Olika källor har använts vid sammanställningen av rapporten, och kommissionens arbetsdokument, t.ex. studierna Main Developments in the Postal Sector (2008-2010,) Pricing behaviour of postal operators, Main Developments in the Postal Sector (2010-2013), ett antal rapporter från Europeiska gruppen av tillsynsmyndigheter för posttjänster, bidrag från den kommitté som upprättats genom postdirektivet och Postal user forum, uppgifter från Eurostat fram till 2012 och kommissionens poststatistik därefter (Eurostat beslutade 2012 att sluta samla in särskild statistisk information för postsektorn) samt uppgifter från Världspostföreningen. På grund av den tid det tar att samla in och sammanställa statistik är de senaste uppgifterna från många instanser från 2013, men när så är möjligt har nyare information använts för att ge en indikation om den senaste utvecklingen.

Medlemsstaterna ska erbjuda insamling och distribution av brev och paket åtminstone fem arbetsdagar i veckan, och på en specificerad kvalitetsnivå, inom hela medlemsstatens territorium. Nu minskar antalet medlemsstater där tjänsten överskrider referenskravet (dvs. där brev delas ut sex dagar i veckan). Överhuvudtaget ser vi en tendens till ett minskat utbud av sådana varor som omfattas av skyldigheten att tillhandahålla samhällsomfattande tjänster, även om många medlemsstater inkluderar andra föremål än styckvisa brev i denna skyldighet – t.ex. skrymmande brev och paket, reklambrev och nyhetstidningar. Med undantag av Tyskland har alla medlemsstater formellt utsett den dominerande nationella postoperatören till sin s.k. leverantör av samhällsomfattande tjänster. I Tyskland är det den tidigare nationella postoperatören som är leverantör av samhällsomfattande tjänster.

Den största delen inhemska brev levereras nästa arbetsdag (förutsatt att de har skickats med en tjänst som erbjuder leverans nästa dag och inte en långsammare – och av den anledningen billigare – tjänst) och leveranskvaliteten för brev inom EU överstiger fortfarande kraven i direktivet. De flesta medlemsstaterna har satt en övre prisgräns, för att se till att grundläggande posttjänster är överkomliga. I flera medlemsstater har frimärkspriserna stigit under senare år, i allmänhet i linje med inflationen och för att kompensera för minskningen i antalet skickade brev. Mellan 2012 och 2013 steg priserna för ett 20-gramsbrev med i snitt 5,6 % . Detta har dock inte påverkat tjänstens överkomlighet i någon större utsträckning för EU-invånare, utan tjänsten är fortfarande överkomlig – särskilt i jämförelse med hushållens utgifter för andra kommunikationstjänster (t.ex. mobila kommunikationstjänster).

Alla medlemsstater ser till att alla leverantörer av posttjänster har ett enkelt, billigt och transparent system för att hantera klagomål från användare, och de flesta leverantörer av samhällsomfattande tjänster har ett kompensationssystem.

5.Det är viktigt med tillgång till uppdaterad och jämförbar information om eventuella nettokostnader för den samhällsomfattande tjänsten

För de fall där bestämmelsen för den samhällsomfattande tjänsten i en medlemsstat resulterar i en nettokostnad som skapar en orättvis börda för leverantören av den samhällsomfattande tjänsten, innehåller postdirektivet kompensationsmetoder för denna så kallade ”nettokostnad” för skyldigheten att tillhandahålla samhällsomfattande tjänster som utgör en orättvis ekonomisk börda för utsedda tjänsteleverantörer. För att tillhandahålla medel och säkerställa att detta överensstämmer med reglerna för statlig hjälp måste emellertid kostnaderna beräknas på ett sätt som gör jämförelser möjliga. I bilagan till kommissionens arbetsdokument som bifogas denna rapport anges olika metoder för att beräkna nettokostnaden för skyldigheten att tillhandahålla postrelaterade samhällsomfattande tjänster, som även överensstämmer med bilaga I i postdirektivet.

6.Konkurrensen utvecklas långsamt för brevpost – och vissa operatörer använder konkurrenshämmande metoder

Trots att marknaden inom EU är helt öppen sedan 2013 har konkurrensen inom brevpost utvecklats långsamt i de flesta medlemsstaterna, och leverantörerna av samhällsomfattande tjänster har behållit majoriteten av marknadsandelarna inom EU. Av de femton medlemsstater som helt öppnade sina marknader innan 2011, hade åtta mer än 5 % konkurrens på marknaden för brevpost (i mängd) 2013. I de medlemsstater som öppnade sina marknader efter 2011 hade i fem av länderna konkurrerande leverantörer fått över 5 % av marknaden för brevpost efter första halvåret 2013 . I de fall där konkurrensen på marknaden för brevpost har utvecklats är det vanligare med leverans direkt till slutanvändaren och det erbjuds av operatörer med egna distributionsnätverk för att kunna leverera direkt till mottagaren. I Slovenien, Storbritannien och Tyskland har det utvecklats konkurrens baserad på tillträde, där andra operatörer efter försortering lämnar över brev till leverantören av den samhällsomfattande tjänsten för slutlig distribution. I flera medlemsstater har de nationella konkurrensmyndigheterna fördömt leverantören av de samhällsomfattande tjänsterna för konkurrenshämmande beteende i form av utnyttjande av sin dominerande ställning. Det har bland annat handlat om illegala rabatter till företagskunder, press av vinstmarginalen och underprissättning. Dessa metoder kan ha en hämmande effekt på konkurrensen. Även viss regleringspraxis kan verka hämmande på marknadstillträde och konkurrensutveckling, t.ex. införande av tillståndsvillkor för nya aktörer, vilket eventuellt inte är i enlighet med bestämmelserna i direktivet.

