Yttrande av Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om hur man kan garantera anständigt arbete för unga och säkerställa inkludering av unga som varken arbetar eller studerar genom korrekt utarbetade nationella återhämtningsplaner

(yttrande på eget initiativ)

(2022/C 152/05)

Föredragande: Nicoletta MERLO

Beslut av EESK:s plenarförsamling 25.3.2021 Rättslig grund Artikel 32.2 i arbetsordningen Yttrande på eget initiativ Ansvarig sektion Sysselsättning, sociala frågor och medborgarna Antagande av sektionen 24.11.2021 Antagande vid plenarsessionen 8.12.2021 Plenarsession nr 565 Resultat av omröstningen (för/emot/nedlagda röster) 152/13/48

1. Slutsatser och rekommendationer

1.1 Europeiska ekonomiska och sociala kommittén (EESK) välkomnar de nationella återhämtnings- och resiliensplanerna som en unik möjlighet att driva på förändringar och få igång investeringar i hållbar tillväxt och skapande av arbetstillfällen av god kvalitet och menar att denna möjlighet måste tillvaratas med hjälp av inkluderande styrning, vilket kräver dialog, öppenhet och insyn.

1.2 Kommittén beklagar bristen på meningsfulla och riktade samråd med arbetsmarknadens parter och berörda parter i vissa medlemsstater i samband med utformningen av de nationella återhämtnings- och resiliensplanerna. Kommissionen uppmanas att vidta åtgärder som garanterar ett strukturerat och meningsfullt deltagande av arbetsmarknadens parter, det organiserade civila samhället och ungdomsorganisationer i genomförandet och övervakningen av de nationella återhämtnings- och resiliensplanerna. För att garantera att offentliga medel används klokt för en inkluderande återhämtning måste den sociala dialogen skyddas och stärkas på nationell nivå.

1.3 EESK föreslår att man utvärderar och systematiserar insamlingen av bästa praxis på nationell nivå, där samråd med arbetsmarknadens parter och ungdomsorganisationer via särskilda kommittéer och social dialog gett utmärkta resultat när det gäller ungdomsspecifika strategier och åtgärder för att skapa arbetstillfällen och karriärmöjligheter av hög kvalitet för unga.

1.4 Kommittén uppmanar medlemsstaterna att säkerställa högkvalitativ och inkluderande vägledning och rådgivning för alla ungdomar, särskilt ungdomar med funktionsnedsättning, med start under de tidiga skolåren, för att ge dem mer information om deras fortsatta utbildning och därefter om karriärmöjligheter inom ramen för den gröna och digitala omställningen på arbetsmarknaden.

1.5 EESK välkomnar åtgärder för att främja och popularisera yrkesutbildningens roll och profil som en drivkraft för innovation, samt STEM-färdigheter, livslångt lärande och effektiv arbetsförmedling, eftersom detta är avgörande för att överbrygga den befintliga kompetensklyftan. Det är också viktigt att förbättra kompetensbedömningen för att på förhand och proaktivt kartlägga vilken kompetens som kommer att behövas på de framtida arbetsmarknaderna. Lämpliga åtgärder bör vidtas för att se till att även personer med funktionsnedsättning kan ta del av yrkesutbildning, genom att enskilda färdigheter erkänns, så att alla medborgare har möjlighet att förvärva yrkeskompetens som är till nytta för deras personliga utveckling, samtidigt som företagens särskilda behov när det gäller vakanta kvalificerade arbetstillfällen tillgodoses.

1.6 EESK rekommenderar att individanpassat stöd införs för olika målgrupper, särskilt unga som varken arbetar eller studerar. Detta stöd bör göra det möjligt att hantera alla perifera frågor för integrationen på arbetsmarknaden, såsom bostäder, boende, transport och hälsa, på ett övergripande sätt.

1.7 EESK anser att det bör vara en prioritet att säkerställa de offentliga arbetsförmedlingarnas effektivitet och lämplighet, eftersom de är centrala aktörer i den aktiva arbetsmarknadspolitiken, genom riktade investeringar och reformer där så krävs, så att arbetsförmedlingarna kan ge stöd till alla människor, i synnerhet de som är mest utsatta och de som befinner sig längst från arbetsmarknaden, när de söker arbete eller vill sadla om.

1.8 EESK beklagar att ungdomsgarantins potential som det viktigaste politiska verktyget för att bekämpa den stigande ungdomsarbetslösheten inte har utnyttjats fullt ut. EESK uppmanar medlemsstaterna att öka sina insatser för att genomföra den förstärkta ungdomsgarantin, inklusive utbildning av god kvalitet som främjar integreringen på arbetsmarknaden, och uppmanar kommissionen att tillhandahålla en översikt över de åtgärder som vidtagits för att genomföra rådets rekommendationer om den förstärkta ungdomsgarantin på nationell nivå samt säkerställa effektiva synergieffekter med de nationella återhämtnings- och resiliensplanerna.

