Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om "Förstärkning av det transatlantiska partnerskapet"

(2001/C 221/20)

Den 30 november 2000 beslutade Ekonomiska och sociala kommittén att i enlighet med artikel 23.3 i arbetsordningen utarbeta ett yttrande om "Förstärkning av det transatlantiska partnerskapet".

Sektionen för yttre förbindelser, som ansvarat för kommitténs beredning av ärendet, antog sitt yttrande den 17 maj 2001. Föredragande var Ernst Ehnmark.

Vid sin 382:a plenarsession den 30-31 maj 2001 (sammanträdet den 30 maj) antog Ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 119 röster för och 2 nedlagda röster.

Sammanfattning av yttrandet

a) Ekonomiska och sociala kommittén stöder till fullo det transatlantiska samarbetet och rekommenderar en förstärkning och utvidgning av det.

b) Kommittén fruktar att åsiktsskillnaderna är på väg att öka mellan USA och EU när det gäller bilaterala och globala frågor.

c) Kommittén understryker att ett utvidgat partnerskap och samarbete måste baseras på ömsesidig förståelse och respekt för den andra sidans visioner, värderingar, intressen och sociala modeller.

d) ESK rekommenderar att det organiserade civila samhället engageras aktivt och kraftfullt i partnerskapet. Det organiserade civila samhället kan ge viktiga bidrag både till förberedelserna för och uppföljningen av verksamheter i det transatlantiska samarbetet. Det är särskilt viktigt att öka det mellanfolkliga samarbetet när motsättningarna ökar.

e) Kommittén stöder förändringen mot ett mer tematiskt sätt att organisera samarbetet, med hänsyn till att krisfrågor måste hanteras på särskilt sätt.

f) Kommittén föreslår att fyra teman skall prioriteras: globalisering och det multilaterala handelssystemet; miljö och klimatförändring; livsmedelssäkerhet och konsumentskyddsfrågor; social sammanhållning och hållbara sociala system i ett demografiskt perspektiv.

g) Kommittén ger ett starkt stöd till en fortsättning och fördjupning av de pågående samtalen. Man bör också överväga att inrätta insatsgrupper för att förbereda temadiskussioner vid toppmöten mellan EU och USA. ESK förklarar sig också stå till förfogande vid inrättandet av sådana organ.

h) Kommittén har för avsikt att ta aktiv del i det transatlantiska samarbetet. I sin egenskap av EU-organ som företräder det organiserade civila samhället kan kommittén skapa mervärde för samarbetet.

i) Som en del av ESK:s ökade engagemang föreslår kommittén att man inrättar ett transatlantiskt forum, som möts varje eller vartannat år för djupgående diskussioner om aktuella frågor av ömsesidig betydelse och gemensamt intresse. Kommittén förklarar sin vilja att organisera det första transatlantiska forumet våren 2002.

j) ESK uppmanar det kommande toppmötet i Göteborg mellan EU och USA att ta initiativet när det gäller att utforma en global strategi för hållbar utveckling.

k) De kommande WTO-förhandlingarna i Qatar kommer att belysa EU:s och USA:s förmåga att enas om en gemensam plattform och komma över sina åsiktsskillnader. Kommittén uppmanar det kommande toppmötet mellan EU och USA i Göteborg att ta avgörande steg i denna riktning.

1. Inledning

1.1. Det transatlantiska samarbetet mellan USA och EU har utvecklats och funnit nya former under 1990-talet, efter det kalla krigets slut. De nya formerna och känslan av ömsesidig nytta gjorde det möjligt att också engagera grupper ur det organiserade civila samhället i samtal och olika samarbetsinitiativ. Den nya transatlantiska dagordningen (NTA, New Transatlantic Agenda), som antogs 1995, var ett betydelsefullt steg eftersom den innebar att samarbetet EU-USA utvidgades till att omfatta hela spektrumet av politiska och ekonomiska frågor.

1.2. NTA var också viktig med hänsyn till de tidigare diskussionerna om möjligheterna att skapa ett frihandelsområde som skulle omfatta både EU och USA. De diskussionerna ledde inte fram till något resultat och frågan är inte aktuell i dag, men de var början till en strävan efter nya dimensioner och nya former för samarbetet.

