29. önskar i enlighet med överenskommelser som rådet nyligen gjorde vid sitt informella möte i Evian
att stödet från EU och medlemsstaterna till förmån för Indonesien används på ett väl samordnat och efter-frågestyrt sätt och att EU:s delegation i Jakarta förstärks och så att den kan leda denna samordningsprocess,
30. välkomnar kommissionens försök att utvidga dialogen med Indonesien, i synnerhet genom att man
infört möten mellan högre tjänstemän, och vill särskilt uppmärksamma samarbetet på det kulturella områ-
det och när det gäller ökat utbyte mellan universitet,
31. uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till kommissionen, rådet, medlemsstaternas
parlament, Indonesiens regering och parlament, FN, UNHCR och Asean- och Asem-sekretariatet.
14. Skydd av EG:s ekonomiska intressen
A5-0376/2000
Europaparlamentets resolution om kommissionens meddelande om skydd av gemenskapernas eko-
nomiska intressen 9dash Bedrägeribekämpning 9dash För en gemensam övergripande strategi
(KOM(2000) 358 9dash C5-0578/2000 9dash 2000/2279(COS))
Europaparlamentet utfärdar denna resolution
Kdash med beaktande av kommissionens meddelande (KOM(2000) 358 Kdash C5-0578/2000),Kdash med beaktande av artikel 280.5 i EG-fördraget,Kdash med beaktande av artikel 47.1 i arbetsordningen,Kdash med beaktande av sina resolutioner av den 19 januari 2000 med dess rekommendationer till kommis-
sionen om inrättandet av straffrättsliga bestämmelser till skydd för unionens ekonomiska intressen (
1)
och av den 13 april 2000 om Europaparlamentets förslag till regeringskonferensen (14094/1999 KdashC5-0341/1999 Kdash 1999/0825(CNS)) (
2) och av den 16 maj 2000 om kommissionens årliga rapport
om skydd av gemenskapens finansiella intressen och kampen mot bedrägerier (KOM(1999) 590 Kdash
C5-0058/2000 Kdash 2000/2032(COS)) (3),
Kdash med beaktande av revisionsrättens bidrag till regeringskonferensen avseende förbättringen av skyddet
av Europeiska unionens ekonomiska intressen av den 18 april 2000,
Kdash med beaktande av Europeiska rådets slutsatser från mötet i Tammerfors den 15−16 oktober 1999, i
synnerhet beträffande brottsförebyggande åtgärder inom Europeiska unionen,
Kdash med beaktande av budgetkontrollutskottets betänkande (A5-0376/2000), och av följande skäl:
A. De bedrägerier som gemenskapens ekonomiska intressen utsätts för är ett verkligt problem som på-
talas av samtliga medlemsstater. Problemet riskerar att få ökad utbredning i och med unionens utvidg-ning och lanseringen av euron.
B. Bedrägerierna drabbar i slutändan den europeiske skattebetalaren.C. Polisiära, straffrättsliga och administrativa medel bör sättas in i kampen mot de bedrägerier som
gemenskapens ekonomiska intressen utsätts för.
D. I de flesta fall är det varken möjligt att indriva oriktigt utbetalade belopp eller att bestraffa ansvariga
personer.
(1) EGT C 304, 24.10.2000, s. 126.
(2) ”Texter antagna under sammanträde”, punkt 7.
(3) ”Texter antagna under sammanträdet”, punkt 5.17.8.2001 SV C 232/191 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Onsdag 13 december 2000
E. Sedan artikel 280 i Fördraget om upprättandet av de Europeiska gemenskapen trädde i kraft i maj
1999 och genom inrättandet av organet för bedrägeribekämpning (OLAF) har framsteg gjorts, mendenna rättsliga och institutionella ram räcker inte till för att effektivt bekämpa bedrägerierna motgemenskapens ekonomiska intressen.
F. Konventionen om skydd av de finansiella intressena 1995 och tillhörande protokoll har fortfarande
inte ratificerats av samtliga medlemsstater, vilket gör att konventionen inte kan träda i kraft. Dettainnebär att gemenskapsbudgeten (inkomster och utgifter) inte kan förses med något ordentligt skydd.
