MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET, RÅDET, EUROPEISKA EKONOMISKA OCH SOCIALA KOMMITTÉN SAMT REGIONKOMMITTÉN Strategi för utvidgningen och huvudfrågor 2014-15 /* COM/2014/0700 final */





Att lägga grunden för trovärdighet I. Utvidgningsagendan – resultat och utmaningar Under de senaste fem åren har kommissionen ökat utvidgningspolitikens trovärdighet och dess omvälvande kraft genom att lägga ett starkare fokus på att ta itu med grundläggande reformer redan i ett tidigt skede av utvidgningsprocessen. Kommissionen har lagt särskild vikt vid de tre pelarna rättsstatsprincipen, ekonomisk styrning och reformer av den offentliga förvaltningen. I sitt meddelande om en strategi för utvidgningen[1] från 2012 införde kommissionen ett nytt tillvägagångssätt rörande rättsstatsprincipen. I sitt meddelande från 2013[2] upprättade kommissionen en ram för stärkt ekonomisk styrning med utgångspunkt i erfarenheterna av den europeiska planeringsterminen. I år lägger kommissionen fram nya idéer för att stödja reformer av den offentliga förvaltningen i utvidgningsländerna. Dessa tre pelare är sammanlänkade, och framsteg på dessa områden kommer att vara avgörande för att fastställa när länderna är fullständigt redo att ansluta sig till EU. EU:s utvidgningspolitik bidrar till ömsesidig nytta i form av fred, säkerhet och välstånd i Europa. Den ger EU ökad politisk och ekonomisk styrka och har en kraftig omvälvande inverkan på de berörda länderna. Om anslutningsprocessen är väl förberedd sker inte utvidgningen på bekostnad av unionens effektivitet. När vi i maj firade tioårsdagen av anslutningen av tio nya medlemsstater 2004 var detta en påminnelse om de framsteg som gjorts. När EU växer, växer också möjligheterna för våra företag, investerare, konsumenter, turister, studerande och fastighetsägare. Anslutningen har gynnat både de länder som anslutit sig till EU och de etablerade medlemsstaterna. Handeln och investeringarna har ökat. Människornas livskvalitet har förbättrats i och med att EU:s miljö- och konsumentpolitiska normer samt andra normer tillämpas i ett större område. För länderna på västra Balkan utgör de klara utsikter till EU-medlemskap som EU:s medlemsstater gett dem en viktig stabiliserande faktor. Genom dem stöds ländernas framsteg med att uppfylla de nödvändiga villkoren, däribland villkoren inom ramen för stabiliserings- och associeringsprocessen. Goda grannförbindelser och ett regionalt samarbete som omfattar alla är största vikt. Det har gjorts framsteg i detta avseende under det senaste året, även om vissa svåra frågor fortfarande kvarstår. Kontinuerliga insatser för att lösa bilaterala tvister mellan utvidgningsländerna och med medlemsstaterna, i tillämpliga fall under FN:s överinseende, och för att komma tillrätta med det förflutnas arv är nödvändiga mot bakgrund av regionens konfliktpräglade närhistoria. Anslutningsprocessen är rigorös och bygger på stränga men rättvisa villkor, fastställda kriterier och principen om egna meriter. Detta är av avgörande betydelse för utvidgningspolitikens trovärdighet, för att skapa incitament för utvidgningsländerna att genomföra långtgående reformer och för att se till att utvidgningspolitiken åtnjuter EU-medborgarnas stöd. Medlemsstaterna bör för sin del, tillsammans med EU-institutionerna, föra en väl underbyggd diskussion om utvidgningspolitikens politiska, ekonomiska och sociala verkningar. *** Den nuvarande utvidgningsagendan omfattar länderna på västra Balkan, Turkiet och Island. Året som gått har varit viktigt för vissa av länderna på västra Balkan: Montenegro har tagit ytterligare steg framåt i anslutningsförhandlingarna. Tolv kapitel har öppnats. Genomförandet av rättsstatsreformer har inletts. Nu behövs konkreta resultat, som kommer att vara avgörande när det gäller att fastställa den allmänna takten i anslutningsförhandlingarna. Inledandet av anslutningsförhandlingar är en vändpunkt i EU:s förbindelser med Serbien. Nu måste Serbien leva upp till sina reformprioriteringar på ett hållbart sätt, eftersom takten i förhandlingarna är beroende av att framsteg görs på centrala områden, särskilt i fråga om rättsstatsprincipen och normaliseringsprocessen med Kosovo*. Det är nödvändigt att blåsa nytt liv i dialogen mellan Belgrad och Priština för att ta itu med kvarstående frågor och inleda ett nytt skede i normaliseringen av förbindelserna. Albanien fick kandidatstatus i juni, som erkännande för sitt reformarbete och de framsteg som landet gjort med att uppfylla de nödvändiga villkoren. Albanien måste bygga på och konsolidera reformtakten och inrikta sina ansträngningar på de utmaningar som rör landets EU-integration på ett hållbart och inkluderande sätt. Både regeringen och oppositionen måste se till att den politiska debatten huvudsakligen äger rum i parlamentet. Paraferingen av ett stabiliserings- och associeringsavtal med Kosovo i juli utgör en viktig milstolpe i förbindelserna mellan EU och Kosovo. Kosovo måste nu genomföra viktiga reformer, särskilt när det gäller rättsstatsprincipen. Anslutningsprocessen med f.d. jugoslaviska republiken Makedonien befinner sig i ett dödläge. Åtgärder krävs för att vända den senaste tidens tillbakagång, särskilt när det gäller yttrandefrihet och mediernas frihet samt rättsväsendets oberoende. Det brådskar med att finna en framförhandlad och ömsesidigt godtagbar lösning på namnfrågan. Regeringen och oppositionen bör vidta åtgärder för att återupprätta den politiska dialogen i parlamentet. Bosnien och Hercegovina står fortfarande stilla i EU-integrationsprocessen. Det är viktigt att landet efter avklarade val kan tala med en röst, sätta igång akuta socioekonomiska reformer och göra framsteg med sin europeiska dagordning. Turkiet har fortsatt att genomföra vissa åtaganden om reformer, till exempel 2013 års demokratiseringspaket, och åtgärder har vidtagits med sikte på en lösning på den kurdiska frågan. Det har dock förekommit allvarliga farhågor om rättsväsendets oberoende och om skyddet av de grundläggande friheterna. Aktiva och trovärdiga anslutningsförhandlingar är den lämpligaste ramen för att utnyttja den fulla potentialen i förbindelserna mellan EU och Turkiet. Genom att inleda förhandlingar om de relevanta kapitlen om rättsstatsprincipen och grundläggande rättigheter skulle man få en färdplan för reformer på dessa nyckelområden. Efter ett beslut av Islands regering har anslutningsförhandlingarna med detta land har legat på is sedan maj 2013. *** Kommissionens strategi att först ta sig an grundförutsättningarna innebär en prioritering av reformer på områden som rättsstatsprincipen och de grundläggande rättigheterna, ekonomisk styrning och bättre ekonomisk konkurrenskraft, och en förstärkning av de demokratiska institutionerna. Detta inbegriper den offentliga förvaltningen, som fortfarande är svag i de flesta utvidgningsländer, med begränsad administrativ kapacitet, en hög nivå av politisering och brist på insyn. En förstärkning av de demokratiska institutionernas funktion förutsätter också sunda valprocesser och väl fungerande parlament, inklusive en konstruktiv och hållbar dialog som spänner över hela det politiska spektrumet. Mer måste göras för att främja en gynnsam miljö för det civila samhällets organisationer. Ett starkt civilt samhälle leder till ökad politisk ansvarsskyldighet och främjar en djupare förståelse för anslutningsrelaterade reformer. I avsnitt II i detta meddelande redogörs för de viktigaste utmaningarna och bedöms framstegen när det gäller reformen av den offentliga förvaltningen, den ekonomiska styrningen, konkurrenskraften samt rättsstatsprincipen och de grundläggande rättigheterna. I avsnitt III granskas regionala och bilaterala frågor, särskilt på västra Balkan. Avsnitt IV innehåller slutsatser och rekommendationer om både övergripande och landsspecifika frågor. På alla dessa områden avser kommissionen att fullt ut använda befintliga mekanismer och forum för att driva reformarbetet framåt, inom ramen för de strukturer som inrättats genom stabiliserings- och associeringsavtalen, anslutningsförhandlingarna eller riktade landsspecifika initiativ under kommissionens ledning, t.ex. högnivådialoger eller strukturerade dialoger om rättsstatsprincipen. Sådana initiativ utvecklades ytterligare i november 2013 då en dialog på hög nivå inleddes med Albanien om de centrala prioriteringarna. När det gäller reformen av den offentliga förvaltningen lanserar kommissionen en mer strukturerad dialog och inrättar ”särskilda arbetsgrupper” med utvidgningsländerna. Under år 2014 har det nya instrumentet för stöd inför anslutningen (IPA II) tagits i bruk. Genom IPA II kommer EU att tillhandahålla 11,7 miljarder euro för perioden 2014–2020 för att stödja utvidgningsländerna i deras förberedelser inför anslutningen samt för regionalt och gränsöverskridande samarbete. IPA II ger ett ökat fokus på prioriteringarna för EU-anslutning på områdena demokrati och rättsstatsprincipen samt för konkurrenskraft och tillväxt. Genom IPA II införs också ett sektorsbaserat tillvägagångssätt, incitament för resultat, ökat budgetstöd och prioritering av projekt. En samordnad strategi krävs för stora investeringar i de viktigaste infrastrukturkorridorerna. Samordningen med internationella finansinstitut håller på att stärkas. Investeringsramen för västra Balkan kommer att fortsätta att stödja investeringar som ökar sysselsättningen och tillväxten samt främjar sammanlänkningen i regionen. Tre strategiska fördelar med utvidgningen 1) Den gör Europa säkrare. Genom anslutningsprocessen främjar EU demokrati och grundläggande friheter och stärker rättsstatsprincipen i alla de länder som strävar efter medlemskap. På så sätt minskar effekterna av gränsöverskridande brottslighet. Den nuvarande utvidgningspolitiken stärker freden och stabiliteten på västra Balkan och främjar återhämtning och försoning efter krigen på 1990-talet. 2) Den bidrar till att höja människors livskvalitet genom integration och samarbete på områden som energi, transport, rättsstatsprincipen, migration, livsmedelssäkerhet, miljö- och konsumentskydd och klimatförändringar. Utvidgningen hjälper oss att påverka att våra egna höga standarder tillämpas utanför våra gränser, vilket minskar riskerna för att EU-medborgarna drabbas t.ex. av importerade föroreningar. 3) Den ökar vårt välstånd. Ett större Europa är ett starkare Europa. År 2012 utgjorde EU:s BNP 23 % av världens BNP och uppgick till 13 biljoner euro. Anslutningen har gynnat både de länder som anslutit sig till EU och de etablerade medlemsstaterna. När EU växer, växer också möjligheterna för våra företag, investerare, konsumenter, turister, studerande och fastighetsägare. En större inre marknad är mer attraktiv för investerare: De utländska direktinvesteringarna från resten av världen till EU har fördubblats som procentandel av BNP sedan 2004 års anslutning (från 15,2 % av BNP 2004 till 30,5 % av BNP 2012). *** II. Det grundläggande först – befästa reformerna och stärka trovärdigheten I detta avsnitt redogörs för de viktigaste utmaningarna och bedöms framstegen när det gäller reformen av den offentliga förvaltningen, den ekonomiska styrningen, konkurrenskraften samt rättsstatsprincipen och de grundläggande rättigheterna. Nya idéer läggs fram för att öka fokus på reformer av den offentliga förvaltningen och beskrivs strategin för ekonomisk styrning mer ingående. I förra årets meddelande låg tonvikten på hur föranslutningsstödet stöder reformprocessen generellt. I år poängteras hur viss praxis i utvidgningsländer på de ovan nämnda områdena kan tjäna som inspiration för reformer på annat håll. a) Reformer av den offentliga förvaltningen Tillsammans med rättsstatsprincipen och ekonomisk styrning utgör reformerna av den offentliga förvaltningen en pelare i utvidgningsprocessen. Alla tre pelare är nära sammankopplade, övergripande frågor. De är av grundläggande betydelse för framgången i de politiska och ekonomiska reformerna och lägger grunden för genomförandet av EU:s regler och normer. En välfungerande offentlig förvaltning är nödvändig för ett demokratiskt styre. Den har dessutom en direkt inverkan på regeringarnas förmåga att tillhandahålla offentliga tjänster och främja konkurrenskraft och tillväxt. Reformerna av den offentliga förvaltningen syftar till ökad öppenhet, redovisningsskyldighet och effektivitet och ökat fokus på medborgarnas och företagens behov. En ändamålsenlig förvaltning av mänskliga resurser, bättre politisk planering, samordning och utveckling, sunda administrativa förfaranden och bättre offentlig finansiell förvaltning, inklusive intäktsförvaltning och inkomstuppbörd, är av grundläggande betydelse för att staten ska fungera och för att genomföra de reformer som behövs för EU-integrationen. Länderna måste göra mer för att förbättra sin offentliga förvaltning på alla nivåer, på grundval av nationella strategier. Kommissionen är medveten om de utmaningar som utvidgningsländerna står inför, och ökar därför sitt stöd till skapandet av de strukturer och den kapacitet på förvaltningsområdet som behövs i anslutningsprocessen. Kommissionen kommer att strukturera sitt arbete med utvidgningsländerna rörande reformerna av den offentliga förvaltningen kring följande viktiga frågor: Viktiga frågor i reformerna av den offentliga förvaltningen 1. En strategisk ram för reformerna av den offentliga förvaltningen – omfattar ett politiskt engagemang för reformprocessen, inbegripet politiskt ledarskap samt teknisk samordning och övervakning av genomförandet. 