SV

Bryssel den 25.2.2010

KOM(2010)60 slutlig

ÅRSRAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET OCH RÅDET

om medlemsstaternas ansträngningar under 2008 att uppnå en hållbar balans mellan fiskekapacitet och fiskemöjligheter

[SEK(2010)146]

[SEK(2010)147]

INNEHÅLLSFÖRTECKNING

ÅRSRAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET OCH RÅDET om medlemsstaternas ansträngningar under 2008 att uppnå en hållbar balans mellan fiskekapacitet och fiskemöjligheter

1. Inledning (...)3

2. Sammanfattning av medlemsstaternas årsrapporter (...)3

3. Efterlevnad av bestämmelserna om förvaltning av fiskekapaciteten. Övergripande resultat (...)8

3.1. Resultat för den fastlandsbaserade flottan utom fartyg som är registrerade i de yttersta randområdena (...)8

3.2. Resultat för de flottor som registrerats i de yttersta randområdena (...)9

4. Kommissionens slutsatser (...)9

1. Inledning

Medlemsstaterna ska [1] före den 1 maj varje år skicka in en rapport till kommissionen om sina ansträngningar att uppnå en hållbar balans mellan fiskekapacitet och fiskemöjligheter under det föregående året. Medlemsstaternas rapporter finns på webbplatsen Europa [2]. På grundval av dessa rapporter och uppgifterna i registret över gemenskapens fiskeflotta har kommissionen gjort en sammanfattning för 2008. Denna har presenterats för vetenskapliga, tekniska och ekonomiska kommittén för fiskerinäringen (STECF) och för kommittén för fiske och vattenbruk. I den här rapporten från kommissionen presenteras nu denna sammanfattning av medlemsstaternas rapporter samt en teknisk bilaga (SEK(2010)146) och de ovannämnda kommittéernas yttranden (SEK(2010)147) för rådet och Europaparlamentet. Den tekniska bilagan innehåller detaljerade kommentarer om kapacitetsförvaltningen [3], samt tabeller och diagram som visar de övergripande trenderna för EU:s fiskeflotta och medlemsstaternas efterlevnad av systemet för inträde/utträde. Dessutom finns följande information på engelska på webbplatsen Europa:

– Detaljerade resultat som visar i vilken utsträckning de enskilda medlemsstaterna följer reglerna.

– Resultat från vart och ett av unionens yttersta randområden.

– Medlemsstaternas rapporter.

2. Sammanfattning av medlemsstaternas årsrapporter

I år lämnade bara nio medlemsstater in sina rapporter i tid. De övriga rapporterna kom in mellan en och tolv veckor för sent. Trots dessa förseningar lade kommissionen fram en sammanfattande rapport för de ovannämnda kommittéerna den 31 juli 2009. Det bör tilläggas att trots att många medlemsstater följde de riktlinjer för rapporten som anges i artikel 13 i förordning (EG) nr 1438/2003 var den information som lämnades inte alltid av tillräckligt hög kvalitet för den här rapportens syften.

Den här rapporten sammanfattar medlemsstaternas beskrivningar av fiskeflottorna, konsekvenserna av de befintliga systemen för att minska fiskeansträngningen samt medlemsstaternas efterlevnad av systemet för inträde/utträde.

För att hjälpa medlemsstaterna att genomföra en harmoniserad och välgrundad analys av balansen mellan flottorna och tillgängliga fiskemöjligheter har kommissionen i samarbete med STECF tagit fram riktlinjer för en bättre analys av balansen mellan fiskekapacitet och fiskemöjligheter. Bara ett fåtal medlemsstater använde sig av riktlinjerna vid 2007 års rapportering. Tillämpningen av riktlinjerna har förbättrats vid 2008 års rapportering, då tolv av medlemsstaterna har kunnat presentera beräkningar och en tolkning av alla eller en del av de föreslagna indikatorerna. I flera fall visade beräkningarna på en avsevärd överkapacitet. I arbetsdokumentet från kommissionens avdelningar finns en närmare förklaring av hur riktlinjerna används och en sammanfattning av indikatorerna.