1.9 Kommittén välkomnar de bestämmelser i de nationella återhämtnings- och resiliensplanerna som stöder utbildning, inklusive lärlingsutbildningar eller praktikplatser, av god kvalitet, eftersom de är effektiva verktyg för att minska antalet elever som hoppar av skolan och kan leda till bättre integrering av ungdomar (och andra) på arbetsmarknaden. Vi uppmanar medlemsstaterna att genomföra rådets rekommendation om en europeisk ram för ändamålsenliga lärlingsutbildningar av god kvalitet ( 1 ) . Kommittén efterlyser dock ett förbud mot oavlönad praktik. Skälig ersättning för alla praktikanter bör säkerställas inom ramen för den kommande översynen av rådets rekommendation om en europeisk ram för ändamålsenliga lärlingsutbildningar av god kvalitet. EESK föreslår också att man utarbetar en europeisk ram för praktikplatser av god kvalitet för att garantera utbildningsvärdet hos sådana lärandeerfarenheter.

1.10 EESK uppmanar medlemsstaterna att använda återhämtningsmedlen för investeringar i att skapa arbetstillfällen av god kvalitet och kompetensutveckling för unga, där så behövs, med särskild inriktning på tillsvidareanställningar och anständiga arbetsvillkor som begränsar risken för otrygghet. Dessutom betonar kommittén behovet av att överbrygga socialförsäkringsklyftan och uppmuntrar medlemsstaterna att korrekt genomföra rådets rekommendation om tillgång till socialt skydd ( 2 ) och införa ett modernt system för alla former av arbete som kan säkerställa en lämplig inkomst för framtida pensionärer, särskilt dem som har och kommer att ha luckor i sina karriärer.

1.11 För att inte subventionera osäkra anställningar anser EESK att det är viktigt att se till att anställningsstöd villkoras av tillsvidareanställningar eller stabiliseringsprogram. Dessutom kan incitament för att anställa vara effektiva när det gäller att skapa sysselsättningsmöjligheter för ”missgynnade” arbetssökande samt för att omplacera arbetstagare som sägs upp, vilket gynnar deras omställning i nya sektorer och yrken.

1.12 Kommittén anser att man bör ägna stor uppmärksamhet åt frågan om psykiska hälsa och psykosociala symptom, särskilt bland ungdomar, genom att minska stigmatiseringen kring psykisk ohälsa med hjälp av förebyggande och medvetandegörande arbete, som måste inledas i skolan och spridas till företagen, samt genom att sörja för tillräcklig finansiering till verksamheter som erbjuder tjänster och stöd på detta område.

1.13 EESK noterar att en ihållande brist på jämställdhet i arbetslivet ökar unga kvinnors sårbarhet för de ekonomiska konsekvenserna av covid-19. Kommittén välkomnar de åtgärder som vissa medlemsstater har vidtagit för att uppmuntra och främja kvinnors sysselsättning och entreprenörskap, investera i lämplig social infrastruktur och reformera barnomsorgssystemen, särskilt förskoleverksamheten, och vill att denna goda praxis sprids på EU-nivå i syfte att stödja full sysselsättning för kvinnor och i synnerhet unga mödrar.

2. Bakgrund

2.1 Covid-19-pandemin har haft och fortsätter att ha en enorm inverkan på våra samhällen och vår ekonomi. EU har tagit betydande steg mot återhämtning: för första gången har medlemsstaterna valt europeisk solidaritet och konvergens i stället för åtstramning för att bekämpa en kris.

2.2 Faciliteten för återhämtning och resiliens (nedan kallad ”faciliteten”), den största delen av Next Generation EU, ställer 672,5 miljarder euro i lån och bidrag till förfogande för att stödja medlemsstaternas reformer och investeringar. Denna unika satsning ska mildra covid-19-pandemins ekonomiska och sociala konsekvenser och göra Europas ekonomier och samhällen mer hållbara, resilienta och bättre förberedda på utmaningarna och möjligheterna med den gröna och digitala omställningen.

2.3 Enligt överenskommelsen bör minst 37 % av utgifterna i de nationella återhämtnings- och resiliensplanerna gå till att stödja klimatmålen och 20 % till att stödja den digitala omställningen. Dessutom måste alla investeringar och reformer följa principen om att inte orsaka betydande skada, så att de inte i orsakar några större skador på miljön. De nationella återhämtnings- och resiliensplanerna förväntas också bidra till att effektivt ta itu med de relevanta utmaningar som framhålls i de landsspecifika rekommendationerna inom ramen för den europeiska planeringsterminen, men här fastställs ingen minimitröskel eller något förfarande för att övervaka hur medlen används för olika prioriteringar, t.ex. ungdomar.