2. Utveckling och samordning av politiken – omfattar lämplig samordning på regeringsnivå och mellan ministerierna, policyutveckling och finansiell analys. 3. Offentlig förvaltning och personalförvaltning – inbegriper den offentliga förvaltningens organisation och funktion, bland annat avpolitisering, meritbaserad rekrytering och befordran, utbildning och professionalisering. 4. Ansvarsskyldighet – omfattar insyn i förvaltningen, inklusive tillgång till information och möjlighet till administrativ eller rättslig prövning. 5. Tillhandahållande av tjänster – omfattar förbättrade tjänster för enskilda personer och företag, inklusive bättre administrativa förfaranden och e-förvaltningstjänster. 6. Förvaltningen av de offentliga finanserna – omfattar ett åtagande om en mer övergripande metod för att förbättra förvaltningen av de offentliga finanserna och den övergripande budgetprocessen genom att utarbeta och genomföra fleråriga program för förvaltningen av de offentliga finanserna och inleda en politisk dialog på detta område med kommissionen och internationella finansinstitut. Ett trovärdigt och relevant program för förvaltningen av de offentliga finanserna är också avgörande för sektorsuppdelat budgetstöd genom instrumentet för stöd inför anslutningen. Kommissionen har för avsikt att bättre integrera reformerna av den offentliga förvaltningen i utvidgningsprocessen. Särskilda arbetsgrupper om reformerna av den offentliga förvaltningen har upprättats eller håller på att upprättas med länderna på västra Balkan, med underkommittéerna inom ramen för stabiliserings- och associeringsavtalen som förebild. När det gäller Albanien, Kosovo, f.d. jugoslaviska republiken Makedonien och Montenegro har arbetsgrupperna redan hållit möten. Den första särskilda arbetsgruppen med Serbien kommer att sammanträda i oktober. De särskilda arbetsgrupperna kommer att bli den viktigaste plattformen för det fortsatta arbetet om reformerna av den offentliga förvaltningen, som kommer att vara inriktat på ovannämnda centrala frågor. Resultaten av arbetet i de särskilda arbetsgrupperna bör behandlas i stabiliserings- och associeringsrådet/-kommittén, med en mer strukturerad politisk diskussion om de viktigaste frågorna rörande reformerna av den offentliga förvaltningen. Även om det inte finns något särskilt kapitel i regelverket som är ägnat åt den offentliga förvaltningen som sådan, bör anslutningsförhandlingarna också användas för att främja nödvändiga reformer. Viktiga frågor bör tas upp inom de relevanta kapitlen – i synnerhet offentlig upphandling, finansiell kontroll, rättsväsendet och grundläggande rättigheter, beskattning och ekonomisk och monetär politik – och inom ramen för regeringskonferenser, när detta är viktigt för genomförandet av unionens regelverk. Samordningen med internationella finansinstitut, särskilt rörande förvaltningen av de offentliga finanserna, kommer att vara synnerligen viktig. Kommissionen fortsätter att stödja den regionala skolan för offentlig förvaltning, som spelar en viktig roll i regionen för utbytet av erfarenheter rörande reformerna av den offentliga förvaltningen, liksom rörande EU- integrationsprocessen. Öka kapaciteten inom den offentliga förvaltningen i Kosovo: För att stärka den yrkesmässiga och institutionella kapaciteten hos den offentliga förvaltningen har man i Kosovo inrättat ett program för unga yrkesverksamma. Inom programmet, som har ett starkt fokus på den europeiska integrationen, kan de mest begåvade studenterna få stipendier för att gå ett särskilt mastersprogram i Kosovo, med möjlighet att studera i EU. Omkring 80 % av de utexaminerade har anställts av Kosovos myndigheter. Detta gagnar inte bara ministeriet för europeisk integration, utan även sektorsspecifika ministerier och institutioner som ska ansvara för fullgörandet av skyldigheterna inom ramen för det kommande stabiliserings- och associeringsavtalet. b) Ekonomisk styrning och konkurrenskraft Kommissionen håller på att stärka sitt stöd till förbättrad ekonomisk styrning och konkurrenskraft i utvidgningsländerna. Det är avgörande för att komma tillrätta med medborgarnas bekymmer i en fortsatt svår ekonomisk situation med hög arbetslöshet och låga investeringar. Detta nya sätt att gå tillväga är särskilt viktigt när det gäller länderna på västra Balkan, eftersom inget av dem ännu betraktas som en fungerande marknadsekonomi. Man kommer härvidlag att bygga på erfarenheterna i EU:s medlemsstater från den europeiska planeringsterminen. Tonvikten kommer i högre grad än tidigare att ligga på strukturreformer av sektoriell karaktär. Kandidatländerna kommer att uppmanas att lägga fram nationella ekonomiska reformprogram. EU kommer att tillhandahålla mer vägledning för reformprioriteringar och ett bättre riktat IPA-stöd. Att förbättra den ekonomiska styrningen i utvidgningsländerna är också av vikt för ett bibehållet stöd för utvidgningen inom EU. Alla länder på västra Balkan står inför stora strukturella ekonomiska utmaningar, med hög arbetslöshet och ringa utländska investeringar. Utmaningarna är fortfarande avsevärda i alla utvidgningsländer när det gäller ekonomiska reformer, konkurrenskraft, skapande av arbetstillfällen och konsolidering av de offentliga finanserna. Brister rörande rättsstatsprincipen och förvaltningen av de offentliga finanserna ökar risken för korruption, vilket inverkar negativt på investeringsklimatet. Hittills har inget av länderna lagt fram en omfattande och övertygande inhemsk reformagenda. Den makroekonomiska situationen i utvidgningsländerna Þ Bilden är blandad när det gäller den socioekonomiska utvecklingen i utvidgningsländerna. Alla utvidgningsländer har till stor del bibehållit en övergripande makroekonomisk stabilitet, men de finanspolitiska riskerna har ökat avsevärt i flera av länderna. Den måttliga återhämtningen fortsätter. Enligt kommissionens senaste prognos kommer tillväxten i kandidatländerna på västra Balkan att uppgå till i genomsnitt 1,6 % år 2014. Återhämtningen har inte lett till fler arbetstillfällen. Arbetslösheten är fortfarande hög, särskilt bland ungdomar, och ligger nu på i genomsnitt 21 % på västra Balkan. Den är dock mycket högre i Bosnien och Hercegovina, f.d. jugoslaviska republiken Makedonien och Kosovo. Fattigdomsnivåerna är fortfarande ihållande höga. Þ EU är den viktigaste handelspartnern för länderna på västra Balkan, och är mottagare till cirka 60 % av exporten från regionen. EU står också för den avgjort största delen av de utländska direktinvesteringarna. Þ Under 2013 ökade tillväxten i Turkiet till 4 % och den beräknade tillväxten för 2014 är 2,6 %. Den turkiska liran har försvagats och underskottet i bytesbalansen ökade till nästan 8 % av BNP år 2013. Turkiets makroekonomiska utveckling illustrerar både den stora potentialen och de fortsatta obalanserna i landets ekonomi. EU är fortfarande Turkiets främsta handelspartner, och över 40 % av landets export går till EU. Turkiet har blivit en investeringsbas för europeiska företag och integreras allt mer i EU:s leverans- och tillverkningskedja. Omkring 70 % av de utländska direktinvesteringarna i Turkiet kommer från EU. Ekonomiska nyckelindikatorer || BNP per capita räknat i köpkraft­standard (% av EU:s) || BNP-tillväxt (%) || Inflation (%) || Arbetslöshet (%) || Syssel­sättnings­grad, ålders­gruppen 20–64 år (%) || Relativt arbets­kraftstal, ålders­gruppen 20–64 år (%) || Export (varor och tjänster, % av BNP) || Offentlig skuld (% av BNP) || Offent­ligt under­skott (% av BNP) Albanien || 30 || 1,4 || 1,9 || 15,6 || 57,2 || 68,0 || 40,2 || 62,0* || -3,4* Bosnien och Hercegovina || 29 || 2,5 || -0,2 || 27,5 || ej till. || ej till. || 30,0 || ej till. || -2,2 F.d. jugoslaviska republiken Makedonien || 35 || 2,9 || 2,8 || 29,0 || 50,3 || 70,4 || 53,9 || 36,0 || -4,1 Kosovo || ej till. || 3,4 || 1,8 || 30,0 || ej till. || ej till. || 17,4 || ej till. || ej till. Montenegro || 42 || -2,5* || 1,8 || 19,5 || 52,6 || 65,1 || 44,1* || 58,0 || -2,3 Serbien || 36 || 2,5 || 7,8 || 22,1 || 51,2 || 66,0 || 44,7 || 63,2 || -5,0 Turkiet || 55 || 4,0 || 7,5 || 8,8 || 53,4 || 58,4 || 25,7 || 36,2* || -0,3* Källa: Eurostat. Referensår 2013 utom (*) 2012. Ø Förbättra den ekonomiska styrningen I strategin för utvidgningen 2013–14 föreslogs ett nytt tillvägagångssätt för att hjälpa utvidgningsländerna att ta itu med de ekonomiska grundförutsättningarna och uppfylla de ekonomiska kriterierna. Detta nya tillvägagångssätt går ut på en förändrad dialog och förbättrad rapportering för att ge tydligare vägledning om vilka reformer som krävs för att stödja långsiktig tillväxt och konkurrenskraft. De viktigaste ekonomiska utmaningarna på västra Balkan Þ Stärka konsolideringen av de offentliga finanserna genom att minska budgetunderskottet och genomföra trovärdiga reformer i den offentliga sektorn, inklusive reformer av den offentliga förvaltningen och pensionssystemen. ÞStärka förvaltningen av de offentliga finanserna, inbegripet intäktsförvaltning och inkomstuppbörd, utformning och genomförande av budgeten, redovisning och rapportering, och extern tillsyn. Þ Ta itu med den kraftiga belastning som orsakas av nödlidande lån. Þ Omstrukturera och förbättra förvaltningen av statligt ägda bolag. Þ Förbättra företagsklimatet, bland annat den digitala ekonomin, och stödja utveckling av den privata sektorn, minska skatteliknande avgifter, förenkla lagstiftningen och öka investeringarna i forskning. Þ Förbättra energi- och transportnäten och öka sammanlänkningen. Þ Upprätta fungerande arbetsmarknader med tillräcklig flexibilitet, ta itu med den informella sektorn, förbättra arbetstagarnas anställbarhet, och bättre anpassa utbildning och kompetens till arbetsmarknadens behov. Länderna på västra Balkan uppmanas att stärka sin ekonomiska politik och samhällsstyrningen genom att utarbeta årliga nationella ekonomiska reformprogram. Programmen består av två delar. Den första delen är en utökad version av befintliga program: för kandidatländernas vidkommande, de ekonomiska programmen inför anslutningen, och för de potentiella kandidatländernas och nu även för Kosovos vidkommande, de ekonomiska och finanspolitiska programmen. I den första delen av de nationella ekonomiska reformprogrammen fastställs en makroekonomisk och finanspolitisk ram på medellång sikt, med ökad tonvikt på bedömning av hållbarheten i betalningsbalansen och strukturella hinder för tillväxt, liksom konkreta reformåtgärder för att stödja den politiska ramen. Den andra delen av de nationella ekonomiska reformprogrammen omfattar sådana strukturreformer av sektoriell karaktär (t.ex. transport, energi, utbildning, miljö, forskning, näringsliv, konkurrens, inre marknaden) som har störst betydelse för ökad konkurrenskraft och tillväxt i de enskilda länderna, däribland behoven av infrastrukturinvesteringar. Kommissionen kommer att ge länderna tydlig och konsoliderad vägledning för att se till att programmen är inriktade på de viktigaste frågorna. När det gäller den ökade fokuseringen på strukturreformer bör det första året 2015 betraktas som en pilotfas. De reformer som tas upp i dessa dokument kommer att stödjas av IPA. För att stärka övervakningen kommer utvärderingsprocessen att utmynna i att varje land får mer riktad politisk vägledning. Redan i maj 2014 utfärdade det gemensamma Ekofinrådet mer riktad vägledning för vart och ett av kandidatländerna. Turkiet och EU har ett gemensamt intresse av att främja ett program för ekonomiska reformer samt utbyte av