G. Principen om den nationella områdesbegränsningen för respektive medlemsstats rättssystem och de
skillnader som finns mellan de olika systemen utgör de viktigaste hindren för ett europeiskt rättsligtsamarbete i straffrättsliga frågor.
H. Både jurister och domstolsväsende har kunnat konstatera de stora svårigheter som detta rättsliga sam-
arbete påträffar (den tid internationella framställningar för bevisupptagning kräver, vägran till sam-arbete på grundval av principen om dubbelt åtal, olikheter beträffande bevisbördan, etc.)
I. Det är den europeiske lagstiftarens sak att åtgärda dessa problem. Det räcker inte med stats- och
regeringschefernas uttalanden om att främja det rättsliga samarbetet för att få till stånd ett europeisktstraffrättslig område.
1. Parlamentet anser att kommissionens meddelande om en strategi för bedrägeribekämpningen till stor
del består av en uppräkning av önskvärda riktlinjer vilka kräver ett välfungerande samarbete mellan
gemenskapsorganen och de olika nationella instanserna, och dessa sinsemellan, för att förebygga och mot-
verka bedrägerier; stöder kommissionens önskan om att redan nu göra kandidatländerna delaktiga i dennastrategi,
2. noterar kommissionens interna reformer vad gäller den ekonomiska förvaltningen av olika politikom-
råden i enlighet med vad som anges i vitboken om reformen av kommissionen (KOM(2000) 200),
3. konstaterar att kommissionen sätter OLAF i centrum för sin strategi för bedrägeribekämpningen och
understryker att OLAF och de nationella instanserna måste samarbeta, ty häri ligger nyckeln till OLAF:s
trovärdighet och framgång,
4. erinrar emellertid om att OLAF:s handlingsområde inom gemenskapens institutioner, organ och
byråer rör administrativa utredningar för att ”efterforska sådana omständigheter av allvarlig art som har
samband med tjänsteutövningen och som skulle kunna utgöra brister när det gäller att uppfylla de skyldig-
heter som åligger tjänstemän och anställda i gemenskaperna, brister som skulle kunna leda till disciplinära
åtgärder och, i förekommande fall, straffrättsliga åtgärder, eller en bristande uppfyllelse av motsvarandeskyldigheter, som åvilar ledamöter av institutioner och byråer, chefer för organen eller medlemmar avpersonalen vid institutioner, byråer och organ, som inte omfattas av tjänsteföreskrifterna för Europeiskagemenskapernas tjänstemän och övriga anställda vid gemenskaperna”, och till kontroller och granskningarpå plats i medlemsstaterna, även om uppgifter som inhämtats av OLAF skall vidarebefordras till de natio-nella rättsliga myndigheterna då de rör företeelser som kan leda till straffpåföljder,
5. konstaterar att den nuvarande blockeringen när det gäller att bygga upp OLAF har uppstått genom
att punkt 20 och 21 i parlamentets ovannämnda resolution av den 16 maj 2000 om skydd av gemen-skapens finansiella intressen fortfarande inte efterlevts; upprepar de krav som denna innehåller
a) att all personal som arbetar för OLAF idag bör ombes att lämna in nya ansökningar för sina tjänster så
att den nya direktören ges möjlighet att på nytt bedöma deras lämplighet,
b) att kommissionen skall acceptera direktörens beslut i personalfrågor utan invändningar, även då detta
leder till att tjänstemän som arbetar för OLAF måste ges nya uppgifter inom någon annan del avkommissionen,
6. bekräftar det krav som vid upprepade tillfällen framställts om att tjänster vid OLAF tillsätts med
erfarna spanare, utredare och personer med straffrättslig erfarenhet från medlemsstaternas motsvarandetjänster; betonar att detta särskilt skall gälla personer i ledande ställning,C 232/192 SV 17.8.2001 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Onsdag 13 december 2000
