EUROPEISKA KOMMISSIONEN 
Bryssel den 24.5.2011 
SEK(2011) 598 slutlig 
  
ARBETSDOKUMENT FRÅN KOMMISSIONENS AVDELNINGAR 
SAMMANFATTNING AV KONSEKVENSBEDÖMNINGEN 
Följedokument till 
 
Förslag till Europaparlamentets och rådets förordning 
om tullens kontroll av att immateriella rättigheter efterlevs 
{KOM(2011) 285 slutlig} 
{SEK(2011) 597 slutlig}  
 
SV 1   SV1. BAKGRUND  
Grunden för EU:s system för att kontrollera ef terlevnaden av immateriella rättigheter 
utgörs till stor del av rådets förordning (EG) nr 1383/2003 av den 22 juli 2003 om tullmyndigheternas ingripande mot varo r som misstänks göra intrång i vissa 
immateriella rättigheter och om vilka åtgä rder som skall vidtas mot varor som gör 
intrång i vissa immateriella rättigheter
1 (nedan kallad förordningen ).  
Genom förordningen genomförs de  åtgärder för kontroller vi d gränserna som fastställs 
i avtalet om handelsrelaterade aspekter av  immaterialrätter (Trips-avtalet). Trips-
avtalet godkändes av Europeiska rådet 1994 som en del av de multilaterala förhandlingarna inom Uruguay-rundan och av talet ingicks därefter inom ramen för 
Världshandelsorganisationen. När det gäll er gränskontroll är förordningens 
bestämmelser striktare än grundbestämmelserna  i Trips-avtalet, vilket illustrerar att 
EU önskar att skapa ett gott skydd för immateriella rättigheter.  
Enligt förordningen får EU:s tullmyndigheter vidta åtgärder mot varor som misstänks 
göra intrång i en immateriell rättighet som omfattas av tullbevakning. Systemet innebär att så snart misstänkta varor kvarhålls av tullen ska tullmyndigheten 
underrätta rättighetsinnehavare n om detta och rättighetsi nnehavaren ska ges en viss 
tidsfrist inom vilken denne kan vidta rättslig a åtgärder (standardförfarandet) eller, om 
den medlemsstat i vilken varorna kvarhålls har genomfört det före nklade förfarandet, 
inom vilken rättighetsinnehavaren kan nå en överenskommelse med den berörda 
parten om att denne avstår från va rorna som därefter destrueras under 
tullövervakning. 
Europeiska unionen och andra starka ekonomier är attraktiv a marknader för varor som 
gör intrång i de immateriella rättighetern a och tullen har under de senaste to åren 
kunnat konstatera en ökning av strömmen av sådana varor. I september 2008 
uppmanade rådet kommissionen och medlem sstaterna att göra en översyn av 
förordningen och att ta fram en ny handlings plan för tullens bekämpning av intrång i 
de immateriella rättigheterna under perioden 2009-2012. Handlingsplanen
2 togs fram 
av kommissionen och godkändes av råde t och fokuserar på följande fyra 
huvudproblem: Farliga varumärkesförfalskad e varor, organiserad brottslighet, 
globalisering av varumärkesförfalskning oc h försäljning av varu märkesförfalskningar 
över internet. I planen ingicks också en  översyn av förordningen och denna har 
genomförts av kommissionen i nära sama rbete med medlemsstaterna inom en 
arbetsgrupp som inrättats inom ramen för Tull 2013-programmet.  
Kommissionen genomförde också ett offentligt samråd för att ge berörda aktörer 
tillräckliga möjligheter att bidra till öve rsynen av förordningen. Samrådet löpte 
mellan den 25 mars och den 7 juni 2010 och kommissionen fick in 89 svar. Av dessa 
kom 43 från organisationer och företag som finns med i kommissionens förteckning 
                                                 
1 EUT L 196, 2.8.2003, s. 7. 
2 Rådets resolution av den 16 mars 2009 om den europeiska handlingsplanen för tullens 
bekämpning av intrång i immateriella rättigheter för perioden 2009–2012, EUT C 71, 
25.3.2009, s. 1. 
 
