs handelsbeteckningar för handeln med kött från de båda aktuella underkategorierna av slaktdjur och att det föreskrivs att det skall anges vid vilken ålder djuren slaktades.

För att säkra att handelsbeteckningarna används på det sätt som avses i denna förordning bör det föreskrivas att nötkött från de båda aktuella underkategorierna märks med en bokstavsbeteckning och att de uppgifter lagras som behövs för att kontrollera att uppgifterna i märkningen stämmer.

Aktörer som önskar komplettera de handelsbeteckningar som föreskrivs i denna förordning med frivilliga uppgifter bör kunna göra detta i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1760/2000 av den 17 juli 2000 om upprättande av ett system för identifiering och registrering av nötkreatur samt märkning av nötkött och nötköttsprodukter och om upphävande av rådets förordning (EG) nr 820/97[2].

I vissa fall omfattas kött från nötdjur på högst tolv månader av skydd enligt rådets förordning (EG) nr 510/2006 av den 20 mars 2006 om skydd av geografiska beteckningar och ursprungsbeteckningar för jordbruksprodukter och livsmedel[3]. Köttet säljs med en geografisk beteckning eller en ursprungsbeteckning och kan därför lätt identifieras av aktörerna inom handeln och av konsumenterna. Dessutom säljs den typen av produkter ofta lokalt. Det bör därför föreskrivas att bestämmelserna i denna förordning skall gälla utan att det påverkar de beteckningar som föreskrivs i förordning (EG) nr 510/2006.

Det bör föreskrivas att medlemsstaterna utser behöriga myndigheter som kontrollerar att villkoren i denna förordning uppfylls och som ser till att kommissionen vid behov kan genomföra kontroller på plats.

Av enlighetsskäl och för att motverka snedvridning av konkurrensen bör det föreskrivas att även kött som importeras från tredjeland bör omfattas av bestämmelserna i denna förordning.

III – Konsekvenser av kommissionens förslag

Syftet med förslaget är att skapa större insyn i handeln med nötkött från djur på högst tolv månader. Bestämmelserna torde kunna förbättra den inre marknadens funktion och bidra till bättre konsumentupplysning.

Som anges tidigare tar förslaget i görligaste mån hänsyn till praxis i medlemsstaterna, både vad gäller produktion och konsumtion. Införandet av två underkategorier av nötdjur, dvs. under och över åtta månader, torde inte orsaka några problem. Många medlemsstater använder sig redan av åttamånadersgränsen, bland andra de största producentländerna inom den första underkategorin och med tanke på att kobestånden i gemenskapen krymper borde den första underkategorin även kunna intressera producenter i andra medlemsstater som ännu inte börjat tillämpa den. Tack vare den obligatoriska åldersuppgiften kommer det att bli lättare att skilja de olika produkterna åt.

Om förslaget antas i sin nuvarande utformning kommer de flesta medlemsstaterna att använda likartade handelsbeteckningar för nötkött från djur på högst tolv månader.

När det gäller övriga medlemsstater innehåller förslaget bestämmelser som innebär att man särskiljer kött från djur i den andra underkategorin genom att det införs krav på att använda en annan handelsbeteckning. Således berörs endast produktionen av djur i den andra underkategorin. Det har emellertid konstaterats att merparten av produktionen i dessa medlemsstater också konsumeras inom de medlemsstaterna. Dessutom kan 2003 års reform av den gemensamma jordbrukspolitiken och frikopplingen av stöden från produktionen innebära att denna typ av produktion i framtiden kan komma att minska i vissa av dessa medlemsstater. Det bör också påpekas att den prisökning på nötkött som förekommit sedan slutet av 2004 i vissa medlemsstater varit mindre gynnsam för produktionen av nötkött i denna underkategori än för produktionen av nötkött från äldre djur. Den tidigare prisskillnaden mellan de båda typerna av kött har idag nästan försvunnit och den tendens till lägre priser som observerats skulle kunna förstärkas i framtiden. Det är således inte föreliggande förslag som kommer att få de mest omfattande konsekvenserna för produktionen i fråga.

