EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION 
Bryssel den 05.09.19% 
KOM(%) 426 slutlig 
MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN 
OM RESULTATEN AV DEN BEDÖMNING SOM 
FÖRESKRIVS I RÅDETS DIREKTIV OM SKYDD FÖR ARBETSTAGARE 
MOT RISKER VID EXPONERING FÖR ASBEST I ARBETET 

SAMMANFATTNING 
Asbest är ett synnerligen skadligt ämne som kan orsaka allvarliga sjukdomar och som 
förekommer i ett stort antal olika sammanhang i samband med arbete. I syfte att bekämpa 
dessa risker antog Europeiska rådet i september 1983 direktiv 83/477/EEG1 om skydd för 
arbetstagare mot risker vid exponering för asbest i arbetet, som senare uppdaterades och 
ändrades genom rådets direktiv 91/382/EEG2. 
I artikel 9.1. föreskrivs en översyn av bestämmelserna i direktivet senast den 31 december 
1995 "med beaktande av bl.a de framsteg som gjorts på vetenskapens och teknologins område 
och av den erfarenhet som förvärvats vid tillämpningen av detta direktiv." 
Efter att ha analyserat genomförandet av rådets direktiv 83/477/EEG, ändrat genom rådets 
direktiv 91/382/EEG, och konsulterat Europeiska unionens medlemsstater, anser kommissionen 
följande de åtgärder som föreskrivs i den befintliga gemenskapslagstiftningen bevisar 
fortfarande sin giltighet i de allmänna ramarna för hälsoskydd för arbetstagare som exponeras 
för asbest. Det har betonats ovan att rådets direktiv 90/395/EEG om skydd för arbetstagare 
som exponeras för carcinogener, där skyddsåtgärder fastställs som ibland är strängare, 
kompletterar vissa punkter i asbestdirektivet. Följaktligen blir en genomgripande översyn av 
direktiv 83/477/EEG nödvändig endast efter en radikal ändring i sättet att släppa ut 
asbesthaltiga produkter på marknaden, med andra ord om man på gemenskapsnivå fattar beslut 
om att utvidga förbudet mot användning av asbest. 
EGT nr L 263, 24.9.1983, s. 25. 
EGT nr L 206, 29.7.1991, s. 16. 
Inledning 
Asbest är ett synnerligen skadligt ämne som kan orsaka allvarliga sjukdomar och 
som förekommer i ett stort antal olika sammanhang i samband med arbete. I syfte 
att bekämpa dessa risker antog Europeiska rådet i september 1983 direktiv 
83/477/EEG1 om skydd för arbetstagare mot risker vid exponering för asbest i 
arbetet, som senare uppdaterades och ändrades genom rådets direktiv 
91/382/EEG2. 
I artikel 9.1. föreskrivs en översyn av bestämmelserna i direktivet senast den 31 
december 1995 "med beaktande av bl.a de framsteg som gjorts på vetenskapens 
och teknologins område och av den erfarenhet som förvärvats vid tillämpningen 
av detta direktiv." 
Dessutom föreskrivs samtidigt i artikel 7.1 en översyn av den referensmetod för 
mätning av asbest i luften som beskriv i bilaga I "i syfte att på gemenskapsnivå 
fastställa en enda metod för att mäta koncentrationerna av asbest i luften." 
Detta meddelande gäller den översyn som avses i andra respektive tredje stycket 
ovan. 
2. Översyn beträffande asbest 
Mineralogiska uppgifter 
Med asbest avses en grupp fibrosa, mikrokristallina vattenhaltiga silikat med 
varierande kemisk sammansättning. De fyra huvudtyperna är 
— krysotil, även kallad vit asbest 
— krokidolit, även kallad blå asbest 
EGT nr L 263, 24.9.1983, s. 25. 
EGT nr L 206, 29.7.1991, s. 16. 
— asbest grunerit (amosit) 
— antofyllit. 
Det finns två mineralogiska huvudgrupper av asbest: spiralformig asbest, som 
omfattar krysotil, och hornbländeasbest, som omfattar krokidolit, amosit och 
antofyllit. 
