Bryssel den 30.8.2004

KOM(2004) 573 slutlig

MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN

SKYDD AV GEMENSKAPERNAS EKONOMISKA INTRESSEN OCH KAMPEN MOT BEDRÄGERIER- ÅRLIG RAPPORT 2003 –{SEK(2004)1058}{SEK(2004)1059}

INNEHÅLLSFÖRTECKNING

Avdelning I - Gemenskapens arbete för att skydda gemenskapens ekonomiska intressen och bekämpa bedrägerier: de viktigaste aspekterna under 2003 5

1. Utveckling av en global politik för bedrägeribekämpning 5

1.1. Övergripande utvärdering av gemenskapens åtgärder i fråga om strukturfonderna 5

1.2. Arbetet i arbetsgruppen för återvinning avseende EUGFJ:s garantisektion 6

1.3. Förebyggande arbete: att täppa till kryphål för bedrägerier i lagstiftningen genom tydliga regler 7

2. Samarbete med medlemsstaterna och tredje land 7

2.1. Analys av informationen inom ramen för ömsesidigt bistånd 8

2.2. Samarbete mot vissa former av brottslighet som skadar gemenskapens intressen: skydd av euron 9

2.3. Hercule-programmet för skydd av gemenskapens ekonomiska intressen 10

3. Interinstitutionella åtgärder för att förebygga och bekämpa korruption 10

3.1. Fördjupning av reformen mot bedrägerier 11

3.2. Framsteg med reformen av kommissionen 12

4. Skärpt straffrättsligt skydd av gemenskapens ekonomiska intressen 13

4.1. På väg mot en europeisk åklagarmyndighet 13

4.2. Samarbete med Eurojust och Europol 15

Avdelning II: Medlemsstaternas genomförande av artikel 280 år 2003 åtgärder för att skydda gemenskapens ekonomiska intressen 16

5. Texter för genomförande av artikel 280 i EG-fördraget - utveckling inom lagstiftning och förvaltning 17

5.1. Övergripande tendenser 17

5.2. Egna medel 18

5.3. Jordbruksutgifter 18

5.4. Strukturåtgärder 19

6. Myndigheter som har i uppgift att skydda gemenskapernas ekonomiska intressen fråga om strukturåtgärder 19

6.1. Europeiska regionala utvecklingsfonden (ERUF) 21

6.2. Europeiska socialfonden: 22

6.3. Utvecklingssektionen vid Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket 24

6.4. Fonden för fiskets utveckling (FFU) 26

6.5. Sammanhållningsfonden 27

7. Samarbete mellan myndigheterna i medlemsstaterna 29

8. Återvinning i medlemsstaterna genom talan om enskilt anspråk i samband med åtal för brott 31

Inledning

Enligt fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen skall kommissionen i samarbete med medlemsstaterna varje år överlämna en rapport till Europaparlamentet och rådet om de åtgärder som vidtagits för att genomföra artikel 280 i samma fördrag. Enligt principen om delat ansvar på området presenteras i årsrapporten 2003 först gemenskapens verksamhet under budgetåret och medlemsstaternas åtgärder.

Gemenskapens prioriteringar för att skydda sina ekonomiska intressen och bekämpa bedrägerier fastställdes i en gemensam övergripande strategi av den 28 juni 2000[?] för år 2000-2005 och genomfördes genom handlingsplanen 2001-2003.[?] Den första delen i den här rapporten redogör för viktiga åtgärder som gemenskapen vidtagit 2003, utan att uttömmande redogöra för allt som gjorts med anledning av handlingsplanen 2001-2003, Europaparlamentets resolutioner[?] eller revisionsrättens årsapport 2002.[?]

Den andra delen av rapporten sammanfattar de åtgärder medlemsstaterna vidtagit 2003 för att genomföra EG-fördraget. Två infallsvinklar har prioriterats under 2003: dels strukturåtgärder, dels återvinning av direkta utgifter.

Rapporten åtföljs av två interna arbetsdokument.[?] Det första behandlar genomförandet av handlingsplanen 2001-2003 och medlemsstaternas åtgärder. Det andra innehåller relevant statistik.

AVDELNING I - GEMENSKAPENS ARBETE FÖR ATT SKYDDA GEMENSKAPENS EKONOMISKA INTRESSEN OCH BEKÄMPA BEDRÄGERIER: DE VIKTIGASTE ASPEKTERNA UNDER 2003

Kommissionen fastställde sina politiska och allmänna mål i den övergripande strategi som antogs den 28 juni 2000[?] för perioden 2001–2005. Hur kommissionens skall genomföra denna övergripande strategi, som även omfattar OLAF:s icke operativa verksamhet, beskrivs närmare i handlingsplanen 2001-2003.[?]

I den här årsrapporten framhålls vissa viktiga framsteg som kommissionen gjort 2003 enligt den övergripande strategins fyra riktlinjer. Rapporten behandlar övergripande frågor, t.ex. kontrollerna av strukturfonderna. Rapporten tar även upp kommissionens utvärdering av OLAF:s verksamhet[?] och kommissionens åtaganden inför Europaparlamentet den 18 november 2003. En redogörelse lämnas av det straffrättsliga skyddet av gemenskapernas ekonomiska intressen, i synnerhet arbetet med en europeisk åklagarmyndighet och förbindelserna mellan kommissionen och organen för rättsligt och polisiärt samarbete.

UTVECKLING AV EN GLOBAL POLITIK FÖR BEDRÄGERIBEKÄMPNING

Övergripande utvärdering av gemenskapens åtgärder i fråga om strukturfonderna

Kommissionens förordning (EG) nr 1681/94[?] av den 11 juli 1994 ger en ram för anmälan och uppföljning av oegentligheter. Enligt artikel 2.1 skall medlemsstaterna meddela kommissionen genom vilka lagar eller andra författningar de ser till att gemenskapsfinansierad verksamhet är korrekt, oegentligheter förebyggs och felaktigt utbetalda medel återvinns. De skall också beskriva vilka kontrollsystem som tillämpas på förvaltningen.

År 2001 offentliggjorde Europeiska revisionsrätten sin särskilda rapport[?] om hur förordningen genomförts i sex av medlemsstaterna.[?] Revisionsrätten konstaterade flera brister och rekommenderade att kommissionen utvärderar och kontrollerar om medlemsstaternas system för att spåra och anmäla oegentligheter är à jour, uttömmande och relevanta.

Kommissionen[?] analyserade systemen i alla femton medlemsstater. Systemens effektivitet kontrollerades på platsen av generaldirektoratet för regionalpolitik och OLAF, nationellt eller regionalt. En rapport lämnades för varje uppdrag och medlemsstaternas myndigheter fick en sammanfattning av resultaten, slutsatserna och rekommendationerna.

Kontrollerna visade i allmänhet att ovedersägliga framsteg gjorts sedan 2001. Många av revisionsrättens anmärkningar i rapport 10/2001 var dock fortfarande aktuella.

Kommissionen upptäckte att förordning (EG) nr 1681/94 fortfarande ger tolkningsproblem, eftersom hälften av medlemsstaterna inte anmäler oegentligheter till kommissionen (OLAF) inom utsatt tid eller inte lämnar nödvändiga upplysningar.[?] Undersökningen visade även att även när oegentligheter anmälts gjorde vissa medlemsstaters sätt att följa upp ärendena och anmälningarna det omöjligt att uppdatera kommissionens databas.[?]

Den interna uppföljningen av oegentligheter och återvinning var tillfredställande i de flesta medlemsstaterna – vilket tyder på att ansvaret för förvaltningen av strukturfonderna och behandlingen av oegentligheter och återvinning är välorganiserat, och att medlemsstaterna i allmänhet utför sina uppgifter på ett tillfredsställande sätt.

Medlemsstaterna bör därför se över sin tolkning av begreppet oegentlighet för att genom kompletta, samstämmiga, korrekta och aktuella uppgifter ge en uttömmande och tillförlitlig bild av hur gemenskapens ekonomiska intressen skyddas och bedrägerier bekämpas. Kommissionen har lämnat särskilda rekommendationer till olika medlemsstater.

I en sammanfattning av de 15 revisionsrapporterna[?] dras flera slutsatser om hur anmälning och uppföljning av oegentligheter kan förbättras. Ett förslag till ändring av bestämmelserna (förordning (EG) nr 1681/94) planeras 2005.

Arbetet i arbetsgruppen för återvinning avseende EUGFJ:s garantisektion

På de politikområden där förvaltningen decentraliserats (t.ex. i fråga om EUGFJ:s garantisektion och strukturåtgärderna) skall medlemsstaterna återvinna oriktigt utbetalda belopp från slutmottagarna och betala in beloppen till gemenskapens budget. Kommissionen skall å sin sida bevaka medlemsstaternas återvinning och i förekommande fall göra avskrivningar. Att förfarandena är så långsamma och att gemenskapens fordringar samlas på hög oroar såväl kommissionen som revisionsrätten och budgetmyndigheten.

För att skärpa återvinningen inrättade kommissionen i ett meddelande av den 3 december 2002[?] en arbetsgrupp för återvinning av medel från EUGFJ:s garantisektion. Gruppen består av tjänstemän från OLAF och generaldirektoratet för jordbruk. År 2002 väntade sammanlagt 2,2 miljarder euro från EUGFJ:s garantisektion på återvinning efter oegentligheter, enligt medlemsstaternas rapporter enligt artiklarna 3 och 5 i förordning nr 595/91.

Arbetsgruppen behandlar även oegentligheter som anmäldes före 1999. Där är över en miljard euro utestående. Bland ärenden från 1995-1999 och ärenden äldre än 1995 i Italien har arbetsgruppen närmare undersökt 433 ärenden på över 500 000 euro vardera (varav 343 avser Italien). Efter analys fastställdes att sammanlagt 700 miljoner euro skall återvinnas för nio av medlemsstaterna (varav 550 miljoner för Italien), istället för den ursprungligen anmälda miljarden euro. Vid kontrollerna framkom att organ och myndigheter i nästan alla medlemsstater gjort sig skyldiga till allvarliga underlåtenheter genom att varken vidta säkerhetsåtgärder eller göra lämplig ekonomisk uppföljning. Det framkom även att återvinningen av gemenskapsmedlen försvåras av långsamheten och ibland ineffektiviteten i nationella administrativa och rättsliga förfaranden och avsaknaden av tydliga ansvarområden.

När arbetsgruppen är klar med ärenden på över 500 000 euro kommer den även att titta på ärenden för mindre belopp.

Förebyggande arbete: att täppa till kryphål för bedrägerier i lagstiftningen genom tydliga regler

En av de fyra prioriteringarna i strategin för skyddet av gemenskapernas ekonomiska intressen är det förebyggande arbetet. Det bedrivs genom sådana åtgärder för heltäckande lagstiftning som beskrivs i meddelandet av 2001[?], vilket började tillämpas 2003.

Kommissionen har inrättat ett remissförfarande med OLAF. För att utnyttja byråns operativa erfarenhet får den in lagförslag så tidigt som möjligt i arbetet.

Detta stärker samarbetet mellan de generaldirektorat som utarbetar lagförslag och OLAF. Även andra institutioner involveras, eftersom kommissionen också inhämtar information ur Europeiska revisionsrättens rapporter, medlemsstaternas kontrollorgan, rådets slutsatser och Europaparlamentets resolutioner.

Systemet startade 2003 men var under det första verksamhetsåret fortfarande på experimentstadiet.

Lagförslag om bland annat jordbruk, tullar och makroekonomiskt stöd till länder utanför unionen, samt direkta utgifter för utbildning lämnades på remiss till OLAF. OLAF deltog på ett tidigt stadium i arbetet med bestämmelser om stödprogram.

SAMARBETE MED MEDLEMSSTATERNA OCH TREDJE LAND

En strategi för samarbete och informationsutbyte mellan alla aktörer krävs för att effektivt bekämpa organiserad internationell brottslighet som skadar gemenskapernas ekonomiska intressen. Kommissionen axlar sitt ansvar genom att stödja byråns underrättelseverksamhet och operativa insatser.

Analys av informationen inom ramen för ömsesidigt bistånd

På det operativa planet är det absolut nödvändigt att analysera bedrägerier och oegentligheter som skadar gemenskapens intressen för att målinrikta verksamheten på fältet. Kommissionen bidrar genom att förse medlemsstaterna med system för informationsutbyte.

Medlemsstaterna och kandidatländerna kan redan idag utbyta information med varandra och kommissionen (OLAF) via det säkra och kraftfulla nätverket AFIS (”Anti-Fraud Information System”). AFIS-nätet utvidgades 2003 till kandidatländerna och vissa länder utanför unionen.

AFIS-systemet har flera funktioner för det operativa arbetet och omfattar bland annat följande:

- Allmän information enligt bestämmelserna om ömsesidigt bistånd (meddelanden, anmälningar av misstänkta oegentligheter eller bedrägerier).

- Strukturerad information i systemet för tidig varning avseende känsliga varor i tuilltransisteringssystemet.

- Gemensamma bevakningsinsatser på tullområdet. Insatserna har utvidgats, i synnerhet avseende kontainrar, men gäller inte till sjöss. Nyttan av dessa insatser samt av kommissionens logistik och tekniska bistånd framhölls i rådets resolution av den 2 oktober 2003[?] om en strategi för tullsamarbetet.