Djurskyddsfrågor behandlas av generaldirektoratet för hälsa och konsumentskydd. Föreliggande förslag påverkar inte de befintliga bestämmelserna om djurskydd utan innehåller endast en definition av handelsbeteckningarna för nötkött från djur på högst tolv månader. Det är möjligt att i märkningen av kött i de aktuella underkategorierna ange frivilliga uppgifter om att striktare djurskyddskrav har tillämpats än vad som krävs i den befintliga lagstiftningen.

Förslaget påverkar inte gemenskapens budget.

2006/0162 (CNS)

Förslag till

RÅDETS FÖRORDNING

om saluföring av nötkött från djur på högst tolv månader

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 37.2,

med beaktande av kommissionens förslag,

med beaktande av Europaparlamentets yttrande[4], och

av följande skäl:

(1) I artikel 2 andra stycket, jämförd med artikel 2 första stycket led b, i rådets förordning (EG) nr 1254/1999 av den 17 maj 1999 om den gemensamma organisationen av marknaden för nötkött[5] anges att rådet skall anta allmänna regler beträffande åtgärder som främjar en bättre organisation av produktionen, bearbetningen och saluföringen av nötkött.

(2) Systemen för produktion av nötdjur på högst tolv månader och slaktdjurens egenskaper skiljer sig ofta åt från medlemsstat till medlemsstat. På de främsta marknaderna i gemenskapen saluförs ofta kött från olika produktionssystem med samma handelsbeteckning.

(3) Erfarenheten visar att detta kan påverka handeln negativt och skapa illojal konkurrens. Därmed påverkas också upprättandet av den gemensamma marknaden och dess funktion.

(4) Det finns därför en risk för oklarhet och för att konsumenterna vilseleds.

(5) För att förbättra den inre marknadens funktion bör saluföringen av nötkött från djur på högst tolv månader organiseras på ett så genomsynligt sätt som möjligt. Det blir därigenom också möjligt att organisera produktionen på ett bättre sätt. Det måste definieras vilka handelsbeteckningar som skall användas i var och en av medlemsstaterna för saluföringen av nötkött från djur på högst tolv månader. Kvaliteten på konsumentupplysningarna förbättras också genom detta.

(6) I vissa fall omfattas kött från nötdjur på högst tolv månader av skydd enligt rådets förordning (EG) nr 510/2006 av den 20 mars 2006 om skydd av geografiska beteckningar och ursprungsbeteckningar för jordbruksprodukter och livsmedel[6]. Köttet säljs med en geografisk beteckning eller en ursprungsbeteckning och kan därför lätt identifieras av aktörerna inom handeln och av konsumenterna. De bör därför föreskrivas att bestämmelserna i denna förordning skall gälla utan att det påverkar de beteckningar som föreskrivs i förordning (EG) nr 510/2006.

(7) Ett antal studier har visat att köttets organoleptiska egenskaper, dvs. dess mörhetsgrad, smak och färg, beror på hur gamla djuren är vid slakt och på vilken typ av foder de fått.

(8) Vid en offentlig utfrågning som kommissionen organiserade 2005 angav en majoritet av konsumenterna att slaktåldern och typen av foder är viktiga kriterier för bedömningen av köttets kvalitet. Däremot ansåg konsumenterna att slaktvikten är av mindre betydelse i sammanhanget.

(9) Slaktåldern kan lättare kontrolleras än fodertypen. Det är dessutom den planerade slaktåldern som avgör vilket produktionssystem och vilken fodertyp som kommer att användas. Tillräcklig tydlighet bör kunna uppnås genom att det används olika handelsbeteckningar beroende på djurens slaktålder.