SV 2   SVöver berörda aktörer och 42 från icke-reg istrerade organisationer, företag och 
medborgare. Fyra svar kom från nationella myndigheter,  
I slutet av 2008 kvarhöll tullmyndigheterna vissa sändningar av läkemedel som skulle 
transiteras genom EU, vilket ledde till reaktioner från vissa WTO-medlemmar, 
ledamöter i Europaparlamentet, icke-statliga organisationer och civilsamhället. Det hävdades att sådana åtgärder kunde hindra laglig handel med generiska läkemedel, 
vilket skulle strida mot EU:s åtagande  att underlätta tillgång till läkemedel i 
utvecklingsländerna. Indien och Brasilien  begärde den 11 och 12 maj 2010 formella 
samråd med EU om detta inom ramen för WTO. De problem som togs upp av Indien 
och Brasilien under WTO-samråden och kvarhål lningsincidenterna visar att det finns 
anledning att förtydliga EU-lagstiftningen om  tullens kontroller av efterlevnaden av 
immaterialrättigheter för att öka rättssäkerheten.  
2. P
ROBLEMFORMULERING  
Handlingsplanen tar upp ett antal faktorer  i förordningen till diskussion, däribland 
bestämmelser om förenklade förfarande n, små sändningar, destruering, kostnader, 
lagring samt en eventuell utvidgning av förordningens räckvidd. Samtliga har 
diskuterats inom ramen för öve rsynen. Översynen identifierade tre huvudfrågor  
rörande bekämpning av varor som gör in trång i immateriella rättigheter .  
- Problem I – vissa immateriel la rättigheter omfattas inte av tullens gränskontroller.  I 
den nuvarande förordningen föreskrivs kontro ll av efterlevnaden för ett stort antal 
immateriella rättigheter som fastställts i EU-lagstiftningen eller i medlemsstaternas 
nationella författningar, bl and annat när det gäller va rumärken, upphovsrätter, patent, 
växtförädlarrätter och skyddade geografiska  beteckningar, men förteckningen täcker 
inte alla typer av immateriella rättighete r. Till exempel omfattas inte kretsmönster i 
halvledarprodukter. Det finns dessutom andra typer av intrång som inte omfattas av 
förordningens räckvidd, som pa rallellhandel och överskridanden. 
- Problem II – de administrativa förfarande na för att kontrollera efterlevnaden av 
immateriella rättigheter är tungrodda för tullen och rättighe tsinnehavarna, särskilt när 
det gäller små sändningar via internet.   
- Problem III – vissa aspekter av de admini strativa förfarandena kan tolkas på ett 
sådant sätt att rättighetsinnehavarna inte ges likvärdig behandling.  Vissa rättsliga 
principer som bygger på tolkning och praxis vid domstolen är för närvarande inte 
tillräckligt tydligt angivna i föro rdningen, som rätten att bli hörd och 
tullmyndigheternas ansvar. Dessa principer bygg er på EU:s internationella åtaganden 
inom ramen för WTO och på Lissabonf ördraget, särskilt stadgan om de 
grundläggande rättigheterna. 
3. EUROPEISKA UNIONENS BEFOGENHET ATT AGERA  
Enligt fördraget om Europeiska unionens f unktionssätt har EU exklusiv befogenhet på 
den gemensamma handelspolitikens område. I fördraget anges att de kommersiella 
aspekterna av immateriella rättigheter ingår i den gemensamma handelspolitiken.  
 