1.3. NTA innebar början till en ny jämvikt mellan EU och USA. Under våren 2001 har EU:s växande roll i internationella frågor och som internationell aktör blivit både uppenbar och betydelsefull. Samtidigt har stora händelser på den amerikanska kontinenten - särskilt Quebec-avtalet om inrättandet av ett frihandelsområde omfattande alla amerikanska stater utom Kuba - bidragit till en scenväxling och en förändring av villkoren för utvecklingen av NTA och, i mer vidsträckt bemärkelse, för hela det transatlantiska samarbetet.

1.4. NTA har i betydande utsträckning ökat problemlösningskapaciteten i samarbetsmekanismerna, även om det också fortsättningsvis kommer att dyka upp ett antal potentiella konflikter eller åsiktsskillnader, särskilt i fråga om handel. Strategin att ta itu med problemen innan de har blivit riktigt svåra har dock fungerat bra, med några undantag.

1.5. Man kan förutse att denna kapacitet kommer att förbli tillräcklig också under de kommande åren. Precis som är fallet med alla relationer som sträcker sig över många årtionden kan graden av ömsesidig förståelse och samstämmighet komma att skifta med tiden.

1.6. Det är möjligt att vi nu bevittnar inledningen till en period med ökande åsiktsskillnader mellan USA och EU när det gäller centrala bilaterala och globala frågor. Om så är fallet är det än viktigare att dialogen mellan företrädare för det civila samhället på båda sidor om Atlanten fungerar väl, och att mekanismerna för problemlösning är tillräckliga.

1.7. Europeiska kommissionen har i ett meddelande om det transatlantiska samarbetets framtid(1) förklarat att förbindelserna mellan EU och USA utgör det viktigaste strategiska partnerskapet i världen, även om svårigheter ibland dyker upp.

1.8. Ekonomiska och sociala kommittén stöder i hög grad det påståendet. Samtidigt vill kommittén upprepa sin åsikt att ökade åsiktsskillnader kan orsaka nya påfrestningar på förbindelserna.

1.9. Kommittén har inte ansett det vara relevant att granska alla de olika frågor där åsiktsskillnaderna blir allt tydligare. I en fråga vill dock ESK uttrycka sin åsikt.

1.10. Ekonomiska och sociala kommittén beklagar att genomförandet av Kyotoprotokollet om globala klimatfrågor befinner sig i kris sedan USA förklarat att man inte längre tänker stödja protokollet.

1.11. I detta yttrande om det transatlantiska samarbetets framtid inriktar sig kommittén på frågan om hur samarbete och dialog kan stärkas under de kommande åren. Där det finns politiska åsiktsskillnader är det ännu viktigare att samarbete och dialog hålls vid liv för att förebygga missförstånd mellan de två sidorna, och att det civila samhället engageras mer än någonsin.

1.12. I detta initiativyttrande granskar kommittén erfarenheterna från den gångna periodens transatlantiska samarbete. ESK föreslår också ett antal åtgärder som bör vidtas för att stärka vissa mekanismer och samtal. I samband med att det kommit en ny amerikansk administration kan det vara lämpligt att granska både tidigare erfarenheter och prioriteringarna för det framtida samarbetet.

1.13. Kommittén anser samtidigt att det är relevant att fundera över ESK:s roll i det transatlantiska samarbetet och de transatlantiska samtalen om nu (som nämndes ovan) det organiserade civila samhället på båda sidor skall intensifiera sina kontakter.

1.14. Kommittén anser att den kan bidra konkret till samarbetet och kontakterna genom att utveckla sin egen dialog med alla delar av det amerikanska samhället. I detta syfte läggs vissa specifika förslag fram.

1.15. I och med detta yttrande ger ESK också ett bidrag till det toppmöte mellan EU och USA som kommer att äga rum i samband med EU-toppmötet i Göteborg i juni i år.

1.16. Den verkliga utmaningen för partnerskapet EU-USA består i att koncentrera sig på gemensamma värderingar och intressen på lång sikt, inte problem på kort sikt, och i enlighet därmed finna relevanta frågor och former för samarbetet.

2. Det transatlantiska samarbetets utveckling under 1990-talet

2.1. I början av 1990-talet färgades diskussionen om det transatlantiska samarbetet av Sovjetunionens fall och slutet på det kalla kriget. Man såg nya möjligheter till samarbete i bilaterala och globala frågor, och nya initiativ togs för att ge struktur åt samarbetet.

