[pic] | EUROPEISKA KOMMISSIONEN |

Bryssel den 16.2.2011

KOM(2011) 67 slutlig

2011/0035 (NLE)

Förslag till

RÅDETS BESLUT

av den […]

om fastställande av den ståndpunkt som på Europeiska unionens vägnar ska intas vid den femte partskonferensen inom ramen för Stockholmskonventionen om långlivade organiska föroreningar när det gäller förslaget till ändring av bilaga A

MOTIVERING

Stockholmskonventionen om långlivade organiska föroreningar[1] antogs i maj 2001 efter tre års förhandlingar inom FN:s miljöprogram (Unep). Europeiska gemenskapen och dess medlemsstater[2] är parter i konventionen[3], vars bestämmelser har genomförts i EU-lagstiftningen genom Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 850/2004 av den 29 april 2004 om långlivade organiska föroreningar och om ändring av direktiv 79/117/EEG[4] (nedan kallad POP-förordningen ).

Stockholmskonventionens övergripande mål är att skydda människors hälsa och miljön mot långlivade organiska föroreningar (POP). Den hänvisar särskilt till försiktighetsmetoden enligt princip 15 i Riodeklarationen om miljö och utveckling, som antogs 1992. Principen konkretiseras i artikel 8 som innehåller bestämmelser om införande av nya kemikalier i bilagorna till konventionen.

För de nio avsiktligt framställda kemikalier som ursprungligen angavs i bilaga A till Stockholmskonventionen (aldrin, klordan, dieldrin, endrin, heptaklor, hexaklorbensen, mirex, toxafen och PCB) gäller ett förbud mot produktion och användning, utom i de fall det finns generella eller särskilt angivna undantag. Enligt bilaga B till Stockholmskonventionen finns också starka begränsningar för produktion och användning av DDT, en pesticid som fortfarande används i många utvecklingsländer för bekämpning av malariamyggor och andra vektorer. Vidare anges i bilaga C tre ämnen (PCDD/PCDF, HCB och PCB) som kan bildas och släppas ut oavsiktligt. Dessa ämnen har kompletterats med ytterligare nio ämnen (kommersiell oktabromdifenyleter, kommersiell pentabromdifenyleter, perfluorooktansulfonat (PFOS), klordekon, hexabrombifenyl, alfa-hexaklorcyklohexan, beta-hexaklorcyklohexan, lindan och pentaklorbensen), som fördes in i bilagorna genom beslut av den fjärde partskonferensen i maj 2009.

Vid den femte partskonferensen i april 2011 bör ett beslut fattas om att i bilaga A till Stockholmskonventionen införa ett nytt ämne (endosulfan), som föreslogs av EU 2007.

INFÖRANDE AV NYA POP-ÄMNEN I BILAGORNA TILL KONVENTIONEN

Enligt artikel 8 i konventionen får parterna tillställa sekretariatet förslag om införande av kemikalier i bilagorna A, B och/eller C. Sekretariatet ska verifiera att förslaget innehåller de uppgifter som krävs. Om förslaget uppfyller kraven ska det överlämnas till granskningskommittén för långlivade organiska föroreningar. Granskningskommittén ska pröva förslaget med beaktande av alla uppgifter som lämnats. Om kommittén beslutar att kriterierna har uppfyllts ska den ytterligare pröva förslaget och upprätta ett utkast till riskprofil.

Om slutsatsen av prövningen är att det med fog kan förmodas att kemikalien till följd av sin långväga spridning kan medföra avsevärda effekter på människors hälsa och/eller miljön i en sådan utsträckning att globala åtgärder är befogade, ska förslaget gillas. Kommittén ska då upprätta en riskhanteringsbedömning innefattande en analys av möjliga kontrollåtgärder. På denna grundval avger sedan kommittén en rekommendation om huruvida kemikalien ska prövas av partskonferensen för införande i bilagorna A, B och/eller C. Det slutliga beslutet fattas av partskonferensen.

REGLER FÖR ÄNDRING AV BILAGORNA A, B OCH/ELLER C

Enligt artikel 22 i konventionen antas ändringar av bilagorna A, B och/eller C genom beslut av partskonferensen och träder i kraft ett år efter den dag då depositarien har lämnat meddelande om antagandet av ändringarna, utom för de parter som har valt att inte godta ändringen i fråga.

ÄMNET OCH EU-RÄTTEN

Ett beslut har fattats om att endosulfan inte ska omfattas av rådets direktiv 91/414/EEG av den 15 juli 1991 om utsläppande av växtskyddsmedel på marknaden. Alla ämnen som kommer att införas i bilagorna A, B och/eller C till Stockholmskonventionen[5] måste inkluderas i POP-förordningen för att det ska säkerställas att EU:s genomförande motsvarar dess internationella åtaganden. Utöver begränsningar för vissa ämnen innehåller de internationella instrumenten även vissa rapporteringskrav som också har tagits med i förordningen. För att behålla en god överblick över hur EU uppfyller sina internationella åtaganden och säkerställa en konsekvent rapportering, bör således endosulfan införas i den relevanta bilagan till förordningen, även om ämnet redan begränsas till viss del genom ett annat EU-instrument.

