A4-0015/95

Resolution om kommissionens meddelande till rådet och Europaparlamentet om utveckling och framtid för gemenskapens politik i frukt- och grönsakssektorn (KOM(94)0360 - C4-0094/94)

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

- med beaktande av kommissionens meddelande till rådet och Europaparlamentet (KOM(94)0360 - C4-0094/94),

- med beaktande av kommissionens förordning (EG) nr 3223/94 ((EGT nr L 337, 24.12.1994, s. 66.)) av den 21 december 1994 om tillämpningen av importbestämmelserna för frukt och grönsaker,

- med beaktande av betänkandet från utskottet för jordbruk och landsbygdens utveckling (A4-0015/95), och

A. Den nuvarande gemensamma organisationen av marknaden är inte anpassad till verkligheten för gemenskapens produktion såsom den ser ut för närvarande, varken vad gäller yttre gränsskydd, eller villkoren för marknadsstöd. Detta gäller både för produktsortimentet och produktionsplaner,

B. Den nya gemensamma organisationen av marknaden måste stämma överens med verkligheten för gemenskapens produktion såsom den ser ut för närvarande, både vad gäller produkter och produktionsplaner, genom att använda de marginaler som finns inom den globala åtgärden för stöd som beviljas inom ramen för GATT och/eller genom «green box-åtgärder».

C. Reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken och slutförandet av Uruguay- rundan innebär att de gemensamma organiseringar av marknader som ännu inte ändrats snarast måste anpassas för att göra det möjligt för producenterna att snabbt anpassa sig till den nya situationen samtidigt som de upprätthåller sina inkomster, och för att undvika oönskad diskriminering mellan de olika jordbrukssektorerna inom unionen.

D. Vid rådets ministermöte i september 1993 åtog sig rådet och kommissionen att säkerställa att de principer som hittills har inspirerat reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken, nämligen gemenskapspreferens och ekonomisk solidaritet, tillämpas på de sektorer som ännu inte reformerats, särskilt genom direkt stöd i avsikt att skydda jordbruksproducenternas inkomstnivåer. Dessa principer skall därför styra framtida förslag till rättsakter angående reformeringen av den gemensamma organisationen av marknaden för frukt och grönsaker.

E. En av grundvalarna för den framtida reformeringen är producentorganisationerna. Kriterierna för erkännande av sådana organisationer bör därför standardiseras och omdefinieras för att förbättra deras ekonomiska livskraft och främja deras förmåga att bidraga till en koncentrering av utbudet, genom en effektiv affärsmässig kompetens, planering och god disciplin inom produktionen och en effektiv förvaltning av de strukturåtgärder som syftar till att gagna deras medlemmar.

F. Kriterierna för erkännande av producentorganisationer skall också göra det enklare för större delen av producenterna och produktionen att omfattas av producentorganisationerna, i avsikt att säkerställa en välordnad hantering av huvuddelen av utbudet och att föra en effektiv och marknadsanpassad politik inom sektorn.

G. Det råder olikheter i producentorganisationernas utveckling och införande och de organisationernas juridiska strukturer skiftar mellan medlemsstaterna, varför kommissionen bör föreslå specifika åtgärder, och tillfälliga anpassningsprogram som är skräddarsydda för de olika regionala förhållandena och finansieras av gemenskapsbudgeten i syfte att befrämja skapande, utveckling och integrering av producentorganisationer, marknadsanpassning av desamma.

H. Kooperativ spelar en viktig roll, både vad gäller deras insatser inom sektorn och vad gäller det och demokratiska engagemanget från producenternas sida.

I. För en effektiv förvaltning av sektorn krävs ett stärkt samarbete mellan branschorganisationer, i de länder där de existerar, på grundval av en utvidgning av de regler eller branschöverenskommelser som gäller för produkter, varhelst de inte är till skada för utbytessystemet, och att införa avgifter för att finansiera gemensamma åtgärder som syftar till att förbättra organisationen av marknaden.

J. I de regioner där det anses nödvändigt av sociala, politiska, ekonomiska, kommersiella eller sysselsättningsrelaterade orsaker och beroende på de lokala producentorgansiationernas bristfälliga funktion eller öppenhet, bör kommissionen vid brådskande behov bemyndiga behöriga regionala myndigheterna att för vissa produkter, på grundval av ett berättigat förfarande och under speciella och tidsbegränsade omständigheter bevilja direkt stöd såsom inkomststöd.