- Ett verktyg (CIGinfo) för utbyte av information om cigarettbeslag mellan behöriga myndigheter och OLAF. Den 19 maj 2003 beslutade OLAF och Världstullorganisationen att information om cigarettbeslag i CIGinfo-systemet systematiskt skulle få lämnas ut till det särskilda programmet ”CEN” (Customs Enforcement Network).

- Ett verktyg (ECR) för registrering av medlemsstaternas elektroniska anmälningar av bedrägerier och oegentligheter för vidare analys.

- Ett system för informationsutbyte med Ryssland (elektronisk bevakning av exportbidrag för att förenkla och påskynda förfarandena).

Det går inte att lagra känslig information på EU-nivå i AFIS-systemet. Sådana upplysningar kan däremot finnas i Tullinformationssystemet. Systemets centrala databas över varor, transportmedel, personer och företag står sedan den 24 mars 2003 öppen för myndigheter som genomför tull- och jordbrukslagstiftningen, och som har indicier på att tullbestämmelserna överträtts. Medlemsstater som fört in uppgifter i systemet kan också begära att övriga medlemsstater skall utreda, rapportera, övervaka eller göra särskilda kontroller av saken.

Tullinformationssystemet bygger på rådets förordning (EG) nr 515/97[?] och konventionen om användning av informationsteknologi för tulländamål[?] som tillämpats interimistiskt från den 1 november 2001. Konventionen har strikta bestämmelser om skydd av personuppgifter. Fjorton medlemsstater[?] har ratificerat TIS-konventionen och kan använda databasen inom ramen för tredje pelaren. En manual för operativsystemet och en användarhandbok har översatts till de officiella språken och utbildning anordnades när systemet togs i bruk.

Medlemsstaterna har även enats om att inrätta ett register för identifiering av tullutredningar (FIDE). Det skall användas i det mellanstatliga tullsamarbetet mellan nationella instanser.[?] Verktyget inom ramen för tredje pelaren kommer att kompletteras av ett liknande verktyg för gemenskapens behörighetsområden som skall skötas av OLAF. På kommissionens arbetsprogram för 2004 står en ändring av förordning (EG) nr 515/97.

Samarbete mot vissa former av brottslighet som skadar gemenskapens intressen: skydd av euron

Ansvaret för att skydda euron vilar på de nationella behöriga myndigheterna, Europeiska centralbanken, Europol och kommissionen. Kommissionen (OLAF) tar sitt ansvar på flera olika sätt. Den samordnar medlemsstaternas arbete med att tekniskt skydda euromynten mot penningförfalskning, t.ex. vid Europeiskt tekniskt och vetenskapligt centrum för analys och klassificering av förfalskade euromynt (ETSC). Den ger utbildning och tekniskt bistånd via Periklesprogrammet[?] samt lagstiftar[?] om skyddet av eurosedlar och mynt och påföljder.

År 2003 antog kommissionens sin andra rapport[?] enligt artikel 11 i rådets rambeslut av den 29 maj 2000 om förstärkning av skyddet mot förfalskning i samband med införandet av euron genom straffrättsliga och andra påföljder. I rapporten sägs att skyddet i stort sett är tillfredsställande och att de nationella bestämmelserna är förenliga med bestämmelserna om straffrättsligt skydd av euron mot penningförfalskning.

Europeiskt tekniskt och vetenskapligt centrum har också ansvar för att bekämpa penningförfalskning och för att skydda euromynten. Centrumet leds av två kommissionstjänstemän. År 2003 gav rådet kommissionen det formella ansvaret[?] för att se till att centrumet fungerar tillfredsställande och samordna åtgärderna som skall skydda euromynt mot penningförfalskning.

Centrumets statistik och analys 2003 tyder på att myntförfalskningarna ökat kraftigt. Dels har allt fler falska mynt i omlopp spårats (2 339 stycken år 2002 och 26 191 år 2003) dels förfalskningstyperna ökat (från 26 till 97).

Utvecklingen ifrågasätter dock inte euromyntens tillförlitighet. Med tanke på att 49 miljarder euromynt är i omlopp är det mycket få falska mynt som hittats, få falska mynt som är i omlopp och som eventuellt framställts. Alla kända förfalskningar refuseras dessutom av sorteringsmaskiner och automater som utrustats och ställts in på lämpligt sätt.

Hercule-programmet för skydd av gemenskapens ekonomiska intressen

Den 27 maj 2003 lade kommissionen fram ett förslag om ett gemenskapsprogram till förmån för åtgärder som skall skydda gemenskapens ekonomiska intressen, det så kallade Hercule-programmet.[?] Via programmet finansieras utbildning, tekniskt bistånd och informationsutbyte om skyddet av gemenskapens ekonomiska intressen eller åtgärder för att utveckla och sprida kunskap på området, till exempel undersökningar, konferenser eller broschyrer. Programmet finansierar även administrativa kostnader för organisationer som arbetar med frågan i medlemsstaterna, EFTA och EES-länderna och i de tre kandidatländerna (Bulgarien, Rumänien och Turkiet).

Europaparlamentets och rådets beslut 2004 om Herculeprogrammet antogs den 6 april 2004.[?] I beslutet sägs att programmet skall få 11 775 000 euro i anslag under en treårsperiod med början 2004.

INTERINSTITUTIONELLA ÅTGÄRDER FÖR ATT FÖREBYGGA OCH BEKÄMPA KORRUPTION

I maj 1999 fick gemenskapen en övergripande rättslig ram för att bekämpa bedrägerier, korruption och övrig olaglig verksamhet som skadar dess ekonomiska intressen och för att göra interna utredningar av oegentligheter vid institutionerna, organen och byråerna.[?] Arbetet med att stärka grunden för OLAF:s verksamhet gick framåt 2003, med utgångspunkt i kommissionens utvärdering (enligt artikel 15) och erfarenheterna av Eurostatskandalen

Fördjupning av reformen mot bedrägerier

Enligt artikel 15 i förordning 1073/99 och förordning 1074/99[?] utarbetade kommissionen den 2 april 2003 en rapport om OLAF:s verksamhet. Rapporten utvärderade den rättsliga ramen för kampen mot bedrägerier.

I rapporten beskrivs hur kommissionens kamp mot bedrägerier utvecklats. Den redogör även för den reform som slutfördes 1999 då OLAF inrättades sedan man prioriterat kampen mot bedrägerier, korruption och all övrig olaglig verksamhet som skadar gemenskapens budget. Rapporten utreder hur OLAF använder sin särskilda ställning för att utföra sina olika uppgifter. Utöver huvudverksamheten med interna och externa utredningar som sköts inom ramen för det operativa oberoendet samordnar OLAF även i egenskap av kommissionsavdelning nationell förvaltning, rättsväsende och polis som arbetar med att förebygga och bekämpa bedrägerier. OLAF ger medlemsstaterna tekniskt bistånd, bidrar till EU:s strategi mot bedrägerier och tar initiativ för att skärpa befintlig lagstiftning.

Rapporten visar att OLAF:s operativa verksamhet kompletterar samarbetet i övriga institutioner och internationellt. Man drar därför slutsatsen att samarbetet med kommissionen avdelningar och samverkan med medlemsstaterna bör fördjupas i framtiden. Rapporten framhåller att närheten mellan kommissionens operativa och allmänna kontroller ger synergieffekter när politiken för kampen mot bedrägerier och lagstiftningen utarbetas och genomförs. Rapporten behandlar även OLAF:s blandade ställning, som kan komplicera administrationen och budgetförvaltningen vid byrån och försvåra kommunikationen med övriga institutioner.

Kommissionen lämnade 17 rekommendationer för kampen mot bedrägerier vilka förutsätter att lagstiftningen anpassas och byråns struktur och arbetssätt konsolideras. Kommissionen anser dock att OLAF:s fullständiga organisatoriska oberoende bör ses över när EG-fördraget arbetas om den straffrättsliga aspekten på kampen mot bedrägerier skärps.

Europaparlamentet kritiserade hur OLAF fungerade men stödde målinriktade utredningar och bättre informationsutbyte mellan OLAF och institutionerna.[?]Parlamentet betonade behovet av garantier för rätten att försvara sig, den rättsliga kontrollen av OLAF:s verksamhet och övervakningskommitténs uppgift. Parlamentet ifrågasatte om kommissionen efter Eurostatskandalen gjort tillräckligt för att decentralisera ansvaret för den ekonomiska förvaltningen och införa nolltolerans av bedrägerier och korruption.

Övervakningskommittén uttalade i sitt yttrande[?] av den 18 juni 2003 att bestämmelserna i förordning 1073/99 ännu inte givit full effekt. I rådets slutsatser av den 22 december 2003[?] efterlystes utöver utvärderingen av OLAF:s rättsliga ram även en utvärdering av den operativa verksamheten. Rådet ansåg att en stabil period behövs innan arbetsordningen eller uppdraget ändras.

Utöver halvtidsutvärderingen enligt bestämmelserna går reformen och kampen mot bedrägerier vidare i en komplicerad interinstitutionell situation med ibland också förvånande nyheter. Kommissionens ordförande drog ut konsekvenserna av Eurostatskandalen i sitt inlägg den 25 september 2003 i och sitt tal om EU:s ställning den 18 november 2003 vid Europaparlamentet lade han fram en handlingsplan som går längre än de 17 rekommendationerna i utvärderingsrapporten.

Den uppförandekodex[?] som utarbetades mellan kommissionen och OLAF i juli 2003 var redan ett steg i rätt riktning för att rätta till de brister som sattes i fokus av den senaste händelseutvecklingen. Kodexen skall genomföra och förbättra informationsutbytet om interna utredningar vid kommissionen. Det krävs dock även lagstiftning för att bestämmelserna skall bli lika för alla institutioner och för att förbättra sakinnehållet i informationen.

Huvudlinjerna i Europaparlamentets och rådets förslag till förordning som kommissionen antog den 10 februari 2004 innebär följande för OLAF:

- Verksamheten inriktas på bedrägeriutredningar och operativa prioriteringar.

- Informationsflödet mellan institutioner, organ och organisationer skall förbättras för att de skall kunna ta sitt politiska ansvar och vidta säkerhetsåtgärder.

- Processrättsliga skyddsregler fastställs för individer som är under utredning.

- De externa utredningarna skall bli mer effektiva och behörigheten i förhållande till ekonomiska aktörer skall klargöras.

- Utan att påverka utredningarna skall Övervakningskommittén få en mer framträdande roll i OLAF:s nya förvaltningsram för att kontrollera hur utredningsverksamheten genomförts.

Framsteg med reformen av kommissionen

EU:s förvaltning fortsatte moderniseras 2003[?], parallellt med arbetet för att fördjupa reformen från maj 1999 och kampen mot bedrägerier. Vitboken från i mars 2000 om den interna ekonomiska och administrativa reformen av kommissionen är nästan helt genomförd eftersom systemet för interna kontroller omarbetades när den nya budgetförordningen trädde i kraft den 1 januari 2003, och sedan man i juli 2003 beslutade inrätta en intern instans specialiserad på ekonomiska oegentligheter. Efter den politiska överenskommelsen i rådet den 19 maj 2003 och Europaparlamentets yttrande av den 19 juni 2003 antog kommissionen ett nytt förslag till ändring av tjänsteföreskrifterna.[?]Så snart det trädde i kraft, den 1 maj 2004, fick reformen en djupgående inflytande på avdelningarnas förvaltningsrutiner och kommer att bidra till att förebygga oegentligheter.

Eurostatskandalen visade på bristerna i gällande bestämmelser och kommissionen antog därför ytterligare skärpningar. Man arbetade t.ex. om uppförandekoden för förbindelserna mellan kommissionens ledamöter och avdelningarna i september 1999 för att förbättra informationen till kommissionsledamöterna och ge dem möjlighet att ta sitt politiska ansvar.

En grupp kommissionsledamöter, däribland ordföranden, ansvarade för att relevant information eller påståenden om bedrägerier, oegentligheter eller andra allvarliga missförhållanden följs upp noggrant, i synnerhet om de kommer från OLAF, IDOC[?] eller interna revisionstjänsten. Kommissionärsgruppen bistås av en övergripande tjänstemannagrupp på hög nivå.

SKÄRPT STRAFFRÄTTSLIGT SKYDD AV GEMENSKAPENS EKONOMISKA INTRESSEN

På väg mot en europeisk åklagarmyndighet

Kravet på att åtala dem som skadar gemenskapens ekonomiska intressen, särskilt med tanke på utvidgningen, gjorde att kommissionen föreslog att man inrättar en europeisk åklagarmyndighet.[?] År 2001 antog kommissionen en grönbok[?] om straffrättsligt skydd av Europeiska gemenskapens ekonomiska intressen och inrättande av en Europeisk åklagare och inledde en bred debatt under hela 2002 med alla berörda. År 2003 fortsatte debatten och förslagen om en europeisk åklagare konkretiserades inom ramen för Europeiska konventet. Beslutet skall däremot fattas av regeringskonferensen.

Situationen efter remiss om förslaget att inrätta en europeisk åklagarmyndighet

I mars 2003 sammanfattade kommissionen de cirka 200 svaren som kommit in i fråga om grönboken.[?] Kommissionen sände sin rapport till Europeiska konventet om EU:s framtid. I sak var de flesta för principen om att inrätta en europeisk åklagarmyndighet, men regeringarna var i allmänhet mer reserverade än de yrkesverksamma och företrädarna för det civila samhället. En minoritet var kraftigt emot förslaget.

