Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om "Effekterna för inre marknaden av införandet av euron - (OIM)"

(98/C 407/07)

Den 29 januari 1998 beslutade Ekonomiska och sociala kommittén i enlighet med artikel 23.3 i arbetsordningen att utarbeta ett yttrande om "Effekterna för inre marknaden av införandet av euron".

Sektionen för industri, handel, hantverk och tjänster som ansvarat för det förberedande arbetet i ärendet antog sitt yttrande den 8 juli 1998. Föredragande var Umberto Burani.

Vid sin 357:e plenarsession den 9-10 september 1998 (sammanträdet den 9 september 1998) antog Ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 106 röster för och 3 nedlagda röster.

1. Inledning

1.1. Antagandet av euron ses på olika sätt av den stora allmänheten, de ekonomiska aktörerna och av arbetsmarknadens parter i allmänhet: vissa ser euron som en ekonomisk stimulerande faktor, andra tror att den kommer att få en rad olika följdverkningar på grund av den ålagda stränga finanspolitiken, medan andra åter anser att dess inverkan på den inre marknaden kommer att bli relativt liten. Efter beslutet att anta euron som valuta för elva länder inom unionen, kan man i all fall konstatera att det råder större enighet än oenighet. ESK har å sin sida för avsikt att bidra med reflexioner och åsikter - som arbetsmarknadens parter och andra intressegrupper öppet gett uttryck för - till kommissionens, rådets och Europaparlamentets vidare fördjupning av ämnet.

1.2. Ämnet har behandlats i en mängd publikationer - såväl officiella som icke-officiella, i medierna och av fackpressen. Så informationskällor har inte saknats. ESK har dock ansett att ytterligare undersökningar borde göras genom hearingar och öppna debatter med företag, fackföreningar och konsumentorganisationer. Därför har ESK anordnat två hearingar, den första i Rom den 7 maj 1998 och den andra i London den 15 maj. Datumen hade valts för att man skulle få "färska" reaktioner efter det officiella antagandet av euron. Platserna ansågs vara de bästa för att konfrontera de rådande åsikterna i ett land - som är medlem i den monetära unionen - med åsikterna i ett land som för tillfället valt att stå utanför.

1.2.1. ESK är väl medveten om att en så begränsad undersökning inte kan anses representativ för hela Europa. De erfarenheter som gjorts kan inte heller automatiskt överföras till alla medlemsländerna. Dessutom har kommittén begränsat sin studie - för att få den kort och koncis - till några aspekter som har direkt samband med antagandet av euron och har lämnat andra aspekter som redan behandlats i andra yttranden eller som hade krävt en analys av även angränsande frågor.

1.3. I denna redogörelse har ESK beaktat de åsikter som kom till uttryck vid de två hearingarna, men den bygger främst på de synpunkter som ledamöterna i ESK bidragit med under de olika faserna av utarbetandet. Man gör inte alls anspråk på att komma med färdiga lösningar eller helt säkra prognoser. På en marknad som styrs av en mängd yttre omständigheter, som regeringarna inte kan påverka, är det bäst att fastställa flexibla och realistiska principer som kan anpassas till den verklighet som råder.

2. Eurons inverkan på fri etablering

2.1. Kopplingen mellan den fria etableringsrätten - som är väl säkerställd genom EG-fördraget - och den gemensamma valutan kan vid första ögonkastet tyckas rätt svag. Olika ekonomiska aktörer anser däremot att euron kan påverka utlokaliseringen av företag och beslut om företagsköp, koncentrationer och fusioner.

2.2. Möjligheten till en direkt jämförelse av kostnader och pris - ett ämne som kommer att utvecklas utförligare längre fram - plus avskaffandet av växlingsriskerna och fluktuationer av valutornas relativa värde, gör det lättare att göra preliminära ekonomiska beräkningar för att bedöma var det är allra bäst att förlägga produktionen eller tjänsterna. Naturligtvis är den gemensamma valutan inte den enda avgörande faktorn: det är fortfarande stora skillnader mellan de olika medlemsstaterna när det gäller skatter, arbetskostnader, tillgång på arbetskraft och -ibland - stimulerande åtgärder.