SV 3   SV4. MÅL 
Det huvudsakliga målet är att se till att tullens åtgärd er och förfaranden för 
gränskontroller av efterlevna den av immaterialrättigheterna är effektiva och förenliga 
med samtliga rättsliga åligganden. Politiken  ska särskilt inrikta sig på följande 
specifika mål: 
i) Skärpt gränskontroll av efterlev naden av immaterialrättigheterna.  
ii) Begränsning av den administ rativa och ekonomiska börda som 
efterlevnadskontrollen innebär för tullen oc h rättighetsinnehavarna, särskilt små och 
medelstora företag.  
(iii) Förtydligande och översyn av alla bestämmelser som kan ge obalans i de 
administrativa förfarandena.  
5. ALTERNATIV  
Följande tre alternativ förefaller me st realistiska och genomförbara:  
i) Alternativ A – grundscenariot,  inga åtgärder vidtas. 
ii) Alternativ B – icke-lagstiftningsåtgärder , som utbildning, riktlinjer, 
tolkningsmeddelanden, utbyte av bästa praxis  och regelbundna kontakter med berörda 
aktörer. 
iii) Alternativ C – ändring av förordningen,  dvs. en ändring av den befintliga rättsliga 
ramen. Inom detta alternativ kan man tänka si g olika delalternativ för att lösa vart och 
ett av de identifierade problemen. Eventuel lt kan man tänka sig ändringar av följande 
bestämmelser eller vissa av dessa: 
- beträffande problem I, dvs. en eventuel l utvidgning av tullkont rollernas räckvidd, 
finns två möjliga delalternativ: (i) det första  delalternativet är att utvidga räckvidden 
för begreppet intrång i immaterialrättighe ter så att alla intrång i de typer av 
immateriella rättigheter som redan ingår i förordningen omfattas, och (ii) det andra 
delalternativet är att, utöv er den utvidgning som anges för första delalternativet, även 
låta varor som gör intrång i immateriella rättigheter som inte redan omfattas av förordningen ingå.  
- beträffande problem II, föreslås att det införs ett obligatoriskt system för förenklad 
destruering av varor som gör intrång i de immateriella rättigheterna samt tydligare 
villkor för detta, lämpliga skyddsåtgärder samt  införande av ett förenklat förfarande 
för små sändningar. 
- beträffande problem III, föreslås att det görs ytterligare förtydliganden vad gäller 
varor som endast transiteras genom Europe iska unionen och som inte är avsedda att 
eller inte riskerar att ställas om för avsättning på EU:s inre marknad, samt att det görs ytterligare förtydliganden av hur förf arandena fungerar för att förbättra 
rättssäkerheten för rättighetsinnehavarna. 
 
SV 4   SVDessa ändringar kräver inga ytterligare medel.  
Syftet med denna konsekvensbedömning är eme llertid inte att jämf öra vilka fördelar 
som finns med de olika alternativen för att besluta om man ska behålla 
grundscenariot, genomföra andra åtgärder än lagstiftning eller lägga fram ett 
lagstiftningsförslag. Syftet är  att diskutera de olika speci fika problemen mot bakgrund 
av relevanta kriterier och att ta fram en lämplig blandning av möjliga lösningar.  
6. KONSEKVENSBEDÖMNING AV DE OLIKA ALTERNATIVEN  
6.1. Inledning 
Det råder konsensus om att det saknas tillförlitlig information på området. Den 
viktigaste källan ti ll upplysningar är den årliga rapporten3 om EU-tullens kontroller av 
efterlevnaden av immaterialrättigheterna. Det finns emellertid väldigt lite tillförlitlig 
information om otillåten verksamhet och eftersom det dessutom inte finns några uppgifter om EU:s externa handel med va ror som gör intrång de immateriella 
rättigheterna eller om situationen på den in re marknaden är det svårt att bedöma vilka 
konsekvenser de olika alternativen kan få. Vidare är det inte möjligt att avgöra i 
vilken utsträckning tullmyndigheterna kommer att identifiera de aktuella varorna och 
vidta åtgärder. Beslutet om att ändra lagstif tningen är i sig ingen garanti för framgång. 
Det är under dessa omständigheter endast mö jligt att göra en kvalitativ bedömning. 
I översynen identifierades tre generella pr oblem som skulle kräva ändringar av 
lagstiftningen och i denna bedömning diskuteras  därför vilka följderna skulle bli av 
eventuella åtgärder. Dessa tekniska pr oblem är inte nödvändigtvis kopplade till 
varandra och därför togs det fram alternativa lösningar t ill varje specifikt problem, 
vilka diskuterats fram i förhålla nde till särskilda kriterier.  
6.2. Problem 1: Vissa immateriella rätti gheter omfattas inte av tullens 
gränskontroller 
Kontrollerna av efterlevnaden av immaterial rättigheterna skulle kunna  förbättras i viss 
mån om man utvidgar den nuvarande förordni ngens räckvidd och låter den omfatta 
fler typer av intrång i immaterialrättighe terna. Tullkontrollern a har tidigare mest 
inriktats på förfalskningar, och under 2009 utgjordes 90 % av de varor som tullen 
kvarhöll av förfalskningar. Detta förefaller tyda på att tullen huvudsakligen finner de intrång i immaterialrättigheterna som är mest synliga och lättast att identifiera. Det är inte troligt att en enkel ändring av föro rdningen, dvs. så att den även omfattar mer 
komplexa intrång i immaterial rättigheterna, skulle leda till någon radikal förändring 
av vilka typer av beslag som tullen gör.  
Det skulle emellertid vara möjligt att uppnå relativt stora förbättringar om det införs 
bestämmelser som ger tullmyndigheterna mö jlighet att agera när det gäller snarlika 
                                                