erfarenheter, att anpassa sina ståndpunkter i G 20 och fördjupa sin ekonomiska integration. Dessutom har den utvärdering av tullunionen mellan Turkiet och EU som nyligen gjorts bidragit med ett viktigt underlag för uppgraderingen av detta handelsavtal. Det ligger i båda parters intresse att deras handelsförbindelser förbättras så att de motsvarar moderna handelsavtal och återspeglar den strategiska vikten av förbindelserna mellan EU och Turkiet. Den ekonomiska agendan skulle kunna tas upp i en regelbunden ekonomisk dialog på hög nivå mellan EU och Turkiet. De intensifierade politiska kontakterna skulle kunna kompletteras av ett årligt affärsforum för EU och Turkiet. Västra Balkan: årligen återkommande översyn och vägledning i fråga om den ekonomiska politiken 31 januari – Nationella ekonomiska reformprogram lämnas in till kommissionen. I del 1 behandlas den makroekonomiska och finanspolitiska ramen och stöd till reformer, i del 2 strukturreformer av sektoriell karaktär och konkurrenskraft. Eftersom det i del 2 rör sig om långsiktiga reformer behöver uppgifterna rörande dem bara uppdateras i därpå följande program. Februari – Kommissionen genomför bedömningsuppdrag i länderna på västra Balkan. April – Landsmöten med kommissionen för att diskutera riktad politisk vägledning. Maj – Ekofinrådets slutsatser. Juni/juli – Landsspecifika möten på ministernivå. Hösten – I kommissionens utvidgningspaket granskas ytterligare framsteg efter Ekofinrådet, vilket ger ytterligare, detaljerad framåtblickande vägledning för utarbetandet av de program som ska läggas fram i januari påföljande år. Särskilt tekniskt stöd behövs för att stödja genomförandet av detta tillvägagångssätt. Tillämpningen av landsspecifika politiska riktlinjer måste stödjas snabbt i form av målinriktade och konkreta IPA-projekt för att förbättra den ekonomiska styrningen. I IPA-strategidokumenten för enskilda respektive flera länder för 2014–2020 återspeglas vikten av ekonomisk styrning och anslås vägledande medel för detta syfte. Konkreta IPA-projekt håller på att utarbetas och kommer att genomföras från och med 2015. Ökad konkurrenskraft och åtgärder som främjar nya arbetstillfällen i regionen kommer att minska migrationstrycket från utvidgningsländerna på EU. Vid de senaste utvidgningarna gällde övergångsbestämmelser enligt vilka full fri rörlighet för arbetstagare från de nya medlemsstaterna infördes successivt. Det eventuella behovet av och typen av övergångsbestämmelser och/eller en skyddsmekanism avseende fri rörlighet för arbetstagare kommer att tas upp inom ramen för anslutningsförhandlingar om framtida utvidgning, med beaktande av en kommande konsekvensbedömning. Ø Dialog om sysselsättning och sociala reformer Kommissionens stöd till en hållbar ekonomisk utveckling på västra Balkan går utöver makroekonomisk stabilisering och uppnående av status som en fungerande marknadsekonomi. Sedan krisens början har kommissionen insisterat på att det behöver göras mer för att förbättra den svåra socioekonomiska situationen, särskilt den höga arbetslösheten. Kommissionen har redan inlett en ny dialog med Turkiet och Serbien om program för sysselsättning och sociala reformer. Även med f.d. jugoslaviska republiken Makedonien och Montenegro håller man på att förbereda dialoger. Den socioekonomiska situationen i de övriga länderna är svårare, och de kommer att behöva ytterligare stöd för att bygga upp sin administrativa kapacitet för att kunna delta i den nya processen. Dessa länder kommer att tas med i den nya dialogen stegvis. Genom IPA tillhandahålls övergripande tekniskt stöd, som kompletterar ett bredare stöd på området sysselsättning och socialpolitik. Kommissionen kommer att lansera en plattform om sysselsättning och sociala frågor som ska hjälpa länderna att dela erfarenheter och förbereda sig för dialogen om programmen för sysselsättning och sociala reformer. I en separat insats kommer kommissionen att fortsätta att utveckla plattformen för utbildning för västra Balkan, i syfte att fylla kompetensluckor och förbättra utbildningssystemen. Ø Främja investeringar för tillväxt och arbetstillfällen; nätverk och regionalt samarbete De gränsöverskridande transport-, energi- och kommunikationsnäten är underutvecklade på västra Balkan. Det finns ett stort behov av investeringar i infrastruktur för att främja den ekonomisk utvecklingen i regionen. Eftersom ekonomierna på västra Balkan är rätt små är en närmare integration synnerligen viktig. Det regionala ekonomiska samarbetet öppnar inte bara för hållbar tillväxt utan också för politiskt samarbete och goda grannförbindelser. Arbete pågår inom ramen för det regionala samarbetsrådet för att uppfylla målen och prioriteringarna i Sydösteuropa 2020-strategin. Den planerade liberaliseringen av tjänster i det centraleuropeiska frihandelsavtalet (Cefta) skulle ytterligare stödja detta syfte. Energi- och transportnät Att förbättra sammanlänkningen av energi- och transportnäten mellan EU och utvidgningsländerna är en prioriterad fråga för att främja hållbar ekonomisk tillväxt, sysselsättning, handel och kulturellt utbyte. I maj antog kommissionen sin europeiska strategi för energitrygghet[3], som syftar till att stärka energitryggheten i EU. I strategin föreslås på kort sikt att kommissionen genomför stresstester av energisäkerheten för att simulera ett avbrott i försörjningen av gas för den kommande vintern och kontrollera hur energisystemet kan hantera försörjningsrisker. Med tanke på den alleuropeiska dimensionen av energitryggheten har kommissionen uppmanat alla länder på västra Balkan och Turkiet att delta i stresstesterna. Albanien, Bosnien och Hercegovina, f.d. jugoslaviska republiken Makedonien, Kosovo, Serbien och Turkiet har deltagit. Att ytterligare utveckla de transeuropeiska energiinfrastrukturerna och samarbetet med energigemenskapen är av avgörande betydelse. Energigemenskapen, som syftar till att utvidga EU:s energiregelverk till utvidgnings- och grannländerna, bör stärkas ytterligare med tanke på EU:s försörjningstrygghet. Detta bör ske genom att ytterligare främja reformerna av energisektorn i de deltagande länderna, och samtidigt stödja en modernisering av och hållbarheten i deras energisystem samt stödja ländernas fullständiga integrering i EU:s energiregelverk. Ett särskilt fokus för energigemenskapens framtida arbete bör vara att förbättra genomförandet och efterlevnaden av reformer, för att skapa en verklig inre marknad både på grossist- och slutkundsnivå, särskilt vad gäller funktionell åtskillnad, öppenhet i prissättningen och garantier för tredje parts tillträde till näten. Behovet av garanterat tillträde för tredje part är ett av skälen till att kommissionen har förklarat att de mellanstatliga avtalen mellan Ryssland och ett antal länder som deltar i projektet South Stream måste omförhandlas och byggandet inom ramen för projektet avbrytas. Samarbete med Turkiet bör utvecklas ytterligare med tanke på landets strategiska läge och potential att fungera som ett nav för energiförsörjningen. En förstärkning av energisamarbetet mellan EU och Turkiet och framsteg på relevanta områden i anslutningsförhandlingarna skulle underlätta ytterligare framsteg mot sammanlänkning och integration av energimarknaderna. Kommissionen har antagit en förteckning över projekt av gemensamt intresse för uppbyggnaden av en transeuropeisk energiinfrastruktur. En förteckning över projekt av intresse för energigemenskapen har antagits av energigemenskapens ministerråd. För att genomföra dessa nät måste parterna – med EU:s hjälp – övervinna svårigheterna med att finansiera sammanlänkningen mellan länderna. Det kommande fördraget om en transportgemenskap kommer att främja integreringen av marknaderna och infrastrukturerna för landtransporter, samtidigt som det hjälper länderna på västra Balkan att tillämpa EU:s normer på området. Kommissionen har även sett över EU:s transeuropeiska nät på transportområdet (TEN-T) och energiområdet (TEN-E) i syfte att förbättra sammanlänkningen med de länder som omfattas av utvidgnings- och grannskapspolitiken. Investeringsramen för västra Balkan spelar en allt viktigare roll för att förbereda och stödja de investeringar som behövs mest för att stärka tillväxt och sysselsättning. Inom investeringsramen främjar kommissionen, bilaterala givare och internationella finansinstitut investeringar för 4 miljarder euro per år på områdena transport, energi, miljö, klimatförändringar, resurseffektiv ekonomi och den sociala sektorn samt den privata sektorn när det gäller utveckling av små och medelstora företag. Kommissionen samfinansierar en plattform för små och medelstora företag på västra Balkan som syftar till att förbättra deras tillgång till finansiering genom garantier och riskkapital. Kommissionen uppmanar länderna att inrätta kommittéer för nationella investeringar eller liknande samordningsmekanismer till stöd för en enda projektplaneringsprocess för enskilda sektorer. Utarbeta en enda projektplaneringsprocess i Serbien Serbien håller på att upprätta en förteckning över prioriterade infrastrukturprojekt av strategisk betydelse nationellt och på EU-nivå, inom sektorerna energi, transport, miljö och näringsliv. Det rör sig om projekt som ska godkännas politiskt och genomföras fram till och efter anslutningen. Förteckningen håller på att tas fram med hjälp av en konsekvent och objektiv urvalsmetod, inom ramen för ett IPA-finansierat projekt. Projekten bedöms nu omsorgsfullt när det gäller återstående förberedande/administrativa åtgärder och de institutionella ansvarsområdena fastställs i detalj för alla berörda åtgärder. Efter att projekten har fått regeringens politiska godkännande, kan alla ovan nämnda steg, vilka tidigare saknades, leda till bättre prioritering av finansieringen av projekt och bättre samordning mellan de internationella finansinstitut och internationella organisationer som är intresserade av att tillhandahålla medel. Avsikten är att endast projekt som omfattas av systemet med en enda projektplaneringsprocess kommer att finansieras genom IPA och internationella finansinstitut. Ø Sörja för hållbara investeringar och effektiv katastrofriskhantering Länderna på västra Balkan är utsatta för katastrofer av många slag. De allvarliga översvämningar som i maj drabbade både Bosnien och Hercegovina och Serbien ledde inte bara till förlust av tiotals människoliv utan fick också betydande socioekonomiska konsekvenser. Värdet av de sammanlagda skadorna beräknas till ca 2,04 miljarder euro i Bosnien och Hercegovina (motsvarande nästan 15 % av BNP) och 1,52 miljarder euro i Serbien. Översvämningarna har också haft en betydande inverkan på tillväxtutsikterna i båda länderna, vilket påverkar deras hållbara utveckling på lång sikt. Översvämningarna visar på vikten av hållbara investeringar i katastrofriskhantering och en effektiv integrering av politiken för katastrofriskhantering i dessa länders allmänna ekonomiska politik. c) Rättsstatsprincipen och de grundläggande friheterna i) Rättsstatsprincipen Rättsstatsprincipen är ett grundläggande värde som EU bygger på och utgör kärnan i anslutningsprocessen. Länder som strävar efter en EU-anslutning måste i ett tidigt skede upprätta de centrala institutioner som krävs för att garantera rättsstatsprincipen och se till att de fungerar väl. Rättsstatsprincipen är avgörande för ett stabilt företagsklimat genom att den garanterar rättssäkerhet för ekonomiska aktörer, stöder konsumenter och stimulerar investeringar, arbetstillfällen och tillväxt. Under det gångna året har en viss positiv utveckling ägt rum i utvidgningsländerna på detta område. Öppnandet av kapitel 23 och 24 utgör en viktig ram för Montenegro för genomförandet av landets övergripande handlingsplaner som omfattar ett brett spektrum av frågor rörande rättsstatsprincipen. Serbien har kommit långt när det gäller att utveckla liknande handlingsplaner inför inledandet av anslutningsförhandlingarna om dessa kapitel. I Albanien har betydande ansträngningar gjorts för att bekämpa organiserad brottslighet. Att stärka rättsstatsprincipen är en viktig utmaning för de flesta länder som deltar i utvidgningsprocessen, i synnerhet när det gäller att förbättra rättsväsendets funktion och oberoende och att bekämpa korruption och organiserad brottslighet. Detta förutsätter en stark politisk vilja och att man går från ord till handling och uppvisar påtagliga resultat. Länderna måste bygga upp trovärdiga resultat när det gäller utredningar, åtal och fällande domar i mål rörande organiserad brottslighet och korruption, med tillräckliga påföljder och förverkande av tillgångar. I de flesta fall måste långtgående rättsliga reformer genomföras, i syfte att säkerställa ett oberoende och effektivt rättssystem, som kan garantera rättvisa rättegångar, där domarna utses och befordras på meriter och är opartiska och ansvarsskyldiga. Strategier för reformer av rättsväsendet har utarbetats i de flesta länder. Genomförandet befinner sig dock i ett tidigt skede och många utmaningar kvarstår. Man måste sörja för de statliga rättsrådens oberoende, införa sundare förfaranden för utnämningar av domare och åklagare, garantera rättsväsendets oberoende, och samtidigt, dess ansvarsskyldighet. Det brister ofta i kvalitet och effektivitet, med alltför stora eftersläpningar i handläggningen av mål i de flesta länder och svårigheter att verkställa domstolsavgöranden. Det krävs att rättskulturen ändras och får en starkare inriktning på att tillhandahålla tjänster för medborgarna. Utbildning av tjänstemän inom rättsväsendet i f.d. jugoslaviska republiken Makedonien: Akademin för domare och åklagare inrättades 2006 och inledde sin verksamhet 2007. Den ger utbildning för framtida domare och åklagare i form av en 2-årig teoretisk och praktisk utbildning på heltid samt kontinuerlig fortbildning för domare, åklagare, domstolspersonal och domstolstjänstemän under hela deras karriär. Utbildningen ges till stor del av rättstillämpare, bland annat högre domare. 