MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET, RÅDET, EKONOMISKA OCH SOCIALA KOMMITTÉN SAMT REGIONKOMMITTÉN STRATEGISKA MÅL 2000-2005 "Forma ett nytt Europa"

INNEHÅLLSFÖRTECKNING

Inledning

1. Nya styrelseformer för unionen

2. Ett stabilt europa med större internationellt inflytande för eu

3. Ny ekonomisk och social dagordning

4. Förbättrad livskvalitet för alla

5. Slutsats

Inledning

Europeiska unionen behövs i dagens föränderliga och splittrade värld. Unionen är ett konkret bevis på att fred, stabilitet, frihet och välfärd kan bringas till en tidigare krigshärjad kontinent. Vår modell visar världen att en allt tätare union mellan människor är möjlig om den bygger på gemensamma värderingar och mål.

Integrationen inom unionen har uppnåtts genom att vi, med hjälp av fördragen, infört unika och nyskapande strukturer som går utöver traditionellt internationellt samarbete. Vi har infört den inre marknaden och euron och våra regeringar har samlats kring en ekonomisk politik som nu tycks leda till en period av stadig tillväxt. Våra grannar kan välja att få del i detta välstånd, och vi har ett gyllene tillfälle att låta dem göra det.

Under de närmaste tio åren kommer vi att slutföra den ekonomiska integrationen och, något som är ännu viktigare, utforma en politisk union. De kommande fem åren kommer att bli avgörande.

Vi har redan tagit ytterligare ett steg mot politisk integration i och med upprättandet av ett område med frihet, säkerhet och rättvisa och utvecklingen av en gemensam utrikes-, säkerhets- och försvarspolitik. Våra gemensamma intressen och mål uppnås bäst med hjälp av en gemensam hållning och gemensamma resurser.

Den politiska integrationen kommer att bli en realitet då de politiska ledarna och medborgarna inser att gemensamma värden som frihet, fred och stabilitet, demokrati, mänskliga rättigheter, tolerans, jämställdhet, solidaritet och icke-diskriminering bäst kan främjas genom en gemensam politik och gemensamma institutioner. Under det fortsatta arbetet för politisk integration måste hänsyn hela tiden tas till våra nationella och regionala identiteter, kulturer och traditioner. Det är därför som den pågående diskussionen om en stadga om grundläggande rättigheter i Europeiska unionen är så viktig. Unionen kan bara möta det nya årtusendets ofantliga utmaningar om det står enat kring grundläggande värderingar och politiska mål och kan arbeta effektivt för att nå dem.

Utmaningarna är många. Vi bevittnar en genomgripande förändring av ekonomin och samhället. Globaliseringen löser upp de traditionella gränserna. Den digitala revolutionen förändrar vårt sätt att kommunicera och påverka varandra. Globala frågor kräver allt oftare globala svar.

Ett land kan inte ensamt tackla de omfattande och komplicerade utmaningar som vi står inför och behovet av kollektiva insatser från unionen har aldrig varit större än nu. Världen förväntar sig ett principfast ledarskap från unionens sida och medborgarna kräver effektiva insatser. Insatser som bygger på delade värderingar och stärker själva kärnan i vår europeiska identitet.

Men för att kunna agera effektivt och få en verkligt ledande roll måste unionen fullfölja de snabba förändringarna av sin egen struktur. Det krävs fortsatt integration, följd av en metodisk reformpolicy, för att förändra både vår ekonomi och våra sociala system. Endast en union som genomgått en grundlig modernisering kommer att vara stark och anpassningsbar nog för att möta de utmaningar som väntar.

Unionen behöver också starka institutioner som motsvarar nya former av demokratiskt styre. Allmänhetens förtroende för de nationella institutionerna och EU-institutionerna är för närvarande lågt. Medborgarna anser att avståndet till dem känns för långt och vill ha större möjligheter att påverka hur saker och ting sköts på unionsnivå.

Vi tänker tillmötesgå deras krav. Kommissionen har redan börjat sopa rent framför egen dörr och det arbetet måste obevekligen gå vidare. Vi har föresatt oss att förvandla reformen av kommissionen till en framgång - övriga institutioner måste våga göra samma sak. Misstagen leder till minskat förtroende för samtliga institutioner, eftersom många människor inte gör någon skillnad på dem.

