Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om "Nuläge och framtidsutsikter för säsongsarbete inom jordbruket och migrationsrörelser på landsbygden"

(97/C 355/10)

Den 20 mars 1997 beslutade Ekonomiska och sociala kommittén, i enlighet med artikel 23.3 i arbetsordningen, att utarbeta ett yttrande om "Nuläge och framtidsutsikter för säsongsarbete inom jordbruket och migrationsrörelser på landsbygden".

Sektionen för jordbruk och fiskeri, som ansvarat för ärendet, antog sitt yttrande den 18 september 1997. Föredragande var Hans-Joachim Wilms.

Vid sin 348:e plenarsession den 1-2 oktober 1997 (sammanträdet den 1 oktober 1997) antog Ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 86 röster för, 1 röst emot och 7 nedlagda röster.

1. Motivering till ESK:s yttrande

1.1. Bakgrund

1.1.1. Både inom Europeiska unionen och i andra delar av världen (t.ex. Kalifornien och Israel) arbetar säsongsarbetskraft inom jordbruket, och migrerande arbetstagare förekommer inom jordbruket i skördetid för olika odlingar och produkter. I detta yttrande granskas vilka möjligheter och risker som säsongsarbetet inom jordbruket i Europeiska unionen medför. Detta betyder inte att vi blundar för det faktum att säsongsarbetet, utanför jordbrukssektorn, strukturellt även spelar en viktig roll för att turism- och restaurangnäringarna skall fungera effektivt. Synpunkterna i detta yttrande begränsas emellertid helt och hållet till verksamheter inom jordbruket.

1.1.2. Sammantaget får den ekonomiska och tekniska strukturomvandlingen, de strukturella skillnaderna och öppnandet gentemot Maghrebländerna och de central- och östeuropeiska länderna en mängd konsekvenser för Europeiska unionen:

- De strukturella skillnaderna - framför allt mellan medlemsstaterna i söder och de i norr - fortsätter att medföra betydande migrationsrörelser av jordbruksarbetare på jakt efter arbete och inkomster. Detta omfattar både migration inom medlemsstaterna och från närbelägna länder (t.ex. från Marocko, Tunisien och Algeriet till de sydeuropeiska länderna () och från Central- och Östeuropa till EES-länderna) och tredje land.

- Den plötsliga geografiska utvidgningen av arbetsmarknaden för säsongsarbetare medförde att löneförväntningarna som även gäller på marknaden inom EU allt mer differentierades. Härtill bidrog framför allt möjligheterna att förvärvsarbeta inom EU för arbetstagare från icke-medlemsstater, t.ex. i Nordafrika och Central- och Östeuropa. Reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken (GJP) 1992 medförde dessutom att drifts- och sysselsättningsstrukturerna förändrades och kom att präglas av ökad mekanisering och ökad specialisering av produktionslinjerna.

- Detta tillflöde av arbetskraft ökade det redan starka trycket på arbetsmarknaden för de jordbruksarbetare som traditionellt är beroende av säsongsarbete inom EU och inom de enskilda medlemsstaterna.

- Trycket på den fasta arbetskraften inom jordbruket gick samtidigt så långt som att de fick se sina arbetstillfällen ersättas med säsongsarbetare.

1.1.3. På grund av att sysselsättningssituationen på landsbygden inom EU har förvärrats på detta sätt krävs särskilda ansträngningar från alla grupper i samhället för att bevara befintliga arbetstillfällen som omfattas av ett socialt ansvar, minska arbetslösheten och skapa nya arbetsplatser.

1.1.4. En fara med den aktuella utvecklingen är säkert att kollektivavtalen och frivilliga ramavtal mellan arbetsmarknadens parter negligeras - åtminstone i medlemsstater där sådana bestämmelser finns. Dessutom finns risken att viktiga grundprinciper för unionens utveckling överges, nämligen de som formulerades redan under kommissionens tidigare ordförande Jacques Delors 1993 i vitboken om tillväxt, konkurrenskraft och sysselsättning.