K. Det bör vara möjligt att uppnå en bättre samordning av och samband mellan de strukturella åtgärderna för att förbättra odlingen och öka stödet till småskaliga produkter, biodynamisk odling, integrerade produktionssystem, miljövänliga produktionsmetoder, marknadsföringsåtgärder mm, genom att införa dessa åtgärder i producentorganisationernas handlingsplaner och i regionala program.

L. De strukturella och organisatoriska åtgärder som krävs inom sektorn bör omdefinieras så att den investeringspolitik som skulle kunna föras av producentorganisationerna anpassas till den nya och betydligt mera konkurrensbetonade internationella omgivningen, och så att de möjliggör anpassningar till de lägre skyddsnivåerna på medellång sikt, som ett resultat av tillämpningen av Gatt-avtalet.

M. Sektorn för färska och förädlade frukter och grönsaker kräver framförallt kontroll av produktionens kvalitet och kvantitet snarare än hantering av överskott, och kommissionen skall:

- definiera kvalitet på grundval av nya principer som tar större hänsyn till konsumentskydd,

- omdefiniera de biologiska och ekofysiologiska kvalitetsnormerna för frukt och grönsaker,

- lagstadga beslut om en beslutsam politik för att bevara den biologiska mångfalden (skydda gener och fruktträdgårdar med lokala och regionala arter),

- främja gemenskapspreferens inom detta område, i synnerhet för att bevara kulinariska och gastronomiska kulturella traditioner.

N. Speciell behandling av överskott krävs beroende på om de är kortfristiga eller strukturella. För det ändamålet bör återtagandet av kortfristiga överskott fortsätta att utgöra ett skyddsnät och till fullo finansieras av gemenskapsbudgeten. Endast överskottsproduktioner av en viss överenskommen kvalitet bör vara berättigad till återtagsbetalningar. För produkter och arter som anses lida av strukturella överskott bör andra åtgärder planeras för att eliminera dessa överskott.

O. Tidsfristen för en eventuell minskning av återtagpriserna bör förlängas.

P. Ökad öppenhet på marknaden främjar handeln med och stärker kvaliteten på konsumentprodukter och kan leda till att gemenskapens produktion stiger i värde och konsumtionen ökar. Standardiseringen bör därför anpassas till nuvarande behov på marknaden och åtföljas av nödvändiga resurser för att övervaka att den efterlevs.

Q. Kvalitetsstandarder för frukt och grönsaker har hittills framförallt gällt förädlingsindustrins och grossisternas krav, och inte konsumenternas behov.

R. Standardiseringen skall inte enbart gälla produktens storlek och utseende, utan också dess smak, mognad och andra faktorer, varigenom den spelar en positiv roll för att skydda konsumenterna.

S. I konsumenternas intresse bör standardisering åtföljas av bättre märkning av både färska och förädlade produkter.

T. Med hänsyn till de statistiska bristerna inom sektorn som helhet, särskilt vad gäller uppgifter angående handel - både inom och utom gemenskapen - konsumtion och produktionskapacitet (arealer och avkastning), bör kommissionen, tillsammans med medlemsstaterna och med bistånd från producentorganisationerna, vidtaga de åtgärder som krävs för att råda bot på situationen, då inga analyser av tendenser inom sektorn för närvarande kan göras, och inga förvaltningsåtgärder eller anpassade strukturåtgärder kan utarbetas.

U. Europeiska unionen bör framförallt bidraga ekonomiskt för att uppnå en bättre kännedom om marknaderna (förbinda referensmarknaderna med varandra mm.), även om det blir svårt att erhålla fullständig information om varje sektor. Ett sådant åtagande från unionens sida borde medföra att respekten för tendenserna ökat, att uppkomsten av strukturellt överskott förebyggs och att en bättre förvaltning av marknaderna uppnås. Kunskapen om produktionskapaciteten skulle för övrigt kunna förbättras genom ett flexibelt deklarationssystem, med möjligheter att erhålla de konjuktur- och strukturstöd som planeras inom frukt- och grönsakssektorn.

V. Effektivt externt skydd mot tredje land inom frukt- och grönsakssektorn har blivit en överlevandsfråga för samtliga producenter,

W. Frukt- och grönsakssektorn inom gemenskapen har betydligt högre produktionskonstnader än internationella konkurrenterna. Produktionen och förädlingsindustrin inom denna sektor kan endast utvecklas genom skapandet av mekanismer som i praktiken garanterar fullständig gemenskapspreferns, dock utan att inverka på de åtaganden som gjorts inom ramen för GATT.

