[pic] | EUROPEISKA KOMMISSIONEN |

Bryssel den 24.6.2010

KOM(2010)331 slutlig

2010/0179 (CNS)

Förslag till

RÅDETS DIREKTIV

om ändring av direktiv 2006/112/EG om ett gemensamt system för mervärdesskatt, när det gäller varaktigheten för skyldigheten att efterleva miniminivån på normalskattesatsen

(framlagt av kommissionen)

MOTIVERING

BAKGRUND

1. I artikel 97.1 i direktiv 2006/112/EG av den 28 november 2006 om ett gemensamt system för mervärdesskatt[1] (nedan kallat mervärdesskattedirektivet ) föreskrivs att normalskattesatsen under perioden 1 januari 2006–31 december 2010 inte får vara lägre än 15 %. I artikel 97.2 anges att rådet i enlighet med artikel 93 i fördraget ska besluta om nivån på den normalskattesats som ska tillämpas efter den 31 december 2010.

2. Denna regel baserades på artikel 93 i fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen (EG-fördraget). Från och med den 1 december 2009 är denna artikel i EG-fördraget ersatt med artikel 113 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget). Enligt artikel 113 i EUF-fördraget ska rådet enhälligt, i enlighet med ett särskilt lagstiftningsförfarande och efter att ha hört Europaparlamentet och Ekonomiska och sociala kommittén, anta bestämmelser om harmonisering av lagstiftningen om omsättningsskatter, i den mån en sådan harmonisering är nödvändig för att säkerställa att den inre marknaden upprättas och fungerar och för att undvika snedvridning av konkurrensen.

3. För att skapa en inre marknad den 1 januari 1993 lade kommissionen fram förslag om inrättande av ett slutligt system för skatteharmonisering.

4. När det stod klart att kommissionens förslag inte skulle kunna antas före den 1 januari 1993 beslutade emellertid rådet att införa en övergångsordning. När det gäller mervärdesskattesatser antog rådet direktiv 92/77/EEG[2].

5. Genom det direktivet infördes ett system med minimiskattesatser, enligt vilket normalskattesatsen under perioden 1 januari 1993–31 december 1996 inte fick vara lägre än 15 %. Denna bestämmelse har förlängts fyra gånger och gäller till och med den 31 december 2010.

6. För att slå vakt om den harmonisering av skattenivåer som uppnåtts har kommissionen två gånger lagt fram förslag om ett intervall för normalskattesatsen mellan 15 % och 25 %[3]. Detta intervall baserades på de skattesatser som i praktiken tillämpades i medlemsstaterna, där normalskattesatsen alltid uppgått till mellan 15 % och 25 %.

7. I båda fallen ändrade rådet förslagen om tillnärmning av skattesatser[4] och behöll enbart principen om en minimiskattesats på 15 %, dvs. en ordning motsvarande den som infördes genom 1992 års direktiv.

8. När dessa rådsdirektiv antogs åtföljdes de dock av ett uttalande till rådets protokoll om att medlemsstaterna skulle undvika att utvidga intervallet på 10 procentenheter mellan de lägsta och högsta skattesatserna. Detta visar att medlemsstaterna fortfarande var bekymrade över snedvridningar mellan länder med höga skattesatser och länder med låga skattesatser och över de potentiella budgeteffekterna av olika mervärdesskattesatser. Den nuvarande ekonomiska krisen ger ytterligare skäl för att behålla en miniminivå på normalskattesatsen, som läggs fast i mervärdesskattedirektivet.

9. Trots olika förbättringar av det gemensamma systemet för mervärdesskatt på grundval av kommissionens pragmatiska och stegvisa mervärdesskattestrategi, som lanserades 2000[5] och uppdaterades 2003[6], lider mervärdesskattesystemet fortfarande av brister och höga administrativa kostnader. Det måste därför ses över i grunden. Nya ekonomiska realiteter, teknisk utveckling och nya bedrägerimönster m.m. innebär också nya problem. Detta är skälet till att kommissionen planerar att inom kort offentliggöra en grönbok om en ny mervärdesskattestrategi, som ska utgöra startskottet för ett samråd om en framtida skatteharmonisering. Först när resultatet av den processen är klart kan ett riktigt beslut fattas om normalsatsen för mervärdesskatt i EU.