 
3 Rapporterna med statistik finns på följande webbadress:
 http://ec.europa.eu/taxation_customs/customs/customs_controls/counterfeit_piracy/st
atistics/index_en.htm  
 
SV 5   SVvarumärken och otillåten parallellhandel, sä rskilt med varumärken, även om det inte 
är möjligt att mäta resultaten i förväg.  
Detta skulle ge effekter på kostnaderna för tullmyndigheterna, för tjänsteleverantörer 
inom internationell handel och för rättighe tsinnehavarna. Då det är okänt vilken 
omfattning handeln med dessa varor har, är  det inte möjligt att uppskatta kostnaderna. 
Emellertid skulle kostnaderna för kontroll av efterlevnaden vid gränserna vara lägre 
än kostnaderna för kontroller på den inre  marknaden, eftersom rättighetsinnehavarna 
skulle behöva inleda färre  rättsliga förfaranden efters om sändningarna ännu inte har 
delats upp och levererats  till återförsäljare.  
När andelen kontroller av efterlevnaden av immaterialrättigheter vid gränserna ökar, 
ökar också risken för att laglig hande l hindras. Det kan visa sig svårt för 
tullmyndigheterna att bedöma vi ssa nya typer av intrång i immaterialrättigheterna och 
detta skulle kunna leda till en ökad risk för att man fattar ogrundade beslut om 
kvarhållning av varor.  
De sociala och miljömässiga verkningarna av ett eventuellt införande av nya 
kontroller av efterlevnaden av immaterialrättigheter förväntas bli försumbara.  
6.3. Problem II: de administrativa förfarandena för att kontrollera 
efterlevnaden av immateriella rättigh eter är tungrodda för tullen och 
rättighetsinnehavarna 
6.3.1.  Vissa medlemsstater har inte genomf ört det förenklade förfarandet  
Det förenklade förfarande som föreskrivs  i den gällande föro rdningen och enligt 
vilket varor kan överlåtas för destruering är  frivilligt och har därför inte genomförts i 
alla medlemsstater. Genom att införa best ämmelser om ett obligatoriskt förenklat 
förfarande skulle man kunna harmonisera tullens kontroller av efterlevnaden av 
immaterialrättigheter i EU och minska den administrativa börda som kvarhållningen 
av varor innebär, för samtliga berörda parter i de medlemsstater där det förenklade 
förfarandet ännu inte har genomförts. 
6.3.2.  Försäljning på internet av varor som gör  intrång i immateriella rättigheter 
Ett stort antal små sändningar som innehåll er varor som man misstänker gör intrång i 
immateriella rättigheter skickas med post eller bud, huvudsakligen varor som beställs 
och säljs via internet. Både standardförfar andet och det förenklade förfarandet är för 
omfattande i förhållande till de belopp och vä rden som det är fråga om när det gäller 
små sändningar (grundscenario t). Om förordningen ändras  på ett sådant sätt att 
parterna ges möjlighet att överlåta varorna i de fall då det är tydligt att det är fråga om 
ett intrång, utan att rättighetsinnehavarna be höver blandas in, skulle  detta innebära en 
avsevärt mindre börda för rättighetsinnehavarna och tullen. Detta skulle också göra det enklare för tullen att stoppa  varor som säljs över internet. 
Det är möjligt att införa vissa icke-lagstiftn ingsåtgärder i syfte att åtgärda det ökande 
flödet av små sändningar, men det är inte  möjligt att införa nya administrativa 
förfaranden utan lagstiftn ingsändringar avseende fö rfaranden i enlighet med 
förordningen.  
 