Krysotilfibrer är av varierande längd, upp till 5 cm. Krokidolitfibrer kan vara upp 
till 8 cm långa. Allmänt har asbestfibrer mycket mindre diameter än andra 
mineralfibrer eller växtfibrer och har därför en högre proportion mellan längd och 
diameter. De respirabla fibrerna som anses kunna orsaka biologiska effekter är 
vanligtvis delar av större fibrer med en längd på mer än fem mikrometer och en 
längd-bredd-proportion som överstiger 3:1. 
När fibrer som är tillräckligt små för att komma in i luftvägarna inandas delas de 
vidare upp i de fibriller de består av, som har en diameter på ungefar 350 Å för 
krysolit eller något mer vad beträffar amosit eller krokidolit. 
Den fibrosa strukturen och den kemiska sammansättningen ger asbesten dess unika 
egenskaper: asbest tål slitning, höga temperaturer och korrosiva kemikalier. På 
grund av sin låga el- och värmeledningsförmåga är den brandsäker. 
Användningsområden 
Tidigare var användningen av asbest mycket utbredd på grund av asbestens 
fysiska och kemiska egenskaper och på grund av dess relativt låga kostnad. 
Det har påståtts att det finns mer än 3000 användningsområden för asbest, men 
detta har aldrig till fullo bevisats. De huvudsakliga användningsområdena är bland 
annat: 
1. Asbest-cementplattor och väggpaneler ( byggnader, arbetsytor, utrustning för 
bostäder samt elektrisk utrustning) 
2. Asbest-cementrör (vatten, gas, särskilda vätskor, avlopp) 
3. Asbesttråd (textilier, band, försegling, friktionsskivor, slangar osv.) 
4 Asbestväv (madrasser, lakansväv, kläder, handskar, transportband osv.) 
5. Asbestfilt (bullerisolering) 
6. Asbestkartong (isolering, överdragning, plätering osv.) 
7. Asbestpapp (brandsäker plätering, försegling för behållare till kemikalier osv.) 
8. Rå asbest (blandad med andra ämnen för isolering) 
För närvarande används asbest huvudsakligen i tillverkning av asbest-cementrör. 
På de flesta övriga användningsområdena har den ersatts. 
Ersättning 
Det är svårt att ersätta asbest och varje ny ersättningsteknik kräver kostnader och 
forskning. 
Eftersom det inte finns några naturliga mineralfibrer som är så enkla att använda 
som asbest kunde man till för några år sedan ersätta asbest endast med 
konstfibrer. Ur säkerhetssynpunkt kan det verka ologisk att ersätta ett fibröst 
material som asbest med ett annat fibröst material. Dock är det endast fibrosa 
strukturer som gör material eldfasta och slitstarka. 
I 1993 års rapport från Världshälsoorganisationen om miljömässiga hälsokriterier 
(IPCS -Internationella Programmet beträffande kemisk säkerhet) rekommenderas 
det att "alla fibrer som är respirabla och hållfasta mot organiskt material skall 
testas för toxicitet och cancerogenicitet. Exponering för dessa fibrer bör 
kontrolleras i samma utsträckning som för asbest tills mindre krav på kontroll kan 
stödjas med hjälp av nya uppgifter." 
Under några år har nu intresset fokuserats på ett antal kemikalier som kan ge ett 
kompakt icke-fibröst material som är särskilt användbart för värme- och 
bullerisolering. Man vet emellertid mer om mineraliska konstfibrer, och deras 
tillämpning inom industrin utprovas och testas. Som exempel kan nämnas mono-
och polykristallina glasfibrer. Allmänt sett urskiljer man två kategorier: 
isoleringsull (glasull, stenull, slaggull) och eldfasta fibrer (keramik och 
lättmetaller). 
Det råder fortfarande viss osäkerhet om vilken hälsorisk som mineraliska 
konstfibrer kan innebära för de arbetstagare som utsätts för dem, och för 
närvarande finns det inga epidemiologiska studier som kommit till någon slutsats. 
Det pågår insatser för klassificering av mineraliska konstfibrer på gemenskapsnivå 
inom ramen för direktiv 67/548/EEG3.(se 6.a). 
