[pic] | EUROPEISKA KOMMISSIONEN |

Bryssel den 21.4.2010

KOM(2010)172 slutlig

2010/0093 (NLE)

Förslag till

RÅDETS BESLUT

om ingående av den regionala konventionen om Europa-Medelhavstäckande regler om förmånsursprung

EN

MOTIVERING

BAKGRUND

Motiv och syfte

För närvarande omfattar det Europa-Medelhavstäckande kumulationsområdet Europeiska unionen, Eftastaterna (Island, Norge, Schweiz, Liechtenstein), deltagarna i Barcelonaprocessen (Algeriet, Egypten, Israel, Jordanien, Libanon, Marocko, Syrien, Tunisien, Turkiet, Palestina) och Färöarna.

Det Europa-Medelhavstäckande systemet med ursprungskumulation består av ett stort antal avtal, som anger regler om frihandel baserade på ett nätverk av identiska ursprungsregler som möjliggör diagonal kumulation mellan länderna i området. Detta kumulationsområde kommer sannolikt att växa i framtiden.

Sedan det Europa-Medelhavstäckande systemet med ursprungskumulation infördes har problemen med förvaltningen av det nuvarande systemet med individuella protokoll ökat. För att ändra ett protokoll som gäller mellan två partnerländer i Europa-Medelhavsområdet krävs att det görs identiska ändringar av samtliga protokoll som är giltiga inom området. Europeiska kommissionen lanserade därför idén att basera den diagonala ursprungskumulationen på en enda rättsakt i form av en regional konvention om regler om förmånsursprung, nedan kallad konventionen , till vilken de individuella frihandelsavtalen mellan länderna i området skulle hänvisa. Idén till en sådan konvention undersöktes redan 2003, men man valde då att inte gå vidare.

På konferensen för Europa-Medelhavsområdets handelsministrar i Lissabon i oktober 2007 togs idén till en konvention upp igen och ministrarna enades om att börja utarbeta en enda konvention om regler om förmånsursprung för Europa-Medelhavsområdet som skulle ersätta det nuvarande nätverket med protokoll om ursprungsregler. Det tekniska arbetet delegerades till arbetsgruppen för Europa-Medelhavsområdet.

Vid samma tillfälle beslutade handelsministrarna att också låta deltagarna i stabiliserings- och associeringsprocessen (Albanien, Bosnien och Hercegovina, Kroatien, f.d. jugoslaviska republiken Makedonien, Montenegro och Serbien, samt Kosovo enligt definitionen i FN:s säkerhetsråds resolution nr 1244/99) ingå i kumulationsområdet, och gav arbetsgruppen för Europa-Medelhavsområdet i uppdrag att göra de nödvändiga tekniska ändringarna. Genom denna konvention kommer dessa länder att inbegripas i det Europa-Medelhavstäckande systemet med ursprungskumulation.

Den 26 november 2009 gav rådet kommissionen tillstånd att inleda konventionsförhandlingar med Eftastaterna, deltagarna i Barcelonaprocessen samt i stabiliserings- och associeringsprocessen och Färöarna. Alla krav i förhandlingsdirektiven genomfördes av kommissionen:

- Konventionen möjliggör en effektivare hantering av det Europa-Medelhavstäckande systemet med ursprungskumulation och gör det därmed också lättare att ändra ursprungsreglerna.

- Genom konventionen inrättas en gemensam kommitté med befogenhet att ändra konventionens regler och besluta om anslutning av nya medlemmar.

- Konventionen sörjer för de befintliga bestämmelser som inte är gemensamma för alla framtida fördragsslutande parter.

- Konventionen möjliggör att den geografiska räckvidden för kumulation i framtiden utvidgas till angränsande länder och territorier.

- Konventionens bestämmelser kan ändras genom enhälligt beslut i Gemensamma kommittén för att bättre avspegla ekonomiska realiteter.

I enlighet med artikel 17.1 i fördraget om Europeiska unionen kommer kommissionen att företräda unionen i den gemensamma kommitté som inrättas genom artikel 3 i konventionen. När Gemensamma kommittén ska anta akter med rättslig verkan, särskilt enligt artikel 4 i konventionen, ska de ståndpunkter som ska antas på unionens vägnar fastställas i enlighet med artikel 218.9 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt.

Allmän bakgrund

Kommissionen deltog aktivt i den process som inleddes 2007 för att utarbeta ett utkast till en konvention inom ramen för arbetsgruppen för Europa-Medelhavsområdet. Det slutliga utkastet diskuterades och fastställdes av arbetsgruppen den 29 oktober 2009.

Konventionstexten fick stöd av handelsministrarna inom Europa-Medelhavsområdet på deras konferens den 9 december 2009 i Bryssel.

Gällande bestämmelser

Genom konventionen konsolideras samtliga protokoll om ursprungsregler som är i kraft mellan medlemmarna i det Europa-Medelhavstäckande systemet med ursprungskumulation.

I konventionen integreras samtliga protokoll om ursprungsregler som är i kraft mellan de länder som deltar i stabiliserings- och associeringsprocessen och de länder och territorier som ingår i Europa-Medelhavsområdet.

Förenlighet med Europeiska unionens politik och mål på andra områden

Det föreslagna beslutet är förenligt med unionens handelspolitik.

SAMRÅD MED BERÖRDA PARTER OCH KONSEKVENSANALYS

Samråd med berörda parter

Regelbundna samråd om konventionsutkastet genomfördes med medlemsstaterna inom ramen för tullkodexkommittén, sektionen för ursprung.

Partnerna inom Europa-Medelhavsområdet konsulterades inom ramen för arbetsgruppen för Europa-Medelhavsområdet och den slutliga text som åtföljer detta förslag är ett resultat av diskussionerna i den arbetsgruppen.

Konventionstexten fick stöd av handelsministrarna inom Europa-Medelhavsområdet på deras konferens den 9 december 2009 i Bryssel.

Extern experthjälp

Någon extern experthjälp har inte behövts.

Konsekvensanalys

Någon konsekvensanalys behövs inte.

RÄTTSLIGA ASPEKTER

Sammanfattning av den föreslagna åtgärden

Att konventionen ingås.

Rättslig grund

Artikel 207.4 första stycket jämförd med artikel 218.6 a i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt.

Subsidiaritetsprincipen

Förslaget avser ett område där unionen är ensam behörig. Subsidiaritetsprincipen är därför inte tillämplig.

Proportionalitetsprincipen

Förslaget är förenligt med proportionalitetsprincipen.

Det medför ingen extra ekonomisk eller administrativ börda.

Val av regleringsform

Föreslagen regleringsform: Rådets beslut.

Övriga regleringsformer skulle vara olämpliga av följande skäl:

Konventionen måste ingås på Europeiska unionens vägnar.

BUDGETKONSEKVENSER

Förslaget påverkar inte unionens budget.

ÖVRIGA UPPLYSNINGAR

Översyn/ändring/tidsbegränsning

Ej tillämpligt.

2010/0093 (NLE)

Förslag till

RÅDETS BESLUT

om ingående av den regionala konventionen om Europa-Medelhavstäckande regler om förmånsursprung

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA BESLUT

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 207.4 första stycket jämförd med artikel 218.6 a,

med beaktande av kommissionens förslag,

med beaktande av Europaparlamentets godkännande, och

av följande skäl:

1. Den 26 november 2009 gav rådet kommissionen tillstånd att inleda förhandlingar med Eftastaterna, deltagarna i Barcelonaprocessen samt i stabiliserings- och associeringsprocessen och Färöarna om en regional konvention om Europa-Medelhavstäckande regler om förmånsursprung, nedan kallad konventionen .

2. Konventionstexten fick stöd av handelsministrarna inom Europa-Medelhavsområdet på deras konferens den 9 december 2009 i Bryssel.

3. I enlighet med rådets beslut […/…] av den […] undertecknades konventionen på Europeiska unionens vägnar den […], med förbehåll för att den ingås vid ett senare tillfälle.

4. Konventionen bör därför ingås.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Den regionala konventionen om Europa-Medelhavstäckande regler om förmånsursprung ingås härmed.

Konventionstexten åtföljer detta beslut.

Artikel 2

Rådets ordförande ska utse den person som ska ha rätt att på Europeiska unionens vägnar deponera det godtagandeinstrument som avses i artikel 10 i konventionen.

Artikel 3

Kommissionen ska företräda unionen i den gemensamma kommitté som inrättas genom artikel 3 i konventionen.

Artikel 4

Detta beslut träder i kraft samma dag som det antas. Det ska offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning .

Dagen för konventionens ikraftträdande ska offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning .

Utfärdat i Bryssel den […]

På rådets vägnar

Ordförande

BILAGA

REGIONAL KONVENTION OM EUROPA-MEDELHAVSTÄCKANDE REGLER OM FÖRMÅNSURSPRUNG

Europeiska unionen,

Republiken Island, Konungariket Norge, Schweiziska edsförbundet, Furstendömet Liechtenstein,

nedan kallade Eftastaterna ,

Demokratiska folkrepubliken Algeriet, Arabrepubliken Egypten, Staten Israel, Hashemitiska konungariket Jordanien, Republiken Libanon, Konungariket Marocko, Arabrepubliken Syrien, Republiken Tunisien, Palestinska befrielseorganisationen för den palestinska myndigheten på Västbanken och i Gaza, Republiken Turkiet,

nedan kallade deltagarna i Barcelonaprocessen ,

Republiken Albanien, Bosnien och Hercegovina, Republiken Kroatien, f.d. jugoslaviska republiken Makedonien, Montenegro, Republiken Serbien, Kosovo enligt FN:s säkerhetsråds resolution nr 1244/99,

nedan kallade deltagarna i stabiliserings- och associeringsprocessen ,

Konungariket Danmark för Färöarna,

nedan kallat Färöarna ,

SOM BEAKTAR att det Europa-Medelhavstäckande systemet med ursprungskumulation är ett nät av frihandelsavtal med identiska ursprungsregler som möjliggör diagonal kumulation,

SOM BEAKTAR att systemet med diagonal kumulation i framtiden kan komma att utvidgas geografiskt till angränsande länder och territorier,

SOM BEAKTAR svårigheterna med att hantera det nuvarande nätverket av bilaterala protokoll om ursprungsregler mellan länderna och territorierna i Europa-Medelhavsområdet, varför de nuvarande bilaterala systemen med ursprungsregler bör omvandlas till ett multilateralt regelverk utan att det inverkar på principerna i relevanta avtal eller andra relaterade bilaterala avtal,

SOM BEAKTAR att varje ändring av ett protokoll om ursprungsregler som gäller mellan två partnerländer i Europa-Medelhavsområdet förutsätter identiska ändringar av alla protokoll som gäller inom området,

SOM BEAKTAR att ursprungsreglerna behöver ändras för att bättre avspegla ekonomiska realiteter,

SOM BEAKTAR idén att basera ursprungskumulation på en enda rättsakt i form av en regional konvention om regler om förmånsursprung, till vilken de individuella frihandelsavtalen mellan länderna i området ska hänvisa,

SOM BEAKTAR att denna regionala konvention sammantaget inte innebär en mindre förmånlig situation jämfört med det tidigare förhållandet mellan frihandelspartnerna inom det Europatäckande eller Europa-Medelhavstäckande systemet med kumulation,

SOM BEAKTAR att idén till en regional konvention om regler om förmånsursprung för Europa-Medelhavsområdet fick stöd av områdets handelsministrar på deras möte i Lissabon den 21 oktober 2007,

SOM BEAKTAR att ett huvudmål med en enda regional konvention är att främja en utveckling mot identiska ursprungsregler för kumulation av ursprung för varuhandeln mellan samtliga fördragsslutande parter,

SOM HAR BESLUTAT att ingå denna konvention:

ALLMÄNNA BESTÄMMELSER

Artikel 1

1. I denna konvention anges bestämmelser om ursprung för varor som är föremål för handel enligt relevanta avtal som ingåtts mellan de fördragsslutande parterna.

2. Begreppet ”ursprungsprodukter” och de metoder för administrativt samarbete som används i detta sammanhang beskrivs i tilläggen till konventionen.

I tillägg I anges allmänna regler för begreppet ursprungsprodukter och för metoder för administrativt samarbete.

I tillägg II anges särskilda regler som gäller mellan vissa fördragsslutande parter.

3. Följande är fördragsslutande parter i denna konvention:

- Europeiska unionen.

- Eftastaterna enligt uppräkningen i ingressen.

- Färöarna.

- Deltagarna i Barcelonaprocessen enligt uppräkningen i ingressen.

- Deltagarna i stabiliserings- och associeringsprocessen enligt uppräkningen i ingressen.

Artikel 2

I denna konvention avses med

a) fördragsslutande part de parter som anges i artikel 1.3,

b) tredje part varje angränsande land eller territorium som inte är fördragsslutande part i konventionen och som inte anges i artikel 1.3,

c) relevant avtal ett avtal som gäller mellan två eller fler fördragsslutande parter och som hänvisar till denna konvention.