2.3. I synnerhet små och medelstora företag anser att det med den gemensamma valutan kommer att bli möjligt för dem att anlägga nya produktionsenheter - i vissa fall skulle det röra sig om rena förflyttningar av den huvudsakliga verksamheten - i länder med gynnsammare förhållanden än i ursprungslandet. För de medlemsländer som redan har gynnsammare villkor när det gäller beskattning, arbetskostnader och tillgång på arbetskraft skulle alltså den gemensamma valutan bli en avgörande faktor när det gäller att locka till sig nya företag.

2.4. Utlokaliseringen till tredje land tycks inte vara påverkad av införandet av euron. Det kan till och med bli motsatt effekt om den asiatiska krisen blir långvarig, eftersom ett "euroområde" med en betryggande stabilitet då blir attraktivare. Om länderna i Central- och Östeuropa inför euron som referensvaluta kan det bli ytterligare en positiv faktor för de företag som överväger möjligheten att etablera sig där. Man måste dock ha klart för sig att den politiska och ekonomiska stabiliteten i dessa länder väger betydligt tyngre för de slutgiltiga avgörandena.

2.5. När det gäller företagsköp, fusioner eller aktieövertagande, utgör euron en mycket viktig faktor vid bedömningen av företag, i synnerhet om euron kommer att främja - vilket man kan anta - en harmonisering av reglerna för bokföring, redovisning och extern och intern revision. Andra bedömningsaspekter, som beror på de faktorer som nämns i punkterna 2.2 och 2.3, kommer att förbli oförändrade.

2.5.1. Bland de faktorer som motverkar en rationell utlokalisering och hämmar en bättre investeringspolicy framstår särskilt obalansen i skattelagstiftningen mellan alla medlemsländer. Det är kanske den som tydligast visar på en svaghet i den struktur som EU antagit. Det finns en gemensam monetär ledning men det saknas en gemensam skatteekonomisk linje. Detta påpekande är inte någon kritik utan ett rent konstaterande. Även om man tvingas godta flera linjer - så framstår skatteharmoniseringen som en högprioriterad fråga, om man vill nå de bästa resultaten av införandet av euron.

3. Eurons inverkan på konkurrensen

3.1. Användandet av euron bör inte begränsas till länderna i EMU: det är möjligt att utlandsaktörerna i de andra medlemsländerna, i de flesta länderna i Central- och Östeuropa och andra tredjeländer kommer att använda euron som fakturerings- och betalningsvaluta, åtminstone i kontakterna med EMU-länderna och med andra länder med instabil valuta, som ersättning för dollarn. Allt kommer naturligtvis att bero på den europeiska valutans stabilitet och förtroendet för den i övriga världen. Bortsett från effekterna av monetär art - som faller utanför detta yttrandes ram - kommer det första och tydligaste resultatet av denna "globalisering" att bli att man får möjlighet att göra direkta jämförelser av kostnader och priser. Det låter sig inte göras idag, eftersom det finns så många valutor och fluktuerande växelkurser och - inte att förglömma - en brist på standardisering, något som är särskilt kännbart inom vissa sektorer.

3.2. Pris- och kostnadsjämförelser - och därmed genomblickbarheten i utbudet av varor och tjänster - kommer att bli en viktig faktor för ökningen av konkurrensen. Företag och konsumenter kommer att kunna göra mera välgrundade val. Fördelarna för köparna är uppenbara. Däremot är det inte säkert att företag i allmänhet - och små och medelstora synnerhet - redan har gjort prognoser om vilken inverkan prisjämförelsen kommer att ha på deras verksamhet.