Men vi vill gå vidare och hitta en ny samverkan mellan EU:s samtliga demokratiska organ som en del av en mer omfattande förbättring av styrelseformerna i Europa. Vi vill finna en ny balans mellan insatserna från kommissionen, de andra institutionerna, medlemsstaterna och det civila samhället. Målet är att föra unionen mycket närmare de medborgare den skall tjäna.

Den union som vi önskar och som kan visa ett verkligt internationellt ledarskap är en som tar varningarna om globaliseringens effekter på allvar, inte minst från dem som känner sig maktlösa inför denna utveckling. Vårt mål är därför en ny typ av globalt styre för att sköta global ekonomi och miljö.

Unionens integrationsmodell som fungerar väl internationellt kan och bör tjäna som inspirationskälla vid utformningen av ett globalt styre. Vi måste föra fram denna modell samtidigt som vi, tillsammans med våra samarbetspartner och framförallt utvecklingsländerna, försöker hitta rättvisa och hållbara strategier för jordens framtida utveckling.

Kommissionen har en central roll i detta arbete som EU:s verkställande organ, initiativtagare och väktare av fördragen. Kommissionen har alltid varit en drivkraft i den europeiska integrationen och kommer att kraftfullt leda detta arbete under de närmaste åren.

För att lyckas med arbetet kommer kommissionen att ha ett nära samarbete med de andra institutionerna och en noggrann arbetsfördelning med medlemsstaterna.

På det politiska området ger kommissionen utvidgningen högsta prioritet. Processen måste gå vidare för att ge vår kontinent ökad stabilitet och se till att det råder fred och demokrati samt att de mänskliga rättigheterna respekteras. Händelserna i Bosnien och Kosovo, nära våra gränser, visar hur viktigt detta är. Målet är att uppnå denna stabilitet inte bara genom att utvidga unionen, utan också genom att utarbeta en samordnad utrikes- och säkerhetspolitik och utveckla en enhetlig politik för samarbete med våra grannar. Det kan fungera om alla vet exakt vem som leder arbetet. Att alltför många aktörer är inblandade leder bara till misslyckanden. Arbetet med att ge Balkan ökad stabilitet kräver ett fullt utbud av politiska och administrativa myndigheter som tar fullt ansvar för sina handlingar. Det är något som Europeiska unionen kan erbjuda.

Utvidgningen innebär att vi måste reformera institutionerna och fördragen - en uppgift för årets regeringskonferens. Utvidgningen måste vara drivkraften i en fördjupad integration snarare än en parallell och fristående process.

Inte ens inom unionen kan vi ta värden som demokrati och mänskliga rättigheter, som vi försvarar utanför våra gränser, för givna. De är fast förankrade i fördraget och det finns medel för att se till att de respekteras. Vi fortsätter att förlita oss på att unionen har en stabiliserande effekt på sina medlemmar och skärper vårt åtagande att bekämpa intolerans, rasism och främlingsfientlighet, utan att utesluta en eventuell uppstramning av fördraget om det visar sig vara nödvändigt.

På det ekonomiska och sociala området prioriterar vi kampen mot arbetslösheten. Det betyder att vi utnyttjar det ekonomiska uppsvinget till att genomföra strukturella reformer, påskynda införlivandet av ny teknik, göra forskningen inom unionen mer effektiv, modernisera arbetsmiljön, främja investeringar och modern infrastruktur och se till att det finns välutbildad och datakunnig arbetskraft med idéer som snabbt kan slå igenom på arbetsmarknaden. Målet måste vara långsiktig tillväxt och konkurrenskraft.

Vi kommer också att arbeta för att förbättra och modernisera vår sociala modell för att bevara den i en värld där snabba och okontrollerade förändringar riskerar att fördjupa klyftan mellan dem som har och dem som inte har. Vi kommer att förbättra den sociala och civila dialogen. Eftersom vår befolkning åldras och arbetskraften minskar måste vi uppmuntra reformer av socialförsäkringarna, hälsovården och pensionssystemen inom unionen. Målet är att erbjuda en välfärdsstat byggd på solidaritet som är rättvis och visar omtanke om alla medborgare. Detta i en tid då den offentliga utgiftspolitiken blivit alltmer försiktig.