2.2. Diskussionerna om ett eventuellt transatlantiskt frihandelsområde återspeglade det tidiga 1990-talets känsla av att det fanns oändliga möjligheter. De var dock inte så oändliga, och idén om ett transatlantiskt frihandelsområde övergavs.

2.3. I mitten av 1990-talet inrättades en ny struktur för det transatlantiska samarbetet, nämligen det transatlantiska partnerskapet och dess dagordning.

2.4. Under 1995 kom man överens om den nya transatlantiska dagordningen (New Transatlantic Agenda, NTA), vilket var ett avgörande steg mot att fastställa innehållet i samarbetet och diskussionerna. NTA ställde upp fyra huvudmål:

- Främja fred och stabilitet, demokrati och utveckling i hela världen.

- Agera för att klara globala utmaningar, till exempel terrorism och miljöproblem.

- Bidra till en utveckling av världshandeln och fastare ekonomiska band.

- Bygga broar över Atlanten.

2.5. I samband med den sista punkten lanserades ett antal mellanfolkliga initiativ. De fyra särskilda diskussionsområdena (företag, arbetsmarknad, konsumentfrågor och miljösamarbete) fastställdes 1995.

2.6. NTA:s struktur innebär två toppmöten per år, en utvecklad struktur på tjänstemannanivå samt ett antal informella kontakter i syfte att identifiera problem och alternativ i partnerskapet. Det organiserade civila samhället har bara i liten utsträckning engagerats i NTA.

2.7. År 1998 lanserades också det transatlantiska ekonomiska partnerskapet (TEP) med målet att gjuta nytt liv i samarbetet mellan EU och USA på området handel och investeringar, inom ramen för NTA.

3. Erfarenheterna av det transatlantiska samarbetet under 1990-talet

3.1. Europeiska kommissionen har sammanfattat en del av erfarenheterna från tidigare samarbete i följande mening: "Trots att det emellanåt uppstår problem i förbindelserna mellan EU och Förenta staterna på grund av skilda ståndpunkter när det gäller inställningen till olika frågor eller olikheter i fråga om institutionella strukturer eller administrativ praxis utgör dessa förbindelser tveklöst det viktigaste strategiska partnerskapet i världen..."

3.2. Kommissionen har till detta allmänna påstående fogat en analys som fastställer de sex främsta skälen till de svårigheter som har funnits:

- Den verkställande makten i USA begränsas av lagstiftningsprocessen i kongressen, som påverkas starkt av inrikes angelägenheter.

- EU hämmas av fördragens institutionella begränsningar och de strukturella restriktionerna i EU:s beslutsprocess.

- Det finns skillnader i viljan att göra ekonomiska uppoffringar för att främja globala miljönormer.

- Toleransen bland konsumenterna varierar i frågor som användning av genetiskt modifierade organismer.

- Enligt konstitutionen får den federala administrationen i USA i förbindelserna med EU inte fatta bindande beslut som rör förvaltningsorgan och delstater.

- Båda sidor står inför svårigheter när det gäller att snabbt och fullständigt genomföra WTO:s beslut.

Kommissionen tillägger att politiskt ledarskap på hög nivå och engagemang på båda sidor borde göra det möjligt att övervinna dessa svårigheter.

3.3. ESK välkomnar kommissionens klara uttryckssätt i analysen och instämmer i den. En diskussion om framtida samarbete måste bygga på en viss öppenhet och uppriktighet i bedömningen av tidigare och nuvarande problem och svårigheter. Kommissionens meddelande är stimulerande läsning för alla som är engagerade i det transatlantiska samarbetet.

3.4. ESK:s kommentarer om de framtida transatlantiska förbindelserna stöder kommissionens slutsatser. Kombinationen av konstitutionella och institutionella faktorer samt faktorer som har att göra med den allmänna opinionen har ibland skapat stora hinder för nya initiativ. Å andra sidan bör man betona att den nya transatlantiska dagordningen har bidragit påtagligt till utvecklingen av kontakter och samtal, och den har bidragit till att nya frågor har tagits upp.