X. Trots att kommissionen räknar med en avsevärd ökning av den internationella konkurrensen berör den, i förordning (EG) nr 3223/94 av den 21 december 1994 om tillämpningen av importbestämmelserna för frukt och grönsaker, endast skyddsmekanismer i form av tullar och ingångspriser (vilka är fallande och bara täcker ett begränsat antal produkter). I förordningen presenteras inga fullständiga och effektiva kontrollåtgärder, vilket gör det omöjligt att någorlunda seriöst analysera och utvärdera hur den gemensamma organisationen av marknaden kommer att fungera i framtiden.

Y. Den formel som i förordning (EG) nr 3223/94 används för att beräkna standardimportvärdet som grundas på priser i klass 1 och tar endast undantagsvis hänsyn till priser i klass 2, vilket i praktiken medför en konstgjord ökning av de genomsnittliga refernsförsäljningspriserna och ett minskat skydd för gemenskapen.

Z. Det finns en viss fara med den möjlighet som ges av förordning (EG) nr 3223/94 och som innebär att importörerna kan välja klassificeringssystem (fob-pris eller tullvärde), eftersom importören alltid kommer att välja det system som är mest förmånligt för dem. Detta kommer att göra det enklare för dem att missbruka systemet genom att överföra priser från ett parti till ett annat, så att ingångsprismekanismen i praktiken inte kommer att kunna användas för att skydda gemenskapsmarknaden från försäljning till extremt låga priser.

AA. Uppställande av säkerhet bör vara ett krav så snart som ingångspriset överskrides. Kommissionens regel om att endast kräva säkerhet i de fall då fob-priset är mer än 8% högre än schablonpriset för import, tillåter en överdriven variationsmarginal, vilken i praktiken leder till en ytterligare minskning av ingångspriset.

AB. Ökningen av den internationella konkurrensen och det minskade externa skyddet bör kompenseras av GATT:s 'green box'-åtgärder och uppvägas av en ökad övervakning av hur den gemensamma organisationen av markanden fungerar internt, i syfte att maximera effektiviteten och bekämpa bedrägeri.

AC. Det är absolut nödvändigt att förbättra funktionen av medlemsstaternas övervakningssystem och göra påföljderna mer avskräckande. För detta ändamål måste ett organ med inspektörer inrättas inom gemenskapen, vilka i samarbete med medlemsstaternas myndigheter, skall ansvara för att definiera och samordna de olika verksamheterna inom kontroll, tillhandahållande av information om regler, övervakningsmetoder, personalutbildning m.m.

AD. Förädlingsindustrin för frukt och grönsaker tar hand om bland annat 50% av den totala produktionen av tomater, 24% av sparrisproduktionen, 38,4% av satsumas och 32,5 % av aprikosproduktionen och spelar en avgörande roll för att skapa mervärde och sysselsättning på landsbygden, samt bidrar indirekt till att reglera marknaden. Vad gäller vissa grönsaker såsom ärtor, brytbönor m.m., kan förädlingen uppgå till över 90% av den mängd av produktionen som släpps ut på marknaden.

AE. Förädlingsindustrin kännetecknas i allmänhet av specifika problem som skiljer sig från problemen på marknaden för färska produkter.Då den gemensamma organisationen av marknaden för förädlade produkter som helhet fungerar bra, förefaller det lämpligt att kommissionens nya förslag även i fortsättningen innebär särskilda förordningar för förädlingssektorn, utan att hindra vissa speciella anpassningar för att svara mot olika sektorers behov. Från och med produktionsfasen måste dessutom hänsyn tas till egenarterna och kraven för vissa produkter som i huvudsak är avsedda för förädling, samtidigt som ett sammanhängande system måste garanteras.

AF. Företrädarna för fackorganisationerna uttryckte sin oro vid den utfrågning som anordnades av utskottet för jordbruk och landsbygdens utveckling den 22 och 23 november 1994.

I. Allmänna överväganden

Parlamentet

Riktlinjer för den gemensamma organisationen av marknaden i framtiden

1. delar kommissionens uppfattning vad gäller den allmänna funktionen av den gemensamma organisationen av markanden till dags dato, då denna sektor är dynamisk och marknadsorienterad och karaktäriseras av ett minimum av interventioner och endast små utgifter för EUGFJ (garantisektionen); finner emellertid att den funktionella obalansen mellan tillgång och efterfrågan och den sannolika ökningen av exporten från tredje land kan utgöra allvarliga hot mot producenternas inkomster och medföra problem som kräver omedelbara åtgärder. Därför bör lämpliga åtgärder noggrant övervägas, med beaktande av den ekonomiska situationen i berörda tredje länder och gemenskapsländer,

2. anser dock att kommissionen är väl medveten om att de gamla problem som regelbundet uppkommer inom sektorn gjort sig gällande på nytt utan att åtgärder vidtagits.

