Rekommendation till RÅDETS REKOMMENDATION om Tjeckiens nationella reformprogram 2013 med avgivande av rådets yttrande om Tjeckiens konvergensprogram för 2012–2016 /* COM/2013/0353 final - 2013/ () */





Rekommendation till RÅDETS REKOMMENDATION om Tjeckiens nationella reformprogram 2013 med avgivande av rådets yttrande om Tjeckiens konvergensprogram för 2012–2016 EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 121.2 och 148.4, med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken[1], särskilt artikel 9.2, med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation[2], med beaktande av Europaparlamentets resolutioner[3], med beaktande av Europeiska rådets slutsatser, med beaktande av sysselsättningskommitténs yttrande, efter att ha hört ekonomiska och finansiella kommittén, och av följande skäl: (1) Den 26 mars 2010 antog Europeiska rådet kommissionens förslag till en ny strategi för tillväxt och sysselsättning – Europa 2020. Strategin bygger på en utökad samordning av den ekonomiska politiken med inriktning på ett antal nyckelområden där åtgärder behövs för att stärka förutsättningarna för hållbar tillväxt och konkurrenskraft i Europa. (2) Den 13 juli 2010 antog rådet, på grundval av kommissionens förslag, en rekommendation om de allmänna riktlinjerna för medlemsstaternas och unionens ekonomiska politik (2010–2014) och den 21 oktober 2010 ett beslut om riktlinjer för medlemsstaternas sysselsättningspolitik[4], vilka tillsammans utgör de så kallade integrerade riktlinjerna. Medlemsstaterna uppmanades att beakta de integrerade riktlinjerna i sin nationella ekonomiska politik och sysselsättningspolitik. (3) Den 29 juni 2012 antog EU:s stats- och regeringschefer en tillväxt- och sysselsättningspakt, som är en enhetlig ram för insatser på nationell nivå, EU-nivå och euroområdesnivå, och där alla tillgängliga medel, instrument och politiska åtgärder ska användas. De beslutade om insatser som ska utföras på medlemsstatsnivå och förband sig särskilt att uppnå målen i Europa 2020-strategin och genomföra de landspecifika rekommendationerna. (4) Den 6 juli 2012 antog rådet en rekommendation om Tjeckiens nationella reformprogram för 2012 och avgav ett yttrande om Tjeckiens uppdaterade konvergensprogram för 2011–2015. (5) Den 28 november 2012 antog kommissionen den årliga tillväxtöversikten[5], som inleder den europeiska planeringsterminen 2013 för samordning av den ekonomiska politiken. Samma dag antog kommissionen även, på grundval av förordning (EU) nr 1176/2011, den andra rapporten om varningsmekanismen[6], där Tjeckien inte identifierades som en medlemsstat som skulle bli föremål för en fördjupad granskning. (6) Den 14 mars 2013 antog Europeiska rådet prioriteringar för att säkerställa finansiell stabilitet, budgetkonsolidering och tillväxtfrämjande insatser. Det betonade behovet att genomföra en differentierad och tillväxtfrämjande budgetkonsolidering, återställa normala lånevillkor i ekonomin, främja tillväxt och konkurrenskraft, ta itu med arbetslösheten och krisens sociala följdverkningar samt modernisera den offentliga förvaltningen. (7) Den 26 april 2013 lade Tjeckien fram sitt konvergensprogram för 2013, som omfattar perioden 2013–2016, och den 17 april 2013 sitt nationella reformprogram för 2013. För att beakta inbördes samband mellan de båda programmen har de bedömts samtidigt. (8) Utifrån bedömningen av konvergensprogrammet för 2013 enligt rådets förordning (EG) nr 1466/97 anser rådet att landet har minskat det totala underskottet med 1,4 % av BNP mellan 2009 och 2012 till följd av avsevärda konsolideringsansträngningar och att landet enligt nuvarande förväntningar är på väg att korrigera det alltför stora underskottet. Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för programmets beräkningar av de offentliga finanserna är rimligt. Enligt konvergensprogrammet väntas den reala BNP-ökningen motsvara 0 % under 2013 och 1,2 % under 2014, att jämföra med de siffror på -0,4 % under 2013 och 1,6 % under 2014 som nämns i kommissionens vårprognos 2013. Målet med budgetstrategin enligt programmet är att hålla det offentliga underskottet under tröskelvärdet på 3 % av BNP. Det offentliga underskottsmålet på 2,9 % av BNP för 2013 är i linje med den tidsfrist för korrigering av det alltför stora underskottet som anges i rådets rekommendation av den 2 december 2009. Enligt kommissionens vårprognos 2013 beräknas det offentliga underskottet uppgå till 2,9 % av BNP under 2013 och 3 % av BNP under 2014. Det finns en risk för att budgetutfallet för 2013 blir värre än väntat på grund av ytterligare korrigeringar av återbetalningar av EU-medel. En positiv sak är att engångsintäkter i samband med den planerade auktionen av nya frekvensband inom telekommunikation skulle kunna ge ett bättre budgetutfall än väntat för 2013. I konvergensprogrammet bekräftas det tidigare målet på medellång sikt om ett underskott på 1 % av BNP, vilket i tillfredsställande mån avspeglar kraven i stabilitets- och tillväxtpakten. Det (omräknade) strukturella budgetunderskottet beräknas öka med 0,3 % av BNP under 2014, 0,2 % av BNP under 2015 och 0,5 % av BNP under 2016. Enligt programmet väntas således ingen justering i riktning mot målet på medellång sikt äga rum, vilket inte är i linje med stabilitets- och tillväxtpakten. Ökningstakten för offentliga utgifter är förenlig med stabilitets- och tillväxtpaktens utgiftsriktmärke under 2014 men avviker från detta med 0,3 % av BNP under 2015 och 0,5 % av BNP under 2016. Enligt konvergensprogrammet beräknas skuldkvoten fortsätta att stiga under programperioden, även om takten mattas av, och uppgå till 51,9 % av BNP för 2016. (9) De återkommande nedskärningarna av offentliga investeringsutgifter motverkar en snabb och varaktig återhämtning i landet. Tillväxtfrämjande utgifter med hög multiplikatoreffekt, däribland projekt som samfinansieras med EU-medel, skulle inte bara stödja återhämtningen utan även kunna bidra till att hantera de långfristiga problemen. En prioritering av utgifter för ökad sysselsättning, forskning och innovation, utbildning, barnomsorg och infrastrukturprojekt skulle kunna få betydande tillväxteffekter. Samtidigt är det väsentligt att se till att utgifterna är lagliga, korrekta och effektiva. (10) Reformen av skattesystemet gjorde begränsade framsteg under 2012. Även om skatten på överlåtelse av fast egendom höjdes gjordes inget för att höja den mycket låga nivån på de återkommande fastighetsskatterna. Planer på att införa en koldioxidskatt och att avveckla undantag från punktskatt på naturgas för uppvärmning övergavs. Den implicita skattesatsen på energi ligger under EU-genomsnittet och fordonsskatterna är fortfarande mycket låga. Även beskattningen av arbete kännetecknas av strukturproblem, som särskilt drabbar låginkomsttagare och deltidsarbetare. Endast marginella åtgärder har vidtagits för att minska olikheterna i skattebehandlingen av anställda och egenföretagare. Skatteförvaltningens effektivitet kan också förbättras ytterligare. När det gäller inkomstskatter för privatpersoner och företag planerar regeringen att 2015 inrätta en enda kontaktpunkt för skatteuppbörd, vilket verkligen skulle kunna rationalisera skatteförvaltningen och minska det nuvarande systemets komplexitet. En nackdel med reformen är emellertid att skattebaserna för inkomstskatter för privatpersoner, avgifter till