I den allmänna utvärderingen redovisas åsikterna om behovet av en europeisk åklagarmyndighet. Där sägs att åklagarmyndigheten bör definieras bättre men kan tillföra något i kampen mot brott som skadar gemenskapens budget. Den tematiska utvärderingen tar upp institutionella och rättsliga frågor som bör utredas vidare för att kunna genomföra förslaget. Några av frågorna gäller t.ex. förhållandet till befintliga europeiska instanser, rätten att försvara sig, bevisbördan och förhållandet till nationella straffrättsliga system.

I rapporten framhåller kommissionen ånyo att Fördraget om inrättandet av Europeiska gemenskaperna bör ses över för att garantera ett likvärdigt och effektivt skydd av gemenskapens ekonomiska intressen och respekten för de grundläggande mänskliga fri- och rättigheterna.

I kommissionens rapport om utvärderingen av OLAF:s verksamhet i kampen mot bedrägerier av den 2 april 2003[?] nämns att OLAF skulle kunna utvecklas och bistå en eventuell europeisk åklagarmyndighet. Kommissionen upprepade även att den aktivt kommer att verka för denna tanke inom ramen för regeringskonferensen.

I en resolution av den 27 mars 2003 välkomnade Europaparlamentet grönboken och stödde inrättandet av en europeisk åklagarmyndighet.

Europeiska konventets förslag om en europeisk åklagarmyndighet

Ansträngningarna ledde till att förslaget förankrades för att ge gemenskapen en åklagarmyndighet. I Europeiska konventets förslag till konstitution som lades fram den 18 juli 2003 fanns en rättslig grund för att inrätta en europeisk åklagarmyndighet (artikel III-175), med uppgifter som liknar dem som föreslagits av kommissionen.[?] Den europeiska åklagarmyndigheten skulle vara behörig att utreda, lagföra och väcka åtal mot förövare av sådana brott som ligger inom dess behörighetsområde. Myndigheten skall föra talan avseende dessa brott vid de behöriga domstolarna i medlemsstaterna.

Att åklagarmyndigheten organiseras ”utifrån Eurojust” och att dess materiella behörighet utsträcks från skyddet av gemenskapens ekonomiska intressen till att även omfatta grova gränsöverskridande brott visar att kommissionens förslag vidareutvecklats efter den debatt som startade med grönboken.

Att enhälligt beslut krävs kan dock göra det svårt att få förslaget antaget, särskilt efter EU:s utvidgning. I stället för att inrätta en europeisk åklagarmyndighet i själva konstitutionen, enligt kommissionens förslag, föredrog Europeiska konventet att hänskjuta avgörandet till rådet som kan fatta enhälligt beslut utan alltför högt tryck eller tidspress, efter godkännande från Europaparlamentet.

Kommissionen har i ett yttrande till regeringskonferensen enligt artikel 48 Fördraget om Europeiska unionen[?] rekommenderat att kvalificerad majoritet skall användas på flera områden som behandlas i konstitutionen, inklusive beslutet om en europeisk åklagarmyndighet för att skydda gemenskapens ekonomiska intressen. Enhällighet skulle däremot krävas för att ge åklagarmyndigheten en bredare kompetens. I slutet av 2003 hade regeringskonferensen ännu inte fattat något beslut i frågan.

Samarbete med Eurojust och Europol

När området för frihet, säkerhet och rättvisa behandlades vid mötet i Tammerfors i oktober 1999 förordade ökat samarbete mellan organ som arbetar enligt tredje pelaren och de gemenskapsorgan skall skydda de ekonomiska intressena. utvecklades Samarbetet mellan kommissionen och organ för rättsligt och polisiärt samarbete ökade väsentligt under 2003 sedan Europols uppdrag den 1 januari 2002[?] utvidgats till att även omfatta alla former av allvarliga gränsöverskridande brott, däribland bedrägerier och korruption och sedan Eurojust[?] inrättats.

Kommissionen och Europol undertecknade den 18 februari 2003 ett administrativt samarbetsavtal om rådfrågning, ömsesidigt bistånd och informationsutbyte i frågor av gemensamt intresse, däribland skyddet av gemenskapens ekonomiska intressen. Europol och OLAF slöt den 8 april 2004 även ett administrativt avtal om utredningar som betonar behovet av mer strategiskt och teniskt informationsutbyte (förutom personuppgifter) samt hotbilder och riskbedömningar på områden av gemensamt intresse.

OLAF och Eurojust undertecknade den 14 april 2003 ett samförståndsavtal som föreskriver att OLAF:s åklagarenhet och Eurojust skall samordna samarbete enligt artikel 280.3 i EG-fördraget (d.v.s. samarbete mellan behöriga myndigheter och kommissionen) och samarbetet mellan nationella myndigheter via Eurojust inom ramen för tredje pelaren.[?]

Avdelning II: Medlemsstaternas genomförande av artikel 280 år 2003åtgärder för att skydda gemenskapens ekonomiska intressen

I DEN ANDRA DELEN AV KOMMISSIONENS ÅRSAPPORT ENLIGT ARTIKEL 280 I EG-FÖRDRAGET REDOVISAS MEDLEMSSTATERNAS INSATSER 2003 MOT BEDRÄGERIER OCH ANNAN OLAGLIG VERKSAMHET SOM SKADAR GEMENSKAPENS EKONOMISKA INTRESSEN.

Medlemsstaternas svar bygger på ett frågeformulär som de varit med och utarbetat i Rådgivande kommittén för samordning av bedrägeribekämpningen (COCOLAF). Det anpassas årligen för att underlätta uppföljning av medlemsstaternas åtgärder. I år var frågorna mer detaljerade än tidigare, vilket gav tydligare svar från medlemsstaterna även om mycket fortfarande återstår att göra.

Kommissionen ställde in fokus på strukturåtgärderna. I den särskilda rapporten nr 10/2001 framhöll revisionsrätten brister i de nationella systemen för att spåra, anmäla och följa upp oegentligheter. Vid kommissionens kontroller mellan november 2002 och januari 2003 hade flera medlemsstater gjort klara framsteg, men också brister förekom. Med tanke på rapporterna ägnas särskild uppmärksamhet åt medlemsstaternas lagar och författningar om strukturåtgärder som antagits 2003.

Att ett område ställs i fokus och att frågeformuläret är mer detaljerat ger mer relevanta jämförelser mellan medlemsstaternas åtgärder. Denna metod bör därför användas i framtiden, och det särskilda området växla från ett år till ett annat.

Avdelning II i den här rapporten bygger på en sammanfattning av medlemsstaternas svar om ny utveckling. Samtidigt med rapporten offentliggör kommissionen ett internt arbetsdokument med medlemsstaterna fullständiga svar.

Liksom i fjol sammanfattas i det första kapitlet den senaste utvecklingen av lagar och andra författningar i medlemsstaterna om skyddet av gemenskapens ekonomiska intressen mot bedrägerier och oegentligheter. För att underlätta jämförelser inriktas analysen på vissa punkter, t.ex. skärpta påföljder och anmälan av oegentligheter.

Det andra kapitlet ägnas åt personalsituationen vid de instanser som skall skydda gemenskapernas ekonomiska intressen när det gäller strukturåtgärder (ERUF, FSE, EUGFJ:s utvecklingssektion, FFU och Sammanhållningsfonden). Kommissionens analys av medlemsstaternas anmälningar visar situationen för nationella bestämmelser om skyddet av gemenskapernas ekonomiska intressen.

Det tredje kapitlet ägnas åt samordningen mellan nationella instanser under 2003. Enligt handlingsplanen 2001-2003 om kampen mot bedrägerier kräver god effektivitet också ett gott samarbete mellan alla behöriga myndigheter. Det kan bara åstadkommas genom effektiv samordning mellan behöriga myndigheter, både nationellt och på EU-nivå.

Det sista kapitlet ägnas åt återvinning av oriktigt utbetalda direkta utgifter. Kapitlet behandlar främst möjligheten och förutsättningarna för att Europeiska gemenskaperna skall återvinna belopp genom talan om enskilt anspråk i samband med åtal för brott samt hur myndigheterna säkrar återvinningen genom säkerhetsåtgärder (beslag och förverkande).

TEXTER FÖR GENOMFÖRANDE AV ARTIKEL 280 I EG-FÖRDRAGET - UTVECKLING INOM LAGSTIFTNING OCH FÖRVALTNING

Bestämmelserna nedan är typiska för medlemsstaternas åtgärder 2003 för att bekämpa bedrägerier som skadar gemenskapernas ekonomiska intressen när det gäller egna medel, jordbruksutgifter och strukturåtgärder.

Sammanfattningen visar att nationell rätt är oumbärlig inte bara för att genomföra EG-rätten utan även för att likvärdigt och effektivt skydda gemenskapernas ekonomiska intressen.

Kommissionens rapport är årlig. Att en medlemsstat inte vidtagit några nya åtgärder under perioden betyder därför inte att skyddet av de ekonomiska intressena skulle vara mindre gott. Det kan helt enkelt bero på att verksamheten varit mer dynamisk under föregående period.

Övergripande tendenser

Frankrike informerar om att en lag om inre säkerhet antogs den 18 mars 2003. Lagen skärper tullagstiftningens straffrättsliga påföljder för odeklarerad import eller export samt organiserad smuggling. De straffrättsliga påföljderna för tullbrott har skärpts väsentligt eftersom bestämmelsen tillämpas både på egna medel och på medel från EUGFJ:s garantisektion. Genom lagen genomförs flera av artiklarna i straffprocesslagen för att ge en rättslig ram för husrannsakan och rekvisition av IT-material.

Frankrike har i en förordning inrättat dataprogrammet SILCF (système informatisé de lutte contre les fraudes) vid det franska tullverket att bekämpa bedrägerier. Programmet skall göra det lättare att utreda, fastställa, följa upp och åtala bedrägerier inom ramen för tullverkets behörighet att skydda medlemsstatens och EU:s ekonomiska intressen, skatter och territorium, inklusive bedrägerier som skadar gemenskapens budget.

Det tyska förbundsfinansministeriet har i samråd med förbundsländerna utarbetat en ny metod för anmälan av oegentligheter enligt förordning (EEG) nr 595/91 och förordning (EG) nr 1681/94. Metoden tar hänsyn till de nya bestämmelserna samt utvecklingen på området efter det att förordningarna antagits och uppdaterar de nationella direktiven. Nu har behöriga myndigheter aktuella instruktioner om hur oegentligheter skall anmälas, vilket sker till ministeriet via en enkel Excel-tabell. Förvaltningen av saken har därmed underlättats.

I Spanien styr lag nr 11/2003 inrättandet av gemensamma utredningsgrupper med två eller flera av EU:s medlemsstater. Lagen är även tillämpligt på gemensamma utredningar under OLAF:s ledning.

Efter kommissionens kontroller 2003 enligt förordning (EG) nr 1681/94 har Nederländernas system för att anmäla oegentligheter och återvinna oriktigt utbetalade belopp förbättrats både administrativt och avtalsmässigt.

Portugal ändrade sin straffrättslagstiftning genom lagdekret nr 38/2003 så att landet nu förfogar över påföljder mot gäldenärer som inte fullgör tredje mans fordran. I lagdekret nr 93/2003 fastställs villkoren för samarbete, tillgång och analys av relevant information för åtal av skattebrott via kriminalpolisen och skattemyndigheten.

Egna medel

Bland de viktigaste händelserna kan först och främst nämnas att Grekland och Portugal överfört direktiv (EG) nr 2001/44 om ömsesidigt bistånd för indrivning av fordringar uppkomna till följd av jordbruksavgifter och tullar m.m. Bestämmelserna definierar tillämpningsområdet för det ömsesidiga biståndet, bland annat vid straffrättsliga påföljder och administrativa straffavgifter.

I Förenade kungariket införs genom 2003 års finanslag ett nytt system för civilrättsliga påföljder för överträdelse av nationell tullagstiftning och gemenskapslagstiftningen. Dessa påföljder tillämpas i första hand på lindriga fall av undanhållande av tull eller mervärdesskatt vid import. Tullmyndigheterna kan dock ändå utreda ärendena och vidta andra åtgärder. I andra hand används bestämmelserna på överträdelser av landets och gemenskapens tullbestämmelser om import och export, när undanhållande inte skett. Dessa påföljder bör leda till en mer effektiv och proportionerliga ingripanden.

I Portugal fastställs i lagdekret nr 93/2003 av den 30 april 2003 formerna, omfattningen och gränserna för samarbetet mellan kriminalpolisen, generaldirektoratet för beskattning (DGCI) och generaldirektoratet för tullar och särskilda skatter på konsumtion (DGAIEC) på ett samordnat sätt i fråga om tillgång till och behandling av informationen.

I juni 2003 lades vidare att slutligt förslag till ny konvention om ömsesidigt administrativt bistånd fram av den arbetsgrupp under Storbritanniens ordförandeskap som ansvarar för arbetet i frågan inom ramen för Världstullorganisationen. Det handlar om att modernisera den multilaterala Neapel II-konventionen. Förslaget väntas antas i juni 2004. Vissa medlemsstater, däribland Nederländerna, Frankrike, Spanien, Storbritannien och Cypern har aktivt deltagit i arbetet. Vissa goda metoder inom EU kan därmed spridas vidare i det internationella samfundet.