2.4 Det är viktigt att arbetsmarknadens parter deltar i god tid och på ett meningsfullt sätt under hela den europeiska planeringsterminen, på olika nivåer och inom alla politikområden som direkt eller indirekt påverkar sysselsättning och arbetsmarknader, i syfte att stärka deltagandet i utformningen av politiken, inbegripet åtgärderna i de nationella återhämtnings- och resiliensplanerna. Den sociala dialogen är en drivkraft för ett framgångsrikt och rättvist beslutsfattande om den kan leda till effektiva lösningar och spegla de pågående politiska förändringarna och reformerna i kollektivförhandlingarna, i förekommande fall.

2.5 Faciliteten kompletterar andra insatser som riktar sig till ungdomar ( 3 ) och är nära anpassad till kommissionens prioriteringar för 2019–2024, i vilka det tydligt anges att EU måste skapa ett mer attraktivt investeringsklimat och en tillväxt som leder till bra jobb, särskilt för unga och i småföretagen ( 4 ) . Kommissionens nya program Alma ( 5 ) (Aim, Learn, Master, Achieve), ett nytt Erasmusliknande program för praktikplatser som riktar sig till unga som varken arbetar eller studerar och som erbjuder unga européer arbetslivserfarenhet under en kort period i en annan medlemsstat, kan ge positiva resultat under förutsättning att kvalitetsnormer, inbegripet socialt skydd, vägledning och handledning samt skäliga löner, säkerställs för praktikanterna.

2.6 Den 22 januari offentliggjorde kommissionen de nya riktlinjer som EU:s medlemsstater måste följa när de utarbetar sina nationella återhämtnings- och resiliensplaner för att få tillgång till den så kallade återhämtningsfonden. Här framgår att en offentlig politik som gynnar unga inte längre är endast ett ”horisontellt” mål i planerna, dvs. en aspekt som ska beaktas när andra centrala mål ska uppnås, utan har blivit en förutsättning och absolut prioritet inom Next Generation EU och måste inkluderas som en enskild del och inte bara en övergripande prioritering.

2.7 EU-länderna borde officiellt ha lämnat in sina nationella återhämtnings- och resiliensplaner senast den 30 april 2021. Kommissionen har dock förlängt tidsfristen och gått med på att länderna kan lämna in sina planer fram till mitten av 2022. Den 15 oktober 2021 hade 26 planer lämnats in.

2.8 Faciliteten är en unik möjlighet för medlemsstaterna, inte bara att hantera folkhälsokrisen utan också att driva på omställningen till en digital och koldioxidsnål ekonomi, skapa en stark social välfärd och främja sammanhållning. Den innebär en verklig möjlighet att åstadkomma påtagliga förändringar för unga arbetstagare och förhindra att de blir en ”förlorad” generation utan rättvisa möjligheter i framtidens Europa. Det finns dock ett stort behov av inkluderande styrning på nationell och europeisk nivå, där social dialog och samarbete med det civila samhället har en betydande och meningsfull inverkan.

2.9 Covid-19-krisen har ökat ojämlikheten ytterligare och gjort att arbetstagare, särskilt unga arbetstagare, hämnat i en ännu ofördelaktigare sits. Med detta yttrande på eget initiativ, som bygger på en analys av de generationsspecifika åtgärderna i de nationella återhämtnings- och resiliensplaner som vissa medlemsstater lagt fram och således en kartläggning av god praxis och svagheter, vill kommittén lägga fram rekommendationer om hur man kan garantera anständigt arbete för unga och säkerställa inkludering av unga som varken arbetar eller studerar genom att genomföra projekten.

3. Allmänna kommentarer

3.1 Europas unga hör till dem som drabbats hårdast av pandemin: skolor, universitet och umgängeslokaler har stängts, vilket berövat ungdomar utbildning, kultur och kontakter. En av sex ungdomar har förlorat sitt jobb på grund av de ekonomiska konsekvenserna av covid-19 ( 6 ) . I augusti 2021 låg ungdomsarbetslösheten i EU på 16,5 % ( 7 ) . I ett antal länder har de unga drabbats särskilt hårt, och arbetslöshetssiffrorna har skjutit i höjden – Spanien (40,5 %), Italien (29,7 %), Bulgarien (18,3 %) och Frankrike (19,6 %), för att bara nämna några. Dessutom tenderar en del arbetslösa ungdomar att förbises i den officiella statistiken, eftersom de antingen inte ansöker om arbetslöshetsförmåner eller inte registrerar sig hos arbetsförmedlingar och i stället tjänar sitt uppehälle genom skenbart egenföretagande, genom att arbeta för en plattform eller i den svarta ekonomin. Man kan därför anta att de verkliga siffrorna kan vara ännu värre än de som Eurostat rapporterat.

