Den fortsatta utvidgningen - Strategidokument och rapport till Europeiska kommissionen om Bulgariens, Rumäniens och Turkiets framsteg på vägen mot anslutning {SEC(2003) 1210, 1211, 1212}

INNEHÅLL

Förord

A. Läget i utvidgningsprocessen

B. Att föra in Bulgarien och Rumänien i unionen

1. Framsteg som Bulgarien gjort för att uppfylla medlemskapskriterierna

2. Framsteg av Rumänien för att uppfylla medlemskapskriterierna

3. Föranslutningsstrategin för Bulgarien och Rumänien

4. En ram för att avsluta förhandlingarna

4.1 Mot ett avslutande av förhandlingarna

4.2 Utkast till en finansiell ram

C. Turkiet i utvidgningsprocessen - framsteg och utmaningar

1. Turkiets framsteg med att uppfylla medlemskapskriterierna

2. Strategin inför anslutning av Turkiet

D. Slutsatser och rekommendationer

Bilagor

Bilaga 1: Folkomröstningar och ratificeringar av anslutningsfördraget från 2003

Bilaga 2: Slutsatser från de återkommande rapporterna om Bulgarien, Rumänien och Turkiet

Bulgarien

Rumänien

Turkiet

Bilaga 3: Konventioner om mänskliga rättigheter som ratificerats av kandidatländerna

Bilaga 4: Partnerprojekt och inbördes utvärdering

Bilaga 5: Förhandlingsläget

Bilaga 6: De viktigaste statistiska indikatorerna (2002)

Förord

Europeiska unionen står inför en av de största förändringarna i sin historia. Om sex månader kommer antalet EU-medlemmar att öka från 15 till 25 länder i och med att de nya medlemsstaterna Tjeckien, Estland, Cypern, Lettland, Litauen, Ungern, Malta, Polen, Slovenien och Slovakien ansluter sig den 1 maj 2004. Förhandlingar pågår vidare med Bulgarien och Rumänien med sikte på medlemskap 2007, och en förstärkt strategi inför Turkiets anslutning håller på att genomföras.

Denna utvidgning, som är den femte sedan Europeiska gemenskapen bildades för femtio år sedan, visar än en gång hur attraktiv den europeiska modellen är för de unga demokratierna.

Denna utvidgning skiljer sig emellertid från de föregående. Aldrig tidigare har så många stater anslutits på samma gång. Aldrig tidigare har kandidatländerna varit så väl förberedda och deras ekonomi och samhälle omvandlats på ett så genomgripande sätt. Stabila demokratier och en fungerande marknadsekonomi har nu införts i Central- och Östeuropa, och förtjänsten för detta måste huvudsakligen tillskrivas dessa länders regeringar och befolkning, som stöttats av utsikten till ett medlemskap i Europeiska unionen.

I ett historiskt perspektiv är den kommande utvidgningen mer än bara ytterligare en utvidgning av EU: den innebär att den europeiska modellen för fredlig och frivillig integration mellan fria nationer tillämpas på en hel världsdel. Den innebär i själva verket uppfyllelsen av en dröm som den europeiska integrationens grundare närde: återförenandet av den europeiska världsdelen som delades upp efter andra världskriget.

De anslutande länderna måste också anpassa sig till sin kommande roll som medlemmar i Europeiska unionen med fullständiga och lika rättigheter. Hittills har deras arbete på vägen mot Europa bestått i att anta och genomföra den gemensamma politiken; deras nya roll i Europa från och med anslutningen kommer att vara att medverka i utformningen av denna politik. EU:s institutioner och medlemsstater måste också förbereda sig inför utvidgningen genom att färdigställa konstitutionsfördraget, så att det skapas en lämplig ram för arbetet inom den utvidgade unionen.

Anslutningsförhandlingarna med Bulgarien och Rumänien har hunnit långt och kommer att fortsätta på grundval av samma principer som styrde förhandlingarna med de tio anslutande länderna, utan att redan uppnådda resultat ifrågasätts. Detta har också skrivits in i anslutningsfördraget.

Turkiet gör avsevärda framsteg i förberedelserna för medlemskap, och landets framsteg bedöms efter samma anslutningskriterier som de övriga länderna.

Anslutningsprocessen, som redan har tjänat som katalysator för förändring i de anslutande länderna, erbjuder stora fördelar när det gäller stabilitet och välstånd. Länderna på västra Balkan har fått ett europeiskt perspektiv. Bland dem har Kroatien nyligen lämnat in en ansökan om medlemskap.

Utvidgningsprocessen är en utmaning som EU beredvilligt har antagit. De nuvarande medlemstaterna samtycker till att med andra dela de fördelar som uppnåtts i Västeuropa genom skapandet av ett politiskt och ekonomiskt samarbetsområde där krig har blivit otänkbart. Potentiella medlemmar vänder sig till oss för att få garantier för stabilitet, fred och välstånd samt tillfälle att delta i Europas enande tillsammans med oss. För de nya demokratierna är Europa en mäktig symbol som ger uttryck för deras grundläggande värderingar och strävanden.

A. Läget i utvidgningsprocessen

I förra årets strategidokument "På väg mot en utvidgad union" rekommenderade kommissionen att anslutningsförhandlingarna skulle slutföras med Tjeckien, Estland, Cypern, Lettland, Litauen, Ungern, Malta, Polen, Slovenien och Slovakien. Genom att godkänna kommissionens slutledningar och rekommendationer bekräftade Europeiska rådet i Bryssel i oktober 2002 "sin beslutsamhet att slutföra anslutningsförhandlingarna med dessa länder vid Europeiska rådet i Köpenhamn" i december 2002 med hänsyn till att dessa länder kommer att kunna uppfylla anslutningskriterierna från början av 2004. Rådet beaktade också de övergripande framsteg som uppnåtts i anslutningsförhandlingarna, både när det gäller införlivandet och genomförandet av gemenskapens regelverk och i fråga om fullgörandet av de åtaganden som kandidatländerna gjort under förhandlingarna.

Förhandlingarna med dessa tio länder gick följaktligen in i sin slutfas under månaderna före Europeiska rådets möte i Köpenhamn i december 2002. Det slutliga paketet, rättvist och balanserat, godkändes i Köpenhamn, den plats där "Köpenhamnskriterierna" för anslutning fastställdes 1993.

Anslutningsfördraget undertecknades vid en ceremoni i Attalos Stoa i Athen den 16 april 2003. [1] Fördraget lades därefter fram för ratificering av de nuvarande medlemsstaterna och de anslutande staterna, i enlighet med varje stats nationella ratificeringsförfaranden. Denna process måste utan dröjsmål fortsätta i de återstående staterna så att fördraget kan träda i kraft den 1 maj 2004, vilket fastställts som datum för anslutningen till unionen. Det förberedande arbetet för dess genomförande pågår.

[1] Dokument rörande anslutningen, inbegripet anslutningsfördraget, har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning (EUT L 336, 23.9.2003, s.1), som är tillgänglig på Internet på följande adress:

Vad gäller Cypern har Europeiska rådet upprepade gånger betonat att det föredrar att ett enat Cypern ansluter sig. FN:s generalsekreterares ansträngningar för att finna en lösning på Cypernproblemet har tyvärr ännu inte gett resultat. Vid Europeiska rådets möte i Thessaloniki i juni 2003 uppmanade unionen till ett snabbt återupptagande av fredsförhandlingarna på grundval av FN:s generalsekreterares förslag och välkomnade kommissionens beredvillighet att bidra till en snabb lösning av Cypernfrågan. Kommissionen följde Europeiska rådets uppmaning vid mötet i Köpenhamn och antog i juni 2003 ett meddelande om tillvägagångssätt för att främja den ekonomiska utvecklingen i den norra delen av Cypern och föra den närmare unionen. Kommissionen anser att villkoren är gynnsamma för att de två samfunden skall kunna nå en övergripande lösning av Cypernfrågan före Cyperns EU-anslutning den 1 maj 2004. Anslutningen av ett enat Cypern till Europeiska unionen skulle gagna alla cypriotiska medborgare och främja fred och försoning. Det skulle också bidra till övergripande stabilitet i området. EU planerar för övrigt att bistå med 206 miljoner euro till den norra delen av ön om en uppgörelse kommer till stånd.

I samtliga anslutande länder utom i Cypern har EU-anslutningen varit föremål för en folkomröstning. Vid folkomröstningarna har ett klart allmänt stöd för anslutningen framkommit som sanktionerar resultaten av förhandlingarna genom folkets godkännande: valdeltagandet var tillräckligt i samtliga länder för att ge giltiga valresultat med en övertygande majoritet. En översikt av folkomröstningarna och ratificeringen finns på Bilaga 1: Folkomröstningar och ratificeringar av anslutningsfördraget från 2003.

Regeringarna i de aktuella och anslutande medlemsstaterna har inlett omfattande informationskampanjer för att informera medborgarna om utvidgningen samtidigt som de flesta anslutande länderna också införde intensiva kampanjer för anslutning inför folkomröstningen. Kommissionen har under många år gett praktiskt och ekonomiskt stöd inom ramen för sin kommunikationsstrategi för utvidgningen. Upp till 30 miljoner euro per år har anslagits till att informera människor via härför avsedda informationscentra, partnerskap, seminarier, broschyrer, samarbete med medierna, webbplatser om utvidgningsprocessen och dess konsekvenser. Kommissionen kommer även i fortsättningen att stödja informationsinsatserna för utvidgningen med sikte på slutförandet av ratificeringsprocessen.

Eftersom den länge väntade anslutningsdagen närmar sig måste de tio anslutande länderna göra sina slutliga förberedelser för att gå in i EU under bästa möjliga förutsättningar. I detta syfte lägger kommissionen fram sin utvärdering i en övergripande övervakningsrapport, separat från detta dokument.

Särskilda informations- och samrådsförfaranden har inrättats för att säkerställa att de anslutande ländernas företrädare deltar i utarbetandet av gemenskapens nya regelverk efter slutförandet av anslutningsförhandlingarna. Från och med undertecknandet av anslutningsfördraget har de anslutande länderna, bland annat, deltagit som "aktiva observatörer" i rådets organ samt i de kommittéer som leds av kommissionen. De anslutande länderna har rätt att uttrycka sina åsikter om de olika förslag som diskuteras men inte att rösta. Utsedda parlamentsledamöter från de anslutande ländernas nationella parlament har vidare observatörsstatus i Europaparlamentet.

De anslutande länderna och de aktuella kandidatländerna deltog i diskussionen om Europas framtid i Europeiska konventet som avslutade sitt arbete med ett förslag till fördrag om upprättande av en konstitution för Europa som hänvisats till Europeiska rådet inför regeringskonferensen om unionens framtida institutionella struktur. De tio anslutande länderna deltar fullt ut i regeringskonferensen som inleddes den 4 oktober 2003 och det nya fördraget avses undertecknas efter deras anslutning. I egenskap av kandidatländer inför anslutning deltar Bulgarien, Rumänien och Turkiet som observatörer i regeringskonferensen.

I likhet med många andra avtal som EU har med tredje länder måste Europaavtalen med Bulgarien och Rumänien och associeringsavtalet med Turkiet anpassas med hänsyn till utvidgningen. Kommissionen kommer att förhandla om dessa anpassningar med Bulgarien, Rumänien och Turkiet på grundval av ett mandat från rådet. Protokollen till avtalen som återger resultatet av dessa förhandlingar bör ingås så snabbt som möjligt efter anslutningen med hjälp av ett förenklat förfarande i enlighet med anslutningsfördraget. Ett av de främsta områden som skall anpassas i avtalen med Bulgarien och Rumänien omfattar medgivanden för jordbrukshandel, både när det gäller förädlade och icke-förädlade produkter. Medgivandena har förbättrats två gånger under de senaste åren till följd av förhandlingar om en "noll-noll"-strategi och en "dubbel vinst"-strategi. För att fortsätta processen för gradvis marknadsintegration under föranslutningsperioden planerar kommissionen ytterligare en förhandlingsrunda för avreglering av handeln. Ett annat område som skall utvecklas under den kommande perioden är det ömsesidiga erkännandet av bedömning av överensstämmelse genom Protokoll till Europaavtalen om bedömning av överensstämmelse.