Belgien: Riktlinjerna har tillämpats i Belgiens rapport när det gäller bomtrålarsegmentet, som är det viktigaste i den belgiska flottan. Lågt kapacitetsutnyttjande och en negativ avkastning på investerat kapital indikeras för segmentet fartyg på mellan 12 och 24 meter, vilket tyder på en viss överkapacitet. Däremot visar rapporten ett högre kapacitetsutnyttjande och en positiv avkastning på investerat kapital inom segmentet fartyg på 24 till 40 meter. En mindre reduktion av tonnaget ägde rum utan statsstöd 2008. I enlighet med EFF:s operativa program för 2007–2013 vill Belgien upprätta ett program för anpassning av flottan under perioden 2009–2010 för det stora flottsegmentet (över 221 kW) som fiskar med bomtrål. Flottsegmentet bomtrålare mellan 24 och 40 meter hade ett högt kvotutnyttjande för rödspätta och tunga i alla områden utom VIIa. Enligt rapporten berodde det låga kapacitetsutnyttjandet i detta område på andra faktorer (ökade nationella kvoter genom utbyte, höga bränslekostnader och skrotning av fartyg under 2006).

Bulgarien: Den bulgariska flottan består till 96 procent av små fartyg. Av sammanlagt 2 547 fartyg har 1 820 rapporterats inaktiva under 2008. Flottan utökades med två fartyg på grundval av ett förvaltningsbeslut som fattats före anslutningen. Riktlinjerna har tillämpats i Bulgariens rapport. Den tekniska indikatorn visar på lågt kapacitetsutnyttjande för alla flottsegmenten. Fartyg på under 6 meter har de mest negativa siffrorna och Bulgarien har för avsikt att vidta åtgärder för att förbättra resultatet inom detta segment. Det fanns inget system för att anpassa den bulgariska flottans fiskeansträngning. Bulgarien tillämpar ett kvotsystem för enbart de två huvudarterna piggvar och skarpsill.

Danmark: I den danska rapporten har riktlinjerna tillämpats för elva flottsegment som kategoriserats i enlighet med förordningen om insamling av uppgifter [4]. De beräknade indikatorerna visar en balans mellan fiskbestånden och storleken på den aktiva flottan. Det finns en överkapacitet bland fartyg under 12 meter. Flera av segmenten fungerar bra, ekonomiskt sett. Under perioden 2003–2008 minskade den danska fiskeflottans kapacitet med 23 procent i bruttoton, 22 procent i kW och 22 procent i antal fartyg. Den största reduktionen gjordes i segmentet fartyg mellan 12 och 24 meter. Under 2008 rapporterades 901 fartyg inaktiva, med ett sammanlagt tonnage på 11 594 bruttoton och en sammanlagd maskinstyrka på 44 238 kW. Den danska flottan omfattas av åtgärder i bilaga II, som en del av återhämtningsplanen för torsk. På grund av detta har det totala antalet fiskedagar minskat med 48 procent och antalet fartyg minskat med 41 procent jämfört med 2003 års nivåer.

Tyskland: Riktlinjerna har inte tillämpats i Tysklands rapport. I stället användes en kvalitativ biologisk metod för att undersöka balansen mellan fiskekapaciteten och fiskemöjligheterna för varje flottsegment. I rapporten bedömde man huruvida trenden för kapaciteten hos varje flottsegment följde trenden för förekomsten av de bestånd som främst berörs och nivån på fisket i dessa bestånd. Trettio fartyg togs bort från segmentet småskaligt kustfiske, nio fartyg från segmentet bomtrålare (lista I+II) och nio från segmentet musselfiske och fiske av icke kvoterade arter. Den sammanlagda kapaciteten har ändå ökat marginellt (+0,1 procent i bruttoton, +0,26 procent i kW), eftersom antalet fartyg under 12 meter som fiskar med passiva redskap har ökat, liksom antalet fartyg i trålar- och bomtrålarsegmenten. Enligt rapporten har systemen för att minska fiskeansträngningen haft en begränsad inverkan på minskningen av flottan, som för övrigt inte kvantifierades.