(10) Under de samråd som genomförts har det visat sig att de flesta konsumenter anser att den första kategorin bör utgöras av djur på upp till och med åtta månader. Denna slaktålder används också som kriterium för beviljande av slaktbidrag enligt artikel 130 i rådets förordning (EG) nr 1782/2003 av den 29 september 2003 om upprättande av gemensamma bestämmelser för system för direktstöd inom den gemensamma jordbrukspolitiken och om upprättande av vissa stödsystem för jordbrukare och om ändring av förordningarna (EEG) nr 2019/93, (EG) nr 1452/2001, (EG) nr 1453/2001, (EG) nr 1454/2001, (EG) nr 1868/94, (EG) nr 1251/1999, (EG) nr 1254/1999, (EG) nr 1673/2000, (EEG) nr 2358/71 och (EG) nr 2529/2001[7]. Det förefaller därför lämpligt att utgå från denna slaktålder för att dela upp djuren på högst tolv månader i två undergrupper.

(11) Samråden har också visat att det kan skilja sig åt från medlemsstat till medlemsstat vilka förväntningar konsumenterna har på en viss varubeteckning. Vid valet av handelsbeteckningar bör det därför i görligaste mån tas hänsyn till medlemsstaternas seder och bruk så att konsumenterna kan välja varor som motsvarar de förväntningar de har.

(12) Det bör också föreskrivas att nötkött från djur på högst tolv månader bör märkas med en bokstavsbeteckning som anger vilken underkategori köttet tillhör, samt att märkningen av köttet skall innehålla uppgift om slaktåldern.

(13) Aktörer som önskar komplettera de handelsbeteckningar som föreskrivs i denna förordning med frivilliga uppgifter bör kunna göra detta i enlighet med förfarandet i artikel 16 och 17 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1760/2000 av den 17 juli 2000 om upprättande av ett system för identifiering och registrering av nötkreatur samt märkning av nötkött och nötköttsprodukter och om upphävande av rådets förordning (EG) nr 820/97[8].

(14) För att säkra att uppgifterna i märkningen används på det sätt som avses i denna förordning bör det föreskrivas att de uppgifter lagras som behövs för att det i varje etapp av produktionen och saluföringen skall vara möjligt att kontrollera att uppgifterna i märkningen stämmer.

(15) Det bör föreskrivas att medlemsstaterna utser behöriga myndigheter som kontrollerar att villkoren i denna förordning uppfylls och som ser till att kommissionen vid behov kan genomföra kontroller på plats.

(16) Det bör också, av enhetlighetsskäl, fastställas bestämmelser som säkrar att kött som importeras från tredjeland uppfyller villkoren i denna förordning. Det bör således föreskrivas att de oberoende kontrollorgan som utför kontroller skall kunna ge garantier för att de har nödvändig expertkunskap och är opartiska och objektiva.

(17) De åtgärder som är nödvändiga för att genomföra denna förordning bör antas i enlighet med rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter[9].

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1 Syfte och tillämpningsområde

1. Syftet med denna förordning är att fastställa villkor för saluföring på gemenskapens territorium av nötkött från djur på högst tolv månader och de handelsbeteckningar som skall användas.

Förordningen skall tillämpas på kött från nötdjur som produceras i gemenskapen eller som importeras från tredjeland.

2. Denna förordning skall tillämpas utan att det påverkar tillämpningen av rådets förordning (EEG) nr 1208/81[10].

3. Denna förordning skall inte tillämpas på kött från nötdjur på högst tolv månader som omfattas av en skyddad ursprungsbeteckning eller skyddad geografisk beteckning som registrerats enligt artikel 7 i förordning (EG) nr 510/2006.

Artikel 2 Definition

I denna förordning avses med kött oförpackade eller förpackade färska, kylda och frysta slaktkroppar, oförpackat eller förpackat färskt, kylt och fryst kött med ben och urbenat kött och oförpackade eller förpackade färska, kylda och frysta styckade och hela slaktbiprodukter från nötdjur på högst tolv månader.

Artikel 3 Uppdelning efter kategori vid slakt

Vid slakten skall aktörerna under översyn av den behöriga myndigheten enligt artikel 8.1 sortera in varje nötdjur på högst tolv månader i en av de kategorier som definieras i bilaga I.

Artikel 4 Handelsbeteckningar

1. Kött från nötdjur på högst tolv månader får endast saluföras i medlemsstaterna under de för varje medlemsstat fastställda handelsbeteckningar som anges i bilaga II.