EU-institutionernas administrativa förberedelser inför anslutningen pågår för att säkerställa att nödvändiga åtgärder vidtagits före anslutningsdagen. Det pågående arbetet omfattar, bland annat, uppskattningar av personalbehov med tillhörande rekryteringsförberedelser, tillhandahållande av översättning och tolkning till och från de nya språken, iordningställande av byggnader och skolor. Kommissionen har i synnerhet klarlagt de extra behoven av mänskliga resurser som gradvis skall anpassas från 2004 och slutföras omkring 2008. [2] Europeiska rekryteringskontoret (European Personnel Selection Office, EPSO) blev verksamt i januari 2003 och de första uttagningsproven för personal från de anslutande länderna inleddes under första halvåret 2003. Kommissionen har satt upp indikativa rekryteringsmål för en sjuårig övergångsperiod. I syfte att uppfylla de ökade personalbehoven inför anslutningen inom vissa politikområden som jordbruk, strukturpolitik och språktjänster gjordes femhundra icke-ordinarie tjänster tillgängliga redan 2003. Dessa tillfälliga personalmedlemmar, mestadels medborgare från de anslutande länderna, har nu börjat tillträda sina tjänster i kommissionens avdelningar.

[2] Se kommissionens meddelande union av den 5 juni 2002 om kommissionens verksamhet och personal i en utvidgad (KOM(2002) 311 slutlig).

Kommissionens delegationer i de nya medlemsstaterna kommer att omvandlas till press- och representationskontor från och med den 1 maj 2004 och kommer att inriktas på sin nya roll att ge information till medborgare och medier i värdstaterna. I syfte att ledsaga det gradvisa tillbakadragandet av föranslutningsstödet kommer dock viss specialistpersonal att efter behov stanna kvar under en begränsad övergångsperiod.

Kroatien inlämnade den 20 februari 2003 sin ansökan om anslutning till Europeiska unionen. Rådet beslutade vid sitt möte den 14 april 2003 att genomföra det förfarande som anges i artikel 49 i Fördraget om Europeiska unionen och bad kommissionen att underställa sitt yttrande om denna ansökan till rådet. För att få en korrekt bild av situationen överlämnades i juli till de kroatiska myndigheterna en rad frågor, som de besvarade i oktober. Kommissionens yttrande är under utarbetande och väntas bli överlämnat våren 2004.

Unionen har vid många tillfällen påpekat att den inte önskar att utvidgningen skall leda till nya skiljelinjer i Europa. Med denna tanke i åminnelse antog kommissionen i mars 2003 ett meddelande om en ny ram för förbindelserna med våra grannar i öst och söder [3]. Kommissionen lade fram en ambitiös ny vision upprättande av ett utvidgat område för fred, stabilitet och välstånd som omspänner grannländerna i öster och söder som för närvarande inte har utsikter att få ett EU-medlemskap, grundat på gemensamma värderingar och långtgående integration. I gengäld för konkreta framsteg i genomförandet av politiska, ekonomiska och institutionella reformer skall EU:s grannländer kunna förvänta sig att få närmare ekonomiska och politiska förbindelser med EU. Kommissionen föreslog att genomföra initiativet på ett differentierat, gradvis och kontrollerat sätt och utveckla landspecifika handlingsplaner. Initiativet välkomnades i största allmänhet av medlemsstaterna och grannländerna.

[3] Meddelande från kommissionen till rådet och Europaparlamentet - Ett utvidgat europeiskt grannskap: En ny ram för förbindelserna med våra grannländer i öster och söder, 11.3.2003 (KOM(2003) 104 slutlig). Denna tillämpas för följande länder: Ryssland, Ukraina, Moldavien, Vitryssland, Algeriet, Egypten, Israel, Jordanien, Libanon, Libyen, Marocko, den palestinska myndigheten, Syrien och Tunisien.

Kommissionen antog också ett meddelande i juli om ett nytt grannskapsinstrument [4]. Kommissionen drar i dokumentet upp linjerna för gemenskapens bistånd i gränsområdena till den nya grannskapspolitiken, grundad på en metod i två steg: under den inledande fasen fram till 2006 bör man söka pragmatiska och dynamiska lösningar för att förbättra den aktuella samverkan mellan befintliga instrument och öka effektiviteten och synbarheten i gränsöverskridande och regionalt samarbete på grundval av befintliga rättsliga ramar En mer långtgående lösning kan sedan övervägas i ett senare stadium under perioden från 2007 och framåt efter en bedömning av tillhörande rättsliga och budgetära frågor.

[4] Meddelande från kommissionen - På väg mot ett nytt grannskapsinstrument, 1.7.2003 (KOM(2003) 393 slutlig).

Kommissionen kommer även i fortsättningen att diskutera och utarbeta en övergripande metodik för att genomföra konceptet för Ett utvidgat europeiskt grannskap i praktiken. Detta inkluderar en ingående översyn av aktuella förbindelser med de berörda länderna och utarbetande av de första handlingsplanerna. På grundval av slutsatserna från Thessaloniki kommer kommissionen att lägga fram en omfattande rapport, inbegripet förslag till konkreta åtgärder, inför rådet nästa år.

Denna återstående del av rapporten rör de tre kandidatländer som inte är inkluderade i de anslutningar som skall äga rum den 1 maj 2004, det vill säga Bulgarien, Rumänien och Turkiet. De återkommande rapporterna från 2003 om dessa tre länder ger en detaljerad analys av ländernas framsteg mot anslutning under de senaste tolv månaderna. Framstegen bedöms enligt samma kriterier och samma metodik som genomgående har tillämpats för samtliga kandidatländer. Till följd av slutsatserna från Europeiska rådet i Köpenhamn (1993) och Madrid (1995) uppmärksammar man i rapporterna både lagstiftningsförändringar och den administrativa förmågan att överföra och genomdriva gemenskapens regelverk. Av rapporterna framkommer att Bulgarien, Rumänien och Turkiet har gått framåt inom tre grupper kriterier, de politiska och ekonomiska kriterierna samt kriterierna avseende gemenskapens regelverk, som upprättades av Europeiska rådet i Köpenhamn 1993.

B. Att föra in Bulgarien och Rumänien i unionen

1. Framsteg som Bulgarien gjort för att uppfylla medlemskapskriterierna

Bulgarien fortsätter att uppfylla de politiska kriterierna från Köpenhamn. Framsteg gjordes med antagandet av ett program och en handlingsplan för genomförande av strategin för modernisering av statsförvaltningen men uthålliga ansträngningar kommer att krävas för att uppfylla Bulgariens mål att ha en kvalificerad och effektiv civilförvaltning på plats på medellång sikt. Den övergripande reformprocessen för rättsväsendet fortsatte. Konstitutionella ändringar avseende domarkårens status utgör ett synnerligen viktigt steg framåt. Korruption är fortfarande ett problem och Bulgarien bör fortsätta med de samordnade ansträngningarna för att vidta åtgärder i detta avseende.

Bulgarien fortsätter att respektera de mänskliga rättigheterna och grundläggande fri- och rättigheterna. De rättsliga ramarna för asylrätt, skydd av barn, lika rättigheter och anti-diskrimineringspolitik förbättrades avsevärt. Levnadsförhållandena för barn och mentalt funktionsstörda personer som är placerade vid institutioner har dock inte förbättrats. Vidare ansträngningar krävs också för att bekämpa nedsättande behandling av polisen och människohandel. Den nya handlingsplanen för genomförandet av ramprogrammet för integration av romer i samhället utgör ett positivt steg men beslutsamma och uthålliga ansträngningar krävs för att bekämpa diskriminerande attityder och beteenden. En översyn av de konventioner för mänskliga rättigheter som ratificerats av Bulgarien finns på Bilaga 3: Konventioner om mänskliga rättigheter som ratificerats av kandidatländerna.

Vad gäller de ekonomiska kriterierna har Bulgarien en fungerande marknadsekonomi. Landet bör kunna klara av konkurrenstryck och marknadskrafter i unionen på medellång sikt förutsatt att landet fortsätter att genomföra reformprogrammet för att undanröja kvarvarande svårigheter.

Den bulgariska ekonomin har nått en hög grad av stabilitet och har gjort goda framsteg beträffande strukturreformer. Detta säkerställer fungerande arbetsmarknadsmekanismer och en i ökande grad effektiv resursfördelning. Flexibiliteten på varu- och arbetsmarknaden bör dock ytterligare stärkas. Förvaltnings- och rättssystemet bör förbättras i synnerhet för att ge en stabilare och mer förutsägbar ram åt de ekonomiska aktörerna. Privatiseringsprogrammet måste slutföras och förordningar och de administrativa förfarandena som påverkar företagen ytterligare effektiviseras. Ett urval av statistiska indikatorer finns på Bilaga 6: De viktigaste statistiska indikatorerna (2002).

Under det senaste året har Bulgarien fortsatt att göra goda framsteg på de flesta områden genom att anta gemenskapens regelverk och är på väg att slutföra den erforderliga lagstiftningsöverföringen före den planerade anslutningsdagen om den aktuella framstegstakten uppehålls. Närmare upplysningar om framsteg i de olika kapitlen om gemenskapens regelverk finns i slutsatserna i den återkommanderapporten om Bulgarien.

Bulgarien måste även i fortsättningen göra oavbrutna ansträngningar för att utveckla en tillräcklig administrativ och rättslig förmåga så att landet kan införa och genomdriva gemenskapens regelverk. Förutom att landet fortsätter de horisontella reformerna av den offentliga förvaltningen behöver landet också särskilt inrikta sig på att utveckla förmågan att delta i den inre marknaden och att tillämpa gemenskapens regelverk på områden som jordbruk, miljö och regionalpolitik. Fortsatta ansträngningar krävs för att upprätta nödvändig administrativ förmåga för att säkerställa en sund och effektiv förvaltning av gemenskapens medel.

De fullständiga slutsatserna från den återkommande rapporten om Bulgarien finns på Bilaga 2: Slutsatser från de återkommande rapporterna om Bulgarien, Rumänien och Turkiet.

2. Framsteg som Rumänien gjort för att uppfylla medlemskapskriterierna

Rumänien fortsätter att uppfylla de politiska kriterierna. Vissa positiva initiativ har lanserats under det senaste året för att reformera statsförvaltningen och rättsväsendet. Rumänien måste koncentrera sig på att effektivt genomföra dessa åtgärder och bör bygga vidare på dessa ansträngningar för att behandla tunga förvaltningsförfaranden, begränsad öppenhet och en begränsad kapacitet att genomdriva politik. Landet måste utveckla och genomföra en strategi för att inleda en reform av politiken och lagstiftningsprocessen. Korruptionen fortsätter att vara omfattande i Rumänien. Vissa högprofilerade åtgärder vidtogs men avsevärt ökade ansträngningar krävs.

Rumänien fortsätter att respektera de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna och har gjort framsteg, i synnerhet vad gäller anti-diskriminering, skydd av barn och nationella minoriteter. Genomförandet av strategin för romerna måste fortsätta. Reformer på ett antal andra områden förbereds men utmaningen på sikt kommer att vara ett effektivt genomförande av dessa initiativ. En översyn av konventioner för mänskliga rättigheter som ratificerats av Rumänien finns på Bilaga 3: Konventioner om mänskliga rättigheter som ratificerats av kandidatländerna.

Beträffande de ekonomiska kriterierna kan Rumänien anses som en fungerande marknadsekonomi när de goda framsteg som gjorts har fortsatt på ett beslutsamt sätt. Ett kraftfullt och oavbrutet genomförande av strukturreformprogrammet krävs vidare så att Rumänien kan klara av konkurrenstrycket och marknadskrafterna i unionen inom en nära framtid.

Vidare framsteg mot makroekonomisk stabilitet uppnåddes, privatisering och omstrukturering av de statliga företagen påskyndades och mekanismerna för inträde och utträde på marknaden förbättrades. Skatte- och lönepolitiken måste dock vara välbetänkt, en utgiftsreform måste läggas fram och tillämpningen av skattereglerna förbättras. Som en prioritering måste företagens finansiella disciplin stärkas, särskilt genom att ta itu med den fortsatta anhopningen av eftersläpande betalningar. Omstrukturering och privatisering inom nyckelsektorer, som energi, gruvdrift och transport måste gå framåt. Ett urval av statistiska indikatorer finns på Bilaga 6: De viktigaste statistiska indikatorerna (2002).

Rumänien har gjort fortsatta framsteg när det gäller att anta gemenskapens regelverk och håller på att överföra den erforderliga lagstiftningen före den planerade anslutningsdagen förutsatt att den aktuella framstegstakten upprätthålls. Svagheter i lagstiftningsprocessen betyder att den överförda lagstiftningens kvalitet är ojämn och i vissa fall kommer omarbetningar att krävas innan lagarna kan genomföras. Närmare upplysningar om framsteg i de olika kapitlen om gemenskapens regelverk finns i slutsatserna i den återkommande rapporten om Rumänien.