Estland: Riktlinjerna har delvis tillämpats i Estlands rapport. Den tekniska indikatorn visar en klar överkapacitet i segmentet trålare över 12 meter. Under rapporteringstiden har sju fartyg tillförts flottan och sju fartyg tagits ur den, allt utan hjälp av statsstöd. Inga nya fleråriga förvaltnings- och återhämtningsplaner har införts i Östersjön eller i NAFO:s och NEAFC:s regleringsområde under 2008. Den estniska flottan omfattades av återhämtningsåtgärderna för torsk i Östersjön. Ingen bedömning av effekten av dessa åtgärder görs dock i rapporten.

Grekland: En del av de indikatorer som föreslås i riktlinjerna hade beräknats i Greklands rapport. I det geografiska delområdet (GSA) 22–23 minskade notfisket från fartyg (12–24 meter) betydligt under 2008, samtidigt som utnyttjandet av kustfartyg (12–24 meter) förbättrades. Segmentet snörpvadar (12–24 meter) har varit underutnyttjat i det geografiska delområdet 20 under de senaste åren. Minskningen av kapaciteten med 1 807 bruttoton och 6 769 kW under 2008 finansierades fortsatt med statsstöd.

Spanien: Riktlinjerna har inte tillämpats i Spaniens rapport. Rapporten innehöll ingen bedömning av flottans kapacitet i förhållande till fiskemöjligheterna. Under 2008 avvecklades 1 736 fartyg motsvarande 12 803 bruttoton varav bara 25 fartyg, eller 2 408 bruttoton, togs ur flottan med hjälp av statsstöd. Flottan utökades med 141 fartyg, 2 958 bruttoton, under 2008. På grund av återhämtningsplanen för liten hälleflundra i NAFO-området minskade den spanska flottans fiskedagar på detta fiske med 84 procent under 2008 jämfört med 2003. Till följd av återhämtningsplanen för sydkummel och havskräfta har flottan minskat fiskeansträngningen med 10 procent per år, från 260 dagar 2005 till högst 194 fiskedagar 2008.

Frankrike: Riktlinjerna har inte tillämpats i Frankrikes rapport. I rapporten ges en sammanfattning av nationella, internationella och EU-omfattande förvaltningsåtgärder, som totala tillåtna fångstmängder och kvoter som gäller den franska fiskeflottan inom olika slags fisken. Rapporten innehöll dock ingen bedömning av balansen mellan flottans storlek och de fiskemöjligheter som tilldelats den. Till följd av avvecklingsåtgärder som lanserats sedan november 2007 har 169 fartyg med sammanlagt 10 175 bruttoton och 40 779 kW skrotats. En avvecklingsåtgärd som inleddes 2008 pågår och omfattar ytterligare 220 fartyg.

Irland: Riktlinjerna har inte tillämpats i Irlands rapport. Rapporten innehöll ingen bedömning av balansen mellan flottans kapacitet och fiskemöjligheterna. Det rapporteras dock att många av de bestånd man inriktar sig på befinner sig utanför säkra biologiska gränser. Avvecklingsprogrammet för den del av flottan som fiskar torskfiskar slutfördes under 2008 och resulterade i att 6 900 bruttoton och 19 000 kW togs ur flottan. Den irländska flottan omfattas av åtgärder för att minska fiskeansträngningen antagna enligt bilaga II till förordningen om totala tillåtna fångstmängder och kvoter. Den omfattas också av systemet för att minska fiskeansträngningen i de västliga vattnen. De fiskeområden som omfattas av återhämtningsplaner för fiskbestånd (ICES-områdena VIa och VIIa) är mycket olika till sin natur. De irländska myndigheterna har därför svårt att bedöma effekten av åtgärderna för att minska fiskeansträngningen.