10. Vidare har nyligen gjorda ändringar av mervärdesskattedirektivet[7] gynnat beskattning på platsen för konsumtion, eftersom detta minskar möjligheterna till gränsöverskridande transaktioner i en jakt på lägre mervärdesskattesatser som medför snedvridning av konkurrensen. Det är dock fortfarande viktigt att hindra att växande skillnader mellan medlemsstaternas normalskattesatser för mervärdesskatt leder till strukturella obalanser i EU och snedvridning av konkurrensen inom vissa branscher. I detta syfte är det sedvanligt att fastställa minimiskattesatser på området för indirekt beskattning, både i fråga om punktskatter och mervärdesskatt. Även om någon maximisats inte föreslås kan ett intervall för medlemsstaternas normalskattesatser – som är fallet i nuläget – väntas säkra att den inre marknaden fungerar korrekt samtidigt som hänsyn tas till det potentiella behovet av nya budgetmedel från konsumtionsskatter.

11. Anslutningen av nya medlemsstater den 1 maj 2004 och den 1 januari 2007 ändrade inte situationen när det gäller normalskattesatsen. Denna varierar fortfarande mellan 15 % och 25 % i de 27 medlemsstaterna. Två av dem (Cypern och Luxemburg) tillämpar en skattesats på 15 % och tre medlemsstater (Danmark, Sverige och Ungern) tillämpar en sats på 25 %.

12. I denna situation verkar det således lämpligt att behålla principen om en miniminivå för normalskattesatsen på 15 % och föreslå att den nuvarande ordningen förlängs.

13. För att ge företagen erforderlig rättssäkerhet och möjliggöra en fortsatt utvärdering av den lämpliga nivån på normalskattesatsen för mervärdesskatt i EU, bör nuvarande bestämmelser förlängas i ytterligare fem år. Under den perioden kommer kommissionen att överväga en ny mervärdesskattestrategi och ompröva den normalskattesats som är lämplig för ett gemensamt system.

14. Eftersom tillämpningen av miniminivån för normalskattesatsen enligt artikel 97.1 i direktiv 2006/112/EG upphör den 31 december 2010, syftar detta förslag till att rådet ska förlänga perioden för tillämpning av denna minimiskattesats. Miniminivån för normalsatsen för mervärdesskatt fastställs därför till 15 % för femårsperioden 1 januari 2011–31 december 2015. Kommissionen väntar sig också att rådet förnyar det tidigare uttalandet till protokollet angående intervallet mellan de lägsta och högsta skattesatserna under samma period.

RESULTAT AV SAMRÅD MED BERÖRDA PARTER SAMT KONSEKVENSANALYSER

Något samråd eller någon extern experthjälp har inte behövts, eftersom kommissionen inte har mottagit något specifikt klagomål angående reglerna om tillämpning av normalsatsen för mervärdesskatt.

Åtgärden syftar enbart till att förlänga den tillfälliga regeln om hur länge den nuvarande miniminivån för normalskattesatsen ska tillämpas, och innebär att den i nuläget tillfredsställande situationen beträffande normalsatsen för mervärdesskatt behålls. Åtgärden är av teknisk karaktär och någon konsekvensanalys är således inte nödvändig.

RÄTTSLIGA ASPEKTER

Genom direktivet ändras mervärdesskattedirektivet. Den rättsliga grunden är artikel 113 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt.

- Subsidiaritetsprincipen

Subsidiaritetsprincipen är tillämplig i den mån som förslaget inte avser ett område där Europeiska unionen är ensam behörig. Medlemsstaterna kan av följande skäl inte i tillräcklig utsträckning själva uppnå målen med förslaget:

I mervärdesskattedirektivet har EU redan fastställt harmoniserade bestämmelser om tillämpningen av mervärdesskattesatser. Dessa får bara ändras eller förlängas genom en EU-rättsakt, och medlemsstaternas lagstiftning får inte avvika från de harmoniserade bestämmelserna.

Därför är det bara en åtgärd på EU-nivå som kan uppnå förslagets mål och säkerställa likabehandling av EU:s invånare. Förslaget är därför förenligt med subsidiaritetsprincipen.

- Proportionalitetsprincipen

Förslaget är förenligt med proportionalitetsprincipen av följande skäl:

Genom detta förslag behålls den nuvarande situationen, där medlemsstaterna tillämpar en normalskattesats för mervärdesskatt som inte får vara lägre än 15 %.

Eftersom förslaget enbart förlänger perioden för tillämpning av en befintlig bestämmelse, står åtgärden i proportion till syftet. Förslaget innebär inga budgetkostnader för EU och varken företag eller konsumenter får någon ny finansiell börda.

- Val av regleringsform

Som regleringsform föreslås ett direktiv. Någon annan metod är inte lämplig, eftersom förslaget ändrar bestämmelser om mervärdesskattesatser som redan fastställts i ett direktiv.

BUDGETKONSEKVENSER

Förslaget påverkar inte unionens budget.