3.5. Samtidigt har handelstvister och andra problem dykt upp, trots NTA:s mekanismer. Ett stort antal sådana frågor har krävt stora insatser för att nå en lösning, vilket antyder att mekanismerna inte har varit tillräckliga. Det har konstaterats att handelstvister endast berör 1 %-1,5 % av den bilaterala handelns totala volym. På den amerikanska sidan har man också noterat att vissa olösta frågor, till exempel frågan om genetiskt modifierade grödor, snabbt skulle kunna utvecklas till en konflikt.

3.6. ESK kan dock också konstatera att företrädare för de organisationer som har varit aktiva i de senaste årens samtal mellan och seminarier för företrädare från EU och USA menar att det är dags att ta nya initiativ för att stärka partnerskapet.

3.7. Företrädare för företag, konsumenter och miljörörelser har i olika utsträckning också påpekat samma behov. Företrädare för den amerikanska fackföreningsrörelsen har fört fram åsikten att deras bilaterala kontakter är väl inarbetade i de befintliga europeiska och globala fackföreningssammanslutningarna.

3.8. I sina kontakter med EU:s och USA:s organiserade civila samhälle har ESK särskilt noterat följande kommentarer och observationer:

Engagemanget för transatlantiskt samarbete tycks på den amerikanska sidan svagare än förut. Detta kommer utan tvekan att innebära stämningsförändringar i arbetet med NTA. Samtidigt underströks i olika diskussioner att USA prioriterar förbindelserna med andra delar av den amerikanska kontinenten.

Man hade uppnått stor samstämmighet i fråga om behovet av att stärka NTA och samtalen, och att skapa nya samarbetsmekanismer. Man kan dock inte enbart välja frågor utifrån sannolikheten för att man skall uppnå samstämmighet. Snarare vore det lämpligare att välja frågor där parterna har skilda inställningar och lösningar, men där samtal kan vara inspirerande för båda sidor.

Det fanns ett brett stöd för aktivt och kraftfullt engagemang från organisationerna i det civila samhället. På den amerikanska sidan konstaterades dock att kontakter inom landet mellan de enskilda organisationerna och det organiserade civila samhället var mycket mer sällsynta än inom EU.

De etablerade samtalen inom NTA kan inte fortgå utan starkt statligt engagemang. Det gäller särskilt samtalen om företagsfrågor, men även de andra områdena. Frågan om ekonomiskt stöd till samtalen togs upp, särskilt i anknytning till samtalen om miljöfrågor.

Det senaste årtiondets enastående produktivitetsökning inom den amerikanska industrin togs upp flera gånger i samband med att diskussionen berörde de stora investeringarna i informations- och kommunikationsteknik och i utveckling av mänskliga resurser. Dessa frågor angavs som ett område där man skulle kunna göra ytterligare bilaterala analyser och jämförelser.

Situationen i USA när det gällde relationerna på arbetsmarknaden blev alltmer problematisk i förhållande till företagen och den nya administrationen. I denna fråga var det uppenbart att EU kunde bistå med inspirerande information och synpunkter.

4. Centrala teman och frågor för det transatlantiska partnerskapet

4.1. Det kan vara lämpligt att rikta blicken mot det transatlantiska partnerskapets centrala frågor för de kommande fyra åren eller mer innan man diskuterar målen för utvidgade samtal och kontakter.

4.2. Av de fyra diskussionsområden som fastställdes 1995 (företag, arbetsmarknad, konsumentfrågor och miljösamarbete) har inte alla lett till positiva resultat. Tydligt är att samtalen om företagsfrågor har fungerat väldigt väl och lett till slutsatser som har bidragit till att lösa problem i fråga om bilateral handel och industri. Samma sak gäller samtalen om konsumentfrågor, som har lett till lagstiftning på båda sidor om Atlanten. Samtalen om arbetsmarknadsfrågor har i stor utsträckning ägt rum inom ramen för de etablerade bilaterala fackföreningskontakterna. Samtalen om miljöfrågor har endast delvis nått sitt mål. De fick en god start, men har sedan tvingats upphöra på grund av bristande resurser på den amerikanska sidan. På vissa områden har balansen mellan frågor och sammanträdesmekanismer varit svår. En av företrädarna för företagssektorn menade att det ibland har blivit viktigare att initiera och anordna sammanträden än att ha en relevant fråga att diskutera.