I arbetet med att tackla alla dessa utmaningar måste unionen vara lyhörd för medborgarnas oro. Förutom bekymren med ekonomin och jobben förväntar de sig alltmer att unionen skall förbättra deras miljö, säkerhet och livskvalitet. De vill ha effektiva institutioner som tar ansvar för sina handlingar, institutioner som låter dem få inflytande över hur EU styrs och som tar hänsyn till deras rika och mångskiftande kulturer och traditioner.

Kommissionens fyra strategiska mål för de kommande fem åren är därför följande:

- Nya styrelseformer för unionen. Det innebär att ge människor större möjligheter att påverka hur EU styrs, se till att institutionerna arbetar mer effektivt och öppet (särskilt genom att kommissionen reformeras och på så sätt blir en förebild för de andra organen), anpassa institutionerna till de behov som följer av utvidgningen, inrätta nya former av samarbete mellan olika styrelsenivåer inom unionen samt att garantera ett aktivt och tydligt europeiskt bidrag till utvecklingen av ett globalt styre.

- Ett stabilt Europa och ett större internationellt inflytande för EU. Det innebär att arbetet med en framgångsrik utvidgning ges högsta prioritet, liksom utformningen av en verklig politik för samarbete med våra grannar. Vi kommer också att sträva efter närmare samarbete mellan EU-institutionerna och medlemsstaterna och försöka se till att unionen kan leda arbetet med att skapa en ny, global ekonomi.

- Ny ekonomisk och social dagordning. Det innebär en modernisering av vår ekonomi med tanke på den digitala eran på ett sätt som främjar sysselsättning och hållbar utveckling. Vi bör samtidigt omforma våra socialförsäkringssystem för att bygga ett rättvist samhälle som visar omtanke om sina medborgare.

- Förbättrad livskvalitet. Det innebär att ge bättre lösningar på frågor som påverkar medborgarnas dagliga liv, särskilt frågor som miljö, livsmedelssäkerhet, konsumenternas rättigheter, rättvisa och skydd mot brottslighet.

Detta är utmaningarna under de kommande tio åren. Världen kommer att studera hur vi möter dem. Låt oss göra detta till ett framgångsrikt decennium - Europas årtionde.

1. nya styrelseformer för unionen

För att möta de komplicerade utmaningar vi står inför krävs nya former av styre inom unionen. De nationella regeringarna samt regionala och lokala myndigheter utgör en integrerad del av den styrande makten inom unionen och har alla ansvar när det gäller att utforma, genomföra och presentera unionens politik.

Till exempel genomförs den gemensamma jordbrukspolitiken till stor del av nationella byråer. Unionens struktur- och sammanhållningspolitik förbereds och inrättas i samarbete med regionerna och många program utförs på nationell eller regional nivå. I själva verket finns det idag knappast någon del av den sociala och ekonomiska verksamheten som inte berörs av Europeiska unionens politik och lagstiftning eller där myndigheterna i medlemsstaterna inte har en del i hur unionen styrs.

Ändå upplever unionsmedborgarna inte situationen på detta sätt. De känner ingen delaktighet i de strukturer som styr deras liv. Få av dem skiljer på de olika institutionerna, de tror att den nationella politiken och unionspolitiken ligger långt ifrån varandra och dessutom rör det abstrakta begreppet "Bryssel" till uppfattningarna. Egentligen är det ju vi alla som är "Bryssel".

Den inbördes dialogen och samverkan i beslutsfattandet mellan de nationella regeringarna och unionens institutioner har förstärkts mycket under de senaste åren. Den makroekonomiska samordningen, riktlinjerna för sysselsättning och Cardiffprocessen om strukturreformer är levande bevis på unionspolitik där den nationella politiska samordningen och gemenskapspolitiken kompletterar och förstärker varandra.

