EUROPEISKA KOMMISSIONEN 
Bryssel den 9.11.2011 
SEK(2011) 1323 slutlig 
  
ARBETSDOKUMENT FRÅN KOMMISSIONENS AVDELNINGAR 
Sammanfattning av ko nsekvensanalysen 
Följedokument till 
EU-programmet Hälsa för tillväxt fö r åtgärder inom hälsoområdet (2014–2020 
  
{KOM(2011) 709 slutlig} 
{SEK(2011) 1322 slutlig} 
 
 
 1Ansvarsfriskrivning 
Denna konsekvensanalys är enda st bindande för de kommissions avdelningar som medverkat i 
utarbetandet av den. Den är avsedd att ge und erlag för kommentarer oc h påverkar inte den 
slutliga utformningen av beslut  som ska fattas av kommissionen. 
 
 21. PROBLEMFORMULERING  
EU:s tredje hälsoprogram för perioden 2014 –2020, ”Hälsa för tillvä xt”, (nedan kallat 
programmet ), är tänkt att bygga på resultaten från  både det första folkhälsoprogrammet för 
2003–2007 och det nuvarande, andra, hälsoprogrammet för 2008–2013.  
I enlighet med målen i Europa 2020: en europeisk strategi för smart och hållbar tillväxt för 
alla1 och mot bakgrund av slutsatserna och rekommendationerna i samband med olika 
utvärderingar och revisioner av de tidigare programmen införs i vissa avseenden en ny strategi 
i det nya programmet. Det kommer att vara me r fokuserat och tydlig are inriktat på ett 
begränsat antal dominerande prioriteringar och verksamheter där det kan skapa en kritisk 
massa, bland annat genom att ha hävstångseffekt  och i enlighet med artikel 168 i fördraget om 
Europeiska unionens funktionssätt kan komplett era medlemsstaternas politik och uppmuntra 
samarbete inom hälsoområdet. 
Erfarenheter från de tidigare programmen och ut värderingen av dem talar ett tydligt språk: 
a) Det nya programmet bör ha färre och mer fokuserade mål  och stödet bör 
koncentreras till färre åtgärder  inom nyckelområden som ger störst EU-mervärde.  Detta bör 
öka effektivitetsvinsterna och maximera programmets effekt. 
b) Programmet bör i högre grad i nvolvera alla deltagande länder , särskilt de EU-
medlemsstater som har en relativt låg brutt onationalinkomst (BNI). To nvikten bör läggas på 
områden där medlemsstaterna inte kan agera på  egen hand på ett kostnadseffektivt sätt,  där 
tydliga gränsöverskridande frågor eller frågor so m rör den inre marknaden är aktuella eller där 
EU-samarbetet kan ge betydande fö rdelar och effektivitetsvinster. 
c) Resultaten behöver byggas in i ett system för regelbunden rapportering  och 
delas/spridas mer effektivt mellan kommissione ns avdelningar och til l berörda parter och 
nationella beslutsfattare. 
I Europeiska kommissionens meddelande av den 29 juni 2011 En budget för Europa 20202 
framhålls att hälsofrämjande åtgärder är en in tegrerad del av Europa 2020-strategins mål med 
en smart och hållbar tillväxt för alla, att produktiviteten och konkurrenskraften påverkas 
positivt om människor håller sig friska och aktiv a längre, att innovation inom hälso- och 
sjukvården gör det lättare att möta utmaningen med hållbarhet inom sektorn i samband med den demografiska utvecklingen samt att åtgärder  för att minska den bristande jämlikheten när 
det gäller hälsa är viktiga för a tt tillväxten ska ko mma alla till godo.
 
I ett policydokument om hälsa i anslutning til l meddelandet om den fleråriga budgetramen 
preciseras bland annat att det nya programmet Hä lsa för tillväxt kommer att vara inriktat på 
åtgärder med tydligt EU-mer värde, i linje med Europa 2020-målen och nya rättsliga 
skyldigheter och att huvudsyftet är att  
                                                 
1 Kommissionens meddelande: Europa 2020 – En strategi för smart och hållbar tillväxt för alla , KOM(2010) 
2020 slutlig. 
2 En budget för Europa 2020 – Meddelande från kommissionen till Europaparlamentet, rådet, Europeiska 
ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén  – KOM(2011) 500 slutlig. 
 