hälso- och sjukvård och andra sociala avgifter inte kommer att harmoniseras, vilket innebär att en stor del av reformens potentiella nytta inte förverkligas. (11) Tjeckien har ett hållbarhetsgap på 5,0 % av BNP, vilket ligger över EU-genomsnittet. Detta gap har till stor del sin grund i de beräknade långsiktiga kostnaderna för en åldrande befolkning, beroende på ökade pensionsutgifter och utgifter för hälso- och sjukvård och långtidsvård. En viktig orsak till den ohållbara ökningen av pensionsutgifterna är den långsamma takt med vilken den lagstadgade pensionsåldern höjs, särskilt för män. Systemets hållbarhet skulle stärkas avsevärt om den lagstadgade pensionsåldern höjs snabbare än vad som anges i den nuvarande lagstiftningen och om pensionsåldern kopplas till förväntad livslängd. En långsiktigt genomförd indexering baserad på prisutvecklingen skulle vidare generera stora besparingar och samtidigt bevara pensionärernas köpkraft. (12) I motsats till den landspecifika rekommendationen från 2012 införde regeringen 2013 ett system med förtidspensionering, som erbjuder personer möjlighet att ta ut en pension i upp till fem år före den lagstadgade pensionsåldern. Förtidspensionerna ska utbetalas från (den tredje) pelaren i pensionssystemet. Denna pelare subventioneras dock i stor omfattning av staten genom direkta delbetalningar och skatteavdrag för inbetalningar. Oavsett om kriterierna för att få omfattas av systemet endast kommer att uppfyllas av ett begränsat antal personer, vilket regeringen väntar sig, gör åtgärden det möjligt för mottagarna att utnyttja en tidigare ackumulerad offentlig subvention för ett syfte som strider mot politiken för att främja ett längre arbetsliv. (13) Den väntade ökningen av utgifterna för hälso- och sjukvård och långtidsvård utgör en avsevärd andel av kostnaden för en åldrande befolkning och bidrar i betydande mån till det stora hållbarhetsgapet. Under de senaste åren har landet genomfört reformer för att förbättra sjukvårdens effektivitet genom åtgärder för att hålla kostnaderna nere och mer marknadsinriktade lösningar. Problem återstår emellertid. I jämförelse med andra medlemsstater tenderar det tjeckiska sjukvårdssystemet att vara alltför inriktat på sjukhusvård, vilket skapar ineffektivitet. Vården kan förbättras genom att den ges på ett kliniskt mer lämpligt och kostnadseffektivt sätt, exempelvis genom att patienter tas in på sjukhus först samma dag som de ska opereras och genom att olämpligt långa vårdtider i akutvårdssjukhus minskas. (14) Enligt nyligen gjorda OECD-beräkningar skulle en utveckling där kvinnornas och männens sysselsättningsgrad blir lika hög hejda den beräknade minskningen av den totala arbetskraften och höja BNP per capita med så mycket som 16,5 % fram till 2030. Regeringen lade den 22 maj 2013 fram ett förslag till lag om införande av privata barngrupper som sköts av professionella barnsköterskor, vilket ska kompletteras med skattesubventioner för omsorgsgivare och deltagande familjer. Detta är ett steg i rätt riktning men löser inte problemet helt. Trots en fortsatt brist på barnomsorgsinrättningar, särskilt för barn under tre år, finns det inga planer på att höja budgetanslagen till offentliga förskolor. De mindre gynnade personernas anställbarhet och förvärvsfrekvens är också ett problem och det finns utrymme för att förbättra den offentliga arbetsförmedlingens effektivitet och ändamålsenlighet. (15) I den landspecifika rekommendationen från 2012 om offentlig förvaltning nämndes särskilt behovet av att effektivisera förvaltningen och intensifiera kampen mot korruption. Landet har emellertid bara gjort begränsade framsteg med att anta de rättsakter som anges som