Sammanfattning I detta meddelande sammanfattas kommissionens bedömning av de utkast till budgetplaner för 2020 som lagts fram av medlemsstaterna i euroområdet. Utkasten omfattar planer med antagande om oförändrad politik som lämnats in av regeringarna i Österrike, Portugal och Spanien, som alla höll nationella val mellan slutet av september och den första hälften av november, och Belgien, på grund av den pågående regeringsbildningen. Kommissionen har i enlighet med förordning (EU) nr 473/2013 bedömt samtliga utkast till budgetplaner samt det övergripande budgetläget och utsikterna för euroområdet som helhet. I överensstämmelse med tidigare praxis har kommissionen också bedömt den samlade finanspolitiska inriktningen i euroområdet. Den samlade bedömningen av 2020 års utkast till budgetplaner och den aggregerade finanspolitiska inriktningen för euroområdet kan sammanfattas på följande sätt: 1.Den europeiska ekonomin och världsekonomin har försvagats under det gångna året. Europa har upplevt en kraftig nedgång i den externa efterfrågan och en nedgång inom tillverkningsindustrin som börjar sprida sig till andra delar av ekonomin. Även om det stabila arbetsmarknadsläget har bidragit till att hålla uppe den privata konsumtionen och den inhemska efterfrågan, är det inte troligt att BNP-tillväxten kommer att återhämta sig snabbt. Det faktum att tillväxten inte längre förväntas återhämta sig på ett märkbart sätt under de kommande två åren är en avgörande skillnad jämfört med tidigare prognoser och grundar sig på bedömningen att många följder av den globala konjunkturnedgången kommer att bli ihållande. 2.För första gången sedan 2002 omfattas ingen medlemsstat i euroområdet av förfarandet vid alltför stora underskott. Endast Frankrike förväntas ha ett underskott som överskrider referensvärdet på 3 % 2019, även om överskridandet är övergående, nära referensvärdet, och enbart beror på engångseffekterna av en enda åtgärd. Av de medlemsstater i euroområdet som förväntas ha ett underskott 2020 förväntas fyra ha ett underskott som ligger över 2 % av BNP. Nio medlemsstater i euroområdet förväntas ha ett överskott 2020. 3.I kommissionens höstprognos 2019 beräknas det samlade underskottet för euroområdet som helhet öka från 0,5 % 2018 till 0,8 % av BNP 2019 och till 0,9 % av BNP 2020, till följd av den markanta nedgången i ekonomin, och vända de senaste årens nedåtgående trend. På aggregerad nivå leder underskottsmålen i utkasten till budgetplaner till en motsvarande utveckling för det samlade underskottet. 4.Antalet medlemsstater i euroområdet som har uppnått eller överskridit sina medelfristiga budgetmål beräknas öka från sex till nio mellan 2019 och 2020, enligt kommissionens höstprognos 2019, enligt vilken Irland och Litauen når sina medelfristiga budgetmål under 2020 och Grekland efterlever sitt nyligen uppställda medelfristiga budgetmål 2020. Belgien, Spanien, Frankrike och Italien och förväntas däremot ligga kvar långt under sina medelfristiga budgetmål 2020. Av de medlemsstater i euroområdet som inte förväntas nå sina medelfristiga budgetmål 2020 förväntas Estland och Lettland göra en viss strukturell anpassning i riktning mot sina mål. Däremot räknar kommissionen för närvarande med att Italien kommer att röra sig längre bort från sitt medelfristiga budgetmål 2020. Detsamma gäller Finland och Slovakien, om än i mindre utsträckning, och dessa båda medlemsstater i euroområdet förväntas behålla sin skuld i förhållande till BNP 60 %. I de av Belgien och Spanien inlämnade utkasten till budgetplan med antagande om oförändrad politik kommer även det strukturella saldot under 2020 att röra sig längre bort från det medelfristiga budgetmålet, medan det strukturella saldot för 2020 i Portugals fall kommer att ligga närmare det medelfristiga budgetmålet till följd av nedskrivningen av det medelfristiga budgetmålet från och med 2020. 