REKOMMENDATIONER FRÅN GRANSKNINGSKOMMITTÉN

På sitt femte möte i oktober 2010 beslutade granskningskommittén att rekommendera att endosulfan (CAS-nummer 115-29-7), dess tillhörande isomerer (CAS-nummer 959-98-8 och 33213-65-9) och endosulfansulfat (CAS-nummer 1031-07-8) förs in i bilaga A till konventionen, med särskilt angivna undantag, och att denna rekommendation, i enlighet med artikel 8.9 i konventionen, ska läggas fram för prövning av partskonferensen på mötet den 25–29 april 2011.

Partskonferensen kan behöva besluta att vissa parter beviljas möjliga, tidsbegränsade undantag, som medger en gradvis utfasning av endosulfan, dess tillhörande isomerer och endosulfansulfat.

EU:S STÅNDPUNKT

Mot bakgrund av detta bör Europeiska unionen vid den femte partskonferensen inom ramen för Stockholmskonventionen stödja att denna ändras genom att endosulfan, dess tillhörande isomerer och endosulfansulfat förs in i bilaga A.

2011/0035 (NLE)

Förslag till

RÅDETS BESLUT

av den […]

om fastställande av den ståndpunkt som på Europeiska unionens vägnar ska intas vid den femte partskonferensen inom ramen för Stockholmskonventionen om långlivade organiska föroreningar när det gäller förslaget till ändring av bilaga A

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA BESLUT

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 192.1 jämförd med artikel 218.9,

med beaktande av kommissionens förslag[6], och

av följande skäl:

1. Enligt artikel 191 i fördraget är ett av målen för EU:s miljöpolitik att främja åtgärder på internationell nivå för att hantera globala miljöproblem.

2. Stockholmskonventionen om långlivade organiska föroreningar (nedan kallad konventionen ) ratificerades av EU den 16 november 2004 på grundval av rådets beslut 2006/507/EG av den 14 oktober 2004 om ingående på Europeiska gemenskapens vägnar av Stockholmskonventionen om långlivade organiska föroreningar[7].

3. Skyldigheterna enligt konventionen genomfördes i EU-rätten genom Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 850/2004 av den 29 april 2004 om långlivade organiska föroreningar och om ändring av direktiv 79/117/EEG[8] (nedan kallad POP-förordningen ).

4. EU anser att det är viktigt att bilagorna A, B och C till konventionen gradvis utökas med nya ämnen som uppfyller kriterierna för att utgöra långlivade organiska föroreningar, med beaktande av försiktighetsprincipen, för att nå konventionens mål och fullgöra åtagandet från alla regeringar vid världstoppmötet i Johannesburg 2002 om att minimera de negativa effekterna av kemikalier fram till 2020.

5. Enligt artikel 22 i konventionen antas ändringar av bilagorna A, B och C till konventionen genom beslut av partskonferensen och träder i kraft ett år efter den dag då depositarien har lämnat meddelande om en ändring, utom för de parter som har valt att inte godta ändringen.

6. Efter att EU 2007 föreslog endosulfan har den granskningskommitté som inrättats inom ramen för konventionen slutfört sitt arbete avseende denna produkt. Granskningskommittén fann att endosulfan uppfyller konventionens kriterier. Den kommande konferensen mellan parterna i konventionen väntas besluta om att endosulfan, dess tillhörande isomerer och endosulfansulfat förs in i bilaga A till konventionen. Särskilt angivna undantag (tidsbegränsade undantag för vissa parter) kan begäras och EU bör vara i stånd att reagera på sådana förfrågningar under den femte partskonferensen.

7. Endosulfan omfattas av kommissionens beslut av den 2 december 2005 om att inte uppta endosulfan i bilaga I till rådets direktiv 91/414/EEG av den 15 juli 1991 om utsläppande av växtskyddsmedel på marknaden[9] och om återkallande av godkännande för växtskyddsmedel som innehåller detta verksamma ämne[10].

8. Om konventionen ändras genom att endosulfan, dess tillhörande isomerer och endosulfansulfat förs in i bilaga A, medför detta att POP-förordningen måste ändras. När ämnen läggs till i konventionen kan enligt artikel 14.1 i förordningen bilagorna till förordningen ändras i enlighet med de normala kommittéförfaranden som beskrivs i artiklarna 5 och 7 i beslut 1999/468/EG, med beaktande av bestämmelserna i artikel 8 i det beslutet.

9. Ovan beskrivna ändring av bilaga A till konventionen bör stödjas.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Enda artikel

På den femte partskonferensen inom ramen för Stockholmskonventionen ska kommissionen på Europeiska unionens vägnar stödja en ändring av konventionen som innebär att endosulfan förs in i bilaga A.

Utfärdat i Bryssel den […]

På rådets vägnar

Ordförande [...]

[1] http://www.pops.int/documents/convtext/convtext_en.pdf

[2] Tre EU-medlemsstater (Irland, Italien och Malta) har ännu inte ratificerat konventionen.

[3] EUT L 209, 31.7.2006, s. 1.

[4] EUT L 158, 30.4.2004, s. 7.

[5] Detsamma gäller ämnen som införs i bilagorna I, II och/eller III till Uneces protokoll om långlivade organiska föroreningar.

[6] EUT C […], […], s. […].

[7] EUT L 209, 31.7.2006, s. 1.

[8] EUT L 158, 30.4.2004, s. 7.

[9] EGT L 230, 19.8.1991, s. 1

[10] EUT L 317, 3.12.2005, s. 25.