 
 3• samarbeta med medlemsstaterna för att skydda människor från gränsöverskridande 
hot mot hälsan , 
• göra hälso- och sjuk vården mer hållbar , 
• förbättra befolkningens hälsa och samtidigt  stimulera innovation inom hälso- och 
sjukvården . 
Programmet kommer t.ex. att stöd ja hälsopolitiken genom att utveckla bästa praxis och 
riktlinjer för diagnos och be handling av sällsynta sjukdomar , stödja europeiska 
referensnätverk för sjukdomar , utveckla bästa praxis och riktlinjer för cancerscreening  och 
utveckla en gemensam EU-strategi för utvärd ering av medicinska metoder och e-hälsovård . 
Samtidigt kommer forsknings- oc h innovationsinsatser inom häls oområdet att stödjas enligt 
det gemensamma strategiska ramverket för forskning och innovation. 
I detta meddelande föreslog kommissionen att 396 miljoner euro (i 2011 års priser eller 
446 miljoner euro i nuvarande priser) skulle avsättas för perioden 2014–2020 till ett särskilt 
utgiftsprogram på hälsoområdet. I budgettermer är detta tveklöst e tt litet till medelstort 
program, särskilt med hänsyn till att hälso- oc h sjukvårdskostnaderna uppgår till nästan 10 % 
av EU:s BNP och att hälso- och sjukvården är en av de största ekonom iska sektorerna i EU. 
Hälsa har inte bara ett värde i sig – den är ocks å en stark drivkraft för ekonomisk tillväxt. En 
av tio arbetstagare i EU är anställda inom hä lso- och sjukvården och de är bland de mest 
kvalificerade, eftersom en större andel än genomsnittet har högskoleutbildning. Detta innebär att hälso- och sjukvården är av  stor betydelse för ekonomin som helhet och för Europa 2020-
strategin. Det finns starka belägg för ett sa mband mellan hälsa och ekonomiska resultat: en 
befolkning med god hälsa är en nödvändig förutsä ttning för smart och hållbar tillväxt för alla. 
God hälsa är inte bara en av de viktigas te faktorerna för att öka den individuella 
produktiviteten och människors eg enmakt. En god hälsa ökar dessutom antalet produktiva år, 
eftersom en bättre hälsa hos befolkningen har en direkt positiv inverkan på den kollektiva 
produktiviteten och konkurrenskraf ten. Dessutom är hälsa en st ark ekonomisk drivkraft för 
tillväxt, både genom att upprätthålla hushållen s efterfrågan och öka sparandet och genom att 
skapa arbetstillfällen av hög kvalitet, stimul era innovation och ge en bas för en stark 
europeisk industri. 
Investeringar i hälsa kan också göra det lättar e att möta de utmaningar och utnyttja de 
möjligheter som ett samhälle med en ökande an del äldre innebär (unde r de kommande 20 åren 
förväntas antalet européer över 65 öka med 45 %, från 85 miljoner 2008 till 123 miljoner 
2030). Problemen i detta sammanhang har inte bara att göra med att skydda, främja och 
förbättra äldre människors hälsotillstånd utan oc kså med att finansiera de ökande kostnaderna 
för hälso- och sjukvården, förbättra den vård so m erbjuds så att den ti llgodoser de allt högre 
och mer heterogena förväntningarna samt säkra tillgången till vården. 
Medlemsstaterna måste hitta rätt balans inom hälsoområdet mellan att erbjuda allmän tillgång 
till hälso- och sjukvårdst jänster av hög kvalitet och iaktta budgetåtstram ningar. Problemen är 
inte alltid nya men blir alltmer akuta, särskilt i det rådande ekonomiska klimatet. Finanskrisen 
har ytterligare ökat beh ovet av att förbättra de nationell a hälso- och sjukvårdssystemens 
kostnadseffektivitet. Först och främst måste me dlemsstaterna själva vidta direkta åtgärder. 
Syftet med EU:s hälsopolitik är såsom anges i fördraget att komplettera och stödja nationella 
åtgärder och uppmuntra sama rbete mellan medlemsstaterna. 
Utmaningen är att med en begränsad budget utar beta ett hälsoprogram för EU som på bästa 
sätt tillgodoser medlemsstaternas och andra be rörda parters intressen. Därför måste behoven 
 
