P6_TA(2006)0060

Konfrontationen mellan Iran och det internationella samfundet

Europaparlamentets resolution om konfrontationen mellan Iran och det internationella samfundet

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

- med beaktande av sina tidigare resolutioner om Iran av den 13 oktober 2005 [1] och av den 17 november 2005 [2],

- med beaktande av slutsatserna från rådets (allmänna frågor) möte den 30 och den 31 januari 2006,

- med beaktande av resolutionerna av den 24 september 2005 och den 4 februari 2006 från Internationella atomenergiorganets (IAEA) styrelse om genomförandet av säkerhetskontrollavtalet enligt ickespridningsfördraget i Islamiska republiken Iran,

- med beaktande av rapporterna från IAEA:s styrelse av den 2 september 2005 och den 18 november 2005 om genomförandet av säkerheetskontrollavtalet om icke-spridning av kärnvapen i Islamiska republiken Iran.

- med beaktande av fördraget om icke-spridning av kärnvapen (NPT) från 1968, i synnerhet artikel IV i fördraget där det föreskrivs att inget i fördraget får tolkas som att det påverkar den omistliga rätt som alla fördragsslutande parter innehar när det gäller att utveckla forskning, tillverkning och användning av kärnkraft för fredliga syften utan åtskillnad och i enlighet med artiklarna I och II i detta fördrag,

- med beaktande av de tre EU-ländernas/EU:s uttalande av den 13 januari 2006 och den brittiske utrikesministern Jack Straws uttalande efter mötet med utrikesministrarna från Kina, Frankrike, Tyskland, Ryssland, Förenade kungariket och Förenta staterna samt EU:s höge representant i London den 30 januari 2006,

- med beaktande av Parisavtalet av den 15 november 2004 mellan Islamiska republiken Iran (Iran) och Förenade kungariket, Frankrike och Tyskland (de tre EU-länderna) och Irans beslut av den 1 augusti 2005 om att fortsätta upparbeta uran, vilket strider mot vad som fastställdes i Parisavtalet,

- med beaktande av resolutionen från generalförsamlingens 60:e sammanträde den 11 januari 2006 om uppföljningen av de skyldigheter för kärnvapennedrustning som överenskoms vid 1995 och 2000 års översynskonferenser med parterna i fördraget om icke-spridning av kärnvapen,

- med beaktande av artikel 103.4 i arbetsordningen, och av följande skäl:

A. President Ahmadinejad har i sina offentliga uttalanden förnekat Israels existensrätt och förintelsen.

B. IAEA:s generaldirektör Mohammed El Baradei har många gånger uttryckt sin stora oro och rapporterat att IAEA ännu inte kan klargöra vissa viktiga frågor trots två och ett halvt år av intensiva inspektioner och undersökningar.

C. Den 1 augusti 2005 beslutade Iran att på nytt börja upparbeta uran, vilket strider mot skyldigheterna enligt Parisavtalet, den 8 augusti 2005 återupptog landet sin verksamhet för upparbetning av uran vid anläggningen nära Isfahan och den 10 januari 2006 vidtog man åtgärder för att återuppta anrikningsverksamheten.

D. I IAEA:s resolution av den 4 februari 2006 konstateras bristen på förtroende för det fredliga syftet med Irans kärnkraftsprogram och att Irans fulla öppenhet är absolut nödvändig och har varit påkallad sedan länge för att organet skall kunna klargöra outredda frågor.

E. IAEA har återigen uttryckt sin oro över sina fortsatta brister när det gäller insynen i många spridningsrelevanta aspekter i Irans kärnkraftsprogram.

F. IAEA har vid upprepade tillfällen begärt att Iran skall samarbeta vid uppföljningen av rapporterna och föreslagit olika lösningar, i synnerhet att anrika uran i Ryssland, men Iran har inte intagit någon tydlig ståndpunkt om förslagen.