SV 6   SV6.3.3.  Sociala och miljömässiga konsekvenser 
Samtliga åtgärder som förslås avseende de administrativa förfarandena har som syfte 
att minska den administrativa bördan för förvaltningar och företag. 
Det faktum att det införs ett särskilt ad ministrativt förfarande för små sändningar 
(alternativet med lagstiftningsåtgärder) i syfte att hantera det ökande flödet av 
försändelser med varor som beställts och sålts  över internet kommer att få verkningar 
för konsumenterna såtillvida att de varor som gör intrång i imma terialrättigheterna 
inte kommer att nå dem. I kommissionens senaste rapport om tullens kontroll av 
efterlevnaden av immateriella  rättigheter i EU, vilken av ser 2009, noteras att fler och 
fler potentiellt farliga varor som de europeiska konsumenterna använder i sina dagliga 
liv nu kvarhålls av tullen (grundscen ariot och alternativet med icke- 
lagstiftningsåtgärder).  
Inga miljömässiga konsekvenser har identifierats.  
6.4. Problem III: Vissa aspekter av de  administrativa förfarandena kan 
tolkas på ett sådant sätt att rättig hetsinnehavarna inte ges likvärdig 
behandling 
De bestämmelser om förbud eller restrikti oner som EU:s tullmyndigheter tillämpar på 
internationell handel, som de bestäm melser som tillämpas för kontrollen av 
efterlevnaden av immaterialrättigheter, måste vara förenliga med internationella åtaganden och EU-lagstiftningen. Sådana  åtgärder måste, om de ingår i den 
gemensamma handelspolitiken, tillämpas på e tt enhetligt sätt. Åtgärderna måste också 
vara balanserade och ska, å ena sidan, ta hänsyn till behovet av effektivitet och, å 
andra sidan, behovet av att respektera  och underlätta den lagliga handeln. 
Bestämmelserna måste därför, och för a tt undvika ogrundade åtgärder, sörja för 
rättssäkerhet.  
Alternativet med ändringar av lagstiftninge n skulle innebära rä ttslig säkerhet vad 
gäller hur förordningen tillämpas, enhetlig tillämpning i hela EU och skulle minska 
risken för onödiga kvarhållanden. 
Genom icke-lagstiftningsåtgärder skulle ma n kunna åtgärda vissa av de problem som 
identifierats genom att man fö rtydligar hur förordningen bö r tolkas i förhållande till 
EU:s internationella åtaganden inom WTO och i förhållande till EU-lagstiftningens 
grundprinciper i enlighet med domstolens rättspraxis. Det skulle emellertid 
fortfarande finnas en risk för feltolkningar av förordningen. 
6.4.1.  Sociala och miljömässiga konsekvenser 
Det faktum att vissa aspekter av de admi nistrativa förfarandena förtydligas, antingen 
genom icke-lagstiftningsåtgärder eller ge nom lagstiftningsåtgärder, kan få positiva 
effekter för konsumenterna i de fall dessa berörs av processen, till exempel som 
mottagare av en sändning som beställts på inte rnet. Principerna om rätten att bli hörd 
och om tullens ansvar ger konsumenten mö jlighet att göra invä ndningar mot och att 
begära ersättning för beslut som en tu llmyndighet har fattat och som får negativa 
verkningar för konsumenten.  
 