 4prioriteras på ett sätt som gör att programmets re sultat används och skapar en hävstångseffekt 
som stödjer och utvecklar hälsopolitiken på europeis k, nationell och lokal nivå. 
Programmet ska ge möjligheter att inrätta och stärka samarbetsmekanismer och 
samordningsprocesser mellan medlemsstaterna med syfte att hitta gemensamma verktyg och bästa praxis som skapar synergieffekter. Det bör ge största möjliga EU-mervärde och stordriftsfördelar och på så sätt stödja re former under de rådande svåra omständigheterna. 
Medlemsstaterna och EU som helhet står in för flera utmaningar till 2020 och längre fram: 
A. Hälso- och sjukvårdssystemens finansiella hållbarhet. 
B. Brist på hälso- och sjukvårdspersonal. 
 C. Nödvändiga förbättringar av patientsäkerheten. 
 D. Avsaknad av hållbara framsteg när det gäller kontroll och förebyggande av 
kroniska sjukdomar. 
 E. Förlust av de mest produktiva åren för en stor andel av befolkningen på grund 
av den långsamma ökningen av antalet friska levnadsår. 
F. Ökande ojämlikhet i hälsa i hela Europa och i grannländerna. 
G. Globala och gränsöverskridande hot. 
Programmet kan bidra till att möta de ovann ämnda utmaningarna bara genom att det ger 
ekonomiska möjligheter att bygga upp och stärka samarbetsmekanismer och 
samordningsprocesser mellan medlemsstaterna fö r att hitta gemensamma verktyg och bästa 
praxis som kan skapa synergieffekter, ge EU -mervärde och leda til l stordriftsfördelar, 
samtidigt som både subsidiaritetsprincipen och medlemsstaternas slutliga ansvar för att fatta de beslut som är bäst för deras särskilda situation respekteras. 
Därför kommer programmet att bi dra endast om medlemsstatern a inte kan ager a individuellt 
eller när samordning utgör det bä sta sättet att uppnå framsteg. I linje med målen för Europa 
2020-strategin ska åtgärder som vidtas inom ramen för programmet ge ett påtagligt EU-
mervärde och ha en mätbar effekt. 
Dessutom kommer andra EU-finansieringsprog ram med större budgetar att bidra till att 
förbättra människors hälsa i EU, främst folkhälsodelen av forskningsprogrammet och 
strukturfonderna. Hälsoprogrammet är dock de t enda program som har som uttalat mål att 
möta utmaningar och problem inom hälso- och sjukvårdsområdet och samtidigt göra det 
lättare att uppnå de politiska målen inom område t. Därför kan frågor som ligger utanför andra 
finansieringsprograms tillämpningsområde ta s upp inom hälsoprogrammet, men programmet 
kan ändå bli ännu mer framgångsrikt om nödvändi ga kopplingar och tydlig a synergier skapas 
med andra utgiftsprogram. 
2. SUBSIDIARITETSKONTROLL – EUROPEISKA UNIONENS RÄTT ATT HANDLA  
I artikel 168 i fördraget om Europe iska unionens funktionssätt betonas  
subsidiaritetsprincipen inom folkhälsoområdet.  Det sägs att ”Unionens insatser ... ska 
komplettera  den nationella politiken” och sedan att ”Unionen ska komplettera  
medlemsstaternas insatser.” Unionen kan också ” stödja  deras insatser”. 
De huvudområden där de kompletterande åtgärderna ska vidtas nämns också: 
• förbättra folkhälsan, 
 
 5• förebygga fysisk och mental  ohälsa och sjukdomar, 
• undanröja faror för den fysiska och mentala hälsan, 
• bekämpa de stora folksjukdomarna, 
• minska narkotikarelaterade hälsoska dor, inklusive upplysning och förebyggande 
verksamhet, och 
• förbättra komplementariteten hos medlemsstater nas hälso- och sjukvård i gränsregionerna. 
I samma artikel tas också metoder upp för att bi dra till kampen mot de stora folksjukdomarna: 
• främja forskning om deras orsaker, hur de överförs och hur de kan förebyggas, 
• främja hälsoupplysning och hälsoundervisning, 
• övervakning, tidig övervakning av och bekämp ning av allvarliga gränsöverskridande hot 
mot människors hälsa, 
• främja samarbete mellan medlemsstaterna . Enligt artikel 168.2 andra stycket kan 
kommissionen ”i nära kontakt med medlemsstaterna ta lämpliga initiativ för att främja en sådan samordning, särskilt initiativ med syftet att fastställa riktlinj er och indikatorer, 
organisera utbyte av bästa praxis och utforma de delar som behövs för periodisk 
övervakning och utvärdering.” 
I punkt 3 i samma artikel anges följande: ”U nionen och medlemsstaterna ska främja 
samarbetet med tredjeland och behöriga internat ionella institutioner på folkhälsans område.” 
Mot denna bakgrund ger artikel 168.5 i fördrage t om Europeiska unionens funktionssätt 
Europaparlamentet och rådet befogenhet att besl uta om stimulansåtgärder för att skydda och 
förbättra människors hälsa. 
 
Nödvändighetstest 
Det är medlemsstaternas eget ansvar att lö sa ovannämnda problem och besluta om sin 
nationella hälso- och sjukvårdspolitik, men i ett antal fall kan de vidta åtgärder först efter 
samordning på EU-nivå. För många länder är  samarbete mellan medlemsstaterna mycket 
gynnsamt och mycket mer kostnadseffektivt. Det finns också bättre ch anser att man ska kunna 
lösa globala problem och gemensamma svårighe ter genom att mobilisera insatser på EU-nivå 
och fastställa gemensamma värderingar och principer. 
Programmet kommer därför främst att finansiera åtgärder som me dlemsstaterna själva på egen 
hand inte kan genomföra lika effektivt, utan som i hög grad är beroende av samarbetet på EU-
nivå. 
3. EU- MERVÄRDE  
Erfarenheterna från tidigare program har gett ett antal exempel på att åtgärder på EU-nivå kan ge ett påtagligt mervärde som erkänts av medlemsstaterna (se fallstudier som bifogas 
konsekvensanalysen). 
Värdet av att investera i beredskap, förebygga nde verksamhet och samordning av åtgärder 
mot hälsohot och infektionssjukdomar på EU-n ivå visades tydligt vid H1N1-utbrottet 2009. 
Även när det gäller att stärka kapaciteten fö r att hantera allvarlig a gränsöverskridande 
hälsohot, i kombination med gemensam upphandling av vacciner mot pandemier, kan ett betydande EU-mervärde uppnås. Samarbete när de t gäller gränsöverskridande sjukdomar som 
 