De handelsbeteckningar som avses i första stycket får kompletteras med uppgift om vilken styckningsdel eller slaktbiprodukt det är fråga om.

2. De handelsbeteckningar som anges i bilaga II.A och eventuella nybildade beteckningar som bygger på dessa får endast användas för saluföring av kött från nötdjur på högst tolv månader.

Orden veau, ternera, kalv, Kalb, veal, vitello, kalf, μοσχάρι, vitella och vitela får inte användas i handelsbeteckningar eller i märkning som avser kött från djur på mer än tolv månader.

Artikel 5 Obligatoriska uppgifter i märkningen

1. Utan att det påverkar tillämpningen av bestämmelserna i artikel 3.1 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/13/EG[11] eller i artikel 13, 14 och 15 i förordning (EG) nr 1760/2000 skall aktörerna vid varje etapp av produktionen och saluföringen märka nötkött från djur på högst tolv månader med följande uppgifter:

a) Bokstavsbeteckning för aktuell kategori enligt bilaga I till denna förordning.

b) Handelsbeteckning enligt artikel 4 i denna förordning.

c) Uppgift om djurens slaktålder, vilken skall anges antingen med formeln ”slaktålder: under eller lika med n månader” när det gäller djur på upp till åtta månader eller med formeln ”slaktålder: över åtta månader, men under eller lika med n månader” när det gäller djur på mer än åtta månader men på högst tolv månader, varvid n står för antalet månader.

2. När det gäller kött från nötdjur på högst tolv månader som saluförs oförpackat i detaljhandeln till slutkonsumenterna skall medlemsstaterna anta bestämmelser för hur de uppgifter som avses i punkt 1 skall anges.

Medlemsstaterna kan välja att inte införa obligatorisk märkning med de uppgifter som avses i punkt 1 a, på villkor att konsumenterna trots detta ändå får korrekt information.

Artikel 6 Frivilliga uppgifter i märkningen

Aktörerna får komplettera de obligatoriska uppgifter som avses i artikel 5 med frivilliga uppgifter som godkänts i enlighet med det förfarande som anges i artikel 16 och 17 i förordning (EG) nr 1760/2000.

Artikel 7 Registrering

Aktörerna skall för varje etapp av produktionen och saluföringen av kött från nötdjur på högst tolv månader införa ett detaljerat registreringssystem.

Detta registreringssystemet skall användas för att verifiera att de märkningsuppgifter som avses i artikel 5 och 6 är korrekta. Systemet skall omfatta följande:

a) Djurens identifieringsnummer och födelsedata.

b) Ett referensnummer, med hjälp av vilket det är möjligt att dels fastställa djurets identitet och ursprung, dels handelsbeteckning, slaktålder och den bokstavsbeteckning för kategori som anges i märkningen.

c) Uppgift om när djuren anlände till anläggningen och när de lämnade den, samt uppgift om vilka kvantiteter som levererats in och vilka kvantiteter som levererats ut för att möjliggöra avstämning mellan dessa båda.

Artikel 8 Officiella kontroller

1. Medlemsstaterna skall före den [1 juli 2007] utse den eller de myndigheter som skall ansvara för kontroller av tillämpningen av denna förordning och underrätta kommissionen om resultatet av kontrollerna.

2. Kommissionen skall i samarbete med de behöriga myndigheterna kontrollera att medlemsstaterna iakttar bestämmelserna i denna förordning.

Kommissionens experter skall i samarbete med medlemsstaternas behöriga myndigheter och, om så är lämpligt, med experter i medlemsstaterna vid behov utföra kontroller på plats för att säkra att denna förordning genomförs.

Den medlemsstat på vars territorium en kontroll utförs skall bistå kommissionen med all den hjälp som behövs för genomförandet av kontrollen.

Artikel 9 Kött som importeras från tredjeland

1. Kött från nötdjur på högst tolv månader som importeras från tredjeland skall på gemenskapsmarknaden saluföras i enlighet med denna förordning.