3.2 Covid-19-krisen har dessutom ytterligare förvärrat situationen för unga som varken arbetar eller studerar. Antalet unga i Europa som varken arbetar eller studerar är oroväckande, särskilt i länder som Italien, Grekland, Bulgarien och Rumänien, och tilltar på nytt till följd av skolavhopp, brist på lämplig vägledning, förlorade arbetstillfällen och brist på sysselsättningsmöjligheter. Denna grupp av utsatta ungdomar löper större risk att drabbas av marginalisering, fattigdom och permanent utestängning från arbetsmarknaden.

3.3 Unga som varken arbetar eller studerar är en bred kategori som omfattar människor i många olika situationer, bland annat arbetslösa, unga som hoppat av skolan och alla de unga med högskoleexamen som fortfarande inte hittat något jobb och förlorat hoppet, samt andra ungdomar som står utanför arbetskraften av andra skäl. De arbetslösa är endast en undergrupp till den bredare kategorin unga som varken arbetar eller studerar, och överlappningen mellan grupperna varierar över tid och från land till land ( 8 )

3.4 En hög andel unga som varken arbetar eller studerar är en stor förlust för våra ekonomier och samhällen. Känslan av besvikelse eller utestängning hos de berörda personerna innebär också en stor politisk risk för stabiliteten i våra demokratiska samhällen. Utbildningssystemens och de sociala trygghetssystemens oförmåga att förhindra fenomenet eller minska antalet unga som varken arbetar eller studerar tyder på att det saknas en effektiv politik med brett stöd för att främja lika möjligheter i hela Europa.

3.5 Krisen drabbar särskilt arbetstagare med atypiskt arbete och olika typer av anställningsformer ( 9 ) (tillfälligt arbete, voucherbaserat arbete, plattformsarbete, gigarbete och samarbeten mellan egenföretagare osv.) ( 10 ) , och tyvärr finns det en övervägande andel unga i dessa arbetsformer. Sådant arbete kan vara lågavlönat, med oregelbundna arbetstider, dålig anställningstrygghet och med begränsat eller inget socialt skydd (betald ledighet, pension, sjukledighet osv.). Det ger ofta inte rätt till arbetslöshetsförmåner eller till de statliga systemen för korttidsarbete ( 11 ) . Detta slags arbete finns främst i sektorer och branscher som drabbats särskilt hårt av covid-19-pandemin, såsom turist-, grossist-, detaljhandels-, logi- och livsmedelssektorerna ( 12 ) . Å andra sidan kan nya arbetsformer innebära en möjlighet för ungdomar som bor på landsbygden eller i avlägsna områden, eller för unga med funktionsnedsättning, studenter och unga föräldrar, och anständiga löner och social trygghet är därför nödvändigt.

3.6 Perifera hinder för sysselsättning, såsom mobilitet, digital kompetens, hälsa och otrygga levnadsvillkor, inklusive brist på bostäder eller socialförsäkringsskydd, bör kartläggas och beaktas i de nationella återhämtnings- och resiliensplanerna. EESK menar att medlemsstaterna skulle kunna bevaka dessa hinder för ungdomars inträde på arbetsmarknaden i kvalitativa och kvantitativa termer och lägga fram konkreta förslag på hur de kan åtgärdas i sina respektive nationella planer för återhämtning och resiliens.

4. Särskilda kommentarer

4.1 Återhämtningen efter covid-19 bör ses som en möjlighet. Ekonomin har hamnat i gungning och även arbetsmarknaden.

4.2 De nationella återhämtnings- och resiliensplanerna utgör en unik möjlighet att driva på och stödja förändringar, och denna möjlighet måste tillvaratas med hjälp av inkluderande styrning, vilket kräver dialog, öppenhet och insyn. De åtgärder som finansieras inom ramen för de nationella återhämtnings- och resiliensplanerna bör omfatta de lokala myndigheterna, arbetsmarknadens parter och det civila samhället, inbegripet ungdomsorganisationer, för att upprätta en deltagandebaserad styrning som kan skapa samförstånd, förtroende och en känsla av rättvisa när det gäller dessa planer.

4.3 EESK anser att medlemsstaterna bör garantera fortlöpande samråd med arbetsmarknadens parter, det civila samhället och i synnerhet ungdomsorganisationerna när de utformar, genomför och övervakar åtgärder som är skräddarsydda för unga arbetstagare och unga som varken arbetar eller studerar, i syfte att utifrån den yngre generationens perspektiv bedöma om och i vilken utsträckning politiken är ändamålsenlig för deras utbildnings- och karriärutsikter och på ett smidigt sätt hjälper dem in på arbetsmarknaden.