3. anser att kommissionens meddelande inte innehåller tillräckliga garantier för bibehållande av producenternas inkomstnivåer, ekonomisk solidaritet och gemenskapspreferens.

4. finner att de nya förslagen från kommissionen bör bevara och stärka de åtgärder inom den gemensamma organisationen av markanden som har visat sig vara effektiva, och att dess åtgärder bör utvärderas på grundval av tre faktorer, nämligen:

a) anpassning för att förbättra sektorns konkurrensläge inom Europeiska unionen båda vad gäller produktion och förädling och för att garantera jämvikten på marknaden,

b) förenlighet med de avtal som slöts av kommissionen och rådet vid rådets sammanträde den 20 september 1993 om att, under den andra fasen av reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken bevara de jordbruks- och finansprinciper som tillämpas inom de sektorer som redan reformerats, i syfte att säkra producenternas överlevnad och stabiliteten hos dera inkomster,

c) budgetmässiga åtgärder för att råda bot på obalansen i det ekonomiska stödet från den gemensamma jordbrukspolitiken till en sektor som - trots att den utgör över 16 % av den slutgiltiga jordbruksproduktionen - erhåller mindre än 5% av medlen från EUGFJ (garantisektionen),

5. anser att införandet av samfinansiering inom marknadsförvaltningen, antingen för medlemsstaterna eller för producenterna, inte är acceptabelt eftersom det strider mot principen om ekonomisk solidaritet (inom en gemensam politik bör marknadsförvaltningen utselutande finansieras ur gemenskapens budget) och ger upphov till diskriminering mellan politik som är tillämpliga på olika typer av produktion liksom mellan olika medlemsstater beroende på deras ekonomiska kapacitet,

6. finner att sektorns fortlevnad och utveckling med tanke på den ständiga minskningen av gemenskapspreferensen är beroende av offentliga stimulansåtgärder och tillräckligt ekonomiskt stöd till forskningscentra för frukt och grönsaker och till producenter för att ständigt anpassa produktionstekniker och -strukturer, i syfte att erbjuda den mångfald, kvantitet och kvalitet hos produkter som marknaden vill ha, samtidigt som produkten måste framställas på miljövänligt sätt; betonar att de minst gynnade områdena, i allmänhet mål 1 och extremt avlägsna regioner, inte besitter de nödvändiga resurserna varken regionalt eller nationellt, och att särskilda stödåtgärder från Europeiska unionen därför är nödvändiga,

7. finner det absolut nödvändigt att kommissionen upprättar ett program för att förbättra statistiken över produktionen och importen av frukt och grönsaker till gemenskapen, och att sådana uppgifter skall delgivas de berörda parterna,

8. kräver att det fortsatta försvagandet av gemenskapspreferensen måste stoppas, i synnerhet vad gäller import från länder med vilka Europeiska unionen har slutit eller kommer att sluta preferensavtal; fäster särskild vikt vid import från länder med låga löner och svaga valutor, vilka erbjuder allt större kvantiteter vitlök och förädlad sparris till Europeiska unionen; kräver i detta sammanhang att ingångsprissystemet för vissa slag av färska grönsaker och frukter genomförs effektivt, särskilt vad gäller tomater, citrusfrukter, äpplen och päron,

9. kräver att stöd skall ges till småskaliga produkter, antingen färska eller avsedda för förädling vilka är mycket viktiga på lokal och regional nivå, t.ex. torkad frukt, sparris m.m., och som inte är skyddade marknasstödsmekanismer eller ingångspriser - i form av åtgärder för strukturell anpassning och/eller direkt stöd för att bidraga till modernisering av verksamhet, för att understödja bildandet av producentkooperativ eller likande större enheter, i syfte att rationalisera lagring och saluföring, samt åtgärder för att främja ursprungsbeteckningar; finner att kommissionen bör skapa rättsliga ramar och ett marknadsövervakningssystem avseende samtliga produkter av socio-ekonomisk betydelse, för att göra det möjligt för kommissionen att snabbt vidtaga åtgärder till stöd för marknaderna för berörda produkter i krissituationer, samt att garantera gemenskapspreferens,

10. anser att regionala planer för rationalisering av sektorn bör, vilka undantagsvis skulle kunna inbegripa direkt stöd eller inkomststöd, beroende av genomförandet av strukturella åtgärder, frivilliga röjningsprojekt, biodynamiska produktionsmetoder- integrerade eller syftande till att förbättra operationella och/eller specifika program för utveckling av grödor; dessa stimulansåtgärder kan samordnas med andra stödåtgärder och med de åtgärder som anges i förordning (EEG) nr 2078/92 ((EGT nr L 215, 30.7.1992, s. 85)),