I Belgien är det numera gruppen för internationellt tullsamarbete som har ansvar för den centrala samordningen och i förekommande fall för kontakterna mellan utländska samordningscentraler och det belgiska rättsväsendet.

Irland meddelar att man antagit en ändring till 1994 års Criminal Justice Act. Enligt den ändring som trädde i kraft den 5 maj 2003 skall misstänkta transaktioner anmälas till behöriga myndigheter.

Jordbruksutgifter

Bland den viktigare utvecklingen anger Italien att man antagit ett lagdekret om administrativa straffavgifter motsvarande den finansiering som erhållits från EUGFJ:s garantisektion om mottagarna vid kontroller enligt förordning (EEG) nr 4045/89 vägrar lämna ut, saknar eller undanhåller nödvändiga handlingar från kontroll. Lagdekretet inför även böter på högst 10 500 euro för tredje man som vid en dubbelkontroll vägrar lämna ut handlingar.

En grekisk lag gör det möjligt att tillämpa administrativa påföljder på djurfoder enligt EG-rättsliga och nationella bestämmelser, enligt dekret som utfärdas av generalsekreteraren för jordbruksministeriet. Påföljdernas art beror på hur grov eller långvarig överträdelsen är, hur stort företaget är, om uppsåt föreligger eller om det rör sig om återfall.

I Portugal tydliggör dekret nr 193/2003 vissa begrepp i bestämmelserna avseende EUGFJ:s garantisektion, särskilt påföljder om bestämmelserna inte följs.

En spansk lag om antagande av skattemässiga, administrativa och sociala åtgärder ändrar överträdelser och påföljderna som tillämpas på systemet för mjölkkvoter.

Strukturåtgärder

När det gäller fondernas övergripande utveckling har Grekland antagit en gemensam ministeriell förordning som inför ett nytt nationellt system för ekonomisk justering vid återvinning av felaktigt eller olagligt utbetalade belopp till samfinansierade program från gemenskapens stödramar, Sammanhållningsfonden och gemenskapsinitiativ under programperioden 2000-2006. Den ministeriella förordningen reglerar återvinning efter kontroller på tre nivåer av förvaltningsmyndigheterna, utbetalande organ och kommittén för finansiell kontroll (EDEL).

I ett franskt dekret beviljades en ny behörighet att kontrollera olika förvaltande och utbetalande organ till Interministeriella kommissionen för samordning av kontroller av samfinansiering från Europeiska strukturfonderna (CICC). Lokala och regionala myndigheter, fysiska eller juridiska personer som genomför åtgärder enligt program som får stöd från fonderna, eller organ som hanterat eller förvaltat anslagen kan kontrolleras. Den interministeriella kommissionen kan lämna rekommendationer direkt till lokala och regionala myndigheter som är förvaltande eller utbetalande organ.

I fråga om ERUF påtalar Finland en lag och ett dekret som trädde i kraft 2003 avseende finansieringen av åtgärder för regional utveckling. Bestämmelserna förtydligar reglerna för beviljande, utbetalning, uppföljning, kontroll och återbetalning av bidrag. Vid grova och uppsåtliga överträdelser kan det belopp som skall återbetalas ökas. Bestämmelserna har avskräckande effekt samtidigt som de skärper de åtgärder som kan vidtas i efterhand.

MYNDIGHETER SOM HAR I UPPGIFT ATT SKYDDA GEMENSKAPERNAS EKONOMISKA INTRESSEN I FRÅGA OM STRUKTURÅTGÄRDER

Skyddet av gemenskapens ekonomiska intressen är huvudsakligen medlemsstaternas ansvar. De är ansvariga för förvaltningen av mer än 80 % av utgifterna, och för uppbörd av alla traditionella egna medel. För dessa kontroller, som föreskrivs i förordningarna inom de olika sektorerna, behövs ett stort antal aktörer och tjänstemän på olika nivåer av den nationella förvaltningen (utbetalande organ, förvaltningsorgan, nationella centrala samt decentraliserade och lokala myndigheter).

Medlemsstaterna skall se till att Europeiska gemenskapernas ekonomiska intressen får ett skydd som är effektivt och likvärdigt med skyddet av den egna statens ekonomiska intressen. Det här årets rapport fokuseras på strukturåtgärderna och därför inriktas även undersökningen av hur myndigheterna organiserats på detta område. Det är dessutom ännu viktigare att medlemsstaterna bekämpar bedrägerier och oegentligheter på det området eftersom samfinansierade program används.

Sektorsförordningar fastställer vilka kontroller medlemsstaterna skall göra. Dels är det frågan om kontroller enligt sektorsförordningarna, dels kontroller enligt artikel 280 i EG-fördraget, som mer inriktas på bedrägeribekämpning.

Den första sortens kontroller kallas ibland ”kontroller på första nivån” eller ”förhandskontroller” och består huvudsakligen i att handlingar granskas. Syftet är att kontrollera att man följt de förfaranden och kriterier som fastställs i bestämmelserna om beviljande av finansiering eller fördelar (se not 2 i slutet av dokumentet).

De sedvanliga kontrollerna omfattar också kontroller i efterhand (till exempel sedan medel betalats ut). Här är syftet att kontrollera att de åtgärder och projekt som finansierats verkligen har genomförts, eller att kontrollsystemet är tillförlitligt. Sådana kontroller grundas ofta på en riskanalys, vilket krävs i gemenskapsbestämmelserna.

Dessutom skall medlemsstaterna vidta särskilda åtgärder för att bekämpa bedrägerier. Dessa kontroller (bedrägeriutredningar) genomförs om bedrägerier i ett senare skede misstänks av olika förvaltningar beroende på medlemsstat, t.ex. polis, finansförvaltningen eller rättsliga myndigheter.

Eftersom medlemsstaterna själva organiserar sina insatser begär man att kontrollerna skall inriktas på hur verksamheten fungerar enligt nedan. Utgångspunkten är vilken sektor som skall kontrolleras, snarare än vilken organisatorisk enhet kontrollanterna är knutna till[?] ( anmärkning II finns i slutet av det här dokumentet) .

Olika tabeller visar medlemsstaternas beräkningar för 2003 för de olika typerna av kontroller (kontroll på förhand, kontroll i efterhand och bedrägeriutredning) i de fem berörda sektorerna (ERUF, ESF, EUGFJ:s utvecklingssektion, FFU och Sammanhållningsfonden). För att siffrorna skall bli jämförbara har vi försökt ge så precisa uppgifter som möjligt om vilken typ av upplysningar som eftersöks och om typ av kontroller.[?]

De två sista kolumnerna i varje tabell visar personalen i förhållande till det budgetbelopp som skall kontrolleras. Genom dessa uppgifter får medlemsstaterna en uppfattning om åtgärden enligt likvärdighets-, effektivitets- och assimileringsprincipen i artikel 280 i EG-fördraget. De konsoliderade siffrorna var inte tillgängliga när den här rapporten skrevs, och därför används de som motsvarar de provisoriska uppgifterna i 2003 års genomföranderapport från GD Budget, av den 28 april 2004.

Eftersom det rör sig om beräkningar utifrån olika tolkningar och definitioner av kontroller och personalstyrka är det viktigt att uppgifterna tolkas försiktigt eftersom de endast har ett indikativt värde. De skall främst visa tendenser, som sedan kan finslipas med medlemsstaterna i en strukturerad dialog.

Europeiska regionala utvecklingsfonden (ERUF)

Europeiska regionala utvecklingsfonden (ERUF) bidrar huvudsakligen till att hjälpa regioner med eftersatt utveckling, under ekonomisk omställning eller i strukturella svårigheter.

Tabell 6.1 - ERUF: personal i varje medlemsstat som ägnar sig åt de tre olika typerna av kontroll

|(1)

För-hands-kon -troll | (2) = (1)/(7)

%

|(3)

Efter-hands-kon -troll | (4) = (3)/(7)

%

| (5)

Bedrägeri-utred-ningar[?] | (6) = (5)/(7)

%

|(7) = (1)+(3)+(5)

Totalt (alla kon -troller)

|(8)

Kontrol-lerad budget (miljoner euro) | (9) = (8)/(7)

Kontrol-lerad budget per kontrollör (miljoner euro) | | BE |105[?] | 94,26 % | 6[?] | 5,74 % | - [?] | 0,00 % | 112 |64,04 | 0,57 | | DK |30 | 95,19 % | 1 | 4,00 % | 0,25 | 0,80 % | 32 |25,42 | 0,81 | | DE |869[?] | 88,49 % 8,49 % | 113[?] | 11,51 % | -[?] | 0,00 % | 982 |1818,68 | 1,85 | | EL |81 | 79,41 % | 21 | 20,59 % | - | 0,00 % | 102 |1005,36 | 9,86 | | ES [?] |314 | 70,40 % | 132 | 29,60 % | - | 0,00 % | 446 |4394,96 | 9,85 | | FR[?] |313 | 84,37 % | 58 | 15,63 % | - | 0,00 % | 371 |1268,69 | 3,42 | | IE |344 | 56,39 % | 266 | 43,61 % | - | 0,00 % | 610 |294,30 | 0,48 | | IT[?] |531 | 60,14 % | 208 | 23,56 % | 144 | 16,30 % | 883 |2869,57 | 3,25 | | LU |3 | 60,00 % | 1 | 20,00 % | 1 | 20,00 % | 5[?] |0,25 | 0,05 | | NL |1 | 50,00 % | 1 | 50,00 % | - | 0,00 % | 2[?] |116,97 | -[?] | | AT |98 | 90,74 % | 10 | 9,26 % | -[?] | 0,00 % | 108 |151,85 | 1,41 | | PT |684 | 58,26 % | 246 | 20,95 % | 244[?] | 20,78 | 1174 |2392,51 | 2,04 | | FI[?] |107[?] | 81,31 % | 22[?] | 16,72 % | 3[?] | 2,27 % | 132 |116,85 | 0,89 | | SE |100 | 83,35 % | 18,5 | 15,40 % | 1,5[?] | 1,25 % | 120 |195,36 | 1,63 | | UK[?] |204[?] | 49,67 % 9,67 % | 143 | 34,75 % | 64 | 15,50 % | 411 |938,39 | 2,28 | | Sum-ma | 3 784 | 68,95 % | 1 247 | 22,72 % | 457 | 8,33 % | 5 489 |15 653, 20 | 2,85 | |

Inom området ERUF tycks förhandskontrollerna kräva det största antalet tjänster i de flesta medlemsstaterna (alla medlemsstater, förhandskontroller: 68,95 %, kontroller i efterhand: 22,72 % och bedrägeriutredningar: 8,33 %). Emellertid finns det väldigt liten överensstämmelse mellan medlemsstaterna vad gäller hur de anställda fördelas mellan de tre olika kontrolltyperna.

Det bör framhållas att Österrike, Danmark och Belgien alla ägnar över 90 % av personalen åt förhandskontroller, vilket ingår i det förebyggande arbetet. Personalen förväntas därmed spåra potentiella problem mycket tidigt i kontrollkedjan.

Enligt de siffror som lämnats är det bara de fyra medlemsstaterna Luxemburg, Italien, Portugal och Storbritannien som ägnar mer än 15 % av sin personal åt bedrägeriutredningar.

Det bör dock påpekas att vissa medlemsstater har haft svårigheter att dela upp verksamheten efter typ av kontroll, och att andra understryker att deras kontrollerande tjänstemän täcker flera sektorer, vilket förhindrar mer djupgående analyser.

Flera medlemsstater kan inte heller lämna siffror på hur mycket personal som arbetar med bedrägeriutredningar. Detta beror antingen på att det inte finns någon personal som särskilt arbetar med att bekämpa bedrägerier (t.ex. i Österrike) eller på att utredarna inte bara gör utredningar på ett givet område. Det förekommer alltså överlappningar i verksamheten och det är svårt att göra någon kategorisk uppdelning av personalen per fond.

Trots antyder uppgifterna att medlemsstaterna använder olika kontrollstrategier, som är mer eller mindre inriktade på en viss metod.

Europeiska socialfonden:

Europeiska socialfonden (ESF) ingriper huvudsakligen i den europeiska sysselsättningsstrategin.