Inom ett antal viktiga sektorer har det varit ett fortsatt gap mellan framsteg i det rättsliga överförandet och den begränsade övergripande kapaciteten hos de statliga förvaltningarna att överföra och genomdriva den nyantagna lagstiftningen. Detta utgör en viktig begränsning i Rumäniens anslutningsförberedelser och lösningen av denna fråga kommer att kräva en omfattande strukturreform både av den statliga förvaltningen och rättsväsendet. Detta gäller inte bara antagandet av gemenskapens regelverk utan även förvaltningen av EU:s ekonomiska bistånd. Framstegen i upprättandet av de nya nödvändiga institutionella strukturerna har fortsatt även om resultaten har varit ojämna.

De fullständiga slutsatserna från den regelbundna rapporten om Rumänien finns på Bilaga 2: Slutsatser från de återkommande rapporterna om Bulgarien, Rumänien och Turkiet.

3. Föranslutningsstrategin för Bulgarien och Rumänien

Såsom rekommenderades i förra årets strategidokument stödde rådet detaljerade färdplaner och antog reviderade anslutningspartnerskap för Bulgarien och Rumänien. Dessa anslutningspartnerskap grundas på resultat från de återkommande rapporterna 2002 och anger en förteckning over konkreta uppgifter som måste vidtas för att fortsätta och slutföra förberedelserna till EU-medlemskap. Syftet med anslutningspartnerskapen är att inom en och samma ram fastställa prioriteringsområden för vidare arbete som identifierats i kommissionens återkommande rapport, tillgängliga finansiella medel för att hjälpa kandidatländerna att genomföra dessa prioriteringar samt de villkor som gäller för stödet.

Uppbyggande av institutioner samt investeringar i utveckling i samband med gemenskapens regelverk bör fortsätta att vara den främsta inriktningen för gemenskapens bistånd, särskilt genom Phareprogrammet. I detta sammanhang är inbördes utvärdering (peer review) och partnersamverkan (twinning) de bästa instrumenten och de används i mycket hög grad (se tabellerna på Bilaga 4: Partnerprojekt och inbördes utvärdering). Detta bör vidare upprätthållas.

Det andra viktiga målet för gemenskapens bistånd är främjandet av ekonomisk och social sammanhållning med en tydlig inriktning på att förbereda de bulgariska och rumänska förvaltningarna och mottagarna för kommande åtgärder genom strukturfonderna och sammanhållningsfonden.

Genom de färdplaner inför Bulgariens och Rumäniens anslutning, som kommissionen föreslagit och Europeiska rådet i Köpenhamn godkänt, ökas det ekonomiska stödet till de båda länderna avsevärt under perioden 2004-2006 (1 360 miljoner euro 2004, 1 502 miljoner euro 2005 och 1 650 miljoner euro 2006). Syftet med denna ökning som därefter införlivades i den ändrade budgeten för 2000-2006, som budgetmyndigheterna fastställde, är att stödja Bulgarien och Rumänien att vidta de återstående åtgärder som krävs för att uppfylla kriterierna för medlemskap och fortsätta att förbereda för ett deltagande i strukturfonderna.

Det ökade stödet kommer att vara gällande under förutsättning att tillfredsställande framsteg görs i genomförandet av färdplanerna och prioriteringarna för anslutningspartnerskap och att betydliga förbättringar sker av ländernas förmåga att förvalta och använda fonderna på ett effektivt sätt. Förberedelserna bör fortsätta genom ett genomförande av utvidgad decentralisering (EDIS, det utvidgade decentraliserade genomförandesystemet) för Phare och ISPA fram till slutet av 2004. Bulgarien och Rumänien bör vidare säkerställa att effektiva strukturer finns för att förhindra, påvisa och straffa möjliga fall av bedrägerier och korruption.

4. En ram för att avsluta förhandlingarna

4.1 Mot ett avslutande av förhandlingarna

Bulgarien och Rumänien har satt 2007 som måldatum för sin anslutning. Detta datum har nu blivit ett gemensamt mål för unionen sedan Europeiska rådet i Köpenhamn i december 2002 beroende på de vidare framstegen för att uppfylla kriterierna för medlemskap. Unionen har satt upp som mål att ta emot Bulgarien och Rumänien som medlemmar 2007. De två länderna måste nu fortsätta att beslutsamt inrikta sina förberedelser mot detta mål och kommissionen kommer att stödja dem i deras ansträngningar att uppnå det.

Man har hittills gjort jämna framsteg i anslutningsförhandlingarna. Samtliga kapitel i gemenskapens regelverk har nu öppnats med Bulgarien och Rumänien. Av de 31 förhandlingskapitlen har 26 preliminärt stängts med Bulgarien och 20 med Rumänien. En översyn av förhandlingsläget finns i tabellen på Bilaga 5: Förhandlingsläget.

Förhandlingarna måste gå framåt mot en övergripande avslutning på grundval av de befintliga principer som angavs i inledningen av förhandlingarna. Enligt vad som angavs vid Europeiska rådets möte i Thessaloniki "kommer förhandlingarna att fortsätta i samma takt, på samma grund och enligt samma principer som tillämpades för de tio anslutande staterna".

Den grundläggande principen för förhandlingarna är att varje land går framåt på basis av sina egna meriter. Mot denna bakgrund kommer förhandlingstakten, liksom tidigare, att i första hand bestämmas av framstegen på fältet: de anslutande ländernas framsteg när det gäller att införliva gemenskapens regelverk i sin lagstiftning och att bygga upp sin förmåga att överföra och genomdriva den på ett effektivt sätt. Att mäta dessa framsteg är nämligen syftet med kommissionens återkommande rapporter som tjänar som grund för att bestämma om hur förhandlingarna skall ledas. Kommissionen kommer även i fortsättningen att övervaka hur förhandlingsländerna uppfyller sina åtaganden. Framstegen i förhandlingarna kommer att fortsätta att gå hand i hand med framstegen på fältet.

De verkliga framstegen i förhandlingarna och den preliminära stängningen av förhandlingskapitlen är dessutom beroende av att samtliga parter drar sitt strå till stacken. Detta innebär för kandidatländernas del inlämnande av substantiella positionspapper som återger de framsteg som gjorts beträffande överförings- och genomförandekapaciteten i varje kapitel under perioden sedan den senaste förhandlingsrundan och trovärdiga åtaganden för den del som återstår. Kommissionen kommer för sin del även i fortsättningen att lägga fram nödvändiga förslag för de kapitel som fortfarande är öppna för att ge unionen möjlighet att utarbeta gemensamma ståndpunkter att överlämna till kandidaterna.

För att anslutningen skall äga rum 2007 bör ett gemensamt anslutningsfördrag för Bulgarien och Rumänien undertecknas senast i slutet av 2005 vilket skulle kräva att förhandlingarna slutförs i vederbörlig tid före detta datum. Det bör föregås av kommissionens slutliga rekommendation om Bulgariens och Rumäniens anslutningsberedskap. Europeiska rådet i Thessaloniki stödde Bulgarien och Rumänien i deras ansträngningar att nå målet att avsluta förhandlingarna 2004 och uppmanade dem att öka förberedelsetakten på fältet. Att nå detta mål kommer att bero på de verkliga framstegen på fältet och i förhandlingsprocessen på grundval av varje lands egna meriter.

4.2 Utkast till en finansiell ram

Som det förhöll sig vid förhandlingarna med de tio anslutande länderna 2002 är en av uppgifterna först och främst när det gäller att förebereda underlag för slutförandet av förhandlingarna att upprätta en samstämmig finansiell ram. Detta kommer att bana väg för att slutföra förhandlingarna i kapitlen om jordbruk och regionalpolitik som har stora budgetkonsekvenser och är förenade med kapitlet om finansiella bestämmelser och budgetbestämmelser.

När det gäller de anslutande länderna bestämdes det finansiella anslutningspaketet till stor del av den finansiella ram för perioden 2000-2006 som antogs av Europeiska rådet i Berlin i mars 1999. Det finns i Bulgariens och Rumäniens fall ännu inte någon sådan övergripande finansiell ram inom vilken budgetkonsekvenserna för deras anslutning kan placeras. Europeiska rådet angav dock vid toppmötet i Thessaloniki att "diskussioner eller avtal om framtida politiska reformer eller den nya budgetplanen kommer varken att hindra fortsättningen och slutförandet av anslutningsförhandlingarna eller påverkas av resultatet av dessa förhandlingar".

Kommissionens förslag kommer följaktligen att grundas på gemenskapens befintliga regelverk samt på de principer och den metodik som ligger till underlag för den finansiella ram som utarbetats för förhandlingarna med de tio anslutande länderna. Särskilt gäller det följande:

- På området för jordbruk bör man bibehålla målet att gradvis införa direkta betalningar till jordbrukare i de nya medlemsstaterna under en tioårsperiod och börja med 25 % av den nivå som då tillämpas för EU15. EU:s föbör återspegla reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken som har ägt rum under tiden. Det totala anslaget för landsbygdsutveckling för Bulgarien och Rumänien kommer att beräknas på grundval av samma kriterier som de som användes för att dela upp det totala anslaget för landsbygdsutveckling för de tio anslutande länderna. Det extra marknadsrelaterade stödet till följd av Bulgariens och Rumäniens anslutning kommer att behöva läggas till det totala taket för EU25 i underrubrik 1a. [5]

[5] Enligt vad som fastställs i beslutet av företrädarna för medlemsstaternas regeringar i deras möte med rådet den 18 november 2002.

- Strukturåtgärderna bör grundas på en andel bestående av en tredjedel av anslagen vad gäller sammanhållningsfonden och ett övergripande totalanslag som fastställs enligt en liknande metod som för de anslutande länderna, bland annat genom att beakta ett etappvis införande av strukturfonderna för att avspegla dessa länder gradvis ökade absorptionförmåga. Detta inbegriper sättande av tak för överföringar på 4 % av förväntad BNP under bestämda år. När detta övergripande anslag har godkänts kommer de enskilda beloppen per land och per politikområde att i stort bestämmas på grundval av den metodik som tillämpas för medlemsstaterna för perioden 2000-2006. Dessa belopp skall vara indikativa anslag som kan förändras beroende på resultatet av den politiska reformen utan att det avsatta totala finansiella anslaget förändras.

- Förutom att Bulgarien och Rumänien får fullständigt deltagande i gemenskapens interna politikområden bör de tilldelas extra anslag för uppbyggnad av institutioner i likhet med de anslag som godkändes för de anslutande länderna (i synnerhetden s.k. övergångsåtgärden för institutionell uppbyggnad).

- Bulgarien och Rumänien får inte ha ett sämre nettobudgetläge vid anslutningen jämfört med situationen året före anslutningen när länderna var mottagare av föranslutningsstöd.

- Medel bör anslås för att behandla särskilda problem, i synnerhet avvecklingen av anläggningarna vid kärnkraftverket Kozloduy

Den kontinuitet som denna metod innebär är rättvis för både aktuella och framtida anslutningsländer och berättigas av behovet att förhindra att framtida politiska reformer och den framtida övergripande budgetplanen påverkas. Mot bakgrund av att detta förslag kommer att grundas på samma principer och samma metodik som tillämpats för de tio anslutande länderna kan förhandlingarna avsevärt förenklas.

Trots att det är önskvärt ur utvidgningssynpunkt att den nya övergripande budgetplanen för unionen med början år 2007 behåller denna kontinuitet, åtminstone i utgångsläget, kan det inte uteslutas att den finansiella ramen för Bulgarien och Rumänien kommer att kräva en anpassning i viktiga avseenden för att avspegla framtida politiska reformer eller grundläggande förändringar av den övergripande budgetplanen jämfört med den aktuella planen. Följaktligen är det välbetänkt och lämpligt att tidsbegränsa den finansiella ramen för Bulgarien och Rumänien till en period av tre år från ländernas anslutning. I själva verket är det samma tidsperiod som täcktes av förhandlingarna med de tio anslutande länderna. Denna tidsperiod var begränsad till den aktuella budgetplanens utgång 2006.

Om den finansiella ramen för Bulgariens och Rumäniens anslutning kräver anpassning efter förhandlingarnas slutförande måste ett förfarande finnas för att vid behov införliva dessa länder i beslutsfattandet. Detta förfarande bör vid behov införas i anslutningsfördraget.

Kommissionen kommer att säkerställa att rådet kan diskutera dessa frågor i början av 2004 inom en gemensam finansiell ram för Bulgariens och Rumäniens anslutning. Kommissionen kommer därefter att mot denna bakgrund föreslå rådet gemensamma förhandlingspositioner på området för jordbruk, regionalpolitik och budgetfrågor i enlighet med den metod som fastställts enligt ovan.