5.Kommissionen räknar med att det strukturella underskottet för euroområdet som helhet kommer att öka med 0,2 % av potentiell BNP under 2020, vilket innebär en i stort sett neutral finanspolitisk inriktning. Denna ökning av det strukturella underskottet beror främst på den expansiva finanspolitik som förutses i medlemsstater i euroområdet med offentligfinansiellt utrymme, främst i Nederländerna och i mindre utsträckning i Tyskland (0,6 % respektive 0,4 % av potentiell BNP), och den beräknade ökningen av Italiens strukturella underskott (0,3 % av potentiell BNP). Den beräknade förändringen för euroområdet som helhet överensstämmer i stort sett med förändringen av det (omräknade) strukturella saldot i utkasten till budgetplaner. 6.Det aggregerade strukturella primärsaldot för euroområdet som helhet – dvs. det strukturella saldot minus räntebetalningar – fortsätter att uppvisa ett överskott, men beräknas minska med 0,4 % av potentiell BNP 2020, vilket pekar på en något expansiv inriktning. Denna indikator på budgetansträngning är ett viktigt mått på regeringarnas diskretionära finanspolitiska beslut, eftersom den inte påverkas av de fortsatt minskade ränteutgifterna. 7.Vad gäller sammansättningen av den finanspolitiska anpassningen i euroområdet räknar kommissionen med att ökningen av det strukturella underskottet under 2020 drivs av en minskning av den konjunkturrensade inkomstkvoten. Förväntningarna är ungefär desamma när det gäller utkasten till budgetplaner och återspeglar effekten av rapporterade expansiva inkomståtgärder. Den konjunkturrensade utgiftskvoten förväntas också minska under 2020 enligt både kommissionens höstprognos 2019 och utkasten till budgetplaner, parallellt med en ytterligare, om än liten, minskning av ränteutgifter mellan 2019 och 2020. Det bör erinras om att medlemsstater med hög offentlig skuldsättning bör använda vinster till följd av lägre ränteutgifter till att påskynda skuldminskningen. 8.Kommissionen bedömer att skuldkvoten i euroområdet liksom under de föregående åren fortsatt kommer att minska och sjunka från omkring 86 % 2019 till omkring 85 % 2020, vilket är mycket lägre än USA och Japan (omkring 114 % respektive 237 % 2020). Detta beror främst på de fortsatt låga räntorna och de prognostiserade primära budgetöverskotten. Utkasten till budgetplaner har siktet inställt på en liknande minskning av skuldkvoten i euroområdet. Av de nio medlemsstater i euroområdet som förväntas ha en skuldkvot över 60 % 2020 förväntas Italien uppvisa stora avvikelser från riktmärket för skuldminskning 2019 och 2020. Inte heller Belgien förväntas uppnå riktmärket för skuldminskning under något av åren, om än med en mindre avvikelse. Sedan korrigeringen av deras alltför stora underskott 2017 och 2018 har Frankrike och Spanien omfattats av övergångsreglerna för skuldkriteriet, som de inte förväntas uppfylla 2019 eller 2020. Portugal förväntas uppfylla övergångsreglerna för skuldkriteriet 2019 och riktmärket för skuldminskning 2020. 9.Medlemsstaterna i euroområdet har alltjämt en mycket varierande offentligfinansiell ställning i fråga om skuld- och hållbarhetsproblem. Den kortsiktiga hållbarheten i Italiens offentliga finanser förefaller sårbar för ökningar av kostnader för emissioner av statsobligationer. Vissa högt skuldsatta medlemsstater i euroområdet står fortsatt inför höga risker på medellång sikt på grund av faktorer såsom nuvarande skuldnivåer, primärsaldo och förväntade kostnader för en åldrande befolkning. 