De stora utmaningarna inför det nya seklet som globaliseringen, den åldrande befolkningen, Internetutvecklingen, uppgiften att skapa sysselsättning och den sociala integreringen kräver att denna process fördjupas. För att klara av detta behöver vi starka institutioner, en gemensam vision och en drivkraft. Men vi behöver också demokratisk kontroll och medborgare som deltar fullt ut i processen.

I sitt yttrande om regeringskonferensen har kommissionen klargjort att särskilt inför utvidgningen måste unionen ha effektiva och kraftfulla institutioner som står i kontakt med medborgarna. Den utvidgade unionen måste både vara bredare och starkare. Regeringskonferensens ambitionsnivå måste vara att tillgodose över 500 miljoner européers hopp om fred, stabilitet och välstånd. Unionen måste också se till att det som uppnåtts hittills inte urvattnas.

Kommissionen måste fortsätta att vara drivkraften inom denna process både genom sin vision och sina åtgärder. Kommissionen kommer att fokusera sitt arbete på huvuduppgifterna som är politisk planering, politiska initiativ, genomförandet av lagstiftning, kontroll av den sociala och ekonomiska utvecklingen, stimulans, förhandlingar och när så är nödvändigt, lagstiftning. Idag är mer än hälften av kommissionens tjänstemän fullt upptagna med verkställande uppgifter med att genomföra politik, förvalta program och projekt samt kontrollera dessa.

Vi måste fastställa våra prioriteringar tydligt och anpassa våra åtgärder till de mänskliga och ekonomiska resurser som kommer att ställas till vårt förfogande. Vi måste se till att vi använder resurserna så effektivt som möjligt. Detta kommer att ytterligare stimuleras genom vitboken om reformen. Emellertid kan denna omfokusering på huvuduppgifterna inte göras av kommissionen ensam. Det krävs också att både rådet och Europaparlamentet engagerar sig lika starkt och detta gäller också för tillämpningen av subsidiaritetsprincipen.

Delegering och decentralisering av de löpande uppgifterna är också en viktig del av de nya styrelseformerna. I en utvidgad union måste vi dessutom se över både innehållet i vår politik och hur politiken utförs.

Unionens styrelseformer måste vara sådana att unionen kan hävda sig och tala med en enda röst på världsscenen, oavsett vår institutionsuppbyggnad och vår struktur med de tre pelarna. Vi har mycket att erbjuda genom vår erfarenhet av integration och vår unika sociala modell. Vi är en global aktör och ledande inom handel, bistånd och finanser. Ändå är unionen inte representerad till fullo inom de internationella finansinstituten eller FN:s organ. Detta är en anomali som måste rättas till. Den kommande europeiska säkerhets- och försvarspolitiken är ännu ett skäl för unionen att skaffa sig en stark, sammanhållen röst på den egna kontinenten och i omvärlden.

Framför allt måste medborgarna alltid ha något att säga till om vid utformningen av politiken och dess genomförande. Kommissionen måste därför leva upp till sitt löfte om öppna styrelseformer och ansvarsskyldighet.

Det civila samhället spelar en viktig roll i detta sammanhang. Kommissionen kommer inom kort att lägga fram ett initiativ om hur det civila samhället skall få en viktigare roll inom utformningen och genomförandet av politiken för att unionens sociala och ekonomiska mångfald skall representeras på ett lämpligt sätt på unionsnivå.

För att främja nya styrelseformer för unionen har kommissionen för avsikt att ge ut en vitbok.

2. Ett stabilt europa med större internationellt inflytande för eu

Unionen står inför flera utmaningar: de geopolitiska förändringarna, globaliseringshanteringen och svagheterna i det internationella systemet.

Europa står i centrum för stora geopolitiska förändringar. Det är en utveckling som ger hopp och förnyelse, men är också en källa till osäkerhet och labilitet.

Vårt mål är att stabilisera den egna kontinenten och sprida våra grundläggande värderingar. Vår strävan bör vara att sprida vår stabilitet och vårt välstånd utåt.

