Ändrat förslag till rådets förordning (EG, Euratom) om ändring av förordning (EEG, Euratom) nr 1552/89 om genomförande av beslut 94/728/EG, Euratom om systemet för gemenskapernas egna medel (1) (98/C 150/07) KOM(1998) 209 slutlig - 97/0188(CNS)

(Framlagt av kommissionen i enlighet med artikel 189a.2 i Romfördraget den 3 april 1998)

Ändrat förslag till rådets förordning (EG, Euratom) om ändring av förordning (EEG, Euratom) nr 1552/89 om genomförande av beslut 94/728/EG, Euratom om systemet för gemenskapernas egna medel

Efter att ha beaktat Europeiska revisionsrättens yttrande och Europaparlamentets ändringsförslag lägger kommissionen fram följande ändringar till sitt ursprungliga förslag:

1. Artikel 2.1 c skall ersättas med följande:

Artikel 2.1 c

"Beloppet skall undantagsvis bokföras i de räkenskaper som avses i artikel 6.2 a utan att den betalningsskyldige behöver underrättas, så att anspråken kan fastställas i enlighet med punkt 1 i denna artikel om

a) den betalningsskyldige är känd, skuldbeloppet kan beräknas och överstiger 2 000 ecu, och tullskulden trots detta inte bokförts av de behöriga administrativa myndigheterna på grund av misstag som begås av tullmyndigheterna själva under sådana förhållanden som avses i artikel 220.2 b i rådets förordning (EEG) nr 2913/92 om inrättandet av en tullkodex för gemenskapen.

Bindande tulltaxeupplysningar och ursprungsupplysningar som lämnats av andra myndigheter och som visar sig vara felaktiga eller ofullständiga skall dock inte betraktas som misstag som motiverar sådan undantagsvis bokföring som avses ovan.

b) underrättelse till gäldenären, av skäl som kan tillskrivas tullmyndigheterna, inte kan ske inom den tidsfrist som avses i artikel 221.3 i den förordning som avses i punkt a ovan."

2. I artikel 17

a) skall punkt 2 ersättas med följande:

"2. Medlemsstaterna fritas från skyldigheten att ställa belopp motsvarande fastställda anspråk till kommissionens förfogande om beloppen inte har kunnat uppbäras

a) på grund av force majeure, eller

b) av andra skäl som inte kan tillskrivas medlemsstaterna.

De fastställda anspråksbeloppen skall förklaras vara omöjliga att uppbära i ett motiverat beslut från den behöriga administrativa myndighet som fastställt att beloppet är omöjligt att uppbära.

De fastställda anspråksbeloppen skall anses vara omöjliga att uppbära senast fem år efter det att underrättelse om beloppet skett enligt artikel 2 eller - om beslut fattats efter prövning i administrativ ordning eller i domstol - fem år efter att ett definitivt beslut anmälts.

Vid avbetalningar skall femårsperioden löpa från och med tidpunkten för föregående betalning, såvida inte denna betalning medför att skulden upphör.

Belopp som har förklarats vara eller som anses vara omöjliga att uppbära skall avföras från de räkenskaper som avses i artikel 6.2 b. Beloppen skall i stället tas med i en bilaga till den kvartalsrapport som avses i artikel 6.3 b, samt i förekommande fall i den som avses i artikel 6.4. I rapporten skall åtskillnad göras mellan avdragsbelopp beroende på om de har förklarats vara eller anses vara omöjliga att uppbära."

b) skall under punkt b

frasen "Punkt 3 skall ersättas med följande:" ersättas med "Följande skall läggas till som punkt 3:".

c) skall punkt 4 ersättas med följande:

"4. Efter att ha mottagit meddelandet enligt punkt 3 skall kommissionen inom sex månader fatta ett motiverat beslut om den anser att villkoren i punkt 2 första stycket inte har uppfyllts. Om så är fallet skall den berörda medlemsstaten åläggas att ställa det belopp som dittills inte tillhandahållits kommissionen till dess förfogande senast den första arbetsdagen efter den nittonde i den andra månaden efter det att medlemsstaten underrättats om beslutet, samt att ta med beloppet i de räkenskaper som avses i artikel 6.2 a.

Om kommissionen anser att villkoren i punkt 2 första stycket är uppfyllda har den sex månader på sig att meddela medlemsstaten sitt beslut att frita medlemsstaten från skyldigheten att tillhandahålla beloppen i fråga."

(1) EGT C 267, 3.9.1997, s. 64.