1.1.5. Trots problemen som just nu sprider sig utgör säsongsarbetet i många EU-länder en traditionell och vital form av sysselsättning inom jordbruket. På grund av naturliga förhållanden har säsongsarbete förblivit nödvändigt för produkter av mycket varierande slag. I detta sammanhang bör särskilt uppmärksammas det arbete som utförs av migrerande arbetare och som utgör en särskild variant av den säsongsbetonade och tidsbegränsade sysselsättningen på landsbygden.

- För inte så få områden i EU - både sådana där arbetskraften återfinns och sådana där arbetstillfällena finns - utgör säsongsarbetet en beståndsdel i det tilltagande ömsesidiga ekonomiska beroendet.

- För den europeiska integrationen är det ett särskilt värdefullt element av kulturutbyte, för möten "inom det europeiska huset".

1.1.6. Med detta yttrande hoppas kommittén fästa de europeiska instansernas uppmärksamhet på viktiga ekonomiska och kulturella element i säsongsarbetet för att hitta hållbara lösningar på de växande problemen.

1.1.7. Härvidlag låter sig kommitténs ledamöter inspireras av kommissionens ordförandes ord i kommissionens dokument om förtroendepakter i juni 1996: "Förtroendet måste återskapas i Europa. Det är en förutsättning för en nystart för investeringar och konsumtion."

1.2. En prioritet i dag

1.2.1. I och med att nya oklarheter uppstått på arbetsmarknaden och i fråga om sysselsättnings- och löneförväntningar blir det svårare att upprätthålla ett förtroendefullt klimat. Detta försvåras särskilt genom den nuvarande osäkerheten i den siffermässiga registreringen (se punkt 3) och genom att korrigeringar av en felaktig utveckling därigenom inte sker eller sker för sent (se framför allt punkt 5).

1.2.2. Avsaknaden av informativa statistiska data blir ett akut problem i och med att de få sifferuppgifter som är kända tyder på att åtgärder brådskar:

I Italien () arbetade t.ex. 1995 cirka 850 000 säsongsarbetare inom jordbruket, i Frankrike () ca 600 000 och i Tyskland () ca 220 000. I de nordiska medlemsstaterna tycks antalet säsongsarbetare vara mindre än i genomsnitt för EU.

1.2.3. Det rör sig härvidlag inte om varaktiga anställningsförhållanden, utan om tidsmässigt begränsat arbete (ställning som säsongsarbetare), som i regel varar från några dagar till högst tre månader.

1.2.4. Ovannämnda siffror kan säkert inte generellt överföras på andra medlemsstater, men de kan ses som indikatorer från ett delområde och utgör en så tydlig signal att de inte kan negligeras utan risk. De måste kompletteras med ytterligare datainsamling.

1.2.5. Mot bakgrund av utvecklingens komplicerade dynamik och den uppenbara spridningstendens som nu tydligt syns är detta yttrande på eget initiativ nödvändigt för att på kort sikt och i tid utveckla och använda ytterligare kontroll- och styrinstrument, som skall ge resultat på medellång sikt.

1.3. Definition

1.3.1. Med säsongsarbete kommer i fortsättningen att avses alla sådana verksamheter inom jordbruket som på grund av odlingskarakteristika eller driftsmetoder endast uppkommer tidvis. Det rör sig framför allt om typiska verksamheter i samband med sådd och skörd och visst arbete inom djurhållningen. Därutöver kan man se att framför allt specialiserade jordbruksföretag, t.ex. frukt- och grönsaksodlare, ersätter eller kompletterar den fasta personalen med säsongsarbetare.

1.3.2. Dessa verksamheter kan utföras av arbetskraft bosatt i kommunen eller regionen (säsongsarbetare) eller av arbetstagare som kommer från andra regioner (regionalt migrerande arbetstagare), av arbetstagare från andra medlemsstater (migrerande arbetstagare från andra medlemsstater) eller av arbetstagare från länder som inte är medlemmar i EU (migrerande arbetstagare från icke-medlemsstater).

1.3.3. Migrerande arbetstagare skall alltså behandlas som en särskild grupp av säsongsarbetare. Härvid skall man framför allt skilja mellan migrerande arbetstagare som kommer från ett annat EU-land och sådana som kommer från icke-medlemsstater.