3. Asbest-relaterade sjukdomar 
I den grupp sjukdomar som man vet orsakas av asbest ingår lung- och 
lungsäcksfibros samt lung-, lungsäcks- och bukhinnecancer. 
Diffus interstitiell fibros i lungorna (eller asbestos) har sedan 1930-talct 
förknippats med exponering för asbest. Det är en kronisk, progressiv sjukdom 
som medför respiration sin suffi ci en s som kan leda till döden. 
Utvecklingen av asbestos beror huvudsakligen på den mängd fibrer som man 
andas in, vilket är relaterat till exponeringens intensitet och varaktighet. 
Rökning verkar förvärra asbestens biologiska verkan. 
Lungcancer, som kan debutera många år efter exponeringen (upp till 20 års 
latens) är den näst mest frekventa dödsorsaken till följd av asbestexponering. 
Det finns inga jämförelsevärden för lungcancerrisk beroende på olika typer 
av fibrer. Nya undersökningar har emellertid visat att hornbländefibrer är 
mera skadliga än krysotil. Förekomsten av lungcancer beror också på dosen. 
Uttryckt epidemiologiskt: ju mer fibrer man andas in, desto högre incidens. 
Den kombinerade effekten av cigarrettrökning och exponering för asbest är 
en av de bättre undersökta exemplen på samverkan mellan arbetsrelaterade 
faktorer och personliga vanor. Vad gäller förhållandet mellan rökning och 
asbest är det multiplikativa modellen den mest erkända. Om man beaktar att 
rökning ensamt tagen orsakar en väsentlig ökning av lungcancer, verkar 
vetenskapliga rön bevisa att hos en arbetstagare som röker och som även är 
EGT nr L 196, 16.8.1967, s. 1. 
utsatt för asbest är denna redan höga risk avsevärt högre, och ett dödsfall av 
fem kan tillskrivas lungcancer. 
Lungsäcks- och bukhinnecancer (eller mesoteliom) uppenbarar sig i allmänhet 
senare efter den första exponeringen än lungtumörer (mer än 25 år i vissa 
fall). Detta innebär att vi under de kommande tio åren fortfarande kommer 
att ställas inför resultaten av de högre nivåer av asbestkoncentration i luften 
som fanns innan direktiv 83/4777/EEG antogs. 
Ur epidemiologisk synpunkt verkar allmänt sett risknivåerna i fallande 
ordning vara: krokidolit och amosit (tvä hombländetyper av asbest), och 
därefter krysotil och antofilit ( en annan hornbländetyp). 
Förekomsten av ett dos-effekt-förhållande för mesoteliom är mindre tydlig 
och kan diskuteras, huvudsakligen därför att bedömningen av vilken effekt 
låga doser av asbest har för uppkomsten av denna typ av cancer är mycket 
osäker. 
4. Gemenskapslagstiftning 
Asbest återfinns, utan åtskillnad mellan de olika typerna, i bilaga I till rådets 
direktiv 67/548/EEG om ti linärm ning av lagar och andra författningar om 
klassificering, förpackning och märkning av farliga ämnen, och klassificeras där 
som "cancerframkallande ämne, kategori 1" med märkningen R 45. 
Rådet har på kommissionens förslag antagit en omfattande lagstiftning i syfte att 
begränsa hälsoriskerna i samband med exponering för asbest, och på flera nivåer 
har skyddsåtgärder satts i verket: 
Begränsning av marknadsföring och användning av asbest och produkter 
innehållande asbest (rådets direktiv 83/478/EEG4 och 85/610/EEG5 samt 
kommissionens direktiv 91/659/EEG6) 
Begränsning av exponeringsnivåer samt begränsning av användning på 
arbetsplatsen (se nedan). 
Förebyggande och minskning av miljöföroreningar, däribland övervakning av 
avfall som innehåller asbest (rådets direktiv 78/319/EEG7 och 87/217/EEG% 
Regler för import och export av vissa farliga kemikalier, däribland krokidolit 
(rådets förordning 1374/88^. 