80 domar- och åklagarkandidater redan har utexaminerats från utbildningsprogrammet och förra året deltog över 7 300 personer i de över 270 fortbildningsevenemang som anordnades av akademin. Med hjälp av utlokaliserade kurser når man även deltagare utanför huvudstaden och moduler för e-lärande är tillgängliga på akademins webbplats. Kontakter med internationella organisationer på det rättsliga området håller på att skapas, vilka möjliggör praktik utomlands. Korruption är fortfarande ett allvarligt problem i de flesta utvidgningsländer. Bland annat på områdena offentlig upphandling och privatisering fortsätter korruptionen att avleda knappa resurser från de nationella budgetarna, vilket inverkar negativt på företags- och investeringsklimatet, som kräver rättssäkerhet för att utvecklas. Korruptionen påverkar också medborgarna direkt när det gäller tillgången till vissa offentliga tjänster som utbildning och hälso- och sjukvård. Verktygen för att effektivt förebygga korruption är fortfarande underutnyttjade. Det behövs en mer proaktiv, väl samordnad och effektiv brottsbekämpning, så att det kan säkerställas att fall av korruption, även på hög nivå, utreds ordentligt, lagförs och bestraffas. Det är nödvändigt med hållbara och betydande resultat på detta område. Länderna måste säkerställa en stabil ram för förebyggande av korruption, och det krävs ytterligare insatser när det gäller finansiering av politiska partier och valkampanjer, hantering av intressekonflikter, insyn i användningen av offentliga medel, tillgång till information samt beslag och förverkande av tillgångar. Reformerna av den offentliga förvaltningen och förvaltningen av de offentliga finanserna kommer att vara avgörande i detta avseende. En förbättring i fråga om insamlingen av uppgifter och deras tillgänglighet krävs för ökad insyn och för att underlätta övervakningen av genomförandet av politiken mot korruption. Kampen mot organiserad brottslighet är fortfarande ett stort problem i de flesta utvidgningsländer. Framsteg har gjorts, men mycket mer behöver göras för att ge brottsbekämpande organ och åklagarmyndigheter tillgång till effektiva rättsliga verktyg och utredningsverktyg för att bekämpa och beivra organiserad brottslighet och för att sörja för förebyggande utredningar. Bekämpning av organiserad brottslighet och korruption är grundläggande för att motverka kriminell infiltration av de politiska, rättsliga och ekonomiska systemen. Brottsbekämpande organ, åklagarmyndigheterna och domstolsväsendet måste göras mer motståndskraftiga mot korruption och kontrollerna måste ökas för att upptäcka till synes lagliga företag som döljer brottslig verksamhet. Kapaciteten att genomföra komplexa ekonomiska utredningar och bekämpa penningtvätt måste avsevärt förbättras och nya hot såsom it-brottslighet åtgärdas. För att hantera problemet med oförklarliga förmögenheter måste vinning av brott konfiskeras, ett system för utvidgat förverkande av tillgångar införas och en kriminalisering av olagligt berikande övervägas. Den gränsöverskridande karaktären hos många typer av brottslighet och organiserade kriminella grupper kräver ett stärkt regionalt och internationellt samarbete, med bättre respons på medlemsstaternas framställningar om polisiärt och rättsligt samarbete. Det operativa samarbetet med relevanta europeiska organ, särskilt Europol, Eurojust och Frontex, fortsätter också. Europols operativa avtal med Serbien och Albanien har trätt i kraft och man har kommit långt i förberedelserna med Montenegro. Kommissionen fortsätter att stödja ett regionalt åklagarnätverk och samordnade system för vittnesskydd i regionen. Utveckla en strategisk analys av den organiserade brottsligheten i Montenegro: Varje land som framgångsrikt vill bekämpa organiserad brottslighet måste ha ett system för konsekvent och övergripande strategisk bedömning av den organiserade brottsligheten på sitt territorium. Detta är nödvändigt för att alla aktörer, även vid sidan av de brottsbekämpande myndigheterna, ska förstå de hot som landet står inför och hantera utvecklingen. Under våren 2014 offentliggjorde Montenegro en hotbildsbedömning avseende allvarlig och organiserad brottslighet som ger en översikt över hot om brottslighet på regions- och landsnivå som påverkar säkerhetssituationen i Montenegro. På grundval av analysen ställer man nu upp gemensamma prioriteringar för de brottsbekämpande organen så att de kan utarbeta lämpliga åtgärder och tillämpa konceptet underrättelsestyrt polisarbete. Kommissionen fortsätter att ge hög prioritet åt alla aspekter av rättsstatsprincipen i utvidgningsländerna. I anslutningsförhandlingarna håller ett nytt tillvägagångssätt på att tillämpas i de kapitel som omfattar rättsväsendet och grundläggande rättigheter samt rättvisa, frihet och säkerhet. Detta förutsätter att påtagliga resultat i genomförandet av reformer uppvisas under hela förberedelseprocessen inför anslutningen. EU har infört mellanliggande riktmärken i anslutningsförhandlingarna, med Montenegro som första land i december 2013. Serbien har fått omfattande vägledning för de omfattande handlingsplaner som landet håller på att utarbeta som underlag för förhandlingarna i frågor rörande rättsstatsprincipen. Vägledningen och riktmärkena kommer att ange tonen för framtida förhandlingar och arbete med andra utvidgningsländer. Frågor som rör rättsstatsprincipen tas nu upp på ett tidigt stadium i anslutningsprocessen med alla utvidgningsländer, och framstegen på detta område är en viktig faktor när man fattar beslut om de enskilda etapperna i processen för anslutning till EU. Det nya tillvägagångssättet för kapitlen 23/24 i korthet Det nya tillvägagångssätt som omfattar förhandlingskapitlen 23 (rättsväsen och grundläggande rättigheter) och 24 (rättvisa, frihet och säkerhet) ger en mer strukturerad ram för förhandlingarna och beaktar den tid som behövs för att genomföra reformerna på ett riktigt sätt: ► Kapitlen 23 och 24 öppnas i ett tidigt skede av processen och stängs i slutet, för att maximal tid ska kunna avsättas för att uppnå påtagliga resultat i syfte att göra reformerna oåterkalleliga. ► EU ger omfattande vägledning för de övergripande handlingsplaner som krävs som öppningsriktmärken och ska tjäna som katalysatorer för reformer. ► ”Mellanliggande riktmärken” ställs upp för att ytterligare vägleda reformprocessen och hålla reformerna på rätt spår. ► Stängningsriktmärken fastställs först efter betydande framsteg över hela linjen, inbegripet påtagliga resultat av genomförandet. ► Skydds- och korrigeringsåtgärder, t.ex. uppdatering av riktmärken och säkerställande av en övergripande balans i fråga om hur förhandlingarna framskrider för samtliga kapitel, och en mekanism för avbrytande av förhandlingarna, om det inte görs tillräckliga framsteg i fråga om kapitlen 23 och 24. ► Större öppenhet och deltagande i processen, med ett brett samråd med berörda parter för att garantera maximalt stöd för genomförandet av reformerna. Kommissionen använder alla tillgängliga instrument för att stärka rättsstatsprincipen, bland annat genom regelbunden övervakning (särskilt genom de gemensamma organen inom ramen för stabiliserings- och associeringsavtal, utvärderingsuppdrag och strukturerade dialoger), genom sin rapportering (särskilt i framstegsrapporterna), genom ekonomiskt stöd (med rättsstatsprincipen som en av tyngdpunkterna i IPA II), genom institutionsuppbyggnad, Taiex, partnersamverkan och inbördes utvärdering, som för samman domare, åklagare och andra experter på brottsbekämpning, gränsförvaltning samt migration från medlemsstaterna med sina motsvarigheter i utvidgningsländerna. En arbetsgrupp om kapitel 23 har inrättats inom ramen för den positiva agendan med Turkiet. För att effektivare bekämpa gränsöverskridande brottslighet uppmanar kommissionen till utökat samarbete inom rättsväsendet och polisen i regionen, med EU:s medlemsstater samt med Europol, Eurojust och Frontex och i allt större utsträckning även med Europeiska stödkontoret för asylfrågor. För att kunna utarbeta lämpliga åtgärder för att bemöta fenomenet utländska kombattanter måste utvidgningsländerna stärka sin kapacitet att förebygga radikalisering, bland annat genom utbyte av bästa praxis och utökat samarbete med medlemsstaterna. Processen för viseringsliberalisering, som inbegriper särskilda reformvillkor, har bidragit till att länderna bättre kan rikta in sina insatser. Länderna måste intensifiera sina ansträngningar att konsolidera dessa reformer. De länder som har undantagits från viseringskravet måste vidta omedelbara åtgärder för att bekämpa eventuellt missbruk av de liberaliserade viseringsbestämmelserna. Det krävs samordnade insatser när det gäller migration och gränsförvaltning. Olösta frågor på dessa områden kommer fortsatt att tas upp i lämpliga forum, t.ex. inom ramen för stabilitets- och associeringsavtalen, och i förhandlingskapitel 24 rörande rättvisa, frihet och säkerhet. ii) Grundläggande rättigheter Kommissionen följer noga situationen i utvidgningsländerna när det gäller medborgerliga, politiska, sociala och ekonomiska rättigheter samt rättigheter för personer som tillhör minoriteter. Grundläggande rättigheter regleras i stor utsträckning i lag, men mer behöver göras för att se till att de till fullo respekteras i praktiken. Yttrande- och mediefriheten är fortfarande särskilt bekymmersam. Rättigheterna för personer som tillhör minoriteter måste få ett bättre skydd, och diskriminering och fientlighet mot utsatta grupper, bland annat på grund av sexuell läggning, måste bekämpas. Ytterligare insatser krävs också för att främja kvinnors rättigheter, inbegripet bekämpning av våld i hemmet. Förbättringar krävs när det gäller barnets rättigheter. Ytterligare ansträngningar krävs för att stödja personer med funktionsnedsättning. Utmaningar kvarstår när det gäller andra grundläggande rättigheter såsom rätten till egendom. I många fall krävs mer effektiva åtgärder för att underlätta tillgången till rättslig prövning. Länderna måste inrätta en kraftfullare institutionell ram till skydd för grundläggande rättigheter. Människorättsinstitutioner, inbegripet ombudsmän, har inrättats, men de behöver ges en starkare roll som står i proportion till hur allvarliga de aktuella frågorna är. Alltför ofta får institutionernas rekommendationer inget gehör, och statliga organ följer inte upp frågorna tillräckligt. Det arbete som utförs av icke-statliga organisationer och människorättsförsvarare måste också få den uppskattning det förtjänar. För att bättre integrera utvidgningsländerna i EU:s ramar och stödja spridning av bästa praxis uppmanar kommissionen kandidatländerna eftertryckligen att fortsätta sina förberedelser för att delta som observatörer i arbetet i EU:s byrå för grundläggande rättigheter. Respekt för de grundläggande rättigheterna i Turkiets författningsdomstol Sedan 2011 kan varje person som påstår att hans eller hennes i konstitutionen garanterade grundläggande fri- och rättigheter har kränkts av offentliga myndigheter vända sig