Italien: Riktlinjerna har tillämpats i Italiens rapport. Indikatorerna presenteras först på nationell nivå. Den tekniska indikatorn visar högt kapacitetsutnyttjande för trålare och bomtrålare, men lägre siffror för fartyg som fiskar med flyttrål, snörpvad och skrapredskap. Dessutom görs en regelbunden analys av indikatorn och resultatet presenteras i form av ett ”trafikljussystem” för de olika geografiska områdena. EFF-programmet omfattar en mängd planer för att gradvis återställa jämvikten i fiskebestånden. Planerna är kopplade till förvaltningsplaner som antagits på nationell nivå i samband med EU:s åtgärder för bevarande av bestånden. Dessa planer bör medföra en minskning på mellan 3 och 30 procent av fiskeansträngningen. Under perioden 2007–2015 beräknas 13 procent eller 27 300 bruttoton tas ur fiskeflottan. Sammanlagt 11 008 bruttoton och 47 716 kW togs ur flottan med hjälp av statsstöd under 2007 och 2008.

Cypern: Rapporten innehöll ingen bedömning av balansen mellan flottans kapacitet och fiskemöjligheterna, och de föreslagna riktlinjerna har inte tillämpats. Under 2008 togs inga fartyg ur flottan utom ett som rapporterats skrotat. Den cypriotiska fiskeflottan omfattades inte av något system för att minska fiskeansträngningen.

Lettland: Riktlinjerna har inte tillämpats i Lettlands rapport. I högsjösegmentet sägs dock flottans kapacitet vara i balans med tillgängliga kvoter. Det finns planer på att avveckla 70 fartyg i Östersjösegmentet och 110 fartyg i det småskaliga segmentet. Dessutom ska andra segment minskas under perioden 2007–2013. Antalet skrotade fartyg 2008 specificeras inte. Sedan den 1 maj 2004 har 139 fartyg tagits ur flottan, varav 100 har skrotats med hjälp av statsstöd. Den lettiska flottan omfattas av de återhämtningsåtgärder som antagits för Östersjön och majoriteten av de fartyg som nu tagits ur drift fiskade efter torsk. Eftersom torskbestånden är i dåligt skick, fartygen blir allt äldre och bränslekostnaderna stiger har många fartygsägare ansökt om skrotningsbidrag.

Litauen: Riktlinjerna har tillämpats i Litauens rapport vad gäller de segment som exploaterar torskbestånden. De presenteras i form av ett ”trafikljussystem” som visar att det råder obalans mellan torskfiskeflottan och torskbestånden. Enligt rapporten är kapaciteten hos den flotta som fiskar i de pelagiska bestånden och efter lax i balans med fiskemöjligheterna. Man räknar med att uppnå balans mellan fiskeansträngningen och fiskemöjligheterna genom genomförandet av den litauiska planen för fiskeansträngningen för 2008–2009. Planens huvudåtgärder omfattar reglering av fiskekapaciteten för bottentrålare i Östersjöns kustområden och i NAFO:s och NEAFC:s regleringsområden. Litauen har för avsikt att minska kapaciteten bland fartyg som fiskar på fritt hav med 1,2 procent och kapaciteten hos kustfiskefartygen med 44 procent med hjälp av EFF.

Malta: Riktlinjerna har tillämpats i Maltas rapport. Den tekniska indikatorn visar på ett lågt utnyttjande av flottan, med en minskande trend för aktiva redskap (trålare) och ett relativt stabilt kapacitetsutnyttjande av de fartyg som använder passiva redskap. Enligt rapporten står flottans kapacitet i proportion till tillgängliga resurser och ingen minskning planeras. Flottan består av fartyg som bedriver såväl heltids- som deltidsfiske. Småskaliga fartyg på mindre än 12 meter utgör 99 procent av deltidsflottan och 78 procent av heltidsflottan av kommersiellt fiskande fartyg. Det fanns inget system för att anpassa den maltesiska flottans fiskeansträngning.