SV 7   SVDet faktum att förordningen förtydligas vad gäller transitering av sändningar till 
tredjeland på EU:s te rritorium, särskilt av sändninga r med läkemedel, skulle kunna få 
positiva effekter för konsumenterna i tredjeländer. Risken för fördröjningar av leveranserna av läkemedlen skulle således minska. 
Inga miljömässiga konsekvenser har identifierats.  
6.5. Administrativa bördor 
6.5.1.  Administrativa bördor för företag 
Tullmyndigheternas kontroller av efterlevna den av immaterialrättigheterna bygger på 
att rättighetsinnehavarna lämn ar in en ansökan om ingripande. Det åligger därefter 
rättighetsinnehavaren att vidta rättsliga åtgärd er. Då det inte är obligatoriskt att lämna 
in ansökan om ingripande kommer systemet och de föreslagna alternativen inte att 
innebära några extra kostnader eller åliggand en för rättighetsinnehavarna i förhållande 
till vad som nu är fallet enligt den gälla nde förordningen. Rättighetsinnehavarna 
uppmanas redan att lämna in sina ansökningar på elektronisk väg om det finns system 
för detta.  
Oavsett vilket alternativ som väljs för att åtgärda de problem som identifieras i denna 
konsekvensbedömning kommer rättighetsi nnehavarna ändå at t vara tvungna att 
hantera viss administration. Den administ rativa bördan förväntas minska avsevärt 
genom att det införs ett specifikt före nklat förfarande för små sändningar som 
innehåller förfalskade eller piratkopierade varor. Inom det förenklade förfarandet kan 
varorna destrueras utan att rätti ghetsinnehavaren behöver involveras.  
6.5.2.  Administrativa bördor för tullmyndigheterna 
Det är inte möjligt att avgöra hur de olika alternativen påverkar de administrativa 
kostnaderna. Tullmyndigheterna utför sina  uppgifter vid unionens gränser och 
tulltjänstemännen kontrollerar efte rlevnaden av ett stort anta l lagar på olika områden. 
Varje enskild lag innehåller speci fika bestämmelser om skydd av 
immaterialrättigheter, kontroll av kontanta  medel, säkerhet, hälsa och säkerhet, 
skattekontroller och tull. Det är inte möjligt att avgöra vilken ande l av en viss kontroll 
som ägnas åt en viss bestämmelse, varför  det inte finns några uppgifter om vilken 
andel av de administrativa kostnaderna som endast utgörs av kostnaderna för kontroll 
av efterlevnaden av immaterialrättigheter.  
Förfarandena för kvarhållning av va ror som är inblandade i intrång i 
immaterialrättigheterna har tillämpats sedan den 1 januari 1988. En eventuell 
utvidgning av förordningens räckvidd sku lle därför inte kräva någon omorganisation 
av tullmyndigheternas arbete. 
Förenklingen av förfarandena för små sändni ngar förväntas minska antalet etapper i 
administrationen och därmed även den tid som läggs ned på att handlägga varje enskilt kvarhållningsärende. Detta förvänta s uppväga en eventuel l ökning av tullens 
destrueringskostnader till följd av mer effektiva förfaranden.  
 