till författningsdomstolen efter det att ordinarie rättsmedel har uttömts. På grundval av detta förfarande fattade den turkiska författningsdomstolen under 2014 beslut som • skyddar yttrandefriheten och friheten på internet, • säkrar rätten till frihet och säkerhet samt rätten till en rättvis rättegång och banar väg för förnyade rättegångar i ett antal uppmärksammade fall som polariserat Turkiet, • erkänner hatpropaganda på grund av sexuell läggning som ett brott. Ø Yttrande- och mediefrihet Den rättsliga ramen för yttrande- och mediefriheten är i stort sett på plats i utvidgningsländerna, och medielandskapet är på det hela taget pluralistiskt. Situationen för yttrande- och mediefriheten har dock i praktiken har försämrats i vissa länder under det senaste året. Många betydande utmaningar måste åtgärdas snarast. Statlig inblandning i mediernas frihet är fortfarande ett allvarligt problem. Mer arbete krävs för att sörja för det politiska och ekonomiska oberoendet för offentliga programföretag, för att stärka tillsynsorganen och främja funktionell självreglering i medierna. De informella ekonomiska påtryckningarna på medierna måste också åtgärdas, bland annat genom insyn i ägandet av medier, för att förhindra en alltför stor koncentration, och genom tydliga regler för upphandling av statlig reklam. I vissa länder leder fortsatt våld och hot mot journalister till ett klimat av rädsla och censur, och myndigheternas arbete för att identifiera och straffa förövarna har begränsad framgång. Ibland bidrar regeringarna själva till en atmosfär där journalister som är kritiska till regeringens politik stämplas som förrädare, och följden blir självcensur. Även om förtal har avkriminaliserats fortsätter åtalen mot journalister. Fortbildning måste anordnas för domarkåren för att förhindra missbruk av statliga befogenheter. Kommissionen fortsätter att prioritera arbetet för yttrande- och mediefrihet i EU-anslutningsprocessen. Kommissionen kommer att undersöka möjligheterna att tillsammans med Europaparlamentet under 2015 arrangera en tredje Speak Up!-konferens, som för samman viktiga aktörer från medierna, det civila samhället och nationella myndigheter. Senare i år kommer kommissionen att för första gången dela ut ett pris för undersökande journalistik. Ø Skydd av minoriteter, inklusive romer På det hela taget har solida och detaljerade rättsliga ramar införts för skyddet av minoriteter. Det praktiska genomförandet är dock ofta komplicerat, framför allt om det finns kopplingar till konflikter under senare tid. Mer måste göras för att sörja för ett korrekt genomförande av rättsliga åtaganden och bättre hantera de svårigheter som drabbar etniska minoriteter. Frågor såsom användning av minoritetsspråk, tillgång till utbildning samt politisk representation bör ofta ägnas större uppmärksamhet. En allmän kultur av acceptans för minoriteter måste uppmuntras och fientlighet i samhället bekämpas genom utbildning, bred offentlig diskussion och informationskampanjer. Det behövs en förebyggande nolltoleransstrategi mot hatiska uttalanden, diskriminering, våld och hot på etnisk grund. Det är viktigt att konsolidera en enhetlig ram för bekämpningen av vissa former av och uttryck för rasism och främlingsfientlighet, bland annat inom audiovisuella medier, idrott, politik, utbildning och på internet. På hela västra Balkan och i Turkiet är situationen fortfarande synnerligen bekymmersam för de flesta romska befolkningsgrupper. Romer faller ofta offer för rasism, diskriminering och social utestängning, lever i djup fattigdom och saknar tillräcklig tillgång till hälso- och sjukvård, utbildning, bostäder och sysselsättning. Avsaknaden av folkbokföringshandlingar är också ett problem. Kommissionen höll i april 2014 ett toppmöte om romer för att uppmärksamma de problem som drabbar romer i hela Europa, även i utvidgningsländerna. Toppmötet underströk de lokala myndigheternas särskilda roll för romernas sociala integration. År 2014 inrättade kommissionen ett pris för integrering av romer för att uppmärksamma den ovärderliga insats som icke-statliga organisationer gör för integreringen av romer. Kommissionen samarbetar nära med alla utvidgningsländer för att se till att de nationella strategierna för romer vederbörligen genomförs, följs upp och övervakas. Det ekonomiska stödet genom IPA håller också på att utökas och bättre inriktas på stöd till hållbara framsteg på de fem prioriterade områdena utbildning, sysselsättning, hälso- och sjukvård, bostäder och folkbokföring. Kommissionen avser att stärka det strategiska samarbetet med internationella organisationer och andra givare. Integreringen av romer måste göras till en nationell prioritering, med stöd av en stark politisk vilja på alla nivåer, där alla berörda aktörer tar sitt ansvar. Stödja utbildning i tidig ålder – romska lärarassistenter i Serbien: I syfte att öka antalet romska barn som skrivs in i skolan och främja att eleverna går ut minst mellanstadiet upprätthålls sedan 2008 ett nätverk av över 170 pedagogiska assistenter. Assistenterna stöder elever från utsatta grupper, av vilka många är romer, deltar i organisationen av undervisningen och håller kontakt med föräldrarna. Detta initiativ, som nu är fast förankrat i det serbiska utbildningssystemet, har lett till en betydande ökning av antalet inskrivna i de lägre klasserna och i förskolan. Ø Sexuell läggning och könstillhörighet Homofobi, diskriminering och hatbrott, inklusive våld och hot på grund av sexuell läggning och könsidentitet är fortfarande utbrett på västra Balkan och i Turkiet. I Turkiet och f.d. jugoslaviska republiken Makedonien finns ett akut behov av att utvidga lagstiftningen mot diskriminering till att omfatta sexuell läggning och könsidentitet. Lagstiftning om hatbrott saknas fortfarande i dessa två länder samt i Bosnien och Hercegovina och Kosovo. Det behövs fortbildning för yrkesverksamma inom brottsbekämpning, ombudsmannainstitutionerna, domarkåren och medierna, för att göra dem medvetna om ny lagstiftning och för att se till att lagstiftningen genomförs korrekt och bidra till ökad förståelse. Det krävs nolltolerans mot hatpropaganda, våld och hot samt ett starkt ledarskap från myndigheternas sida för att uppnå en förändring i den ofta fientliga attityden gentemot homosexuella, bisexuella, transpersoner och intersexuella (hbti-personer). Länderna måste vidta åtgärder för att motverka stereotyper och felaktig information, bland annat inom utbildningssystemet. Religiösa eller kulturella värden kan inte åberopas för att motivera någon form av diskriminering. Mötes- och yttrandefriheten bör skyddas, t.ex. genom lämplig hantering av Gay Pride-parader. Kommissionen kommer i slutet av hösten att anordna en högnivåkonferens tillsammans med Europaparlamentet och det italienska rådsordförandeskapet för att göra en bedömning av läget och framstegen i hbti-frågor och för att utbyta bästa praxis. Förbättra polisens svar på våldet mot hbti-personer i Bosnien och Hercegovina: Det är typiskt för hela regionen att fallen av hot och våld mot personer på grund av sexuell läggning är grovt underrapporterade. Detta beror delvis på likgiltighet och t.o.m. fientlighet från polisen och samhället i stort och brist på förtroende för myndigheternas handlande. Polisen i Sarajevo har utsett specialutbildade kontaktpersoner för hantering av homofobiska hot och attacker. Detta initiativ är resultatet av ett gott samarbete mellan polis och icke-statliga organisationer, och har ökat medvetenheten inom poliskåren om behovet att ta itu med fenomenet på allvar och reagera på lämpligt sätt på alla fall av hatbrott. Ø Kvinnors rättigheter Det behöver göras mer för att främja kvinnors rättigheter och jämställdhet mellan könen. Diskrimineringen i arbetslivet samt det låga deltagande av kvinnor på arbetsmarknaden måste åtgärdas. Stereotypa föreställningar och traditionella könsroller kvarstår, i vissa fall till den grad att de allvarligt begränsar kvinnors möjligheter att utöva sina rättigheter, särskilt i Turkiet. I Kosovo har kvinnor svårigheter att hävda sin rätt att ärva mark. De flesta länder i regionen har ratificerat Europarådets konvention om förebyggande och bekämpning av våld mot kvinnor och våld i hemmet, som trädde i kraft under året. Genomförandet av konventionen är av avgörande betydelse, eftersom våld mot kvinnor och tillhandahållande av stöd till offer är en utmaning i alla länder. I Turkiet utgör våld i hemmet, s.k. hedersbaserat våld och förtryck samt tvångsäktenskap i tidig ålder fortfarande en källa till allvarlig oro. I konventionen definieras en rad brott som våld mot kvinnor som bör kriminaliseras. Här ingår psykiskt, fysiskt och sexuellt våld, inklusive våldtäkt, tvångsäktenskap och stalkning. Övergripande jämställdhetsprogram i Montenegro: De politiska och lagstiftningsmässiga förändringarna under de senaste åren har skapat en ny grund för att ta itu med frågan om kvinnors tillgång till mänskliga rättigheter och möjligheter att bidra till politisk, ekonomisk och social utveckling. För att se till att lagar och politiska åtgärder genomförs har Montenegro inlett ett omfattande jämställdhetsprogram för att förbättra kvinnors personliga integritet, ekonomiska situation och politiska representation. Det har lett till inrättandet av sektorsöverskridande grupper för att bekämpa våld mot kvinnor och bidragit till att öka kvinnors deltagande i parlamentet. Ø Barnets rättigheter Mer behöver göras för att skydda barnets rättigheter, i synnerhet för att säkerställa skyddet mot alla former av våld, förbättra tillgången till rättslig prövning och ungdomsrättsvård och främja samhälls- och familjebaserade alternativ till institutionalisering av barn som saknar föräldraomvårdnad (avinstitutionalisering). De flesta länder i regionen har nu upprättat rättsliga ramar och handlingsplaner, men genomförandet släpar efter. III. Hantera regionala och bilaterala frågor och komma tillrätta med arvet från det förflutna Goda grannförbindelser och regionalt samarbete är viktiga inslag i stabiliserings- och associeringsprocessen. Förbindelserna med grannländerna har förbättrats genom intensifierat samarbete och kontakter på bilateral nivå, också på känsliga områden som krigsförbrytelser, flyktingars återvändande – bland annat genom genomförandet av det regionala bostadsprogrammet inom ramen för Sarajevoprocessen[4], där bostadsbyggandet nu inletts – och på området organiserad brottslighet och polisiärt samarbete. De framsteg som har gjorts måste befästas. De översvämningar som i maj hårt drabbade Bosnien och Hercegovina samt Serbien ledde inte bara till en stark reaktion från EU som underströk solidariteten från EU:s sida och fördelarna med närmare integration, utan även till ett gott samarbete mellan dessa två länder och i hela regionen. De kraftfulla solidaritetsyttringarna överskred nationella och etniska gränser, särskilt – men inte enbart – på gräsrotsnivå. De politiska ledarna bör ta tillfället i akt att bygga vidare på denna goda vilja och fokusera på ytterligare samarbete kring de gemensamma utmaningarna på vägen mot EU. Det behövs ytterligare insatser för att lösa bilaterala tvister mellan utvidgningsländerna och med medlemsstaterna. Många olösta frågor fortsätter att belasta de bilaterala förbindelserna i regionen, särskilt de som härrör från upplösningen av f.d. Jugoslavien, t.ex. tvister mellan folkgrupper och tvister rörande status, minoriteters situation, ansvarsutkrävande för krigsförbrytelser, saknade personer och gränsdragningar. Förbindelserna belastas också av i grunden motsatta uppfattningar om närhistorien. De inledande åtgärderna till stöd för Recom (regionens sannings- och försoningskommission) bör följas upp. Försoning är av största vikt för att främja stabilitet och stödja skapandet av ett gynnsamt klimat för att komma tillrätta med arvet från det förflutna i sydöstra Europa, vilket minimerar risken för att olösta bilaterala frågor utnyttjas för politiska syften. Bilaterala frågor måste lösas av de berörda parterna så tidigt som möjligt och bör inte bromsa anslutningsprocessen, som ska bygga på de villkor som fastställts. Kommissionen uppmanar parterna att göra sitt yttersta för att lösa sina tvister i enlighet med fastslagna principer och metoder, bland annat genom att vid behov hänvisa frågor till internationella domstolen eller något annat befintligt eller för ändamålet inrättat tvistlösningsorgan. Anslutningsförhandlingarna kan i sig skapa politiska impulser för en lösning av