Kommissionen har satt igång studier över asbestindustrin och de industrier som 
tillverkar fibrer som kan användas som ersättning för asbest. På grundval av detta 
arbete har kommissionen har för avsikt att se över det befintliga direktivet om 
begränsningar när det gäller marknadsföring och användning av asbest. 
De insatser som hittills gjorts på miljöområdet, inre marknaden och 
arbetsmiljöskydd kompletterar varandra, även om det måste betonas att skyddet 
av arbetstagare som är utsatta för inandning av asbestfibrer egentligen inte är 
förknippat med åtgärderna för begränsning av eller förbud mot användning av 
produkter som innehåller sådana fibrer. Även om man förbjöd all användning av 
asbest skulle vissa kategorier av arbetstagare fortfarande vara utsatta för inandning 
av sådana fibrer, därför att produkter innehållande sådana fibrer fortfarande skuile 
finnas omkring dem (t.e.x asbestcementpl åttor, plätering, textilier, osv.) eller för 
att de arbetar med underhåll eller avlägsnande (t.ex. renovering av byggnader). 
EGT nr L 263, 24.9.1983, s. 33. 
EGT nr L 375, 31.12.1985, s. 1. 
EGT nr L 363, 31.12.1991, s. 36. 
EGT nr L 84, 31.3.1978, s. 43. 
EGT nr L 85, 28.3.1987, s. 40. 
EGT nr L 155, 22.6.1988, s. 2. 
DeUa meddelande gäller särskilt det skydd av arbetstagare vilket omfattas av 
gemenskapens lagstiftning genom a) rådets direktiv 83/477/EEG. ändrat genom 
rådets direktiv 91/382/EEG om skydd för arbetstagare mot risker vid exponering 
för asbest i arbetet, och b) rådets direktiv 90/394/EEG om skydd för arbetstagare 
mot risker vid exponering för carcinogener i arbetet. 
a) Vad gäller den risk för exponering för asbest som beskrivs ovan, betonas i 
rådets direktiv 83/477/EEG behovet av förebyggande åtgärder och 
engagemang från medlemsstaternas sida. Detta direktiv gäller arbetstagare 
som omfattas av exponering, med undantag för anställda inom sjö- och 
luftfart. 
I direktivet krävs att vid varje verksamhet som kan innebära risk för 
exponering skall denna risk bedömas "på så sätt att man fastställer arten och 
graden av arbetstagarnas exponering" och att denna bedömning skall vara 
föremål för samråd med arbetstagarna och/eller deras företrädare och "skall 
ses över om det finns anledning att tro att den inte är riktig eller det sker en 
väsentlig förändring av arbetet." 
Sådan verksamhet som för arbetstagare innebär eller kan innebära exponering 
omfattas av ett system för delgivning som sköts av den ansvariga 
myndigheten i varje medlemsstat. Det är intressant att det i direktivet 
förbjuds anbringande av asbest genom sprutning samt arbetsmetoder som 
innefattar användning av isolerings- och ljudisolerande material med låg 
täthet som innehåller asbest. 
En ytterst viktig åtgärd är fastställandet av gränsvärden för exponering. I 
direktivet föreskrivs 0,6 fibrer per cm3 som uppmäts eller beräknas i 
förhållande till en referenstid på åtta timmar för krysotil, och 0,3 fibrer per 
cm3 för alla andra former av asbest, antingen ensamma eller i blandningar 
inbegripet blandningar som innehåller krysotil. Det fastställs en 
referensmetod och en mätningsmetod. 
Beaktandet av gränsvärdena är visserligen viktigt, men det är bara en av de 
många åtgärder som föreskrivs i direktivet. Andra åtgärder inbegriper 
begränsning av antalet arbetstagare som exponeras, en lämplig utformning av 
arbetsmetoderna, ordentlig rengöring av arbetsutrymmen, information, 
hälsokontroller osv. 
Särskilda åtgärder föreskrivs även för arbetstagare som är sysselsatta med 
rivningsarbeten eller verksamhet med avlägsnande av asbest och/eller 
produkter innehållande asbest från byggnader, strukturer, fabriker, 
anläggningar eller fartyg. 