C. Turkiet i utvidgningsprocessen - framsteg och utmaningar

1. Turkiets framsteg med att uppfylla medlemskapskriterierna

Europeiska rådet erinrade vid sitt möte i Köpenhamn i december 2002 om sitt beslut från 1999 i Helsingfors att Turkiet är ett kandidatland som skall anslutas till unionen på grundval av samma kriterier som tillämpas för de övriga kandidatländerna". Rådet välkomnade "de viktiga framsteg som gjorts av Turkiet för att uppfylla Köpenhamnskriterierna" och uppmuntrade landet att energiskt fortsätta reformprocessen. Rådet sammanfattade med att säga att om Europeiska rådet i december 2004 på grundval av en rapport och en rekommendation av kommissionen beslutar att Turkiet uppfyller de politiska Köpenhamnskriterierna kommer Europeiska unionen att utan dröjsmål inleda anslutningsförhandlingar med Turkiet.

Vid toppmötet i Thessaloniki i juni 2003 välkomnade Europeiska rådet "den turkiska regeringens åtagande att fortsätta reformprocessen, i synnerhet det återstående lagstiftningsarbetet fram till slutet av 2003" och stödde landets pågående ansträngningar för att uppfylla de politiska kriterierna från Köpenhamn för att inleda anslutningsförhandlingar med unionen."

Den turkiska regeringen har under det senaste året visat stor beslutsamhet att öka reformtakten vad gäller lagstiftningen på områden som omfattas av de politiska kriterierna. Viktiga steg har också tagits för att säkerställa ett effektivt genomförande så att turkiska medborgare får möjlighet att komma i åtnjutande av grundläggande friheter och mänskliga rättigheter i linje med de europeiska kraven. Dessa ansträngningar är ett betydande framsteg mot uppfyllande av de politiska kriterierna från Köpenhamn.

Vissa av reformerna berör känsliga frågor, som yttrandefrihet, mötesfrihet, kulturella rättigheter och civil kontroll över militären, och visar den turkiska regeringens beslutsamhet att gå framåt. Turkiet har ratificerat två viktiga FN-konventioner om medborgerliga och politiska rättigheter samt sociala och ekonomiska rättigheter. Flera fångar som dömts för opinionsyttringar utan användande av våld har släppts. Lagstiftningen om tortyrbekämpning har betydligt förstärks och isoleringsinternering har avskaffats. Många prioriteringar i de politiska kriterierna i det reviderade anslutningspartnerskapet har behandlats.

Trots regeringens beslutsamhet anser dock kommissionen att Turkiet ännu inte till fullo uppfyller de politiska kriterierna från Köpenhamn. En tydlig ram för att garantera politiska, medborgerliga, sociala och kulturella rättigheter har ännu inte till fullo upprättats och fler ansträngningar krävs för att öka överenstämmelsen mellan rättsliga bestämmelser och praktik.

När det gäller ramen för lagar och bestämmelser bör särskild uppmärksamhet ägnas åt stärkandet av rättsväsendets oberoende och funktion, den övergripande ramen för utövandet av grundläggande fri- och rättigheter (förenings-, yttrande- och religionsfrihet) ytterligare anpassning av civila och militära förbindelser till europeiska förhållanden och situationen i den sydöstra delen av landet. Kulturella rättigheter bör garanteras för samtliga turkiska medborgare oavsett deras ursprung.

Genomförandet av reformerna måste stärkas vilket kräver att samtliga berörda institutioner och personer accepterar reformernas anda. Ansvaret för att genomdriva den reformerade lagstiftningen med avseende på de grundläggande friheterna, omprövningsbestämmelserna, respekt för domar från Europeiska domstolen för mänskliga rättigheter samt åtgärder för att bekämpa tortyr ligger till övervägande del hos domare och åklagare. Å andra sedan är också verkställande organ på samtliga nivåer ansvariga för genomförandet av de politiska reformerna. I många fall, till exempel i samband med kulturella rättigheter och religionsfrihet, har sådana organ begränsat reformernas omfattning genom att upprätta restriktiva villkor som utgör hinder för de mål som inledningsvis eftersträvades. Regeringens inrättande av en reformövervakningsgrupp för att säkerställa ett effektivt genomförande av reformerna och övervinna det byråkratiska motståndet är i detta avseende uppmuntrande.

De långtgående förändringarna av Turkiets politiska och rättsliga system under det senaste året är en del av en långsiktig historisk process och det turkiska folket kommer att till fullo få känna fördelarna av dessa reformer efter några år. Det kommer att ta tid innan reformernas anda till fullo avspeglas i de verkställande och rättsliga organens attityder på alla nivåer över hela landet och deras effektiva genomförande därigenom säkerställs. Det finns dock redan tydliga tecken på förbättringar i fråga om mänskliga rättigheter och grundläggande friheter. Det är dock oroande att Turkiet ännu inte har verkställt många domar av Europeiska domstolen för mänskliga rättigheter (EDMR) genom att säkerställa skadeståndsbetalningar eller upphäva beslut som fattats i strid mot den europeiska konventionen om mänskliga rättigheter.

Kommissionen påminner om att ansträngningarna att lösa Cypernfrågan utgör en del av den stärkta politiska dialogen mellan Europeiska unionen och Turkiet. Såsom Europeiska rådet upprepade gånger betonat har Turkiet tillsammans med samtliga berörda parter ett avgörande intresse av att beslutsamt stödja ansträngningarna att finna en övergripande lösning av Cypernfrågan. Kommissionen anser att gynnsamma förutsättningar finns för att de två befolkningsgrupperna skall nå en övergripande lösning av Cypernfrågan före Cyperns anslutning till EU den 1 maj 2004. En utebliven uppgörelse kan bli ett allvarligt hinder för Turkiets EU-strävanden.

Kommissionen påminner också om att i slutsatserna från Europeiska rådet i Helsingfors uppmanades kandidatländerna att göra allt för att lösa olösta gränstvister och andra tillhörande frågor på grundval av de principer för fredlig lösning av tvister som anges FN-stadgan.

Vad gäller de ekonomiska kriterierna har Turkiet påtagligt förbättrat marknadsekonomins funktion medan makroekonomiska obalansenkvarstår. Ytterligare avgörande åtgärder med inriktning mot makroekonomisk stabilitet och strukturreformer kommer också att stärka Turkiets förmåga att möta konkurrenstrycket och marknadskrafterna inom unionen.

Den ekonomiska stabiliteten har ökat med den fortsattminskande inflationen och strukturreformerna och moderniseringen av Turkiets marknadsregleringar och institutioner har gått framåt. Inflationsbekämpningen och reformprocessen bör fortskrida, i synnerhet genom upprätthållande av budgetdisciplin, omstrukturering och ytterligare privatisering av banksektorn samt avreglering av marknaderna. För att stärka ekonomins tillväxtpotential bör tillströmningen av utländska direkta investeringar uppmuntras genom avlägsnande av återstående hinder. Ett urval av statistiska indikatorer finns på Bilaga 6: De viktigaste statistiska indikatorerna (2002).

Turkiets anpassning till gemenskapens regelverk har gått framåt på de flesta områden men i många kapitel är man ännu på ett tidigt stadium. De flesta framstegen har gjorts i kapitel som har samband med tullunionen EG-Turkiet men Turkiet fullgör inte till fullo sina skyldigheter. Anpassningen har gått längre på områden inom vilka det finns likartade internationella skyldigheter som i gemenskapens regelverk. Ytterligare lagstiftningsarbete krävs på alla områden och Turkiet bör inrikta sig på att mer konsekvent i samtliga kapitel genomföra det nationella programmet för antagande av gemenskapens regelverk i linje med prioriteringarna i anslutningspartnerskapet. Den nya lagstiftningen får inte heller avlägsna sig från gemenskapens regelverk. Närmare upplysningar om framsteg i de olika kapitlen i gemenskapens regelverk finns i slutsatserna i den återkommande rapporten om Turkiet.

På många områden är genomförandet bristfälligt. Den administrativa förmågan måste stärkas på olika områden för att man skall kunna säkerställa att gemenskapens regelverk överförs och genomdrivs på ett effektivt sätt. I vissa fall bör en administrativ reform vara förenad med ett upprättande av nya strukturer, till exempel på området för statliga stöd och regionalutveckling. När regleringsorgan har inrättats bör deras oberoende säkerställas och de bör förses med tillräcklig personal och ekonomiska resurser.

De fullständiga slutsatserna från den återkommande rapporten om Turkiet finns i Bilaga 2: Slutsatser från de återkommande rapporterna om Bulgarien, Rumänien och Turkiet.

2. Strategin inför anslutning av Turkiet

Under de senaste tolv månaderna har Europeiska unionen påtagligt förstärkt föranslutningsstrategin för Turkiet. Kommissionen kommer att fortsätta genomförandet av denna strategi på de olika områdena, särskilt med sikte på den rapport och den rekommendation som kommissionen ämnar lägga fram om Turkiet nästa år.

Ett reviderat anslutningspartnerskap antogs av rådet den 19 maj 2003. Syftet är att bistå de turkiska myndigheterna i ansträngningarna att uppfylla anslutningskriterierna med särskild tonvikt på de politiska kriterierna. Det utgör också grundvalen för programplaneringen av stödet inför anslutningen från gemenskapens fonder.

Den förstärkta politiska dialogen har fortsatt intensivt under de danska, grekiska och italienska ordförandeskapen. Bland de ämnen som diskuterats ingår politiska reformer i Turkiet, mänskliga rättigheter, Cypernfrågan och frågan om en fredlig lösning av tvister samt internationella frågor i vidare bemärkelse. Från och med 2003 kompletterar kommissionen den förstärkta politiska dialogen med återkommande detaljerade samråd med de turkiska myndigheterna om Turkiets framsteg i fråga om att uppfylla de politiska kriterierna. Denna metod kommer att vidareutvecklas i syfte att säkerställa en bättre ömsesidig förståelse av de berörda frågorna. Den förstärkta ekonomiska dialogen mellan EU och Turkiet som omfattar frågor om makroekonomiskt utfall, makroekonomisk stabilitet och ekonomiska reformer fortsätter intensivt.

Processen för genomgång av lagstiftningen som utförs inom ramen för associeringsavtalets underkommittéer kompletteras av seminarier och tekniska möten eller arbetsgrupper för specifika frågor inom ramen för Taiex.

Förhandlingarna om utvidgning av tullunionen EG-Turkiet så att den även omfattar tjänster och ett ömsesidigt öppnande av de offentliga upphandlingsmarknaderna fortsätter med sikte på avslutning 2004.

Turkiet inledde 2003 sitt deltagande i Europeiska miljöbyrån och följande gemenskapsprogram: företag och företagsamhet, jämställdhet, kamp mot diskriminering, kamp mot social utslagning, stödåtgärder på sysselsättningsområdet och det sjätte ramprogrammet för forskning. Förberedelser pågår för deltagande i många andra program, inbegripet fullständigt deltagande i utbildningsprogrammen under år 2004.

Mellan Europaparlamentet, rådet och kommissionen nåddes en överenskommelse i april 2003 om att inkludera Turkiet i rubriken för föranslutningsutgifter i budgetplanen och att avsevärt utöka det ekonomiska stödet under perioden 2004-2006 till ett totalbelopp på 1 050 miljoner euro för de tre åren. Särskild uppmärksamhet kommer att ägnas åt att stödja både offentliga organ och icke-statliga organisationer på områden som har samband med de politiska kriterierna.

Den övergripande effekten av gemenskapens bistånd till Turkiet är allt mer positiv. Från och med oktober 2003 har ansvaret för genomförandet av program för ekonomiskt stöd inför anslutningen överflyttats på de turkiska myndigheterna genom Systemet för decentraliserat genomförande. Kommissionen fortsätter under tiden att ta ansvar för ett stort antal pågående projekt. Eftersläpningar av åtagandena av EU-fiansierat stöd för Turkiet har ytterligare minskat under 2003. Kommissionen kommer att kontrollera att Turkiet fullgör skyldigheterna enligt Systemet för decentraliserat genomförande och fortsätta att stärka representationen i Turkiet för att säkerställa ett fortsatt framgångsrikt genomförande av programmen för ekonomiskt samarbete.

D. Slutsatser och rekommendationer

Mot bakgrund av ovanstående är Europeiska kommissionens slutsatser och rekommendationer följande:

(1) Årets återkommande rapporter visar att Bulgarien och Rumänien har fortsatt att göra betydande framsteg under det senaste året i fråga om att genomföra anslutningskriterierna. De fortsätter att uppfylla de politiska kriterierna och är närmare till att uppfylla de ekonomiska kriterierna och kriterierna för genomförandet av gemenskapens regelverk.

(2) Anslutningsförhandlingarna med Bulgarien och Rumänien kommer att fortsätta på samma grunder och enligt samma principer som tillämpades för de tio anslutande staterna, i synnerhet en bedömning på egna meriter. Liksom tidigare kommer förhandlingstakten i första hand att bestämmas av de framsteg som förhandlingsländerna gör i fråga om att införliva gemenskapens regelverk i sin lagstiftning och bygga upp förmågan att överföra och genomdriva denna lagstiftning på ett effektivt sätt. Kommissionen kommer även i fortsättningen att övervaka hur förhandlingsländerna uppfyller sina åtaganden.