tvisterna. Processen för en normalisering av förbindelserna mellan Serbien och Kosovo måste fortsätta och Brysselöverenskommelsen[5] genomföras. EU har integrerat kravet på en normalisering av förbindelserna i förhandlingsramen med Serbien och i stabiliserings- och associeringsavtalet med Kosovo. När det gäller f.d. jugoslaviska republiken Makedonien är det av central betydelse att landet upprätthåller goda grannförbindelser och att man utan dröjsmål når en ömsesidigt godtagbar förhandlingslösning i namnfrågan under FN:s överinseende. Kommissionen kommer att fortsätta att erbjuda politiskt stöd och hjälp till samtliga berörda länder när det gäller att finna lösningar på bilaterala frågor så tidigt som möjligt och fortsätta att aktivt stödja de ansträngningar att finna lösningar som görs i andra forum. De goda grannförbindelserna fortsätter att stärkas genom olika regionala samarbetsinitiativ. Kommissionen ger sitt fulla stöd till arbetet i den sydösteuropeiska samarbetsprocessen (SEECP) och det regionala samarbetsrådet, inklusive den regionala 2020-strategin. Kommissionen välkomnar inrättandet av SEECP:s regionala parlamentariska församling i maj och det nyligen lanserade fördjupade samarbetet mellan de sex länderna på västra Balkan inom ramen för stabiliserings- och associeringsprocessen. Inom detta initiativ har regionens utrikesministrar och finansministrar nyligen diskuterat gemensamma utmaningar, i synnerhet på området ekonomisk styrning. Samarbetet har fortsatt i andra regionala forum, såsom Centraleuropeiska frihandelsavtalet (Cefta), energigemenskapen och den regionala skolan för offentlig förvaltning. Det är viktigt att dessa initiativ kompletterar varandra och är inkluderande samt sker på regionens egna initiativ och kontrolleras av den. Kommissionen välkomnar toppmötet i Berlin i augusti, som gav uttryck för ett starkt politiskt stöd för det europeiska perspektivet för västra Balkan. Avsikten är att toppmöten ska hållas årligen, och Österrike kommer att stå värd nästa gång. ”Berlinprocessen” kan bidra till främjande av reformer och fastställande av realistiska prioriteringar för grundläggande investeringar i sammanlänkning. Den kan också fungera som drivkraft för att lösa kvarstående bilaterala frågor. Kommissionen är beredd att stödja en uppföljning av detta initiativ. *** IV. Slutsatser och rekommendationer På grundval av ovanstående analys och bedömningarna i sammanfattningarna om länderna i bilagan framför kommissionen följande slutsatser och rekommendationer: I 1. Under de senaste fem åren har kommissionen ökat utvidgningspolitikens trovärdighet och dess omvälvande kraft genom att se till att fokus ligger på grundläggande reformer redan i ett tidigt skede av utvidgningsprocessen. Kommissionen har lagt särskild vikt vid de tre pelarna i) rättsstatsprincipen, ii) ekonomisk styrning och iii) reformer av den offentliga förvaltningen. 2. År 2012 införde kommissionen ett nytt tillvägagångssätt rörande rättsstatsprincipen. År 2013 upprättade kommissionen en ram för stärkt ekonomisk styrning med utgångspunkt i erfarenheterna av den europeiska planeringsterminen. I år lägger kommissionen fram nya idéer för att stödja reformer av den offentliga förvaltningen i utvidgningsländerna. De tre pelarna i den stärkta utvidgningsprocessen är sammanlänkade, och framsteg på dessa områden kommer att vara avgörande för att fastställa när länderna är fullständigt redo att ansluta sig till EU. 3. EU:s utvidgningspolitik fortsätter att bidra till ömsesidig nytta i form av fred, säkerhet och välstånd i Europa. Den ger EU ökad politisk och ekonomisk styrka och har en kraftig omvälvande inverkan på de berörda länderna. En väl förberedd anslutningsprocess sker inte på bekostnad av unionens effektivitet. 4. När vi i maj firade den historiska anslutningen av tio nya medlemsstater 2004 var detta en påminnelse om de framsteg som gjorts. När EU växer, växer också möjligheterna för våra företag, investerare, konsumenter, turister, studerande och fastighetsägare. Anslutningen har gynnat både de länder som anslutit sig till EU och de etablerade medlemsstaterna. Handeln och investeringarna har ökat. Människornas livskvalitet har förbättrats i och med att EU:s miljö- och konsumentpolitiska normer samt andra normer tillämpas på ett större område. 5. För länderna på västra Balkan utgör de klara utsikter till EU-medlemskap som EU:s medlemsstater gett dem en viktig stabiliserande faktor. Genom dem stöds länderna i sina framsteg med att uppfylla de nödvändiga villkoren, däribland villkoren inom ramen för stabiliserings- och associeringsprocessen. Goda grannförbindelser och ett regionalt samarbete som omfattar alla är största vikt. Kontinuerliga insatser för att lösa bilaterala tvister och komma tillrätta med arvet från det förflutna är nödvändigt mot bakgrund av regionens konfliktpräglade närhistoria. 6. Utvidgningen har blivit ett kraftfullt instrument för unionens utrikespolitik. Utvecklingen i EU:s grannskap understryker vikten av utvidgningspolitiken som ett verktyg för att ytterligare fördjupa samarbetet på centrala utrikespolitiska frågor. Den bilaterala utrikespolitiska dialogen med alla utvidgningsländer bör stärkas. Kapitel 31: Utrikes-, säkerhets- och försvarspolitiken bör tas upp med de förhandlande länderna i ett tidigt skede. Kommissionen poängterar betydelsen av att utvidgningsländerna gradvis anpassar sig till EU:s utrikespolitiska ståndpunkter. Kommissionen understryker också betydelsen av den gemensamma säkerhets- och försvarspolitiken, bland annat deltagande i Europeiska försvarsbyråns program. 7. Anslutningsprocessen är rigorös och bygger på stränga men rättvisa villkor, fastställda kriterier och principen om egna meriter. Detta är av avgörande betydelse för utvidgningspolitikens trovärdighet, för att skapa incitament för utvidgningsländerna att genomföra långtgående reformer och för att se till att utvidgningspolitiken åtnjuter EU-medborgarnas stöd. Medlemsstaterna bör för sin del, tillsammans med EU-institutionerna, föra en väl underbyggd diskussion om utvidgningspolitikens politiska, ekonomiska och sociala verkningar. 8. Den första pelaren: En förstärkning av rättsstatsprincipen är av central betydelse för den stärkta anslutningsprocessen. Reformerna av rättsväsendet måste fortsätta med kraft, för att sörja för ett oberoende och opartiskt rättsväsen som skipar rättvisa på ett effektivt sätt. Länderna måste bygga upp trovärdiga resultat när det gäller utredningar, åtal och fällande domar i mål rörande organiserad brottslighet och korruption. Påföljderna bör vara avskräckande och tillgångar som förvärvats genom brott bör beslagtas. Rättsstatsprincipen inverkar gynnsamt på företags- och investeringsklimat, skapar rättssäkerhet och bidrar till konkurrenskraft, tillväxt och skapande av arbetstillfällen. 9. Kommissionen fortsätter att tillämpa det nya tillvägagångssättet avseende rättsstatsprincipen som godkändes av rådet i december 2011. Genom att rättsstatsprincipen tas upp i ett tidigt skede i anslutningsprocessen får länderna maximal tid på sig att utveckla påtagliga resultat i genomförandet av reformerna. Detta bidrar till att garantera att reformerna är djupt rotade och oåterkalleliga. I linje med det nya tillvägagångssättet är kommissionen fast besluten att säkerställa en övergripande balans i förhandlingarna. Inom ramen för kapitlen 23 (rättsväsen och grundläggande rättigheter) och 24 (rättvisa, frihet och säkerhet) måste framsteg ske parallellt med framstegen i förhandlingarna överlag. Kommissionen erinrar om bestämmelsen om en ”övergripande balans” i förhandlingsramen och möjligheten att avbryta förhandlingarna om andra kapitel, om framstegen avseende rättsstatsprincipen inte är tillräckliga. 10. De grundläggande rättigheterna regleras i stor utsträckning i den rättsliga ramen i utvidgningsländerna, men mer behöver göras för att se till att de till fullo respekteras i praktiken. Yttrande- och mediefriheten är fortfarande särskilt bekymmersam. Skyddet av rättigheter för personer som tillhör minoriteter måste förbättras. Diskriminering av och våld mot utsatta grupper, t.ex. på grund av sexuell läggning, är fortfarande en bekymmersam fråga av betydelse. Det krävs ytterligare insatser för att främja kvinnors rättigheter, inbegripet bekämpning av våld i hemmet, och barns och funktionshindrades rättigheter. Kandidatländerna måste integreras bättre i EU:s ramar och spridning av bästa praxis måste stödjas. Kommissionen uppmanar därför kandidatländerna eftertryckligen att fortsätter sina förberedelser för att delta som observatörer i arbetet i EU:s byrå för grundläggande rättigheter. 11. Den andra pelaren: Att stärka den ekonomiska styrningen och konkurrenskraften i utvidgningsländerna är avgörande för att uppfylla de ekonomiska kriterierna för ett EU-medlemskap. Länderna bör trappa upp sina reformer för att uppnå hållbar tillväxt, förbättra företagsklimatet och öka investeringarna. Den höga arbetslösheten, särskilt bland ungdomar, måste åtgärdas. Stöd till ekonomisk utveckling bör också minska migrationstrycket på EU. Det eventuella behovet av och typen av övergångsbestämmelser och/eller en skyddsmekanism avseende fri rörlighet för arbetstagare kommer att tas upp inom ramen för anslutningsförhandlingar om framtida utvidgning, med beaktande av en kommande konsekvensbedömning. 12. På grundval av erfarenheterna av den europeiska planeringsterminen och den stärkta ekonomiska styrningen i EU har kommissionen satt igång förbättrade samarbetsprocesser med utvidgningsländerna. För västra Balkan planerar kommissionen att utarbeta nationella ekonomiska reformprogram som består av två delar. Den första delen är en utökad version av befintliga program: för kandidatländernas vidkommande, de ekonomiska programmen inför anslutningen, och för de potentiella kandidatländernas och nu även för Kosovos vidkommande, de ekonomiska och finanspolitiska programmen. På så sätt tillhandahålls en makroekonomisk och finanspolitisk ram på medellång sikt, med ökad tonvikt på bedömning av extern hållbarhet och strukturella hinder för tillväxt. Den andra delen omfattar sådana strukturreformer av sektoriell karaktär som har störst betydelse för ökad konkurrenskraft och tillväxt, däribland behoven av investeringar i infrastruktur. För att stärka övervakningen kommer utvärderingsprocessen att fortsatt utmynna i att varje land får mer riktad politisk vägledning. För Turkiet kommer en ekonomisk dialog på hög nivå att inledas. 13. Den tredje pelaren, reformen av den offentliga förvaltningen är en prioritering i alla länder. Den offentliga förvaltningen är fortfarande alltför politiserad. Öppenheten, ansvarsskyldigheten, professionalismen och effektiviteten i den offentliga förvaltningen behöver förbättras. Det krävs ett ökat fokus på medborgarnas och företagens behov. Förvaltningen av de offentliga finanserna behöver också uppmärksammas mer. Kommissionen kommer att bättre integrera reformerna av den offentliga förvaltningen i utvidgningsprocessen. Särskilda arbetsgrupper om reformerna av den offentliga förvaltningen har upprättats eller håller på att upprättas med utvidgningsländerna. Dessa arbetsgrupper kommer att bli den viktigaste plattformen för det fortsatta arbetet med reformerna. Det behövs en mer strukturerad, politisk diskussion i associeringsrådet/associeringskommittén om centrala frågor. Anslutningsförhandlingarna bör även utnyttjas för att främja nödvändiga reformer. Viktiga frågor bör tas upp inom de relevanta kapitlen – bland annat offentlig upphandling, finansiell kontroll, rättsväsendet och grundläggande rättigheter, beskattning och ekonomisk och monetär politik – och inom ramen för regeringskonferenser. De särskilda arbetsgrupperna kommer också att bli ett forum som behandlar övergripande frågor om reformen av den offentliga förvaltningen i de relevanta förhandlingskapitlen, övervakar framstegen och sörjer för enhetlighet. Resultaten kommer att beaktas vid förhandlingarna om enskilda kapitel. 14. För att stödja reformprocessen är det avgörande med en förstärkning av funktionen och oberoendet hos viktiga demokratiska institutioner i utvidgningsländerna. Det inbegriper att en konstruktiv och varaktig dialog upprätthålls över partigränserna, särskilt inom parlamentet. Det måste också göras mer för att främja en gynnsam miljö för det civila samhällets organisationer. Ett starkt civilt samhälle leder till ökad politisk ansvarsskyldighet och främjar en djupare förståelse för anslutningsrelaterade reformer. 