Tabell 6.2 - ERUF: personal i varje medlemsstat som ägnar sig åt de tre olika typerna av kontroll

|(1)

För-hands-kontroll | (2) = (1)/(7)

%

|(3)

Efter-hands-kon -troll | (4) = (3)/(7)

%

|(5)

Bedrä-geri-utred-ningar [?] | (6) = (5)/(7)

%

|(7) = (1)+(3)+(5)

Totalt (alla kont -roller)

|(8)

Kontrol-lerad budget (miljoner euro) | (9) = (8)/(7)

Kontrol-lerad budget per kontrollör (miljoner euro) | | BE |38[?] | 71,70 % | 15[?] | 28,30 % | - [?] | 0,00 % | 53 |33,34 | 0,63 | | DK |20 | 28,57 % | 40 | 57,14 % | 10[?] | 14,29 % | 70 |44,49 | 0,64 | | DE |596[?] | 84,90 % | 106[?] | 15,10 % | -[?] | 0,00 % | 702 |1392,42 | 1,98 | | EL |38 | 71,70 % | 15 | 28,30 % | | 0,00 % | 53 |684,39 | 12,91 | | ES [?] |1292 | 84,17 % | 243 | 15,83 % | - | 0,00 % | 1535 |1738,36 | 1,13 | | FR[?] |120 | 63,83 | 68 | 36,17 | - | 0,00 % | 188 |579,97 | 3,08 | | IE |16 | 71,11 % | 6,5 | 28,89 % | | 0,00 % | 22,5 |113,85 | 5,06 | | IT[?] |589 | 67,82 % | 215 | 24,81 % | 64 | 7,37 % | 869 |1078,73 | 1,24 | | LU |2 | 50,00 % | 2 | 50,00 % | - | 0,00 % | 4 |5,28 | 1,32 | | NL |40 | 72,73 % | 14 | 25,45 % | 1 | 1,82 % | 55 |77,72 | 1,41 | | AT |264 | 99,44 % | 1,5 | 0,56 % | -[?] | 0,00 % | 265,5 |112,92 | 0,42 | | PT |486 | 77,64 % | 140 | 22,36 % | -[?] | 0,00 % | 626 |740,27 | 1,18 | | FI[?] |85,5[?] | 87,51 % | 10[?] | 10,34 % | 2 | 2,15 % | 98 |172,06 | 1,76 | | SE |108 | 83,72 % | 19,5[?] | 15,12 % | 1,5[?] | 1,16 % | 129 |167,29 | 1,29 | | UK[?] |70 | 48,61 % | 64 | 44,44 % | 10 | 6,94 % | 144 |357,61 | 2,48 | | Sum-ma | 3 764 | 78,21 % | 960 | 19,95 % | 89 | 184 % | 4 813 |7 298, 70 | 1,52 | |

Det bör återigen framhållas att det finns väldigt liten överensstämmelse mellan medlemsstaterna vad gäller hur de anställda fördelas mellan de tre olika kontrolltyperna (på förhand, i efterhand och bedrägerikontroller). Medlemsstaterna hade 2003 även fler ansvariga för förhandskontroller än för de andra två kontrolltyperna 2003 (alla medlemsstater, förhandskontroller: 78,21 %, efterhandskontroller: 19,95 %, bedrägeriutredningar: 1,84 %).

Bara fyra medlemsstater ligger inte inom detta medelvärde. I Danmark arbetar mindre än hälften av personalen med förhandskontroller medan ungefär 50 % av personalen gjorde det i Luxemburg och Storbritannien. I Österrike arbetade å andra sidan över 99 % av personalen med förhandskontroller.

I de flesta medlemsstater ägnas minst personal åt bedrägeriutredningar (mindre än 10 % av personalstyrkan). En medlemsstat utgör dock ett undantag (i Danmark är siffran 14,29 %).

Dessa uppgifter gör att vi kan dra slutsatsen att Europeiska socialfondens och ERUF:s ekonomiska intressen huvudsakligen skyddas genom kontroller på förhand.

Utvecklingssektionen vid Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket

Utvecklingssektionen vid Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket (EUGFJ) bidrar till utveckling och strukturanpassning av jordbruksområden med eftersatt utveckling genom att öka effektiviteten i strukturerna för produktion, förädling och försäljning av jord- och skogsbruksprodukter.

Tabell 6.3 - EUGFJ:s utvecklingssektion: personal i varje medlemsstat som ägnar sig åt de tre olika typerna av kontroll

|(1)

För-hands-kontroll | (2) = (1)/(7)

%

|(3)

Efter-hands-kontroll | (4) = (3)/(7)

%

|(5)

Bedrä-geri-utred-ningar [?] | (6) = (5)/(7)

%

|(7) = (1)+(3)+(5)

Totalt (alla kontroller)

|(8)

Kontrol-lerad budget (miljoner euro) | (9) = (8)/(7)

Kontrol-lerad budget per kontrollör (miljoner euro) | | BE |11[?] | 92,52 % | 1[?] | 7,48 % | - [?] | 0,00 % | 12 |16,22 | 1,32 | | DK |1 | 31,25 % | 2 | 68,75 % | -[?] | 0,00 % | 3 |1,04 | 0,33 | | DE |332 | 57,24 % | 248 | 42,76 % | -[?] | 0,00 % | 580 |545,41 | 0,94 | | EL |40 | 71,43 % | 16 | 28,57 % | - | 0,00 % | 56 |136,28 | 2,43 | | ES [?] |299 | 85,43 % | 51 | 14,57 % | - | 0,00 % | 350 |810,06 | 2,31 | | FR[?] |55 | 94,83 % | 3 | 5,17 % | | 0,00 % | 58 |102,36 | 1,76 | | IE |113 | 85,93 % | 15,5 | 11,79 % | 3 | 2,28 % | 131,5 |16,61 | 0,13 | | IT[?] |179,5 | 61,90 % | 46,5 | 16,03 % | 24 | 8,28 % | 250 |577,76 | 2,31 | | LU |6[?] | 75,00 % | 2[?] | 25,00 % | | 0,00 % | 8[?] |0,105 | 0,01 | | NL |3 | 34,15 % | 5 | 59,76 % | 0,5 | 6,10 % | 8 |4,20 | 0,51 | | AT |14 | 66,67 % | 7 | 33,33 % | -[?] | 0,00 % | 21 |25,93 | 1,23 | | PT |559 | 93,95 % | 36 | 6,05 % | -[?] | 0,00 % | 595 |294,15 | 0,49 | | FI[?] |40[?] | 91,11 % | 4[?] | 8,89 % | - | 0,45 % | 44 |23,43 | 0,53 | | SE |42 | 90,67 % | 3 | 6,07 % | 1,5[?] | 3,25 % | 46 |22,24 | 0,48 | | UK[?] |60[?] | 48,78 % | 33 | 26,83 % | 30 | 24,39 % | 123 |37,00 | 0,30 | | Sum-ma | 1 755 | 76,75 % | 472 | 20,66 % | 59 | 2,59 % | 2 286 | 2 612,80 | 1,14 | |

Inom EUGFJ:s utvecklingssektion är förhandskontrollerna den typ av kontroll som fått de största resurserna i medlemsstaterna (76,75 %). Emellertid finns det väldigt liten överensstämmelse mellan medlemsstaterna vad gäller hur de anställda fördelas mellan de tre olika kontrolltyperna.

Belgien, Frankrike, Portugal, Finland och Sverige ägnade till och med över 90 % av personalen åt förhandskontroller. Danmark privilegierade däremot även på detta område efterhandskontroller (68,75 %) framför förhandskontroller (31,25 %).

Nederländerna ägnade också på detta område mer personalresurser åt efterhandskontroller än åt förhandskontroller 2003.

Relativt sett ganska lite resurser hade använts för bedrägeriutredningar (2,59 %). Vissa medlemsstater angav att bedrägeriutredningarna ingick under de två andra kontrolltyperna.

Som helhet var antalet som medlemsstaterna använde inom denna sektor, alla tre kontrolltyperna, litet (2 286) jämfört med de totala kontrollerna av ERUF (5 489) och SFE (4 813) vilket är proportionellt i förhållande till deras respektive budget. Den budget som skall kontrolleras fördelat per tjänsteman är högst för ERUF (2,85 miljoner euro per tjänsteman) och lägst för EUGFJ:s utvecklingssektion (1,14 miljoner euro per tjänsteman).

Fonden för fiskets utveckling (FFU)

Fonden för fiskets utveckling (FFU) skall stödja strukturomvandling av fisket.

Tabell 6.4 - FFU: personal i varje medlemsstat som ägnar sig åt de tre olika typerna av kontroll

|(1)

För-hands-kontroll | (2) = (1)/(7)

%

|(3)

Efter-hands-kon -troll | (4) = (3)/(7)

%

|(5)

Bedrä-geri-utred-ningar [?] | (6) = (5)/(7)

%

|(7) = (1)+(3)+(5)

Totalt (alla kon -troller)

|(8)

Kontrol-lerad budget (miljoner euro) | (9) = (8)/(7)

Kontrol-lerad budget per kontrollör (miljoner euro) | | BE |1 | 62,50 % | 1[?] | 37,50 % | - | 0,00 %- | 2 |1,44 | 0,90 | | DK |5 | 79,03 % | 1 | 20,97 % | -[?] | 0,00 %- | 6 |25,51 | 4,11 | | DE |27 | 52,94 % | 24 | 47,06 % | -[?] | 0,00 %- | 51 |34,78 | 0,68 | | EL |212[?] | 100,00 % | - | 0,00 % | | 0,00 %- | 212 |42,01 | 0,19 | | ES [?] |87 | 64,44 % | 48 | 35,56 % | - | 0,00 %- | 135 |281,72 | 2,08 | | FR [?] |27 | 93,10 % | 2 | 6,90 % | - | 0,00 %- | 29 |19,42 | 0,67 | | IE |3 | 60,00 % | 2 | 40,00 % | 0 | 0,00 %- | 5 |6,94 | 1,38 | | IT[?] |46 | 52,38 % | 28 | 31,75 % | 14 | 15,87 % | 88 |12,68 | 0,14 | | LU[?] |- | - | - | - | - | - | - |0,150 | - | | NL |2 | 66,67 % | 1 | 33,33 % | - | 0,00 % | 3 |10,09 | 3,25 | | AT |5,5 | 52,38 % | 5 | 47,62 % | -[?] | 0,00 % | 10,5 |0,22 | 0,02 | | PT |39 | 76,47 % | 12 | 23,53 % | -[?] | 0,00 % | 51 |36,95 | 0,72 | | FI[?] |12[?] | 82,76 % | 2,5[?] | 17,24 % | - | 0,00 % | 14,5 |8,94 | 0,62 | | SE |10 | 74,07 % | 2 | 14,81 % | 1,5[?] | 11,11 % | 13,5 |3,83 | 0,28 | | UK[?] |10[?] | 46,51 % | 0 | 0,00 % | 11 | 52,33 % | 21[?] |10,19 | 0,47 | | Sum-ma | 487 | 77,01 % | 129 | 20,38 % | 16,5 | 2,61 % | 632 |494, 87 | 0,78 | | Inom FFU ägnade medlemsstaterna mest resurser åt förhandskontrollerna (77,01 %).

Det förekommer även avvikelser mellan medlemsstaterna när det gäller fördelningen av personal mellan de tre typerna av kontroll eftersom Tyskland, Irland och Österrike ägnat ungefär lika mycket personal åt efterhandskontroller som åt förhandskontroller medan Finland och Danmark använde cirka 80 % av sin personal åt förhandskontroller, Frankrike över 90 % och Grekland 100 %.

Sammanhållningsfonden

Sammanhållningsfonden skall lämna ekonomiska bidrag till projekt på miljöområdet och till transeuropeiska transportnät.

Tabell 6.5 - Sammanhållningsfonden: personal i varje medlemsstat som ägnar sig åt de tre olika typerna av kontroll

|(1)

För-hands-kon -troll | (2) = (1)/(7)

%

|(3)

Efter-hands-kon -troll | (4) = (3)/(7)

%

|(5)

Bedrä-geri-utred-ningar [?] | (6) = (5)/(7)

%

|(7) = (1)+(3)+(5)

Totalt (alla kon -troller)

|(8)

Kontrol-lerad budget (miljoner euro) | (9) = (8)/(7)

Kontrol-lerad budget per kontrollör (miljoner euro) | | EL |16 | 61,54 % | 10 | 38,46 % | - | - | 26 |40,08 | 1,54 | | ES [?] |90 | 72,58 % | 34 | 27,42 % | - | - | 124 |1724,73 | 13,91 | | IE |18 | 69,23 % | 8 | 30,77 % | - | - | 26 |172,09 | 6,62 | | PT |20 | 62,50 % | 12 | 37,50 % | -[?] | - | 32 |258,12 | 8,01 | | Sum-ma | 144 | 69,23 % | 64 | 30,77 % | - | - | 208 |2195,02 | 10,55 | |

Den budget som skall kontrolleras per tjänsteman är mycket högre än på övriga områden (10,55 miljoner euro jämfört med 2,85 miljoner euro för ERUF och 1,52 miljoner euro för ESF). Det bör även noteras att det rör sig om projekt som i allmänhet är större än inom övriga fonder. Det kan bidra till en skalekonomi för kontrollåtgärderna och därför förklara att antalet tjänstemän är mindre jämfört med den berörda budgeten.

Även avseende Sammanhållningsfonden har medlemsstaterna ägnat mest personal åt förhandskontrollerna (alla medlemsstater, förhandskontroller: 69,23 %, kontroller i efterhand: 30,77 %).

Situationen i medlemsstaterna är relativt liknande avseende fördelningen av personal på de olika kontrolltyperna (på förhand, i efterhand och bedrägeriutredningar). Två tredjedelar ägnas åt förhandskontroller och en tredjedel åt efterhandskontroller.

På det här området finns ingen personal som enbart arbetar med bedrägeriutredningar.

Slutsats

När man tittar på den nedanstående tabellen bör man hålla i minnet de många förbehåll som medlemsstaterna gjorts, vilka finns i kommentarerna till tabellerna 6.1-6.5.