(3) Unionens uppsatta mål är att välkomna Bulgarien och Rumänien som medlemmar år 2007 beroende på de vidare framstegen i fråga om att uppfylla medlemskapskriterierna. De två ländernas förberedelser måste ha en fast inriktning mot detta mål och kommissionen kommer att stödja dem i deras uppnår målet. För att anslutningen skall äga rum 2007 bör ett gemensamt anslutningsfördrag för Bulgarien och Rumänien undertecknas senast i slutet av 2005 vilket skulle kräva att förhandlingarna slutförs i vederbörlig tid före detta datum. Detta bör föregås av kommissionens slutliga rekommendation om Bulgariens och Rumäniens anslutningsberedskap. Europeiska rådet i Thessaloniki stödde Bulgarien och Rumänien i deras ansträngningar att nå målet att avsluta förhandlingarna 2004 och uppmanade dem att öka förberedelsetakten på fältet. Att nå detta mål kommer att vara beroende av de verkliga framstegen på fältet och i förhandlingsprocessen på grundval av varje lands egna meriter.

(4) Kommissionen kommer att inför rådet lägga fram en treårig gemensam finansiell ram om Bulgariens och Rumäniens anslutning i början av 2004 för att utarbeta underlag för förhandlingarnas slutförande. Enligt slutsatserna från Europeiska rådet i Thessaloniki får diskussioner eller avtal om framtida politiska reformer eller den nya budgetplanen inte hindra förhandlingarnas fortsättning eller slutförande eller påverkas av resultatet av dessa förhandlingar. Kommissionen anser att för att säkra rättvisa gentemot aktuella och framtida anslutande länder och förenkla förhandlingarna bör denna finansiella ram grundas på de principer och den metodik som utvecklats vid förhandlingarna med de tio anslutande länderna. På denna grundval kommer kommissionen därefter att föreslå rådet gemensamma förhandlingsståndpunkter som handlar om de finansiella konsekvenserna på området för jordbruk, regionalpolitik och budgetfrågor.

(5) Genom att öka reformtakten har Turkiet under det senaste året gjort beslutsamma ansträngningar och viktiga framsteg för att uppnå förenlighet med Köpenhamnskriterierna och avsevärda framsteg för att uppfylla de ekonomiska kriterierna. Turkiet har också gjort fortsatta framsteg i fråga om att uppfylla kriterierna om gemenskapens regelverk, även om det finns mycket kvar att göra på många områden. Många prioriteringar i de politiska kriterierna i det reviderade partnerskapet för anslutning har behandlats. Vidare ansträngningar är dock nödvändiga. Detta rör särskilt stärkandet av rättsväsendets oberoende och funktion, den övergripande ramen för utövandet av grundläggande friheter (mötes-, yttrande- och trosfrihet), den vidare anpassningen av civila och militära förbindelser till europeiska förhållanden, situationen i sydöstra Turkiet och kulturella rättigheter. Turkiet bör säkerställa ett fullständigt och effektivt genomförande av reformerna för att garantera att turkiska medborgare får mänskliga rättigheter och grundläggande friheter i enlighet med europeiska normer.

(6) Kommissionen kommer nästa år att utvärdera de framsteg som Turkiet gjort för att uppfylla anslutningskriterierna enligt de krav som ställts upp av Europeiska rådet i Köpenhamn. Kommissionen kommer att före slutet av oktober 2004 ge ut en rapport och en rekommendation som handlar om huruvida Turkiet uppfyller de politiska Köpenhamnskriterierna. Detta bör ge Europeiska rådet möjlighet att vid sitt möte i december 2004 besluta om en eventuell inledning av förhandlingar med Turkiet.

(7) Vad gäller Cypern har Europeiska rådet upprepade gånger betonat sin starka preferens för att ett enat Cypern skall anslutas. Kommissionen anser att förutsättningarna är gynnsamma för att de två befolkningsgrupperna skall nå en övergripande överenskommelse i Cypernfrågan före Cyperns anslutning till EU den 1 maj 2004. i detta syfte bör EU upprepa uppmaningen till samtliga berörda parter, i synnerhet Turkiet och det turkisk-cypriotiska ledarskapet att återuppta samtalen på grundval av förslaget av FN:s generalsekreterare. En utebliven uppgörelse kan bli ett allvarligt hinder för Turkiets EU-strävanden. Europeiska rådet i Thessaloniki meddelade unionens beredvillighet att godta villkoren för en uppgörelse enligt de principer på vilka EU är grundat. Kommissionen är beredd att hjälpa till att finna en snabb lösning.

Bilagor

Bilaga 1: Folkomröstningar och ratificeringar av anslutningsfördraget från 2003

(i slutet av oktober 2003)

>Plats för tabell>

Bilaga 2: Slutsatser från de återkommande rapporterna om Bulgarien, Rumänien och Turkiet

Bulgarien

Bulgarien fortsätter att uppfylla de politiska kriterierna från Köpenhamn.

Framsteg har gjorts i fråga om antagandet av ett program och en handlingsplan för genomförandet av strategin för modernisering av den offentliga förvaltningen vilket syftar till att stärka den rättsliga ramen på detta område. Fortsatta ansträngningar kommer att krävas för att ytterligare genomföra reformen av den offentliga förvaltningen och uppnå Bulgariens mål att få en kvalificerad och effektiv förvaltning på medellång sikt samt att säkerställa en effektiv tillämpning och efterlevnad av gemenskapens regelverk när Bulgarien ansluts till unionen.

Den övergripande reformen av rättsväsendet fortsatte enligt handlingsplanen från 2002. De konstitutionella ändringarna avseende domarkårens status utgör ett synnerligen viktigt steg framåt. Andra lagstiftningsåtgärder siktar på att minska de rättsliga förfarandenas långvarighet och att stärka den rättsliga kontrollen av verkställighetsbeslut. Ytterligare insatser krävs för att omorganisera förundersökningsavdelningen till en del av det verkställande organet i överensstämmelse med bästa praxis i EU. Bulgarien måste också se till att rättsväsendet har en budget som säkerställer en smidig funktion av rättsystemet.

Korruption är fortfarande ett problem och Bulgarien bör fortsätta med de samordnade ansträngningarna för att genomföra åtgärderna i detta avseende. Kampen mot korruption stod högt på den politiska dagordningen och ytterligare åtgärder antogs i detta sammanhang.

Bulgarien fortsätter att respektera de mänskliga rättigheterna och grundläggande friheterna.

Den rättsliga ramen för asyl och skydd för barn förbättrades avsevärt. Levnadsförhållandena för barn i institutionell vård förändrades dock inte i någon högre grad under det senaste året. Den begärda rättsliga ramen saknas fortfarande vad gäller mentalt funktionshindrade personer, i synnerhet för att förbjuda godtycklig internering. Trots vissa insatser för att förbättra situationen har mentalt funktionshindrade personer svåra levnadsförhållandena på institutioner och rehabiliterings- och terapimöjligheterna är sällsynta. Vidare insatser är nödvändiga för att förbättra situationen i fråga om nedsättande behandling av polisen och människohandel. På området för sociala och ekonomiska rättigheter kan framsteg rapporteras, i synnerhet i fråga om lika möjligheter och anti-diskriminering.

Den nya handlingsplanen för genomförandet av ramprogrammet för lika integrering av romer i det bulgariska samhället utgör ett positivt steg, eftersom ett särskilt budgetanslag har avsatts för åtgärder inom området för anti-diskriminering, utbildning, kultur, bostäder, sysselsättning och social trygghet. Beslutsamma och uthålliga ansträngningar krävs för att bekämpa diskriminerande attityder och beteenden samt att ta itu med det omfattande sociala underläge som den romerska gemenskapen befinner sig i.

Bulgarien har en fungerande marknadsekonomi. Landet bör kunna stå emot konkurrenstryck och marknadskrafter inom unionen inom en nära framtid förutsatt att landet fortsätter att genomföra reformprogrammet för att undanröja de återstående svårigheterna.

Den bulgariska ekonomin har nått en hög grad av makroekonomisk stabilitet på grund av god politiksammansättning som åstadkommits genom sedelfondssystemet, en stram budgetpolitik och återhållsamhet i fråga om löner. Ekonomisk stabilitet och goda framsteg i fråga om strukturreformer gör att marknadsmekanismerna kan tillgodose en mer effektiv resursfördelning vilket i brist på nominell växelkurs som justeringsinstrument utgör grunden för en oförminskad tillväxtprocess. Detta gäller särskilt för den privata sektorns växande roll genom privatiseringar och minskning av statliga stöd, en positiv utveckling av banksektorn och vissa förbättringar på regleringsområdet.

Varu- och arbetsmarknadernas flexibilitet måste dock ytterligare stärkas. Förvaltningssystemets och rättssystemets effektivitet måste i synnerhet förbättras genom att förse de ekonomiska aktörerna med en mer stabil och förutsägbar ram och bättre möjligheter att stärka äganderätten. Privatiseringsprogrammet måste slutföras. Föreskrifter och administrativa förfaranden som påverkar företagen måste ytterligare förbättras för att också små och medelstora företag skall få bättre överlevnadsvillkor. Omstruktureringen och avregleringen av nätverksbranschen måste ytterligare gå framåt för att minska subventionerna, öka kvaliteten och möjliggöra en minskning av priserna för deras tjänster. Den pågående arbetslöshetsminskningen bör ytterligare stödjas genom att lösa vissa rigiditeter på arbetsmarknaden och förbättra utbildningssystemet. Genomförandet av dessa reformåtgärder bör bidra till högre nivåer av privata och offentliga investeringar och därmed bidra till uthållig tillväxt och konkurrenskraft inom unionen.

Under de senaste åren har Bulgarien fortsatt att göra goda framsteg på de flesta områdena för gemenskapens regelverk och är på väg att slutföra den erforderliga lagstiftningsöverföringen före den planerade anslutningsdagen om den aktuella framstegstakten upprätthålls.

På den inre marknaden har Bulgarien gjort ytterligare framsteg på de flesta områden. På området för fri rörlighet för varor fortsatte framstegen med antagandet av sektorsspecifik lagstiftning på det område som omfattas av nya tillnärmningsdirektiv. Inom de sektorer som omfattas av de gamla tillnärmningsdirektiven rapporterades framsteg särskilt vad gäller dataskydd för läkemedel. Medan framsteg rapporteras på området för livsmedelssäkerhet krävs vidare insatser både vad gäller införlivande och förvaltningsförmåga. På området för icke-harmoniserade åtgärder bör Bulgarien fortsätta att granska åtgärder som kan vara oförenliga med principen om fri rörlighet för varor. Vad gäller offentlig upphandling krävs vidare insatser för att anpassa förfarandena till gemenskapens regelverk och bygga upp erforderlig förvaltningsförmåga.

Vad gäller fri rörlighet för personer har framstegen varit begränsade och betydande ytterligare arbete krävs i fråga om ömsesidigt erkännande av kvalifikationer (särskilt vad gäller kraven för kursplaner och yrkesutbildning) och upprättandet av nödvändiga förvaltningsorgan inför den framtida samordningen av de sociala trygghetssystemen. Beträffande etableringsrätten och frihet att tillhandahålla tjänster har Bulgarien gjort ytterligare framsteg i fråga om den icke-diskriminerande ordningen för nationell behandling av utländska medborgare som utövar ekonomisk verksamhet i Bulgarien. Upprättandet av den finansiella övervakningskommissionen är ett viktigt steg mot att stärka kontrollen. Vidare ansträngningar krävs beträffande dataskydd och informationssamhällets tjänster. På området för fri rörlighet för kapital har Bulgarien gjort goda framsteg i fråga omatt anta ny lagstiftning om kapitalrörelser och betalningar samt penningtvätt.

Bolagsrätten anpassades ytterligare till gemenskapens regelverk. Man bör nu inrikta sig på att stärka lagstiftningen om skydd av immateriella rättigheter och industriell äganderätt, i synnerhet genom en bättre samordning mellan de behöriga myndigheterna. Vidare framsteg rapporterades på området för konkurrenspolitik, där den rättsliga ramen för både antitrustlagstiftningen och statliga stöd stärktes. Vidare ansträngningar krävs för att förbättra genomdrivandet av rättsföreskrifterna för statliga stöd. Bulgarien måste också omstrukturera stålsektorn enligt de relevanta bestämmelserna i Europaavtalet.