GEMENSAMMA KOMMITTÉN

Artikel 3

1. Härmed inrättas en gemensam kommitté, där varje fördragsslutande part i konventionen ska vara företrädd.

2. Gemensamma kommittén ska fatta beslut enhälligt, utan att det påverkar tillämpningen av artikel 5.4.

3. Gemensamma kommittén ska sammanträda när det behövs och minst en gång per år. Varje fördragsslutande part kan begära att ett sammanträde ska hållas.

4. Gemensamma kommittén ska anta sin egen arbetsordning, som bl.a. ska innehålla bestämmelser om sammankallande till sammanträde, utnämning av en ordförande och fastställande av dennes mandatperiod.

5. Gemensamma kommittén får besluta att inrätta underkommittéer eller arbetsgrupper som kan biträda den vid utövandet av dess uppdrag.

Artikel 4

1. Gemensamma kommittén ska administrera denna konvention och säkerställa att den genomförs på ett riktigt sätt. För detta ändamål ska de fördragsslutande parterna regelbundet underrätta kommittén om sina erfarenheter av att tillämpa konventionen. Gemensamma kommittén ska utfärda rekommendationer och, i de fall som avses i punkt 3, fatta beslut.

2. I synnerhet ska den för de fördragsslutande parterna rekommendera

a) förklarande anmärkningar och riktlinjer för en enhetlig tillämpning av konventionen,

b) alla andra åtgärder som krävs för att tillämpa konventionen.

3. Gemensamma kommittén ska genom beslut anta

a) ändringar av konventionen, inbegripet ändringar av tilläggen,

b) inbjudningar till tredje parter att ansluta sig till konventionen i enlighet med artikel 5,

c) de övergångsåtgärder som krävs när nya fördragsslutande parter ansluts.

De beslut som avses i denna punkt ska sättas i kraft av de fördragsslutande parterna i enlighet med deras egen lagstiftning.

4. Om en företrädare för en fördragsslutande part i Gemensamma kommittén har godtagit ett beslut med reservation för att grundläggande rättsliga krav uppfylls, ska beslutet träda i kraft, om det inte anger något datum, den första dagen i andra månaden efter det att hävandet av reservationen har anmälts.

5. Beslut av Gemensamma kommittén om att enligt punkt 3 b inbjuda en tredje part att ansluta sig till konventionen ska skickas till depositarien, som ska vidarebefordra det till den tredje parten tillsammans med en på den dagen gällande konventionstext.

6. Från och med den dag som avses i punkt 5 får den tredje parten som observatör vara företrädd i Gemensamma kommittén och dess underkommittéer och arbetsgrupper.

ANSLUTNING AV TREDJE PART

Artikel 5

1. Regionalt anknutna länder och territorier som inte nämns i artikel 1.3 får bli fördragsslutande parter i konventionen, om kandidatlandet eller kandidatterritoriet har ett gällande frihandelsavtal med regler om förmånsursprung med minst en av de fördragsslutande parterna.

2. Den tredje parten ska lämna en skriftlig ansökan om anslutning till depositarien.

3. Depositarien ska överlämna ansökan till Gemensamma kommittén för övervägande.

4. Inom två månader ska depositarien meddela den ansökande tredje parten Gemensamma kommitténs beslut om inbjudan till att bli en fördragsslutande part. En enstaka fördragsslutande part får inte stoppa detta beslut.

5. Den tredje part som inbjudits att bli en fördragsslutande part i konventionen ska bli detta genom att deponera ett anslutningsinstrument hos depositarien. Detta instrument ska åtföljas av en översättning av konventionen till det anslutande landets eller territoriets officiella språk.

6. Anslutningen ska börja gälla den första dagen i den andra månaden efter deponeringen av anslutningsinstrumentet.

7. Depositarien ska underrätta alla fördragsslutande parter om vilken dag anslutningsinstrumentet deponerades och vilken dag anslutningen ska börja gälla.

8. Rekommendationer och beslut av Gemensamma kommittén enligt artikel 4.2 och 4.3 som antagits mellan dagen för inlämning av den ansökan som avses i punkt 2 och den dag anslutningen börjar gälla ska också meddelas den anslutande tredje parten via depositarien.

En förklaring om godtagande av sådana akter ska införas i anslutningsinstrumentet eller i ett separat instrument som deponeras hos depositarien senast sex månader efter meddelandet. Om förklaringen inte deponeras inom den perioden, ska anslutningen betraktas som ogiltig.

ÖVRIGA BESTÄMMELSER OCH SLUTBESTÄMMELSER

Artikel 6

Varje fördragsslutande part ska vidta lämpliga åtgärder för att se till att konventionens bestämmelser faktiskt tillämpas, med hänsyn till behovet att uppnå ömsesidigt tillfredsställande lösningar på de problem som uppstår vid tillämpningen av bestämmelserna.

Artikel 7

De fördragsslutande parterna ska via depositarien informera varandra om de åtgärder som de vidtar för att genomföra konventionen.

Artikel 8

Tilläggen till konventionen ska utgöra en integrerad del av konventionen.

Artikel 9

Varje fördragsslutande part kan träda ut ur konventionen, förutsatt att den senast tolv månader i förväg meddelar detta skriftligen till depositarien, som ska underrätta de övriga fördragsslutande parterna.

Artikel 10

1. Denna konvention träder i kraft den 1 januari 2011, i fråga om de fördragsslutande parter som då har deponerat sina godtagandeinstrument hos depositarien och om minst två fördragsslutande parter har deponerat sina godtagandeinstrument hos depositarien senast den 31 december 2010.

2. Om konventionen inte träder i kraft den 1 januari 2011, ska den träda i kraft den första dagen i den andra månaden efter deponeringen av de sista godtagandeinstrumenten av minst två fördragsslutande parter.

3. Depositarien ska underrätta de fördragsslutande parterna om vilka dagar varje fördragsslutande part har deponerat sina godtagandeinstrument och om vilken dag denna konvention träder i kraft, genom att offentliggöra dessa uppgifter i Europeiska unionens officiella tidning, C-serien.

Artikel 11

Generalsekretariatet för Europeiska unionens råd ska fungera som depositarie för denna konvention.

TILLÄGG IOM DEFINITION AV BEGREPPET ”URSPRUNGSPRODUKTER” OCH OM METODER FÖR ADMINISTRATIVT SAMARBETE

INNEHÅLLSFÖRTECKNING

AVDELNING I ALLMÄNNA BESTÄMMELSER

Artikel 1 Definitioner

AVDELNING II DEFINITION AV BEGREPPET ”URSPRUNGSPRODUKTER”

Artikel 2 Allmänna villkor

Artikel 3 Ursprungskumulation

Artikel 4 Helt framställda produkter

Artikel 5 Tillräckligt bearbetade eller behandlade produkter

Artikel 6 Otillräcklig bearbetning eller behandling

Artikel 7 Bedömningsenhet

Artikel 8 Tillbehör, reservdelar och verktyg

Artikel 9 Satser

Artikel 10 Neutrala element

AVDELNING III TERRITORIELLA VILLKOR

Artikel 11 Territorialprincip

Artikel 12 Direkttransport

Artikel 13 Utställningar

AVDELNING IV TULLRESTITUTION ELLER TULLBEFRIELSE

Artikel 14 Förbud mot restitution av eller befrielse från tullar

AVDELNING V URSPRUNGSINTYG

Artikel 15 Allmänna villkor

Artikel 16 Förfarande för utfärdande av varucertifikat EUR.1 eller EUR–MED

Artikel 17 Varucertifikat EUR.1 eller EUR–MED som utfärdas i efterhand

Artikel 18 Utfärdande av duplikat av varucertifikat EUR.1 eller EUR–MED

Artikel 19 Utfärdande av varucertifikat EUR.1 eller EUR–MED på grundval av ett tidigare utfärdat eller upprättat ursprungsintyg

Artikel 20 Bokföringsmässig uppdelning

Artikel 21 Villkor för upprättande av en ursprungsdeklaration eller en EUR–MED-ursprungsdeklaration

Artikel 22 Godkänd exportör

Artikel 23 Ursprungsintygs giltighet

Artikel 24 Uppvisande av ursprungsintyg

Artikel 25 Import i delleveranser

Artikel 26 Undantag från krav på ursprungsintyg

Artikel 27 Styrkande handlingar

Artikel 28 Bevarande av ursprungsintyg, leverantörsdeklarationer och styrkande handlingar

Artikel 29 Avvikelser och formella fel

Artikel 30 Belopp i euro

AVDELNING VI BESTÄMMELSER OM ADMINISTRATIVT SAMARBETE

Artikel 31 Administrativt samarbete

Artikel 32 Kontroll av ursprungsintyg

Artikel 33 Tvistlösning

Artikel 34 Påföljder

Artikel 35 Frizoner

Förteckning över bilagor

Bilaga I: Inledande anmärkningar till förteckningen i bilaga II

Bilaga II: Förteckning över den bearbetning eller behandling av icke-ursprungsmaterial som krävs för att den tillverkade produkten ska få ursprungsstatus

Bilaga III a: Förlaga till varucertifikat EUR.1 och till ansökan om varucertifikat EUR.1

Bilaga III b: Förlaga till varucertifikat EUR–MED och till ansökan om varucertifikat EUR–MED

Bilaga IV a: Ursprungsdeklaration

Bilaga IV b: EUR–MED-ursprungsdeklaration

Bilaga V Förteckning över fördragsslutande parter som inte tillämpar bestämmelser om partiell restitution

AVDELNING IALLMÄNNA BESTÄMMELSER

Artikel 1 Definitioner

I denna konvention gäller följande definitioner:

a) tillverkning : alla slag av bearbetning eller behandling, inbegripet sammansättning eller särskilda åtgärder.

b) material : alla ingredienser, råmaterial, beståndsdelar eller delar etc. som används vid tillverkningen av en produkt.

c) produkt : den produkt som tillverkas, även om den är avsedd för senare användning i en annan tillverkningsprocess.

d) varor : både material och produkter.

e) tullvärde : det värde som fastställs i enlighet med 1994 års avtal om tillämpning av artikel VII i Allmänna tull- och handelsavtalet (WTO-avtalet om tullvärdeberäkning).

f) pris fritt fabrik : det pris som betalas för produkten fritt fabrik till den tillverkare i en fördragsslutande part i vars företag den sista bearbetningen eller behandlingen äger rum, förutsatt att värdet av allt använt material är inkluderat i priset och att avdrag gjorts för alla inhemska skatter som kommer att eller kan komma att återbetalas när den framställda produkten exporteras.

g) värdet av material : tullvärdet vid importtillfället för det icke-ursprungsmaterial som använts eller, om värdet inte är känt och inte kan fastställas, det första fastställbara pris som betalats för materialet i den exporterande fördragsslutande parten.

h) värdet av ursprungsmaterial : värdet av ursprungsmaterial enligt tillämpliga delar av definitionen i led g.

i) mervärde : priset fritt fabrik med avdrag för tullvärdet av allt material som ingår och som har ursprung i de andra fördragsslutande parter med vilka kumulation tillämpas eller, om tullvärdet inte är känt och inte kan fastställas, det första fastställbara pris som betalats för materialet i den exporterande fördragsslutande parten.

j) kapitel och HS-nummer eller nummer : de kapitel respektive nummer (med fyrställig sifferkod) som används i Systemet för harmoniserad varubeskrivning och kodifiering, i denna konvention kallat ”Harmoniserade systemet” eller ”HS”.

k) klassificering : klassificeringen av en produkt eller ett material enligt ett visst nummer.

l) sändning : produkter som antingen sänds samtidigt från en exportör till en mottagare eller omfattas av ett enda transportdokument för hela transporten från exportören till mottagaren eller, i avsaknad av ett sådant dokument, av en enda faktura.

m) territorier : territorier, inbegripet territorialvatten.

n) den fördragsslutande partens tullmyndigheter : för EU:s del vilken som helst av tullmyndigheterna i en medlemsstat i EU.

AVDELNING IIDEFINITION AV BEGREPPET ”URSPRUNGSPRODUKTER”

Artikel 2 Allmänna villkor

1. Vid tillämpningen av det relevanta avtalet ska följande produkter anses ha ursprung i en fördragsslutande part när de exporteras till en annan fördragsslutande part:

a) Produkter som helt framställts i den fördragsslutande parten enligt artikel 4.

b) Produkter som framställts i den fördragsslutande parten och som innehåller material som inte helt framställts där, om detta material har genomgått tillräcklig bearbetning eller behandling i den fördragsslutande parten enligt artikel 5.

c) Varor med ursprung i Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES) enligt protokoll 4 till avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet. Sådana varor ska anses ha ursprung i EU, Island, Liechtenstein respektive Norge när de exporteras från EU, Island, Liechtenstein respektive Norge till en fördragsslutande part som inte är part i Europeiska ekonomiska samarbetsområdet.

2. Bestämmelserna i punkt 1 c ska gälla endast om frihandelsavtal är tillämpliga mellan den importerande fördragsslutande parten och parterna i Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EU, Island, Liechtenstein och Norge).