Tabell 6.6 - Strukturåtgärder: personal i medlemsstaterna som utför de tre typerna av kontroll

|(1)

För-hands-kon -troll | (2) = (1)/(7)

%

|(3)

Efter-hands-kon -troll | (4) = (3)/(7)

%

|(5)

Bedrä -geri-utred-ningar | (6) = (5)/(7)

%

|(7) = (1)+(3)+(5)

Totalt (alla kon -troller)

|(8)

Kontrol-lerad budget (miljoner euro) | (9) = (8)/(7)

Kontrol-lerad budget per kontrollör (miljoner euro) | | BE |155 | 86,06 % | 23 | 12,94 % | - | 0,00 % | 178 |115,04 | 0,64 | | DK |56 | 50,27 % | 45 | 40,46 % | 10 | 9,27 % | 111 |96,46 | 0,87 | | DE |1 824 | 78,79 % | 491 | 21,21 % | - | 0,00 % | 2 315 |3 791,29 | 1,64 | | EL |387 | 86,19 % | 62 | 13,81 % | - | 0,00 % | 449 |1 908,12 | 4,42 | | ES |2 082 | 80,39 % | 508 | 19,61 % | - | 0,00 % | 2 590 |8 949,83 | 3,46 | | FR |515 | 79,72 % | 131 | 20,28 % | - | 0,00 % | 646 |1 970,44 | 3,05 | | IE |494 | 62,14 % | 298 | 37,48 % | 3 | 0,38 % | 795 |603,79 | 0,76 | | IT |1 346 | 64,40 % | 498 | 23,83 % | 246 | 11,77 % | 2 090 |4 538,74 | 2,17 | | LU |11 | 64,71 % | 5 | 29,41 % | 1 | 5,88 % | 17 |5,79 | 0,34 | | NL |46 | 67,06 % | 21 | 30,75 % | 1,5 | 2,20 % | 68 |208,98 | 3,07 | | AT |381,5 | 94,20 % | 23,5 | 5,80 % | | 0,00 % | 405 |290,92 | 0,72 | | PT |1 788 | 72,15 % | 446 | 18,00 % | 244 | 9,85 % | 2 478 |3 722,00 | 1,50 | | FI |245 | 85,03 % | 38 | 13,27 % | 5 | 1,70 % | 288 |321,28 | 1,11 | | SE |2600 | 84,19 % | 43 | 13,86 % | 6 | 1,94 % | 309 |388,72 | 1,26 | | UK |344 | 49,43 % | 240 | 34,83 % | 105 | 15,24 % | 689 |1 343,19 | 1,92 | | Sum-ma | 9 934 | 73,98 % | 2 872 | 21,39 % | 622 | 4,63 % | 12 535 |28 254,59 | 2,25 | |

Det framgår av den sammanfattande tabellen att i alla medlemsstaterna och för alla berörda områden användes huvuddelen av personalen under 2003 till kontroller på förhand (kontroller på förhand: 73,98 %, kontroller i efterhand: 21,39 % och bedrägeriutredningar: 4,63 %).

Detta tyder på att man i allmänhet har prioriterat bestämmelser om tillsyn och granskning i förväg då ansökningarna om finansiering granskas.

Ur kvantitativ synpunkt behövs för kontroller av hur medel har använts eller hur projekt har genomförts (kontroller i efterhand) allmänt sett mindre resurser beroende på utgångspunkt i programmeringen, undersökningsteknik eller riskinriktning.

Utan att bedöma hur kontrollerna organiserats, vilket ingår i medlemsstaternas eget ansvarsområde, beklagar kommissionen att bara nio medlemsstater kan göra en bedömning av hur mycket personal som ägnas åt bedrägeriutredningar.

Medlemsstaterna ägnade i allmänhet mest personal åt kontroller av ERUF: 5 489 tjänstemän, jämfört med 4 813 för FSE, 2 286 för EUGFJ:s utvecklingssektion, 632 för FFU och 208 för Sammanhållningsfonden. Detta är proportionellt i förhållande till den budget som skall kontrolleras eftersom den också är större för ERUF än för övriga fonder. Det belopp som skall kontrolleras per tjänsteman är 2,85 miljoner euro för ERUF, 1,52 för ESF, 1,14 för EUGFJ:s utvecklingssektion och 0,78 för FFU. För Sammanhållningsfonden är beloppet mycket större, nämligen 10,55 miljoner euro per tjänsteman.

Om man jämför medlemsstaternas uppgifter varierar det budgetbelopp som skall kontrolleras för alla fonder mellan 0,34 och 4,42 miljoner euro per tjänsteman som utför kontroller. När man tittar på siffrorna för varje fond för sig blir skillnaderna väsentligt större, t.ex. vad gäller ERUF mellan 0,05 och 9,86 miljoner euro per tjänsteman, för ESF mellan 0,42 och 12,91 miljoner euro per tjänsteman.

I allmänhet har de flesta medlemsstater lagt största vikten vid det förebyggande arbetet, vilket förklarar varför personalen koncentrerats på förhandskontroller. Bara vissa medlemsstater har valt en jämnare fördelning på de tre kontrolltyperna, vilket tyder på att man eftersträvar en avskräckande effekt genom återkommande kontroller och bedrägeriutredningar. De trender som noterades i årsrapporten 2002 kvarstår.

SAMARBETE MELLAN MYNDIGHETERNA I MEDLEMSSTATERNA [?]

HUR EFFEKTIVA KONTROLLERNA OCH UTREDNINGARNA AV EGNA MEDEL OCH GEMENSKAPENS UTGIFTER ÄR BEROR PÅ SAMORDNINGEN MELLAN DE OLIKA BEHÖRIGA INSTANSERNA. REVISIONSRÄTTENS SÄRSKILDA RAPPORT NR 10/2001 [?] och kommissionens kontroller i flera medlemsstater mellan november 2002 och januari 2003 visade på brister på området på olika nivåer. Sedan dess har saker hänt, som medlemsstaterna framhållit i sina svar på enkäten om kontroller enligt artikel 280.

Viss övergripande utveckling bör framhållas. I Italien har regionerna, de autonoma provinserna och Guardia di Finanzas regionala staber ingått nya samförståndsprotokoll för att samordna alla kontroller och informationsutbyte om strukturåtgärder. Strukturfonderna har även lett till särskild verksamhet i en centralkommitté och i tjugo regionala kommittéer för ekonomisk samordning, vilka består av företrädare för Guardia di Finanza Ragioneria Generale dello Stato och Agenzia delle Entrate .

Vidare bör olika instruktioner från centrala myndigheter framhållas. De skall åstadkomma ett enhetlig genomförande av kontroller och anmälan av oegentligheter. De tar bland annat hänsyn till erfarenheterna av programavslutningen för strukturfondernas under programperioden 1994-1999 samt revisionsrättens och kommissionens rapporter. Sådana instruktioner uppges ha införts under 2003 i Italien (Venetia, Toscana och Campania), Storbritannien (riktlinjer från den nyligen inrättade Compliance Group med representanter från olika instanser som ansvarar för förvaltningen av strukturanslag i England) och Frankrike (nya bestämmelser om tullkontroller, handbok för utbetalande och kontrollerande organ avseende EUGFJ:s garantisektion).

Nästan alla medlemsstater uppger att de har bestämmelser som skall förbättra informationsutbytet och underlätta samarbetet, t.ex. genom att inrätta samordningsenheter, hålla möten, anordna utbildning eller utveckla IT-system. Förbättringen skall bland annat göra det lättare att anmäla oegentligheter till kommissionen (OLAF). Därför ägnas den särskild uppmärksamhet i den här rapporten.

Belgien uppger att man inrättat ett samordningsorgan för utbetalande organ av anslag från EUGFJ:s garantisektion. Staten har på federal nivå ingått ett samarbetsavtal om fiske och jordbruk med regionerna. Vissa tulltjänstemän som arbetar med punktskatter och tjänstemän från skatteförvaltningen har utnämnts till biträdande kriminalpolistjänstemän av allmän åklagare, för att underrätta bedrägeriutredningarna.

Vissa medlemsstater har inrättat enheter som samlar ansvariga för kontroller på olika områden. I Danmark har ansvariga för kontroller av ESF och ERUF samlats i en enhet vid samma ministerium (ekonomi- och näringsministeriet). Även Storbritannien har samlat de utbetalande organen för EUGFJ:s båda sektioner inom samma enhet vid ministeriet för miljö, livsmedel och landsbygdsfrågor. Irland har infört en formell bestämmelse om information och samråd om den ekonomiska förvaltningen och kontrollerna av ESF (ESF Financial Steering Group).

Många medlemsstater uppger att de från år 2003 hållit regelbundna möten med ansvariga för kontroller på olika områden (t.ex. EURONET-gruppen på Nordirland) eller med ansvariga för olika kontroller inom samma område (t.ex. avseende FFU i Danmark) för att underlätta informationsutbyte och metoddiskussioner.

Kurser och seminarier för att förbättra samordningen och samarbetet mellan olika enheter har givits till personalen vid olika enheter i Frankrike och i Finland.

Greklands ekonomi- och finansministerium och det utbetalande organet (OPEKEPE) har ingått ett samarbetsavtal som fastställer ramen för informationsutbyte om oegentligheter med exportbidrag. Ett liknande avtal har ingåtts mellan de irländska myndigheterna om efterhandskontroller och revision av systemen enligt tillämpliga bestämmelser på jordbruksområdet.

Slutligen har IT-systemen förbättrats för att underlätta uppgiftsöverföring. Sådant arbete nämns bland annat av de brittiska myndigheterna (modernisering av IT-systemet som används av Skottlands regering för förvaltningen av ERUF och ESF), Belgien (samkörning av register nationellt för att förebygga otillbörlig momsåterbäring, informationsutbyte mellan förvaltare av EU-program för att undvika dubbelfinansiering), och Italien (IT-systemet i Val d’Aoste som används för att planera landsbygdens utveckling).

ÅTERVINNING I MEDLEMSSTATERNA GENOM TALAN OM ENSKILT ANSPRÅK I SAMBAND MED ÅTAL FÖR BROTT

Återvinning av gemenskapens fordringar som bygger på utgifter som direkt förvaltas av kommissionen (så kallade direkta utgifter) är mycket viktig för att förbättra skyddet av gemenskapernas ekonomiska intressen.

Kommissionen har antagit två meddelanden om förbättring av återvinningen (2000 och 2002[?]). I meddelandena framhåller kommissionen vilken roll OLAF spelar för att kommissionen skall kunna föra talan om enskilt anspråk när byrån utrett ett ärende som avser direkta utgifter.

Enskilt anspråk: talan om enskilt anspråk i samband med åtal för brott anses effektivt för att skydda gemenskapernas ekonomiska intressen. Därmed kan förfarandet gå snabbare, eftersom brottmålet förenas med den civilrättsliga talan. Detta ger flera fördelar och underlättar kommissionens arbete för att återvinna fordringar som avser direkta utgifter.

Därför var det viktigt att fastställa på vilka villkor kommissionen enligt nationell rätt kan väcka talan om enskilt anspråk i samband med åtal för brott, eller vidta liknande åtgärder för gemenskapernas räkning när direkta utgifter utsatts för bedrägerier.

För att utvärdera möjligheten till återvinning på detta sätt uppmanades medlemsstaterna att lämna en första beskrivning av den rättsliga grunden för en sådan talan enligt nationell rätt.

Medlemsstaternas svar [?] ger en översikt av vilka möjligheter de nationella rättssystemens ger att föra talan om enskilt anspråk i samband med åtal för brott.

Med undantag för medlemsstater vars rättssystem bygger på common law[?] kan gemenskaperna företrädda av kommissionen, i övriga medlemsstater[?] väcka talan om enskilt anspråk i samband med åtal för brott när förutsättningarna enligt nationell rätt är uppfyllda.

När så är fallet måste talan om enskilt anspråk i samband med åtal för brott väckas av den skadelidande parten inför behöriga domstolar eller myndigheter. I vissa medlemsstater[?] är även allmän åklagare behörig att väcka sådan talan.

Medlemsstaterna[?] uppger att för att talan skall kunna tas upp till prövning är det avgörande när den väckts. I vissa medlemsstater[?] måste talan om enskilt anspråk väckas innan åtal för brott väcks. I andra rättssystem[?] krävs att brottmålet inletts när talan väcks. I dessa rättssystem måste talan om enskilt anspråk i samband med åtal för brott väckas senast vid huvudförhandlingen, och i vilket fall innan slutförhandlingen inleds.

I de medlemsstater som har ett rättsystem som bygger på common law kan kommissionen visserligen inte föra talan om enskilt anspråk, men kan dock begära skadeståndsersättning.

När nationella behöriga myndigheter berörs är det ofta domaren eller domstolen som har en nyckelroll. Medlemsstaterna svarar mycket olika på vilka villkor som gäller för talan om enskilt anspråk i samband med åtal. Kommissionen har inte fått tillräcklig information från alla medlemsstater i frågan för att kunna göra en mer ingående analys.

Alla medlemsstater har bestämmelser om preskriptionstid, men överlag varierar tiden kraftigt. I många medlemsstater ges relevanta bestämmelser i civilrätten. Rent allmänt varierar preskriptionstiden från 20-30 år[?] till 3-5 år.[?]

Säkerhetsåtgärder: utöver möjligheten att föra talan om enskilt anspråk i samband med åtal för brott kan man vid brottmål även begära att säkerhetsåtgärder skall vidtas. Medlemsstaternas rättssystem innehåller olika bestämmelser om bl.a. förverkande eller beslag inom ramen för brottmål. I vissa fall kan dessa bestämmelser användas redan innan dom meddelats.