7. insisterar på att det oberoende som lagstiftaren åberopat för OLAF, såväl när det gäller dess personal
som dess operativa verksamhet (insamling av uppgifter, utredningsverksamhet, uppföljning) gentemotgemenskapsinstitutionerna, regeringar och andra organ, och i första hand gentemot kommissionen, skallförverkligas så snart som möjligt,
8. bekräftar punkt 4 i sin resolution av den 16 maj 2000 och uppmanar på nytt kommissionen att
utveckla förslag för att stärka den roll som övervakningskommittén för OLAF har, exempelvis genom attäven tillsätta ett förhörsombud med förhörsombudet vid kommissionens behandling av konkurrensären-den (
1) som förebild; detta förhörsombuds uppgifter skulle i synnerhet vara att övervaka att misstänktas
rätt till försvar i samband med undersökningar beaktas och denna funktion måste utövas fullständigt obe-
roende av myndighetens direktör,
9. anser att OLAF som i huvudsak fungerar som en utredningsbyrå och som inrättats innan det upp-
rättats något verkligt rättsligt område, har sina begränsningar vad beträffar legitimitet och effektivitet; erin-rar om att den grundläggande lagstiftningen och förfarandena i själva verket fortfarande skiljer sig åt frånen medlemsstat till en annan och garantin om individuella rättigheter förefaller otillräcklig,
10. uppmanar därför den europeiske lagstiftaren att inrikta sig på mer övergripande lösningar vilket
förutsätter att det inrättas förfaranden som i större utsträckning är bindande,
11. välkomnar således kommissionens initiativ då den, liksom Europaparlamentet och revisionsrätten
(se bidrag till regeringskonferensen), vänt sig till regeringskonferensen med ett förslag till en ändring av
fördraget i form av en ny artikel 280a i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, i syfeatt möjliggöra inrättandet av en europeisk åklagare behörig att utöva skydd av gemenskapens ekonomiskaintressen, vilket skulle medföra enhetlighet mellan utredningarna i hela Europeiska gemenskapens geogra-fiska område,
12. bekräftar punkt 2 i sin resolution av den 16 maj 2000 om skydd av gemenskapens finansiella
intressen och uppmanar kommissionen att som förberedelse, på grundval av artikel 280 i EG-fördragetlägga fram ett förslag om komplettering av förordningen (EG) nr 1073/1999 om OLAF:s utredningar (
2),
som skall göra det möjligt att snarast inrätta en dylik åklagarmyndighet, vars behörighet fram till dess attden eftersträvade ändringen av fördraget genomförts skulle vara begränsad till brott som begås av ledamö-ter och tjänstemän inom EU:s institutioner och som skadar gemenskapens ekonomiska intressen; anser att
dess uppgift även skulle vara att leda OLAF:s motsvarande undersökningar samt att underlätta åtal av
dylika brott vid de lämpliga nationella domstolarna,
13. anser att kommissionens strategi för att bekämpa bedrägerierna mot gemenskapens ekonomiska
intressen bör kompletteras på följande sätt:
Med omedelbar verkan:
a) Europeiska centralbanken och Europeiska investeringsbanken måste ansluta sig till det interinstitutio-
nella avtalet om OLAF:s utredningar (
3).
b) Det existerande systemet för administrativa påföljder måste förbättras inom den rättsliga ram som
inrättats genom förordning (EG, Euratom) nr 2988/95 (4).
c) Ett rad åtgärder bör vidtas för tillämpningen av strategin liksom en tidsplan för verksamheten vilka
snarast möjligt bör meddelas Europaparlamentet.
d) En utvärdering av kandidatländernas lagstiftning rörande sanktioner mot potentiella bedrägerier mot
gemenskapens budget, i synnerhet vad beträffar organiserad brottslighet, bör företas.