Enligt direktivet behöver arbetstagare inte tillämpa vissa bestämmelser, när 
koncentrationen av asbest i luften är mindre än en tredjedel av gränsvärdena 
ovan och/eller lägre än en sammanlagd dos på 12.00 fibrer/dagar per cm3 
under en tremånadesperiod för krysotil och 6.00 fibrer/dagar för andra former 
av asbest eller för blandningar. 
b) Syftet med direktiv 90/93410 är skydd för arbetstagare mot risker för deras 
hälsa och säkerhet, inbegripet förebyggandet av sådana risker, som orsakas 
eller kan orsakas av exponering för carcinogener i arbetet. 
När direktivet antogs hade asbest ännu inte klassificerats på gemenskapsnivå 
som cancerframkallande, och därför skulle inte direktivet tillämpas för 
arbetstagare som var utsatta för dessa fibrer. 
Sedan 1991, när alla former av asbest klassificerades som cancerframkallande 
inom ramen för rådets direktiv 67/548/EEG, skall direktiv 90/394/EEG i 
princip tillämpas även för arbetstagare som utsätts för asbest. Eftersom 
direktivet beträffande asbest fortfarande är i kraft, skall direktiv 90/394/EEG 
tillämpas endast när åtgärderna är strängare än i 83/477/EEG. 
Bland de bestämmelser i direktiv 90/394/EEG som skall beaktas, måste man 
särskilt betona principen om ersättning av en carcinogen med ett ämne som 
är ofarligt eller mindre farligt för arbetstagarnas hälsa. Det är den första 
åtgärd som arbetsgivarna måste beakta när detta är tekniskt möjligt. 
Denna bestämmelse måste mycket noggrant analyseras för att man ska fa 
tillräckliga kunskaper om ersättningsämnet vad gäller hälsorisk. Detta tar 
10 EGT nr 196, 26.7.1990, s. 1. 
ibland mycket lång tid, vilket till exempel bevisas av de aktuella 
svårigheterna att på gemenskapsnivå klassificera mineraliska konstfibrer . 
5. Andra insatser från gemenskapens sida 
Gemenskapens insatser har inte begränsats till lagstiftning. 
Under tiden före antagandet av direktiv 84/477/EEG meddelades kommissionen 
behovet att främja upprättandet av ett register för mesoteliom i de medlemsstater 
där sådana inte fanns "i enlighet med de kriterier och förfaranden som en 
expertgrupp patologer enats om". 
Som svar på detta meddelande inrättade kommissionen 1977 en expertgrupp för 
mesoteliom. sammansatt av patologer från varje medlemsstat, och vars viktigaste 
uppgift var att standardisera den patologiska diagnosticeringen av mesoteliom 
genom att utbyta information mellan medlemmar i nationella expertgrupper. 
Denna information har gjorts tillgänglig i publikationen "En färgatias över 
mesoteliom" i vilken de makro- och mikroskopiska kriterierna för diagnosen 
mesoteliom illustreras. Expertgruppen har dessutom startat ett program för att 
utröna nya metoder för diagnosticering, i synnerhet av histokemiska och 
immunohi stokemi ska metoder som patologerna kan ta hjälp av för att dra 
noggranna slutsatser, särskilt vad gäller små biopsiprover under hela livet. 
Expertgruppen finns fortfarande och bistår alltjämt nationella expertgrupper. Under 
1996-1997 avser dock kommissionen att på nytt fastställa expertgruppens 
arbetsuppgifter för att förbättra dess roll i relation till nationella register. 
Dessa åtgärder kompletteras av den verksamhet som för närvarande utförs av 
kommissionen i syfte att harmonisera europeisk statistik beträffande 
yrkessjukdomar. 
10 
Denna verksamhet startade 1991 och kulminerade 1995 med ett pilotprojekt som 
omfattade 31 punkter i den europeiska plan som godkändes av alla medlemsstater 
i Europeiska gemenskapen. Bland de 31 punkterna märks: 
Asbestos. 
Mesoteliom till följd av inandning av asbestdamm. 
Asbestoskomplikation i form av bronkialcancer. 