För att uppfylla denna strävan skall vi fortsätta vår utvidgningsstrategi som är ett unikt tillfälle att utöka vårt område med frihet, stabilitet, välstånd och fred. Vi utökar inte bara ett handelsområde, utan också en tidigare aldrig skådad regional sammanslutning vars folk delar samma värderingar och ambitioner. Kommissionen förväntar sig att de första nya medlemmarna skall ansluta sig till unionen innan kommissionens mandatperiod tar slut. Emellertid skall varje kandidatstat bedömas efter sina egna meriter och alla tillgängliga instrument skall användas för att stödja kandidatländernas ansträngningar. Detta kommer att få stora konsekvenser för våra institutioner och vår politik.

Vi måste också inrätta äkta strategiska partnerskap med de länder som gränsar till den utvidgade unionen. Gränserna får inte bli en ny skiljelinje mellan stabilitet och välstånd på ena sidan och labilitet, konflikter och förseningar i utveckling på andra sidan. Stabiliserings- och associationsprocessen med Balkan måste fortsätta för att dessa länder skall närma sig unionens strukturer, samarbetet med Ryssland och Ukraina skall stärkas i linje med vår gemensamma strategi, våra förbindelser med Kaukasien måste utvecklas och i Medelhavsområdet är Barcelonaprocessen ryggraden i en helhetsstrategi som också omfattar ett ökat stöd till fredsprocessen i Mellanöstern och stärkta politiska förbindelser med Maghreb-länderna. På lång sikt bör detta göra det möjligt att upprätta ett partnerskap som bygger på rättsstatsbegreppet och en hållbar utveckling.

Globaliseringen innebär nya möjligheter för handeln, investeringar och teknisk utveckling. Men den medför också vissa negativa konsekvenser. Exempel på detta är att processen har visat sig snarare leda till utslagning än till integrering och har förstärkt olikheterna mellan länder, och inom länderna mellan olika socialgrupper och även mellan regioner. Globala aktörer med världsomfattande strategier dyker upp vilket kan leda till att demokratiska strukturer marginaliseras och att en hållbar utvecklingspolitik ifrågasätts.

Unionens mål bör vara att förena globaliseringsprocessen med det allmänna samhällsintresset eftersom processen inte kan lämnas åt sig själv, vilket visas av 1997 års kris. Man måste alltså maximera dess potential och minimera de icke önskvärda konsekvenserna av den. Unionen kan lämna ett betydande bidrag till reformeringen av den internationella ekonomins organisation och till skapandet av en gemensam styrmekanism.

Unionen bör agera för en ökad samstämmighet i hur världsekonomin förs, för att stegvis integrera utvecklingsländerna, skapa en hållbar utveckling och fastställa och genomföra nya grundläggande "spelregler" för att nyttan av globaliseringen skall spridas på ett jämlikt sätt och nå så många som möjligt. Vi bör också inrätta minimitrösklar för konkurrens, sociala bestämmelser, miljöbestämmelser och investeringar.

Unionen bekräftar sitt strategiska intresse i att millennierundan återstartas, och i ljuset av mötet i Seattle, i en reform av WTO:s arbetssätt.

Det svaga internationella systemet, det ökande antalet konflikter, fattigdomens utbredning och den ökande organiserade brottsligheten kräver starka insatser från unionen.

Vårt mål att göra unionen till en viktig aktör i världen med lika stor politisk som ekonomisk makt. Unionen måste kunna yttra sig med kraft om de stora internationella frågorna och världspolitiken.

Vi bör utnyttja de nya bestämmelserna i fördraget för att utveckla en verklig utrikespolitik på unionsnivå i nära samarbete med den höge representanten. Vi måste också utveckla våra civila och militära möjligheter inom ramen för en försvars- och säkerhetspolitik. I denna process har kommissionen för avsikt att utöva sin roll som politisk bidragsgivare fullt ut och inte bara ge tekniskt stöd. Detta innebär framför allt att ett förebyggande system för krishantering måste inrättas och integreras med gemenskapsinstrumenten och dessutom måste man inrätta en fond för snabba reaktioner på icke-militära kriser.