3.3. Frågan om prisjämförelser är lätt att förstå. Men den är bara en del av en mycket större och med komplicerad situation som omfattar

- den snabba utvecklingen av den elektroniska handeln via Internet som gör köp och betalning av varor och tjänster oerhört mycket lättare och bidrar till att öka köparnas valmöjligheter,

- införandet av internationella betalningssystem som medger snabb och säker valutaöverföring till ständigt lägre kostnader,

- den snabba minskningen av kommunikationskostnader och den ständigt ökande spridningen av "datakultur" mellan små och medelstora företag och konsumenter,

- den effektivare och snabbare - och billigare - transporten av hållbara konsumtionsvaror, vilket gör köp av varor från producenter i geografiskt avlägsna medlemsländer allt mer ekonomiskt intressanta.

3.4. I det sammanhanget bidrar euron med en ytterligare - icke obetydlig - faktor till en utveckling där "lokaliseringen" kommer att bli av allt mindre betydelse, såväl vad gäller produktionsoch distributionsanläggningar som inflytelsesfären. De traditionella "handelsnischerna" och den "oligopolitiska" situationen kommer att få ge vika för en marknad som är mer öppen för konkurrens och som tar i tu med mindre effektiva företag eller som inte storleksmässigt klarar av att mäta sig med andra företag, som är bättre rustade för att ta sig in på marknaden.

3.5. Om denna utvecklingsprognos är riktig - åtminstone som tendens - kommer den oundvikligen att driva fram företagsenheter av större dimensioner. Exemplet från finanssektorn - den första som kände av effekten av en gemensam valuta (tillsammans med en rad andra faktorer) kommer att följas av hela marknaden. Det kommer i första hand att gagna konsumenten, i form av bättre priser, högre kvalitet på varor och tjänster och en mer genomblickbar marknad. Man måste dock se vilka effekterna blir för sysselsättningen av en utveckling mot större företag. Det är inte säkert att en sådan utveckling kommer att ge fler arbetstillfällen. Det kan i värsta fall bli frågan om en minskning. Andra möjliga effekter - på medellång sikt - skulle kunna bli uppkomsten av nya "oligopol" på en marknad som domineras av företag som tenderar att bli allt större. Kommissionen måste vara mycket uppmärksam på denna utveckling.

3.6. Många små och medelstora företag som enbart opererar på lokala marknader tycks inte inse komplexiteten i dessa företeelser och vad de kommer att innebära. De tror inte att prisjämförelser mellan de olika medlemsländerna kommer att få direkta återverkningar på de marknader som de opererar på - med gränsområdena som enda undantag - där prisjämförelser gjort sedan lång tid tillbaka, de olika valutorna till trots, och ibland med betydande avstånd till varorna. Detta synsätt kan kanske försvaras när det gäller verksamheter som kräver en fysisk närvaro av mindre företag på platsen (verkstäder, underhållstjänster, etc.) men det är fördärvligt för företag inom tillverkning, distribution och tjänster för vilka begreppet "områdeskontroll" skulle bli en illusion, till följd av den nya utvecklingen.

3.6.1. ESK anser att man måste sprida en företagarkultur mellan små och medelstora operatörer, och göra dem medvetna om behovet av nya strategier inför en global situation som kan tänkas utvecklas snabbt de närmsta åren. Producenternas kontroll över de lokala marknaderna, som i dag bygger på konsumenternas begränsade rörlighet, kan komma att äventyras genom de nya formerna av elektronisk handel och lättheten att betala i en gemensam europeisk valuta.

3.7. Införandet av euron kommer inte heller att vara utan konsekvenser för de företag som opererar på internationella marknader. Prisjämförelserna kommer att understryka en faktor som redan är uppenbar för alla: prisnivån är olika i olika medlemsländer. Den skillnaden går naturligtvis att förklara med en mängd faktorer över vilka den inre marknadens regler har mycket litet inflytande. Levnadsomkostnaderna, de sociala försäkringssystemen, skattesystemen och marknadens dimension och struktur varierar i alla länderna. Den inre marknaden kommer med tiden att skapa en större konvergens i detta men helt likartat kommer det aldrig att bli.