Nederländerna: Riktlinjerna har tillämpats på bomtrålarsegmentet i Nederländernas rapport. Fiskedödligheten bland bestånden av rödspätta, tunga och torsk har minskat betydligt. Ekonomiska och sociala indikatorer har också förbättrats i förhållande till 2007, särskilt tack vare de bra priserna på räkor under 2008. Den nederländska kutterflottan minskade betydligt under 2008, både storleksmässigt (med omkring 15 procent) och i termer av fiskeansträngning (−23,1 procent). Minskningen berodde på genomförandet av förvaltningsplaner, rationalisering av kutterflottan under 2008, fiske med mindre fartyg och ett tillfälligt frivilligt fiskestopp bland (främst) de större bomtrålarna under sommaren 2008 på grund av de höga oljepriserna. Flottan omfattas av en begränsning av antalet dagar till havs i Nordsjön (systemet i bilaga II). Nederländerna överväger att minska kapaciteten för fiske med fasta nät, då denna ökat stadigt i några år. Under 2008 bytte ett stort antal fiskare från bomtrålfiske till fiske med traditionella trålar, främst på grund av att detta drar mindre bränsle. Den pelagiska flottans kapacitet minskade med ett fartyg. Nederländerna framhåller i rapporten att storleken på den återstående flottan kan motiveras med fiskbeståndens nuvarande storlek och situation.

Polen: Riktlinjerna har inte tillämpas i Polens rapport. Rapporten innehöll ingen bedömning av flottans kapacitet i förhållande till fiskemöjligheterna. Under 2008 togs 34 fartyg ur Östersjöflottan med hjälp av statsstöd. I djuphavssegmentet togs ett fartyg bort, men två tillkom, vilket ökade flottans kapacitet med 15 570 bruttoton och 11 216 kW. Totalt sett ökade den polska flottans kapacitet något, vilket berodde på att ett fartyg ersattes och ett annat moderniserades på grundval av ett förvaltningsbeslut som fattats före anslutningen. Enligt den polska rapporten hade Östersjöflottans dagar till havs minskat med 36,1 procent 2008 jämfört med 2004, till följd av programmet för minskning av fiskeansträngningen. Mellan 2004 och 2008 har antalet torskfiskedagar minskat med så mycket som 38 procent.

Portugal: Riktlinjerna har inte tillämpats i Portugals rapport. Rapporten innehöll ingen bedömning av flottans kapacitet i förhållande till fiskemöjligheterna. Däremot lämnades socioekonomiska uppgifter för perioden 2003–2007. Bara ett fartyg skrotades med hjälp av statsstöd under 2008. Återhämtningsplanen för kummel och havskräfta har fortsatt att tillämpas under 2008, men ingen minskning av kapaciteten har rapporterats till följd av detta. Fiskeansträngningen minskade dock med 30 procent jämfört med 2007 års nivå. En anpassningsplan för fartyg med licens för att fiska musslor med skrapredskap i den södra regionen antogs 2008. Syftet var att minska storleken på flottan i södra regionen. Fem ansökningar inkom 2008 men inget beslut fattades. Fartyg som är verksamma i NAFO-området omfattas av återhämtningsplanen för liten hälleflundra. Dessa fartygs fiskedagar minskade med 50 procent jämfört med 2003 års nivå. Det finns nationella åtgärder för att begränsa fiskeansträngningen för djuphavsarter.

Rumänien: Riktlinjerna har inte tillämpats i Rumäniens rapport. Rumänien anser att fiskeflottan bedriver fiske på ett hållbart sätt och att de olika fiskarterna finns i tillräckligt stora mängder. Fiskeflottan är gammal och i dåligt tekniskt skick. Skrotning av fartyg planeras under EFF-programperioden 2007–2013, men hur stor kapacitet som berörs har inte kvantifierats. Sex fartyg tillkom i flottan under 2008 på grundval av ett förvaltningsbeslut som fattats före anslutningen och sju fartyg togs ur drift utan hjälp av statsstöd.

Slovenien: Riktlinjerna har tillämpats i Sloveniens rapport. Den tekniska indikatorn visar på lågt utnyttjande av de flesta av fartygen. Under 2008 tillkom ett fartyg i segmentet fartyg under 12 meter. Flottan har strukturella problem, framför allt i form av gamla fartyg och omoderna redskap. Skrotning av fartyg planeras under EFF-programperioden 2007–2013, men hur stor kapacitet som berörs har inte kvantifierats. Det fanns inget system för att minska den slovenska flottans fiskeansträngning.