Artikel 3 Ursprungskumulation

1. Utan att det påverkar tillämpningen av bestämmelserna i artikel 2.1 ska produkter, vid export till en annan fördragsslutande part, anses ha ursprung i den exporterande fördragsslutande parten, om de framställts där och det därvid lagts till material med ursprung i Schweiz (inklusive Liechtenstein)[1], Island, Norge, Turkiet eller EU, förutsatt att bearbetningen eller behandlingen i den exporterande fördragsslutande parten är mer omfattande än de åtgärder som avses i artikel 6. Sådant material behöver inte ha genomgått tillräcklig bearbetning eller behandling.

2. Utan att det påverkar tillämpningen av bestämmelserna i artikel 2.1 ska produkter, vid export till en annan fördragsslutande part, anses ha ursprung i den exporterande fördragsslutande parten, om de framställts där och det därvid lagts till material med ursprung i Färöarna eller ett land som deltar i Europa-Medelhavspartnerskapet, på grundval av den Barcelonaförklaring som antogs på Europa-Medelhavskonferensen den 27 och 28 november 1995, dock ej Turkiet, eller ett annat land eller territorium som är fördragsslutande part i konventionen, förutsatt att bearbetningen eller behandlingen i den exporterande fördragsslutande parten är mer omfattande än de åtgärder som avses i artikel 6. Sådant material behöver inte ha genomgått tillräcklig bearbetning eller behandling.

3. Om bearbetningen eller behandlingen i den exporterande fördragsslutande parten inte är mer omfattande än de åtgärder som anges i artikel 6 ska den framställda produkten anses ha ursprung i den exporterande fördragsslutande parten endast om det mervärde den tillförts där överstiger värdet av använt material med ursprung i någon av de andra fördragsslutande parter som avses i punkterna 1 och 2. Om så inte är fallet ska den framställda produkten anses ha ursprung i den fördragsslutande part som står för den största delen av värdet av det ursprungsmaterial som använts vid tillverkningen i den exporterande fördragsslutande parten.

4. Produkter som har ursprung i de fördragsslutande parter som avses i punkterna 1 och 2 och som inte genomgår någon bearbetning eller behandling i den exporterande fördragsslutande parten ska behålla sitt ursprung när de exporteras till någon av de andra fördragsslutande parterna.

5. Kumulation enligt denna artikel får tillämpas endast om

a) ett avtal om förmånshandel i enlighet med artikel XXIV i Allmänna tull- och handelsavtalet (GATT) är tillämpligt mellan de fördragsslutande parter som är inblandade i erhållandet av ursprungsstatus och den fördragsslutande part som är bestämmelseland,

b) material och produkter har erhållit ursprungsstatus genom tillämpning av ursprungsregler som är identiska med reglerna i denna konvention,

och

c) tillkännagivanden om uppfyllande av de nödvändiga villkoren för tillämpning av kumulation har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning (C-serien) och i de fördragsslutande parter som är parter i relevanta avtal enligt deras egna förfaranden.

Kumulation enligt denna artikel ska tillämpas från och med den dag som anges i tillkännagivandet i Europeiska unionens officiella tidning (C-serien).

De fördragsslutande parterna ska genom Europeiska kommissionen ge de andra fördragsslutande parter som är parter i relevanta avtal närmare upplysningar om de avtal som de tillämpar, inbegripet när de träder i kraft, avseende de andra fördragsslutande parter som avses i punkterna 1 och 2.

Artikel 4 Helt framställda produkter

1. Följande produkter ska anses som helt framställda i en fördragsslutande part när de exporteras till en annan fördragsslutande part:

a) Mineraliska produkter som har utvunnits ur dess jord eller havsbotten.

b) Vegetabiliska produkter som har skördats där.

c) Levande djur som har fötts och uppfötts där.

d) Produkter som har erhållits från levande djur som har uppfötts där.

e) Produkter från jakt och fiske som har bedrivits där.

f) Produkter från havsfiske och andra produkter som har hämtats ur havet utanför den exporterande fördragsslutande partens territorialvatten av dess fartyg.

g) Produkter som har framställts ombord på dess fabriksfartyg uteslutande av produkter som avses i led f.

h) Begagnade varor som har insamlats där och som endast kan användas för återvinning av råmaterial, inbegripet begagnade däck som endast kan användas för regummering eller som avfall.

i) Avfall och skrot från tillverkningsprocesser som ägt rum där.

j) Produkter som har utvunnits ur havsbottnen eller dess underliggande lager utanför partens territorialvatten, förutsatt att parten har ensamrätt att exploatera denna havsbotten eller dess underliggande lager.

k) Varor som har tillverkats där uteslutande av sådana produkter som avses i leden a–j.

2. Med ”dess fartyg” och ”dess fabriksfartyg” i punkt 1 f och g avses endast fartyg och fabriksfartyg

a) som är registrerade eller anmälda för registrering i den exporterande fördragsslutande parten,

b) som för den exporterande fördragsslutande partens flagg,

c) som till minst 50 % ägs av medborgare i den exporterande fördragsslutande parten, eller av ett företag med huvudkontor i den exporterande fördragsslutande parten, i vilket direktören eller direktörerna, ordföranden i styrelsen eller i tillsynsorganet samt majoriteten av ledamöterna i styrelsen eller tillsynsorganet är medborgare i den exporterande fördragsslutande parten och i vilket dessutom, i fråga om handelsbolag eller aktiebolag, minst hälften av kapitalet tillhör den exporterande fördragsslutande parten eller offentliga organ eller medborgare i denna part,

d) vars befälhavare och övriga befäl är medborgare i den exporterande fördragsslutande parten,

och

e) vars besättning till minst 75 % består av medborgare i den exporterande fördragsslutande parten.

3. Vid tillämpning av punkt 2 och när den exporterande fördragsslutande parten är Europeiska unionen avses med denna part en EU-medlemsstat.

Artikel 5 Tillräckligt bearbetade eller behandlade produkter

1. Vid tillämpningen av artikel 2 ska produkter som inte är helt framställda anses vara tillräckligt bearbetade eller behandlade om villkoren i förteckningen i bilaga II är uppfyllda.

I dessa villkor anges vilken bearbetning eller behandling icke-ursprungsmaterial som används vid tillverkningen ska genomgå, och villkoren gäller endast sådant material. Om en produkt, som genom att uppfylla villkoren i förteckningen har fått ursprungsstatus, används vid tillverkningen av en annan produkt, är alltså de villkor som gäller för den produkt i vilken den ingår inte tillämpliga på den, och ingen hänsyn ska tas till det icke-ursprungsmaterial som kan ha använts vid dess tillverkning.

2. Trots vad som sägs i punkt 1 får icke-ursprungsmaterial som enligt villkoren i förteckningen i bilaga II inte får användas vid tillverkningen av en produkt ändå användas, om

a) dess totala värde inte överstiger 10 % av produktens pris fritt fabrik,

b) inget av de procenttal för icke-ursprungsmaterials högsta värde som anges i förteckningen överskrids genom tillämpning av denna punkt.

Denna punkt ska inte tillämpas på de produkter som omfattas av kapitlen 50–63 i Harmoniserade systemet.

3. Punkterna 1 och 2 ska tillämpas om inte annat sägs i artikel 6.

Artikel 6 Otillräcklig bearbetning eller behandling

1. Utan att det påverkar tillämpningen av punkt 2 ska följande åtgärder anses utgöra otillräcklig bearbetning eller behandling för att ge en produkt ursprungsstatus, oavsett om villkoren i artikel 5 är uppfyllda:

a) Åtgärder för att bevara produkten i gott skick under transport och lagring.

b) Uppdelning eller sammanföring av kollin.

c) Tvättning och rengöring samt avlägsnande av damm, oxid, olja, färg eller andra beläggningar.

d) Strykning eller pressning av textilier.

e) Enklare målning eller polering.

f) Skalning, partiell eller fullständig blekning, polering eller glasering av spannmål eller ris.

g) Tillsats av färgämnen till socker eller formning av sockerbitar.

h) Skalning eller urkärning av frukter, nötter eller grönsaker.

i) Vässning, enklare slipning eller enklare tillskärning.

j) Siktning, sållning, sortering, klassificering, indelning i kategorier och hoppassning (inbegripet sammanföring av artiklar i satser).

k) Enklare förpackning i flaskor, burkar, säckar, fodral eller askar, uppsättning på kartor eller skivor samt alla övriga enklare förpackningsåtgärder.

l) Anbringande eller tryckande av varumärken, etiketter, logotyper eller annan liknande särskiljande märkning på produkter eller på deras förpackningar.

m) Enklare blandning av produkter, även av olika slag.

n) Blandning av socker med något annat material.

o) Enklare sammansättning av delar av artiklar i avsikt att framställa en komplett artikel eller isärtagning av produkter i delar.

p) En kombination av två eller flera av de åtgärder som avses i leden a–n.

q) Slakt av djur.

2. Alla åtgärder som vidtagits i den exporterande fördragsslutande parten i fråga om en viss produkt ska beaktas tillsammans när det fastställs om den bearbetning eller behandling som produkten genomgått ska anses vara otillräcklig i den mening som avses i punkt 1.

Artikel 7 Bedömningsenhet

1. Bedömningsenheten för tillämpningen av bestämmelserna i denna konvention ska vara den särskilda produkt som anses som grundenhet vid klassificeringen enligt Harmoniserade systemets nomenklatur.

Av detta följer att

a) när en produkt som består av en grupp eller en sammansättning av artiklar klassificeras enligt ett enda nummer i Harmoniserade systemet, ska helheten utgöra bedömningsenheten,

b) när en sändning består av flera identiska produkter som klassificeras enligt samma nummer i Harmoniserade systemet, ska varje produkt beaktas för sig vid tillämpning av bestämmelserna i denna konvention.

2. Om förpackningen, enligt den allmänna tolkningsbestämmelsen 5 i Harmoniserade systemet, klassificeras tillsammans med den produkt som den innehåller, ska den vid ursprungsbestämningen anses utgöra en helhet tillsammans med produkten.

Artikel 8 Tillbehör, reservdelar och verktyg

Tillbehör, reservdelar och verktyg som levereras tillsammans med en utrustning, en maskin, en apparat eller ett fordon ska tillsammans med dessa anses som en enhet när de utgör standardutrustning och ingår i priset för utrustningen, maskinen, apparaten eller fordonet eller inte faktureras separat.

Artikel 9 Satser

Satser enligt den allmänna tolkningsbestämmelsen 3 i Harmoniserade systemet ska anses som ursprungsprodukter när alla produkter som ingår i satsen är ursprungsprodukter. När en sats består av både ursprungsprodukter och icke-ursprungsprodukter ska dock hela satsen anses ha ursprungsstatus, om värdet av icke-ursprungsprodukterna inte överstiger 15 % av satsens pris fritt fabrik.

Artikel 10 Neutrala element

För att avgöra om en produkt är en ursprungsprodukt behöver ursprunget inte fastställas för följande element som kan användas i tillverkningsprocessen:

a) Energi och bränsle.

b) Anläggningar och utrustning.

c) Maskiner och verktyg.

d) Varor som inte ingår och som inte är avsedda att ingå i den slutliga sammansättningen av produkten.

AVDELNING IIITERRITORIELLA VILLKOR

Artikel 11 Territorialprincip

1. Villkoren i avdelning II för erhållande av ursprungsstatus ska vara uppfyllda i den exporterande fördragsslutande parten utan avbrott, om inte annat följer av artikel 2.1 c, artikel 3 samt punkt 3 i den här artikeln.

2. Om ursprungsvaror som exporterats från en fördragsslutande part till ett annat land återinförs ska de, om inte annat följer av artikel 3, inte anses ha ursprungsstatus, såvida det inte på ett sätt som tillfredsställer tullmyndigheterna kan visas

a) att de återinförda varorna är samma varor som de som exporterades,

och

b) att varorna inte har blivit föremål för någon åtgärd som är mer omfattande än vad som krävs för att bevara dem i gott skick under tiden i det landet eller under exporten.

3. Erhållandet av ursprungsstatus enligt villkoren i avdelning II ska inte påverkas av bearbetning eller behandling utanför den exporterande fördragsslutande parten av material som exporterats från denna och sedan återinförts dit, om följande villkor är uppfyllda:

a) Materialet ska vara helt framställt i den exporterande fördragsslutande parten eller före export ha bearbetats eller behandlats utöver de åtgärder som avses i artikel 6.

b) Det ska på ett sätt som tillfredsställer tullmyndigheterna kunna visas att

i) de återinförda varorna har framställts genom bearbetning eller behandling av det exporterade materialet,

och

ii) det sammanlagda mervärde som tillförts utanför den exporterande fördragsslutande parten genom tillämpning av denna artikel inte överstiger 10 % av priset fritt fabrik på den slutprodukt för vilken ursprungsstatus begärs.