Unionen bör också stärka sin roll som solidarisk partner till utvecklingsländerna och skärpa sina insatser mot fattigdomen. För att vi skall kunna sprida våra grundläggande värderingar i världen och fullfölja vårt mål att uppnå en hållbar utveckling måste vi ha en stark solidaritet, som stöttas av en handelspolitik som strävar efter att vara till gemensam fördel. Förutom samarbete för utveckling bör vårt mål vara att integrera dessa länder i världsekonomin och uppmuntra goda inrikespolitiska åtgärder. Detta bör visas genom en bättre samordning mellan samtliga åtgärder som påverkar utvecklingsländerna. Dessa måste också samordnas bättre med medlemsstaternas åtgärder, så att de kompletterar varandra.

I sina externa åtgärder genomför kommissionen ofta stödprogram. Unionens trovärdighet och dess uppfyllande av sina målsättningar måste ta sig uttryck i en rejäl förbättring av åtgärdernas effektivitet och resultat. Kommissionen avser att ta tag i detta problem med kraft. Den räknar med övriga institutioners stöd för att inrätta ett enklare och funktionsdugligare system.

3. ny ekonomisk och social dagordning

Unionen utvecklas mot att bli en gemensam ekonomisk enhet. Den är den främsta handelsmakten och den största fordringsägaren i världen och därigenom en av de viktigaste aktörerna inom världsekonomin. Unionens tillväxt är på lång sikt bättre än USA:s. Emellertid har USA:s tillväxt- och sysselsättningssiffror överträffat unionens under de senaste åren.

Unionen måste bli en ekonomi som är globalt konkurrenskraftig och som bygger på kunskap och innovation samt en strategi för en hållbar ekonomisk utveckling. Den inre marknaden och den gemensamma valutan ger unionen kraft att utnyttja världsmarknaden och den tekniska revolutionen till fullo. Unionens vetenskapliga och tekniska grund är god, men underutnyttjande av resurserna är unionens största svaghet. Vi måste släppa loss vår potential.

Tydligast är detta inom sysselsättningen. Mer än 15 miljoner är arbetslösa idag. Arbetslösheten är den viktigaste orsaken till fattigdom och social utslagning. Det tryck detta lägger på de sociala trygghetssystemen är oacceptabelt. I framtiden kommer den yrkesverksamma befolkningen att vara mindre och det är ju deras bidrag som behövs för att försörja den icke yrkesverksamma befolkningen.

Unionen ligger efter sina främsta konkurrenter, särskilt USA, i att gå över till elektronisk handel och anamma ny välståndsskapande teknik, särskilt informationstekniken. Inom andra områden, som mobiltelefoni, leder dock unionen utvecklingen.

Energin kommer att vara en ytterst viktig faktor för unionens konkurrenskraft och ekonomiska utveckling. Kommissionen kommer att inleda en diskussion om energi och då särskilt frågan om energikällorna, som kommer att ha fortsatt strategisk betydelse.

Unionen behöver en ny ekonomisk och social dagordning för att bygga upp en konkurrenskraftig och kunskapsbaserad ekonomi som inte skapar utslagning och främjar en stark och oförminskad tillväxt, full sysselsättning och social sammanhållning. Det makroekonomiska klimatet för detta är gynnsamt och unionens ekonomi beräknas växa snabbt under de närmaste åren. Euron har skapat ett allmänt godtagande av en ekonomisk "stabilitetskultur", dvs. enighet om stabila priser, sunda offentliga finanser och en måttlig löneutveckling. Genom att detta införs fullt ut kommer vi att gå mot att även få en dynamisk kultur som uppmuntrar innovation och en hållbar utveckling under nästa årtionde.

Följande prioriteringar gäller för Europeiska unionens och medlemsstaternas samordnade åtgärder:

- Sträva mot full sysselsättning som ett mål för den ekonomiska och sociala politiken och minska arbetslösheten till de nivåer där de länder som har de bästa siffrorna redan ligger.

- Skapa en ny ekonomisk dynamik genom ekonomiska reformer inom arbets-, varu- och kapitalmarknaderna med syfte att stimulera företags- och innovationsandan. Denna reform kommer att stödjas av en sträng tillämpning av konkurrensreglerna och av ytterligare framsteg i samordningen av skattepolitiken. Övergången till ett informationssamhälle måste omfattas av samma politiska energi och uppmärksamhet som ägnades den inre marknaden och den gemensamma valutan. Europeiska rådets kommande extra möte i Lissabon bör kunna ge impulser för nödvändiga reformer.