prioriterade i landets strategi för korruptionsbekämpning 2011–2012. Den nya strategi för korruptionsbekämpning 2013–2014 som regeringen antog i januari 2013 behöver följas av ett snabbt antagande av utestående prioriterade rättsakter, t.ex. lagen om offentlig anställning. I denna nya lagstiftning måste man göra tillräcklig åtskillnad mellan politiskt utnämnda och opolitisk personal, garantera de statliga tjänstemännens oberoende och införa ett väl fungerande karriärsystem för att minska den höga personalomsättningen. Betydande framsteg har gjorts med att genomföra lagen om offentlig upphandling, som trädde i kraft i april 2012. De lokala myndigheterna har dock rapporterat svårigheter med att genomföra lagen. När det gäller genomförandet av EU:s fonder hade de flesta av de åtgärder som ingick i åtgärdsplanen för att stärka förvaltnings- och kontrollsystemet genomförts vid utgången av 2012. De tjeckiska myndigheterna måste dock fortlöpande övervaka genomförandet av åtgärdsplanen. (16) Inom den obligatoriska skolgången uppnår tjeckiska elever i stort sett genomsnittliga resultat i internationella jämförelser. Utbildningsresultaten inom matematik och naturvetenskapliga ämnen har emellertid snabbt försämrats. Tjeckiens myndigheter har reagerat med hjälp av en uppsättning åtgärder som innefattar utveckling av miniminormer för utbildningsnivåer, som ska användas för nationella tester av elever. Man borde dock utveckla ett mer integrerat system som säkerställer att elever, lärare och skolor som underpresterar i tester får systematiskt stöd, vilket ytterligare skulle höja reformens ambitionsnivå. Huvudutmaningen för systemet för högre utbildning är att se till att det stigande antalet studenter får de färdigheter som krävs för att lyckas på arbetsmarknaden. Man överväger en reform av lagen om högre utbildning med syfte att införa differentierade finansieringsvillkor och öka tillträdet. Detta är relevanta och ambitiösa förslag, men de faktiska effekterna beror på hur reformen slutgiltigt utformas. Myndigheterna planerar också att anta reviderade utvärderingsnormer för finansiering av forskningsinstitut. En ökning av andelen kvalitetsindikatorer, inklusive ett ökat samarbete med näringslivet, skulle förbättra kvaliteten på landets forsknings- och innovationssystem. (17) Tjeckien är en av de EU-medlemsstater som har det högsta antalet reglerade yrken. Ett offentligt samråd om en översyn av regelverket för yrken utfördes 2012 och dess resultat ska presenteras i år. Detta är ett viktigt steg för att minska eller avskaffa hindren för tillträde till de yrken där en reglering inte har bevisats vara nödvändig eller anses vara överdriven (inklusive längden på obligatoriska praktiktjänstgöringar) och där ett enklare tillträde skulle kunna gynna sysselsättning och tillväxt. Trots förbättringar under de senaste åren har landet fortfarande en av de högsta energiintensiteterna i EU, särskilt inom byggnads- och energisektorn. (18) Inom ramen för den europeiska planeringsterminen har kommissionen gjort en omfattande analys av Tjeckiens ekonomiska politik. Både konvergensprogrammet och det nationella reformprogrammet har bedömts. Kommissionen har beaktat inte bara programmens relevans för en hållbar finanspolitik och socioekonomisk politik i Tjeckien utan även i vilken utsträckning som EU:s regler och riktlinjer har iakttagits, mot bakgrund av behovet av att stärka den övergripande ekonomiska styrningen i unionen genom att framtida nationella beslut fattas med beaktande av synpunkter på EU-nivå. Kommissionens rekommendationer inom ramen för den europeiska planeringsterminen avspeglas i rekommendationerna 1 till 7 nedan. (19) Mot bakgrund av denna