 6H1N1-influensa kan inte genomföras av enskilda medlemsstater utan är beroende av initiativ 
och finansiering på EU-nivå. När det gäller hälsohot  är EU:s roll, förutom att samordna 
åtgärderna mot dessa hot, att förbättra medl emsstaternas och andra länders förmåga att 
reagera på dem. Det är också EU:s roll att ti llhandahålla ett snabbt och samordnat svar på 
globala hälsohot. 
EU kan dessutom erbjuda betydande fördelar i frågor som rör gränsöverskridande hälso- och 
sjukvård och ojämlikhet i hälsa samt genom att utveckla strategier för att motarbeta den 
ökande antimikrobiella resistensen parallellt med kostnadseffektiva medicinska metoder och 
innovativ hälso- och sjukvård, och främja ett hä lsosamt åldrande med stöd av ett europeiska 
innovationspartnerskap. Åtgärderna inom häls oprogrammet kompletterar och ökar värdet på 
medlemsstaternas åtgärder för att främja hä lsa och förebygga sjukdom (bland annat arbete 
med nutrition, rökning och minskad ojämlikhet i vården), skydda människor mot hälsohot, bland annat genom pandemiberedskap, säkra läke medel, säkerhet i fråga om blod, vävnader, 
celler och organ och samarbete mellan hälso- och sjukvårdssystem. För att man ska kunna få 
kunskaper om sällsynta sjukdomar och kunna utveckla nya behandlingar för sådana sjukdomar måste patientgrupper samlas i europe iska register som omfattar flera länder. 
Många sådana åtgärder är i högsta grad beroende av stöd från hälsoprogrammet. 
Inom ramen för hälsoprogrammet har nätverk utvecklats och stärkts mellan europeiska 
specialister inom hälso- och sjukvårde n, nationella och regionala hälso- och 
sjukvårdsmyndigheter och andra berörda parter . Dessa nätverk bidrar i hög grad till 
kunskapsdelning och kapacitetsuppbyggnad inom  hälso- och sjukvården i EU. Även 
konsortier, partnerskap och andra metoder för ut byte av information och praxis inom Europa 
har byggts upp inom programmet, vilket har st imulerat samarbete och forskning. Utfallet av 
projekt och åtgärder som finans ieras genom hälsoprogrammet är den mest effektiva, om inte 
den enda, metoden för att bygga upp en evidensbas som kan ligga till grund för en mycket 
bredare regleringspolitik (t.ex. när det gäll er cancer, Alzheimers sjukdom, sällsynta 
sjukdomar och ojämlikhet i hälsa). 
I samband med halvtidsutvärderi ngen av det andra hälsoprogrammet och på grundval av den 
närmare analysen av fallstudierna togs följande  kriterier för EU-mervärde fram och testades 
när det gällde konkreta finansieringsåtgärder: 
• Främja utbyte av bästa praxis  mellan medlemsstaterna. 
• Stödja nätverk  för kunskapsutbyte och ömsesidigt lärande. 
• Hantera gränsöverskridande hot  för att minska riskerna och begränsa deras följder. 
• Ta itu med vissa problem som rör den inre marknaden  där EU har betydande 
legitimitet för att säkers tälla högkvalitativa lösninga r i olika medlemsstater. 
• Frigöra potentialen för innovation  inom hälso- och sjukvården. 
• Åtgärder som skulle kunna leda till ett system för benchmarking  för beslutsfattandet. 
• Öka stordriftsfördelarna  genom att undvika att spilla  tid på dubbelarbete och 
optimera användningen av de ekonomiska resurserna. 
4. PROGRAMMETS MÅL  
Mot bakgrund av de problem och det sammanha ng som beskrivs ovan samt de begränsade 
ekonomiska resurserna under de närmaste åren ska de allmänna målen i programmet Hälsa för 
tillväxt vara att samarbeta med medlemsstaterna  för att stimulera innova tion inom hälso- och 
 