4.3. I det perspektivet är det särskilt viktigt att de frågor som man väljer att arbeta med inom ramen för NTA är både långsiktiga och relevanta för båda sidor (om det inte gäller aktuella krisfrågor). Europeiska kommissionen har utifrån sin egen analys identifierat åtta ämnen av större strategisk betydelse och föreslår att NTA-processen koncentrerar sig på ett eller två av dessa ämnen åt gången.

4.4. De åtta ämnen som kommissionen föreslår är:

a) Framväxande säkerhetsproblem.

b) Globalisering och det multilaterala systemet.

c) Kampen mot brottsligheten, särskilt den organiserade brottsligheten.

d) Energi - förberedelser inför framtiden.

e) Konsumentskyddsfrågor, särskilt livsmedelssäkerhet.

f) Makroekonomiska frågor.

g) Kampen mot fattigdom i utvecklingsländerna.

h) Den digitala ekonomin och dess effekter på produktionen, arbetslivet osv.

Till denna lista har rådet (allmänna frågor) lagt till en nionde punkt: miljö och klimatförändring.

4.5. Kommissionen föreslår att man prioriterar bland ämnena så att NTA-strukturen kan koncentrera sig på ett begränsat antal frågor varje år och inte börja behandla nya ämnen och frågor innan någon form av resultat har uppnåtts.

4.6. ESK instämmer i att NTA-processen skulle kunna vara mer fokuserad så att möjligheterna att nå någon form av resultat därigenom kunde öka. Poängen är dock att möjligheterna att nå resultat djupast sett beror på den ömsesidiga viljan och ambitionen att arbeta i syfte att nå resultat, om det nu är i form av överenskommelser, nya projekt eller program eller initiativ på nationell nivå.

4.7. ESK kan också instämma i att de föreslagna åtta ämnesområden är väsentliga och relevanta. De är mycket omfattande och berör frågor som är högt prioriterade för en eller båda sidor. Kommittén skulle inte vilja stryka något av ämnena på listan.

4.8. Från det civila samhällets perspektiv skulle dock ESK vilja framhäva följande ämnen, eftersom dessa ämnen på ett mycket specifikt sätt återspeglar åsikter och intressen hos stora medborgargrupper på båda sidor om Atlanten:

- Globalisering och det multilaterala handelssystemet. Detta ämnesområde bör omfatta uppbyggnaden av stöd från EU och USA för en omdaning av det multilaterala handelssystemet så att det främjar hållbar tillväxt för världsekonomin och utveckling. I detta inbegrips respekt för ILO:s centrala arbetsmarknadsnormer, gemensamma satsningar för att främja, genomföra och kontrollera efterlevnaden av OECD:s riktlinjer för multinationella företag(2) samt förberedelser inför nästa förhandlingsrunda inom Världshandelsorganisationen.

- Miljö och klimatförändring: Detta ämnesområde bör omfatta både förberedelser för Rio + 10-konferensen och inrättandet av förnyade strategier för att motverka klimatförändring.

- Livsmedelssäkerhet och konsumentskyddsfrågor: Diskussionerna på detta område bör särskilt behandla den rädsla för att det inte finns några säkra livsmedel som på senare tid har gjort sig gällande bland konsumenterna.

- Social sammanhållning och hållbara sociala system i ett demografiskt perspektiv: Ämnesområdet berör intressen hos stora grupper i det organiserade civila samhället och frågor som blir allt mer akuta.

Kommittén har också övervägt andra ämnesområden med utgångspunkt i det organiserade civila samhällets intressen. De flesta kan dock föras in under de fyra ovannämnda ämnesområdena i kommissionens förteckning. Hit hör t.ex. migration och digital säkerhet. När man väljer ämnen för det framtida transatlantiska samarbetet skulle kommittén dock vilja rikta speciell uppmärksamhet mot frågan om hållbar utveckling, som särskilt kommenteras i kapitel 8, och frågan om arbetslivets utveckling i den nya IT-ekonomin.

4.9. Sammanfattningsvis förespråkar ESK kraftfullt att man inbegriper ämnen som har stor relevans för det organiserade civila samhället.

4.10. Kommissionen föreslår ett rullande schema för toppmötena mellan EU och USA, på grundval av de valda ämnena och frågorna. Kommissionen föreslår också att man säkerställer arbetssättet uppifrån och ner och koncentrerar sig på att uppfylla målsättningarna och få fram resultat.