3.8. Det finns dock prisskillnader på identiska eller analoga marknader som inte enbart kan förklaras med att det råder olika marknadsvillkor i olika medlemsländer. På bilmarknaden, t.ex. , har de undersökningar som gjorts av konsumentorganisationer och av kommissionen visat att det finns stora - i vissa fall astronomiska - skillnader. Så är fallet med en personbil som säljs i Förenade kungariket till ett pris som ligger 44 % över priset i Nederländerna och Portugal. Eftersom priset inte kan dikteras på en marknad med fri konkurrens, finns det säkert fall där införandet av euron kan göra det nödvändigt med undersökningar av eventuella överträdelser av bestämmelserna i artiklarna 85 och 86 i EG-fördraget.

3.9. Rent allmänt - och med undantag för de fall där ett ingripande från kommissionen kan vara nödvändigt, måste marknadens regler få verka fritt, innanför de objektiva ramar som skapas av de olika villkor som råder i varje enskilt land. Den direkta prisjämförelsen, tillsammans med möjligheten att handla på en global europeisk marknad, kommer att minska prisskillnaderna och därigenom öka konkurrensen.

4. Eurons inverkan på konkurrenskraften

4.1. Frågan om den inre konkurrenskraften har behandlats implicit i det föregående kapitlet: den ökade konkurrensen bör sporra alla ekonomiska aktörer till att bli allt effektivare och att operera med allt konkurrenskraftigare kostnader. Att analysera den yttre konkurrenskraften - Europas ställning i förhållande till övriga världen, är ett mycket mer komplext problem och skulle kräva att man studerade olika aspekter som faller utanför detta dokuments ram. ESK begränsar sig därför till att behandla enbart frågan om införandet av euron som en faktor som påverkar konkurrenskraften, men förvisso inte den enda.

4.2. När man eliminerar växelkursrisken och kostnaderna för att täcka den risken och transaktionskostnaderna inom euroområdet, bör det i sig medföra en kostnadsminskning, som kommissionen uppskattar till mellan en halv och 1 % av totalkostnaderna. Till detta kommer - för olika medlemsländer - en minskning av de korta räntorna, jämfört med dem som tillämpas idag för respektive valuta. Den viktigaste konkurrensfördelen torde dock härröra från en helt annan faktor: valet av euron som en referensvaluta och faktureringsvaluta på grund av dess stabilitet och internationella prestige. Amerikanarnas fördel på detta område är uppenbar och välkänd: euron bör med tiden få samma tyngd och prestige. Det handlar dock inte om något "krig" mot dollarn. De två valutorna har - åtminstone som det verkar - olika inflytelsesfärer som mycket väl kan leva sida vid sida i ett sunt monetärt konkurrensklimat.

4.3. Till följd av en förväntad ökad global konkurrens, kan det komma att ske mer eller mindre betydande utlokaliseringar av företag från tredje land mot "euroområdet", med en därpå följande konkurrensökning. Vissa europeiska aktörer kanske ser det som ett nytt hot, men det bör nog ses som en positiv utveckling, i form av nya investeringar och ökad sysselsättning.

4.4. Globalt sett bör den ökade konkurrensen till följd av euron resultera i en rationalisering av tillverknings-, distribution- och tjänstestrukturer. En process som inte kan ske utan att företag med marginell konkurrenskraft offras. Det kommer att bli en svår uppgift för myndigheterna att agera så att marknadens regler inte snedvrids av ingrepp som syftar till att hålla sådana företag vid liv och att förena det med kravet att inte offra sysselsättningen.

5. Eurons inverkan på sysselsättningen

5.1. Frågan om huruvida och i vilken omfattning euron kommer att inverka på sysselsättningen är föremål för livliga diskussioner och ståndpunkterna avspeglar de politiska och sociala aspekterna. ESK, som har lagt fram ett eget yttrande i den frågan (), begränsar sig i detta yttrande till att behandla fakta, som för övrigt redan är kända, rörande eurons konkreta inverkan på sysselsättningen som en aspekt av den inre marknaden.