FRIVILLIGA UPPGIFTER

Kommentarer till artikeltexten

Artikel 1

I artikel 1 föreslås att den nuvarande minimiskattesatsen för mervärdesskatt på 15 % i medlemsstaterna förlängs så att den gäller från och med den 1 januari 2011 till och med den 31 december 2015.

Artiklarna 2–4

Dessa artiklar innehåller bestämmelser om direktivets ikraftträdande.

2010/0179 (CNS)

Förslag till

RÅDETS DIREKTIV

om ändring av direktiv 2006/112/EG om ett gemensamt system för mervärdesskatt, när det gäller varaktigheten för skyldigheten att efterleva miniminivån på normalskattesatsen

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 113,

med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,

efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten,

med beaktande av Europaparlamentets yttrande[8],

med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande[9],

i enlighet med ett särskilt lagstiftningsförfarande, och

av följande skäl:

1. I artikel 97.1 i direktiv 2006/112/EG av den 28 november 2006 om ett gemensamt system för mervärdesskatt[10] föreskrivs att normalskattesatsen under perioden 1 januari 2006–31 december 2010 inte får vara lägre än 15 %.

2. De normalskattesatser för mervärdesskatt som nu gäller i medlemsstaterna har, i kombination med övergångsordningens bestämmelser, medfört att detta system har fungerat på ett godtagbart sätt. Med de nya regler om platsen för tillhandahållande av tjänster som gynnar beskattning på konsumtionsplatsen har möjligheterna att utnyttja olika mervärdesskattesatser genom omlokalisering begränsats ytterligare och potentiell snedvridning av konkurrensen minskat.

3. För att förhindra att ökande skillnader mellan medlemsstaternas normalskattesatser för mervärdesskatt leder till strukturella obalanser i EU och snedvridning av konkurrensen inom vissa branscher är det sedvanligt att fastställa minimiskattesatser när det gäller indirekt beskattning. Detta är fortfarande nödvändigt i fråga om mervärdesskatt.

4. I avvaktan på resultatet av samrådet om en ny mervärdesskattestrategi som väntas behandla framtida bestämmelser och motsvarande harmoniseringsnivåer är det för tidigt att fastställa en permanent normalskattesats eller att överväga att ändra minimiskattesatsen.

5. Följaktligen bör den gällande miniminivån för normalskattesatsen på 15 % behållas under en ytterligare period, som är tillräckligt lång för att garantera rättssäkerheten, samtidigt som ytterligare översyn blir möjlig.

6. Detta utesluter inte att mervärdesskattelagstiftningen ändras ytterligare före den 31 december 2015 med anledning av resultatet av den nya mervärdesskattestrategin.

7. Direktiv 2006/112/EG bör därför ändras i enlighet med detta.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Artikel 97 i direktiv 2006/112/EG ska ersättas med följande:

” Artikel 97

Från och med den 1 januari 2011 till och med den 31 december 2015 får normalskattesatsen inte vara lägre än 15 %.”

Artikel 2Införlivande

1. Medlemsstaterna ska senast den 1 januari 2011 sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv. De ska till kommissionen genast överlämna texten till dessa bestämmelser tillsammans med en jämförelsetabell över dessa bestämmelser och detta direktiv.

När en medlemsstat antar dessa bestämmelser ska de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen ska göras ska varje medlemsstat själv utfärda.

2. Medlemsstaterna ska till kommissionen överlämna texten till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.

Artikel 3Ikraftträdande

Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning .

Artikel 4Adressater

Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

Utfärdat i Bryssel den

På rådets vägnar

Ordförande

[1] EUT L 347, 11.12.2006, s. 1.

[2] EGT L 316, 31.10.1992, s. 1.

[3] KOM(95) 731 (EGT C 73, 13.3.1996, s. 22) och KOM(98) 693 (EGT C 409, 30.12.1998, s. 13).

[4] Rådets direktiv 96/95/EG av den 20 december 1996 (EGT L 338, 28.12.1996, s. 89) och rådets direktiv 1999/49/EG av den 25 maj 1999 (EGT L 139, 2.6.1999, s. 27).

[5] KOM(2000) 348 slutlig, 7.6.2000.

[6] KOM(2003) 614 slutlig, 20.10.2003.

[7] Rådets direktiv 2008/8/EG av den 12 februari 2008 om ändring av direktiv 2006/112/EG med avseende på platsen för tillhandahållande av tjänster (EUT L 44, 20.2.2008, s. 11).

[8] EUT C [...], [...], s. [...].

[9] EUT C [...], [...], s. [...].

[10] EUT L 347, 11.12.2006, s. 1.