4.11. Ekonomiska och sociala kommittén är inte övertygad om att arbetssättet uppifrån och ner alltid är det mest gynnsamma om man vill uppnå resultat som får större räckvidd än till nästa toppmöte.

4.12. ESK rekommenderar starkt att utvecklingen av det transatlantiska partnerskapet baseras på en samtidig användning av arbetssätten nerifrån och upp samt uppifrån och ner. Att gå nerifrån och upp kommer att innebära ett större engagemang från det civila samhället. Den aspekten skall inte undervärderas. Samtidigt är det förstås nödvändigt att gå uppifrån och ner när man verkställer det som beslutats under toppmötena.

4.13. Kommissionen föreslår att resultaten från toppmötena kan presenteras i olika former: Ledarna skulle kunna instruera tjänstemän att ta fram möjliga lösningar på ett problem, förslag till samarbete eller ett ställningstagande från EU och USA inför internationella förhandlingar, allt inom en given tidsfrist.

4.14. Dessutom skulle ESK vilja föreslå möjligheten att toppmötena mellan EU och USA resulterar i ett beslut om att engagera stora grupper i det civila samhället i arbetet med att förbereda ställningstaganden eller sondera läget samt för att övervaka och följa upp nya initiativ.

4.15. Det finns alltid den faran att toppmöten upplevs som alltför långt bort från den vanliga medborgarens liv och perspektiv.

4.16. ESK skulle vilja lägga till några ytterligare kommentarer, särskilt med hänsyn till de fyra samtal som inleddes 1995.

4.17. Samtalen om företags- och näringslivsfrågor har lyckats bäst av de samtal som inleddes. ESK stöder åsikten att företagssamtalen bör fortsätta, vilket också har framförts av ett antal deltagare i samtalen.

4.18. Inom fackföreningssektorn förekommer fler kontakter och mer diskussioner utanför samtalsstrukturen än innanför. Fackföreningsrörelsen skulle dock antagligen tycka att det vore intressant att delta i nya initiativ.

4.19. Samtalen om konsumentfrågor har varit mycket aktiva och på det hela taget lyckade. Det är mer eller mindre nödvändigt att dessa samtal fortsätter. Samtalen om konsumentfrågor bör förstås knytas till nya ämnesområden som t.ex. konsumentskydd och det multilaterala handelssystemet.

4.20. Samtalen om miljöfrågor, som har avbrutits på grund av bristande ekonomiska resurser på den amerikanska sidan, bör återupptas. Dessa samtal är mycket viktiga, särskilt mot bakgrund av den skillnad i prioritet som miljöfrågorna ges i EU respektive USA. Samtalen har en mycket viktig roll att spela när det gäller att bidra till en gemensam hållning för USA och EU. Att hitta viktiga frågor att diskutera kan inte vara något problem. Det tycks som om de skilda ståndpunkterna hos deltagarna från de båda sidorna om Atlanten har utgjort ett större problem. ESK skulle ändå vilja rekommendera att samtalen om miljöfrågor inledningsvis integreras i en ny satsning på hållbar utveckling i form av en insatsgrupp.

5. En förstärkning av det transatlantiska partnerskapets strukturer och former

5.1. ESK vill åter framhålla att det transatlantiska partnerskapet inte huvudsakligen bör genomföras uppifrån och ner. Dimensionen nerifrån och upp måste tillfogas.

5.2. I enlighet med det ställningstagandet skulle ESK vilja kommentera det transatlantiska partnerskapets strukturer och former under de kommande fyra åren.

5.3. De ämnesområden som har valts ut för toppmötet (oavsett om det organiserade civila samhället har rådfrågats eller inte) skulle kunna förberedas både den officiella vägen och genom att engagera det civila samhället. I vissa fall skulle det kunna ske inom ramen för samtalen. I andra fall skulle man kunna inrätta en insatsgrupp med särskilt mandat och med uppgiften att slutföra arbetet inom en viss tidsfrist. En sådan insatsgrupp skulle kunna få i uppgift att bidra till att förbereda ett ämne för ett toppmöte mellan EU och USA. Insatsgruppen skall ses som en möjlighet att sammanföra olika intressen från bägge sidor kring ett gemensamt ämne. Temat "hållbar utveckling" skulle kunna vara ett gott exempel.

5.4. Insatsgrupperna bör - precis som de tidigare samtalsstrukturerna - kunna anordna debatter, seminarier och hearingar.