De komplexa nationella rättssystemen visar att kommissionen behöver ha ett nära samarbete med rättsliga myndigheter. Detta bidrar till att skydda av gemenskapernas ekonomiska intressen effektivt, särskilt när medlen förvaltas av kommissionen.

[1] Meddelande från kommissionen ”Skydd av gemenskapernas ekonomiska intressen - Bedrägeribekämpning För en gemensam övergripande strategi ” (KOM(2000) 358 slutlig).

[2] Se handlingsplanen för 20012003 för skydd av gemenskapernas ekonomiska intressen (KOM(2001) 254 slutlig av den 15 maj 2001) för att genomföra den övergripande strategin för 2001-2005.

[3] Europaparlamentets resolution av den 27 mars 2003 om grönboken om straffrättsligt skydd av Europeiska gemenskapens ekonomiska intressen och inrättande av en europeisk åklagare - årsrapporten 2001.

[4] EUT C 286, 28.11.2003.

[5] Kommissionens interna arbetsdokument (SEK(2004) 1058 ”Medlemsstaternas och gemenskapens genomförande av artikel 280 år 2003 – Uppföljning av kommissionens handlingsplan 2001-2003 och medlemsstaternas åtgärder” samt (SEK(2004) 1059) ”Statistik över ogentligheter – jordbruksfonden, struktur- och sammanhållningsfonden, egna medel – år 2003”.

[6] Se ovanstående hänvisning.

[7] Se ovanstående hänvisning.

[8] KOM(2003) 154 slutlig, 2.4. 2003.

[9] EGT L 178, 12.7.1994, s. 43.

[10] Särskild rapport nr 10/2001 om den finansiella kontrollen av strukturfonderna, kommissionens förordningar (EG) nr 2064/97 och (EG) nr 1681/94 – EGT C 314, 8.11.2001.

[11] Tyskland, Spanien, Frankrike, Italien, Storbritannien och Portugal.

[12] I samband med att ansvarsfrihet beviljades för 2000 (KOM(2002) 696, punkt 71) åtog sig kommissionen att utföra dessa kontroller.

[13] Tyskland, Spanien, Frankrike, Grekland, Italien, Storbritannien och Vallonien i Belgien. I två fall (Luxemburg och Flanderns i Belgien) konstaterade kommissionen att inget system för anmälan av oegentligheter inrättats.

[14] Österrike, Danmark, Finland, Irland, Nederländerna, Portugal och Sverige.

[15] ”Examen des systèmes et procédures de communication et de suivi des irrégularités dans le cadre des fonds structurels” (Kommissionens interna arbetsdokument av den 19 december 2003).

[16] Kommissionens meddelande av den 3 december 2002 (KOM(2002) 671 slutlig) ”Att förbättra inkasseringen av gemenskapens fordringar i samband med direkt och delad förvaltning av gemenskapens utgifter”.

[17] Kommissionens meddelande av den 7 november 2001 om skydd mot bedrägerier genom heltäckande lagstiftning och i kontraktsförvaltningen – SEK(2001) 2029 slutlig.

[18] EUT C 247, 15.10.2003.

[19] EGT L 82 – 22.3.1997, s.1.

[20] Konvention av den 26 juli 1995 (EGT C 316, 27.11.1995). Se rapporten från den tillfälliga kommitté som inrättades genom artikel 3 i avtalet om provisorisk tillämpning av TIS-konventionen (dok nr 7361/04 av den 12 mars 2004).

[21] Österrike, Tyskland, Danmark, Spanien, Finland, Frankrike, Grekland, Irland, Italien, Luxemburg, Nederländerna, Portugal, Sverige och Storbritannien.

[22] Rådets akt av den 8 maj 2003 om upprättande av protokollet om ändring, när det gäller inrättande av ett register för identifiering av tullutredningar, av konventionen om användning av informationsteknologi för tulländamål (EUT C 139, 13.6.2003).

[23] Rådets beslut 2001/923/EG av den 17 december 2001 om inrättande av ett handlingsprogram för utbyte, stöd och utbildning med avseende på skydd av euron mot förfalskning (Periklesprogrammet) (EGT L 339, 21.12.2001).

[24] Rådets förordning (EG) nr 1338/2001 av den 28 juni 2001 (EGT L 181, 4.7.2001) och rådets rambeslut av den 29 maj 2000 om förstärkning av skyddet mot förfalskning i samband med införandet av euron genom straffrättsliga och andra påföljder (EGT L 140, 14.6.2000).

[25] Rapporten bygger på artikel 11 i rambeslutet av den 29 maj 2000 (KOM(2003)532 slutlig av den 3 september 2003).

[26] Rådets beslut 2003/861 av den 8 december 2003 om analys av och samarbete om falska euromynt och rådets beslut 2003/862 av den 8 december 2003 om utvidgning av verkningarna av beslut 2003/861 om analys av och samarbete om falska euromynt till att även omfatta de medlemsstater som inte har antagit euron som gemensam valuta (EUT L 325, 12.12.2003).

[27] KOM(2003) 278 slutlig.

[28] Europaparlamentets och rådets beslut nr 804/2004/EG av den 21 april 2004 om ett gemenskapsprogram för att främja åtgärder inom området för skydd av gemenskapens ekonomiska intressen (Herculeprogrammet) (EUT L 143, 30.4.2004).

[29] Kommissionens beslut 1999/352/EG, EKSG, Euratom av den 28 april 1999 om inrättande av en europeisk byrå för bedrägeribekämpning (OLAF), Europaparlamentets och rådets förordning nr 1073/1999 och rådets förordning (Euratom) nr 1074/1999, det interinstitutionella avtalet om interna utredningar som utförs av Europeiska byrån för bedrägeribekämpning. och beslutsmodellen (EGT L136, 31.5.1999).

[30] KOM(2003) 154 slutlig av den 2 april 2003.

[31] Resolution av den 13 mars 2003 om skydd av gemenskapernas ekonomiska intressen och bedrägeribekämpning - årsrapport 2001. Resolution av den 8 april 2003 om ansvarsfrihet för 2001 och resolution av den 4 december 2003 om kommissionens rapport om utvärdering av verksamheten vid Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (OLAF).

[32] Yttrande nr 2/03 som bifogades kommissionen rapport ”Utvärdering av verksamheten vid Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (OLAF)” av den 18 juni 2003.

[33] Dok. 16280 / 03 FIN 644.

[34] SEK(2003) 871.

[35] Kommissionens rapport ”Fullgörande av reformuppdraget: lägesrapport och åtgärder som skall vidtas under 2004”(KOM(2004)93slutlig).

[36] KOM(2003) 721 slutlig.

[37] Kommissionens direktorat för disciplinärenden och undersökningar.

[38] KOM(2000) 608.

[39] KOM(2001) 715.

[40] KOM(2003) 128: Uppföljningsrapporten och alla inkomna svar finns på Internet (http://europa.eu.int/comm/anti_fraud/green_paper/suivi/suivi_fr.pdf).

[41] KOM(2003)154.

[42] EUT C 169, 18.7.2003.

[43] KOM(2003)548.

[44] Rådets beslut av den 6 december 2001 (EGT C 362, 18.12.2001).

[45] Rådets beslut nr 2002/187/RIF av den 28 februari 2002 (EGT L 63, 6.3.2002).

[46] I rådets beslut sägs i skäl 8 att ”Eurojusts behörighet påverkar inte gemenskapens behörighet när det gäller skyddet av gemenskapens ekonomiska intressen”.

[i] Om vissa anställda utförde flera olika typer av kontroller (förhandskontroller, efterhandskontroller eller kontroller av bedrägerier) uppmanades medlemsstaterna att beräkna personalantalet utifrån en uppskattning av hur lång tid relativt sett varje typ av kontroll tog som utfördes av den berörda personalen.

Om vissa anställda utför kontroller på flera olika områden uppmanades medlemsstaterna tillika att beräkna personalantalet utifrån en uppskattning av hur lång tid relativt sett kontrollerna av varje område tog som utfördes av var och en av den berörda personalen.

Om vissa särskilda kontrolluppdrag delegerades till utomstående byråer eller affärsdrivande organ uppmanades medlemsstaterna att räkna med personal vid dessa byråer eller organ i den personal som lades fram.

Siffrorna har avrundats till närmaste heltal. Vissa avvikelser kan förekomma i kolumnen över summor mellan reella och avrundade tal.

[ii] Med förhandskontroller avses i detta sammanhang

- För strukturfonderna utförs kontroller och verifikationer av projekt eller åtgärder på olika nivåer (förvaltningsorgan, utbetalande organ, delegerade myndigheter eller förmedlande organ, slutliga stödmottagare) för att kontrollera att den verksamhet och de produkter som samfinansierats genomförts och att de deklarerade utgifterna faktiskt gjorts (kontroller av tjänsten) enligt artikel 4 och 9 (stycke 2, 3 och 4) i förordning nr 438/2001.

- För Sammanhållningsfonden utförs kontroller på olika nivåer (genomförandeorgan, förvaltningsorgan, utbetalande organ och förmedlande organ) för att kontrollera att deklarerade utgifter är riktiga och att projektet utförts, från den förberedande fasen till det att projektet är avslutat enligt artikel 4 och 8 (stycke 2, 3 och 4) i förordning nr 1386/2002.

I den här rapporten avser med efterhandskontroller

- För strukturfonderna görs stickprovskontroller på minst 5 % av de sammanlagda stödberättigade utgifterna, enligt artikel 3 i förordning (EG) nr 2064/97 (för programperioden 1994-1999) och enligt artikel 10 i förordning (EG) nr 438/2001 (för programperioden 2000-2006).

- För Sammanhållningsfonden görs stickprovskontroller på minst 15 % av de sammanlagda stödberättigade utgifterna, enligt artikel 9 i förordning (EG) nr 1386/2002 för att kontrollera att förvaltningen och kontrollen fungerar väl och utgiftsredogörelser för projekten.

Bedrägeriundersökningarna avser alla misstänka bedrägerier.

[iii] De medlemsstater som kunde, uppmanades att även ange anställda vid straffrättsliga instanser (polistjänstemän och personal vid domstolar) som arbetar med denna typ av utredningar.

[iv] Varav fyra anställda från Flandern, 95 från Vallonien, sex från Brysselregionen (varav 0,42 för programperioden 1994-1999).

[v] Varav tre anställda från Flandern, två från Vallonien, 1,4 från Brysselregionen (varav 0,4 för programperioden 1994-1999).

[vi] Ingår i de två första kolumnerna.

[vii] Tyskland framhåller att det med tanke på de många åtgärderna och behöriga instanserna är många olika personer som arbetar med kontrollerna. Därför går det inte att göra någon beräkning.

[viii] Med tanke på överlappningen 2003 av efterhandskontroller för stödperioderna 1994-1999 och 2000-2006 bygger uppgifterna om oberoende organ på en uppskattning av hur mycket tid personalen ägnat olika stödperioder under den tid rapporten avser.

[ix] Det går inte att lämna information om hur många personer som arbetar med rättsliga utredningar vid en straffrättslig myndighet. Dessa personer handlägger ett stort antal ärenden som vanligen gäller även andra områden än det aktuella.

[x] Vissa instanser i Spanien har inte lämnat kompletta uppgifter om sin personal. Uppgifter saknas om poliser och jurister. Därför har kolumnen för tjänstemän i bedrägeribekämpningen inte fyllts i, men tillgängliga sifferuppgifter har lagts till i de två första kolumnerna.

[xi] Frankrike framhåller att sådan statistik är föga tillförlitlig, vilket förklarar varför dess anmälan är återhållsam.

[xii] Italiens uppgifter avser programperioderna 1988-1993, 1994-1999, 2000-2006 för de förvaltningar som besvarat enkäten.

[xiii] Utom Interreg och det f.d. målet 5b.

[xiv] Eftersom programmen är decentraliserade vet varje ministerium inte hur många tjänstemän som aktivt arbetar med kontrollverksamheten.

[xv] Nederländernas siffror för ERUF var mycket bristfälliga och för att det övergripande resultatet skall bli mer tillförlitligt har ingen beräkning gjorts av hur stor del av budgeten som kontrolleras av varje tjänsteman.

[xvi] Det finns ingen särskild personal eller särskilda organ som enbart arbetar med kampen mot bedrägerier i Österrike.

[xvii] Siffran omfattar 195 tjänstemän från kriminalpolisen, 18 tjänstemän från DCIAP samt 31 tjänstemän från DIAP Dessa tjänstemän sköter bedrägeriutredningar på alla områden (ERUF, ESF, EUGFJ:s utvecklingssektion, FFU och Sammanhållningsfonden).

[xviii] Finlands uppgifter omfattar inte polistjänstemän.

[xix] Varav fem tjänstemän från Åland.

[xx] Varav tre tjänstemän från landskapsstyrelsens revisionsbyrå på Åland (två kontrollanter och en internrevisor).

[xxi] Enligt inrikesministeriet har åklagarna bidragit med 0,1 man per år. Siffran kan inte delas upp per fond och avser därför samtliga fonder. Enligt uttalandet från Finlands inrikesministerium har polisen bidragit med 1,5 man per år för samtliga fonder. Inte heller denna uppgift kan delas upp per fond. För Åland avser personaluppgifterna personal som avsatts för de två första kontrolltyperna.