Utvärderingen av de uppgifter som inkommit under pilotstudien skall påbörjas 
under 1996. Fastän huvudmålet för denna verksamhet är att finna nya riktlinjer för 
det framtida arbetet inom området jämförande statistik i Europeiska gemenskapen 
kommer uppgifterna för de tre punkterna ovan att bli synnerligen nyttiga när det 
gäller att fastställa omfattningen på de hälsorisker som asbest innebär 
Inom forskningsprogrammet för biomedicin och hälsa finansierar kommissionen 
för närvarande ett forskningsprojekt om mesoteliom, vilket löper fram till och med 
den 30 november 1996. Det kallas "A Multicentric Case Reference Study on 
Malignant Mesothelioma, Environmental Asbestos Exposure and Risk Factors 
other than Asbestos". I detta projekt ingår 25 forskninggrupper från Belgien, 
Danmark, Grekland, Italien, Spanien, Sverige och Schweiz. 
6. Medlemsstaternas inställning 
Under 1993-1994 anordnande kommissionen två möten med företrädare för 
medlemsstaterna för att diskutera vissa punkter som var viktiga med hänsyn till 
en eventuell andra ändring av direktiv 83/477/EEG. Följande ämnen togs upp: 
a) Möjligheter till förslag till ett gemensamt direktiv om asbest och mineraliska 
konstfibrer. 
b) Gränsvärden för exponering för asbest. 
c) Metoder för mätning av asbestkoncentration i luften på arbetsplatsen. 
d) Förbud mot användning 
11 
Sammanfattning av diskussionerna: 
a) Delegationerna motsatte sig allmänt ett gemensamt direktiv, huvudsakligen 
eftersom det var svårt att utvidga asbestdirektivet i dess nuvarande form till 
den stora mångfald mineraliska konstfibrer och förebyggandet av de risker 
dessa innebär. 
Många medlemsstater har redan infört åtgärder som särskilt gäller 
arbetstagare som utsätts för mineraliska konstfibrer, med gränsvärden för 
exponering i arbetet som för det mesta ligger kring 1 fiber/ml vad gäller 
keramikfibrer och mellan 4 och 5 fibrer/ml för de andra fibrerna. 
Resultaten av diskussionerna om klassificeringen av mineraliska konstfibrer 
(rådets direktiv 67/548/EEG) är av särskilt intresse för medlemsstaterna. På 
grund av de utdragna diskussionerna och efter en rad uppskjutanden 
förväntas Kommittén för anpassning till tekniska framsteg, som inrättades 
enligt direktiv 67/548/EEG, fatta beslut om denna klassificering tidigast under 
loppet av 1996.1 avvaktan på detta beslut har emellertid vissa medlemsstater 
redan klassificerat mineraliska konstfibrer som cancerframkallande som en 
förebyggande åtgärd på grundval av den klassificering som antagits av 
Internationella Cancerforskningscentret (IARC) i Lyon. 
Delegationerna uttryckte sitt stöd för att den vetenskapliga kommitté för 
yrkeshygieniska gränsvärden för kemiska agenser, som nyligen officiellt 
inrättats genom kommissionens beslut 95/320/EG11 av den 12 juli 1995, 
skulle medverka. 
b) Anslutningen till de yrkeshygieniska gränsvärdena måste ses som endast en, 
om dock en viktig sådan, av de förebyggande åtgärder som måste vidtas. 
Enligt de senaste rönen inom epidemiologi är den skyddsnivå som föreskrivs 
i direktiv 83/471/EEG, ändrat genom direktiv 91/382/EEG, fortfarande 
lämplig, åtminstone vad gäller risken för asbestos och lungcancer. Det finns 
ingen nivå som kan anses säker beträffande mesoteliom. 
EGT nr L 188, 9.8.1995, s. 14. 