Bulgarien har gjort betydande framsteg i fråga om att anta lagstiftning inom jordbruksområdet, särskilt inom veterinärsektorn och den fytosanitära sektorn. De administrativa strukturerna har ytterligare konsoliderats och stärkts även om ytterligare förbättringar krävs. Ett stort arbete väntar för att Bulgarien skall uppfylla EU:s kontroll- och hygiennormer på veterinärs- och växtskyddsområdet. Bulgarien har uppnått en rimlig grad av lagstiftningsanpassning på fiskeriområdet. Vidare framsteg krävs dock i fråga om inspektions- och kontrollsystemens tekniska kapacitet liksom i fråga om överensstämmelse med EU:s hygien- och hälsokrav.

Bulgarien har fortsatt att gå framåt i fråga om anpassning av transportlagstiftningen till gemenskapens regelverk och har gjort insatser för att förbättra situationen vad gäller sjösäkerhet. Dessa ansträngningar måste fortsätta. Den administrativa strukturen på vägtransport-, järnvägs- och sjöfartsområdena måste stärkas. Uppmärksamhet måste ägnas åt att säkerställa en finansiering av viktiga investeringar som krävs inom denna sektor, i synnerhet för att modernisera vägnätet.

Positiv utveckling kan rapporteras vad gäller beskattning inom området mervärdesskatt och punktskatter , inom vilka ny lagstiftning antogs. Stora ytterligare ansträngningar krävs för att stärka skatteförvaltningen. Uppmärksamhet bör ägnas åt att förbättra indrivning av skatter, stärka internkontroll, säkerställa att det datoriserade skatteinformationssystemet är till fullo operativt och att sammanlänkningen med EU:s IT-system har förberetts.

Vissa framsteg har gjort på området för socialpolitik och sysselsättning, i synnerhet på anti-diskrimineringsområdet. Ytterligare arbete återstår i fråga om införlivande av lagstiftning, i synnerhet på områdena för arbetslagstiftning, hälsa och säkerhet i arbetet samt folkhälsa. Förvaltningsförmågan måste stärkas.

Reformerna inom energisektorn gick framåt, även om viktig lagstiftning för att förbereda till den inre marknaden och upprätta en ram för energieffektivitet ännu inte har antagits. Förberedelserna till privatisering av elbolagen har gått framåt. Bulgarien måste fortsätta att fullgöra sina åtaganden i fråga om kärnsäkerhet, i synnerhet i fråga om avveckling av kärnkraftverket i Kozloduy och att säkerställa en hög nivå av kärnsäkerhet i landets anläggningar.

Bulgarien har gjort påtagliga framsteg i fråga om anpassning av gemenskapens regelverk för telekommunikationer genom antagandet av en ny telekommunikationslag. Ansträngningarna bör nu inriktas på genomförande och vidare stärkande av regleringsorganens förmåga.

Bulgarien har gjort vissa framsteg i fråga om regionalpolitik och samordning av strukturinstrument i samband med förberedelserna inför genomförandet av strukturfonderna och sammanhållningsfonden, i synnerhet institutionella strukturer och programplanering. Avsevärda ansträngningar krävs fortfarande för att utveckla och konsolidera eller komplettera de institutionella strukturerna och att skapa administrativ förmåga (inbegripet rekrytering och utbildning) och förfaranden för att nå upp till den erforderliga nivån. Prioritet bör också ges åt införande av effektiv och fullständigt öppen upphandling och ekonomisk förvaltning, kontrollsystem, övervaknings- och utvärderingssystem samt stärkande av samordningen mellan de olika ministerierna.

Bulgarien har nått en god nivå av anpassning i fråga om gemenskapens regelverk rörande miljön och har utvecklat direktivspecifika genomförandeplaner och finansieringsstrategier. De kontinuerliga ansträngningarna att utveckla förvaltningsförmåga, i synnerhet på lokal nivå, och vidareutveckla mekanismer för att övervaka det effektiva genomförandet bör fortsätta. Genomförandet är en stor utmaning liksom behovet av ökad förvaltningsförmåga och anpassningskostnaden.

Vissa framsteg har gjorts i fråga om ytterligare anpassning av Bulgariens lagstiftning till gemenskapens regelverk på området för konsumentskydd och hälsoskydd. Bulgarien måste avsluta arbetet med lagstiftningsramen, i synnerhet på området för icke-säkerhetsrelaterade åtgärder. Vidare insatser krävs för att införa en effektiv marknadsövervakningsmekanism.

Ytterligare goda framsteg kunde noteras på området för rättsliga och inrikes frågor. Den nya lagstiftning som antagits på områdena för dataskydd, visum, migration, asyl och penningtvätt närapå slutförde anpassningen till gemenskapens regelverk. Betydande ytterligare ansträngningar krävs för att ytterligare stärka rättssystemet, genom en fortsättning av reformerna. Särskild uppmärksamhet bör ägnas åt att bekämpa droger och olaglig invandring.

En hög grad av rättslig anpassning har nåtts på tullområdet och framsteg noterades i fråga om administrativ och operativ förmåga samt i fråga om datorisering. Dessa ansträngningar måste fortsätta. Åtgärder vidtogs inom ramen för strategin mot korruption.

Betydande ytterligare framsteg har gjorts i fråga om att stärka finansiell kontroll i Bulgarien, vidareutveckla den rättsliga grunden i sin helhet och den erforderliga administrativa förmågan. Det vidare arbetet bör nu inriktas på genomförandet av lagstiftningen och ytterligare stärkande av de nödvändiga institutionella strukturerna, inbegripet för skyddet av EU:s ekonomiska intressen.

Fortsatta framsteg görs i de övriga kapitlen i gemenskapens regelverk.

Bulgarien måste även i fortsättningen göra målmedvetna ansträngningar för att utveckla en tillräcklig administrativ och rättslig förmåga för att införa och genomdriva gemenskapens regelverk. Förutom att landet fortsätter de horisontella reformerna av statsförvaltningen måste det också särskilt inrikta sig på att utveckla förmågan att deltai den inre marknaden och tillämpa gemenskapens regelverk inom områden som jordbruk, miljö och regionalpolitik. Fortsatta ansträngningar krävs för att skapa nödvändig förvaltningsförmåga för att säkerställa en sund och effektiv förvaltning av EU-fonderna.

26 kapitel har preliminärt stängts i anslutningsförhandlingarna. Åtagandena i förhandlingarna avser en anslutning år 2007. De uppfylls i allmänhet, även om förseningar har noterats på vissa specifika områden.

Rumänien

Rumänien fortsätter att uppfylla de politiska kriterierna.

Den politiska viljan att ta itu med administrativa och institutionella reformer finns och ett antal positiva initiativ har lanserats under det senaste året för att reformera den offentliga förvaltningen och rättsväsendet. Tjänsteföreskrifterna för statligt anställda tjänstemän sågs över och en större omorganisering av domstolssystemet inleddes. Reformprocessen är emellertid på ett tidigt stadium. Den rumänska förvaltningen präglas fortfarande av tunga förfaranden, begränsad öppenhet och en begränsad politisk verkställighetsförmåga. Inom rättssystemet måste förvaltningen av rättsmål och domstolsavgörandenas konsekvens förbättras samt rättsväsendets oberoende ökas. Det finns ett trängande behov av att behandla dessa nyckelfrågor.

Rumänien måste fortfarande utarbeta en strategi för att ta it med att reformera den politiska processen och lagstiftningsprocessen. Framsteg gjordes i fråga om begränsad användning av extraordinära förordningar. Lagar om informationsfrihet och öppenhet i lagstiftningsprocessen är också en positiv utveckling men har bara delvis genomförts. Konstitutionella reformer av parlamentssystemet bör åtföljas av åtgärder för att öka parlamentets kapacitet att effektivt granska lagstiftningsförslag.

Den omfattande korruptionen i Rumänien fortsätter och påverkar samtliga samhällsaspekter. Ett antal högprofilerade åtgärder vidtogs under rapporteringsperioden, men genomförandet av politiken för bekämpning av korruption har i sin helhet varit begränsat. De vidtagna åtgärderna måste få effekt och avsevärt ökade ansträngningar krävs.

Rumänien fortsätter att respektera de mänskliga rättigheterna och grundläggande friheterna och har gjort goda framsteg på ett antal viktiga områden.

Strukturer har upprättats för att genomföra anti-diskrimineringslagstiftning och ett antal diskrimineringsmål ledde till påföljder. Ombudsmannens befogenheter stärktes. De goda framsteg som noterades i förra årets rapport i fråga om att reformera systemet för skydd av barn har fortsatt och ytterligare initiativ har tagits för att stärka de nationella minoriteternas rättigheter. Genomförandet av strategin för romerna har fortsatt även om en brist på resurser har inneburit att resultaten blev något begränsade. Likaledes har processen för återlämnande av egendom fortsatt men är långt ifrån avslutad.

Reformer har inletts på ett antal andra områden: modernisering av polisväsendet, förbättrad vård för funktionshindrade personer, minskning av social uteslutning samt förbättring av den sociala dialogen. Det huvudsakliga arbetet inom dessa områden har hittills bestått av att utveckla strategier och utarbeta ramlagstiftning. Utmaningen kommer på sikt att vara ett effektivt genomförande av dessa initiativ. Samtidigt som förslagen att reformera strafflagen är en positiv utveckling krävs ytterligare ansträngningar för att stärka yttrandefriheten. Extra åtgärder krävs också för att i högre grad minska överbeläggningen i fängelserna.

Rumänien kan anses ha en fungerande marknadsekonomi när de goda framsteg som gjorts har fått en bestämd fortsättning. Ett kraftfullt och oavbrutet genomförande av strukturreformprogrammet krävs vidare så att Rumänien kan stå emot konkurrenstrycket och marknadskrafterna i unionen inom en nära framtid.

Vidare framsteg mot makroekonomisk stabilitet gjordes när inflationen fortsatte att gå ned från en relativt hög nivå trots ytterligare anpassningar av de reglerade priserna. Den ekonomiska positionen i förhållande till omvärlden kunde försvaras och finanspolitiken förblev försiktig. Åtgärder för att förbättra skatteförvaltningen införs gradvis. Åtagandena för att kontrollera den totala lönekostnaden inom den offentliga sektorn respekterades i stort sett och vissa åtgärder vidtogs för att stärka företagens finansiella disciplin, i synnerhet en något större tendens att avstänga energianvändare med eftersläpande betalningar. Privatiseringen och omstruktureringen av offentliga företag ökade. Det offentliga ägandet minskade också inom banksektorn som fortsatte att utveckla sin förmedlingsroll. Administrativa förbättringar av mekanismer för inträdeoch utträde på marknaden vidtogs jämte olika initiativ för att förbättra företagsklimatet.

Myndigheterna bör nu konsolidera de framsteg som uppnåtts inom dessa områden samtidigt som de mer beslutsamt tar itu med de frågor där framåtskridandet var otillräckligt. I syfte att upprätthålla drivkraften mot makroekonomisk stabilitet måste åtstramningen inom penningpolitiken åtföljas av en försiktig finans- och lönepolitik samt en fortsatt minskning av det skenbara skatteunderskottet. Budgetutsikterna på medellång sikt måste också stärkas genom tidigareläggning av en utgiftsreform och förbättring av skatteuppbörden. Detta skulle bidra till att stärka företagens finansiella disciplin som fortfarande är en olöst nyckelfråga. Åtgärderna bör inriktas på de grundläggande orsakerna till den fortsatta anhopningen av betalningseftersläpningar till budgeten och energisektorn. Insatser för att förbättra marknadsmekanismernas funktion måste kompletteras med en större beredskap att avveckla företag som går med förlust och sätta naturgaspriser som på ett lämpligt sätt avspeglar kortsiktiga och långsiktiga kostnader. Efter de inledande faserna måste omstruktureringen och privatiseringen inom nyckelsektorer som energi, gruvdrift och transport gå framåt. Detta skulle avsevärt stödja upprättandet av en fungerande marknadsekonomi och utvecklingen av Rumäniens förmåga att stå emot konkurrenstryck och marknadskrafter inom unionen.

Rumänien har gjort stadiga framsteg när det gäller att anta gemenskapens regelverk och håller på att överföra den erforderliga lagstiftningen före den planerade anslutningsdagen förutsatt att den aktuella framstegstakten upprätthålls. Svagheter i lagstiftningsprocessen betyder att den överförda lagstiftningens kvalitet är ojämn och i vissa fall kommer omarbetningar att krävas innan lagarna kan genomföras.