15. Goda grannförbindelser är ett viktigt inslag i stabiliserings- och associeringsprocessen. Fortsatta ansträngningar krävs för att övervinna arvet från det förflutna, främja försoning och lösa bilaterala tvister mellan utvidgningsländerna och med medlemsstaterna. Bilaterala frågor måste lösas av de berörda parterna så tidigt som möjligt och bör inte bromsa anslutningsprocessen, som ska bygga på de villkor som fastställts. 16. Det regionala samarbetet har stärkts ytterligare under det år som gått. Kommissionen ger sitt fulla stöd till arbetet i den sydösteuropeiska samarbetsprocessen (SEECP) och det regionala samarbetsrådet, inklusive den regionala 2020-strategin. Kosovo integreras alltmer i regionala initiativ, vilket är en positiv utveckling. Kommissionen välkomnar att de sex länderna på västra Balkan har inlett ett fördjupat samarbete inom ramen för stabiliserings- och associeringsprocessen. Denna utveckling stärker utvidgningspolitikens multilaterala dimension, stöder ett inkluderande samarbete och utbyte av bästa praxis i fråga om ekonomisk styrning och främjar sammanlänkning inom regionen och med EU. Kommissionen välkomnar också toppmötet i Berlin i augusti, som gav uttryck för ett starkt politiskt stöd för det europeiska perspektivet för västra Balkan. Avsikten är att toppmöten ska hållas årligen, och Österrike kommer att stå värd nästa gång. ”Berlinprocessen” kan bidra till främjande av reformer och till fastställande av realistiska prioriteringar för grundläggande investeringar i sammanlänkning. Den kan också fungera som drivkraft för att lösa kvarstående bilaterala frågor. Kommissionen är beredd att stödja en uppföljning av detta initiativ. 17. Under år 2014 har det nya instrumentet för stöd inför anslutningen (IPA II) tagits i bruk. Genom IPA II kommer EU att tillhandahålla 11,7 miljarder euro för perioden 2014–2020 för att stödja utvidgningsländerna i deras förberedelser inför anslutningen samt för regionalt och gränsöverskridande samarbete. IPA II innebär ett ökat fokus på prioriteringarna för EU-anslutning på områdena demokrati och rättsstatsprincipen samt konkurrenskraft och tillväxt. Genom IPA II införs också ett sektorsbaserat tillvägagångssätt, incitament för resultat, ökat budgetstöd och prioritering av projekt. En samordnad strategi krävs för stora investeringar i de viktigaste infrastrukturkorridorerna. Samordningen med internationella finansinstitut håller på att stärkas. Investeringsramen för västra Balkan kommer att fortsätta att stödja investeringar som ökar sysselsättningen och tillväxten samt främjar sammanlänkningen i regionen. II 18. Montenegro: Ytterligare steg har tagits i anslutningsförhandlingarna. Den analytiska genomgången (”screening”) av EU:s regelverk slutfördes i maj 2014. I december inleddes förhandlingar om kapitlen 23 (rättsväsen och grundläggande rättigheter) och 24 (rättvisa, frihet och säkerhet). På grundval av de handlingsplaner som antagits av Montenegro har EU fastställt en övergripande uppsättning av 84 mellanliggande riktmärken för kapitlen 23 och 24. Dessa riktmärken ger tydliga riktlinjer för framtida reformer. Totalt sett har förhandlingar inletts rörande tolv kapitel och preliminärt avslutats rörande två kapitel. 19. Genomförandet av handlingsplanerna har inletts. Efter det att relevant lagstiftning har anpassats till de konstitutionella reformerna i juli 2013 har ett antal viktiga tjänstemän inom domstolsväsendet och åklagarväsendet valts och utnämnts. Efter flera försök utnämnde parlamentet slutligen en ny högste åklagare i oktober 2014. Rättsväsendets effektivitet har ökat. Den rättsliga ramen för skyddet av de grundläggande rättigheterna, inklusive lagen om ombudsmannen, har stärkts. 20. Förseningar kan dock noteras i fråga om ett antal åtgärder, särskilt på området rättsliga reformer, bland annat korruptionsbekämpning. De lagstiftningsåtgärder som antagits har inte lett till resultat i praktiken. Montenegro bör snabbt anta lämplig lagstiftning om finansiering av politiska partier. Ett trovärdigt resultat när det gäller utredningar, åtal och fällande domar i korruptionsmål, inklusive korruption på hög nivå, måste åstadkommas. Man bör se till att instrumenten för beslagtagande och förverkande av tillgångar används systematiskt. Allvarlig oro kvarstår när det gäller yttrandefriheten och medierna. Utredningarna av fall av våld mot journalister bör påskyndas. En konstruktiv politisk dialog måste inledas och förtroendet för valprocessen och de statliga institutionerna återställas. Att stärka den administrativa kapaciteten när det gäller EU-integrationsfrågor är av avgörande betydelse för att upprätthålla takten på vägen mot ett EU-medlemskap. Avpolitisering av civilförvaltningen och större professionalism krävs likaså. De ekonomiska reformerna bör fortsätta, inte minst för att åtgärda den höga arbetslösheten, och företagsklimatet bör förbättras. När det gäller aluminiumproducenten KAP brådskar det med en hållbar lösning som är förenlig med stabiliserings- och associeringsavtalet. 21. Ett starkt politiskt engagemang är avgörande för de djupgående och varaktiga politiska reformer som krävs för att stärka rättsstatsprincipen. Montenegro är det första land för vilket kapitlen 23 och 24 öppnas enligt det nya tillvägagångssättet rörande rättsstatsprincipen i anslutningsförhandlingarna. Kommissionen erinrar om bestämmelsen om en ”övergripande balans” i förhandlingsramen. Framstegen – i form av konkreta resultat – med att uppfylla de mellanliggande riktmärkena för de kapitel som rör rättsstatsprincipen, och att rätta till de ovan nämnda bristerna, kommer att påverka takten i anslutningsförhandlingarna överlag, inbegripet dagordningarna för kommande regeringskonferenser. 22. Serbien: EU:s anslutningsförhandlingar med Serbien har nu inletts. Europeiska rådets beslut att inleda förhandlingar fattades på grundval av Serbiens framsteg i reformerna och landets fortsatta engagemang för en normalisering av förbindelserna med Kosovo. Den första regeringskonferensen om förhandlingarna ägde rum i januari 2014. Den analytiska genomgången (”screening”) av EU:s regelverk framskrider enligt planerna. De allvarliga översvämningar som drabbade landet i maj har fått betydande socioekonomiska konsekvenser. EU satte omedelbart in omfattande räddnings- och hjälpinsatser och organiserade en givarkonferens i juli. Det internationella samfundet gjorde betydande utfästelser för återhämtnings- och återuppbyggnadsfasen. 23. Serbien har gjort vissa framsteg när det gäller reformerna av den offentliga förvaltningen. Landet har antagit en övergripande strategi och stärkt samordningen och planeringen. För rättsväsendet har viktig lagstiftning och utvärderingsregler för domare och åklagare antagits. Ett betydande antal domstolsordförande har utnämnts på permanent basis. Det finns ett kraftfullt politiskt engagemang för att bekämpa korruption. Flera utredningar av fall av korruption på hög nivå har genomförts och insatser har gjorts för att förbättra samordningen. Serbien har deltagit aktivt i det regionala samarbetet mellan brottsbekämpande myndigheter. 24. Det krävs emellertid fortsatta ansträngningar för att säkerställa ett effektivt och oberoende rättsväsen. Viktiga rättsakter har ännu inte antagits, t.ex. lagen om kostnadsfri rättshjälp, lagen om visslare och lagen om intressekonflikter. Korruptionen är fortfarande utbredd på många områden. Serbien måste uppvisa konkreta resultat i kampen mot korruption och organiserad brottslighet. Grundläggande rättigheter måste respekteras fullt ut i praktiken, vilket inbegriper skydd av de mest utsatta grupperna. Det finns farhågor om en försämring av möjligheterna att till fullo utöva yttrandefriheten. Brister i den offentliga förvaltningen måste åtgärdas. De undersökningsresultat som läggs fram av oberoende regleringsorgan måste följas upp bättre. Ekonomiska reformer är också nödvändiga för att skapa tillväxt och ta itu med den höga arbetslösheten. 25. Den nya regeringen, med sitt starka mandat, bör ta tillfället i akt att kraftfullt fortsätta reformerna. Serbien står inför många utmaningar. Landet måste aktivt främja delaktighet och insyn i anslutningsprocessen. För att stödja reformprocessen bör Serbien förbättra planeringen, samordningen och övervakningen av genomförandet av ny lagstiftning och politik. Öppningsriktmärken har fastställts för kapitlen 23 och 24 i överensstämmelse med det nya tillvägagångssättet i frågor rörande rättsstatsprincipen. I enlighet med dessa måste Serbien lägga fram omfattande handlingsplaner. För att säkerställa en övergripande balans i förhandlingarna måste framsteg i dessa kapitel ske parallellt med framstegen i förhandlingarna överlag. 26. Serbien måste stå fast vid sitt åtagande om regionalt samarbete och ett aktivt och konstruktivt engagemang i processen för en normalisering av förbindelserna med Kosovo, där betydande framsteg har skett. Serbien bör fortsätta att se till att avtal som ingåtts inom ramen för dialogen genomförs. Kommissionen erinrar om att det i förhandlingsramen, liksom för de kapitel som rör rättsstatsprincipen, krävs att framsteg i processen för normalisering av förbindelserna med Kosovo i enlighet med kapitel 35 sker parallellt med framsteg i förhandlingarna överlag. Kapitel 35 bör öppnas i ett tidigt skede av förhandlingarna. Det kommer att utgöra en fast ram för övervakningen av genomförandet av avtalen. 27. F.d. jugoslaviska republiken Makedonien: Anslutningsprocessen med f.d. jugoslaviska republiken Makedonien befinner sig i ett dödläge. Anslutningsförhandlingar har ännu inte inletts eftersom kommissionens rekommendation till rådet inte följts upp. Dessutom har regeringens oförmåga att nå tillräckliga resultat i ett antal nyckelfrågor inverkat negativt på reformernas hållbarhet, och en tillbakagång har skett på några områden. 28. Vissa ytterligare framsteg har gjorts när det gäller reformerna av den offentliga förvaltningen, liksom det aktiva regionala och internationella polissamarbetet. Landet upprätthåller en hög grad av anpassning till regelverket i förhållande till var det befinner sig i anslutningsprocessen. EU-agendan är alltjämt landets strategiska prioritering. 29. Under det senaste året har dock allvarlig oro uttryckts över den ökande politiseringen av statliga institutioner och regeringens kontroll över medierna, bland annat i samband med valet, vilket har rapporterats av OSSE/ODIHR. Förtroendet för de statliga institutionerna håller gradvis på att urholkas. Det finns växande farhågor om selektiv rättvisa. När det gäller mediernas frihet har situationen fortsatt att försämras. De politiska kriserna mellan regeringen och oppositionspartierna nyligen visar att partiintressen alltmer fått företräde framför nationella intressen. Det åligger både regeringen och oppositionen att se till att den politiska debatten huvudsakligen äger rum i parlamentet och att bidra till att skapa förutsättningar för att den ska fungera väl. Regeringen måste se till att oppositionen kan utöva sin demokratiska kontrollfunktion fullt ut. Samtidigt måste även oppositionen delta på ett konstruktivt sätt i de demokratiska processerna. Det har inte hållits några möten inom anslutningsdialogen på hög nivå under det år som gått. När det gäller förhållandet mellan etniska grupper måste ett större förtroende mellan grupperna byggas upp. Översynen av Ohrid-ramavtalet måste fortfarande slutföras och de rekommendationer som blir resultatet av denna genomföras. 30. Det är av största vikt att kraftfulla åtgärder vidtas för att lösa namntvisten med Grekland. Parternas oförmåga att nå en kompromiss i tvisten efter 19 år av samtal under FN:s överinseende har en direkt negativ inverkan på landets europeiska strävanden. Det krävs beslutsamma åtgärder, liksom ett aktivt stöd från EU:s ledare. Kommissionen erinrar om sin synpunkt: om genomgången av regelverket och rådets diskussioner om förhandlingsramen hade påbörjats, skulle detta redan innan öppnandet av förhandlingskapitlen ha skapat en drivkraft som kunde ha bidragit till en ömsesidigt godtagbar förhandlingslösning på namnfrågan. 31. Mot bakgrund av de samlade framsteg som landet har gjort anser kommissionen att de politiska kriterierna fortfarande uppfylls i tillräckligt hög grad och vidhåller sin rekommendation att inleda anslutningsförhandlingar, men beklagar tillbakagången under det senaste året. Kommissionen uppmanar myndigheterna att vidta beslutsamma åtgärder för att bemöta farhågorna om ökad politisering och de allt större bristerna när det gäller rättsväsendets oberoende och yttrandefriheten, så att dess rekommendation kan bibehållas i framtiden. Kommissionen är fast besluten att, bland annat genom en bred anslutningsdialog på hög nivå, stödja landets ansträngningar med samtliga EU-relaterade reformer, så att den fulla potentialen i förbindelserna kan utnyttjas. 