 7sjukvården och öka sektorns långsiktiga hållba rhet, förbättra EU-befolkningens hälsa samt 
skydda människor från gränsöverskridande hot mot hälsan.  Alla särskilda mål till stöd för programmets in riktning är resultatinriktade med tonvikt på 
praktiska resultat och på omsättning av resu ltaten av medlemsstaternas nationella program 
och hälsopolitik som ska utöva inflytande på hälsoåtgärder och samverka med annan politik 
och andra av EU:s finansieringsprogram: 
1. Utveckla gemensamma verktyg och mekanis mer på EU-nivå för att åtgärda brister vad 
gäller personal och ekonomiska resurser samt underlätta införande av innovation inom 
hälso- och sjukvården för att bidra till nysk apande och långsiktigt hållbara hälso- och 
sjukvårdssystem  
Genom stödet till medlemsstater nas ansträngningar för att förb ättra hälso- och sjukvårdens 
effektivitet och finansiella hållbarhet syftar EU-hälsoprogrammet till att främja en betydande överföring av resurser inom denna sektor til l de mest innovativa och värdefulla produkterna 
och tjänsterna som samtidigt erbjuder den bästa marknadspotentialen och de största 
kostnadsbesparingarna på längre sikt. Hälso- och sjukvårdsref ormerna måste utan tvekan 
bestå av en kombination av direkta effektivitets vinster och långsiktiga st rategiska åtgärder för 
att ta itu med viktiga kostnadsdrivande faktor er. Detta är det enda sättet om de enskilda 
länderna ska kunna säkra en enhetlig kvalitet och jämlikhet i hälsa, fina nsiering av hälso- och 
sjukvården och användning av sy stemet. Som exempel kommer de t europeiska samarbetet om 
utvärdering av medici ntekniska metoder  inte bara att minska dubbelarbetet och 
sammanföra sakkunskap utan kan också frigör a potential för hållbara innovationer när det 
gäller produkter och tjänster för hälso- och sjukvården. 
Det är av yttersta vikt att utveckla gemensa mma verktyg och mekanismer på EU-nivå för att 
hjälpa de nationella hälso- oc h sjukvårdssystem att erbjuda mer vård med mindre resurser. 
Det krävs nyskapande lösningar för att ta itu me d bristen på arbetskraft och effektiviseringen 
av hälso- och sjukvårdssystemen genom a nvändning av innovativa produkter, tjänster och 
verktyg. 
EU 2020-strategin identifierar innovation som en fö rutsättning för att skapa smart tillväxt. Det 
finns en enorm potential för smart tillväxt inom hälsoområdet som kan leda till ökad effektivitet och till att nya be handlingar och produkter skapas som är anpassade till vårt 
samhälle. Innovation svarar upp mot de n hållbarhetsutmaning som hälso- och 
sjukvårdssystemen står inför både genom att ge helt nya lösningar för ouppfyllda behov och genom att ge en effektivare spridning av lösni ngar som redan finns och skapa rätt betingelser 
för framtida innovation. Innovation ska inte se s som enbart teknikbaserad utan också som 
organisatorisk och social, med fokus på den mä nskliga faktorn, så att den kan ge verkliga 
fördelar på ett kostnadseffektivt sätt. 
Den ekonomiska krisen nyligen har satt ytterlig are fokus på att hälso- och sjukvårdssystemen 
måste göras mer kostnadseffektiva och har gjort detta till ett högpriorite rat politiskt mål som 
sannolikt kommer att stå på dagordningen under många år framåt. Medlemsstaterna kommer 
att bli tvungna att i en tid när re surserna är begränsade balanser a behovet av bättre tillgång för 
alla mot den ökande efterfrågan på hälso-  och sjukvårdstjäns ter av hög kvalitet. 
Kostnadseffektiv användning av medicinsk teknik, inklusive kommande behandlingar som 
bygger på genteknik, tillräcklig tillgång på hä lso- och sjukvårdspersonal, den sakkunskap som 
krävs för att fatta beslut samt  stöd till det innovativa europeis ka partnerskapet för aktivt och 
hälsosamt åldrande är områden där programmet kan spela en viktig roll för detta politiska mål 
genom en mycket pragmatisk strategi. 
 