På området för den inre marknaden har Rumänien fortsatt att göra framsteg i fråga om överföringen av sektorspecifik lagstiftning om fri rörlighet för varor och offentlig upphandling. Särskild uppmärksamhet måste ägnas åt att utveckla förmågan att förvalta gemenskapens regelverk för offentlig upphandling, livsmedel samt livsmedelssäkerhet. Rumänien måste också fortsätta att söka efter åtgärder som kan vara oförenliga med principen om fri rörlighet för varor. Framstegen i fråga om fri rörlighet för personer har varit begränsade och extra ansträngningar måste nu inriktas på förberedelser för genomförandet av gemenskapens regelverk rörande ömsesidigt erkännande av yrkeskvalifikationer. Arbetet att identifiera hinder för den fria rörligheten för tjänster har fortsatt, även om bara några få restriktioner har avskaffats. Samtidigt som anpassningen av gemenskapens regelverk rörande fri rörlighet för kapital stadigt förbättras krävs större insatser för att förbättra betalningssystemen och bekämpa penningtvätt.

Rumänien har också gjort framsteg på området för bolagsrätt. Genomförandet av nya bokförings- och revisionsregler bör prioriteras. Större ansträngningar för att skydda industriell och immateriell äganderätt krävs. Samtidigt som Rumäniens konkurrenslagstiftning i stort är i linje med EG:s antitrustregler finns det fortfarande inte tillräcklig kontroll inom området för statliga stöd. Inom stålsektorn bör Rumäniens öppenhetsförpliktelser i fråga om direkta och indirekta statliga stöd även i fortsättningen fullgöras.

Vidare framsteg har gjorts i fråga om att överföra gemenskapens regelverk för jordbruk och att omstrukturera jordbrukssektorn. Genomdrivandet av lagstiftningen hämmas av begränsad lednings- och förvaltningsförmåga. Särskild uppmärksamhet bör följaktligen ägnas åt en förstärkning av den administrativa förmågan att överföra och genomdriva gemenskapens regelverk, i synnerhet på veterinärs- och växtskyddsområdena. Endast begränsade framsteg har gjorts inom fiskerisektorn och förseningar har uppstått i fråga om att överföra gemenskapens regelverk, i synnerhet vad gäller registret över fiskefartyg. Den administrativa förmågan måste avsevärt förstärkas.

Rumänien har gjort fortsatta goda framsteg i fråga om överföring av gemenskapens regelverk rörande transport och upprättandet av erforderliga förvaltningsstrukturer, men sjösäkerheten är en angelägen fråga. Prioritet bör ges åt att utveckla institutioner för att tillämpa den nya lagstiftningen och säkra den erforderliga finansieringen för att göra nödvändiga tunga investeringar.

Rumänien har gjort en del framsteg i fråga om anpassningen till gemenskapens regelverk rörande beskattning och särskild uppmärksamhet bör nu ägnas åt modernisering av skatteförvaltningen och förbättring av IT-systemen. Antagandet av arbetslagen var ett stort steg framåt i fråga om överföringen av gemenskapens regelverk rörande socialpolitik och sysselsättning. De kommande insatserna bör inriktas på att säkerställa genomförandet av de olika initiativ som har vidtagits och att stärka den administrativa förmågan. Lagstiftningsprocessen inom energisektorn måste förbindas med upprättandet av effektiva genomförandestrukturer, genomdrivande av strukturreformer och förbättring av den inre energimarknadens funktion

Byggstenarna för en modern industripolitik är nu på plats men den stora utmaningen är genomförandet eftersom strukturella svagheter begränsar genomdrivandeförmågan. Avsevärda ansträngningar har gjorts för att förbättra företagsmiljön även om situationen för små och medelstora företag fortfarande är svår. Rumänien har gjort betydande framsteg inom telekommunikationsområdet i fråga om upprättandet av ett regleringsorgan, avreglering av telekommunikationsmarknaden och överföring av gemenskapens nya regelverk rörande telekommunikationer.

Den institutionella ramen för regionalpolitik och samordning av strukturinstrumenten är fortfarande inte klart fastställd och särskilda åtgärder för finansiell styrning och kontroll måste fortfarande göras. Avsevärda ytterligare insatser krävs för att föra den administrativa förmågan upp till den nivå som krävs. Trots att Rumänien har överfört en avsevärd mängd lagstiftning på miljöområdet är fortfarande den administrativa förmågan och de finansiella resurser som avsatts för sektorn otillräckliga.

Lagstiftningsanpassningen rörande konsumentskydd och hälsoskydd har fortsatt och Rumänien har gjort en del framsteg i fråga om verksamheter för marknadsövervakning och samordning av kontrollverksamheterna mellan behöriga ministrar och myndigheter.

Lagstiftningsframsteg har gjorts på de flesta områden rörande rättsliga och inrikes frågor, särskilt beträffande migration, organiserad brottslighet, penningtvätt och civilrättsligt samarbete. Genomförandeförmågan är emellertid svag inom de flesta områden och Rumänien bör öka ansträngningarna att utveckla den administrativa förmågan och samarbetet mellan byråerna.

Framsteg har också gjorts på området för tullunionen trots att extra insatser krävs för att ta itu med korruptionen inom tullmyndigheten och i förväg förbereda en tillämpning av åtgärder som kommer att införas vid tiden för anslutningen. Avsevärda framsteg har gjorts på området för finansiell kontroll. De fortsatta insatserna bör inriktas på att genomföra sunda finansiella kontrollsystem, slutföra lagstiftningsanpassningen och stärka de administrativa befogenheterna.

Stadiga framsteg görs i de övriga kapitlen i gemenskapens regelverk.

Inom vissa viktiga sektorer har det varit ett fortsatt gap mellan framsteg i det rättsliga överförandet och den begränsade övergripande förmågan hos de offentliga förvaltningarna att överföra och genomdriva den nyantagna lagstiftningen. Detta utgör en viktig begränsning i Rumäniens anslutningsförberedelser och lösningen av denna fråga kommer att kräva en omfattande strukturreform både av den statliga förvaltningen och rättsväsendet. Dessa problem gäller inte bara antagandet av gemenskapens regelverk utan också förvaltningen av EU:s ekonomiska stöd. Framstegen i upprättandet av de nya nödvändiga institutionella strukturerna har fortsatt även om resultaten hittills har varit ojämna.

20 kapitel har preliminärt stängts i anslutningsförhandlingarna. Åtagandena i förhandlingarna avser en anslutning år 2007. De fullgörs i allmänhet, även om eftersläpningar har noterats på vissa specifika områden.

Turkiet

Den turkiska regeringen har under det senaste året visat stor beslutsamhet i fråga om att påskynda reformtakten, vilket har medfört långtgående förändringar av det politiska och rättsliga systemet. Viktiga steg har också tagits för att säkerställa ett effektivt genomförande och ge turkiska medborgare möjlighet att få grundläggande friheter och mänskliga rättigheter i linje med europeiska normer. Fyra stora politiska reformpaket har antagits genom vilka förändringar införs på olika lagstiftningsområden. Vissa av reformerna har en stor politisk betydelse eftersom de berör känsliga frågor i Turkiet som yttrandefrihet, demonstrationsfrihet, kulturella rättigheter och civil kontroll av militären. Många prioriteringar i de politiska kriterierna i det reviderade partnerskapet för anslutning har behandlats.

Framsteg görs i fråga om att effektivisera den offentliga förvaltningens och regeringens funktion. Regeringen har i synnerhet inlett reformer i syfte att främja en mer öppen förvaltning av mänskliga resurser inom den offentliga sektorn. Detta är också avsett för att stärka kampen mot korruption.

Det nationella säkerhetsrådets förpliktelser, befogenheter och funktion har förändrats avsevärt genom att ramen för de civila och militära förbindelserna har närmats till praxis i EU:s medlemsstater. Generalsekreterarens roll i det nationella säkerhetsrådet har setts över och den verkställande befogenheten har avskaffats. Det finns fortfarande företrädare för det nationella säkerhetsrådet i civila organ som den audiovisuella styrelsen (RTÜK) och utbildningsstyrelsen (YÖK). Fullständig parlamentarisk kontroll över de militära utgifterna måste säkerställas både i fråga om att godkänna budgeten och i fråga om revision.

Fler insatser krävs för att öka rättsväsendets effektivitet och oberoende. Rättsystemet har redan förstärkts genom upprättandet av ett nytt system av familjedomstolar. Militärdomstolarnas behörighet att pröva civila personer har avskaffats. Positiva förändringar har gjorts inom systemet för statliga säkerhetsdomstolar, i synnerhet avskaffandet av isoleringsinternering. Dessa domstolars funktion måste fortfarande anpassas så att de kommer i linje med europeiska normer, i synnerhet i fråga om försvarsrätt och principen om rättvis prövning.

Genomförandet på fältet av reformerna är ojämnt. I vissa fall har verkställande och rättsliga organ med uppgift att genomföra de politiska reformer med avseende på de grundläggande friheterna som parlamentet antagit inskränkt dessa reformers omfattning genom att upprätta restriktiva villkor vilka utgör ett hinder för de mål som initialt eftersträvades. Regeringen har erkänt att reformerna inte systematiskt sätts i verket och har bildat en reformövervakningsgrupp för att säkerställa genomförandet.

Turkiet har ratificerat den civilrättsligakonventionen om korruption så att landet kommer den 1 januari 2004 att bli medlem av Europarådets grupp av stater mot korruption (GRECO). Trots flera initiativ har landet dock en ihållande hög nivå av korruption som påverkar många områden i det offentliga livet.

Turkiet har ratificerat de viktigaste internationella och europeiska konventionerna som det internationella avtalet om civila och politiska rättigheter och om sociala och ekonomiska rättigheter samt protokoll 6 i den europeiska konventionen om mänskliga rättigheter.

Det är dock oroande att Turkiet inte har verkställt många domar av Europeiska domstolen för mänskliga rättigheter (EDMR) genom att säkerställa skadeståndsbetalningar eller upphäva beslut som fattats i strid mot den europeiska konventionen om mänskliga rättigheter. Ett exempel är Loizidou-målet och det är nu fem år sedan Europeiska domstolen för mänskliga rättigheter meddelade utslag i denna fråga.

Kampen mot tortyr och misshandel har stärkts och det turkiska rättssystemet har närmats till europeisk praxis i detta avseende. Tortyrfallen har minskat men det rapporteras fortfarande om särskilda fall vilket fortsätter att oroa.

Reformen av fängelsesystemet har fortsatt och fångarnas rättigheter har förbättrats. Rätten att få tillgång till en advokat är i praktiken inte alltid säkrad.

Möjligheten till omprövning har införts men i praktiken har få fall varit föremål för omprövning. I Zana-fallet och andra har omprövningen hittills varit en repetition av den tidigare rättegången, vilket lett till fortsatt oro över respekten för rätten till försvar.

Antagandet av reformpaketet har lett till att flera rättsliga restriktioner rörande utövandet av yttrandefrihet har upphävts. Genomdrivandet av de reviderade bestämmelserna i strafflagen har lett till många frikännanden även om mål mot personer som uttrycker icke-våldsåsikter fortsätter att förekomma. Ett antal personer som fängslats för yttrande av icke-våldsåsikter enligt bestämmelser som nu har avskaffats har släppts.

Påtagliga framsteg har uppnåtts på området för demonstrationsfrihet och frihet att delta i fredliga möten där flera restriktioner har upphävts. I vissa fall av fredliga demonstrationer har myndigheterna dock använt oproportionerligt våld.

Vissa restriktioner har lättats i fråga om föreningsfrihet men föreningar får fortfarande underkastas omständliga procedurer. Fall av åtal mot sammanslutningar och särskilt människorättsförsvarare fortsätter att förekomma.

Lagen om politiska partier har ändrats för att försvåra avstängning av partier. HADEP har emellertid förbjudits av den konstitutionella domstolen och DEHAP räknar med rättsliga åtgärder inför avstängning.

Förändringarna som infördes genom reformpaketen rörande religionsfrihet har ännu inte lett till önskade verkningar. De verkställande organen fortsätter att göra en mycket restriktiv tolkning av de relevanta bestämmelserna så att religionsfrihet är föremål för allvarliga begränsningar jämfört med europeisk praxis. Detta gäller särkilt avsaknad av rättslig status, utbildning och yrkesutbildning för kyrklig personal och åtnjutande av äganderätt för religiösa samfund.

Åtgärder har vidtagits för att upphäva förbudet för radio- och TV-sändningar och utbildning på andra språk än turkiska. De reformer som hittills antagits på dessa områden har haft föga praktisk verkan.

Upphävandet av undantagstillståndet i sydöstra Turkiet har i allmänhet lättat på spänningarna bland befolkningen. Det har blivit större tolerans för kulturella evenemang. Programmet för återvändande till byar fortskrider i en mycket långsam takt. Allvarliga ansträngningar krävs för att ta itu med problemen rörande inrikes fördrivna personer och den socioekonomiska utvecklingen i regionen på ett övergripande sätt samt kulturella rättigheter i allmänhet.