- Göra pensionerna säkra och hållbara genom en kombination av sysselsättningsskapande reformer, ökning av inkomstbasen och översyn av pensionssystemen, i ljuset av den nya demografiska situationen och folkhälsosituationen inom unionen. Medlemsstaterna måste även fortsättningsvis ha ansvaret för att modernisera de sociala trygghetssystemen. Men resultatet av denna reform är en gemensam angelägenhet. Unionens roll är att stödja medlemsstaterna i moderniseringsarbetet.

- Utforma en europeisk strategi för att bekämpa social utslagning, minska fattigdomen och skillnaderna mellan Europas regioner och områden. För att klara av detta kommer kommissionen att ytterligare utveckla sin socialpolitiska dagordning för de närmaste åren. Man kommer att sträva efter att integrera gemenskapsåtgärder som rör sysselsättning, arbetsmiljö, social trygghet, social dialog, jämlikhet, kamp mot diskriminering och åtgärder för social integrering. Kommissionen kommer att uppmuntra medlemsstaterna att fortsätta arbeta med högt ställda men realistiska målsättningar.

- Se över de offentliga utgifterna och de offentliga finansernas hållbarhet på lång sikt. Kvaliteten på och sammansättningen av de offentliga finanserna är nyckelbegrepp i den offentliga sektorns bidrag till tillväxt och sysselsättning. Vi måste också se till att de offentliga finanserna är hållbara. Inom ramen för stabilitets- och tillväxtpakten är kommissionen beredd att lägga fram förslag för att fördjupa och bredda övervakningen inom detta område.

- Stimulera forskningen inom unionen genom att förbättra sammanhållning och effektivitet i forskningen på nationell nivå. Kommissionen kommer att fortsätta den nyligen inledda diskussionen om att skapa ett europeiskt forskningsområde, något som är ytterst behövligt.

- Uppmuntra investeringar i humankapital, genom att ungdomar förbereds för kunskapssamhället och genom att den audiovisuella sektorn och multimedieinnehållsindustrin utvecklas.

- Det är också nödvändigt att utveckla och förstärka den europeiska jordbruksmodellen för att öka konkurrenskraften inom sektorn, säkerställa dess hållbarhet och gynna viktiga landsbygdsområden.

4. förbättrad livskvalitet för alla

Vid sidan av oron för sysselsättningen, den ekonomiska situationen och behovet av ett rättvist samhälle förväntas EU alltmer aktivt bidra till att förbättra vår livskvalitet genom att erkänna vårt rika och olikartade kulturella, lingvistiska och etniska arv.

Problem med brottslighet och den personliga säkerheten stoppas inte längre av nationella gränser. EU-medborgarna förväntar sig att deras rättigheter skyddas och upprätthålls var i unionen de än befinner sig.

Unionen bör påskynda upprättandet av ett område med frihet, säkerhet och rättvisa där medborgarna känner sig skyddade och kan utöva sina rättigheter. Kommissionen fortsätter förberedelserna för en stadga om grundläggande rättigheter i Europeiska unionen och kommer att lägga fram förslag om genomförandet av det omfattande program som fastställdes av medlemsstaterna i Tammerfors och som syftar till att göra unionen till ett område med frihet, säkerhet och rättvisa. Kommissionen tänker bland annat utarbeta en verklig gemensam asyl- och invandringspolitik. Den vill stärka den ömsesidiga rättsliga hjälpen och samarbetet och ta fram en effektiv metod för att bekämpa alla typer av brottslighet.

Miljöförstöringen går allt snabbare och den nuvarande utvecklingsmodellen är inte längre hållbar. Den orsakar verklig oro och upprörda känslor som kräver en kollektiv och beslutsam reaktion.

Unionen måste ge flera svar på dessa förväntningar. Först och främst behövs en strategi för hållbar utveckling som förenar miljöutveckling, sociala framsteg och hållbar, ekonomisk tillväxt. Uppföljningsmötet tio år efter Rio-konferensen bör kunna bli startskottet för en ny hållbar utveckling på världsnivå. Målen är nya framsteg när det gäller att integrera miljöfrågor i andra politikområden och ekonomiska sektorer, konkreta resultat på europeisk och internationell nivå av de åtaganden som gjordes i Kyoto och nya ansträngningar i kampen mot klimatförändringar. Dessutom bör vår miljölagstiftning förbättras, kompletteras och genomföras fullt ut.