2. Säsongsarbete inom jordbruket - historik och aktuell situation

2.1. På grund av klimatzoner, växelbruk, handelsmekanismer och även de ekonomiska svårigheterna i vissa regioner och de förhoppningar som just därför ofta uppkommer om lönande säsongsarbeten har denna sysselsättningsform genomgående blivit en verksam faktor i jordbruket.

2.2. Regioners och företags koncentration på särskilda produkter har tilltagit med utvecklingen av transport- och handelsstrukturer.

2.3. Insatsen av säsongsarbetare och migrerande arbetstagare, som i vilket fall som helst alltid behövs p.g.a. naturliga förhållanden, har ytterligare drivits på p.g.a. att deras resor numera går snabbare. Öppnandet av de europeiska gränserna har bara öppnat fördämningarna för de strömningar som annars skulle ha fortsatt att öka i samma takt som under de senaste tre decennierna.

2.4. De migrerande arbetstagarnas olika motiv sammanhänger säkert alltid med ett ekonomiskt behov - däremot inte alltid med ekonomisk nöd. Säsongsarbete kan också vara en del av ett verksamhetsutövande som är typiskt för ett visst yrke eller motsvara gästarbetarens personliga intressen. "Skickliga plockare" kan också se sig som ett slags specialister inom jordbrukssektorn, som mer effektivt bjuder ut sina tjänster på olika orter på basis av klimatområden hellre än i det egna livsmedelsområdet under den korta tid då det är möjligt att skörda där. Samtidigt syns här en växelverkan mellan "att kunna och att vara tvungen", som gör att alla ansatser att beskriva verksamhetens dynamik i romantiska termer måste undvikas.

- Genom ytterligare undersökningar och framställningar skulle bilden av säsongsarbetet i spänningsfältet mellan "tvång och möjlighet" kunna göras ännu tydligare och därmed bidra till att komplettera bilden av den migrerande arbetstagarens profil.

2.5. Den minskade produktionen av konsumtionsvaror har dessutom gjort säsongsarbete ännu mer intressant för just migrerande arbetskraft från Maghrebländerna och de central- och östeuropeiska länderna, eftersom avlöningen kan kopplas samman med inköpsmöjligheter (varuutbud) eller fördelar vid inköp (priser) på arbetsorten.

2.6. Det säsongsarbete som utförs av migrerande arbetstagare utgör en icke försumbar organisationsform för det fungerande varuutbytet mellan olika regionala ekonomier i Europa. I så måtto är det en viktig faktor för social utjämning.

- Därför bör en undersökning göras för att identifiera de regioner som arbetskraften kommer ifrån och de regioner som har behov av arbetskraft, samt de branscher och företag som bedriver speciell odling för att på så sätt få en mer exakt bild av olika intressen på området.

2.7. Motiven för de regioner och företag som tar emot arbetskraft är ekonomiska och beror delvis på att säsongsarbetarna har en högre produktivitet tack vare vana eller högre motivation, men framför allt på att det är möjligt att anställa på begränsad tid och på att utgifter för socialförsäkringar bortfaller vid korta anställningsförhållanden (det gäller vanligtvis särskilt i fråga om pensionsavgifter). Om de säsongsarbetare som är bosatta på orten inte räcker till vänder man sig till migrerande arbetskraft från andra regioner. Finns det inte heller här tillräckligt med arbetskraft att hämta vänder sig företagen mot migrerande arbetstagare från ett annat EU-land eller från en icke-medlemsstat (). Informationsutbyte och förbättrade avsättningsmöjligheter är även av visst intresse härvidlag. Detta informationsutbyte är ibland bristfälligt på grund av kulturella olikheter och otillräckliga kunskaper om sociala förhållanden, levnadsvillkor osv. Risken att migrerande arbetstagare utnyttjas och exploateras har i princip ökat i takt med den tilltagande rörligheten. Hur kan de oklarheter som därmed uppkommit motverkas?