 82. Öka tillgången till medicins k sakkunskap och information fö r särskilda hälsotillstånd 
även utanför de nationella gränserna samt utforma gemensamma lösningar och riktlinjer för att förbättra kvaliteten oc h patientsäkerheten inom hälso-  och sjukvården för att EU:s 
befolkning ska få en bättre och tryggare vård 
Förbättrad tillgång till hälsovård för alla oa vsett inkomst, social ställning, säte och 
medborgarskap är en nyckel till att överbrygga nuvarande betydande ojämlikhet i hälsa. Alla 
EU:s medborgare bör ha tillgång till en säke r och högkvalitativ hälso- och sjukvård oavsett 
sina omständigheter. I praktiken varierar ti llgången till hälso- och sjukvård fortfarande 
kraftigt i EU. Det är också erkänt att hälsa är en viktig drivkraft bakom  ojämlikhet, eftersom 
dålig hälsostatus ofta har en betydande inverkan  på tillgången till effektiv hälso- och sjukvård 
och på enskilda medborgares möjlighet att ta ti ll sig hälsoinformation som sprids på nationell 
och europeisk nivå. Åtgärder inom  alla programmets mål bör bidr a till att överbrygga sådana 
skillnader genom att inriktas på olika häls ofaktorer som ger upphov till och ökar ojämlikhet, 
samt komplettera de åtgärder som vidtas inom  ramen för andra program med fokus på sociala 
och regionala skillnader inom EU.  
När det gäller att förbättra tillg ången till hälso- och sjukvår d, särskilt i de fall då den 
nationella kapaciteten är be gränsad, finns det ett tydligt mervärde i att främja 
nätverkssamarbete mellan europeiska refere nscentra som är tillgängliga för alla EU-
medborgare. 
Svårtillgänglig kunskap kan delas och resurser kan sammanföras så effektivt som möjligt i 
hela EU, vilket märks bland annat när det gäller sällsynta sjukdomar.
3 Enligt det särskilda 
målet nr 2 ska denna delning av resurser utöka s till andra områden i nom hälsoområdet som 
kräver en särskild koncentration av resurser eller sakkunskap för att unde rsöka olika kliniska 
tillstånd. Huvudmålet här är att samla medicins kt expertkunnande och medicinsk kunskap för 
att förbättra tillgången till dia gnostik och högt specialiserad vård  för en viss sjukdom eller en 
viss grupp av sjukdomar för alla patienter som behöver det. 
Sådana nätverk kan bidra till den redan be tydande sakkunskapen och kapaciteten för 
specifika, komplexa/högteknologis ka diagnostik- eller behandli ngstjänster vid de deltagande 
centren och erbjuda ett betydande mervärde i fo rm av bättre kvalitet och en kostnadseffektiv 
spridning i hela vårdkedjan. 
Slutmålet skulle vara att förbättra patienterna s hälsa genom att öka de gränsöverskridande 
möjligheterna. Detta skulle hjälpa medlemsstater na att stärka patienternas egenmakt genom 
att öka tillgången till information och insynen i vården, vilket i sin tur skulle förbättra 
vårdutfallen. 
Särskilda åtgärder enligt detta politiska mål skulle innefatta att införa ackreditering och stöd 
för europeiska referensnätverk, stärka samarbet et om patientsäkerhet och vårdkvalitet och en 
återhållsam användning av antimikrobi ella medel inom humanmedicinen. 
3. Kartlägga, sprida och främja införande av  erkänd bästa praxis för kostnadseffektiva 
förebyggande åtgärder genom åtgärder som rör de främsta riskfaktorerna, dvs. rökning, 
alkoholmissbruk och fetma, och hiv/aids, med tonvikt på den gränsöverskridande aspekten, 
för att förebygga sjukdomar och främja en god hälsa 
Att förebygga sjukdomar och främja hälsa bidrar till att öka antalet fris ka levnadsår eller år 
vid god hälsa. Förutom att hälsa är den viktigas te tillgången och ett mål i sig bidrar friska 
medborgare till ekonomiskt välstånd genom sitt högr e deltagande på arbetsmarknaden och sin 
                                                 
3 Se bilaga 7 för fallstudier av europeiska nätverk för sällsynta sjukdomar och Orphanet. 
 
 9större produktivitet. Välriktade investeringar för att främja hä lsa och förebygga sjukdom är en 
av de mest kostnadseffektiva metoderna för att stimulera BNP-tillväxt. Detta blir avgörande i 
ett samhälle med åldrande befolkni ng där arbetslivet blir längre.  
Rätt investeringar kommer inte bara att leda till bättre hälsa utan också ge ett längre och mer 
produktivt liv för fler och minska bristen på arbe tskraft. Om européer får bättre hälsa kommer 
de att kunna fortsätta att bidra till ekonomin när de blir äldre – som ar betstagare, volontärer 
och konsumenter. Det kommer också att finnas ett ökat behov av äl dre människors kunskaper 
och färdigheter i en befolkning med låga föde lsetal och brist på utbildad arbetskraft. 
Programmet innehåller åtgärder för att stödja medlemsstaternas ansträngningar att öka antalet 
friska och produktiva levnadsår inom områ dena kostnadseffektiva främjande och 
förebyggande åtgärder för hantering av riskfa ktorer och underliggande hälsodeterminanter, 
kronisk sjukdom och cancer. 
4. Utforma gemensamma tillv ägagångssätt och demonstrera deras värde för en bättre 
beredskap och samordning när det gäller n ödsituationer för hälsan för att skydda 
människor mot gränsöverskridande hälsohot 
Under den senaste tiden har EU ställts infö r flera större gränsöverskridande hot mot 
människors hälsa, t.ex. pandemisk influens a och sars. EU:s behörighet när det gäller 
samordningen av beredskapen inför och insatser na mot allvarliga gränsöverskridande hälsohot 
fastställs i fördraget. Genom si n natur begränsas sådana hälsoris ker inte av nationsgränser och 
kan inte åtgärdas effektivt av varje medlemsst at på egen hand. EU må ste vara väl förberett 
inför dessa hot, som kan ha stor inverkan inte bara på medborgarnas hälsa och liv utan också 
på ekonomin. 
För att minimera konsekvenserna för folkhäls an av gränsöverskrid ande hälsohot som kan 
omfatta allt från masskontaminering orsakad av kemiska incidenter till epidemier och 
pandemier, liksom sjukdomshoten under den senast e tiden från E coli, H1 N1 eller sars (svår 
akut respiratorisk sjukdom), måste robusta me kanismer och verktyg för att upptäcka, bedöma 
och hantera större gränsöverskr idande hot mot hälsan upprättas eller förstärkas. På grund av 
arten av dessa hot behövs samordnade folkhäls oåtgärder på EU-nivå för att ta itu med olika 
aspekter som bygger på beredskapsplanering, r obust och tillförlitlig riskbedömning och en 
stark organisation för risk- och krishantering.  
Det övergripande syftet är att strama upp öv ervakningen, systemet för tidig varning och 
kampen mot allvarliga gränsövers kridande hälsohot, även i ljus et av ”en hälsa”-konceptet och 
med hänsyn till den heltäckande  ram för säkerhet inom hä lsoområdet som håller på att 
utarbetas. 
I detta sammanhang skulle det nya programmet Hälsa för tillväxt stödja genomförandet av 
EU-lagstiftningen om hälsohot och EU-åtgärder som gäller hantering av hot mot folkhälsan. 
Alla komponenter i krishantering kommer att tas upp: beredskap och responsplanering, risk- 
och kriskommunikation, kapacitetsuppbyggnad fö r riskbedömning och utbildning, utbyte av 
erfarenhet och bästa praxis vid ha ntering av hälsokriser. De planerade åtgärderna spänner från 
stöd till utveckling av medlemsstaternas kär nkapacitet och beredskapsstandarder till 
responsplanering.  
Denna kapacitetsuppbyggnad täcker övervakning, detektion och riskbedömning av de stora 
folksjukdomarna, baserat på lagstiftningen som ses över och utvecklas, i kombination med 
multinationella, sektorsöverskridande utbildning sinsatser och initiativ för att förebygga och 
kontrollera infektionssjukdomar, antimikrobiell resistens och vård relaterade infektioner, plus 
förbättring av vaccinationspolitiken och vaccinationsstrategierna på EU-nivå. 
 