Medborgarna framhåller med rätta behovet av stränga bestämmelser för livsmedelssäkerheten. De oroar sig för effekterna av den nya tekniken och de nya affärsmetoderna i en union vars inre gränser suddas ut. De förväntar sig också att deras rättigheter skall upprätthållas på den inre marknaden.

Kommissionen tänker genomföra förslagen i vitboken om livsmedelssäkerhet om upprättande av en europeisk livsmedelsmyndighet. Den har också för avsikt att försöka öka medborgarnas och konsumenternas förtroende, särskilt i fråga om elektronisk handel.

Medborgarna förväntar sig också att unionen vidtar åtgärder för att lösa transportproblem, säkerhet och förseningar i flygtrafiken och trafikstockningar i städerna genom lösningar som förenar behovet av säkra transporter och ökad rörlighet med miljökraven.

På transportområdet tänker kommissionen genomföra en verklig inre transportmarknad. Den kommer bland annat att föreslå att man inrättar ett gemensamt europeiskt luftrum och utvecklar de transeuropeiska näten. I detta syfte kommer man att utnyttja ny teknik för att ytterligare utveckla ett intelligent och multimodalt transportsystem. Man kommer också att föreslå att en europeisk byrå för lufttrafiksäkerhet inrättas. Kommissionen avser också att förbättra säkerhetsbestämmelserna och utbildningen inom sjöfartssektorn.

5. slutsats

Arbetet i kommissionen under Romano Prodis ledning under de kommande fem åren kommer att ske i en period av stora förändringar med ökad integration, samtidigt som utvidgningsprocessen påbörjas, och slutligen kommer att leda till att Europa återförenas.

Många av milstolparna på vägen finns redan på plats: Regeringskonferensen genomförs i år, euromynt och -sedlar kommer att införas i januari 2002, unionen kommer att kunna ta emot nya medlemmar i slutet av år 2002 och slutligen sker val till Europaparlamentet i juni 2004. Förberedelserna för utvidgningen och dess konsekvenser kommer att lägga grunden för en revidering av Europeiska unionens budgetplan senast år 2006.

Kommissionen är beredd att vidta åtgärder och att bedömas efter vad den uträttar under de kommande fem åren, särskilt efter hur väl vi har lyckats med prioriteringarna i detta program.

- Vi kommer att genomföra vår egen interna reform med framgång och betona våra huvuduppgifter mer.

- Vi kommer att stödja utvidgningsförhandlingarna energiskt och hjälpa till att utveckla ett effektivt samarbete med våra närmaste grannar.

- Vi kommer att, i samband med den omfattande millennierundan, arbeta för att se till att globaliseringskrafterna behärskas och anpassas till världens behov och att en hållbar utveckling uppnås.

- Vi kommer att sträva efter att utveckla en ny ekonomisk och social dagordning för att öka konkurrenskraft och skapa sysselsättning.

- Vi kommer att bidra till att göra unionen till en bättre och säkrare plats att bo i genom att vidta miljöåtgärder, genomföra dagordningen från Tammerfors och åtgärderna i vitboken om livsmedelssäkerheten.

- Vi kommer att spela en ledande roll i diskussionen om hur den utvidgade unionen skall styras, så att man förenar mångfald och decentralisering med behovet av starka institutioner och samordnade åtgärder.

Ovanstående kan endast lyckas om alla institutioner handlar samstämmigt och om allmänheten har förtroende för unionen. Det låga valdeltagandet vid det senaste valet till Europaparlamentet visar hur viktigt det är att få allmänheten att tro på hela integrationsprocessen.

Vi står inför tuffa utmaningar. Men om vi EU-medborgare med vår starka identitet och de nära band som förenar oss agerar tillsammans kan vi klara av det. Vi kan möta det nya århundradet med optimism och tillförsikt.

Låt oss tillsammans forma ett starkt nytt Europa.