5.5. Beträffande en eventuell dialog mellan samtalsstrukturerna har det tydligt framkommit att det för närvarande inte finns något verkligt intresse för sådana initiativ.

5.6. I meddelandet från kommissionen konstateras att Europaparlamentet borde engageras mer i det transatlantiska partnerskapet i framtiden. ESK stöder i hög grad detta förslag.

5.7. ESK understryker att också det organiserade civila samhället bör engageras mer aktivt i det transatlantiska partnerskapet i framtiden. Det är särskilt viktigt att engagera det civila samhällets organisationer om man vill åstadkomma en större medvetenhet hos allmänheten om vilka frågor och ämnen som diskuteras vid toppmötena mellan EU och USA.

5.8. ESK:s roll i det transatlantiska partnerskapet tas upp under punkt 7.

5.9. Man måste också granska de ekonomiska resurserna för de olika formerna av transatlantiskt partnerskap och samarbete. Att de viktiga samtalen om miljöfrågor har upphört på grund av bristande ekonomiska resurser är oroande.

5.10. ESK föreslår att årliga budgetramar fastställs för det fortsatta transatlantiska partnerskapet, samtalen och andra typer av förberedelse- och uppföljningsarbete. Den grupp av högt uppsatta diplomater som finns i NTA:s struktur skulle kunna ha särskilt ansvar för fördelningen av resurserna.

5.11. Till sist vill kommittén föreslå att man överväger att inleda samtal mellan EU och Japan, liknande dem som förs inom ramen för NTA.

6. Handelsfrågor

6.1. Kontroversiella handelsfrågor har utgjort ett speciellt problem för det transatlantiska partnerskapet under de senaste 5-10 åren. Med tanke på att EU och USA är de två största ekonomierna i världen, med en dominerande ställning i världshandeln, är det inte förvånande att kontroversiella handelsfrågor med regelbundna mellanrum dyker upp.

6.2. Det är trots allt lite förvånande att vissa av handelsfrågorna har överlevt så många försök till att eliminera dem. Frågan om bananerna är bara en av dem, som man dock nyligen har lyckats lösa.

6.3. Till detta skall man lägga frågor där sidorna står långt från varandra, t.ex. frågan om genetiskt modifierade grödor.

6.4. Eftersom kommittén företräder stora grupper i det civila samhället har ESK en naturlig roll när det gäller att bedöma mekanismerna för att lösa handelsfrågor. Kommittén kommer att utveckla detta närmare i ett kommande yttrande i samband med WTO-förhandlingarna.

6.5. Det är uppenbart att nya satsningar måste göras för att inrätta snabbare och effektivare mekanismer när det gäller att lösa handelsfrågor. I sista hand är detta en fråga om politiskt ledarskap. Poängen är att handelstvister mycket snabbt börjar påverka stora samarbetsområden negativt, och det är inte acceptabelt.

Kommittén anser att den avgörande faktorn när det kommer till kritan är viljan på båda sidor att foga sig i och genomföra Världshandelsorganisationens beslut när (eller om) tvister mellan EU och USA når den nivån. Detta är en avgörande faktor som också påverkar andra länder. Det vore mycket olyckligt om Världshandelsorganisationen undermineras av världens två största ekonomier. Samtidigt måste man göra allt man kan för att lösa tvister innan de kommer upp till Världshandelsorganisationen.

6.6. Ett viktigt ämne av gemensamt intresse är behovet av att inleda en ny förhandlingsrunda inom Världshandelsorganisationen. ESK anser att det är särskilt viktigt att EU och USA kan skapa en gemensam plattform med tanke på den nya WTO-rundan, en plattform som innehåller tydliga signaler om stöd för frihandel och de centrala rättigheterna på arbetsmarknaden i handeln.

6.7. EU har beslutat att avskaffa tullavgifterna på alla produkter (utom vapen) från de 49 fattigaste länderna i världen. Här har EU profilerat sig, även om en övergångsperiod kvarstår för vissa produkter.

6.8. ESK uttrycker sitt stora stöd för detta beslut och hoppas att USA kommer att fatta ett liknande beslut.

6.9. För de fattiga länderna innebär slopade tullavgifter på deras produkter ett värdefullt steg på vägen mot ekonomisk tillväxt.

Världens största ekonomier bör ta ett gemensamt ansvar på detta område.