II. Standardisering

Parlamentet

11. anser att kommissionen bör lägga fram förslag i syfte att anpassa nuvarande kvalitetsnormer till marknadens nya krav, och på grundval av marknadens krav utvidga reglerna till att omfatta restprodukter och mätbara organoleptiska kännetecken, och införa standardisering för flera produkter (avacado, torkad frukt, granatäpplen, mango, papaya, grapefrukt, meloner, broccoli, etc.) med avsikt att reglera vilkoren för saluföring av dessa produkter,

12. anser att standardisering vid ursprungsplatsen bör bli obligatorisk för att förbättra kontrollen av varje fas i saluföringsprocessen,

13. anser att standardiseringen bör tillämpas i alla medlemsstater i Europeiska unionen och på samtliga produkter; kontroll av efterlevanden av åtgärderna bör genomföras såväl internt som externt, för att säkerställa att alla produkter som är i omlopp inom Europeiska unionen uppfyller samma kriterier; import från tredje land måste uppfylla de standardiserings- kriterier som tillämpas på produkter som exporteras från unionen,

14. anser dessutom att dessa normer också bör beakta smak, mognad, och andra kvaliteter hos produkterna, såväl färska som förädlade, i syfte att skydda konsumenterna och begränsa och förbättra produktionen.

15. anser att standardiseringen måste åtföljas av bättre märkning av färska och förädlade, produkter för att underlätta konsumenternas val, och att kommissionen tillsammans med producent organisationerna, bör genomföra ett program för att informera allmänheten om produktkvalitet,

16. uppmanar kommissionen att upprätta kvalitetsnormer som är baserade på konsumenternas krav och som beaktar verkliga kvalitetskriterier, såsom smak, friskhet, saftighet mm,

III. Producentorganisationer

Parlamentet

17. anser att producentorganisationerna bör uppfylla följande kriterier utan att det inverkar på den juridiska form som anses vara mest lämplig:

- samtliga medlemmar är producenter av frukt och/eller grönsaker och det finns stadgeenliga bestämmelser om att ledningen och det beslutsfattande organet följer demokratiska regler och tar hänsyn till majoritetens intresse bland producenternas, följer

- producenterna/medlemmarna måste släppa ut minst 90 % av sin produktion på marknaden via sin producentorganisation, medan den återstående andelen i samtliga fall skall saluföras direkt till konsumenterna,

- medlemmarnas andel av den totala mängd, som saluförs, direkt eller via kontrollerade företag, skall utgöra minst 75%,

- ett gemensamt system för prissättning har genomförts,

18. anser att producent kommittéernas befogenheter kan utövas av kooperativ, i enlighet med den gällande lagstiftningen i de olika medlemsstaterna,

19. anser att kommissionen med tanke på den brist på infrastruktur som är ett problem för producentorganisationerna i vissa regioner inom unionen, vanligtvis sammanfallande med mål 1 och extremt avlägsna regioner, bör föreslå program som finansieras ur gemenskapens budget och som inbegriper åtgärder för att förbättra producentorganisationernas strukturer,i syfte att förbättra produktionen och saluföringen av dessa produkter och att understödja deras utveckling, integrering och marknadsorientering, Verkställande av programmens mål periodiskt bör regelbundet av utväderas myndigheter i medlemsstaterna och kommissionen,

20. finner det viktigt att stärka branschorganisationerna för att fastställa skäliga priser mellan producenter och distributörer, bidra till en stabil och välfungerande marknad och för att fastställa kvalitetsnormer som hjälper till att anpassa produkter till förändringar i efterfrågan på marknaden; branschorganisationernas deltagande i åtgärder för kvalitetskontroll är därför av stor betydelse,

21. uppmanar kommissionen att erkänna, definiera och uppmuntra gemensamma handelsorganisationer, vare sig de är baserade på regioner eller produktsektorer,

22. anser att det i länder där kooperativ marknadsföring är föga utvecklad och där de organisationer som förenar för producentsammanslutningarna har få, om ens några anställda som har kunskaper om att inrätta och samordna åtgärder för att främja producentsammanslutningarnas avsättning är önskvärt att kommissionen åtminstone under en övergångsperiod frigör medel från strukturfonden eller från EUGFJ, utvecklingssektionen, för att anställa eller utbilda personal med kunskap om frukt- och grönsaksmarknaden.