4. Vid tillämpning av punkt 3 ska de villkor för erhållande av ursprungsstatus som anges i avdelning II inte gälla bearbetning eller behandling utanför den exporterande fördragsslutande parten. I de fall då enligt förteckningen i bilaga II ett högsta sammanlagt värde av alla ingående icke-ursprungsmaterial ska tillämpas för att avgöra slutproduktens ursprungsstatus, får det sammanlagda värdet av det icke-ursprungsmaterial som lagts till produkten inom den berörda exporterande fördragsslutande partens territorium plus det sammanlagda mervärde som genom tillämpning av denna artikel erhållits utanför denna fördragsslutande part emellertid inte överstiga den angivna procentsatsen.

5. Vid tillämpning av punkterna 3 och 4 avses med ”sammanlagda mervärde” samtliga kostnader som uppstår utanför den exporterande fördragsslutande parten, inbegripet värdet av material som lagts till där.

6. Bestämmelserna i punkterna 3 och 4 ska inte tillämpas på produkter som inte uppfyller de villkor som anges i förteckningen i bilaga II eller som kan anses tillräckligt bearbetade eller behandlade endast om den allmänna toleransregeln i artikel 5.2 tillämpas.

7. Bestämmelserna i punkterna 3 och 4 ska inte tillämpas på produkter som omfattas av kapitlen 50–63 i Harmoniserade systemet.

8. Bearbetning eller behandling av det slag som avses i denna artikel och som utförs utanför den exporterande fördragsslutande parten ska ske enligt förfarandet för passiv förädling eller liknande förfaranden.

Artikel 12 Direkttransport

1. Den förmånsbehandling som avses i det relevanta avtalet ska endast tillämpas på produkter som uppfyller villkoren i denna konvention och som transporteras direkt mellan eller genom territorier som tillhör de fördragsslutande parter med vilka kumulation tillämpas enligt artikel 3. Produkter som utgör en enda sändning får emellertid transporteras genom andra territorier, i förekommande fall med omlastning eller tillfällig lagring inom dessa territorier, förutsatt att produkterna hela tiden övervakas av tullmyndigheterna i transit- eller lagringslandet och inte blir föremål för andra åtgärder än lossning, omlastning eller åtgärder för att bevara dem i gott skick.

Ursprungsprodukter får transporteras i rörledning genom andra territorier än territorierna för de fördragsslutande parter som agerar som exporterande och importerande parter.

2. För att styrka att villkoren i punkt 1 har uppfyllts ska för tullmyndigheterna i den importerande fördragsslutande parten uppvisas

a) ett enda transportdokument som gäller transporten från den exporterande fördragsslutande parten genom transitlandet, eller

b) ett intyg som utfärdats av transitlandets tullmyndigheter och som innehåller

i) en exakt beskrivning av produkterna,

ii) datum för produkternas lossning och omlastning samt, i förekommande fall, namnen på de fartyg eller uppgift om de andra transportmedel som använts,

och

iii) uppgifter om under vilka förhållanden produkterna befunnit sig i transitlandet, eller

c) om dokumentet eller intyget saknas, andra styrkande handlingar.

Artikel 13 Utställningar

1. Ursprungsprodukter som har sänts till en utställning i ett annat land än de som avses i artikel 3 och med vilka kumulation tillämpas och som efter utställningen sålts för att importeras till en fördragsslutande part ska vid importen omfattas av bestämmelserna i det relevanta avtalet, om det på ett sätt som tillfredsställer tullmyndigheterna kan visas att

a) en exportör har sänt produkterna från en fördragsslutande part till utställningslandet och ställt ut produkterna där,

b) exportören har sålt eller på annat sätt överlåtit produkterna till en person i en annan fördragsslutande part,

c) produkterna under utställningen eller omedelbart därefter har sänts i samma skick som de hade sänts till utställningen i,

och

d) produkterna, sedan de sänts till utställningen, inte har använts för något annat ändamål än visning på utställningen.

2. Ett ursprungsintyg ska utfärdas eller upprättas i enlighet med bestämmelserna i avdelning V och på vanligt sätt uppvisas för tullmyndigheterna i den importerande fördragsslutande parten. Utställningens namn och adress ska anges på intyget. Vid behov kan ytterligare styrkande handlingar krävas som visar under vilka förhållanden produkterna har ställts ut.

3. Bestämmelserna i punkt 1 ska tillämpas på alla handels-, industri-, jordbruks- och hantverksutställningar samt på mässor eller offentliga visningar av liknande karaktär under vilka produkterna kvarstår under tullkontroll, dock med undantag för sådana som i butiker eller affärslokaler i privat syfte anordnas för försäljning av utländska produkter.

AVDELNING IVTULLRESTITUTION ELLER TULLBEFRIELSE

Artikel 14 Förbud mot restitution av eller befrielse från tullar

1. Icke-ursprungsmaterial som används vid tillverkning av produkter med ursprung i en fördragsslutande part och för vilket ursprungsintyg utfärdas eller upprättas enligt bestämmelserna i avdelning V får inte bli föremål för restitution av eller befrielse från tullar av något slag i den exporterande fördragsslutande parten.

2. Förbudet i punkt 1 ska gälla varje åtgärd för återbetalning eller eftergift, helt eller delvis, av tullar eller avgifter med motsvarande verkan som tillämpas i den exporterande fördragsslutande parten på material som används vid tillverkningen, om en sådan återbetalning eller eftergift uttryckligen eller faktiskt tillämpas när de produkter som framställs av detta material exporteras, men inte när de behålls för inhemsk förbrukning.

3. Exportören av produkter som omfattas av ursprungsintyg ska vara beredd att när som helst på begäran av tullmyndigheterna uppvisa alla relevanta handlingar som visar att ingen tullrestitution har erhållits för de icke-ursprungsmaterial som använts vid tillverkningen av produkterna i fråga, och att alla tullar och avgifter med motsvarande verkan som är tillämpliga på sådant material faktiskt har betalats.

4. Bestämmelserna i punkterna 1–3 ska också tillämpas på förpackningar enligt artikel 7.2, på tillbehör, reservdelar och verktyg enligt artikel 8 samt på produkter i satser enligt artikel 9, när sådana artiklar är icke-ursprungsprodukter.

5. Bestämmelserna i punkterna 1–4 ska endast tillämpas på material av sådant slag som omfattas av det relevanta avtalet.

6. a) Förbudet i punkt 1 ska inte gälla för bilateral handel mellan en av de fördragsslutande parter som avses i artikel 3.1 och en av de fördragsslutande parter som avses i artikel 3.2, med undantag för Israel, Färöarna och de länder som deltar i stabiliserings- och associeringsprocessen, om produkterna anses ha ursprung i den exporterande eller importerande fördragsslutande parten utan tillämpning av kumulation med material med ursprung i en av de andra fördragsslutande parter som avses i artikel 3.

b) Förbudet i punkt 1 ska inte gälla för bilateral handel mellan Egypten, Jordanien, Marocko och Tunisien, om produkterna anses ha ursprung i ett av dessa länder utan tillämpning av kumulation med material med ursprung i en av de andra fördragsslutande parter som avses i artikel 3.

7. Trots vad som sägs i punkt 1 får den exporterande fördragsslutande parten, utom i fråga om produkter enligt kapitel 1–24 i Harmoniserade systemet, tillämpa åtgärder för restitution av eller befrielse från tullar eller avgifter med motsvarande verkan på icke-ursprungsmaterial som används vid tillverkningen av ursprungsprodukter, om följande regler iakttas:

a) En tullsats på 4 %, eller en lägre tullsats som är i kraft i den exporterande fördragsslutande parten, ska tas ut för produkter enligt kapitel 25–49 och 64–97 i Harmoniserade systemet.

b) En tullsats på 8 %, eller en lägre tullsats som är i kraft i den exporterande fördragsslutande parten, ska tas ut för produkter enligt kapitel 50–63 i Harmoniserade systemet.

Bestämmelserna i denna punkt ska inte tillämpas av de fördragsslutande parter som anges i bilaga V till detta tillägg.

8. Bestämmelserna i punkt 7 ska tillämpas till och med den 31 december 2012 och får ses över enligt gemensam överenskommelse.

AVDELNING VURSPRUNGSINTYG

Artikel 15 Allmänna villkor

1. Produkter med ursprung i en fördragsslutande part som importeras till andra fördragsslutande parter ska omfattas av de relevanta avtalen, förutsatt att ett av följande ursprungsintyg uppvisas:

a) Ett varucertifikat EUR.1 enligt förlagan i bilaga III a.

b) Ett varucertifikat EUR–MED enligt förlagan i bilaga III b.

c) I de fall som avses i artikel 21.1, en deklaration, nedan kallad ursprungsdeklaration eller EUR–MED-ursprungsdeklaration , som exportören lämnar på en faktura, en följesedel eller någon annan kommersiell handling där de berörda produkterna beskrivs tillräckligt noggrant för att kunna identifieras. Ursprungsdeklarationernas lydelser återges i bilagorna IV a och b.

2. Trots vad som sägs i punkt 1 ska ursprungsprodukter enligt denna konvention i de fall som anges i artikel 26 omfattas av de relevanta avtalen utan att något av de ursprungsintyg som anges i punkt 1 behöver uppvisas.

Artikel 16 Förfarande för utfärdande av varucertifikat EUR.1 eller EUR–MED

1. Varucertifikat EUR.1 eller EUR–MED ska utfärdas av tullmyndigheterna i den exporterande fördragsslutande parten på skriftlig ansökan av exportören eller, på exportörens ansvar, av dennes befullmäktigade ombud.

2. För detta ändamål ska exportören eller dennes befullmäktigade ombud fylla i både varucertifikat EUR.1 eller EUR–MED och en ansökningsblankett enligt förlagorna i bilagorna III a och b. Dessa blanketter ska fyllas i på något av de språk som det relevanta avtalet har upprättats på och i enlighet med bestämmelserna i exportlandets nationella lagstiftning. Om blanketterna fylls i för hand ska detta göras med bläck och tryckbokstäver. Varubeskrivningen ska anges i det avsedda fältet utan att någon rad lämnas tom. Om hela fältet inte fylls ska en vågrät linje dras under sista textraden och det tomma utrymmet korsas över.

3. En exportör som ansöker om ett varucertifikat EUR.1 eller EUR–MED ska vara beredd att när som helst på begäran av tullmyndigheterna i den exporterande fördragsslutande part där varucertifikatet EUR.1 eller EUR–MED utfärdas, uppvisa alla relevanta handlingar som styrker att de berörda produkterna har ursprungsstatus samt att övriga villkor i denna konvention är uppfyllda.

4. Utan att det påverkar tillämpningen av punkt 5 ska i följande fall ett varucertifikat EUR.1 utfärdas av tullmyndigheterna i den exporterande fördragsslutande parten:

a) Om produkterna exporteras från en av de fördragsslutande parter som avses i artikel 3.1 till en annan fördragsslutande part som avses i artikel 3.1 och om

- produkterna kan anses vara produkter med ursprung i den exporterande fördragsslutande parten, den importerande fördragsslutande parten eller någon av de andra fördragsslutande parter som avses i artikel 3.1 och med vilka kumulation tillämpas, utan tillämpning av kumulation med material med ursprung i en av de fördragsslutande parter som avses i artikel 3.2, och om de uppfyller övriga villkor i denna konvention, eller

- produkterna kan anses vara produkter med ursprung i en av de fördragsslutande parter som avses i artikel 3.2 och med vilka kumulation tillämpas, utan tillämpning av kumulation med material med ursprung i en av de fördragsslutande parter som avses i artikel 3, och om de uppfyller övriga villkor i denna konvention, förutsatt att ett varucertifikat EUR–MED har utfärdats eller en EUR–MED-ursprungsdeklaration har upprättats i ursprungslandet.

b) Om produkterna exporteras från en fördragsslutande part som avses i artikel 3.1 till en fördragsslutande part som avses i artikel 3.2 eller från en fördragsslutande part som avses i artikel 3.2 till en fördragsslutande part som avses i artikel 3.1 och om

- produkterna kan anses vara produkter med ursprung i den exporterande fördragsslutande parten eller den importerande fördragsslutande parten, utan tillämpning av kumulation med material med ursprung i en av de andra fördragsslutande parterna och om de uppfyller övriga villkor i denna konvention, eller

- produkterna kan anses vara produkter med ursprung i en av de andra fördragsslutande parter som avses i artikel 3 och med vilka kumulation tillämpas, utan tillämpning av kumulation med material med ursprung i en av de fördragsslutande parter som avses i artikel 3, och om de uppfyller övriga villkor i denna konvention, förutsatt att ett varucertifikat EUR–MED har utfärdats eller en EUR–MED-ursprungsdeklaration har upprättats i ursprungslandet.

c) Om produkterna exporteras från en av de fördragsslutande parter som avses i artikel 3.2 till en annan fördragsslutande part som avses i artikel 3.2 och om

- produkterna kan anses vara produkter med ursprung i den exporterande fördragsslutande parten eller den importerande fördragsslutande parten, utan tillämpning av kumulation med material med ursprung i en av de andra fördragsslutande parterna och om de uppfyller övriga villkor i denna konvention, eller

- produkterna kan anses vara produkter med ursprung i en av de andra fördragsslutande parter som avses i artikel 3 och med vilka kumulation tillämpas, utan tillämpning av kumulation med material med ursprung i en av de fördragsslutande parter som avses i artikel 3, och om de uppfyller övriga villkor i denna konvention, förutsatt att ett varucertifikat EUR–MED har utfärdats eller en EUR–MED-ursprungsdeklaration har upprättats i ursprungslandet.