2.8. Med de första bestämmelserna på området försökte man särskilja de olika näringsgrenar där säsongsarbete förekommer och finna särskilda lösningar för varje bransch.

2.9. Därvid framstår det som rimligt att välja ut produkterna och produktlinjerna i företagen och organisera arbetet så att det blir möjligt att driva ett ekonomiskt stabilt företag under dessa grundläggande förutsättningar. En utvidgning av skyldigheten att lämna uppgifter (t.ex. till de arbetsmarknadsorgan som finns i vissa medlemsstater) som skall ge vägledning också vad gäller företagens faktiska behov under resten av året är i detta sammanhang aktuell.

3. Säsongsarbete inom jordbruket i Europeiska unionen (statistik)

Det föreligger inte tillräckligt med data.

3.1. Kartläggningen av en så diskontinuerlig och delvis spontan arbetsform som säsongsarbete inom jordbruket kommer aldrig att bli lätt att genomföra, men den kan förbättras väsentligt. Som tidigare nämnts måste man nu, på grund av att frågan politiskt sett är mycket angelägen, ofördröjligen skapa bättre metoder.

3.2. Kommittén uppmanar därför kommissionen att inrätta en observationsgrupp för kartläggning av säsongsarbete inom jordbruket.

3.3. Kartläggningen skulle kunna omfatta följande punkter:

- Ursprungsland.

- Ursprungsregion.

- Yrke.

- Kön.

- Ålder.

- Medföljande familjemedlemmar.

- Återkommande eller växlande arbetsinsats.

- Arbetsinsatsens varaktighet.

- Inkomst per timme/dag/vecka/månad.

- Har jordbruksföretaget gjort en skattning av sitt behov av arbetskraft?

- Omfattas arbetsinsatsen av gällande socialförsäkrings- eller pensionsförsäkringsbestämmelser?

3.4. Kartläggningen kan endast lyckas om samtliga berörda parter känner sig motiverade att delta i den och om den är tillräckligt enkel och anpassas efter att anställningen ofta påbörjas och avslutas med kort varsel (ofta beroende av väderleksförhållanden!).

- Vilka incitament kan arbetsgivare och arbetstagare få, vilket intresse av att medverka har socialförsäkringsanstalter, folkbokföringsmyndigheter, tullen, gränsskyddet med flera?

3.5. Ju större nytta de enskilda migrerande arbetstagarna har av registrering och kontroller, desto framgångsrikare blir kartläggningen i princip. Vilka kopplingar till socialförsäkringssystemet är tänkbara (olycksfall, sjukdom, ansvarsförsäkring, pension, rättsskydd, resekostnadsrabatt, tullättnader etc.)? Vilka möjligheter skulle införandet av ett "checkhäftesystem" enligt fransk modell () innebära?

- Man måste finna lösningar som kan motverka de lockelser som finns med illegal sysselsättning (lönetillägg genom insparade avgifter, förlängda tidsperioder etc.).

- Man måste utveckla modeller som är mindre byråkratiska.

- Arbetsgivarna bör ges särskilda förmåner (skatteregler, kvalificerad förmedling, rättsskydd, ansvarsförsäkring, olycksfallsskydd, bidrag, schabloner för underlättande av personaladministrationen beträffande migrerande arbetskraft etc.).

- De på det hela taget skadliga brotten mot gällande bestämmelser bör beläggas med lämpliga, både mjuka och hårda sanktioner (förmedlingsstopp, standardiserade minimiavgifter på varuomsättningen, avtalsvite etc.).

3.6. Den statistiska undersökningen bör inte enbart gälla kvantitativa, utan även kvalitativa faktorer för att i detalj lära känna de migrerande arbetstagarnas personliga behov, svårigheter och erfarenheter. Syftet skulle då inte i första hand vara att kontrollera enskilda personer, och definitivt inte att genomföra någon total kontroll, utan framför allt att få ett politiskt och socialt beräkningsunderlag för EU som ekonomiskt område.

3.7. I denna anda av fritt och produktivt samarbete bör förfaranden och formuleringar utarbetas så att ett förtroendefullt klimat verkligen skapas på detta område genom förbättrad kommunikation.