10.I sin senaste rekommendation om den ekonomiska politiken för euroområdet, som godkändes av Europeiska rådet den 21–22 mars 2019 och antogs av rådet den 9 april 2019, har rådet rekommenderat att medlemsstaterna i euroområdet, under perioden 2019–2020, ska bedriva en politik som till fullo respekterar stabilitets- och tillväxtpakten, stöder offentliga och privata investeringar och förbättrar de offentliga finansernas kvalitet och sammansättning. Rådet har också rekommenderat en återuppbyggnad av buffertar i de offentliga finanserna, särskilt i medlemsstater i euroområdet med hög offentlig skuldsättning. 11.Denna uppmaning har hörsammats av medlemsstater i euroområdet med offentligfinansiellt utrymme, vilka har satsat på en mer expansiv finanspolitisk inriktning som också gynnar investeringar. Tyskland och Nederländerna har ökat sina investeringsutgifter under 2019 och planerar att fortsatt bedriva en expansiv finanspolitik under 2020. Enligt kommissionens höstprognos 2019 kommer en del av deras offentligfinansiella utrymme samtidigt att förbli outnyttjat. Med tanke på omfattningen av det finanspolitiska utrymmet i dessa medlemsstater i euroområdet bör de vara redo att fortsätta att använda det. 12.Vissa av de medlemsstater i euroområdet som inte har något offentligfinansiellt utrymmet planerar däremot varken någon meningsfull finanspolitisk korrigering eller någon expansiv finanspolitik under 2020. Grekland, Cypern och Portugal har fortfarande stora primära överskott, stora strukturella överskott (eller nära samlad balans i Portugals fall) och en snabbt sjunkande skuld, men utgör ändå en minoritet av fallen. Belgien, Spanien, Frankrike och Italien uppvisar sjunkande eller till och med negativa primärsaldon, men skuldsättningen minskar endast marginellt eller inte alls, enligt kommissionens höstprognos 2019. Dessa medlemsstater i euroområdet tar inte tillräcklig hänsyn till sina höga strukturella underskott och historiskt höga skuldnivåer. Vidare utnyttjar de inte i tillräcklig grad de senaste minskningarna av ränteutgifterna till att minska sina skuldkvoter. Underlåtenhet att minska den offentliga skulden kan öka risken för förhöjt marknadstryck på länder med hög offentlig skuldsättning i framtiden, vilket skulle kunna få negativa spridningseffekter på statslånemarknaden i euroområdets andra medlemsstater. 13.Flera av de medlemsstater som står har de största hållbarhetsproblemen har lagt fram utkast till budgetplaner med antagande om oförändrad politik på grund av nyligen genomförda eller kommande allmänna val (Belgien, Spanien och i mindre utsträckning Portugal). Det är viktigt att dessa medlemsstater i euroområdet inkluderar nödvändiga åtgärder i sina uppdaterade utkast till budgetplaner för att visa hur de ska uppnå målen trots sina höga skuldsättning. Dessa uppdaterade utkast till budgetplaner bör överlämnas till kommissionen och Eurogruppen så snart som möjligt efter det att en ny regeringen har bildats. 14.Finanspolitiken är fortfarande inte tillräckligt differentierad. Medlemsstater i euroområdet med offentligfinansiellt utrymme genomför en expansiv finanspolitik och bör vara redo att också fortsatt använda sitt offentligfinansiella utrymme. Bristen på konsolideringsåtgärder i länder med höga skuldnivåer och hållbarhetsproblem är däremot fortfarande en källa till oro. Efterlevnad av stabilitets- och tillväxtpakten av medlemsstater i euroområdet som inte uppfyller sina medelfristiga budgetmål i kombination med en större expansion bland medlemsstater i euroområdet med offentligfinansiellt utrymme skulle leda till en bättre differentiering mellan medlemsstaterna i euroområdet. 