2. Varje aktör som önskar saluföra kött av det slag som avses i punkt 1 på gemenskapsmarknaden skall låta den behöriga myndigheten i det aktuella tredjelandet eller, om det inte är möjligt, ett oberoende organ, granska verksamheten. Det oberoende organet skall kunna bevisa att det uppfyller villkoren för Europastandard EN 45011 eller Internationella standardiseringsorganisationens (ISO) och Internationella elektrotekniska kommissionens (IEC) guide 65 [ISO/IEC 65] (Allmänna krav för organ som handhar produktcertifieringsprogram).

Den behöriga myndigheten eller, i tillämpliga fall, det oberoende organet, skall säkra att villkoren i denna förordning iakttas.

Artikel 10 Genomförandebestämmelser

1. De åtgärder som är nödvändiga för att genomföra denna förordning skall antas i enlighet med det förfarande som avses i artikel 43.2 i förordning (EG) nr 1254/1999. Åtgärderna skall omfatta följande:

a) Praktiska bestämmelser om var slaktålder och kategoribeteckning enligt artikel 5 skall anges och i vilken grad texten skall anges.

b) Bestämmelser om kontroll av att denna förordning iakttas vid handel med tredjeland enligt artikel 9.

2. Bilagorna I och II får ändras i enlighet med förfarandet i artikel 43.2 i förordning (EG) nr 1254/1999.

Artikel 11 Ikraftträdande

Denna förordning träder i kraft den sjunde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning .

Den är tillämplig på alla nötdjur på högst tolv månader som slaktas från och med den [1 juli 2007].

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den

På rådets vägnar

Ordförande

BILAGA I

Kategorier av nötdjur på högst tolv månader

Vid slakt skall nötdjur på upp till högst tolv månader delas upp enligt följande kategorier:

A) Kategori X: nötdjur på högst åtta månader.

Bokstavsbeteckning för kategorin: X.

B) Kategori Y: nötdjur på mer än åtta månader, men högst tolv månader.

Bokstavsbeteckning för kategorin: Y.

Uppdelningen skall i medlemsstaterna göras på grundval av de uppgifter som ingår i djurpasset, eller om sådant saknas, på grundval av de uppgifter som finns i den databas som avses i artikel 5 i förordning (EG) nr 1760/2000.

BILAGA II

Förteckning över de handelsbeteckningar som avses i artikel 4

A) Kött från nötdjur i kategori X:

Saluföringsland | Handelsbeteckning |

Belgien | veau, viande de veau / kalfsvlees / Kalbfleisch |

Bulgarien | месо от малки телета* |

Tjeckien | telecí |

Danmark | lyst kalvekød |

Tyskland | Kalbfleisch |

Estland | vasikaliha |

Grekland | μοσχάρι γάλακτος |

Spanien | ternera blanca (o lechal), carne de ternera blanca (o lechal) |

Frankrike | veau, viande de veau |

Irland | veal |

Italien | vitello, carne di vitello |

Cypern | µοσχαράκι |

Lettland | teļa gaļa |

Litauen | veršiena |

Luxemburg | veau, viande de veau / Kalbfleisch |

Ungern | Borjúhús |

Malta | vitella |

Nederländerna | kalfsvlees |

Österrike | Kalbfleisch |

Polen | cielęcina |

Portugal | vitela |

Rumänien | carne de vitel* |

Slovenien | teletina |

Slovakien | teľacie mäso |

Finland | vasikanliha / kalvkött |

Sverige | kalvkött |

Förenade kungariket | veal |

* under förutsättning att anslutningsfördraget för Bulgarien och Rumänien har trätt i kraft den dag då denna förordning antas. |

B) Kött från nötdjur i kategori Y:

Saluföringsland | Handelsbeteckning |

Belgien | jeune bovin, viande de jeune bovin / jongrundsvlees / Jungrindfleisch |