Finland: Riktlinjerna har inte tillämpat i Finlands rapport. Rapporten innehåller ingen bedömning av flottans kapacitet i förhållande till fiskemöjligheterna. Under perioden 2003–2008 har kapaciteten minskat med 19 procent i bruttoton och med 10 procent i kW. Trots denna kapacitetsminskning har den finska fiskeflottans sammanlagda fiskeansträngning ökat stadigt sedan 2005 och stabiliserats först 2008. Den största ökningen av fiskeansträngningen fanns i det pelagiska segmentet. I segmentet för fasta redskap för torskfiske har ansträngningen gradvis minskat, och till följd av förbudet mot drivgarn har inget fiske förekommit i detta segment under de senast två åren. Det fanns inget system för att minska den finska fiskeflottans fiskeansträngning under 2008. Det finns planer på ett nytt system för minskning av kapaciteten under 2009–2010, som kommer att vara inriktat på segmentet fartyg som fiskar med passiva redskap på grund av den dåliga lönsamheten i offshore-fisket efter lax.

Sverige: Riktlinjerna har tillämpats i Sveriges rapport, med indikatorer som grundas på uppgifter från 2007. Segmentindelningen av flottan är inte konsekvent i rapporten. Den biologiska indikatorn visar att tre segment fiskar på ett ohållbart sätt. Det ekonomiska resultatet 2007 var bättre än föregående år tack vare högre priser på fisk och bra fångster, men förväntas bli lägre 2008 på grund av ökade bränslepriser och lägre priser på fisk. Den tekniska indikatorn visar överkapacitet i alla segment. Som en del av de fleråriga förvaltnings- och återhämtningsplanerna som införts för ett antal bestånd i Nordsjön, Skagerrak, Kattegatt och Östersjön har fiskeansträngningen gradvis minskat. Under 2008 lämnade Sverige in sina planer för anpassning av torskfisket i Östersjön till kommissionen. Denna del av fiskeflottan var föremål för en särskild skrotningskampanj som en del av EFF:s beviljande av skrotningspremier till sex trålare.

Storbritannien: Rapporten omfattar även 2007 eftersom ingen rapport lämnats in tidigare. Riktlinjerna har inte tillämpats, men en del andra tekniska, biologiska och socioekonomiska uppgifter har lämnats. I rapporten finns ingen bedömning av balansen mellan fiskeflottan och fiskemöjligheterna. Till följd av återhämtningssystemet för torsk har fiskeansträngningen räknat i kilowattdagar minskat med 43 procent för fartyg över 10 meter under perioden 2000–2008. Skrotningsprogrammet för 2007 kopplades till återhämtningsplanen för bestånden av tunga i västra delen av Engelska kanalen. Ansträngningen i kilowattdagar för fartyg över 10 meter som deltar i detta fiske minskade med 13 procent under perioden 2004–2008. Flottan omfattas också av systemet för fisket av arter i de västliga vattnen och djuphavsfisket. Den största reduktionen av fiskeansträngningen räknat i kilowattdagar skedde inom segmenten demersaltrålare och notfiske (−45 procent) vilket beror på återhämtningsplanen för torsk, och inom bomtrålarsegmentet (−61 procent) till följd av de minskade fiskemöjligheterna, skrotningsprogrammet för 2007 och de ökade bränslekostnaderna. Alla flottsegment med undantag för de segment som använder tinor och fällor minskade sin kapacitet under perioden 2000–2008.

3. Efterlevnad av bestämmelserna om förvaltning av fiskekapaciteten. Övergripande resultat

3.1. Resultat för den fastlandsbaserade flottan utom fartyg som är registrerade i de yttersta randområdena

Enligt registret över gemenskapens fiskeflotta (CFR) minskade EU-flottans sammanlagda kapacitet med omkring 331 000 bruttoton och 1 123 000 kW under sexårsperioden mellan 2003 och 2008, trots två utvidgningar. Resultatet blev en nettominskning på cirka 16 procent räknat i tonnage och cirka 15 procent i maskinstyrka. Det sammanlagda antalet fartyg minskade med omkring 12 400, eller 13,3 procent.