IV. Interventionsfonder och operativa fonder

Parlamentet

23. anser att producentorganisationerna bör få göra kortfristiga återtaganden från marknaden - maximalt 20 % av deras marknadsförda mängd; av produkter av säljbar kvalitet återtaganden skulle stödjas av en interventionsfond som uteslutande finansieras av Europeiska unionen till en nivå som inte får vara lägre än nuvarande institutionella priser (beroende av omarbetningar för vissa variationer), även om dessa eventuellt måste revideras för vissa sorter; anser att interventionsbestämmelserna bör omfatta följande sorter då de är säsongsbundna och av stor betydelse

24. begär att interventionsperioderna anpassas för att säkerställa att all unionens produktion behandlas likvärdigt; välkomnar under alla omständigheter den möjlighet som nämnts av kommissionen om att ge producentorganisationerna frihet att fastställa återtagandeperioderna, inom de kvantitativa begränsningar som fastställs.

25. anser att strukturåtgärder, till skillnad från interventionsåtgärder, liksom återtaganden av produkter och kvantiteter som inte täcks av systemet för kortfristiga återtaganden - efter att detta har anpassats till nuläget för gemenskapens produktion - ansvaras för av en operativ fond som finansieras av producentorganisationerna å ena sidan, och av unionen och medlemsstaterna å andra sidan; därvid skall medlemsstaternas bidrag reduceras till ett minimum i fall då det rör mål 1, i enlighet med de samfinansieringsåtgärder som står till de regionernas förfogande,

V. Externa aspekter: GATT, handelsavtal och gemenskapspreferens

Parlamentet

26. anser att kommissionen bör definiera och garantera gemenskapspreferensen för alla produkter och begär därför att ett prisövervakningssystem,, inrättas för alla produkter av socio-ekonomisk betydelse liknande det som används avseende produkter för vilka ingångspriser används i syfte att underlätta regelbunden övervakning av marknaden och ett skyndsamt antagande av nya åtgärder för importkontroll,

27. betonar att det krävs ett system, som kommissionen kan använda för att beräkna genomsnittsvärden för varje ursprung och produktkategori på representativa marknader; detta värde bör därefter, efter avdrag av relevanta kostnader, överföras till gränserna i syfte att fastställa ett genomsnittligt importvärde för varje ursprung, baserat på ett avvägt genomsnitt av alla kategorier som säljs på de representativa marknaderna och, om nödvändigt, justeras dagligen; detta genomsnittliga importvärde bör jämföras med det genomsnittsliga ingångspriset, efter uppdatering av de kostnader (transport och försäkringar) som skall dragas ifrån de representativa priserna, och tjäna som grund för tillämpning av motsvarande tullavgifter.

28. anser att kommissionen, vid beräkning av ingångspriser och tullavgifter, bör ta hänsyn till hur importen genomförs (varupartier som importeras utan faktura, eller sändningar som importeras på grundval av ett fast anbud med faktura); för att säkerställa det skydd som tillåts av GATT-avtalen vilket minskar med tiden, men utan att ge anledning till minskningar utöver de som har överenskommits, och för att garantera systemets pålitlighet bör det finnas ett krav på att säkerhet ställs om det genomsnittliga importpriset är lägre än ingångspriset, utan variationsmarginaler kring det samlade genomsnittliga importpriset, oberoende av vilket tullklassificeringsystem som väljs av varje aktör för varje säsong och utan att tillåta förändringar under en viss säsong i syfte att underlätta övervakningen,

29. menar dessutom att regler bör införas om inrättandet ett system för revision och kontroll av fakturor vad gäller företagens räkenskaper och att detta system bör vara kopplat till sanktioner i syfte att bekämpa bedrägeri,

30. menar även att import av produkter som varken omfattas av ingångspriser eller av speciella skyddsklausuler bör övervakas genom importcertifikat som garanterar distributionen vid produktens införande; det måste också säkerställas att den allmänna skyddsklausulen i förordning (EEG) nr 1035/92 ((EGT nr L 118, 20.5.1972, s. 1.)) fungerar effektivt,

31. anser att frågan om minskat gränsskydd för såväl färska som förädlade produkter bör behandlas med stor försiktighet när bilaterala handelsavtal sluts eller när förmånstullar beviljas, särskilt vad gäller känsliga produkter, och att varje eftergift under alla omständigheter måste uppvägas av särskild kompensation för sektorn,

32. ogillar det faktum att kommissionen i sin analys inte gör någon hänvisning till de förmånshandelsavtal som slutits med tredje land, som redan inneburit alltför många eftergifter för både färska och förädlade produkter, framställs under samma period som produkterna från medelhavsländerna,