5. Ett varucertifikat EUR–MED ska i följande fall utfärdas av tullmyndigheterna i den exporterande fördragsslutande parten, om produkterna kan anses vara produkter med ursprung i den exporterande fördragsslutande parten, den importerande fördragsslutande parten eller någon av de andra fördragsslutande parter som avses i artikel 3 och med vilka kumulation tillämpas, och om produkterna uppfyller villkoren i denna konvention:

a) Om produkterna exporteras från en av de fördragsslutande parter som avses i artikel 3.1 till en annan fördragsslutande part som avses i artikel 3.1 och om

- kumulation har tillämpats med material med ursprung i en eller flera av de fördragsslutande parter som avses i artikel 3.2, förutsatt att ett varucertifikat EUR–MED har utfärdats eller en EUR–MED-ursprungsdeklaration har upprättats i ursprungslandet, eller

- produkterna i den importerande fördragsslutande parten får användas som material i samband med kumulation vid tillverkning av produkter för export från den importerande fördragsslutande parten till en av de fördragsslutande parter som avses i artikel 3.2, eller

- produkterna får återexporteras från den importerande fördragsslutande parten till en av de fördragsslutande parter som avses i artikel 3.2.

b) Om produkterna exporteras från en fördragsslutande part som avses i artikel 3.1 till en fördragsslutande part som avses i artikel 3.2 eller från en fördragsslutande part som avses i artikel 3.2 till en fördragsslutande part som avses i artikel 3.1 och om

- kumulation har tillämpats med material med ursprung i en eller flera av de andra fördragsslutande parter som avses i artikel 3, förutsatt att ett varucertifikat EUR–MED har utfärdats eller en EUR–MED-ursprungsdeklaration har upprättats i ursprungslandet, eller

- produkterna i den importerande fördragsslutande parten får användas som material i samband med kumulation vid tillverkning av produkter för export från den importerande fördragsslutande parten till en av de andra fördragsslutande parter som avses i artikel 3, eller

- produkterna får återexporteras från den importerande fördragsslutande parten till en av de fördragsslutande parter som avses i artikel 3.

c) Om produkterna exporteras från en av de fördragsslutande parter som avses i artikel 3.2 till en annan fördragsslutande part som avses i artikel 3.2 och om

- kumulation har tillämpats med material med ursprung i en eller flera av de andra fördragsslutande parter som avses i artikel 3, förutsatt att ett varucertifikat EUR–MED har utfärdats eller en EUR–MED-ursprungsdeklaration har upprättats i ursprungslandet, eller

- produkterna i den importerande fördragsslutande parten får användas som material i samband med kumulation vid tillverkning av produkter för export från den importerande fördragsslutande parten till en av de andra fördragsslutande parter som avses i artikel 3, eller

- produkterna får återexporteras från den importerande fördragsslutande parten till en av de fördragsslutande parter som avses i artikel 3.

6. Ett varucertifikat EUR–MED ska innehålla en av följande fraser på engelska i fält 7:

- Om ursprunget har erhållits genom tillämpning av kumulation med material med ursprung i en eller flera av de fördragsslutande parterna:

”CUMULATION APPLIED WITH …”( landets/ländernas namn )

- Om ursprunget har erhållits utan tillämpning av kumulation med material med ursprung i en eller flera av de fördragsslutande parterna:

”NO CUMULATION APPLIED”

7. De tullmyndigheter som utfärdar varucertifikat EUR.1 eller EUR–MED ska vidta alla nödvändiga åtgärder för att kontrollera att produkterna har ursprungsstatus och att övriga villkor i denna konvention är uppfyllda. För detta ändamål ska de ha rätt att begära alla slags underlag och att göra alla slags kontroller av exportörens räkenskaper eller varje annan kontroll som de anser lämplig. De ska också kontrollera att de blanketter som avses i punkt 2 är korrekt ifyllda. De ska särskilt kontrollera att fältet för varubeskrivningen har fyllts i på ett sådant sätt att det utesluter varje möjlighet till bedrägliga tillägg.

8. Datum för utfärdandet av varucertifikat EUR.1 eller EUR–MED ska anges i fält 11 på certifikatet.

9. Varucertifikat EUR.1 eller EUR–MED ska utfärdas av tullmyndigheterna och ställas till exportörens förfogande så snart exporten faktiskt ägt rum eller säkerställts.

Artikel 17 Varucertifikat EUR.1 eller EUR–MED som utfärdas i efterhand

1. Trots vad som sägs i artikel 16.9 får ett varucertifikat EUR.1 eller EUR–MED undantagsvis utfärdas efter export av de produkter det avser, om

a) det inte utfärdades vid tidpunkten för exporten på grund av misstag, förbiseende eller särskilda omständigheter,

eller

b) det på ett sätt som tillfredsställer tullmyndigheterna visas att ett varucertifikat EUR.1 eller EUR–MED utfärdades men av tekniska skäl inte godtogs vid importen.

2. Trots vad som sägs i artikel 16.9 får ett varucertifikat EUR–MED utfärdas efter export av de produkter det avser och för vilka ett varucertifikat EUR.1 utfärdades vid tidpunkten för exporten, om det på ett sätt som tillfredsställer tullmyndigheterna visas att villkoren i artikel 16.5 är uppfyllda.

3. Vid tillämpning av punkterna 1 och 2 ska exportören i sin ansökan ange plats och datum för exporten av de produkter som varucertifikatet EUR.1 eller EUR-MED avser samt ange skälen för ansökan.

4. Tullmyndigheterna får utfärda varucertifikat EUR.1 eller EUR–MED i efterhand först efter att ha kontrollerat att uppgifterna i exportörens ansökan stämmer överens med uppgifterna i motsvarande handlingar.

5. Varucertifikat EUR.1 eller EUR–MED som utfärdas i efterhand ska förses med följande påskrift på engelska:

”ISSUED RETROSPECTIVELY”

Varucertifikat EUR–MED som utfärdas i efterhand genom tillämpning av punkt 2 ska förses med följande påskrift på engelska:

”ISSUED RETROSPECTIVELY (Original EUR.1 No ….[datum och ort för utfärdandet]”

6. Den påskrift som avses i punkt 5 ska göras i fält 7 på varucertifikatet EUR.1 eller EUR–MED.

Artikel 18 Utfärdande av duplikat av varucertifikat EUR.1 eller EUR–MED

1. Om ett varucertifikat EUR.1 eller EUR–MED stulits, förlorats eller förstörts får exportören hos den tullmyndighet som utfärdade certifikatet ansöka om ett duplikat, som tullmyndigheten ska utfärda på grundval av de exporthandlingar som den har tillgång till.

2. Ett duplikat som utfärdas på detta sätt ska förses med följande påskrift på engelska:

”DUPLICATE”

3. Den påskrift som avses i punkt 2 ska göras i fält 7 på duplikatet av varucertifikatet EUR.1 eller EUR–MED.

4. Duplikatet ska ha samma utfärdandedatum som det ursprungliga varucertifikatet EUR.1 eller EUR–MED och gälla från och med samma dag.

Artikel 19 Utfärdande av varucertifikat EUR.1 eller EUR–MED på grundval av ett tidigare utfärdat eller upprättat ursprungsintyg

Om ursprungsprodukter står under kontroll av ett tullkontor i en fördragsslutande part ska det vara möjligt att ersätta det ursprungliga ursprungsintyget med ett eller flera varucertifikat EUR.1 eller EUR–MED, så att alla eller vissa av dessa produkter kan sändas någon annanstans inom den fördragsslutande parten. Ersättningsvarucertifikat EUR.1 eller EUR–MED ska utfärdas av det tullkontor under vars kontroll produkterna står.

Artikel 20 Bokföringsmässig uppdelning

1. Om det är förenat med avsevärda kostnader eller väsentliga svårigheter att hålla separata lager av ursprungsmaterial respektive icke-ursprungsmaterial och dessa material är identiska och sinsemellan utbytbara, får tullmyndigheterna, på skriftlig begäran av berörda parter, tillåta att metoden med ”bokföringsmässig uppdelning” används för förvaltningen av dessa lager.

2. Om denna metod används måste det kunna tillses att antalet framställda produkter som kan betraktas som ursprungsprodukter under en viss referensperiod är detsamma som vad som varit fallet om lagren skilts åt fysiskt.

3. Tullmyndigheterna får bevilja det tillstånd som avses i punkt 1 på de villkor som de anser lämpliga.

4. Denna metod ska dokumenteras och tillämpas i enlighet med de allmänna redovisningsprinciper som gäller i det land där produkten tillverkas.

5. Den som beviljats tillstånd att använda denna metod får, beroende på vad som är tillämpligt, upprätta eller ansöka om ursprungsintyg för den kvantitet produkter som kan anses ha ursprungsstatus. På begäran av tullmyndigheterna ska tillståndshavaren lämna en redogörelse för hur kvantiteterna har förvaltats.

6. Tullmyndigheterna ska övervaka hur tillståndet används och får när som helst återkalla det om tillståndshavaren på något sätt missbrukar tillståndet eller inte uppfyller något av de andra villkor som anges i denna konvention.

Artikel 21 Villkor för upprättande av en ursprungsdeklaration eller en EUR–MED-ursprungsdeklaration

1. En ursprungsdeklaration eller en EUR–MED-ursprungsdeklaration enligt artikel 15.1 c får upprättas

a) av en godkänd exportör enligt artikel 22,

eller

b) av vilken exportör som helst för sändningar som består av ett eller flera kollin med ursprungsprodukter vars totala värde inte överstiger 6 000 euro.

2. Utan att det påverkar tillämpningen av punkt 3 får en ursprungsdeklaration upprättas i följande fall:

a) Om produkterna exporteras från en av de fördragsslutande parter som avses i artikel 3.1 till en annan fördragsslutande part som avses i artikel 3.1 och om

- produkterna kan anses vara produkter med ursprung i den exporterande fördragsslutande parten, den importerande fördragsslutande parten eller någon av de andra fördragsslutande parter som avses i artikel 3.1 och med vilka kumulation tillämpas, utan tillämpning av kumulation med material med ursprung i en av de fördragsslutande parter som avses i artikel 3.2, och om de uppfyller övriga villkor i denna konvention, eller

- produkterna kan anses vara produkter med ursprung i en av de fördragsslutande parter som avses i artikel 3.2 och med vilka kumulation tillämpas, utan tillämpning av kumulation med material med ursprung i en av de fördragsslutande parter som avses i artikel 3, och om de uppfyller övriga villkor i denna konvention, förutsatt att ett varucertifikat EUR–MED har utfärdats eller en EUR–MED-ursprungsdeklaration har upprättats i ursprungslandet.

b) Om produkterna exporteras från en fördragsslutande part som avses i artikel 3.1 till en fördragsslutande part som avses i artikel 3.2 eller från en fördragsslutande part som avses i artikel 3.2 till en fördragsslutande part som avses i artikel 3.1 och om

- produkterna kan anses vara produkter med ursprung i den exporterande fördragsslutande parten eller den importerande fördragsslutande parten, utan tillämpning av kumulation med material med ursprung i en av de andra fördragsslutande parterna och om de uppfyller övriga villkor i denna konvention, eller

- produkterna kan anses vara produkter med ursprung i en av de andra fördragsslutande parter som avses i artikel 3 och med vilka kumulation tillämpas, utan tillämpning av kumulation med material med ursprung i en av de fördragsslutande parter som avses i artikel 3, och om de uppfyller övriga villkor i denna konvention, förutsatt att ett varucertifikat EUR–MED har utfärdats eller en EUR–MED-ursprungsdeklaration har upprättats i ursprungslandet.

c) Om produkterna exporteras från en av de fördragsslutande parter som avses i artikel 3.2 till en annan fördragsslutande part som avses i artikel 3.2 och om

- produkterna kan anses vara produkter med ursprung i den exporterande fördragsslutande parten eller den importerande fördragsslutande parten, utan tillämpning av kumulation med material med ursprung i en av de andra fördragsslutande parterna och om de uppfyller övriga villkor i denna konvention, eller

- produkterna kan anses vara produkter med ursprung i en av de andra fördragsslutande parter som avses i artikel 3 och med vilka kumulation tillämpas, utan tillämpning av kumulation med material med ursprung i en av de fördragsslutande parter som avses i artikel 3, och om de uppfyller övriga villkor i denna konvention, förutsatt att ett varucertifikat EUR–MED har utfärdats eller en EUR–MED-ursprungsdeklaration har upprättats i ursprungslandet.

