GEMENSAM STÅNDPUNKT (EG) nr 20/98 antagen av rådet den 9 mars 1998 inför antagandet av Europaparlamentets och rådets direktiv 98/. . ./EG av den . . . om ändring, som särskilt gäller panträtt i fast egendom, av rådets direktiv 89/647/EEG om kapitaltäckningsgrad för kreditinstitut (98/C 135/01)

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV,

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 57.2 första och tredje meningarna i detta,

med beaktande av kommissionens förslag (1),

med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (2),

i enlighet med förfarandet i artikel 189b i fördraget (3) och,

med beaktande av följande:

1. Det är lämpligt att likställa värdepapper baserade på panträtt i fast egendom med de lån som avses i artikel 6.1 c.1 och i artikel 11.4 i rådets direktiv 89/647/EEG (4), om de behöriga myndigheterna anser att de är likvärdiga i kreditriskhänseende. Marknaden för värdepapperisering genomgår en snabb utveckling. Det är därför önskvärt att kommissionen tillsammans med medlemsstaterna granskar tillsynsbehandling av tillgångsbaserade värdepapper och inom ett år efter antagandet av detta direktiv lägger fram förslag i syfte att ändra befintlig lagstiftning så att en lämplig tillsynsbehandling av tillgångsbaserade värdepapper kan fastställas.

2. I artikel 11.4 i direktiv 89/647/EEG föreskrivs ett undantag från artikel 6.1 c.1 för fyra medlemsstater under vissa förutsättningar när det gäller den vikt som skall tillämpas på tillgångar som är säkrade genom panträtt i kontorsbyggnader eller företagslokaler för olika ändamål. Detta undantag upphörde att gälla den 1 januari 1996.

3. Vid antagandet av direktiv 89/647/EEG åtog sig kommissionen att granska de undantag för att, mot bakgrund av gjorda iakttagelser och den internationella utvecklingen samt med hänsyn till behovet av att undvika en snedvridning av konkurrensen, avgöra om det finns anledning att ändra denna bestämmelse och, i så fall, lägga fram lämpliga förslag. Även om resultaten av denna granskning inte är helt avgörande visar de att det inte finns någon större skillnad mellan de förlusttal som har noterats i de medlemsstater som omfattas av undantaget och förlusttalen i de stater som inte omfattas av detta. Följaktligen kan detta undantag till och med den 31 december 2006 utvidgas till att omfatta alla medlemsstater som så önskar.

4. En fastighet som intecknas måste vara föremål för strikta bedömningskriterier och regelbundna omvärderingar för att beakta utvecklingen på marknaden för företagsfastigheter. Fastighetsägaren måste själv använda eller hyra ut fastigheten. Lån till fastigheter under uppförande undantas från denna bestämmelse.

5. Detta direktiv är det lämpligaste sättet att uppnå de önskade målen och det går inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå målen i detta fördrag.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Direktiv 89/647/EEG ändras på följande sätt:

1. Följande stycke skall läggas till i artikel 6.1 c.1:

"Värdepapper baserade på panträtt i fast egendom vilka kan likställas med de lån som avses i första stycket i denna punkt eller i artikel 11.4, om de behöriga myndigheterna, med beaktande av gällande rätt i varje medlemsstat, anser att de är likvärdiga med hänsyn till graden av kreditrisk. Utan att detta påverkar de typer av värdepapper som kan omfattas av och uppfylla villkoren i detta stycke kan `värdepapper baserade på panträtt i fast egendom` omfatta instrument som avses i avsnitt B.1 a och b i bilagan till rådets direktiv 93/22/EEG av den 10 maj 1993 om investeringstjänster inom värdepappersområdet (*).

De behöriga myndigheterna skall särskilt försäkra sig om

i) att dessa värdepapper är fullt ut och direkt säkrade genom ett antal panträtter av samma typ som de som anges i första stycket eller i artikel 11.4 och som är helt säkra när dessa värdepapper utfärdas,

ii) att antingen investerare i värdepapper baserade på panträtt i fast egendom direkt eller i deras ställe en förvaltare eller befullmäktigad företrädare har en godtagbart prioriterad förmånsrätt i de underliggande pantförskrivna tillgångsposterna i proportion till deras innehav av värdepapper.

(*) EGT L 141, 11.6.1993, s. 27. Direktivet senast ändrat genom direktiv 95/26/EG (EGT L 168, 18.7.1995, s. 7)."