3.8. I enlighet med detta kan de migrerande arbetstagarna även besvara representativa, anonyma enkäter som på kort sikt kan ge upplysningar och på längre sikt kan tjäna som statistiskt underlag.

4. Förändringar av säsongsarbete inom jordbruket på grund av EU:s utvidgning österut

4.1. Säsongsarbetet inom jordbruket förväntas öka i omfattning liksom antalet migrerande arbetstagare från länder utanför Europeiska unionen. För detta talar att den branschrelaterade specialiseringen kommer att fortgå. Just inom specialiserade sektorer (frukt, grönsaker, vinodling, plantskolor) anlitas huvudsakligen säsongsarbetare. Det kommer också att märkas genom att antalet brott mot rättsliga och avtalsmässiga bestämmelser blir allt större.

4.2. Trovärdigheten för både arbetsmarknadsparternas och EU:s principer kan komma att ifrågasättas, om avgörande ingripanden inte görs på detta område. Därför bör de bestämmelser som skall utformas stödja den ekonomiska och sociala sammanhållningens nya prioriteringar i enlighet med vad kommissionens ordförande sade inför Europaparlamentet den 16 juli 1997: Minskade regionala skillnader, stöd till regioner under ekonomisk omvandling och vidareutveckling av hela unionens humankapital.

- Praktiskt genomförbara metoder bör därför utarbetas så att den migrerande arbetskraften kan garanteras information om sina grundläggande rättigheter.

4.3. Den ökade tillströmningen av arbetskraft från Nordafrika, de central- och östeuropeiska länderna och från tredje land har redan beskrivits i punkt 1.2. Härvid bör betonas att avsevärda skillnader - såväl horisontella som vertikala - föreligger mellan de enskilda medlemsländerna.

4.4. Alla som har arbetat i ett annat land bidrar också till större kunskaper i ursprungslandet om var och hur man kan skaffa arbete utan officiell förmedling.

- Hur tillvaratar de officiella arbetsförmedlarna, folkbokföringsmyndigheterna, arbetsgivarna m.fl. möjligheten att informera om arbetstagares rättigheter, olycksfalls- och sjukförsäkringar m.m. när det är känt att någon för första gången uppehåller sig i landet?

- Hur handskas ansvariga statliga myndigheter med illegala arbetsförmedlare?

- Vilket stöd kan migrerande arbetstagare få så att den ur nödsituationer uppkomna efterfrågan på dåligt betalda arbeten inte fortsätter, utan begränsas genom lämpliga åtgärder (information, fortbildning, bidrag till uppehälle och anpassning etc.)?

- Vilka bilaterala eller multilaterala avtal kan bidra till att även ursprungsländerna får ett aktivt intresse av att delta i arbetet på att förbättra situationen?

- Vilka bestämmelser kan utarbetas för så kallad utstationerad migrerande arbetskraft för att på ett effektivt sätt minska problemen med "skenbart egen företagsverksamhet" () och liknande företeelser?

5. Illegalt säsongsarbete och "svart arbete"

5.1. När det gäller säsongsarbete inom jordbruket tycks det vara ett faktum att "illegala" anställningsförhållanden (svart arbete) utgör ett problem som måste tas på allvar. Det ligger i sakens natur att detta område inte påverkas av rättsliga, lönemässiga och samhälleliga bestämmelser. Förutom avsiktliga brott mot rättsliga föreskrifter och nationalekonomiska förluster uppkommer det marknadsfördelar för dem som utnyttjar illegal arbetskraft. De berörda parterna skaffar sig oacceptabla fördelar på konkurrerande intressenters bekostnad.

5.2. Uppgifter om omfattningen, kunskaper om kännetecknande drag och studier över konkreta nackdelar föreligger i alltför begränsad omfattning. Det förefaller också som om utbredningen av svart arbete varierar starkt. I Frankrike verkar omfattningen vara försumbar, men i Tyskland uppger de berörda fackföreningarna att det föreligger ett förhållande på "ett till ett": på en legal arbetstagare går det en illegal. I Italien bedömer fackföreningarna att andelen illegala migrerande arbetstagare från länder utanför EU ligger på 60 %.