5.2. Den enda sektor som direkt känner av införandet av euron är naturligtvis finanssektorn och i synnerhet banksektorn. En betydande del av bankernas omsättning utgörs av förmedling av olika valutor och täckning av växelriskerna. Intäkterna därifrån står i proportion till de internationella verksamheternas andel av de totala verksamheterna. För de stora bankerna utgörs intäkterna normalt av en betydande andel av årsresultatet. När elva valutor förs samman till en enda slår det hårt på nettointäkterna. Vad beträffar sysselsättningen råder det inget tvivel om att en verksamhetsminskning till antal och volym - på kort sikt - ger lägre efterfrågan på arbetskraft. Kommittén vill därför betona behovet av stödåtgärder för att erbjuda friställda arbetstagare nya sysselsättningsmöjligheter. I vissa medlemsstater finns det mycket positiva exempel på sådana insatser.

5.3. För ögonblicket är det oklart om banksektorn i sin helhet kan absorbera detta överskott på arbetskraft via omskolning och en verksamhetsökning inom andra sektorer. Man vet inte heller om banksektorn på medellång sikt kan ägna sig åt nya verksamheter som kompensation. Mycket beror på hur stor konkurrenskraft de europeiska bankerna kommer att få i förhållande till banker i tredje land.

5.4. För alla andra verksamheter bör eurons inverkan på sysselsättningen bedömas mot bakgrund av att den gemensamma valutan står för ekonomisk stabilitet, yttre konkurrenskraft, ekonomisk konvergens och fred på arbetsmarknaden. Man får dock inte glömma att ta hänsyn till yttre faktorer av fundamental betydelse i ett sammanhang som blir alltmer globalt och där alla blir alltmer beroende av varandra: konjunkturerna i övriga världen, politisk osäkerhet, tryck på arbetsmarknaden på grund av invandring från tredje land och från ett utvidgat Europa.

5.5. Vad beträffar sysselsättningspolitiken råder det inget tvivel om att kravet att respektera bestämmelserna i stabilitets- och tillväxtpakten kommer att resultera i en inskränkning av de nationella regeringarnas frihet att göra offentliga investeringar för att öka sysselsättningen. Uppgiften att skapa ny sysselsättning kommer därför att läggas på den privata sektorn, med en investeringspolitik som är anpassad till tillväxten. En sådan politik kommer inte att kunna föras utan lämpliga skatteåtgärder och ett gynnsamt arbetsmarknadsklimat, vilket förutsätter ett kollektivt ansvar - och ett nära samarbete - mellan offentliga myndigheter, företag och fackföreningar.

6. Slutledningar

6.1. Vid de hearingar som ESK hållit har en lugnande faktor framkommit - med reservation för hur representativ undersökningen är: euron betraktas som en sammanhållande och tillförlitlig faktor i kontakten med övriga världen. Det är den vision man har idag. Att förverkliga den är en gemensam utmaning för regeringarna, arbetsmarknadens parter och de enskilda medborgarna.

6.2. En annan sak som man skall tänka på är att utvecklingen i de enskilda medlemsländerna inte kommer att vara likartad, även om den kommer att tendera att löpa samman på medellång och lång sikt. Man får därför inte förvänta sig att alla skillnader skall försvinna på en gång och att den inre marknaden kommer att fungera perfekt i och med införandet av euron. Euron kommer inte heller i sig att lösa de problem som rör skatteharmonisering och standardiseringar, arbetskraftens och företagens rörlighet, löneskillnader. Det är problem som är helt oberoende av den gemensamma valutan men som euron om inte annat kommer att kasta mer ljus över och också visa att de behöver lösas.

Bryssel den 9 september 1998.

Ekonomiska och sociala kommitténs ordförande

Tom JENKINS

() Jfr ESK:s yttrande "Sysselsättningen och euron".