G. I november 2005 uppgav IAEA:s generaldirektör att Iran har ett dokument om de förfaranden som krävs för att omvandla UF6 till metall i små mängder samt om gjutning och bearbetning av anrikad, naturlig och utarmad uranmetall till halvsfäriska former, vilket enligt IAEA:s rapporter är en process i tillverkningen av kärnvapendelar.

H. Den 30 januari 2006 kom utrikesministrarna från Kina, Frankrike, Tyskland, Ryssland, Förenade kungariket och Förenta staterna samt EU:s höge representant överens om att IAEA:s extra styrelsesammanträde skulle rapportera till FN:s säkerhetsråd, men att eventuella åtgärder skulle skjutas upp till efter det att IAEA:s generaldirektör lagt fram ännu en rapport vid styrelsemötet den 6 mars 2006 och en eventuell IAEA-resolution lagts fram vid det mötet.

I. Den iranska regeringen meddelade den 5 februari 2006 att man skulle avbryta allt frivilligt samarbete med IAEA och inte tillåta några fler oanmälda IAEA-inspektioner av iranska kärnanläggningar, inspektioner som är tillåtna enligt tilläggsprotokollet till NPT, och den 6 februari 2006 meddelade regeringen att man skulle avlägsna IAEA:s övervakningskameror och förseglingar från anläggningar och kärnutrustning.

J. Vid den senaste konferensen för översyn av icke-spridningsfördraget 2005 lyckades man inte stärka ett multilateralt initiativ mot hoten från kärnkraftsspridning och spridning av andra massförstörelsevapen.

K. EU:s förbindelser med Iran har grundats på en trestegsmodell som omfattar förhandlingar om ett handels- och samarbetsavtal, en politisk dialog och en människorättsdialog. Den politiska dialogen har ajournerats på grund av den aktuella krisen.

1. Europaparlamentet fördömer på nytt president Ahmedinejads hotfulla kommentarer mot Israel som inte inger något förtroende för att den iranska regeringen skulle ha för avsikt att inta en fredlig och konstruktiv roll i Mellanöstern. Parlamentet kritiserar således det möte som nyligen ägde rum mellan president Ahmedinejad och företrädare för den palestinska organisationen Islamisk jihad under presidentens resa i Syrien och kräver att Iran omedelbart upphör med allt stöd till terroristgrupper.

2. Europaparlamentet uttrycker sin djupa oro över de iranska myndigheternas nuvarande hållning när det gäller landets kärnkraftsprogram, särskilt att förseglingar avlägsnats vid flera kärnkraftsanläggningar och att man beslutat att återuppta verksamhet i samband med anrikning.

3. Europaparlamentet ställer sig bakom IAEA:s resolution av den 4 februari 2006, i vilken det fördöms att Iran inte respekterar organets rekommendation och betonas att man därför inte är övertygad om att Irans kärnkraftsprogram har uteslutande fredliga syften.

4. Europaparlamentet stöder IAEA:s begäran, i sin resolution av den 4 februari 2006, att be IAEA:s generaldirektör att rapportera till FN:s säkerhetsråd och redogöra för alla rapporter och resolutioner från IAEA i detta ärende.

5. Europaparlamentet anser att det i enlighet med IAEA:s resolution av den 24 september 2005 är nödvändigt att Iran återinför ett heltäckande och ihållande stopp för all verksamhet som har samband med anrikning och upparbetning, på nytt överväger uppförandet av en forskningsreaktor med tungt vatten, snabbt ratificerar och återigen fullt ut genomför tilläggsprotokollet och i största allmänhet genomför de insynsåtgärder som IAEA:s generaldirektör har begärt.

6. Europaparlamentet bekräftar att Iran har rätt att utveckla sitt kärnkraftsprogram i enligt med artikel IV i icke-spridningsfördraget och stöder förslaget från tre EU-länder och andra internationella partner om samarbete med Iran inom kärnkraftsområdet för fredliga syften. Samtidigt upprepar det sin uppmaning till Irans regering att inte hota något annat land och att agera med respekt för principerna i FN-stadgan.