5.3. Det finns alltså tydliga tecken på att det i åtminstone några medlemsländer förekommer illegala arbetsförhållanden där man kringgår föreskrifterna.

5.4. Utan att vända sig till de behöriga instanserna använder sig företag till exempel av tidigare legal arbetskraft genom att direkt anlita den för nästkommande säsong. Avgifterna för den officiella arbetsförmedlingen sparas in, och ofta kommer parterna själva överens om lönen - i regel till arbetstagarnas nackdel.

5.5. På grund av de konkreta följderna av de illegala förhållandena (avsaknad av sjukförsäkring, inga inbetalningar av sociala avgifter etc.) uppkommer regelbrott med negativa konsekvenser som inte bara berör de direkt inblandade parterna. Särskilt i konfliktsituationer kan det uppstå individuella kriser som kan leda till försämrad produktionskvalitet.

5.6. En sådan i grunden socialt ohållbar situation med personliga och ekonomiska nackdelar för de berörda parterna kräver särskild uppmärksamhet från institutionernas sida. Grunderna för illegala anställningsförhållanden måste undersökas och klarläggas. Med ledning av resultaten bör lämpliga strategier utvecklas och genomföras för att få slut på de omfattande skadeverkningar som svart arbete medför.

6. Den sociala situationen för migrerande arbetskraft inom jordbruket

6.1. Den migrerande arbetskraften inom jordbruket omfattas i olika medlemsländer och inom länderna i mycket varierande grad (fullständigt, inte i tillräcklig omfattning, inte alls) av de generella villkor som gäller för dem som arbetar inom jordbruket, och eftersom arbetstagarna delvis kommer från olika yrkesområden gäller detta även de olika villkor som råder inom dessa områden (semesterbestämmelser, återanställningsgarantier, orderingång etc.).

6.2. Det tryck som leder till att säsongsarbete efterfrågas och att vissa arbetsförhållanden accepteras är i många avseenden varierande. Det bestäms av regionala faktorer (arbets- och inkomstsituationen), personliga bakgrundsfaktorer (utbildning, sociala band) och den personliga situationen (individuella planer).

6.3. Säsongsarbete kan sökas och förmedlas både i grannländer och på längre håll inom och utom Europas gränser (Nordafrika, Östeuropa).

6.4. I väntan på en mer noggrann och kvalificerad kartläggning kan man med utgångspunkt i erfarenheter och antaganden urskilja olika grundmönster beträffande arbetstagarna:

- Jordbrukare/arbetstagare inom jordbruket som önskar få extrainkomster vid sidan av den egna produktionen genom säsongsarbete.

- Arbetstagare från olika yrkesområden som önskar, men inte är tvingade, att utnyttja konjunktur- eller avtalsbetingad ledighet (semester ... ) till att skaffa extrainkomster.

- Arbetstagare som endast tidvis eller periodvis kan arbeta inom sin ordinarie verksamhet och är i behov av extrainkomsterna från säsongsarbete för att täcka sina levnadskostnader.

- Arbetssökande, långtidsarbetslösa och personer som på grund av strukturomvandling saknar sysselsättning och är beredda eller tvingade att acceptera säsongsarbete som den enda återstående sysselsättningsmöjligheten ().

- Praktikanter och studerande under utbildningstiden samt ungdomar som söker tillfälliga inkomster.

- Arbetstagare från låglöneländer som vill utnyttja varje tillfälle att arbeta för en förhållandevis hög lön och utnyttja köpkraftsfördelar i ursprungslandet eller bättre inköpsmöjligheter i det land de arbetar i.

6.5. För fullständighetens skull, och även för att framhäva säsongsarbetets positiva sida, omnämns även de personer som av olika anledningar är intresserade av denna typ av kortvariga arbeten (från "för att få arbeta med händerna igen" - t.ex. bosniska flyktingar i Tyskland - till "för att få delta i vinskörden i Alsace" - studerande och personer som tar ett sabbatsår).