4.4 Kommittén välkomnar de initiativ som medlemsstaterna hittills har tagit för att bedöma den offentliga politikens generationsspecifika inverkan på den yngre generationen. I Österrike infördes 2013 en lag om ”ungdomskontroll” (Jugend-Check) ( 13 ) , enligt vilken alla nya lagstiftnings- och regelförslag måste bedömas utifrån deras potentiella konsekvenser för barn och ungdomar, bland annat genom det nationella ungdomsrådets deltagande. I Italien inrättade ministeriet för ungdomspolitik nyligen Covige ( 14 ) , en kommitté bestående av chefer och företrädare för den offentliga förvaltningen, universitetsprofessorer och sakkunniga inom ungdomspolitik, däribland det nationella ungdomsrådet, som ska göra för- och efterhandsbedömningar av de generationsspecifika effekterna av all offentlig politik genom särskilda indikatorer och modeller samt genom jämförelser med bästa praxis i andra EU-länder.

4.5 EESK rekommenderar att medlemsstaterna antar liknande åtgärder eller noga kontrollerar den politik som ska antas och som redan har godkänts ur ett generationsperspektiv, samtidigt som man ser till att ungdomar involveras på lämpligt sätt i samrådet.

4.6 Cedefop förutspår i sin forskning ( 15 ) att nästan sju miljoner arbetstillfällen kommer att ha gått förlorade eller inte ha skapats i EU till 2022 på grund av covid-19-pandemin, medan en betydande tillväxt och potential för jobbskapande kommer att erfaras inom vissa sektorer ( 16 ) , såsom hälso- och sjukvård, vetenskap och innovation, informationsteknik och digital kommunikation. Pandemin har gynnat arbetstillfällen inom sektorer och yrken som är tillräckligt flexibla för att anpassa sig till de nya normerna för social distansering och distansarbete. Dessa normer kommer sannolikt att leva kvar även efter pandemin, vilket förändrar arbetets karaktär, som traditionellt har krävt fysiskt utrymme ( 17 )

4.7 Enligt en rapport från OECD ( 18 ) kan pandemin också komma att påverka barns och ungdomars inställning till lärande. Avbrott i den vanliga skolgången har lett till att många barn utvecklat sina kunskaper mindre än förväntat. På kort sikt kan pandemin leda till att ett ökat antal elever hoppar av skolan, medan ett minskat engagemang på medellång och lång sikt kan leda till att dagens elevgeneration inte utvecklar en positiv inställning till lärande, i en tid av djupgående strukturella förändringar som kommer att kräva att enskilda personer höjer sin kompetens under hela livet. I rapporten beskrivs dessutom den möjliga orsaken till ojämlikheten mellan könen i fråga om utbildningsmöjligheter. Man efterlyser snabbt ökade investeringar i livslångt lärande för att hjälpa enskilda personer att anpassa sig till och bli motståndskraftiga mot externa chocker.

4.8 I ett arbetsliv som snabbt förändras och präglas av globaliseringen och covid-19-pandemins konsekvenser anser EESK att det är av avgörande betydelse att förhindra ett kompetensglapp. Tyngdpunkten bör läggas på kompetens och mjuka färdigheter genom att tillräckliga resurser investeras i utbildning och vägledning, i bättre kopplingar och övergångar mellan utbildning och arbete, bland annat genom stöd till sådana verktyg som arbetsplatsförlagda perioder i skolan, praktikplatser och lärlingsutbildningar, samt i främjandet av program för livslångt lärande. Alla viktiga berörda parter bör involveras och man bör inrikta sig på utsatta grupper, särskilt ungdomar, unga som varken arbetar eller studerar och de personer vars jobb hotas mest av omställningen. Ett lämpligt politiskt svar vore ett integrerat paket för aktiva arbetsmarknadsåtgärder med kopplingar till offentliga arbetsförmedlingar och utbildningssystem för att främja en inkluderande och hållbar återhämtning.

4.9 Det råder brett samförstånd bland berörda parter om att yrkesvägledning är viktigare än någonsin, särskilt för de ungdomar som sannolikt kommer att söka arbete så snart de gått ut gymnasiet. Kommittén ansluter sig till dem som efterlyser betydande investeringar i yrkesvägledning ( 19 ) , eftersom det finns belägg för yrkesvägledningens betydelse när det gäller att förbereda elever för att hantera en snabbt föränderlig arbetsmarknad som kanske inte motsvarar deras förväntningar eller matchar deras tidigare förvärvade färdigheter.