33. upprepar att kommissionen måste vidta åtgärder för att kompensera den minskning av det externa skyddet som beviljades under förhandlingarna under Uruguay-rundan, och den eventuella verkningslösheten hos det nya systemet med ingångspriser samt de negativa effekterna av de förmånshandelsavtal som tecknats med tredje land,

34. anser att den minskning av exportbidragen som blir obligatorisk i och med GATT-avtalen bör uppvägas av passande åtgärder för att främja handel och export i syfte att upprätthålla de nuvarande positionerna på de externa marknaderna och för att dra fördel av de nya exportmöjligheterna som skapats av GATT; dessa åtgärder skall genomföras genom producentorganisationerna,

VI. Förädling

Parlamentet

35. finner att en åtskillnad bör göras mellan den gemensamma organisationen av marknaden för färska frukter och grönsaker (för närvarande reglerad genom förordning (EEG) nr 1035/72) och den gemensamma organisationen av marknaden för förädlade frukter och grönsaker(för närvarande reglerad genom förordning (EEG) nr 426/86) och att det iom ramen för den gemensamma organisationen för färska frukter och grönsakern krävs specifika åtgärder för frukter och grönsaker som i huvudsak är avsedda för industriell förädling; det är dock inte alltid möjligt att tydligt skilja mellan den gemensamma organisationen av marknaden för färska respektive förädlade frukter och grönsaker och förädlingssektorn styr i vissa fall, som t.ex. vad gäller citrusfrukter, tydligt färskvarumarknaden,

36. betonar att för förädlade produkter, som för närvarande regleras av förordning (EEG) nr 426/86 i stort sett fungerar bra och att riktlinjerna och åtgärderna i denna förordning därför bör inkluderas i den nya gemensamma organisationen av markanden dock med tillfogande av de flexibilitetsskapande åtgärder som föreslagits av kommissionen och som syftar till att understödja marknadsanpassningen av produkter och stärka konkurrenskraften hos gemenskapens produktion,

37. påpekar att de huvudsakliga målsättningarna för tilldelning av förädlingsstöd hittills har varit dels att garantera industrin leveranser till konkurrenskraftiga priser, dels att säkerställa ett visst minimipris till producenterna, och finner det absolut nödvändigt att framtida anpassningar av förädlingsorganisationen stärker dessa aspekter och främjar utdelningen av stöd till producenterna via producentorganisationerna samt innebär att fleråriga avtal ingås, vilka kan säkerställa en viss minimiintäkt för producenterna och slutligen säkerställer fastställandet av vissa kvalitetskrav på de produkter som levereras till förädling vilket kommer att få en positiv inverkan på slutproduktens kvalitet,

38. anser att slutandet av avtal bör vara det främsta medlet för att främja flexibiliet och jämvikt mellan sektorerna för färska och förädlade produkter,

39. anser att definitionen av produkter som förädlas från samma råmaterial måste göras mera flexibel i syfte att lättare anpassa produktionen till konsumenternas önskemål,

40. delar den kritik kommissionen riktat mot stelbenta system, såsom de som avser produktions- eller förädlingskvoter, som kan skada konkurrenskraften hos gemenskapens jordbruksindustri samt kommissionens strävan att garantera godtagbara kvalitetsnormer, tillräckliga producentpriser, produktflöde och marknadsjämvikt,

41. påpekar att varje förändring som görs inom tomatsektorn måste svara mot i huvudsak två grundläggande kriterier: förstärkning av sektorns konkurrenskraft och en balanserad förvaltning av marknaden och därmed erkännande av ansvar för konstaterade brister; kräver, vad gäller citrusfrukter, att förädlingsstöden bör utvidgas till att omfatta all slags förädling av de fem citrusgrupperna (mandarin, clementin, apelsin, citron och grapefrukt), utan att arter särskilt och med en enda minimiprisnivå och nivå för ekonomiskt stöd för alla grupper; åtgärder för att förbättra produkternas kvalitet och för att gynna färsk och pastöriserad juice bör föreslås och märkningsregler bör införas,

42. finner det nödvändigt att i syfte att kunna harmonisera produktionen och förädlingen av frukt och grönsaker, både inom Europa och på internationell nivå, utarbeta lämpliga gemenskapsförordningar om hälsföreskrifter och tillåtna produkter vid produktion, konservering och förädling av frukt och grönsaker om tillåtna gränsvärden för restprodukter; på internationell nivå uppmanas kommissionen och rådet att genomföra Marrakesh-avtalen om internationell handel (WTO) i vilka enhetliga parametrar för kvalitets- och växtskyddsaspekter för livsmedel fastställs,