2. Artikel 11.4 skall ersättas med följande:

"4. Till och med den 31 december 2006 får medlemsstaternas behöriga myndigheter tillåta sina kreditinstitut att tillämpa 50% riskvikt i fråga om lån som enligt dessa myndigheters bedömning är fullt ut säkrade genom panträtt i kontorsbyggnader eller företagslokaler för olika ändamål belägna på de medlemsstaters territorier inom vilka 50% riskvikt tillåts, under förutsättning av följande:

i) 50% riskvikt skall tillämpas på den del av lånet som inte överstiger en gräns som beräknas enligt antingen a eller b nedan.

a) 50% av ifrågavarande fastighets marknadsvärde.

Fastighetens marknadsvärde skall beräknas av två oberoende värderingsmän som gör självständiga bedömningar vid tiden för lånets beviljande. Lånet skall baseras på det lägre av de både värderingarna.

Fastigheten skall omvärderas minst en gång om året av en värderingsman. För lån som inte överstiger 1 miljon ecu och 5% av kreditinstitutets kapitalbas skall fastigheten omvärderas av en värderingsman minst vart tredje år.

b) 50% av fastighetens marknadsvärde eller 60% av pantlånevärdet beroende på vilket av dem som är lägst, i de medlemsstater som har infört strikta kriterier för bedömning av pantlånevärdet genom lagar eller andra föreskrifter.

Pantlånevärdet skall definieras som fastighetens värde som det har fastställts av en värderingsman som gjort en försiktig bedömning av möjligheterna av en framtida försäljning av fastigheten genom att beakta långsiktigt hållbara aspekter på fastigheten, normala och lokala marknadsvillkor, nuvarande användning och annan lämplig användning av fastigheten. Spekulativa faktorer skall inte tas med i bedömningen av pantlånevärdet. Pantlånevärdet skall dokumenteras på ett klart och tydligt sätt.

Minst vart tredje år, eller om marknaden faller mer än 10%, skall pantlånevärdet och särskilt de underliggande antagandena om utvecklingen av den relevanta marknaden bedömas på nytt.

I både fall a och fall b skall `marknadsvärde` definieras som det pris som fastigheten skulle kunna säljas till genom ett privaträttsligt kontrakt mellan en villig säljare och en i förhållande till honom oberoende köpare på värderingsdagen under antagandet att fastigheten kan bjudas ut till försäljning på den öppna marknaden, att marknadsförhållandena medger en överlåtelse i god ordning och att, med tanke på fastighetens beskaffenhet, en normal tidsperiod kan avsättas för att förhandla om försäljningen.

ii) 100% riskvikt skall tillämpas på den del av lånet som överstiger de gränser som fastställs i i.

iii) Fastigheten måste antingen användas eller uthyras av ägaren.

Det första stycket skall inte hindra en medlemsstats behöriga myndigheter som tillämpar en högre riskvikt inom sitt territorium att, på ovanstående villkor, tillåta att 50% riskvikt tillämpas på detta slag av utlåning på de medlemsstaters territorier där 50% riskvikt är tillåten.

Medlemsstaternas behöriga myndigheter får tillåta sina kreditinstitut att tillämpa 50% riskvikt på de lån som är utestående den . . . (*) under förutsättning att villkoren i denna artikel är uppfyllda. I detta fall skall fastigheten värderas enligt ovan fastställda bedömningskriterier senast . . . (**).

För lån som beviljas före den 31 december 2006 skall 50% riskvikt tillämpas tills lånet löper ut om kreditinstitut är skyldigt att iaktta avtalsvillkoren.

Till och med den 31 december 2006 får medlemsstaternas behöriga myndigheter även tillåta sina kreditinstitut att tillämpa 50% riskvikt på den del av lånen som enligt dessa myndigheters bedömning är fullt ut säkrade genom aktier i finländska bostadsbolag vars verksamhet regleras av den finländska bostadsaktiebolagslagen från 1991 eller motsvarande lagstiftning som senare kan komma att antas, under förutsättning att villkoren i denna punkt är uppfyllda.

Medlemsstaterna skall underrätta kommissionen om hur de tillämpar denna punkt."

(*) Två år efter tidpunkten för detta direktivs ikraftträdande.

(**) Fem år efter tidpunkten för detta direktivs ikraftträdande.

3. Artikel 11.5 skall ersättas med följande:

"5. Medlemsstaterna får tillämpa 50% riskvikt för transaktioner om leasing av fast egendom som ingås före den 31 december 2006 och gäller egendom som skall användas för näringsändamål i det land där huvudkontoret finns, och då tillämpliga lagar och andra författningar tillförsäkrar leasegivaren full äganderätt till den uthyrda egendomen fram till dess leasetagaren utnyttjar sin rätt att köpa den. Medlemsstaterna skall underrätta kommissionen om hur de tillämpar denna punkt."

Artikel 2

1. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de bestämmelser i lagar och andra förordningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast 24 månader efter det att detta direktiv har trätt i kraft. De skall genast underrätta kommissionen om detta.