Under perioden 2003–2008 minskade flottkapaciteten i EU-15 med 260 486 bruttoton och 989 984 kW, och flottkapaciteten i de tio nya medlemsstaterna [5] med 70 354 bruttoton och 132 980 kW i förhållande till kapaciteten vid anslutningen (1 maj 2004). Relativt sett har minskningen av flottan inom de tio nya medlemsstaterna sedan anslutningsdatumet varit större än minskningen av flottan inom EU-15 under perioden 2003–2008 (24 procent jämfört med 14 procent, räknat i maskinstyrka). Rumänien och Bulgarien har tagit cirka 5 procent av kapaciteten ur drift uttryckt i bruttoton och mindre än 1 procent uttryckt i kW.

Under sexårsperioden 2003–2008 avvecklades omkring 224 590 bruttoton och 733 119 kW från EU-flottan (de yttersta randområdena inte medräknade) med statsstöd, och av dessa drogs 25 657 bruttoton och 89 024 kW in 2008.

Generellt sett framstår nettominskningen av EU-flottan fortfarande som otillräcklig, eftersom de kontinuerliga tekniska förbättringarna neutraliserar effekten av kapacitetsminskningen och med tanke på det dåliga tillståndet för merparten av fisket inom EU.

I tabellerna 1 och 2 i arbetsdokumentet från kommissionens avdelningar som bifogas denna rapport sammanfattas medlemsstaternas efterlevnad av systemet för inträde/utträde och av referensnivåerna per den 31 december 2008. Alla medlemsstater har följt dessa bestämmelser.

Mer detaljerade uppgifter (tabeller och diagram) om trenderna för medlemsstaternas flottkapacitet finns på webbplatsen Europa [6].

3.2. Resultat för de flottor som registrerats i de yttersta randområdena

Kapaciteten för flottor som är registrerade i de yttersta randområdena och variationerna i denna kapacitet mellan den 1 januari 2003 och den 31 december 2008 framgår av tabell 4 i arbetsdokumentet från kommissionens avdelningar som bifogas denna rapport. Resultaten visar att flottan som är registrerad i Spaniens och Portugals yttersta randområden har reducerats avsevärt, i fråga om såväl tonnage som maskinstyrka. Under samma period har flottkapaciteten ökat i de franska utomeuropeiska departementen med 343 fartyg som tillkommit i flottan.

I slutet av 2008 hade referensnivåerna överstigits något i Réunion och i Franska Guyana beträffande de demersala och pelagiska segmenten under 12 meter.

4. Kommissionens slutsatser

Kvaliteten på medlemsstaternas rapporter för 2008 har förbättrats jämfört med 2007. I majoriteten av rapporterna beskrivs dock inte medlemsstatens fiskeflotta i förhållande till fisket på ett sätt som gör det möjligt för kommissionen att analysera de ansträngningar som görs för att nå en balans mellan fiskeflottans kapacitet och de tillgängliga fiskemöjligheterna, såsom föreskrivs i artikel 14 i förordning (EG) nr 2371/2002. I stället har medlemsstaterna betonat de nationella systemen för förvaltning av flottan och trenderna för flottkapaciteten i relation till systemet för inträde/utträde.

Tolv av medlemsstaterna har vid upprättandet av rapporten i någon mån använt sig av riktlinjerna för bedömning av balansen mellan fiskekapaciteten och fiskemöjligheterna. I flera fall visar indikatorerna på en för hög fiskekapacitet. Kommissionen har noterat problemen beträffande vissa uppgifters tillgänglighet och kommer att försöka lösa dem och förbättra riktlinjerna i samarbete med STECF. Om alla medlemsstater använder sig av de indikatorer som föreslås i riktlinjerna kommer framtida rapporter av detta slag sannolikt att ge en tydligare bild av medlemsstaternas strävan att skapa en bättre balans mellan flottkapaciteten och fiskemöjligheterna.