12 
I vissa medlemsstater tillämpas ännu lägre gränsvärden än de som anges i 
rådets direktiv, dvs. mellan 0,15 och 0,5 fibrer/cm' för krysotil och ungefär 
0,1 fibrer/cm3 för hornbländsasbest ( se tabell). 
krysotil andra typer av asbest 
Österrike 0,15 0,15 
Belgien 0,5 0,15 
Danmark 0,3 0,3 
Finland 0,3 0,3 
Frankrike 0,3 0,1 
Tyskland 0,15 0,15 
Grekland 1,0 0,5 
Irland 0,6 0,3 
Italien 0,6 0,2 
Luxemburg 0,6 0,3 
Nederländerna 0,3 0,1 
Portugal 0,6 0,3 
Spanien 0,6 0,3 
Sverige 0,2 // 
Förenade kungariket 0,5 0,2 
Europeiska unionen 0,6 0,3 
(1991) 
Tabell: yrkeshygieniska gränsvärden för asbest i medlemsstaterna 
(fibrer/cm3). 
c) Den metod som oftast används för att mäta fibrer är med hjälp av ett 
faskontrastmikroskop, vilket anges i bilaga I till direktiv 83/477/EEG. En 
delegation föredrog elekronmikroskop, men trots att användningen av detta 
mikroskop är mer eller mindre obligatoriskt för koncentration under 0,2 
13 
fibrer/ml har den ett antal nackdelar: tekniska sådana (fibertypen kan inte 
tydligt identifieras om mikroskopet inte är utrustat med spektrofotometer), 
ekonomiska (höga kostnader för avläsning, ungefär 350 ecu per gång) och 
praktiska (begränsad tillgång både till själva utrustningen och till utbildad 
personal). 
Under de två senaste åren har kommissionen medverkat i 
Världshälsoorganisationens projekt för att fastställa en "rekommenderad 
metod för fastställandet av koncentration av antalet luftburna fibrer genom 
faskontrastmikroskopi (membranfiltermetoden)" som skulle kunna 
användas för alla fibrer, både naturliga och konstgjorda, som finns i luften 
på arbetsplatsen. 
Detta dokument, som nu är under utgivande, är godkänt av alla 
delegationer och kan därför användas som "en enhetlig metod för mätning 
av koncentration av asbest i luften". 
d) Förbud mot användning omfattas tydligt av rådets befintliga direktiv 
(76/769/EEG12, ändrat 1983 och 1985) om begränsning av användning och 
utsläppande på marknaden av produkter som innehåller asbest. Oavsett 
utvecklingen inom detta område (övervakad användning eller förbud med 
undantag) förbjuder redan många medlemsstater nästan helt användningen 
av asbest, med ett eller två särskilda undantag (vissa länder antog detta 
tillvägagångssätt redan på 1970-talet). 
Företrädarna för medlemsstaterna ansåg inte att det för närvarande var 
nödvändigt att förbjuda annan verksamhet än den som redan anges i det 
befintliga direktivet. 
12 EGT nr L 262, 27.9.1976, s. 201. 
14 
SLUTSATSER 
# 
Efter att ha analyserat genomförandet av rådets direktiv 83/477/EEG, ändrat genom rådets 
direktiv 91/382/EEG, och konsulterat Europeiska unionens medlemsstater, anser 
kommissionen följande: 
De åtgärder som föreskrivs i den befintliga gemenskapslagstiftningen bevisar 
fortfarande sin giltighet i de allmänna ramarna för hälsoskydd för arbetstagare 
som exponeras för asbest. Det har betonats ovan att rådets direktiv 90/395/EEG 
om skydd för arbetstagare som exponeras för carcinogener, där skyddsåtgärder 
fastställs som ibland är strängare, kompletterar vissa punkter i asbestdirektivet. 
Följaktligen blir en genomgripande översyn av direktiv 83/477/EEG nödvändig 
endast efter en radikal ändring i sättet att släppa ut asbesthaltiga produkter på 
marknaden, med andra ord om man på gemenskapsnivå fattar beslut om att 
utvidga förbudet mot användning av asbest. 
I ett sådant fall kan man i direktivet koncentrera sig på den särskilda och 
begränsade situation i vilken det är sannolikt att arbetstagare fortfarande utsätts 
för asbest. 
I det befintliga direktivet ställs kravet att alla arbetsgivare skall bedöma risken i 
varje verksamhet där exponering för asbest är sannolik. 
Alla arbetstagare kan komma att beröras av denna utvärdering, eftersom 
asbestfaran inte är begränsad till gruvarbetare eller arbetare på fabriker som 
tillverkar asbesthaltiga produkter. De gäller även arbetstagare som hanterar sådana 
produkter och arbetstagare som plötsligt kan stöta på asbest i byggnader (eller i 
produkter), t.ex. elektriker, rörmokare och annan servicepersonal. 