När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.

2. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.

Artikel 3

Detta direktiv träder i kraft samma dag som det offentliggörs i Europeiska gemenskapens officiella tidning.

Artikel 4

Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

Utfärdat . . .

På Europaparlamentets vägnar

Ordförande

På rådets vägnar

Ordförande

(1) EGT C 114, 19.4.1996, s. 9.

(2) EGT C 30, 30.1.1997, s. 99.

(3) Europaparlamentets yttrande av den 17 september 1996 (EGT C 320, 28.10.1996, s. 26), rådets gemensamma ståndpunkt av den 9 mars 1998 och Europaparlamentets beslut av den . . . (ännu ej offentliggjort i EGT).

(4) EGT L 386, 30.12.1989, s. 14. Direktivet senast ändrat genom direktiv 96/10/EG (EGT L 85, 3.4.1996, s. 17).

RÅDETS MOTIVERING

I. INLEDNING

1. Den 28 februari 1996 förelade kommissionen rådet ett förslag till direktiv om ändring av rådets direktiv 89/647/EEG om kapitaltäckningsgrad för kreditinstitut, på grundval av artikel 57.2 i EG-fördraget.

Ekonomiska och sociala kommittén och Europaparlamentet avgav sina yttranden den 26 september 1996 respektive den 17 september 1996. Europeiska monetära institutet avgav sitt yttrande den 25 september 1996.

2. Den 9 mars 1998 antog rådet sin gemensamma ståndpunkt i enlighet med artikel 189b i fördraget.

II. MÅL

Genom direktivet ändras några bestämmelser i grunddirektivet med avseende på riskviktning av vissa kategorier av tillgångar vid beräkning av ett kreditinstituts kapitaltäckningsgrad. Direktivet gör det möjligt att behandla värdepapper säkrade genom panträtter i fast egendom på samma sätt som de underliggande lånen om de behöriga myndigheterna anser att de är likvärdiga i kreditriskhänseende. Genom direktivet införs vidare några fakultativa bestämmelser som fram till och med den 31 december 2006 innebär följande:

- Möjligheten att på vissa villkor få tillämpa 50% vikt i fråga om panträtter i kontors- och affärslokaler utvidgas till att gälla alla medlemsstater.

- Medlemsstaternas behöriga myndigheter får ge sina kreditinstitut tillstånd att tillämpa 50% vikt på den del av lånen till kontors- och affärslokaler som är säkrade genom aktier i finländska bostadsföretag.

- Medlemsstaterna får fortsätta att tillämpa det undantag enligt vilket 50% vikt för vissa transaktioner som rör leasing av fast egendom tillåts.

III. ANALYS AV DEN GEMENSAMMA STÅNDPUNKTEN

A. Allmänna synpunkter

Vid sin första behandling avgav Europaparlamentet ett positivt yttrande om kommissionens förslag utan att föreslå några ändringar. Den gemensamma ståndpunkten följer målen och andan i kommissionens förslag. Rådets ändringsförslag syftar framför allt till att öka säkerhetsnivån genom att strikta kriterier för bedömning och omvärdering införs för panträtter i kontors- och affärslokaler för att de skall kunna viktas till 50%.

Genom att en övergångsperiod införs som varar fram till och med den 31 december 2006 när det gäller de fakultativa bestämmelserna i direktivet, syftar direktivet till att göra det möjligt att tillåta de kreditinstitut i medlemsstaterna som utnyttjar dessa bestämmelser att under en rimlig tidsperiod genomföra transaktioner under säkra förhållanden med avseende på den tillämpliga lagstiftningen.

B. Värdepapper säkrade genom panträtter (artikel 1.1 som ändrar artikel 6.1 c.1)

Jämfört med kommissionens förslag klargörs det i den gemensamma ståndpunkten att överlåtbara värdepapper och andelar i företag för kollektiva investeringar (som avses i avdelning B.1a och B.1b i bilagan till direktiv 93/22/EEG) kan anses som instrument som omfattas av denna bestämmelse. Utformningen av artikel 1.1 ii har gjorts något mer flexibel genom att det hänvisas till en godtagbart prioriterad förmånsrätt snarare än en högst prioriterad förmånsrätt, och vissa mindre ändringar har införts för att göra texten tydligare utan att huvudinnehållet har ändrats.

C. Riskviktning för lån som är säkrade genom panträtter i kontors- och affärslokaler (artikel 1.2 som ändrar artikel 11.4)

Den gemensamma ståndpunkten följer i allt väsentligt kommissionens förslag som syftar till att till alla medlemsstater utvidga möjligheten att vikta vissa lån som är säkrade genom panträtter i kontors- och affärslokaler till 50% vilket fram till den 1 januari 1996 gällde endast fyra medlemsstater (Danmark, Tyskland, Grekland och Österrike).