4.10 Man kan finna en övergripande hänvisning till unga i de nationella återhämtnings- och resiliensplanerna när det gäller yrkesutbildning. Utbildning och lärande som förläggs till arbetsplatsen, såsom lärlingsutbildningar och praktikplatser, som vanligtvis är viktiga ingångar för ungdomar, har också påverkats kraftigt av krisen, i vilken omfattning varierar dock stort mellan olika branscher och regioner. EESK har sedan länge förespråkat en moderniserad yrkesutbildning och välkomnar nationella insatser för att finna och främja alternativa lösningar för att tillhandahålla utbildning i praktiska färdigheter, såsom avtal om utbildning och lärande kopplat till arbete, och en utvidgning av distansutbildningen. Vissa länder har också antagit nya politiska åtgärder för att se till att systemen för teknisk och yrkesinriktad utbildning är bättre förberedda för framtida chocker ( 20 )

4.11 Strategierna för uppsökande verksamhet är viktiga delar av återhämtningsplanerna. Här krävs riktade investeringar i ungdomsstödjande verksamhet och offentliga arbetsförmedlingar. Nya rön visar att nästan hälften av de unga som varken arbetar eller studerar inte känner till de offentliga stödåtgärder som kan ta del av ( 21 )

4.12 Investeringarna i ungdomsstödjande verksamhet måste stärkas och övergripande samarbete mellan dessa verksamheter och de offentliga arbetsförmedlingarna bör uppmuntras inom de nationella återhämtnings- och resiliensplanerna. Effektiva och ändamålsenliga offentliga arbetsförmedlingar spelar en viktig roll när det gäller att stödja människor som har svårt att hitta arbete samt när det gäller att säkerställa smidiga övergångar på arbetsmarknaden. För att nå ut till mer utsatta unga som varken arbetar eller studerar måste dock de offentliga arbetsförmedlingarna samarbeta med olika lokala aktörer, allt ifrån föreningar och utbildningsanstalter till specialiserade rådgivare med utbildning i psykisk ohälsa. Detta kräver effektivt och lämpligt utbyte av information och data, och innebär att de offentliga arbetsförmedlingarnas verksamhetsansvariga och rådgivare kommer att behöva ägna mer tid åt att hantera dessa partnerskap ( 22 )

4.13 Ungdomsgarantin, som nyligen börjat finansieras genom ESF+, med en skyldighet för medlemsstater som har en högre andel unga som varken arbetar eller studerar än EU-genomsnittet att anslå minst 12 % av medlen ( 23 ) , är fortfarande det viktigaste verktyget för att bekämpa ungdomsarbetslösheten i EU. Rådets rekommendation om hur programmet ska stärkas, som antogs i oktober 2020 ( 24 ) , innehåller en förteckning över åtgärder för att säkerställa kvaliteten på det som erbjuds inom programmet, förbättra den uppsökande verksamheten och förbättra övervakningen av resultaten för en bättre utvärdering av programmet. I de nationella återhämtnings- och resiliensplanerna måste man därför beakta de nationella genomförandeplanerna för ungdomsgarantin och upprätta kopplingar mellan dem och de nationella återhämtnings- och resiliensplanerna. Om detta inte görs kommer möjligheter att gå förlorade och åtgärder vidtas som inte hjälper de unga som varken arbetar eller studerar.

4.14 Kommittén noterar att den senaste uppdateringen av de nationella genomförandeplanerna för ungdomsgarantin gjordes 2014 och att inte alla EU-medlemsstater ännu har börjat uppdatera sina nationella ungdomsstrategier för att ta hänsyn till den förstärkta ungdomsgarantin ( 25 ) . Medlemsstaterna måste intensifiera sina insatser, integrera de lärdomar som dragits och strategiskt mobilisera EU-medel för att göra detta instrument verkligt ändamålsenligt och funktionellt.

4.15 Med fokus på unga arbetstagare måste särskilda återhämtningsåtgärder tas fram för att bekämpa ungdomsarbetslöshet och osäkra anställningar ( 26 ) bland unga genom att skapa arbetstillfällen av god kvalitet, samt för att skydda det stora antalet arbetstagare ( 27 ) som saknar tillräckligt socialförsäkringsskydd. Dessutom bör särskilda åtgärder för unga egenföretagare övervägas för att stödja och utöka entreprenörskap och uppstartsföretagande bland unga.

4.16 Forskning ( 28 ) om de ändringar av de sociala trygghetssystemen som EU:s medlemsstater gjort under pandemin har visat att de flesta har förbättrat tillgången till inkomststödåtgärder för anställda, såsom korttidsarbete, arbetslöshetsförmåner och liknande åtgärder, särskilt genom att höja stöden, lätta på villkoren för stödberättigande och förlänga stödens varaktighet. Även om dessa åtgärder inte specifikt riktar sig till ungdomar kommer de att hjälpa unga personer, som löper större risk att bli arbetslösa och ofta inte har tillgång till socialt skydd, såsom arbetslöshetsförmåner, eftersom de saknar arbetslivserfarenhet.