3. En EUR–MED-ursprungsdeklaration får upprättas i följande fall om produkterna kan anses vara produkter med ursprung i den exporterande fördragsslutande parten, den importerande fördragsslutande parten eller någon av de andra fördragsslutande parter som avses i artikel 3 och med vilka kumulation tillämpas, och om produkterna uppfyller villkoren i denna konvention:

a) Om produkterna exporteras från en av de fördragsslutande parter som avses i artikel 3.1 till en annan fördragsslutande part som avses i artikel 3.1 och om

- kumulation har tillämpats med material med ursprung i en eller flera av de fördragsslutande parter som avses i artikel 3.2, förutsatt att ett varucertifikat EUR–MED har utfärdats eller en EUR–MED-ursprungsdeklaration har upprättats i ursprungslandet, eller

- produkterna i den importerande fördragsslutande parten får användas som material i samband med kumulation vid tillverkning av produkter för export från den importerande fördragsslutande parten till en av de fördragsslutande parter som avses i artikel 3.2, eller

- produkterna får återexporteras från den importerande fördragsslutande parten till en av de fördragsslutande parter som avses i artikel 3.2.

b) Om produkterna exporteras från en fördragsslutande part som avses i artikel 3.1 till en fördragsslutande part som avses i artikel 3.2 eller från en fördragsslutande part som avses i artikel 3.2 till en fördragsslutande part som avses i artikel 3.1 och om

- kumulation har tillämpats med material med ursprung i en eller flera av de andra fördragsslutande parter som avses i artikel 3, förutsatt att ett varucertifikat EUR–MED har utfärdats eller en EUR–MED-ursprungsdeklaration har upprättats i ursprungslandet, eller

- produkterna i den importerande fördragsslutande parten får användas som material i samband med kumulation vid tillverkning av produkter för export från den importerande fördragsslutande parten till en av de andra fördragsslutande parter som avses i artikel 3, eller

- produkterna får återexporteras från den importerande fördragsslutande parten till en av de fördragsslutande parter som avses i artikel 3.

c) Om produkterna exporteras från en av de fördragsslutande parter som avses i artikel 3.2 till en annan fördragsslutande part som avses i artikel 3.2 och om

- kumulation har tillämpats med material med ursprung i en eller flera av de andra fördragsslutande parter som avses i artikel 3, förutsatt att ett varucertifikat EUR–MED har utfärdats eller en EUR–MED-ursprungsdeklaration har upprättats i ursprungslandet, eller

- produkterna i den importerande fördragsslutande parten får användas som material i samband med kumulation vid tillverkning av produkter för export från den importerande fördragsslutande parten till en av de andra fördragsslutande parter som avses i artikel 3, eller

- produkterna får återexporteras från den importerande fördragsslutande parten till en av de fördragsslutande parter som avses i artikel 3.

4. En EUR–MED-ursprungsdeklaration ska innehålla en av följande fraser på engelska:

- Om ursprunget har erhållits genom tillämpning av kumulation med material med ursprung i en eller flera av de fördragsslutande parterna:

”CUMULATION APPLIED WITH …”( landets/ländernas namn )

- Om ursprunget har erhållits utan tillämpning av kumulation med material med ursprung i en eller flera av de fördragsslutande parterna:

”NO CUMULATION APPLIED”

5. En exportör som upprättar en ursprungsdeklaration eller en EUR–MED-ursprungsdeklaration ska vara beredd att när som helst på begäran av tullmyndigheterna i den exporterande fördragsslutande parten uppvisa alla relevanta handlingar som styrker att de berörda produkterna har ursprungsstatus samt att övriga villkor i denna konvention är uppfyllda.

6. En ursprungsdeklaration eller en EUR–MED-ursprungsdeklaration ska upprättas av exportören genom att deklarationen enligt bilaga IV a eller IV b maskinskrivs, stämplas eller trycks på fakturan, följesedeln eller någon annan kommersiell handling, med användning av en av de språkversioner som anges i dessa bilagor och enligt bestämmelserna i exportlandets nationella lagstiftning. Om deklarationen skrivs för hand, ska den skrivas med bläck och tryckbokstäver.

7. Ursprungsdeklarationer eller EUR–MED-ursprungsdeklarationer ska undertecknas för hand av exportören. Godkända exportörer enligt artikel 22 behöver dock inte underteckna sådana deklarationer, om de lämnar en skriftlig försäkran till tullmyndigheterna i den exporterande fördragsslutande parten att de påtar sig fullt ansvar för varje ursprungsdeklaration där de identifieras, som om den hade undertecknats av dem för hand.

8. En ursprungsdeklaration eller en EUR–MED-ursprungsdeklaration får upprättas av exportören när de produkter som den avser exporteras, eller efter exporten om den uppvisas i importlandet senast två år efter importen av de produkter som den avser.

Artikel 22 Godkänd exportör

1. Tullmyndigheterna i den exporterande fördragsslutande parten får ge en exportör (nedan kallad godkänd exportör ), som ofta sänder produkter enligt reglerna i denna konvention, tillstånd att upprätta ursprungsdeklarationer eller EUR–MED-ursprungsdeklarationer oberoende av de berörda produkternas värde. En exportör som ansöker om ett sådant tillstånd ska på ett sätt som tillfredsställer tullmyndigheterna lämna de garantier som dessa behöver för att kontrollera att produkterna har ursprungsstatus och att övriga villkor i denna konvention är uppfyllda.

2. Tullmyndigheterna får bevilja tillstånd som godkänd exportör på de villkor som de anser lämpliga.

3. Tullmyndigheterna ska tilldela den godkända exportören ett tillståndsnummer som ska anges i ursprungsdeklarationen eller EUR–MED-ursprungsdeklarationen.

4. Tullmyndigheterna ska övervaka hur den godkända exportören använder sitt tillstånd.

5. Tullmyndigheterna får återkalla tillståndet när som helst. De ska göra det när den godkända exportören inte längre lämnar de garantier som avses i punkt 1, inte längre uppfyller de villkor som avses i punkt 2 eller på annat sätt använder tillståndet felaktigt.

Artikel 23 Ursprungsintygs giltighet

1. Ett ursprungsintyg ska gälla i fyra månader från och med dagen för utfärdandet i den exporterande fördragsslutande parten och ska uppvisas för tullmyndigheterna i den importerande fördragsslutande parten inom den tiden.

2. Ursprungsintyg som uppvisas för tullmyndigheterna i den importerande fördragsslutande parten efter den sista dagen enligt punkt 1 får godtas för förmånsbehandling om underlåtenhet att uppvisa dessa handlingar senast den föreskrivna dagen beror på exceptionella omständigheter.

3. Även i andra fall när ursprungsintyg uppvisas för sent får tullmyndigheterna i den importerande fördragsslutande parten godta ursprungsintygen om produkterna har visats upp för dem före ovannämnda sista dag.

Artikel 24 Uppvisande av ursprungsintyg

Ursprungsintyg ska uppvisas för tullmyndigheterna i den importerande fördragsslutande parten i enlighet med de förfaranden som gäller i det landet. Dessa myndigheter kan begära en översättning av ursprungsintyget och kan också kräva att importdeklarationen åtföljs av en förklaring av importören om att produkterna uppfyller de villkor som gäller för tillämpning av det relevanta avtalet.

Artikel 25 Import i delleveranser

Om isärtagna eller icke hopsatta produkter enligt den allmänna tolkningsbestämmelsen 2 a i Harmoniserade systemet som klassificeras enligt avdelningarna XVI och XVII eller nummer 7308 eller 9406 i Harmoniserade systemet, importeras i delleveranser på begäran av importören och på de villkor som fastställts av tullmyndigheterna i den importerande fördragsslutande parten, ska ett enda ursprungsintyg för dessa produkter uppvisas för tullmyndigheterna vid import av den första delleveransen.

Artikel 26 Undantag från krav på ursprungsintyg

1. Produkter som sänds som småpaket mellan privatpersoner eller som ingår i resandes personliga bagage ska godtas som ursprungsprodukter utan att ett ursprungsintyg behöver uppvisas, om importen av sådana produkter inte är av kommersiell karaktär, om produkterna har förklarats uppfylla villkoren i denna konvention och om det inte finns något tvivel om denna förklarings riktighet. I fråga om produkter som sänds med post kan denna förklaring göras på posttulldeklaration CN 22 eller CN 23 eller på ett papper som bifogas det dokumentet.

2. Import av tillfällig karaktär som uteslutande består av produkter för mottagarnas, de resandes eller deras familjers personliga bruk ska inte anses vara import av kommersiell karaktär, om det på grund av produkternas beskaffenhet och mängd är uppenbart att syftet inte är kommersiellt.

3. Dessa produkters sammanlagda värde får dessutom inte överstiga 500 euro för småpaket eller 1 200 euro för produkter som ingår i resandes personliga bagage.

Artikel 27 Styrkande handlingar

De handlingar som avses i artiklarna 16.3 och 21.5 och som används för att styrka att de produkter som omfattas av ett varucertifikat EUR.1 eller EUR–MED eller en ursprungsdeklaration eller EUR–MED-ursprungsdeklaration kan anses vara produkter med ursprung i en fördragsslutande part och att de uppfyller övriga villkor i denna konvention, kan t.ex. vara följande:

a) Direkta bevis för de åtgärder som exportören eller leverantören vidtagit för att framställa de berörda varorna, vilka framgår av exempelvis dennes räkenskaper eller interna bokföring.

b) Handlingar som styrker det använda materialets ursprungsstatus och som utfärdats eller upprättats i den relevanta fördragsslutande parten, om dessa handlingar används i enlighet med inhemsk lagstiftning.

c) Handlingar som styrker att materialet har bearbetats eller behandlats i den relevanta fördragsslutande parten och som utfärdats eller upprättats i den relevanta fördragsslutande parten, om dessa handlingar används i enlighet med inhemsk lagstiftning.

d) Varucertifikat EUR.1 eller EUR–MED eller ursprungsdeklarationer eller EUR–MED-ursprungsdeklarationer som styrker det använda materialets ursprungsstatus och som utfärdats eller upprättats i de fördragsslutande parterna i enlighet med denna konvention.

e) Lämpliga bevis för att bearbetning eller behandling skett utanför den relevanta fördragsslutande parten genom tillämpning av artikel 11 och som styrker att villkoren i den artikeln är uppfyllda.

Artikel 28 Bevarande av ursprungsintyg och styrkande handlingar

1. En exportör som ansöker om ett varucertifikat EUR.1 eller EUR–MED ska under minst tre år bevara de handlingar som avses i artikel 16.3.

2. En exportör som upprättar en ursprungsdeklaration eller EUR–MED-ursprungsdeklaration ska under minst tre år bevara en kopia av denna och de handlingar som avses i artikel 21.5.

3. Den tullmyndighet i den exporterande fördragsslutande parten som utfärdar ett varucertifikat EUR.1 eller EUR–MED ska under minst tre år bevara den ansökningsblankett som avses i artikel 16.2.

4. Tullmyndigheterna i den importerande fördragsslutande parten ska under minst tre år bevara de varucertifikat EUR.1 och EUR–MED och de ursprungsdeklarationer och EUR–MED-ursprungsdeklarationer som har uppvisats för dem.

Artikel 29 Avvikelser och formella fel

1. Om det konstateras att uppgifterna i ursprungsintyget endast obetydligt avviker från uppgifterna i de handlingar som uppvisats för tullkontoret för fullgörande av formaliteterna vid import av produkterna ska detta inte i sig medföra att ursprungsintyget blir ogiltigt, förutsatt att det vederbörligen fastställs att uppgifterna i intyget verkligen avser de uppvisade produkterna.

2. Uppenbara formella fel, t.ex. skrivfel, i ett ursprungsintyg, ska inte leda till att handlingen underkänns, om felen inte är av den arten att det uppstår tvivel om att uppgifterna i intyget är riktiga.

Artikel 30 Belopp i euro

1. Vid tillämpning av bestämmelserna i artikel 21.1 b och artikel 26.3 i fall där produkter faktureras i en annan valuta än euro, ska de i euro uttryckta beloppens motvärde i de fördragsslutande parternas nationella valutor fastställas årligen av vart och ett av de berörda länderna.

2. En sändning ska omfattas av bestämmelserna i artikel 21.1 b eller artikel 26.3 med utgångspunkt i den valuta i vilken fakturan upprättats och det belopp som fastställts av det berörda landet.

3. De belopp som ska användas i en viss nationell valuta ska utgöra motvärdet i denna valuta till de i euro uttryckta beloppen den första arbetsdagen i oktober varje år. Beloppen ska meddelas Europeiska kommissionen senast den 15 oktober och ska tillämpas från och med den 1 januari följande år. Europeiska kommissionen ska meddela samtliga berörda länder de aktuella beloppen.