När det gäller OLAF:
e) OLAF:s operativa struktur måste förstärkas genom
Kdash inrättandet ett ”de vises råd” som består av i synnerhet en grupp höga jurister med uppdrag att
övervaka undersökningarna och förbindelserna med nationella rättsliga myndigheter,
Kdash skapandet en enhet med uppdrag att driva in de belopp som gått förlorade genom bedrägeri, i
linje med vitbokens förslag (åtgärd 96),
(1) Kommissionens beslut av den 12 december 1994 om kompetensområdet för förhörsombudet vid kommissionens
behandling av konkurrensärenden (EGT L 330, 21.12.1994, s. 67).
(2) EGT L 136, 31.5.1999, s. 1.
(3) EGT L 136, 31.5.1999, s. 15.
(4) EGT L 312, 23.12.1995, s. 1.17.8.2001 SV C 232/193 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Onsdag 13 december 2000
Inför inrättandet av en europeisk åklagare:
f) Man bör i enlighet med förfarandet i artikel 251 i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemen-
skapen utarbeta förslag till villkor för den europeiske åklagarens ämbete, definitioner av brott, påfölj-der, förfarandebestämmelser, bestämmelser för bevisföringen och den rättsliga övervakningen av åkla-garen.
g) Inrättandet av en oberoende europeisk åklagare som bistås av särskilt utsedda europeiska åklagare i
varje medlemsstat utgör en plattform för en verklig europeisk åklagarmyndighet såsom detta föresprå-kas i de juridiska experternas rapport ( Corpus Juris ) vilken bör kompletteras av en europeisk frihets-
domare som skall ansvara för övervakning och de åtgärder som bör vidtas, i enlighet med principenom rättsskydd.
h) Särskilda föreskrifter bör fastställas för kontakterna mellan OLAF och den europeiske åklagaren.
14. uppmanar de medlemsstater som ännu inte ratificerat konventionen från 1995 om skydd av de
finansiella intressena (Belgien, Irland, Luxemburg och Nederländerna) att göra detta snarast,
15. beklagar djupt att Europeiska rådet i Nice inte beslutat om några konkreta åtgärder för att skydda
Europeiska unionens ekonomiska intressen och i synnerhet att man inte godkände kommissionens förslagom att i fördraget ta med en artikel 280a om inrättandet av en europeisk åklagare, i synnerhet eftersomden ovannämnda konventionen från 1995 ännu inte ratificerats av alla medlemsstater och därför ännu intekan tillämpas och under tiden visat sig vara otillräcklig,
16. förväntar sig att man nu satsar allt på att vid nästa tillfälle förverkliga ett effektivt och omfattande
skydd för unionens ekonomiska intressen med hjälp av en europeisk åklagare,
17. uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till rådet, kommissionen och stats- och rege-
ringscheferna som sammanträder inom ramen för regeringskonferensen.
15. Budgetkontrollförfaranden
A5-0383/2000
Europaparlamentets resolution om reformeringen av förfaranden och institutioner som rör kon-
trollen av budgeten (2000/2008(INI))
Europaparlamentet utfärdar denna resolution
Kdash med beaktande av artikel 163 i arbetsordningen,
Kdash med beaktande av artikel 93 och bilaga V i arbetsordningen,Kdash med beaktande av budgetkontrollutskottets betänkande (A5-0383/2000), och av följande skäl:
A. Kommissionen bär, enligt artikel 274 i EG-fördraget, ansvaret för genomförandet av budgeten i över-
ensstämmelse med principerna för en sund ekonomisk förvaltning, trots att cirka 85 procent av bud-geten faktiskt genomförs av nationella myndigheter.
B. Europaparlamentet skall, enligt artikel 276 i EG-fördraget, bevilja kommissionen ansvarsfrihet för bud-
getens genomförande och tar därmed på sig ansvaret för att kommissionen till fullo uppfyller sinaåligganden som fastställts i fördraget.
C. Europaparlamentet ansvarar därmed inför unionens medborgare för att deras pengar används på ett
sparsamt och effektivt sätt och för att institutionerna inom unionen gör allt som står i deras makt föratt minska mängden fel i budgetens genomförande och för att garantera ett så omfattande skydd sommöjligt mot bedrägerier, korruption och organiserad brottslighet.C 232/194 SV 17.8.2001 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Onsdag 13 december 2000