6.6. Särskilt problematiskt blir säsongsarbetet när det råder stora ekonomiska svårigheter eller krissituationer på efterfrågesidan och ett växande utbud av arbetstagare i förening med myndighetsförmedlad "assisterad migration" och illegal förmedling. Arbetsgivarna frestas då att dumpa lönerna och att kringgå socialförsäkringsbestämmelserna, och arbetstagarna frestas att ge upp sina grundläggande rättigheter för att överhuvudtaget ha en chans på marknaden. Just detta är nu ofta fallet i flera av EU:s medlemsländer, och problemet kan inte tillåtas att växa ytterligare. Det handlar inte enbart om att skydda de enskilda individerna, utan även om att få kontroll över de faktiska förskjutningarna på de lokala och regionala arbetsmarknaderna, vilka skulle kunna leda till okontrollerbara situationer som utgör ett hot mot arbetsplatserna och freden på arbetsmarknaden.

7. Slutsatser

7.1. Social trygghet för säsongsarbetare inom jordbruket i framtidens Europa

7.1.1. En exakt statistisk kartläggning (se punkt 3) av säsongsarbetet inom jordbruket måste innefatta länderna i Nordafrika och i Central- och Östeuropa, åtminstone de länder som önskar bli medlemmar i Europeiska unionen. Undersökningarna måste hålla jämna steg med den faktiska utvidgningen och förutse kommande förskjutningar så gott det går. Det är inte enbart slutsummorna och orsakerna som är av intresse, utan även den regionala fördelningen, migrationsströmmar och enskilda fallstudier.

7.1.2. Statistiska undersökningar (framför allt från Eurostat) är ett medel som omedelbart borde utnyttjas som förberedelse för användning av andra styrinstrument.

7.1.3. Eftersom säsongsarbetet inte kan ersättas med andra arbetsformer krävs nu ökade ansträngningar för att genomföra de föreslagna förändringarna och möjliggöra att de människor som endast arbetar periodvis eller oregelbundet får social trygghet inom en europeisk ansvarsram.

7.1.4. Det handlar inte om någon minoritetsgrupp eller några ekonomiska flyktingar, de är inte organiserade, de skyddas inte av starka intressenter och de har förmodligen stora brister när det gäller elementära kunskaper om möjligheter och rättigheter inom EU.

7.1.5. Som en integrerad del av ett alleuropeiskt ekonomiskt nätverk som sträcker sig utanför EU:s gränser utgör de en grupp som måste beaktas av EU:s instanser på lång sikt, och de kan i denna fråga tjäna som förebild för den europeiska förståelsen.

7.1.6. Med utgångspunkt i mer ingående kunskaper om omfattningen och fördelningen av den produktion som säsongsarbetarna bidrar med och med hänsyn till de kostnader som uppkommer (till exempel för socialförsäkringsmyndigheterna) uppmanas de olika intressegrupper som har anknytning till säsongsarbete att framföra sina åsikter om den framtida utvecklingen.

7.2. Intressegrupperna och de gemensamma styrinstrumenten för stabilisering av säsongsarbete som en ekonomisk och kulturell faktor i Europa

7.2.1. Det finns många positiva exempel på att sociala och företagsanknutna relationer kan utformas till alla berörda parters bästa. Det finns emellertid alltid personer som är intresserade av mer oklara förhållanden. De söker egen vinning och försöker lägga kostnaderna på andra. Detta kan leda till bedrägerier gentemot övriga parter.

7.2.2. Alla andra deltar efter förmåga för att klarlägga situationen för att på så sätt bevaka sina intressen gentemot de andra parterna, till exempel:

- Arbetstagare som efterfrågar säsongsarbete i syfte att få inkomster, personlig utveckling eller nya erfarenheter.

- Periodiskt återkommande eller endast tillfälliga eller potentiella arbetsgivare inom olika branscher (växtodling, djurhållning, blandad verksamhet, tillhandahållande av tjänster inom jordbruksproduktionen eller trädgårdsodlingen, tjänster inom djurhållningen, frukt- och grönsaksbranschen, skogsbruket etc.).