 105. ALTERNATIV  
Alternativ 1  motsvarar ett absolut minimum av åtgärder som följer av rättsliga skyldigheter 
enligt fördraget och befintlig EU-lagstiftning inom området läkemedel, medicintekniska produkter, substanser av mänskligt ursprung, pa tienträttigheter i grän söverskridande vård, 
hälsoskydd (mot gränsöverskridande hälsohot) och tobak. 
Alternativ 2  motsvarar baslinjescenariot. Det innebär att programmet fortsätter i sin 
nuvarande form utan förändringar utifrån resultaten av  utvärderingarna utöve r direkta rättsliga 
skyldigheter. 
Alternativ 3, delalternativ A  motsvarar ett välstrukturerat pr ogram med specifika, mätbara, 
uppnåeliga, relevanta och tids bundna (SMART) mål som innehåll er prioriterade åtgärder, 
skapar EU-mervärde och ger bättre uppföljning av resultat och effekt er. Det kommer att ha 
fokus på att  
• stödja åtgärder som krävs enligt gällande EU-lagstiftning om hälso- och sjukvård och 
den inre marknaden, 
• stödja införande av innovation inom hälso-  och sjukvårdsområdet för att förbättra 
särskilda punkter när det gäller hälso- oc h sjukvårdssystemens kva litet, effektivitet 
och hållbarhet, 
• förebygga sjukdomar på EU-nivå genom att bidra till och komplettera 
medlemsstaternas ansträngningar för att ök a medborgarnas hälsosamma levnadsår, 
inklusive aspekten att minska ojämli khet i hälsa, men huvudsakligen med andra 
medel än programmets resurser och begränsat till utveckling av arbetsmetoder och politisk utvärdering. 
• stödja och komplettera medlemsstaternas in satser för att skydda människor från 
gränsöverskridande hot mot hälsan. 
Delalternativ 3, delalternativ B  motsvarar ett välstrukturerat program men hanterar bara ett 
av de allmänna målen som balans. Detta program skulle ha fokus på att 
• stödja åtgärder som krävs enligt gällande EU-lagstiftning om hälso- och sjukvård och 
den inre marknaden, 
• stödja införande av innovation inom hälso-  och sjukvårdsområdet för att förbättra 
särskilda punkter när det gäller hälso- oc h sjukvårdssystemens kva litet, effektivitet 
och hållbarhet. 
• stödja och komplettera medlemsstaternas in satser för att skydda människor från 
gränsöverskridande hot mot hälsan. 
Delalternativ 3, delalternativ C  motsvarar ett program som är  begränsat till att stödja 
åtgärder som redan krävs enligt den gälla nde hälsorelaterade EU-lagstiftningen och 
lagstiftning om den inre marknaden samt att st ödja och komplettera medl emsstaternas insatser 
för att skydda människor från gränsöverskridan de hot mot hälsan. Dessutom skulle en viss 
spridning av resultat från det nuvarande hälsopro grammet ske för att ta hänsyn till slutsatserna 
från tidigare utvärderingar. 
Alternativ 4  motsvarar ett välstrukturerat program med fokus på samma frågor som alternativ 
3 a) men med tillägg av ett särs kilt mål för att hantera bredare sociala och ekonomiska orsaker 
till ojämlikhet i hälsa med lämpliga ekonomiska medel. Detta alternativ skulle innebära en betydande ökning av finansie ringsramen för programmet. 
 