4. Ett land får avrunda, uppåt eller nedåt, det belopp som blir resultatet av omräkningen till dess nationella valuta av ett belopp i euro. Det avrundade beloppet får inte avvika med mer än 5 % från det belopp som omräkningen resulterar i. Ett land får bibehålla motvärdet i nationell valuta till ett belopp uttryckt i euro oförändrat om, vid tidpunkten för den årliga justering som avses i punkt 3, omräkningen av detta belopp före avrundning resulterar i en ökning på mindre än 15 % av motvärdet i nationell valuta. Motvärdet i nationell valuta får bibehållas oförändrat om omräkningen skulle resultera i ett lägre motvärde.

5. De i euro uttryckta beloppen ska ses över av Gemensamma kommittén på begäran av en fördragsslutande part. Vid denna översyn ska Gemensamma kommittén beakta det önskvärda i att bevara effekten av berörda beloppsgränser i reala termer. För det ändamålet får den besluta att ändra de i euro uttryckta beloppen.

AVDELNING VIBESTÄMMELSER OM ADMINISTRATIVT SAMARBETE

Artikel 31 Administrativt samarbete

1. Tullmyndigheterna i de fördragsslutande parterna ska genom Europeiska kommissionen förse varandra med avtryck av de stämplar som används vid deras tullkontor vid utfärdande av varucertifikat EUR.1 och EUR–MED samt med adresserna till de tullmyndigheter som ansvarar för kontrollen av dessa certifikat, ursprungsdeklarationer och EUR–MED-ursprungsdeklarationer.

2. För att sörja för att denna konvention tillämpas på ett riktigt sätt ska de fördragsslutande parterna genom de behöriga tullförvaltningarna bistå varandra vid kontrollen av att varucertifikaten EUR.1 och EUR–MED, ursprungsdeklarationerna och EUR–MED-ursprungsdeklarationerna är äkta och att uppgifterna i dessa handlingar är riktiga.

Artikel 32 Kontroll av ursprungsintyg

1. Efterkontroll av ursprungsintyg ska göras stickprovsvis eller när den importerande fördragsslutande partens tullmyndigheter har rimliga tvivel beträffande handlingarnas äkthet, de berörda produkternas ursprungsstatus eller uppfyllandet av övriga villkor i denna konvention.

2. Vid tillämpning av punkt 1 ska den importerande fördragsslutande partens tullmyndigheter återsända varucertifikat EUR.1 eller EUR–MED och fakturan, om den lämnats in, eller ursprungsdeklarationen eller EUR–MED-ursprungsdeklarationen eller en kopia av dessa handlingar till den exporterande fördragsslutande partens tullmyndigheter och vid behov ange skälen för begäran om kontroll. Till stöd för begäran om kontroll ska de tillhandahålla alla de erhållna handlingar och upplysningar som tyder på att uppgifterna i ursprungsintyget inte är riktiga.

3. Kontrollen ska göras av den exporterande fördragsslutande partens tullmyndigheter. För detta ändamål ska de ha rätt att begära alla slags underlag och att göra alla slags kontroller av exportörens räkenskaper eller varje annan kontroll som de anser lämplig.

4. Om den importerande fördragsslutande partens tullmyndigheter beslutar att tills vidare upphöra att bevilja förmånsbehandling för de berörda produkterna i avvaktan på resultatet av kontrollen, ska de erbjuda importören att produkterna frigörs, med förbehåll för de säkerhetsåtgärder som de finner nödvändiga.

5. De tullmyndigheter som begärt kontrollen ska så snart som möjligt underrättas om resultatet av den. Detta resultat ska klart utvisa om handlingarna är äkta och om de berörda produkterna kan anses vara produkter med ursprung i en av de fördragsslutande parterna och uppfyller övriga villkor i denna konvention.

6. Om rimliga tvivel föreligger och inget svar erhålls inom tio månader från den dag då kontrollen begärdes, eller om svaret inte innehåller tillräckliga uppgifter för att handlingens äkthet eller produkternas verkliga ursprung ska kunna fastställas, ska de tullmyndigheter som begärt kontrollen vägra förmånsbehandling, utom under exceptionella omständigheter.

Artikel 33 Tvistlösning

Om det i samband med kontrollförfaranden enligt artikel 32 uppstår tvister som inte kan lösas mellan de tullmyndigheter som begärt en kontroll och de tullmyndigheter som ansvarar för att denna kontroll utförs, ska tvisterna hänskjutas till det bilaterala organ som inrättats genom det relevanta avtalet. Om det uppstår tvister angående tolkningen av denna konvention som inte avser kontrollförfaranden enligt artikel 32, ska dessa hänskjutas till Gemensamma kommittén.

Alla tvister mellan importören och den importerande fördragsslutande partens tullmyndigheter ska lösas enligt lagstiftningen i importlandet.

Artikel 34 Påföljder

Den som i syfte att erhålla förmånsbehandling för produkter upprättar eller låter upprätta en handling som innehåller oriktiga uppgifter ska bli föremål för påföljder.

Artikel 35 Frizoner

1. När handel sker med en produkt på grundval av ett ursprungsintyg och produkten i fråga under transporten befinner sig i en frizon på en fördragsslutande parts territorium, ska de fördragsslutande parterna vidta nödvändiga åtgärder för att se till att produkten inte ersätts med andra varor och inte genomgår någon annan hantering än normala åtgärder för att förhindra att den försämras.

2. När produkter med ursprung i en fördragsslutande part importeras till en frizon på grundval av ett ursprungsintyg och där genomgår hantering eller behandling ska, genom undantag från punkt 1, de berörda myndigheterna på exportörens begäran utfärda ett nytt varucertifikat EUR.1 eller EUR–MED, om den genomförda hanteringen eller behandlingen är förenlig med bestämmelserna i denna konvention.

BILAGA I

INLEDANDE ANMÄRKNINGAR TILL FÖRTECKNINGEN I BILAGA II

Anmärkning 1:

I förteckningen anges de villkor som gäller för alla produkter för att de ska anses tillräckligt bearbetade eller behandlade i enlighet med artikel 5 i tillägg I till konventionen.

Anmärkning 2:

2.1. I förteckningens två första kolumner beskrivs den framställda produkten. Den första kolumnen innehåller det nummer (med fyrställig sifferkod) eller kapitelnummer som används i Harmoniserade systemet och den andra kolumnen innehåller den varubeskrivning som används i detta system för numret eller kapitlet. För varje post i de två första kolumnerna finns en regel angiven i kolumn 3 eller 4. Om en post i den första kolumnen föregås av ordet ”ex”, betyder detta att reglerna i kolumn 3 eller 4 endast gäller för den del av numret eller kapitlet som anges i kolumn 2.

2.2. Om flera nummer är grupperade tillsammans i kolumn 1 eller ett kapitelnummer angivits och beskrivningen av produkterna i kolumn 2 därför gjorts i allmänna ordalag, gäller de motsvarande reglerna i kolumn 3 eller 4 för alla de produkter som enligt Harmoniserade systemet klassificeras enligt de olika numren i kapitlet eller enligt något av de nummer som är grupperade i kolumn 1.

2.3. Om olika regler i förteckningen gäller för olika produkter inom samma nummer, innehåller varje strecksats beskrivningen av den del av numret för vilken motsvarande regel i kolumn 3 eller kolumn 4 gäller.

2.4. Om en regel anges i både kolumn 3 och 4 för en post i de två första kolumnerna, kan exportören välja att tillämpa antingen den regel som anges i kolumn 3 eller den som anges i kolumn 4. Om inte någon ursprungsregel anges i kolumn 4, ska den regel som anges i kolumn 3 tillämpas.

Anmärkning 3:

3.1. Bestämmelserna i artikel 5 i tillägg I till konventionen om produkter som erhållit ursprungsstatus och som används vid tillverkningen av andra produkter ska gälla oavsett om denna status erhållits i den fabrik där dessa produkter används eller i en annan fabrik i en fördragsslutande part.

Exempel:

En motor enligt nummer 8407, för vilken det i regeln föreskrivs att värdet av det icke-ursprungsmaterial som ingår inte får överstiga 40 % av priset fritt fabrik, är tillverkad av ”annat legerat stål, grovt tillformat genom smidning” enligt nummer ex 7224.

Om detta smide har smitts i EU av ett göt med icke-ursprungsstatus, har det redan fått ursprungsstatus med stöd av regeln för nummer ex 7224 i förteckningen. Smidet kan då räknas som ursprungsprodukt vid beräkningen av värdet på motorn, oberoende av om det tillverkats i samma fabrik eller i en annan fabrik i EU. Värdet av götet med icke-ursprungsstatus ska därför inte räknas med när värdet av det icke-ursprungsmaterial som använts läggs samman.

3.2. I regeln i förteckningen anges den minsta bearbetning eller behandling som fordras, och ytterligare bearbetning eller behandling ger också ursprungsstatus. Däremot kan utförandet av mindre bearbetning eller behandling inte ge ursprungsstatus. Om det i en regel fastslås att icke-ursprungsmaterial på ett visst tillverkningsstadium får användas, är alltså användning av sådant material på ett tidigare tillverkningsstadium tillåten, medan användning av sådant material på ett längre framskridet tillverkningsstadium inte är tillåten.

3.3. Utan att det påverkar tillämpningen av anmärkning 3.2 får, om det i en regel anges ”tillverkning utgående från material enligt vilket HS-nummer som helst”, material enligt vilket nummer som helst användas (även material med samma varubeskrivning och nummer som produkten), dock med förbehåll för alla särskilda begränsningar som också kan ingå i regeln.

Uttrycket ”tillverkning utgående från material enligt vilket HS-nummer som helst, även annat material enligt nr…” eller ”tillverkning utgående från material enligt vilket HS-nummer som helst, även annat material enligt samma HS-nummer som produkten” innebär däremot att material enligt vilket nummer som helst får användas, utom material med samma varubeskrivning som den som anges för produkten i kolumn 2 i förteckningen.

3.4. Om det i en regel i förteckningen anges att en produkt får tillverkas av mer än ett material, innebär detta att vilket eller vilka som helst av dessa material får användas. Det krävs inte att alla material används.

Exempel:

I regeln för vävnader enligt nummer 5208–5212 anges att naturfibrer får användas och att bl.a. kemiska material också får användas. Denna regel innebär inte att både naturfibrer och kemiska material måste användas. Det är möjligt att använda det ena eller det andra av dessa material eller båda.

3.5. Om det i en regel i förteckningen anges att en produkt måste tillverkas av ett visst material, hindrar villkoret inte användning av andra material som på grund av sin beskaffenhet inte kan uppfylla det villkoret (se också anmärkning 6.2 nedan i samband med textilier).

Exempel:

Regeln för livsmedelsberedningar enligt nummer 1904, som uttryckligen utesluter användning av spannmål eller av produkter härledda från spannmål, hindrar inte användning av mineralsalter, kemikalier och andra tillsatsämnen som inte har framställts av spannmål.

Detta gäller dock inte produkter som, trots att de inte kan tillverkas av det specifika material som anges i förteckningen, kan tillverkas av material av samma beskaffenhet på ett tidigare tillverkningsstadium.

Exempel:

I fråga om ett klädesplagg enligt ex kapitel 62 tillverkat av bondad duk är det, om endast garn som utgör icke-ursprungsprodukt är tillåtet för detta slags plagg, inte möjligt att utgå från bondad duk, även om bondad duk normalt inte kan tillverkas av garn. I sådana fall skulle utgångsmaterialet normalt vara i stadiet före garnstadiet, dvs. fiberstadiet.

3.6. Om två eller flera procentsatser anges i en regel i förteckningen som det högsta värdet för icke-ursprungsmaterial som kan användas, får dessa procentsatser inte läggas samman. Värdet av allt icke-ursprungsmaterial som används får med andra ord aldrig överstiga den högsta av de angivna procentsatserna. Dessutom får de enskilda procentsatserna för de specifika materialen inte överskridas.

Anmärkning 4:

4.1. Med begreppet ”naturfibrer” avses i förteckningen andra fibrer än regenat- eller syntetfibrer. Det är begränsat till stadiet innan spinningen äger rum, inklusive avfall och inbegriper, om inte annat anges, även sådana fibrer som har kardats, kammats eller behandlats på annat sätt, men inte spunnits.

4.2. Begreppet ”naturfibrer” inbegriper tagel enligt nummer 0511, natursilke enligt nummer 5002 och 5003 samt ullfibrer och fina eller grova djurhår enligt nummer 5101–5105, bomullsfibrer enligt nummer 5201–5203 och andra vegetabiliska fibrer enligt nummer 5301–5305.

4.3. Med begreppen ”textilmassa”, ”kemiska material” och ”material för papperstillverkning” avses i förteckningen de material som inte klassificeras enligt kapitlen 50–63 och som kan användas för tillverkning av regenat-, syntet- eller pappersfibrer eller regenat-, syntet- eller pappersgarn.

4.4. Med begreppet ”konststapelfibrer” avses i förteckningen fiberkabel av syntetfilament eller av regenatfilament, syntet- eller regenatstapelfibrer och avfall av syntet- eller regenatfibrer enligt nummer 5501–5507.