SV 8   SV7. FÖRESLAGEN LÖSNING  
Alternativet med lagstiftningsåtgärder er bjuder den bästa lösni ngen på de problem 
som har uppstått i samband med genomförandet av den nuvarande förordningen, som icke-harmoniserade och tungrodda förfaranden, samt på de problem som är följden av 
brister i lagstiftningen, som det faktum att vissa immaterialrättighe ter inte omfattas av 
förordningen. På patentområdet skulle införa ndet av ett förtydligande av förfarandena 
i förordningen ge största möjliga rättssäkerhet vad gäller behandlingen av generiska läkemedel som transiteras genom EU. Den bästa lösningen på samtliga problem som 
tas upp i denna konsekvensbedömning skulle sannolikt vara att det läggs fram ett 
förslag till kommissionens förordning om ändring av den befintliga förordningen. 
Härigenom skulle det vara möjligt att balansera fördelar och nackdelar för samtliga berörda aktörer.  
Alternativet med icke-lagstiftningsåtgärder skulle bara delvis lösa de identifierade 
problemen. Tolkningsmeddelanden och rikt linjer skulle, inom ramen för den 
befintliga förordningen, kunna förtydliga hur förfarandet för transitering av läkemedel 
genom EU fungerar eller förklara de allmänna  lagstiftningsprincipe rna, som rätten att 
bli hörd. Icke-lagstiftni ngsåtgärderna är emellertid inte tillräckliga när det gäller att 
utvidga tullkontrollernas omfattning till a tt täcka nya immaterialrättigheter.  
I vissa fall bör man föreskri va en kombination av lags tiftningsåtgärder och icke-
lagstiftningsåtgärder till stöd för genom förandet av den nya förordningen. Det är 
emellertid inte möjligt att behålla grundscenariot om kommissionen ska kunna 
tillgodose rådets begäran om översyn av la gstiftningen och finna lösningar på de 
problem som de berörda aktörerna framfört under översynens gång. 
8. L
ÄRDOMAR : VI BEHÖVER MER KUNSKAP OM OMFATTNING PÅ HANDELN 
MED VAROR SOM GÖR INTRÅNG I IMAMTERIALRÄTTIGHETER OCH OM VILKA EFFEKTER DENNA HANDEL FÅR
 
Ett genomgående problem vid bedömning av de olika alternativen är bristen på 
tillförlitliga uppgifter. De uppgi fter som finns om handeln med varor som gör intrång 
i immaterialrättigheter är fragmentariska oc h inte jämförbara. Detta gör det svårt att 
uppskatta den samlade omfattningen, hur de tta påverkar EU och hur eventuella 
åtgärder för att motverka fenomenet skulle fungera. 
För att åtgärda situationen har eu ropeiska observationscentrumet mot 
varumärkesförfalskning satt upp som ett prio riterat mål att förbättra insamlingen och 
användningen av sådana uppgifter. Observati onscentrumet inrättades 2009 och består 
av 40 företrädare för privata aktörer, EU:s 27 medlemsstater och kommissionen. 
Kommissionen har identifierat ett antal fråg or som kräver brådskande åtgärder. Ett 
antal undersökningar har konstaterat att den in ternationella handeln med förfalskade 
och piratkopierade varor har ökat st adigt under de senaste tio åren, men 
undersökningarna har också fått kritik för att de inte är övergrip ande och för att de 
bygger på uppgifter som egentligen inte kan jä mföras då de tagits fram med olika 
metoder. Denna situation måste åtgärdas sn abbt genom att man tar fram en gemensam 
metod som kan användas av både privata oc h offentliga organ och som kan ligga till 
 
SV 9   SVgrund för tillförlitliga rappor ter som visar på problemet s verkliga omfattning. På 
grundval av sådana rapporter skulle det vara möjligt att fatta mer faktabaserade politiska beslut och bättre fokusera st rategierna för kontroll av efterlevnaden. 
På grundval av detta inleddes ett anbudsförfar ande inom vilket man sökte experter 
som skulle bedöma i vilken omfattning och grad det förekommer förfalskning och piratkopiering på den inre marknaden och vilka effekter detta får. Bedömningen ska 
utföras med en definierad metod för insam ling, analys och jämförelse av uppgifter. 
Den metod som föreslås av kontraktshavaren  bör kunna ge ett antal nyckelindikatorer 
som är tillämpliga i samtliga medlemsstater och sektorer och som kan användas i framtida undersökningar och analyser. Kontra ktshavaren började sin undersökning i 
december 2010 och kommer att börja med att ta fram och sammanställa befintliga undersökningar och metoder. Därefter komme r kontraktshavaren på grundval av sina 
undersökningar att föreslå en lämplig metod som kommer att användas för att kvantifiera omfattningen av förfalskning och piratkopierin g på den inre marknaden, 
med särskilt fokus på de verkningar som så dan verksamhet får på olika områden som 
innovation, tillväxt och konkurrenskraft, kreati vitet och kultur, hälsa och säkerhet, 
sysselsättning, miljö, skatteintäkter och brottslighet.