7. Europaparlamentet anser att FN:s säkerhetsråds delaktighet, som föreslås av IAEA, utgör ett nödvändigt steg för att utvärdera nuläget och instämmer i rådets slutsatser som efterlyser en stärkning av IAEA:s roll. Genom en sådan händelseutveckling bör man kunna förebygga att nuläget försämras. Parlamentet uppmanar EU:s medlemsstater att nära samordna sina initiativ i IAEA och FN.

8. Europaparlamentet bekräftar att frågan måste lösas i överensstämmelse med bestämmelserna i internationell rätt, men påpekar att det då krävs att den iranska regeringen har en samarbetsvillig och öppen attityd gentemot IAEA. Parlamentet stöder i detta sammanhang de tre EU-ländernas åtagande att förhindra spridning av kärnvapen och uppmanar samtliga berörda parter att göra sitt bästa för att göra framsteg i riktning mot att kunna förhandla fram en lösning på kärnkraftstvisten före IAEA-generaldirektörens kommande rapport den 6 mars 2006.

9. Europaparlamentet betonar vikten av samarbete med Förenta staterna, Ryssland, Kina och alliansfria länder i syfte att överväga kompletterande koncept för att nå ett övergripande avtal med Iran om landets kärnkraftsanläggningar och deras användning, i vilket Irans säkerhetsaspekter beaktas.

10. Europaparlamentet uppmanar Iran att allvarligt överväga Rysslands förslag om en process för anrikning av uran, ett förslag som delas av de tre EU-länderna, vilket skulle ge landet möjlighet att göra framsteg i sitt kärnkraftsprogram inom en multilateral ram. En sådan lösning måste övervägas som förslag till förbättring av de nuvarande bestämmelserna, under IAEA:s kontroll, för alla intresserade länder. Parlamentet uppmanar EU att stödja förslag som det som lagts fram av FN:s högnivåpanel av sakkunniga i syfte att uppnå multilateral förvaltning av urananrikning, till exempel för Mellanösternområdet, med distributionen ställd under IAEA:s kontroll.

11. Europaparlamentet beklagar djupt att alla försök under 2005 att nå framsteg för kärnvapennedrustningen, NPT-översynen och FN:s reformtoppmöte fullständigt misslyckades.

12. Europaparlamentet lovordar IAEA:s generaldirektör och sekretariat för deras professionella och opartiska insatser för att genomföra säkerhetskontrollavtalet i Iran. Parlamentet betonar att säkerhetsrådets delaktighet inte innebär att IAEA:s befintliga ansvar upphör och uppmanar Iran att låta organet fortsätta att fullt ut genomföra kontroller och inspektioner.

13. Europaparlamentet uppmanar Iran att utnyttja sina enorma energireserver och den tekniska sakkunskap som finns i landet för att investera i utvecklingen av förnybara energiformer och i den moderna och rationella användningen av fossila energiformer.

14. Europaparlamentet anser att inrättandet av en zon fri från massförstörelsevapen i Mellanöstern skulle kunna vara ett viktigt steg för att tillmötesgå säkerhetsintressena hos länderna i detta område.

15. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att tillämpa alla åtgärder som skall vidtas inom Europeiska initiativet för demokrati och mänskliga rättigheter för att öka kontakterna och samarbetet med det iranska civilsamhället, oberoende medier och den demokratiska oppositionen samt att tillsammans med Europaparlamentet stödja demokrati och respekten för de mänskliga rättigheterna i Iran.

16. Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till rådet, kommissionen, medlemsstaternas regeringar och parlament, regeringarna och parlamenten i Islamiska republikan Iran och i alla övriga stater som nämns i denna resolution samt till generaldirektören för IAEA och FN:s generalsekreterare.

[1] Antagna texter, P6_TA(2005)0382.

[2] Antagna texter, P6_TA(2005)0441.

--------------------------------------------------