bedömning har rådet granskat Tjeckiens konvergensprogram och dess yttrande[7] avspeglas särskilt i rekommendation 1 nedan. HÄRIGENOM REKOMMENDERAS Tjeckien att vidta följande åtgärder under perioden 2013–2014: 1. Genomföra budgeten enligt plan för 2013 så att det alltför stora underskottet korrigeras under 2013 på ett varaktigt sätt och den strukturella korrigering som anges i rådets rekommendationer inom ramen för förfarandet vid alltför stora underskott uppnås. För 2014 och därefter stärka och rigoröst genomföra budgetstrategin, med stöd av tillräckligt specificerade åtgärder, så att den finanspolitiska insatsen medför tillräckliga framsteg mot målet på medellång sikt för de offentliga finanserna. Prioritera tillväxtfrämjande utgifter, inklusive att i tid ingå åtaganden för kvarvarande projekt som samfinansieras med EU-medel inom den nuvarande budgetramen. 2. Sänka den höga beskattningen av arbete genom att överföra beskattningen till mindre tillväxthämmande områden, t.ex. återkommande skatter på bostäder och fordonsskatter. Ytterligare minska olikheterna i skattebehandlingen av anställda och egenföretagare. Förbättra efterlevnaden av skattelagstiftningen och minska efterlevnadskostnaderna genom att inrätta en enda kontaktpunkt för skatteuppbörd samt harmonisera skattebaserna för inkomstskatter för privatpersoner, sociala avgifter och avgifter till hälso- och sjukvård. 3. Påskynda höjningen av den lagstadgade pensionsåldern jämfört med den befintliga lagstiftningen, införa en tydlig koppling mellan lagstadgad pensionsålder och förväntad livslängd och revidera indexeringssystemet. Höjningen av pensionsåldern bör åtföljas av åtgärder som främjar äldre arbetstagares anställbarhet och minskar möjligheterna till tidigt utträde från arbetsmarknaden. I synnerhet bör den offentliga subventioneringen av systemet med förtidspensionering avskaffas. Vidta åtgärder för att avsevärt förbättra kostnadseffektiviteten hos utgifterna för hälso- och sjukvård, särskilt i fråga om sjukhusvård. 4. Vidta åtgärder för att förbättra den offentliga arbetsförmedlingens effektivitet och ändamålsenlighet. Avsevärt öka tillgången på inkluderande barnomsorg, med inriktning på barn upp till tre års ålder och deltagande av romska barn, särskilt genom att anta och genomföra lagen om privata barnomsorgsinrättningar och stärka de offentliga barnomsorgsinrättningarnas kapacitet. 5. Genomföra strategin för korruptionsbekämpning 2013–2014. Anta en lag om offentlig anställning som bör säkerställa en stabil, effektiv och professionell statlig förvaltning. Förbättra hanteringen av EU-medel med sikte på programperioden 2014–2020. Stärka kapaciteten för att genomföra offentliga anbudsförfaranden på lokal och regional nivå. 6. Inrätta en heltäckande ram för utvärdering av obligatorisk skolgång och vidta riktade åtgärder för att stödja skolor som levererar mindre bra utbildningsresultat. Anta åtgärder för att förbättra tillträdet till och finansieringen av högre utbildning. Höja andelen resultatbaserad finansiering av forskningsinstitut. 7. Med utgångspunkt i den pågående översynen, gå vidare med en reform av regelverket för reglerade yrken, genom att minska eller avskaffa tillträdeshinder och avreglera de verksamhetsområden där reglering är omotiverad. Vidta ytterligare åtgärder för att förbättra energieffektiviteten i byggnader och inom industrin. Utfärdad i Bryssel den På rådets vägnar Ordförande [1] EGT L 209, 2.8.1997, s. 1. [2] COM(2013) 353 final. [3] P7_TA(2013)0052 och P7_TA(2013)0053. [4] Rådets beslut 2013/208/EU av den 22 april 2013. [5] COM(2012) 750 final. [6] COM(2012) 751 final. [7] I enlighet med artikel 9.2 i rådets förordning (EG) nr 1466/97.