4.17 Av dessa skäl, och med hänsyn till att alla ändringar som gjorts är tillfälliga och att många redan har avslutats och än en gång lämnat ungdomar med bristande socialt skydd, anser EESK att beslutsfattarna måste fokusera på att bygga upp ett allmänt socialt trygghetssystem som säkerställer att alla arbetstagare (de med typiska såväl som atypiska arbeten, ungdomar såväl som vuxna) omfattas av likvärdigt socialt skydd. På detta sätt kan man se till att ungdomar skyddas från fattigdom och från eventuella framtida arbetsmarknadschocker.

4.18 Kommittén anser att det också är viktigt att främja unga människors sociala trygghet och uppmanar därför alla medlemsstater att korrekt genomföra rådets rekommendation om tillgång till socialt skydd för arbetstagare och egenföretagare ( 29 ) , där medlemsstaterna rekommenderas att säkerställa tillgång till fullgott socialt skydd för alla människor i alla typer av arbeten.

4.19 Större ansträngningar måste göras för att hitta sätt att förena anställningstrygghet och kvalitet i arbetet på en dynamisk arbetsmarknad. Att stärka de sociala dialogerna är avgörande för att hitta effektiva åtgärder. Bästa praxis finns i bland annat följande länder: 1) Portugal, där regeringen håller regelbundna diskussioner med arbetsmarknadens parter och ungdomsorganisationerna. Åtgärder såsom en kvot för unga som varken arbetar eller studerar i företag som har många praktikplatser eller minskat anställningsstöd för korttidsanställningar ( 30 ) har bidragit till att öka ungdomssysselsättningen i landet. 2) Spanien, där den sociala dialogen har lett till att socialförsäkringsskyddet utvidgats till att omfatta praktikplatser ( 31 )

4.20 Osäkerhet, oro och ångest som kan leda till depression ökade starkt bland ungdomar i början av krisen och fortsätter att öka i vissa länder. De tillfälliga nedstängningarna av utbildningsinstitutioner, social och kulturell verksamhet samt idrottsverksamhet försvagade de sociala relationer som bidrar till att upprätthålla god psykisk hälsa. Det stöd för psykisk hälsa som erbjuds vid skolor och universitet har påverkats kraftigt i många länder, och ungdomar använder i allt högre grad andra plattformar för att få stöd, såsom telefonlinjer och ungdomscentrum. Tjänsterna för psykisk hälsa erbjuder telefonkonsultationer och distansvård för att upprätthålla kontinuiteten i verksamheten. Samtidigt påverkades tillhandahållarna av dessa tjänster också i hög grad av nedstängningarna, och många kunde inte återuppta sin verksamhet på grund av brist på ekonomiska resurser och personal. EESK anser att det är mycket viktigt att stödja denna sektor, som är starkt beroende av volontärarbete och projektfinansiering, med mer hållbar finansiering, då den under krisen har visat sig vara en viktig del av vår sociala struktur.

4.21 Mer kan göras när det gäller könsaspekterna i de nationella återhämtnings- och resiliensplanerna, särskilt i fråga om unga som varken arbetar eller studerar – en grupp som överlag omfattar fler kvinnor än män. År 2020 var andelen unga kvinnor som varken arbetar eller studerar i genomsnitt 1,3 gånger högre än andelen manliga unga som varken arbetar eller studerar, och andelen inaktiva unga kvinnor som varken arbetar eller studerar var så mycket som 1,7 gånger högre. Andelen är särskilt stor i de östeuropeiska länderna (Bulgarien, Rumänien, Ungern, Tjeckien, Slovakien och Polen) och i Italien ( 32 ) . Majoriteten av de unga som varken arbetar eller studerar i dessa länder ingår i denna grupp på grund av familjeåtaganden eller är unga med funktionsnedsättning. En större andel unga kvinnor lägger tid på att ta hand om barn och andra familjemedlemmar. Unga kvinnor lägger nästan tre gånger så mycket tid på oavlönat omsorgs- och hushållsarbete som unga män. Kommittén välkomnar de åtgärder som vissa medlemsstater har vidtagit för att uppmuntra och främja kvinnors sysselsättning och entreprenörskap, investera i lämplig social infrastruktur och reformera barnomsorgssystemen, särskilt förskoleverksamheten, och vill att denna goda praxis sprids på EU-nivå i syfte att stödja full sysselsättning för kvinnor och i synnerhet unga mödrar. Vi efterlyser också ett tillförlitligt system för årlig övervakning av framstegen med samt de medel som anslagits och använts för jämställdhet inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens, med relevanta indikatorer.