- Regioner som söker arbetsplatser för sina medborgare utanför den egna regionen för att bibehålla sin struktur och ekonomiska standard (regioner med överskott på arbetskraft) eller regioner som efterfrågar utomregional arbetskraft för verksamhet inom regionen (regioner med behov av arbetskraft).

- Produktionskedjor och deras anknutna industri- och affärsgrenar, som är hänvisade till fungerande strukturer i de föregående leden.

- Socialförsäkringssystemen, dit även "illegala" säsongsarbetare och migrerande arbetskraft till sist blir hänvisade, med behov av lösningar på kostnadsproblematiken.

- De nationella regeringarna och EU, som till slut måste utveckla en enhetlig ram för säsongsarbete.

- De nationella parlamenten, som måste främja skapandet av en sådan enhetlig ram.

- Arbetsmarknadens parter, som gemensamt inom ramen för de nya ramvillkoren måste utveckla avtalsmässiga och företagsanpassade lösningar beträffande säsongsarbetarnas och den migrerande arbetskraftens arbetsvillkor och roll.

7.2.3. Vad som krävs är nu att genom en allmän, uppriktig debatt komma fram till en överenskommelse.

7.2.4. I denna process har alla ett gemensamt ansvar för att framför allt undersöka de aspekter av säsongsarbete som innebär att människor på grund av nödsituationer och oklara förhållanden tvingas arbeta under oacceptabla anställningsvillkor.

7.2.5. Intresse- och målgrupperna måste nu diskutera och studera dessa frågor för att sätta sig in i problemen och utarbeta handlingsalternativ, lösningar och visioner. Säsongsarbete som en ekonomisk och kulturell faktor i Europa kan även gå en positiv utveckling till mötes.

Bryssel den 1 oktober 1997.

Ekonomiska och sociala kommitténs ordförande

Tom JENKINS

() I Italien arbetar även migrerande arbetare från Centralafrika och Pakistan, men framför allt från Albanien.

() Se bilaga 1.

() Se bilaga 2.

() Se bilaga 3.

() I vissa områden i Italien har spänningar uppkommit mellan migrerande arbetstagare och inhemsk arbetskraft, i synnerhet i svåra ekonomiska tider. Detta beror även bland annat på att en del företag anställer migrerande arbetstagare från icke-medlemsstater illegalt som alternativ till och i konkurrens med inhemsk arbetskraft. I Österrike har statliga åtgärder vidtagits för att motverka detta.

() I Frankrike kan man med hjälp av ett slags intyg (checkhäfte) ackumulera flera kortare anställningsförhållanden och därigenom få rätt att ställa anspråk i fråga om social- och pensionsförsäkringar.

() I vissa medlemsstater arbetar t.ex säsongsarbetare som är specialiserade på okulering i plantskolor och som behandlas som "egna företagare" fast de i praktiken står i ett anställningsförhållande.

() Denna grupp får till exempel allt större betydelse i Tyskland genom bestämmelserna i Bundessozialhilfe-Reformgesetz av den 24 juni 1996: Inom ramen för "arbetstagarstöd" kan arbetstagare även beredas möjlighet till säsongsarbete. De första rapporterna talar emellertid om problem vid förmedlingen av dessa inhemska arbetstagare, och den förväntade dåliga motivationen medför även vissa oönskade bieffekter för arbetsgivarna.

BILAGA till Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande

Följande bilagor ger endast en överblick över situationen i vissa medlemsstater. Avsikten är inte att man skall dra övergripande slutsatser om situationen i EU.

Bilaga 1 Situationen i Italien

>Plats för tabell>

Bilaga 2 Situationen i Frankrike

>Plats för tabell>

>Plats för tabell>

>Plats för tabell>

>Plats för tabell>

Bilaga 3 Situationen i Tyskland

>Plats för tabell>

Den procentuella tillväxten för det i huvudsak jordbruksinriktade området utanför denna kartläggning uppgår till tvåsiffriga tal!

Trots att hela näringsgrenar inte finns med är totalsiffran för 1996 högre än för 1992; effekten av de styrinstrument som satts in har motverkats.