32. Albanien: Europeiska rådets beslut från juni 2014 att bevilja Albanien status som kandidatland innebär ett erkännande av de reformåtgärder som vidtagits. Det är också ett incitament till att öka takten i reformerna. I november 2013 inledde kommissionen en dialog på hög nivå med Albanien för att hjälpa landet att behålla fokus på EU-integrationsprocessen och att övervaka framstegen med de reformer som omfattas av de centrala prioriteringarna för inledandet av anslutningsförhandlingar. I maj 2014 antog Albanien en färdplan där planerade reformer inom ramen för de centrala prioriteringarna fastställs och struktureras. 33. Albanien har gjort framsteg under det gångna året. Ytterligare steg har tagits mot en reform av rättsväsendet. Regeringen har visat politisk vilja att agera beslutsamt för att förebygga och bekämpa korruption. Den rättsliga ramen har stärkts och den politiska samordningen och kontrollen på central nivå har förbättrats. I kampen mot organiserad brottslighet syns en positiv utveckling på en rad områden, med en intensifierad brottsbekämpande verksamhet, särskilt i fråga om narkotikabeslag, narkotikarelaterad brottslighet, ekonomisk brottslighet och människohandel. Vissa åtgärder har vidtagits för att förbättra det juridiska erkännandet av rättigheterna för homosexuella, bisexuella, transpersoner och intersexuella. 34. Många brister kvarstår dock, särskilt på rättsstatsområdet. Det återstår mycket att göra. Kampen mot korruption och organiserad brottslighet är en stor utmaning. Albanien måste göra betydande och oförminskade ansträngningar för att ta itu med genomförandet av de centrala prioriteringarna för inledandet av anslutningsförhandlingar. Albanien måste agera beslutsamt för att fortsätta genomföra reformerna av den offentliga förvaltningen, med sikte på att förbättra professionalismen och avpolitiseringen och arbeta för en övergripande reform av rättsväsendet för att förstärka dess oberoende, effektivitet och ansvarighet genom en process som omfattar alla parter och genomförs i nära samråd med Venedigkommissionen. Albanien måste också intensifiera sina insatser mot korruption och vidta ytterligare beslutsamma åtgärder i kampen mot organiserad brottslighet, i syfte att uppnå solida resultat i form av förebyggande utredningar, åtal och fällande domar på båda områdena. Landet måste dessutom vidta effektiva åtgärder för att stärka skyddet av de mänskliga rättigheterna, inbegripet för romer, och politiken mot diskriminering samt genomföra äganderätten. När det gäller yttrande- och mediefriheten har regeringen underlåtit att handla i enlighet med fastställda prioriteringar. Myndigheten för audiovisuella medier måste få tillbaka sina lagstadgade funktion och dess oberoende måste garanteras i praktiken. Albanien bör fortsätta arbetet med ekonomiska reformer för att öka konkurrenskraften och råda bot på den höga arbetslösheten samt åtgärda den utbredda informella ekonomin och förbättra företagsklimatet. 35. Det är avgörande att reformprocessen åtföljs av en konstruktiv och hållbar dialog mellan regeringen och oppositionen. Det åligger både regeringen och oppositionen att se till att den politiska debatten huvudsakligen äger rum i parlamentet och att bidra till att skapa förutsättningar för att den ska fungera väl. Regeringen måste se till att oppositionen kan utöva sin demokratiska kontrollfunktion fullt ut. Samtidigt måste även oppositionen delta på ett konstruktivt sätt i de demokratiska processerna. Ett kompromissbaserat och konstruktivt arbete i parlamentet är nödvändigt för hållbara reformer. Inrättandet av ett nationellt råd för europeisk integration, som förenar alla berörda parter, kommer att bidra till en reformprocess som bygger på delaktighet. Det är också avgörande för att nå samförstånd om viktiga reformer i hela det albanska samhället. 36. Bosnien och Hercegovina: Bosnien och Hercegovina står fortfarande stilla i EU-integrationsprocessen. Det saknas fortfarande en kollektiv politisk vilja hos de politiska ledarna att ta itu med de reformer som krävs för att göra framsteg mot ett EU-medlemskap. Det har gjorts mycket begränsade framsteg när det gäller politiska och ekonomiska frågor och anpassning till EU-normer. De allvarliga översvämningar som drabbade landet i maj har fått betydande socioekonomiska konsekvenser. EU satte omedelbart in omfattande räddnings- och hjälpinsatser och organiserade en givarkonferens i juli. Det internationella samfundet gjorde betydande utfästelser för återhämtnings- och återuppbyggnadsfasen. 37. De utbredda medborgarprotester som ägde rum i början av 2014 underströk bräckligheten i den socioekonomiska situationen. Kommissionen har inlett tre initiativ för att rikta in fokus på reformer och frågor av direkt intresse för allmänheten. Kommissionen har utvidgat den strukturerade dialogen om rättsliga frågor mellan EU och Bosnien och Hercegovina till att omfatta fler frågor som rör rättsstatsprincipen, särskilt kampen mot korruption. Kommissionen har inrättat en gemensam arbetsgrupp för EU och Bosnien och Hercegovina för att påskynda genomförandet av EU-finansierade projekt. Kommissionen har fokuserat på att stärka den ekonomiska styrningen. I detta ingår utarbetandet av en ”tillväxt- och sysselsättningspakt” tillsammans med de viktigaste aktörerna, bland annat internationella finansinstitut. Pakten kommer att utgöra måttstock för nödvändiga ekonomiska reformer under de kommande månaderna. Den kommer också att utgöra grunden för de nationella ekonomiska reformprogram som kommissionen förväntar sig att landet ska utarbeta fram till slutet av januari 2015. 38. Avsaknaden av en effektiv samordningsmekanism för EU-frågor fortsätter att inverka negativt på landets samarbete med EU. Det finns fortsatta politiska spänningar inom ministerrådet som rör fördelningen av befogenheter mellan olika förvaltningsnivåer. Detta problem har förvärrats till följd av det krångliga institutionella systemet i landet. Det har förhindrat genomförandet av tre av de senaste sex underkommittémötena inom ramen för interimsavtalet. Bosnien och Hercegovina vägrar också fortfarande att anpassa interimsavtalet för att ta hänsyn till den traditionella handeln med Kroatien innan landet gick med i EU. Kommissionen har vidtagit åtgärder för att tillfälligt upphäva Bosnien och Hercegovinas rätt till vissa handelsförmåner om inte anpassningsprocessen har slutförts före slutet av 2015. Det stabiliserings- och associeringsavtal som undertecknades 2008 och ratificerades 2011 har ännu inte trätt i kraft, eftersom Bosnien och Hercegovina ännu inte har uppfyllt villkoren. 39. De berörda politiska aktörerna har inte kunnat enas om de landsomfattande strategier som krävs för stöd från instrumentet för stöd inför anslutnngen inom bland annat energi-, transport- och miljösektorerna. Detta har lett till en betydande minskning av anslagen inom dessa områden och en fokusering på stöd som gynnar medborgarna direkt. När den nödvändiga överenskommelsen har nåtts blir det möjligt för Bosnien och Hercegovina att till fullo dra nytta av den tillgängliga finansieringen. 40. Trots kommissionens intensiva stödjande insatser för att lösa kvarstående blockeringar har Europadomstolens dom i Sejdić och Finci-målet inte verkställts. Domen fortsätter att användas som ett redskap för smala partipolitiska och etniska intressen och lösningen på tvisten kopplas till andra frågor. 41. För att Bosnien och Hercegovina ska kunna göra framsteg på vägen mot EU är det viktigt att alla nivåer av förvaltningen inrättas omgående efter valet och att konkreta reformåtgärder vidtas snabbt. Det politiska ledarskapet är skyldigt Bosnien och Hercegovinas medborgare att ge landet en tydlig riktning. De politiska institutionernas effektivitet och funktion måste förbättras på alla förvaltningsnivåer. Detta gäller i synnerhet samspelet mellan olika förvaltningsnivåer. För detta krävs att man upprättar en välfungerande mekanism för samordning i frågor som rör EU. Den offentliga förvaltningen behöver också stärkas överlag. 42. Kosovo: Slutförandet av förhandlingarna om ett stabiliserings- och associeringsavtal med Kosovo och paraferingen av avtalet i juli utgör en milstolpe på Kosovos väg mot EU-integration. Det rör sig om det första övergripande avtalet mellan EU och Kosovo. Stabiliserings- och associeringsavtalet innehåller bestämmelser om en stärkt politisk dialog, en närmare handelsintegration, bland annat öppning av EU:s marknader för Kosovos industri- och jordbruksprodukter, och nya samarbetsformer. Kommissionen ser nu fram emot att avtalet undertecknas och ingås. Efter valet i juni har det politiska klimatet polariserats alltmer och det råder nu ett politiskt dödläge. Vissa viktiga reformer har därför skjutits upp. 43. Kosovo har gjort framsteg i sin dialog om viseringsliberalisering. Det goda samarbetet med EU:s rättsstatsuppdrag, Eulex, har fortsatt. Kosovos myndigheter har gjort ett betydande politiskt åtagande att förlänga uppdragets mandat och samtidigt ge det ett utökat ansvar, och gått med på att inrätta en specialiserad domstol för prövning av mål som härrör från den särskilda utredningsgruppens arbete. För att slutföra denna process måste Kosovo anta nödvändiga ändringar i sin lagstiftning och konstitution. Kosovo bör samarbeta med den planerade domstolen och komma tillrätta med det förflutnas arv. 44. Kosovo står inför många utmaningar. Rättsstatsprincipen, bland annat domstolsväsendets oberoende och de begränsade resultaten i kampen mot organiserad brottslighet och korruption, utgör fortfarande en stor källa till oro. Mer måste göras för att ta itu med de brister som tagits upp i dialogen om viseringar. Bland måste de risker minskas som rör säkerhet och migration vid en eventuell viseringsliberalisering. Behovet av strukturella ekonomiska reformer för att åtgärda den höga arbetslösheten börjar bli allt mer akut. Viktiga reformer, t.ex. av valsystemet och den offentliga förvaltningen måste prioriteras och skyddet av minoriteter säkerställas. 45. Kosovo måste aktivt arbeta för EU:s reformagenda och de prioriteringar som lyfts fram i 2012 års genomförbarhetsstudie och de senaste lägesrapporterna. Enligt stabiliserings- och associeringsavtalet har Kosovo förbundit sig till omfattande reformer och en anpassning av lagstiftningen till EU:s regelverk, bland annat rörande rättsstatsprincipen, offentlig förvaltning, ekonomi, konkurrens och handel. Kosovo bör rikta in sig på att förbereda ett smidigt genomförande av stabiliserings- och associeringsavtalet, inbegripet att upprätta nödvändiga strukturer. Kommissionen är redo att bistå Kosovo i detta viktiga nya steg i förbindelserna med EU och att intensifiera dialogen med det nationella rådet för europeisk integration. 46. Kosovos framskridande mot ett EU-medlemskap har sin grund i Kosovos framsteg med reformer och fortsatta engagemang för en normalisering av förbindelserna med Serbien. Framstegen i detta sammanhang har varit betydande. I detta avseende måste den nya regeringen i Kosovo stå fast vid sitt åtagande om regionalt samarbete och sitt aktiva och konstruktiva engagemang i normaliseringsprocessen med Serbien. Kosovo bör fortsätta att se till att de avtal som ingåtts inom ramen för dialogen genomförs. 47. Situationen i norra Kosovo är fortfarande spänd. Alla aktörer bör samarbeta med Eulex, och avstå från att vidta ensidiga åtgärder. Eulex bör stödjas fullt ut i dess genomförande av sitt uppdrag i norra Kosovo. Ytterligare ansträngningar bör göras för att de fyra nordliga kommunerna ska kunna fungera inom Kosovos rättsliga ram. 48. Turkiet: Turkiet är ett kandidatland och en strategisk partner för EU. Landets dynamiska ekonomi bidrar på ett värdefullt sätt till välståndet på den europeiska kontinenten. Den mycket allvarliga utvecklingen i regionen, särskilt i Syrien och Irak, innebär att samarbetet i utrikespolitiska frågor får ännu större betydelse. Med tanke på Turkiets strategiska läge är det också viktigt med ytterligare samarbete på områdena migrationspolitik och energitrygghet. Värdet av samarbetet framstår ännu tydligare mot bakgrund av de avsevärda utmaningar som följer av den senaste ut