A4-0094/96

Resolution om kommissionens meddelande om säkerhet vid blodtransfusioner och självförsörjning av blodtillgången inom Europeiska gemenskapen

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

- med beaktande av rådets direktiv 89/381/EEG av den 14 juni 1989 ((EGT nr L 181, 28.6.1989, s. 44.)), som vidgar tillämpningsområdet för direktiven 65/65/EEG och 75/319/EEG, om harmonisering av rätts- och förvaltningsföreskrifter om särskilda läkemedel och för fastställande av särskilda föreskrifter för läkemedel tillverkade av mänskligt blod eller blodplasma,

- med beaktande av sin resolution av den 14 september 1993 om blod och blodprodukter - säkerheten och självförsörjningen av blod inom Europeiska gemenskapen ((EGT nr C 268, 4.10.1993, s. 29.)),

- med beaktande av sin resolution av den 18 november 1993 om säkerhet vid blodtransfusioner och om användning av blodprodukter ((EGT nr C 329, 6.12.1993, s. 268.)),

- med beaktande av rådets slutsatser av den 13 december 1993 om självförsörjning av blod inom Europeiska gemenskapen ((EGT nr C 15, 18.1.1994, s. 6.)),

- med beaktande av rådets (hälsa) resolution av den 2 juni 1995 om säkerhet vid blodtransfusioner och självförsörjning av blod,

- med beaktande av kommissionens meddelande om säkerhet vid blodtransfusioner och självförsörjning vad gäller blodtillgången inom Europeiska gemenskapen (KOM(94)0652 - C4-0016/95,

- med beaktande av ministerkommitténs olika rekommendationer till Europarådets medlemsstater, som senast rekommendation nummer R (95) 14 av den 12 oktober 1995,

- med beaktande av sin resolution av den 14 juli 1995 om säkerhet vid blodhantering inom Europeiska unionen ((EGT nr C 249, 29.9.1995, s. 231.)),

- med beaktande av betänkandet från utskottet för miljö, folkhälsa och konsumentskydd samt yttrandet från utskottet för rättsliga frågor och medborgarrätt (A4-0094/96), och med beaktande av följande:

A. Genom blodkroppar och blodplasma kan ett antal kända och möjligen också okända virus överföras, bland andra det mänskliga immunbristviruset, hepatitviruset och parvoviruset kan överföras på båda sätten.

B. Infektioner till följd av dessa olika sorters virus kan ge upphov till allvarliga sjukdomar som t.ex. allvarlig immunbrist till följd av hiv, eller cirrhos eller cancer på grund av smitta från hepatitvirus.

C. När blod och blodplasma ges kan det vara smittat av andra organismer än virus, t.ex. spiroketer, parasiter och bakterier, vilket kan leda till allvarliga sjukdomar.

D. Användningen av blod och blodprodukter bör å ena sidan ses utifrån en totalsyn på användningen av blod och blodkroppar och å andra sidan med utgångspunkt från blodplasma och de läkemedel som framställs av blodplasma.

E. Om man anstränger sig för att minimera riskerna i varje etapp i blodinsamlingen, blodtestningen och blodtransfusionen kan man nå en global säkerhet.

F. Risken att få en sjukdom till följd av infekterat blod och blodplasma och blodprodukter varierar i förhållande till hur vanligt det är med infekterat blod bland befolkningen, givarens hälsotillstånd eftersom han kan ha blivit immun på naturlig väg mot vissa virus, mottagarens immuntillstånd eftersom han kan ha utvecklat antikroppar och mängden infekterade element i blodet, plasman eller blodkropparna som överförs.

G. För att garantera en så stor säkerhet som möjligt i hanteringen av blod och blodprodukter måste tre nyckelfaktorer beaktas: valet av givare, kontrollen av givarblod och borttagandet eller neutraliseringen av de infekterade elementen.

H. Såväl säkerhet som kvalitet kan garanteras genom utverkande av blodplasma genom plasmaferes.

I. Betydande kontinuerliga satsningar görs för att minska risken för virussmitta genom blodprodukter.

J. Oavlönat arbete, frivillighet och anonymitet för all provtagning av substans av mänskligt ursprung som blod eller organ som rekommenderas av Världshälsoorganisationen, bör anses vara okränkbara grundläggande principer.

K. Europeiska unionen har uppställt som målsättning att uppnå självförsörjning av blod och blodprodukter med hjälp av frivilliga och obetalda blodgivare.