7. ESK:s roll

7.1. I detta yttrande förespråkar ESK att det organiserade civila samhället i högre grad skall engageras i förberedelser och uppföljning av nya ämnen och frågor i det transatlantiska partnerskapet.

7.2. Detta leder till frågan om ESK:s roll.

7.3. ESK är den enda EU-institution som företräder det organiserade civila samhället i vid bemärkelse. ESK fullgör sin roll och funktion i nära samarbete med de andra EU-institutionerna, särskilt parlamentet och kommissionen.

7.4. ESK anser att det är logiskt att kommittén mot denna bakgrund också bör ha en roll i det transatlantiska partnerskapet och dagordningen.

7.5. En av ESK:s uppgifter skulle kunna vara att organisera ett transatlantiskt forum varje eller vartannat år om aktuella frågor i det transatlantiska partnerskapet. Sådana forumdiskussioner skulle kunna vara en del i förberedelserna inför ett kommande toppmöte och tjäna som stöd i uppföljningen av föregående toppmöte.

7.6. Forumet skulle samla företrädare för det organiserade civila samhället från båda sidor om Atlanten. Kommittén skall granska detta initiativ ytterligare i syfte att presentera ett konkret förslag före årets slut. Det skulle göra det möjligt att anordna det första transatlantiska forumet under våren 2002.

7.7. Ekonomiska och sociala kommittén är villig och redo att bidra till inrättandet av en insatsgrupp.

7.8. Ett aktivt engagemang från ESK skulle få en annan betydelsefull konsekvens: Kommittén skulle kunna bidra till att identifiera eventuella blivande tvistefrågor. I linje med vad som har sagts tidigare i yttrandet framstår det som alltmer nödvändigt att förstärka problemlösningsmekanismerna, och däri ingår uppgiften att identifiera potentiella konflikter på ett tidigt stadium.

8. Att bygga för framtiden, för vår generation och nästa

8.1. Ett av de stora ämnena för EU:s politiska diskussioner denna vår är vikten av att bygga för framtiden, för vår generation och nästa. Under rubriken hållbar utveckling inriktas den politiska debatten på de ekonomiska, sociala och miljörelaterade dimensionerna. Ett första policybeslut på EU-toppnivå kommer enligt planerna att tas i juni i år.

8.2. Att bygga för framtiden är i vår globaliserade värld av arbete och tankar inte en möjlig uppgift för endast en grupp av länder. Det är i sista hand en uppgift som kräver globalt engagemang och insatser från alla grupper av länder.

8.3. Vi befinner oss drygt tio år efter det kalla krigets slut, i en tid då den allmänna opinionen i ökande grad är medveten om de ohållbara tendenserna när det gäller klimat, livsmedel och transport, för att bara nämna några områden. Nu är det dags att göra nya insatser för att utforma en politik för hållbar utveckling på det globala planet.

8.4. Det kan bara bli en början, men tidsperspektivet måste vara mycket långsiktigt.

8.5. Ekonomiska och sociala kommittén uppmanar det kommande toppmötet mellan EU och USA att ta initiativet när det gäller att utforma en global strategi för att utforma en politik för hållbar utveckling.

Bryssel den 30 maj 2001.

Ekonomiska och sociala kommitténs

ordförande

Göke Frerichs

(1) KOM(2001) 154 slutlig, 20.3.2001.

(2) OECD:s riktlinjer för multinationella företag är rekommendationer som de 30 OECD-ländernas regeringar har utformat tillsammans med Argentina, Brasilien och Chile med adress till multinationella företag som drivs i dessa länder eller angränsande länder. De är icke-bindande principer och normer för ansvarsfullt uppförande för företag. Riktlinjerna omfattar tio olika områden: begrepp och principer; allmän policy; informationsplikt; sysselsättning och industriella förbindelser; miljöhänsyn; kampen mot mutor; konsumentintressen; vetenskap och teknik; konkurrens och beskattning. Om riktlinjerna skall kunna bli effektiva måste de genomföras fullt ut och efterlevnaden måste kontrolleras. De transatlantiska samtalen bör uppmuntra till detta. Nu har staterna möjligheten att öka kunskapen och respekten för riktlinjerna hos företag i hela världen. Detta kräver dock samarbete mellan EU och USA å ena sidan och det organiserade civila samhället å andra sidan.