[xxii] Alla straffrättsliga utredningar avseende strukturfonderna har utförts av EBM. Sammanlagt ägnar sex tjänster per år åt utredningar av bedrägerier med gemenskapsmedel, varav två åklagare, två poliser och två revisorer. Det går inte att ange hur arbetsbördan fördelas per fond. 1,5 tjänst per år fördelas jämt på de fyra fonderna.

[xxiii] Storbritannien framhåller att 32 tjänstemän utför förhandskontroller, 19 utför efterhandskontroller och 8 utför bedrägeriutredningar, vilket ger sammanlagt 59 tjänstemän som arbetar med fonderna, huvudsakligen vid decentraliserade förvaltning. De har räknats in bland de tjänstemän som sysslar med ERUF.

[xxiv] 122 tjänstemän som utför förhandskontroller av ERUF i Storbritannien arbetar även med EUGFJ.

[xxv] De medlemsstater som kunde, uppmanades att även ange anställda vid straffrättsliga instanser (polistjänstemän och personal vid domstolar) som arbetar med denna typ av utredningar.

[xxvi] Varav 8 tjänstemän från Flandern, 3,69 från Brysselregionen och 26 från byrån för Europeiska socialfonden.

[xxvii] Varav 8 tjänstemän från Flandern, 2 från Vallonien, 1,14 från Brysselregionen och 4 från byrån för Europeiska socialfonden.

[xxviii] Ingår i de två första kolumnerna.

[xxix] Danmark bedömer att den särskilda den särskilda ekobrottsåklagaren under 2003 sysselsatt en person som ansvarat för bedrägeriutredningar avseende strukturfonderna.

[xxx] Tyskland framhåller att det med tanke på de många åtgärderna och behöriga instanserna är många olika personer som arbetar med kontrollerna. Därför går det inte att göra någon beräkning.

[xxxi] Med tanke på överlappningen 2003 av efterhandskontroller för stödperioderna 1994-1999 och 2000-2006 bygger uppgifterna om oberoende organ på en uppskattning av hur mycket tid personalen ägnat olika stödperioder under den tid rapporten avser.

[xxxii] Det går inte att lämna information om hur många personer som arbetar med rättsliga utredningar vid en straffrättslig myndighet. Dessa personer handlägger ett stort antal ärenden som vanligen gäller även andra områden än det aktuella.

[xxxiii] Vissa instanser i Spanien har inte lämnat kompletta uppgifter om sin personal. Uppgifter saknas om poliser och jurister. Därför har kolumnen för tjänstemän i bedrägeribekämpningen inte fyllts i, men tillgängliga sifferuppgifter har lagts till i de två första kolumnerna.

[xxxiv] Frankrike framhåller att sådan statistik är föga tillförlitlig, vilket förklarar varför dess anmälan är återhållsam

[xxxv] Italiens uppgifter avser programperioderna 1988-1993, 1994-1999, 2000-2006 för de förvaltningar som besvarat enkäten.

[xxxvi] Det finns ingen särskild personal eller särskilda organ som enbart arbetar med kampen mot bedrägerier i Österrike.

[xxxvii] Alla tjänstemän som tagits upp som personal som arbetar med ERUF sysslar även med bedrägeriutredningar på området.

[xxxviii] Polisens och domstolarnas verksamhet har inte räknats in i de siffror som anmälts från Finlands arbetsministerium avseende ESF.

[xxxix] Varav tre tjänstemän på Åland.

[xl] Varav tre tjänstemän från landskapsstyrelsens revisionsbyrå på Åland (två kontrollanter och en internrevisor).

[xli] Varav fem personer som ägnar sig åt administrativa utredningar.

[xlii] Alla straffrättsliga utredningar avseende strukturfonderna har utförts av EBM. Sammanlagt ägnar sex tjänster per år åt utredningar av bedrägerier med gemenskapsmedel, varav två åklagare, två poliser och två revisorer. Det går inte att ange hur arbetsbördan fördelas per fond. 1,5 tjänst per år fördelas jämt på de fyra fonderna.

[xliii] Storbritannien framhåller att 32 tjänstemän utför förhandskontroller, 19 utför efterhandskontroller och 8 utför bedrägeriutredningar, vilket ger sammanlagt 59 tjänstemän som arbetar med fonderna, huvudsakligen vid decentraliserad förvaltning. De har räknats in bland de tjänstemän som sysslar med ERUF.

[xliv] De medlemsstater som kunde, uppmanades att även ange anställda vid straffrättsliga instanser (polistjänstemän och personal vid domstolar) som arbetar med denna typ av utredningar.

[xlv] Varav 11,3 i Vallonien, 0,08 i Brysselregionen (programperioden 1994-1999).

[xlvi] Varav 0,8 i Vallonien, 0,12 i Brysselregionen (programperioden 1994-1999).

[xlvii] Ingår i de två första kolumnerna.

[xlviii] Danmark bedömer att den särskilda den särskilda ekobrottsåklagaren under 2003 sysselsatt en person som ansvarat för bedrägeriutredningar avseende strukturfonderna.

[xlix] Det går inte att lämna information om hur många personer som arbetar med rättsliga utredningar vid en straffrättslig myndighet. Dessa personer handlägger ett stort antal ärenden som vanligen gäller även andra områden än det aktuella.

[l] Vissa instanser i Spanien har inte lämnat kompletta uppgifter om sin personal. Uppgifter saknas om poliser och jurister. Därför har kolumnen för tjänstemän i bedrägeribekämpningen inte fyllts i, men tillgängliga sifferuppgifter har lagts till i de två första kolumnerna.

[li] Frankrike framhåller att sådan statistik är föga tillförlitlig, vilket förklarar varför dess anmälan är återhållsam

[lii] Italiens uppgifter avser programperioderna 1988-1993, 1994-1999, 2000-2006 för de förvaltningar som besvarat enkäten.

[liii] Arbetar inte på heltid med dessa kontroller.

[liv] Arbetar inte på heltid med dessa kontroller.

[lv] Arbetar inte på heltid med dessa kontroller.

[lvi] Det finns ingen särskild personal eller särskilda organ som enbart arbetar med kampen mot bedrägerier i Österrike.

[lvii] Alla tjänstemän som tagits upp som personal som arbetar med ERUF sysslar även med bedrägeriutredningar på området.

[lviii] Polisens och domstolarnas verksamhet ingår inte i det finska jord- och skogsbruksministeriets sifferuppgifter för EUGFJ:s utvecklingssektion.

[lix] Varav 2,75 tjänstemän på Åland.

[lx] Varav 0,5 tjänst på Åland som ägnas åt kontroller och 0,5 tjänst vid jordbruksbyrån på Åland.

[lxi] Alla straffrättsliga utredningar avseende strukturfonderna har utförts av EBM. Sammanlagt ägnar sex tjänster per år åt utredningar av bedrägerier med gemenskapsmedel, varav två åklagare, två poliser och två revisorer. Det går inte att ange hur arbetsbördan fördelas per fond. 1,5 tjänst per år fördelas jämt på de fyra fonderna.

[lxii] Storbritannien framhåller att 32 tjänstemän utför förhandskontroller, 19 utför efterhandskontroller och 8 utför bedrägeriutredningar, vilket ger sammanlagt 59 tjänstemän som arbetar med fonderna, huvudsakligen vid decentraliserade förvaltningar. De har räknats in bland de tjänstemän som sysslar med ERUF.

[lxiii] 122 tjänstemän som utför förhandskontroller av ERUF i Storbritannien arbetar även med EUGFJ. De har räknats in i tjänstemännen som sysslar med ERUF. Antalet tjänstemän som sysslar med förhandskontroller av EUGFJ omfattar även 6 skotska tjänstemän som inte kan redovisas i dessa kategorier.

[lxiv] De medlemsstater som kunde, uppmanades att även ange anställda vid straffrättsliga instanser (polistjänstemän och personal vid domstolar) som arbetar med denna typ av utredningar.

[lxv] 0,4 tjänster i Flandern, 0,2 i Vallonien.

[lxvi] Danmark bedömer att den särskilda den särskilda ekobrottsåklagaren under 2003 sysselsatt en person som ansvarat för bedrägeriutredningar avseende strukturfonderna.

[lxvii] Det går inte att lämna information om hur många personer som arbetar med rättsliga utredningar vid en straffrättslig myndighet. Dessa personer handlägger ett stort antal ärenden som vanligen gäller även andra områden än det aktuella.

[lxviii] Siffran omfattar 200 kontrollanter som är knutna till prefektoraten för att följa upp förslag till fiskeprogram (2000-2006), sex tjänstemän från CCA och sex andra fiskekontrollanter.

[lxix] Vissa instanser i Spanien har inte lämnat kompletta uppgifter om sin personal. Uppgifter saknas om poliser och jurister. Därför har kolumnen för tjänstemän i bedrägeribekämpningen inte fyllts i, men tillgängliga sifferuppgifter har lagts till i de två första kolumnerna.

[lxx] Frankrike framhåller att sådan statistik är föga tillförlitlig, vilket förklarar varför dess anmälan är återhållsam

[lxxi] Italiens uppgifter avser programperioderna 1988-1993, 1994-1999, 2000-2006 för de förvaltningar som besvarat enkäten.

[lxxii] Ej tillämpligt i Luxemburg.

[lxxiii] Det finns ingen särskild personal eller särskilda organ som enbart arbetar med kampen mot bedrägerier i Österrike.

[lxxiv] Alla tjänstemän som tagits upp som personal som arbetar med ERUF sysslar även med bedrägeriutredningar på området.

[lxxv] Polisens och domstolarnas verksamhet ingår inte i det finska jord- och skogsbruksministeriets sifferuppgifter för FFU.

[lxxvi] Varav 1,5 tjänstemän på Åland.

[lxxvii] Varav två tjänstemän på Åland vid landskapsstyrelsens revisionsbyrå.

[lxxviii] Alla straffrättsliga utredningar avseende strukturfonderna har utförts av EBM. Sammanlagt ägnar sex tjänster per år åt utredningar av bedrägerier med gemenskapsmedel, varav två åklagare, två poliser och två revisorer. Det går inte att ange hur arbetsbördan fördelas per fond. 1,5 tjänst per år fördelas jämt på de fyra fonderna.

[lxxix] Storbritannien framhåller att 32 tjänstemän utför förhandskontroller, 19 utför efterhandskontroller och 8 utför bedrägeriutredningar, vilket ger sammanlagt 59 tjänstemän som arbetar med fonderna, huvudsakligen vid decentraliserade förvaltningar. De har räknats in bland de tjänstemän som sysslar med ERUF.

[lxxx] Siffrorna för FFU avser inte tjänstemän från Nordirland som även arbetar med EUGFJ (de ingår i siffrorna för EUGFJ 54 tjänstemän för förhandskontroller, sex för efterhandskontroller).

[lxxxi] Siffran omfattar även skotska tjänstemän vars arbete inte kan fördelas på dessa kategorier.

[lxxxii] De medlemsstater som kunde, uppmanades att även ange anställda vid straffrättsliga instanser (polistjänstemän och personal vid domstolar) som arbetar med denna typ av utredningar.

[lxxxiii] Vissa instanser i Spanien har inte lämnat kompletta uppgifter om sin personal. Uppgifter saknas om poliser och jurister. Därför har kolumnen för tjänstemän i bedrägeribekämpningen inte fyllts i, men tillgängliga sifferuppgifter har lagts till i de två första kolumnerna.

[lxxxiv] Alla tjänstemän som tagits upp som personal som arbetar med ERUF sysslar även med bedrägeriutredningar på området.

[lxxxv] Medlemsstaternas svar i fulltext framgår av tabellerna 2.1 och 2.2 i det interna arbetsdokumentet.

[lxxxvi] Särskild rapport nr 10/2001 om den finansiella kontrollen av strukturfonderna, kommissionens förordningar (EG) nr 2064/97 och (EG) nr 1681/94 – EGT C 314, 8.11.2001.

[lxxxvii] Se kommissionens meddelanden:

– Åtgärd 96 i vitboken: ”Effektivare uppbörd av felaktigt utbetalda medel” (SEK(2000) 2204/3, 12.12.2000, punkt 4.4).

– “Att förbättra inkasseringen av gemenskapens fordringar i samband med direkt och delad förvaltning av gemenskapens utgifter” (KOM(2002) 671 slutlig, 3.12.2002).

[lxxxviii] Se kommissionens interna arbetsdokument som offentliggörs samtidigt i den här rapporten.

[lxxxix] Irland och Storbritannien.

[xc] Tyskland, Österrike, Belgien, Danmark, Spanien, Finland, Frankrike, Grekland, Italien, Luxembourg, Nederländerna, Portugal och Sverige.

[xci] Finland, Portugal och Sverige.

[xcii] Tyskland, Österrike, Belgien, Danmark, Spanien, Finland, Frankrike, Grekland, Italien, Luxembourg, Nederländerna, Portugal och Sverige.

[xciii] Österrike, Finland och Nederländerna.

[xciv] Tyskland, Grekland och Italien (där det bara är möjligt sedan det rättsliga förfarandet inletts och under de inledande förhandlingarna i första instans).

[xcv] Belgien, Danmark, Nederländerna, Spanien (där preskriptionstiden för att föra talan om enskilt anspråk i samband med brottmål är 15 år enligt domen i den spanska överrätten).

[xcvi] Frankrike, Grekland och Luxemburg.