15.Mot bakgrund av avmattningen i euroområdets ekonomiska tillväxt och en redan mycket ackommoderande penningpolitik upprepade Eurogruppen i oktober 2019 sin beredskap att agera samordnat om nedåtriskerna skulle realiseras och undvika konjunkturförstärkande finanspolitiska åtgärder. Eurogruppen framhöll vikten av att medlemsstater med offentligfinansiellt utrymme överväger att främja investeringar av hög kvalitet. I samband med utformningen av politiken för 2020 bör starkare tonvikt läggas vid reformer, investeringar i forskning och utveckling samt klimatsatsningar. Samtidigt konstaterade Eurogruppen att medlemsstater med höga offentliga skuldnivåer måste bedriva en försiktig finanspolitik. Kommissionens bedömning planerna från enskilda medlemsstaterna i euroområdet kan sammanfattas enligt följande: Inget utkast till budgetplan för 2020 har befunnits uppvisa några särskilt allvarliga brister i efterlevnaden av stabilitets- och tillväxtpaktens regler. I vissa fall har dock kommissionen identifierat risker för att den planerade finanspolitiska anpassningen inte kommer att hålla sig inom ramarna för kraven i stabilitets- och tillväxtpakten. Eftersom ingen medlemsstat i euroområdet för närvarande omfattas av ett underskottsförfarande enligt stabilitets- och tillväxtpakten, görs efterlevnadsbedömningar för 2020 för alla medlemsstater i euroområdet mot kraven i den förebyggande delen, särskilt rådets rekommendationer av den 9 juli 2019: När det gäller de medlemsstater som omfattas av stabilitets- och tillväxtpaktens förebyggande del: – För nio medlemsstater i eurområdet (Tyskland, Irland, Grekland, Cypern, Litauen, Luxemburg, Malta, Nederländerna, och Österrike) konstateras att utkasten till budgetplaner uppfyller kraven i stabilitets- och tillväxtpakten med avseende på 2020. Vad gäller Tyskland och Nederländerna, uppmanar kommissionen myndigheterna att, mot bakgrund av de båda ländernas gynnsamma budgetsituation, genomföra ytterligare utgifter för att stödja en positiv investeringsutveckling och att rikta in investeringsrelaterad ekonomisk politik på de områden som rekommenderas av rådet inom ramen för den europeiska planeringsterminen. - För två medlemsstater i euroområdet (Lettland och Estland) konstateras att utkasten till budgetplaner i stora drag uppfyller kraven i stabilitets- och tillväxtpakten med avseende på 2020. Planerna kan leda till en viss avvikelse från Lettlands medelfristiga budgetmål och, i Estlands fall, från anpassningsbanan mot detta mål. Om det strukturella saldot för Lettland inte längre beräknas vara nära det medelfristiga budgetmålet i framtida bedömningar måste den samlade bedömningen av efterlevnaden ta hänsyn till hur stor avvikelsen är från rådets krav. - För åtta medlemsstater i (Belgien, Spanien, Frankrike, Italien, Portugal, Slovenien, Slovakien och Finland) innebär utkasten till budgetplaner en risk att kraven i stabilitets- och tillväxtpakten inte uppfylls 2020. Vad gäller Belgien, Spanien, Frankrike och Italien gäller dessa risker både den otillräckliga minskningen av den höga offentliga skulden och den beräknade betydande avvikelsen från anpassningsbanan mot deras respektive medelfristiga budgetmål. För Portugal, Slovenien, Slovakien och Finland har den offentliga skulden antingen sänkts till en nivå under fördragets referensvärde på 60 % av BNP eller följer en lämplig bana mot detta mål. Dessa medlemsstater uppnådde också ett budgetsaldo som ger en betydande marginal i förhållande till fördragets referensvärde på 3 % av BNP. För dessa medlemsstater i euroområdet kan genomförandet av utkasten till budgetplaner ändå leda till betydande avvikelser från anpassningsbanan mot deras respektive medelfristiga budgetmål.