Anmärkning 5:

5.1. Om det i fråga om en viss produkt i förteckningen hänvisas till denna anmärkning, ska villkoren i kolumn 3 inte tillämpas på bastextilmaterial som används vid tillverkning av denna produkt och som sammanlagt utgör högst 10 % av den sammanlagda vikten av alla de bastextilmaterial som har använts (se också anmärkningarna 5.3 och 5.4 nedan).

5.2. Den tolerans som avses i anmärkning 5.1 får emellertid endast tillämpas på blandprodukter som har tillverkats av två eller flera bastextilmaterial.

Följande är bastextilmaterial:

- Natursilke.

- Ull.

- Grova djurhår.

- Fina djurhår.

- Tagel.

- Bomull.

- Material för papperstillverkning och papper.

- Lin.

- Mjukhampa.

- Jute och andra bastfibrer för textilt ändamål.

- Sisal och andra textilfibrer från växter av släktet Agave.

- Kokosfibrer, abaca, rami och andra vegetabiliska textilfibrer.

- Syntetkonstfilament.

- Regenatkonstfilament.

- Elektriskt ledande fibrer.

- Syntetkonststapelfibrer av polypropen.

- Syntetkonststapelfibrer av polyester.

- Syntetkonststapelfibrer av polyamid.

- Syntetkonststapelfibrer av polyakrylnitril.

- Syntetkonststapelfibrer av polyimid.

- Syntetkonststapelfibrer av polytetrafluoreten.

- Syntetkonststapelfibrer av polyfenylensulfid.

- Syntetkonststapelfibrer av polyvinylklorid.

- Andra syntetkonststapelfibrer.

- Regenatkonststapelfibrer av viskos.

- Andra regenatkonststapelfibrer.

- Garn av segmenterad polyuretan med mjuka segment av polyeter, även överspunnet.

- Garn av segmenterad polyuretan med mjuka segment av polyester, även överspunnet.

- Produkter enligt nummer 5605 (metalliserat garn) som innehåller remsor som utgörs av en kärna bestående av antingen aluminiumfolie eller av plastfilm med eller utan överdrag av aluminiumpulver, med en bredd av högst 5 mm, och som är infogad mellan två plastfilmer med hjälp av genomskinligt eller färgat klister.

- Andra produkter enligt nummer 5605.

Exempel:

Ett garn enligt nummer 5205 tillverkat av bomullsfibrer enligt nummer 5203 och syntetstapelfibrer enligt nummer 5506 är ett blandgarn. Syntetstapelfibrer som inte uppfyller ursprungsreglerna (enligt vilka det krävs tillverkning utgående från kemiska material eller textilmassa) får därför användas, om deras sammanlagda vikt utgör högst 10 % av garnets vikt.

Exempel:

En vävnad av ull enligt nummer 5112 tillverkad av garn av ull enligt nummer 5107 och syntetiskt garn av stapelfibrer enligt nummer 5509 är en blandväv. Syntetiskt garn som inte uppfyller ursprungsreglerna (enligt vilka det krävs tillverkning utgående från kemiska material eller textilmassa) eller garn av ull som inte uppfyller ursprungsreglerna (enligt vilka det krävs tillverkning utgående från naturfibrer, inte kardade, kammade eller på annat sätt beredda för spinning) eller en kombination av båda, får därför användas, om deras sammanlagda vikt utgör högst 10 % av tygets vikt.

Exempel:

Tuftad dukvara av textilmaterial enligt nummer 5802 tillverkad av bomullsgarn enligt nummer 5205 och bomullsvävnader enligt nummer 5210 är en blandprodukt endast om bomullsväven själv är en blandväv tillverkad av garn som klassificeras enligt två skilda nummer, eller om de använda bomullsgarnerna själva är blandningar.

Exempel:

Om den tuftade dukvaran av textilmaterial är tillverkad av bomullsgarn enligt nummer 5205 och syntetiska vävnader enligt nummer 5407 är de använda garnerna givetvis två skilda bastextilmaterial och den tuftade dukvaran av textilmaterial är följaktligen en blandprodukt.

5.3. I fråga om produkter som innehåller ”garn av segmenterad polyuretan med mjuka segment av polyeter, även överspunnet” är denna tolerans 20 % för sådant garn.

5.4. I fråga om produkter som innehåller ”remsor som utgörs av en kärna bestående av antingen aluminiumfolie eller av plastfilm med eller utan överdrag av aluminiumpulver, med en bredd av högst 5 mm, och som är infogad mellan två plastfilmer med hjälp av genomskinligt eller färgat klister”, är denna tolerans 30 % för sådana remsor.

Anmärkning 6:

6.1. När det i förteckningen hänvisas till denna anmärkning får textilmaterial (med undantag av foder och mellanfoder) vilka inte uppfyller regeln i kolumn 3 i förteckningen för de berörda konfektionsprodukterna användas, om de klassificeras enligt ett annat nummer än produkten och deras värde inte överstiger 8 % av produktens pris fritt fabrik.

6.2. Utan att det påverkar tillämpningen av anmärkning 6.3 får material som inte klassificeras enligt kapitlen 50–63 användas fritt vid tillverkning av textilprodukter, oavsett om de innehåller textilmaterial.

Exempel:

Om det i en regel i förteckningen anges att garn måste användas för en viss textilprodukt, t.ex. byxor, hindrar detta inte användning av metallföremål, t.ex. knappar, eftersom knappar inte klassificeras enligt kapitlen 50–63. Av samma skäl får blixtlås användas, även om blixtlås normalt innehåller textilmaterial.

6.3. I de fall en procentregel gäller måste vid beräkningen av värdet av ingående icke-ursprungsmaterial hänsyn tas till värdet av de material som inte klassificeras enligt kapitlen 50–63.

Anmärkning 7:

7.1. Med ”särskilda processer” avses i samband med nummer ex 2707, 2713–2715, ex 2901, ex 2902 och ex 3403 följande:

a) Vakuumdestillation.

b) Omfattande fraktionerad omdestillation.

c) Krackning.

d) Reformering.

e) Extraktion med selektiva lösningsmedel.

f) Den process som omfattar alla följande behandlingar: behandling med koncentrerad svavelsyra, oleum (rykande svavelsyra) eller svaveltrioxid och efterföljande neutralisering med alkali samt blekning och rening med naturligt aktiva jordarter, aktiverade jordarter, aktiverat kol eller bauxit.

g) Polymerisation.

h) Alkylering.

i) Isomerisering.

7.2. Med ”särskilda processer” avses i samband med nummer 2710, 2711 och 2712 följande:

a) Vakuumdestillation.

b) Omfattande fraktionerad omdestillation.

c) Krackning.

d) Reformering.

e) Extraktion med selektiva lösningsmedel.

f) Den process som omfattar alla följande behandlingar: behandling med koncentrerad svavelsyra, oleum (rykande svavelsyra) eller svaveltrioxid och efterföljande neutralisering med alkali samt blekning och rening med naturligt aktiva jordarter, aktiverade jordarter, aktiverat kol eller bauxit.

g) Polymerisation.

h) Alkylering.

ij) Isomerisering.

k) Endast för tungoljor enligt nummer ex 2710: avsvavling med väte om de behandlade produkternas svavelinnehåll minskas med minst 85 % (ASTM D 1266–59 T-metoden).

l) Endast för produkter enligt nummer 2710: avparaffinering på annat sätt än genom enkel filtrering.

m) Endast för tungoljor enligt nummer ex 2710: vätebehandling, annan än avsvavling, vid vilken väte vid ett tryck över 20 bar och en temperatur över 250 °C aktivt deltar i en kemisk reaktion med hjälp av en katalysator. Efterföljande hydrering av smörjoljor enligt nummer ex 2710 (t.ex. hydrofinishing eller avfärgning) för att framför allt förbättra färg eller stabilitet ska emellertid inte räknas som en särskild process.

n) Endast för eldningsoljor enligt nummer ex 2710: atmosfärisk destillation, om mindre än 30 volymprocent destillat (inklusive destillationsförluster) erhålls vid 300 °C enligt ASTM D 86-metoden.

o) Endast för andra tungoljor än dieselbrännoljor och eldningsoljor enligt nummer ex 2710: bearbetning genom elektrisk högfrekvensurladdning.

p) Endast för råa produkter (andra än vaselin, ozokerit, montanvax (lignitvax), torvvax eller paraffin innehållande mindre än 0,75 viktprocent olja) enligt nummer ex 2712: oljeavskiljning genom fraktionerad kristallisation.

7.3. I fråga om nummer ex 2707, 2713–2715, ex 2901, ex 2902 och ex 3403 ska enkla åtgärder såsom rengöring, dekantering, avsaltning, vattenseparering, filtrering, färgning, märkning eller erhållande av ett visst svavelinnehåll genom blandning av produkter med olika svavelinnehåll, eller någon kombination av dessa eller liknande åtgärder, inte medföra ursprungsstatus.

BILAGA II FÖRTECKNING ÖVER DEN BEARBETNING ELLER BEHANDLING AV ICKE-URSPRUNGSMATERIAL SOM KRÄVS FÖR ATT DEN TILLVERKADE PRODUKTEN SKA FÅ URSPRUNGSSTATUS

HS-nr | Varuslag | Bearbetning eller behandling av icke-ursprungsmaterial som ger ursprungsstatus |

(1) | (2) | (3) eller (4) |

Kapitel 1 | Levande djur | Alla djur enligt kapitel 1 ska vara helt framställda |

Kapitel 2 | Kött och ätbara slaktbiprodukter | Tillverkning vid vilken allt använt material enligt kapitlen 1 och 2 ska vara helt framställt |

Kapitel 3 | Fisk samt kräftdjur, blötdjur och andra ryggradslösa vattendjur | Tillverkning vid vilken allt använt material enligt kapitel 3 ska vara helt framställt |

ex kapitel 4 | Mejeriprodukter; fågelägg; naturlig honung; ätbara produkter av animaliskt ursprung, inte nämnda eller inbegripna någon annanstans; med undantag av följande: | Tillverkning vid vilken allt använt material enligt kapitel 4 ska vara helt framställt |

0403 | Kärnmjölk, filmjölk, gräddfil, yoghurt, kefir och annan fermenterad eller syrad mjölk och grädde, även koncentrerade, försatta med socker eller annat sötningsmedel, smaksatta eller innehållande frukt, bär, nötter eller kakao | Tillverkning vid vilken - allt använt material enligt kapitel 4 ska vara helt framställt, - all använd frukt- och bärsaft (utom saft av ananas, lime eller grapefrukt) enligt nr 2009 redan har ursprungsstatus, och - värdet av allt använt material enligt kapitel 17 inte överstiger 30 % av produktens pris fritt fabrik |

ex kapitel 5 | Produkter av animaliskt ursprung, inte nämnda eller inbegripna någon annanstans; med undantag av följande: | Tillverkning vid vilken allt använt material enligt kapitel 5 ska vara helt framställt |

ex 0502 | Borst och andra hår av svin, bearbetade | Rengöring, desinficering, sortering och uträtning av borst och andra hår |

Kapitel 6 | Levande träd och andra levande växter; lökar, rötter o.d.; snittblommor och snittgrönt | Tillverkning vid vilken - allt använt material enligt kapitel 6 ska vara helt framställt, och - värdet av allt använt material inte överstiger 50 % av produktens pris fritt fabrik |

Kapitel 7 | Grönsaker samt vissa ätbara rötter och stam- eller rotknölar | Tillverkning vid vilken allt använt material enligt kapitel 7 ska vara helt framställt |

(1) | (2) | (3) eller (4) |

Kapitel 8 | Ätbar frukt samt ätbara bär och nötter; skal av citrusfrukter eller meloner | Tillverkning vid vilken - all använd frukt och alla använda bär och nötter ska vara helt framställda, och - värdet av allt använt material enligt kapitel 17 inte överstiger 30 % av produktens pris fritt fabrik |

ex kapitel 9 | Kaffe, te, matte och kryddor; med undantag av följande: | Tillverkning vid vilken allt använt material enligt kapitel 9 ska vara helt framställt |

0901 | Kaffe, även rostat eller befriat från koffein; skal och hinnor av kaffe; kaffesurrogat innehållande kaffe, oavsett mängden | Tillverkning utgående från material enligt vilket HS-nummer som helst |

0902 | Te, även aromatiserat | Tillverkning utgående från material enligt vilket HS-nummer som helst |

ex 0910 | Kryddblandningar | Tillverkning utgående från material enligt vilket HS-nummer som helst |

Kapitel 10 | Spannmål | Tillverkning vid vilken allt använt material enligt kapitel 10 ska vara helt framställt |

ex kapitel 11 | Produkter från kvarnindustrin; malt; stärkelse; inulin; vetegluten; med undantag av följande: | Tillverkning vid vilken all använd spannmål och alla använda grönsaker och ätbara rötter och stam- eller rotknölar enligt nr 0714 eller alla använda frukter eller bär ska vara helt framställda |

ex 1106 | Mjöl och pulver av torkade, spritade baljväxtfrön enligt nr 0713 | Torkning och malning av baljfrukter och baljväxtfrön enli