Bulgarien | телешко месо* |

Tjeckien | hovězí z mladého dobytka |

Danmark | kalvekød |

Tyskland | Jungrindfleisch |

Estland | noorloomaliha |

Grekland | μοσχάρι |

Spanien | ternera , carne de ternera |

Frankrike | jeune bovin, viande de jeune bovin |

Irland | beef |

Italien | vitellone, carne di vitellone |

Cypern | μοσχάρι |

Lettland | liellopu gaļa |

Litauen | jautiena |

Luxemburg | jeune bovin, viande de jeune bovin / Jungrindfleisch |

Ungern | marhahús |

Malta | canga |

Nederländerna | rose kalfsvlees |

Österrike | Jungrindfleisch |

Polen | wołowina |

Portugal | vitelão |

Rumänien | carne de tineret bovin* |

Slovenien | meso mlade govedi |

Slovakien | mäso z mladého dobytka |

Finland | nuori nauta / nötkött |

Sverige | nötkött |

Förenade kungariket | beef |

* under förutsättning att anslutningsfördraget för Bulgarien och Rumänien har trätt i kraft den dag då denna förordning antas. |

FINANSIERINGSÖVERSIKT |

1. | BUDGETPOST: 05 02 13 | ANSLAG: 388 miljoner euro |

2. | ÅTGÄRDENS BETECKNING: Rådets förordning om saluföring av nötkött från djur på högst tolv månader |

3. | RÄTTSLIG GRUND: Artikel 37 i fördraget. |

4. | ÅTGÄRDENS SYFTE: Syftet med denna förordning är att fastställa villkor för saluföring på gemenskapens territorium av nötkött från djur på högst tolv månader och särskilt de handelsbeteckningar som skall användas. |

5. | BUDGETKONSEKVENSER: | TOLV MÅNADERS PERIOD (miljoner euro) | INNEVARANDE BUDGETÅR 2006 (miljoner euro) | FÖLJANDE BUDGETÅR 2007 (miljoner euro) |

5.0 | UTGIFTERNA BELASTAR – GEMENSKAPSBUDGETEN (BIDRAG/STÖD) – NATIONELLA MYNDIGHETER – ANDRA | – | – | – |

5.1 | INKOMSTER – GEMENSKAPENS EGNA MEDEL (AVGIFTER/TULL) – NATIONELLA INKOMSTKÄLLOR | – | – | – |

2008 | 2009 | 2010 | 2011 |

5.0.1 | BERÄKNADE UTGIFTER: | – | – | – | – |

5.1.1 | BERÄKNADE INKOMSTER: | – | – | – | – |

5.2 | BERÄKNINGSMETOD: – |

6.0 | ÄR FINANSIERING MÖJLIG MED DE MEDEL SOM ANSLAGITS UNDER BERÖRT KAPITEL I PÅGÅENDE ÅRS BUDGET? | JA NEJ |

6.1 | ÄR FINANSIERING MÖJLIG GENOM ÖVERFÖRING MELLAN KAPITEL I PÅGÅENDE ÅRS BUDGET? | JA NEJ |

6.2 | ÄR EN TILLÄGGSBUDGET NÖDVÄNDIG? | JA NEJ |

6.3 | BEHÖVER MEDEL ANSLÅS I KOMMANDE BUDGETAR? | JA NEJ |

ANMÄRKNINGAR: Förslaget om handelsbeteckningar för nötkött från djur på högst tolv månader påverkar inte gemenskapens budget. |

[1] EUT L 270, 21.10.2003, s. 1. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 319/2006 (EUT L 58, 28.2.2006, s. 32).

[2] EGT L 204, 11.8.2000, s. 1. Förordningen ändrad genom 2003 års anslutningsakt.

[3] EUT L 93, 31.3.2006, s. 12.

[4] EUT C …, …, s. ….

[5] EGT L 160, 26.6.1999, s. 21. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 1913/2005 (EUT L 307, 25.11.2005, s. 2).

[6] EUT L 93, 31.3.2006, s. 12.

[7] EUT L 270, 21.10.2003, s. 1. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 319/2006 (EUT L 58, 28.2.2006, s. 32).

[8] EGT L 204, 11.8.2000, s. 1. Förordningen ändrad genom 2003 års anslutningsakt.

[9] EGT L 184, 17.7.1999, s. 23.

[10] EGT L 123, 7.5.1981, s. 3.

[11] EGT L 109, 6.5.2000, s. 29.