43. anser att förädlade produkter såväl de som omfattas av förordning (EEG) nr 1035 /72 som inte täcks av någon förordning som de aprikoser, sparris och bigarråer,tex citrusfrukter bör regleras där det behövs genom åtgärder som är baserade på principerna i förordning (EEG) nr 426/86; företräde bör i synnerhet ges till förädlingsalternativet i stället för till återtagande och förstörelse,

44. begär att berörda förädlade produkter i de fall då marknaden för dessa riskerar att snedvridas till följd av tillgång på produkter som beretts på basis av färska frukter och grönsaker för vilka återköpsstöd har utdelats, skall gå till de fattiga och nödlidande i unionen.

45. anser att Europeiska unionen har stor brist på kvalitetsjuicer samtidigt som efterfrågan ökar; åtgärderna för att stödja framställningen av citrusbaserade juicer måste därför bibehållas och nya åtgärder införas för att stödja förädlingen av färska äpplen, päron, persikor och aprikoser till juice, och med hänsyn till de höga kostnader för förädlarana på grund av behovet att använda råvaror av toppkvalitet; den avsevärda råvarumängd som går till juicetillverkning bidrar till att eliminera överskott samtidigt som de miljömässiga problemen och den negativa samhälleliga bilden som förknippas med förstörelse undviks,

46. kräver att stödsåtgärderna för juiceframställning skall inbegripa en politik för att garantera kvalitet, kontroll och ursprungsmärkning samt en strukturpolitik för anpassning av varianter vid omvandlingen av frukt till juice,

VII. Övervakning

Parlamentet

47. finner det nödvändigt:

- att upprätta ett särskilt organ med gemenskapsinspektörer som i samarbete med myndigheterna i medlemsstaterna skall ansvara för att definiera och samordna de olika verksamheterna inom kontroll, tillhandahållande av information om regler, övervakningsmetoder, personalutbildning mm,

- att öka påföljdernas avskräckande effekt.

VIII. Övriga allmänna anmärkningar

Parlamentet

48. anser att kommissionen, vad gäller särskilda regionala varianterna bör planera ett särskilt system för att stödja organisationen av produktionen främjandet och marknadsföringen av dessa varianter,

49. anser att regler om integrerad produktion bör upprättas i form av ett antal bestämmelser som säkerställer en sund produktion som inte skadar miljön eller människans hälsa - varken producenternas eller konsumenternas - så att det stöd som avses i punkt 10 kan beviljas på rätt sätt,

50. uppmanar kommissionen att skydda miljön och konsumenterna genom att begränsa användningen av bekämpningsmedel och konstgödning, vilket är särskilt vanligt inom specialiserad odling och att vidtaga åtgärder eller förstärka befintliga åtgärder för att främja biodynamiskt jordbruk och andra miljövänliga produktionsmetoder,

51. uppmanar kommissionen att säkerställa att den gemensamma organisationen av marknaden inte begränsar utan förstärker den nuvarande mångfalden av frukt- och grönsakssorter,

52. anser att försäkringssystem bör inrättas för att skydda producenterna mot risken för naturkatastrofer (inklusive hagelskador), och att Europeiska unionen och medlemsstaterna bör bidraga till premierna,

53. finner det viktigt att Europeiska unionen i dess socialpolitik tar större hänsyn till situationen för alla som arbetar inom jordbrukssektorn, i synnerhet inom frukt- och grönsakssektorn, vilken är starkt arbetsintensiv, för att förbättra arbetsförhållandena och hindra social dumpning,

54. anser att åtgärder bör vidtagas för att uppmuntra en bättre marknadsföring av färska produkter, till skillnad från förädlade produkter, så att konsumenterna blir medvetna om de hälsomässiga fördelarna med en kost som innehåller mycket färska frukter och grönsaker, och således öka efterfrågan och därigenom bidraga till att minska det nuvarande överskottet.

55. anser att åtgärder också bör vidtagas för att stödja och samordna forskning om, och utveckling av frukt och grönsaker på lång sikt, för att förbättra produktkvaliteten och lagringsmetoderna och att utveckla nya sorter som är motståndskraftiga mot skadedjur för att begränsa användningen av bekämpningsmedel och därigenom göra det möjligt för gemenskapens producenter att konkurrera på ett mera effektivt sätt på världsmarknaderna,

56. uppdrar åt sin ordförande att vidarebefordra denna resolution till rådet och kommissionen.