 116. JÄMFÖRELSE AV ALTERNATIVEN  
Alternativet som inte innebar några resurser  beaktades inte. Utan anslag skulle 
kommissionen helt enkelt inte kunna uppfylla  sina skyldigheter i enlighet med gällande 
lagstiftning. 
Alternativ 1  skulle innebära en minskning av EU-st ödet till folkhälsopolitiken samt strida 
mot slutsatserna från utvärd eringen av det nuvarande hälsoprogrammet och de önskemål om 
att programmet ska fortsätta som har kommit frå n EU:s hälso- och sjukvårdsministrar och 
andra berörda parter. Det skulle inte gara ntera ett tillräckligt stöd för en framtida 
folkhälsopolitik. 
Alternativ 2  skulle göra det möjligt att i viss mån ta hänsyn till vissa orosmoment som 
medlemsstaterna och andra berörda parter har tagit upp, och alterna tivet skulle ha en 
hävstångseffekt på nationell hälsopolitik. Me n utan interventionslogik och smarta och 
realistiska mål, med ett stort antal oprioriterade  åtgärder och inga käns liga indikatorer för att 
mäta framstegen skulle en eventuell effekt för det första vara mycket svår att bedöma och för 
det andra mycket begränsad, eftersom den inte s kulle ingå i ett logisk t system. Denna typ av 
program skulle inte göra det möjligt att nå målen och skulle inte heller ta hänsyn till rekommendationerna från tidigare utvärderingar och revisioner. 
Alternativ 3, delalternativ A  kommer att tillåta att de särskilda målen uppnås genom 
åtgärder som definieras och prioriteras i denna konsekvensanalys. Kommissionens rättsliga 
skyldigheter skulle uppfyllas. Det föreslagna programmet skulle ta upp huvudkritiken från externa utvärderingar och från revisionsrätten s rapport. Det skulle ha interventionslogik, 
väldefinierade politiska mål och smarta, real istiska, utfallsorienterade och pragmatiska 
särskilda mål, de planerade åtgärderna skulle va ra prioriterade och en uppsättning indikatorer 
skulle definieras för att mäta utfallen och me dlemsstaternas införandet av programresultaten. 
Därmed skulle det gå att mäta framstegen oc h agera om de inte skulle vara i linje med 
fastställda milstolpar. Slutligen skulle det också gå att fastställa programmets effekt. 
Alternativ 3, delalternativ B  motsvarar en lägre budget än det nuvarande programmet och 
den tilldelning som anges i meddelandet om de n fleråriga budgetplanen. Detta alternativ 
skulle inte ta upp de kommande utmaningarna på  folkhälsoområdet på ett tillfredsställande 
sätt eftersom synergierna mellan att främja god hälsa och motverka kroniska sjukdomar skulle 
gå förlorade, särskilt när det gäller medbor garnas exponering för kroniska sjukdomar. Detta 
program skulle inte leva upp till medlemsstater nas och andra berörda parters förväntningar. 
Alternativ 3, delalternativ C  motsvarar alternativ 1 men ha r ett särskilt mål för hälsohot. 
Kommissionens rättsliga skyldigh eter skulle uppfyllas och åt gärder mot hälsohoten skulle 
vidtas, men alla övriga åtgärder på EU-nivå skulle avbrytas. Detta skulle innebära en 
minskning av EU-stödet till folkhäls opolitiken samt strida mot sl utsatserna från  utvärderingen 
av det nuvarande hälsoprogrammet och de önskemål om att programmet ska fortsätta som har kommit från berörda parter och fr ån medlemsstaterna. De t skulle inte garantera ett tillräckligt 
stöd för den framtida folkhälsopolitik som håller på att utarbetas. 
Alternativ 4  innebär en betydande ökning av fol khälsobudgeten som inte är realistisk. 
Resultatet av jämförelsen av alternativ var en tydigt: alternativ 3A är utan tvekan det 
föredragna. 
 
 127. ÖVERVAKNING OCH UTVÄRDERING  
Programmet kommer att följas upp varje år me d en bedömning både av om resultat- och 
effektindikatorerna visar på framsteg mot de särskilda målen och av om det behövs ändringar 
av de politiska prioriteringarna och finansieringsprioriteringarna. 
På begäran av kommissionen och utan någon oproportionerlig ökning av medlemsstaternas 
administrativa börda, ska medlemsstaterna lämna all tillgänglig information om programmets 
genomförande och effekter. 
Förslaget ska utgöra ett vägl edande internt flerårigt arbe tsprogram som ska fungera som 
vägledning för de årliga arbetsplanerna. 
Ett brett urval av finansiella mekanismer  kommer att användas inom programmet: 
ansökningsomgångar för projekt, bidrag till åt gärder med medlemsstaterna, bidrag till 
internationella organisationer, administrations bidrag och offentliga upphandlingsavtal. Såsom 
sades i utvärderingen var erfarenheten av att införa mekanismerna i det nuvarande 
hälsoprogrammet positiv och de ansågs vara en  förbättring jämfört med systemet för det 
tidigare folkhälsoprogrammet. 
Programmet kommer att genomgå halvtids- och ef terhandsutvärdering. Halvtidsutvärderingen 
kommer att fungera som konse kvensanalys inför ett senare  uppföljningsprogram inom 
hälsoområdet efter 2020.