7.Antalet skickade brev minskar samtidigt som användningen av elektroniska tjänster ökar

Antalet brev som skickas genom leverantörer av samhällsomfattande tjänster inom EU har minskat från uppskattningsvis 107,6 miljarder år 2008 till 85,5 miljarder år 2013. I snitt skedde en minskning på 4,3 % per år räknat i volym och 5,2 % per år räknat i intäkter mellan 2007 och 2010. Minskningen var mindre 2010–2011: 3,3 % räknat i volym och 1,4 % räknat i intäkter, för att sedan kraftigt minska igen – 4,85 % (räknat i volym) 2012–2013 i EU-28. I allmänhet har direktpost (reklam) och publikationer påverkats mindre än brev, även om medlemsstaterna med mognare brevmarknader har upplevt de kraftigaste minskningarna. Denna tendens förväntas hålla i sig. I Danmark till exempel minskade brevvolymen 2000–2014 med över 60 %, med en ytterligare minskning på 15 % under det första kvartalet 2015. I Nederländerna skedde en minskning på 13 % under det första kvartalet 2015, och brevvolymen förutspås gå ner med mellan 32 och 49 % 2010–2020.

Eftersom mängden brev varierar stort mellan medlemsstaterna, och med tanke på den aktuella nedgången, kommer vissa av medlemsstaterna troligtvis aldrig att nå upp till de brevvolymer som medlemsstaterna med mognare marknader för posttjänster tidigare har haft. Även om minskningen i brevvolymen relativt sett är mindre på mindre utvecklade marknader för posttjänster, är det ändå troligt att den får en stor betydelse på grund av att ekonomin är mer småskalig än på mognare marknader.

8.Paketmarknaden växer – men konsumenter och e-handlare är missnöjda med kvaliteten och kostnaderna för internationella tjänster

Det finns ingen säker siffra på den europeiska paketmarknadens omfattning. Uppskattningar av dess storlek visar t.ex. på värden på 60 miljarder euro för den sammantagna europeiska marknaden för brev, paket och expressförsändelser år 2010, 47 miljarder för 2011 (inklusive expediering på upp till 2 500 kg), 37 miljarder euro för paket och expressförsändelser 2011 och 53,5 miljarder euro 2014. Även om man bara räknar in paket som skickas endast av leverantörer av samhällsomfattande tjänster, har EU:s paketmarknad växt från uppskattningsvis 1,65 miljarder (vanliga) paket 2008 till cirka 1,96 miljarder 2013. Antalet paket per invånare varierar dock stort mellan medlemsstaterna. Uppskattningar av den totala paketmarknaden visar att antalet paket 2011 varierade mellan närmare 30 per person (i Tyskland och Storbritannien) och omkring 2 per person (i Polen, Rumänien, Kroatien och Lettland).

Eftersom pakettjänster inte har varit en del av det tidigare monopoliserade området, verkar konkurrensutvecklingen ha utvecklats mer inom paketmarknaden än brevmarknaden. ”Expressleverantörerna” UPS, DHL, TNT och Fedex och andra kurirföretag som traditionellt har arbetat med mervärde framför allt genom B2B-tjänster (företag till företag) utvecklar i allt större utsträckning sina B2C-tjänster (företag till konsumenter) för att dra fördel av tillväxten inom näthandeln, och nya företag tar sig in på marknaden. Samtidigt tar leverantörerna av samhällsomfattande tjänster fram allt mer sofistikerade tjänster inom paketleverans, t.ex. garanterade leveranstider, för att fånga upp de kunder som handlar på nätet. Informationen gällande vilka produkter och tjänster som erbjuds av olika sorters leverantörer och gränserna mellan dem suddas ut allt mer.

Det finns emellertid fortfarande problem vad gäller överkomlighet och tillgänglighet för tjänster inom internationell paketleverans. Bristen på vissa leveransfunktioner (t.ex. möjligheten att spåra sitt paket), dålig insyn i prissättningen och höga priser är de största orsakerna till klagomål från både konsumenter och e-handlare. Vid sidan av strategin för den digitala inre marknaden som antogs den 6 maj 2015, har kommissionen inlett ett offentligt samråd för att hitta lösningar som kan förbättra internationella paketleveranser och skapa bättre förståelse för hur denna marknad fungerar. Kommissionen kommer under det första halvåret 2016 att förbättra insynen i prissättningen och regelöversynen för internationella paketleveranser. Detta görs utöver de åtgärder som kommissionen och andra aktörer redan har genomfört i samband med att kommissionen 2013 antog en färdplan för fullbordandet av den inre marknaden för paketleveranser.

9.Leverantörerna av de samhällsomfattande tjänsterna sysselsätter allt färre på grund av omställning till elektroniska alternativ och mer varierade arbetsförhållanden