Yttrande från Regionkommittén om "Förslag till rådets direktiv om gemenskapsåtgärder för att bekämpa klassisk svinpest"

(2001/C 148/06)

BAKGRUND

Förslag till rådets direktiv om gemenskapsåtgärder för att bekämpa klassisk svinpest [KOM(2000) 462 slutlig - 2000/0214 (CNS)].

Rådets beslut av den 2 oktober 2000 att i enlighet med artikel 265 första stycket i EG-fördraget rådfråga Regionkommittén i detta ärende.

ReK:s ordförandes beslut av den 23 oktober 2000 att ge utskott 2 (jordbruk, landsbygdsutveckling, fiskeri) i uppdrag att utarbeta yttrandet.

Rådets direktiv 80/217/EEG av den 22 januari 1980 om gemenskapsåtgärder för bekämpning av klassisk svinpest.

Det utkast till yttrande (CdR 377/2000 rév. 1) som utskott 2 antog den 16 januari 2001 [föredragande: Hans Eveslage, ledamot av kommunfullmäktige i Barssel, vice ordförande i tyska kommunförbundet (D-PPE)].

Mot bakgrund av ovanstående antog Regionkommittén vid sin 37:e plenarsession den 14-15 februari 2001 (sammanträdet den 14 februari) följande yttrande enhälligt.

1. Regionkommittén välkomnar Europeiska kommissionens strävan att genom ett direktiv förbättra bekämpandet av klassisk svinpest inom gemenskapen.

2. Kommittén vill påpeka att det av definitionen av ordet "anläggning" i artikel 2 c i förslaget inte entydigt går att fastställa vilka byggnadsdelar och ytor av ett jordbruksföretag som omfattas. Kommittén föreslår därför ett förtydligande genom att låta ordet "anläggning" avse alla lokaler som är avsedda för uppfödning av klövdjur. Även tillhörande sidobyggnader samt företagets område räknas in.

3. ReK konstaterar beträffande definitionen av ordet "ägare" i artikel 2 m att det är ett juridiskt definierat begrepp som därför bör ersättas av "uppfödare" i detta sammanhang.

4. ReK konstaterar beträffande uttrycket "område med hög täthet av svinbesättningar" i artikel 2 u att det inte kan definieras som ett geografiskt område med en radie av 10 km, utan snarare genom den verkliga andelen svin i de områden som skall spärras av eller göras till övervaknings- och skyddszoner.

5. Kommittén vill framföra kritik mot uttrycket "ett tillräckligt antal prover" i artiklarna 5 b och 7.2. Det är för allmänt formulerat och skapar osäkerhet i planeringen. ReK föreslår i stället att man fastställer en formel, baserad på uppfödningens omfattning, för det antal prover som skall tas.

6. Kommittén konstaterar beträffande artikel 4.2 f och g att kravet på skriftligt tillstånd från behöriga myndigheter för person- och fordonstrafik till och från den berörda anläggningen kan leda till arbetsbelastning och kostnader för de regionala och kommunala myndigheterna som inte står i proportion till den förväntade nyttan. ReK föreslår därför att man skall överväga om det inte enligt de regionala och lokala myndigheternas bedömning vore tillräckligt med en registrering av berörda personer och fordon i en förteckning.

7. Regionkommittén vill påpeka beträffande artikel 7.3 och bilaga V att det i detta sammanhang inte rör sig om bindande direktiv, utan att de behöriga nationella, regionala och kommunala myndigheterna med hänsyn till subsidiariteten och till effektiviteten i kampen mot svinpesten kan hantera varje enskilt fall på ett lämpligt flexibelt sätt.

8. Kommittén konstaterar att de åtgärder som enligt artikel 10 skall genomföras i skyddszonerna är mycket omfattande och därför borde kompletteras med en generell skyldighet för kommissionen att genomföra ett uppköpsprogram om tiden för avspärrningen går utöver 42 dagar.

9. Kommittén föreslår att medlemsstaterna säkerställer att det vidtas särskilda kontroll- och övervakningsåtgärder i regioner där det finns mycket svin och/eller vildsvin för att man tidigt skall upptäcka risker för klassisk svinpest.

Det bör undersökas om påföljande kostnader kan läggas på svinuppfödarna respektive dem som innehar jakträttigheterna.

10. Kommittén välkomnar uttryckligen den möjlighet som öppnas i artikel 20 att bekämpa klassisk svinpest även genom vaccination av vildlevande svin.

11. Beträffande möjligheten att genomföra nödvaccinationer enligt artikel 19 välkomnar ReK att de behöriga nationella, regionala och kommunala myndigheterna i fortsättningen kan besluta om en sådan vaccination skall genomföras, eftersom dessa kan göra en verklighetsnära bedömning av de lokala förhållandena och de epidemiologiska sammanhangen.

12. Kommittén föreslår att när man tillhandahåller markörvaccin i regioner med hög andel djurbesättningar skulle det, som en kompletterande åtgärd för bekämpning av klassisk svinpest, gå att genomföra en tids- och områdesbegränsad ringvaccination.

13. Kommittén konstaterar beträffande artikel 19.4 att köttet av vaccinerade djur knappast går att sälja på marknaden och uppmanar därför kommissionen att införa ett obligatoriskt uppköpsprogram för dessa djur och för produkter från dem.

14. Kommittén rekommenderar att man i anslutningsförhandlingarna säkerställer att de central- och östeuropeiska kandidatländerna kan involveras i arbetet med att hejda klassisk svinpest genom tillämpning av gemenskapens regelverk gällande djurhälsofrågor.

15. Med utgångspunkt i direktivförslaget vill Regionkommittén uppmana kommissionen att se över de äldre direktiven 89/662/EEG och 90/425/EEG och vid behov anpassa dem till den aktuella situationen.

Bryssel den 14 februari 2001.

Regionkommitténs

ordförande

Jos Chabert