Bryssel den 8 december 2021. Christa SCHWENG Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs ordförande

(1) Rådets rekommendation av den 15 mars 2018 om en europeisk ram för ändamålsenliga lärlingsutbildningar av god kvalitet (EUT C 153, 2.5.2018, s. 1).

(2) Rådets rekommendation om tillgång till socialt skydd för arbetstagare och egenföretagare – framtidssäkra det sociala skyddet (EUT C 387, 15.11.2019, s. 1).

(3) EU:s ungdomsstrategi (2018) (EUT C 456, 18.12.2018, s. 1) paketet för stöd till ungdomssysselsättning (2020), En väg till jobb – en förstärkt ungdomsgaranti (2020) (EUT C 372, 4.11.2020, s. 1) Alma (2021), Europaåret för ungdomar (förväntas infalla 2022).

(4) https://ec.europa.eu/info/strategy/priorities-2019-2024_sv.

(5) https://ec.europa.eu/social/main.jsp?catId=1549&langId=sv.

(6) Unga definieras vanligtvis som personer i åldern 15–29 år.

(7) Eurostat.

(8) Konle-Seidl, R. och Picarella, F. (2021), ”Youth in Europe: Effects of COVID-19 on their economic and social situation”, Europaparlamentet, Luxemburg.

(9) https://www.eurofound.europa.eu/topic/non-standard-employment.

(10) https://www.eurofound.europa.eu/publications/blog/new-forms-of-employment-in-europe-how-new-is-new.

(11) Eurofound (2021), ”COVID-19: Implications for employment and working life”, Europeiska unionens publikationsbyrå, Luxemburg.

(12) Spasova S., Bouget D., Ghailani, D. och Vanhercke B. (2017), ”Access to social protection for people working on non-standard contracts and as self-employed in Europe”.

(13) https://national-policies.eacea.ec.europa.eu/youthwiki/chapters/austria/54-young-peoples-participation-in-policy-making.

(14) https://www.giovani.gov.it/it/comunicazione/notizie/comitato-per-la-valutazione-dell-impatto-generazionale-delle-politiche-pubbliche/.

(15) https://www.cedefop.europa.eu/en/news-and-press/news/coronavirus-impact-jobs-eu-sectors-and-occupations-skills-forecast-analysis.

(16) https://ec.europa.eu/eures/public/four-job-sectors-high-demand-result-covid-19-pandemic-2021-02-19_sv

(17) Cedefops prognos för kompetens och arbetstillfällen.

(18) https://www.oecd.org/skills/covid-19-pandemic-highlights-urgent-need-to-scale-up-investment-in-lifelong-learning-for-all-says-oecd.htm.

(19) https://www.oecd.org/education/career-readiness/Investing%20in%20Career%20Guidance_en.pdf.

(20) ”Skills development in the time of COVID-19: Taking stock of the initial responses in technical and vocational education and training”, Internationella arbetsorganisationen – Genève: ILO, 2021.

(21) Moxon, D., Bacalso, C, och Șerban, A. (2021), ”Beyond the pandemic: The impact of COVID-19 on young people in Europe”, Bryssel, Europeiska ungdomsforumet.

(22) ”PES partnership management”, Eamonn Davern (september 2020).

(23) https://ec.europa.eu/social/main.jsp?catId=1099&langId=en.

(24) Rådets rekommendation om en väg till jobb – en förstärkt ungdomsgaranti och om ersättande av rådets rekommendation av den 22 april 2013 om att inrätta en ungdomsgaranti; https://eur-lex.europa.eu/legal-content/SV/TXT/?uri=CELEX:32020H1104(01).

(25) Konle-Seidl, R. och Picarella, F. (2021), ”Youth in Europe: Effects of COVID-19 on their economic and social situation”, Europaparlamentet, Luxemburg.

(26) Europaparlamentets resolution av den 4 juli 2017 om arbetsvillkor och osäkra anställningar (2016/2221(INI)) (EUT C 334, 19.9.2018, s. 88).

(27) Internationella arbetsorganisationen. ”World Social Protection Report 2020–22: Social Protection at the Crossroads – in Pursuit of a Better Future”. Genève: ILO, 2021.

(28) ETUI (2021), ”Non-standard workers and the self-employed in the EU: Social protection during the Covid-19 pandemic”.

(29) Rådets rekommendation av den 8 november 2019 om tillgång till socialt skydd för arbetstagare och egenföretagare (EUT C 387, 15.11.2019, s. 1).

(30) https://www.iefp.pt/apoios-a-contratacao.

(31) 121/000066 Lagförslag avseende säkerställande av pensioners köpkraft och andra åtgärder för att stärka det offentliga pensionssystemets finansiella och sociala hållbarhet (congreso.es).

(32) https://ec.europa.eu/eurostat/statistics-explained/index.php?title=Statistics_on_young_people_neither_in_employment_nor_in_education_or_training.