I slutsatserna från Europeiska rådet i Thessaloniki och i anslutningspartnerskapet uppmuntras Turkiet att kraftigt stödja ansträngningarna av FN:s generalsekreterare att finna en lösning i Cypernfrågan. Turkiet har vid olika tillfällen uttryckt sitt stöd för en lösning av Cypernfrågan. Turkiet har angivit att ett avtal i syfte att upprätta en tullunion med den norra delen av Cypern inte kommer att genomföras.

Förbindelserna mellan Turkiet och Grekland har fortsatt att förbättras. Ansträngningarna fortsätter för att genomföra nya förtroendeuppbyggande åtgärder. De sonderande kontakterna om Egeiska havet mellan de två utrikesministrarna har också fortsatt.

Turkiet beslutade att som Natomedlem ge sitt samtycke till villkoren för deltagande av icke-EU europeiska allierade i EU-ledda operationer som använder Natos tillgångar. Detta har löst ett problem som hittills har utgjort ett hinder för en effektiv lansering av den europeiska säkerhets- och försvarspolitiken.

På det hela taget har Turkiet under de senaste tolv månaderna gjort ytterligare imponerande lagstiftningsansträngningar som utgör påtagliga framsteg i fråga om att uppnå uppfyllande av de politiska kriterierna från Köpenhamn. Turkiet bör ta itu med de frågor som väntar och som betonats i denna rapport och ägna särskild uppmärksamhet åt att stärka rättsväsendets oberoende och funktion, den övergripande ramen för utövandet av de grundläggande friheterna (mötes-, yttrande- och religionsfrihet), vidare anpassning av de civila och militära förbindelserna till EU-praxis, situationen i sydöstra Turkiet samt kulturella rättigheter. Turkiet bör säkerställa ett fullständigt och effektivt genomförande av reformerna för att garantera att turkiska medborgare får mänskliga rättigheter och grundläggande friheter efter europeiska mått.

Turkiet bör vidare beslutsamt stödja ansträngningarna att nå en övergripande lösning av Cypernfrågan.

Turkiet har påtagligt förbättrat marknadsekonomins funktion samtidigt som makroekonomiska obalanser återstår. Ytterligare avgörande åtgärder med inriktning mot makroekonomisk stabilitet och strukturreformer kommer också att stärka Turkiets förmåga att hålla stånd mot konkurrenstrycket och marknadskrafterna inom unionen.

Den ekonomiska stabiliteten och förutsägbarheten har ökat med en fortsatt nedgång av inflationstrycket, även om det fortfarande är högt, och modernisering av Turkiets marknadsregleringar och institutioner. De positiva effekterna av de antagna och gradvis genomförda strukturreformerna har bidragit till att stå emot verkningarna av Irakkrisen utan större ekonomiskt avbräck. De oberoende reglerings- och övervakningsorganen spelade en central roll i detta avseende. Övervakningen av den finansiella sektorn har förstärkts och grunden till en modern lagstiftning för utländska direkta investeringar har fastställts. Öppenheten och effektiviteten i den offentliga finansförvaltningen har förbättrats.

Den aktuella reformprocessen bör upprätthållas. Budgetdisciplin och stabilitetsinriktad ekonomisk politik är hörnstenarna för stärkt marknadsförtroende och sunda offentliga finanser. I syfte att nå en välbalanserad och sund ekonomi måste inflationsbekämpningen upprätthållas. Omstruktureringen inom banksektorn har inte gått tillräckligt långt och processen att anpassa sektorns övervaknings- och försiktighetsnormer till internationella normer bör slutföras. Privatiseringen av statsägda banker och företag samt avregleringen av marknaden måste påskyndas och strukturella snedvridningar bör rättas till. Tillräckliga offentliga och privata investeringar för produktionsändamål och att utbildningen ägnas uppmärksamhet är viktigt för att öka ekonomins konkurrenskraft och tillväxtpotential. Inflöde av utländska direkta investeringar måste uppmuntras genom avlägsnande av de återstående hindren.

Turkiets anpassning har gått framåt på de flesta områden men är fortfarande på ett tidigt stadium i många kapitel. De flesta framstegen har gjorts i kapitel som har samband med tullunionen EG-Turkiet men Turkiet fullgör inte till fullo sina skyldigheter. Anpassningen har gått längre på områden inom vilka det finns likartade internationella skyldigheter som i gemenskapens regelverk. Ytterligare lagstiftningsarbete krävs på alla områden och Turkiet bör inrikta sig på att mer konsekvent i samtliga kapitel genomföra det nationella programmet för antagande av gemenskapens regelverk i linje med prioriteringarna i anslutningspartnerskapet. Den nya lagstiftningen får inte heller avlägsna sig från gemenskapens regelverk.

Turkiet har gjort framsteg i fråga om fri rörlighet för varor, i synnerhet beträffande sektorsspecifik lagstiftning, men avsevärda ansträngningar krävs både när det gäller anpassning och genomförande av den nya och gamla tillnärmningslagstiftningen om produktsäkerhet och produktspecifikationer, både i fråga om industriella och förädlade livsmedelsprodukter, inbegripet livsmedelssäkerhet. Bara begränsade framsteg har gjorts vad gäller att upprätta bedömning av överensstämmelse, marknadsövervakningsmekanismer samt marknadsövervakningsinstitutioner och systemet för rättslig metrologi måste förstärkas. Genom ändringar i lagen om offentlig upphandling har Turkiet minskat nivån av överensstämmelse med gemenskapens regelverk. Turkiet bör på kort sikt sträva efter att anta instrument för att avlägsna tekniska handelshinder. Mycket arbete återstår att göra för att säkerställa ett korrekt genomförande av gemenskapens regelverk och överensstämmelse med de skyldigheter som följer med beslutet av tullunionen som skall tillämpas från den 31 december 2000.

Vissa framsteg har gjort under rapporteringsperioden i fråga om fri rörlighet för personer, huvudsakligen på området för fri rörlighet för arbetstagare, men Turkiets anpassning är fortfarande begränsad. Turkiet har gjort vissa framsteg i fråga om fri rörlighet för tjänster med anknytning till banksektorn samt marknaderna för investeringstjänster och värdepapper. På området för professionella tjänster har begränsade framsteg gjorts. En betydande insats krävs inom försäkringssektorn för att anpassa lagstiftningen till gemenskapens regelverk och stärka den administrativa förmågan. Ansträngningarna för att anta lagstiftning rörande dataskydd bör fortsätta och ytterligare lagstiftning rörande informationssamhällets tjänster bör antas i enlighet med gemenskapens regelverk. Anpassningen till gemenskapens regelverk rörande fri rörlighet för kapital går framåt, i synnerhet i fråga om avregleringen för kapitalrörelser men vidare ansträngningar är nödvändiga.

Trots de åtgärder som vidtagits under de senaste åren är anpassningen begränsad på området för bolagsrätt, inbegripet immateriell och industriell äganderätt. Både lagstiftnings- och tillämpningsåtgärder krävs för att ta itu med piratkopiering och överträdelser av immateriell och industriell äganderätt. Ansträngningar krävs på konkurrensområdet för att stärka bestämmelserna om övervakning av statliga stöd och upprätta en övervakningsmyndighet för statliga stöd.

Vissa framsteg har gjorts i fråga om jordbruk på det veterinära området och på växtskyddsområdet, särskilt vad gäller kontroll av djursjukdomar, identifikation och registrering av nötkreatur samt skadliga organismer med anknytning till potatis. Ytterligare stora ansträngningar i syfte att öka den administrativa förmågan, uppgradera kontroll- och inspektionssystemen samt förbättra företagen för livsmedelsberedning kommer att krävas om fullständig överensstämmelse skall uppnås inom dessa sektorer. En strategi för landsbygdsutveckling bör införas. Begränsade framsteg har gjorts på fiskeriområdet men en del förberedande arbete, särskilt på inspektions- och kontrollområdet, har genomförts. Anpassningen av nyckellagstiftning till gemenskapens regelverk och den institutionella reformen återstår.

Framstegen är mycket begränsade på transportområdet. Inom vissa sektorer, i synnerhet vägtransporter och sjösäkerhet, är den uppnådda anpassningsnivån anknuten till införlivandet av olika internationella konventioner. Betydande framsteg krävs på området för sjösäkerhet samt väg- och järnvägstransporter. Begränsade framsteg har nåtts i fråga om beskattning, både vad gäller lagstiftning och administrativ förmåga. Fler framsteg krävs i fråga om lagstiftningen om mervärdesskatt, där vederbörlig uppmärksamhet bör ägnas undantagens omfattning och tillämpning av nedsatta avgifter. När det gäller punktskatter, även om ett visst närmande av alkohol- och tobaksavgifter har uppnåtts, är de tillämpade avgifterna fortfarande lägre än EU-minimum. Turkiet måste också genomföra systemet för avgiftsuppskov.

Turkiet har gjort vissa framsteg på samtliga statistiska områden men fler ansträngningar krävs för att möta de viktigaste kraven i fråga om anpassning. Den befintliga lagstiftningen måste anpassas i linje med EG-regelverket för att genomföra de grundläggande principerna för opartiskhet, datapålitlighet, öppenhet på statistikområdet samt sekretess avseende personuppgifter. Turkiet har gjort vissa framsteg på området för socialpolitik och sysselsättning. Den administrativa förmågan har stärkts och åtgärder har vidtagits för att främja jämställdhet på området för arbetslagstiftning och sysselsättningspolitik. Fler ansträngningar krävs på området för den sociala dialogen samt hälsa och säkerhet. Påtagliga framsteg har uppnåtts på energiområdet genom antagandet av olika bestämmelser genom vilka ramlagstiftningen om el- och gasmarknaden genomförs. Anpassningen på området för energieffektivitet och förnybar energi har också gått framåt. På samtliga energiområden har ytterligare ansträngningar gjorts för att säkerställa att anpassningen slutförs.

I fråga om industripolitik har Turkiet har gjort framsteg på området för reform av den offentliga sektorn och antagandet av en ny lagstiftning om utländska direkta investeringar. Fler ansträngningar krävs för att omstrukturera statsägda företag. Stålindustrins omstrukturering har fortfarande hög prioritet. Turkiet har gjort vissa framsteg i fråga om politiken för små och medelstora företag. Införandet av förenklade förfaranden för att registrera och upprätta ett bolag är en positiv utveckling. Turkiet är väl försett med teknikutvecklingscentra. Turkiets fullständiga associering med det sjätte ramprogrammet för forskning och teknisk utveckling visar ett positivt åtagande för vetenskap och forskning, även om Turkiets deltagande i EU-programmen bara har inletts helt nyligen. Turkiet bör öka investeringsnivåerna inom vetenskap och forskning. Vissa framsteg har nåtts på området för utbildning och yrkesutbildning. Turkiet bör öka insatserna för att avsluta förberedelserna inför deltagandet i de tre gemenskapsprogrammen och säkerställa att åtgärderna genomförs.

Trots vissa framsteg är lagstiftningsanpassningen till gemenskapens regelverk rörande telekommunikationer fortfarande otillräcklig och vidare ansträngningar är nödvändiga, särskilt i fråga om allmänna tjänster, numrering, leasade linjer och dataskydd. Överföringen och genomdrivandet av den befintliga lagstiftningen bör förbättras. Betydande ansträngningar krävs för att avreglera marknaden för posttjänster. Turkiet har gjort framsteg i lagstiftningen i fråga om kultur och audiovisuell politik, i synnerhet genom att tillåta radio- och TV-sändningar på andra språk än turkiska. Vidare krävs dock omfattande ansträngningar för att anpassa den till gemenskapens regelverk och Turkiet uppmuntras att vidta genomförandeåtgärder för radio- och TV-sändningar på andra språk.

På området för regionalpolitik har vissa framsteg gjorts sedan den senaste återkommande rapporten men betydande ansträngningar är fortfarande nödvändiga för att säkerställa ett genomförande av regionalpolitik på nationell och regional nivå. Lämpliga institutioner måste inrättas och förses med erforderliga mänskliga och ekonomiska resurser. På miljöområdet har Turkiet gjort begränsade framsteg på ett antal områden och rent allmänt är anpassningsnivån till EG:s regelverk låg på de flesta områden. Större insatser krävs både i fråga om lagstiftning och genomförandet av alla aspekter inom miljöpolitiken.

Anpassningen av konsumentskydd och hälsoskydd har gått framåt, särskilt med antagandet av en ramlagstiftning. Ett effektivt system för säkerhetsövervakning bör inrättas och lämpliga resurser krävs för att säkra en hög nivå av konsumentskydd. Genom att anta inledande strategier för anpassning på området för rättsliga och inrikes frågor har Turkiet gjort stora framsteg. Samarbetet har förbättrats på många områden, som kampen mot olaglig invandring och organiserad brottslighet. Turkiet bör börja genomföra de strat