Det finns faktiskt ett antal nyligen genomförda undersökningar som bevisar att 
tidigare exponering för asbest hos sådana kategorier av arbetstagare tyvärr och 
oundvikligen kommer att leda till sjukdom. 
Kommissionen har med intresse följt de lösningar som vissa medlemsstater har 
funnit på detta problem. Dessa lösningar innebär att arbetsgivare, eller i vissa fall 
fastighetsägare, är förpliktade att undersöka om det finns asbest inom deras 
utrymmen. 
15 
Kommissionen anser att detta synsätt har vissa fördelar. Å andra sidan kan ett 
sådant förfarande medföra en ekonomisk börda för små företag som är placerade 
i äldre lokaler 
Kommissionen anmodar medlemsstaterna att begrunda denna fråga och avser att 
överväga huruvida insatser från gemenskapens sida är nödvändiga i en senare 
översyn som kommer att genomföras före år 2000. 
Vad gäller gränsvärdena för exponering i arbetet har mer än hälften av 
medlemsstaterna antagit värden upp till 75 % lägre än de "minimikrav" som 
föreskrivs i direktivet. Eftersom det inte finns någon enighet om den 
minimiexponering som kan skydda mot cancer och mesoteliom kommer 
kommissionens linje att vara en ytterligare sänkning till dessa gränser. Dock måste 
man erinra om att dessa sjukdomar orsakades innan 1983 års direktiv antogs och 
exponeringsnivåerna var avsevärt högre. De gynnsamma effekterna på hälsan av 
även de första förbättringarna från 1983 har ännu inte visat sig, och den ytterligare 
positiva effekten av vidare ändringar måste bedömas med ledning av moderna 
vetenskapliga och tekniskt-ekonomiska rön. 
Kommissionen har emellertid gjort ett antal enkäter bland intresserade parter vilka 
visar att ett gränsvärde för krysotil fibrer på 0,3 fibrer/cm3 kan vara tekniskt 
möjligt. 
På lägre nivåer blir mätmetoden inte noggrann och skulle orsaka avsevärda 
tekniska svårigheter. Som tidigare nämnts måste fördelarna med en sådan 
sänkning till fullo utvärderas på ett vetenskapligt sätt. Det råder dock inget tvivel 
om att en minskning av exponering måste anses fördelaktig. 
Kommissionen kommer att hålla omfattande samråd under den kommande 
perioden för att fastställa om det finns behov av ytterligare ändringar i direktivet 
och kommer därvid att bistås av sin vetenskapliga kommitté*'. 
*) Denna insats från kommissionens sida skulle i så fall löpa parallellt med en 
liknande insats beträffande värden för mineraliska konstfibrer, vilken planeras 
inom en nära framtid. 
16 
13 Vad gäller andra former av asbest eller blandningar (inbegripet blandningar med 
krysotil) finns det ingen klar enighet om ett lämpligt lägre tal som samtidigt är 
vetenskapligt giltigt och tekniskt möjligt, trots att talen i medlemsstaterna varierar 
mellan 0,1 till 0,3 (det aktuella EG-värdet). 
Så snart som denna översyn är slutförd kommer kommissionen, i samarbete med 
medlemsstaterna, att vidta lämpliga åtgärder under 1996-1997 för att ändra bilaga 
I (referensmetod för mätning av asbest i luften) till detta direktiv för att ta hänsyn 
till den metod som antagits av Världshälsoorganisationen. Detta kommer att göras 
i enlighet med det förfarande som beskrivs i artikel 9 och 10 i rådets direktiv 
80/1107/EEG13 (anpassning till tekniska framsteg). 
EGT nr L 327, 3.12.1980, s. 8. 
17 
ISSN 1024-4506 
KOM(96) 426 slutlig 
DOKUMENT 
SV 04 05 14 
Katalognummer : CB-CO-96-420-SV-C 
ISBN 92-78-07926-X 
Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer 
L-2985 Luxemburg 
vV