1. Parlamentet noterar det europeiska målet med självförsörjning och uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att avskaffa regler, bestämmelser och förfaranden som hindrar den fria rörligheten för blodplasmaprodukter inom Europeiska unionen,

2. uppmanar kommissionen att vidta nödvändiga åtgärder för att uppnå en så stor säkerhet som möjligt vad gäller tillgången och hanteringen av blod och blodprodukter och att främja självförsörjning med blod och blodprodukter i gemenskapen genom frivilliga och obetalda blodgivare, vilket kommissionen åtog sig genom ett uttalande vid sammanträdet med förlikningskommittén- rådet-Europaparlamentet om aids-förebyggande program den 19 december 1995; framför allt bör gemensamma bestämmelser för instabila blodkomponenter fastställas inom hela Europeiska unionen,

3. uppmanar kommissionen att stöta på medlemsstaterna så att nödvändiga åtgärder vidtas för att uppnå målet med självförsörjning med blod och blodprodukter med hjälp av frivilliga och obetalda blodgivare,

4. önskar en förstärkning av det stöd som utgår till föreningar och frivilligorganisationer av blodgivare liksom anordnandet av en europeisk dag för blodgivning,

5. kräver att gemenskapsregler på grundval av tillförlitliga vetenskapliga data utarbetas som kan tillämpas i alla etapper av blodtransfusionen; dessa regler skall handla om följande:

a) urvalet av blodgivare, vilket skall grunda sig på:

- särskilt utarbetade frågeformulär som gör det möjligt att identifiera riskfaktorer som kan leda till överföring av smitta eller som utgör en hälsorisk för givaren själv (läkemedelsanvändning, upptäckt av sjukdom, nyligen genomgångna operationer eller förlossning, vistelse i endemismittade områden, nyligen genomförda vaccinationer, sexuellt riskbeteende eller drogmissbruk); naturligtvis måste fullständig sekretess garanteras för dessa uppgifter och behovet av tystnadsplikt för de personer som å yrkets vägnar har kännedom om uppgifterna måste respekteras,

- undersökningar av vissa fysiska nyckelfaktorer som blodtryck och hemoglobinhalt,

- psykologisk förberedelse av blodgivaren, frivillighet, motivation, kunskaper om riskerna för överföring av sjukdomar via blodet,

- jämförelse av blodvärdena från föregående blodgivning,

b) utarbetande av ett inom hela Europeiska unionen likvärdigt test på högsta tekniska nivå för att kontrollera förekomsten av överförbara virusinfektioner (såsom PCP-test av plasma och plasmaprodukter) eller för att upptäcka bakterier eller parasiter; blod eller plasma som visar sig innehålla virus eller bakterier, eller om det föreligger minsta misstanke om att det skulle finnas något sådant, måste genast förstöras och givaren måste i största förtroende uppmanas att söka vård eller åtminstone låta undersöka sig, respektive informeras om att han bör avstå från att ge blod till dess han åter blivit frisk,

c) behandlingen av blod, plasma och blodprodukter i alla etapper av blodtransfusionen, dvs. villkor vad gäller konservering, lagring och hantering, samt tillämpning av ytterst strikta hygieniska föreskrifter på sjukhus och laboratorier,

d) rationell användning av blod, plasma och blodprodukter på grundval av såväl patientens som läkarens behov av säkra och tillräckliga kvantiteter bestämda vid tidpunkten för behandlingen inte bara med tanke på bristen på framför allt plasma, utan också med tanke på möjliga risker; när det är möjligt skall självtransfusion kunna ges, i detta syfte skall kraftig reklam göras i lämpliga informationsbärare,

6. begär att plasmaferesmetoden främjas i hela Europeiska unionen mot bakgrund av dess bidrag till kvaliteten och säkerheten på plasma som används för sönderdelning,

7. betonar den grundläggande principen att människokroppen liksom de organ och substanser som härstammar från den inte kan avyttras eller saluföras, såväl som nödvändigheten av att finna frivilliga och obetalda blodgivare,

8. understryker nödvändigheten av att ge vårdpersonal lämplig utbildning genom att undervisa om blodtransfusioner i universitetskurserna liksom i utbildningsprogrammen för alla yrken inom vårdsektorn som är delaktiga i någon av etapperna vid blodtransfusioner,

9. uppmanar kommissionen att stödja forskningsinsatserna inom gemenskapen för att finna effektiva, godkända och tillförlitliga testmetoder för att kontrollera blod och blodprodukter och på grundval av dessa vetenskapliga data harmonisera sättet att klassificera infektionsindikatorerna,

10. kräver att kommissionen vidtar och/eller stödjer alla åtgärder som syftar till att uppmuntra informationsspridningen om blod och blodprodukter och om hur blod samlas in, behandlas och överförs genom reklammaterial, filmer eller kampanjer för att återupprätta den positiva bilden av blodtransfusioner; uppmanar kommissionen att sprida ovannämnda information på alla nivåer och i alla slags skolor för att på så sätt få medborgarna att bli varse problemen,

11. uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att erkänna de väsentliga säkerhetsfördelar som uppstår genom att givare av blod och blodplasma regelbundet ger blod respektive blodplasma, samt att uppmuntra nya och befintliga givare att ge blod och blodplasma,

12. uppmanar kommissionen och rådet att engagera sig i upprättandet av ett «europeiskt institut för övervakning av blodsäkerhet», ett institut som skall ha till uppgift att kontrollera blod och blodprodukter från insamling och konservering till användning,

13. uppmanar kommissionen och rådet att kontrollera möjligheten till tillnärmning av licensgivning till de organisationer som bedriver insamling, behandling, bearbetning och fördelning av blod och blodprodukter inom Europeiska unionen,

14. uppdrar åt sin ordförande att vidarebefordra denna resolution till kommissionen och rådet samt regeringarna och parlamenten i medlemsstaterna.