INLEDNING

Tillförlitliga och fullständiga data är avgörande för fiskeriförvaltningen inom ramen för den gemensamma fiskeripolitiken, som baseras på bästa tillgängliga vetenskapliga rådgivning. Det viktigaste instrumentet för datainsamling och datahantering är förordning (EU) 2017/1004 (nedan kallad förordningen om datainsamlingsramen eller datainsamlingsförordningen), som är en omarbetning av den tidigare förordningen från 2008. I datainsamlingsramen fastställs den harmoniserade metoden för medlemsstaternas unionsomfattande insamling av biologiska, miljörelaterade, tekniska och socioekonomiska data för fiske-, vattenbruks- och beredningssektorerna (bilaga 1 till arbetsdokumentet från kommissionens avdelningar).

Enligt artikel 23 i förordningen om datainsamlingsramen ska Europeiska kommissionen (nedan kallad kommissionen) lämna in en rapport till Europaparlamentet och rådet om genomförandet och tillämpningen av förordningen. Denna rapport uppfyller detta krav.

I datainsamlingsramen framhålls ett slutanvändarinriktat tillvägagångssätt och en regionsbaserad datainsamling, genom inrättande av regionala samordningsgrupper (Regional Coordination Groups, RCG). Enligt datainsamlingsramen ska medlemsstaterna samla in data inom ramen för nationella arbetsplaner och rapportera om genomförandet via årliga rapporter. För första gången kan de även lämna in regionala arbetsplaner, som samordnas på havsområdesnivå, för att komplettera (eller ersätta) relevanta delar i de nationella arbetsplanerna.

Genom datainsamlingsramen får kommissionen befogenhet att anta kommissionsbeslut för att upprätta ett flerårigt unionsprogram för datainsamling (EU MAP, nedan kallat det fleråriga unionsprogrammet), som innehåller detaljerade skyldigheter avseende datainsamling för medlemsstaterna. Det fleråriga unionsprogrammet för 2017–2019 hade redan anpassats till datainsamlingsförordningen till viss del, och det fleråriga unionsprogrammet för 2020–2021 (som består av två kommissionsbeslut) baseras uteslutande på datainsamlingsförordningen. Europeiska havs- och fiskerifonden (EHFF) ger sedan 2014 ekonomiskt stöd till medlemsstaterna för datainsamling.

LAGSTIFTNINGENS GENOMFÖRANDE OCH TILLÄMPNING

1.Huvudaktörerna i datainsamlingsramen

1.1.Medlemsstater

Medlemsstaterna ansvarar för insamling och lagring av data, kvaliteten på och fullständigheten i primära data och dataskydd i linje med rättsliga skyldigheter. Alla medlemsstater har ett system för att samla in, lagra och hantera data, och alla har ingett nationella arbetsplaner (för perioderna 2017–2019 och 2020–2021) för godkännande av kommissionen. Arbetsplanen genomförs av ett eller flera vetenskapliga institut i medlemsstaterna, vilket ofta beror på fiskeriets storlek och mångfald.

I linje med de rättsliga skyldigheterna anordnar alla medlemsstater nationella samordningsmöten och har utsett en nationell kontaktperson, som ansvarar för den interna samordningen, tillhandahållandet av data till slutanvändarna och kontakterna med kommissionen. Samarbetet mellan kommissionens avdelningar och de nationella förvaltningarna har underlättats betydligt genom ett stabilt nätverk av nationella kontaktpunkter (under undergruppen till expertgruppen för insamling av fiskedata).

1.2.Regionala samordningsgrupper

Enligt den regionsbaserade strategin stöder de regionala samordningsgrupperna genomförandet av datainsamlingsramen och kan lämna in regionala arbetsplaner som stärker samordningen i de motsvarande havsområdena, i syfte att ytterligare underbygga tillförlitliga vetenskapliga utlåtanden. Kommissionen deltar, i egenskap av medlem, i de årliga och extra mötena och slutanvändarna som observatörer (bilaga 2 till arbetsdokumentet från kommissionens avdelningar).

Sex nya regionala samordningsgrupper har inrättats sedan datainsamlingsförordningen trädde i kraft. Två av dem slogs ihop 2019, vilket innebär att det i dagsläget finns fem regionala samordningsgrupper: samordningsgruppen för Östersjön (RCG Baltic), samordningsgruppen för Nordatlanten, Nordsjön och östra Arktis (RCG North Atlantic, North Sea & Eastern Arctic), samordningsgruppen för Medelhavet och Svarta havet (RCG Mediterranean & Black Sea), samordningsgruppen för stora pelagiska arter (RCG Large Pelagics) och den regionala samordningsgruppen för långdistansfiske (RCG Long Distance Fisheries) (bilaga 2 till arbetsdokumentet från kommissionens avdelningar). Socioekonomiska frågor samordnas av den transeuropeiska planeringsgruppen för ekonomiska frågor (Planning Group on Economic Issues, PGECON).

1.3.Slutanvändare

Slutanvändarna ger vetenskaplig rådgivning eller har forsknings- eller förvaltningsrelaterade intressen av (den vetenskapliga) analysen av data inom fiskerisektorn. De främsta slutanvändarna är följande:

I)Internationella havsforskningsrådet (Ices), som ger vetenskaplig rådgivning om marina resurser i nordöstra Atlanten.