Det är svårt att med utgångspunkt från den information som nu finns i de flesta rapporterna fastställa tydliga samband mellan åtgärder för att förvalta fiskeansträngningen och anpassningar av flottkapaciteten. Någon kritisk granskning av trenderna för den faktiska ansträngningen görs heller inte. Generellt sett tycks åtgärderna för att anpassa fiskeansträngningen ha liten inverkan på flottkapaciteten. Liksom tidigare år verkar det främst vara en kombination av flottans dåliga ekonomiska resultat och tillgången på EU-medel eller nationella medel som leder till en minskning av flottkapaciteten. Detta kan delvis bero på att det saknas system för förvaltning av fiskeansträngningen för många typer av fiske, men också på att de befintliga systemen har begränsad effekt (bilaga II, västliga vattnen, djuphavsfiske, en del nationella system osv.). Det verkar som om utnyttjandet av individuella överlåtbara kvoter har bidragit till att minska kapaciteten i vissa länder.

Till följd av bränslekrisen 2008 antog rådet i juli 2008 tillfälliga och specifika åtgärder för omstrukturering av EU:s fiskeflotta för att skapa en möjlighet att åstadkomma en nödvändig omstrukturering av flottan. Effekterna av dessa åtgärder har hittills varit mycket begränsade eftersom de planer för anpassning av flottan som fastställs i förordningen ännu inte har genomförts (vid tidpunkten för upprättandet av denna rapport). Färre fartyg togs ur drift med statsstöd under 2008 än under 2007.

Under 2008 minskade EU-flottans fiskekapacitet med ett årsgenomsnitt på 2,6 procent räknat i tonnage och 2,3 procent räknat i maskinstyrka. Figurerna 3–5 i arbetsdokumentet från kommissionens avdelningar visar att denna övergripande trend har pågått under de senaste 17 åren, men den är inte lika enhetlig när man tittar på enskilda medlemsstater.

Enligt vetenskapliga bedömningar överskrids säkra biologiska gränser vid fiske av 30 procent av de bestånd som det finns uppgifter om och 80 procent av bestånden fiskas på nivåer som överstiger maximal hållbar avkastning. Samtidigt är stora delar av flottans kapacitet underutnyttjad, dvs. antalet fiskedagar är mindre än mesta möjliga. Mot denna bakgrund verkar det som om den aktuella kapacitetsreduktionen inte räcker till för att åstadkomma en hållbar balans mellan kapacitet och fiskemöjligheter på kort sikt, särskilt om man tar med de tekniska framstegen i beräkningen, eftersom dessa bedöms vara i samma storleksordning som de noterade kapacitetsminskningarna.

Som påpekas i kommissionens grönbok om reformen av den gemensamma fiskeripolitiken är flottans överkapacitet ett av den gemensamma fiskeripolitikens grundläggande problem. EU-ländernas fiskeflottor är fortfarande för stora för de tillgängliga resurserna och denna obalans ligger till grund för många problem, som dålig ekonomisk lönsamhet, bristande efterlevnad av regler och överutnyttjade resurser.

[1] Enligt artikel 14 i rådets förordning (EG) nr 2371/2002 och artikel 12 i kommissionens förordning (EG) nr 1438/2003.

[2] http://ec.europa.eu/fisheries/fleet/index.cfm?method=FM_Reporting.AnnualReport.

[3] I enlighet med den gemensamma fiskeripolitiken som antogs i december 2002 förvaltas fiskeflottorna i linje med den allmänna regeln att ny kapacitet, uttryckt i tonnage och maskinstyrka, som ges inträde i flottan inte får vara större än den kapacitet som tas bort från den.

[4] Kommissionens förordning (EG) nr 1639/2001 (EGT L 222, 17.8.2001, s. 53–115).

[5] Medlemsstater som anslöt sig till unionen den 1 maj 2004.

[6] http://ec.europa.eu/fisheries/fleet/index.cfm?method=FM_Reporting.AnnualReport.

--------------------------------------------------