Jämfört med kommissionens förslag införs enligt den gemensamma ståndpunkten emellertid strikta kriterier för bedömning och omvärdering i fråga om panträtter i kontors- och affärslokaler för att en del av lånen skall kunna viktas till 50% vid beräkning av kapitaltäckningsgraden.

I den gemensamma ståndpunkten införs två alternativa metoder för att fastställa hur stor del av lånet som kan viktas till 50%, en som grundas på fastighetens marknadsvärde och en som grundas på en kombination av marknadsvärdet och pantlånevärdet.

Enligt den första metoden skall viktning till 50% tillämpas på 50% av fastighetens marknadsvärde. Marknadsvärdet skall beräknas av två oberoende värderingsmän innan lånet beviljas och fastighetens marknadsvärde skall grundas på den lägre av de båda värderingarna. När det gäller större lån (över 1 miljon ecu) måste fastigheten omvärderas av en värderingsman minst en gång om året, när det gäller mindre lån minst vart tredje år.

Den andra metoden gäller endast medlemsstater som har infört stränga kriterier för bedömning av pantlånevärdet genom lagar och andra föreskrifter. Enligt denna metod gäller viktningen till 50% antingen 50% av fastighetens marknadsvärde eller 60% av pantlånevärdet, beroende på vilket som är lägst.

I båda fallen måste den återstående delen av lånet viktas till 100%.

I den gemensamma ståndpunkten anges exakt hur pantlånevärdet och marknadsvärdet skall fastställas. Den innehåller också bestämmelser angående lån som är utestående vid den tidpunkt då direktivet genomförs och angående lån som beviljas innan tidsfristen för valmöjligheten har gått ut.

För att den gemensamma ståndpunkten skall stå i samklang med Finlands anslutningsakt till Europeiska unionen innehåller den en valmöjlighet för medlemsstaterna att tillåta sina kreditinstitut att tillämpa 50% vikt för den del av lån för kontors- och affärslokaler som är fullt ut säkrade genom aktier i finländska bostadsföretag som verkar i enlighet med den finländska bostadsaktiebolagslagen från 1991.

Av ovannämnda skäl har slutdatum för denna valmöjlighet fastställts till den 31 december 2006 i stället för den 1 januari 2001 vilket kommissionen hade föreslagit.

För att säkerställa att kommissionen har så mycket information som den behöver för att kunna fatta sitt beslut om den framtida lagstiftningen på detta område, skall medlemsstaterna informera kommissionen om i vilken utsträckning de utnyttjar denna valmöjlighet.

D. Transaktioner som rör leasing av fast egendom (artikel 1.3 som ändrar artikel 11.5)

För att säkerställa konsekvens mellan de valmöjligheter som fastställs i direktivet, förlängs, enligt den gemensamma ståndpunkten, den valmöjlighet som anges i artikel 11.5 fram till och med den 31 december 2006 i stället för till den 1 januari 2001 enligt de ursprungliga bestämmelserna, vilket gör det möjligt för medlemsstaterna att tillämpa 50% vikt på vissa transaktioner om leasing av fast egendom.

E. Genomförande (artikel 2)

Jämfört med kommissionens förslag skall direktivet enligt artikel 2 i den gemensamma ståndpunkten genomföras senast 24 månader efter det att direktivet har trätt i kraft.

F. Ingressen

Ingressen har anpassats i enlighet med de ändringar som gjorts i kommissionens förslag.

I punkt 1 i ingressen betonas att kommissionen behöver granska tillsynsbehandlingen av tillgångsbaserade värdepapper och inom ett år efter det att direktivet har antagits lägga fram förslag om fastställande av lämplig behandling. Detta inbegrips för att framhäva behovet av konsekvens i behandlingen av värdepapper baserade på panträtt i fast egendom och andra tillgångsbaserade värdepapper.

I kommissionens förslag har de båda sista punkterna i ingressen strukits eftersom de inte är nödvändiga ur juridisk synpunkt.

G. Slutsats

Rådet anser att alla ändringarna i kommissionens förslag överensstämmer med direktivets mål, nämligen att ta hänsyn till den senaste marknadsutvecklingen och att förhindra otillbörlig snedvridning av konkurrensen mellan medlemsstaternas kreditinstitut. Ändringarna i texten syftar framför allt till att säkerställa att kontors- och affärslokaler värderas försiktigt för att motivera den lägre viktningen vid beräkning av kapitaltäckningsgraden för ett kreditinstitut och förändrar inte huvudinriktningen i kommissionens förslag.