Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om "Förslag till rådets förordning (EG) om ändring av förordning (EEG) nr 2847/93 om införande av ett kontrollsystem för den gemensamma fiskeripolitiken" () (98/C 407/38)

Den 11 juni 1998 beslutade rådet i enlighet med artiklarna 43 och 198 i EG-fördraget att rådfråga Ekonomiska och sociala kommittén om ovannämnda förslag.

Sektionen för jordbruk och fiskeri, som ansvarat för kommitténs beredning av ärendet, antog sitt yttrande den 24 juli 1998. Föredragande var Eduardo Chagas.

Vid sin 357:e plenarsession den 9-10 september 1998 (sammanträdet den 9 september 1998) antog Ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 108 röster för och 4 nedlagda röster.

1. Inledning

1.1. Genom förordning (EEG) nr 2847/93 () infördes ett kontrollsystem för den gemensamma fiskeripolitiken. Denna förordning ändrades senast genom förordning (EG) nr 2635/97 (), som nu i sin tur skall ändras för att beakta den utveckling som skett i den gemensamma fiskeripolitiken och rätta till vissa punkter som visat sig fungera mindre bra vid tillämpningen.

2. Allmänna kommentarer

2.1. Kommittén godtar det föreliggande förslaget till förordning med förbehåll för följande kommentarer.

2.2. Kommissionen ämnar göra stegvisa ändringar och behandlar därför denna gång endast några av de punkter som den anser vara viktiga för en förbättring av kontrollsystemet. Längre fram kommer ytterligare ändringsförslag som behandlar olika sidor av den gemensamma fiskeripolitiken att läggas fram.

2.3. Kommittén hade önskat att förslaget om ändring skulle vara mer genomgripande och medföra en allmän rättslig ram som är anpassad till de behov av kontroll som gör sig gällande. Vi är nämligen medvetna om att rättsmekanismer och praktiskt genomförande när det gäller kontroll varierar mycket mellan de olika medlemsstaterna, trots de ansträngningar som gjorts och de framsteg som redan uppnåtts.

2.3.1. Detta är ingen gynnsam utgångspunkt för att å ena sidan kunna få yrkesfiskarna att se fördelarna med kontrollsystemet och å andra sidan kunna försäkra dem om att bestämmelserna tillämpas på samma sätt i hela gemenskapen.

2.4. Kommittén har gång på gång i otaliga yttranden understrukit att kontroll av att förhållningsreglerna följs är grundläggande för att garantera att den gemensamma fiskeripolitikens bestämmelser i olika avseenden blir verkningsfulla. Därför är det nödvändigt att få till stånd en verklig förbättring i fråga om kontroll i de olika medlemsstaterna så att de olikheter som finns mellan dem försvinner eller åtminstone utjämnas, både med avseende på hur en kontrollsituation uppfattas och hur gemenskapens bestämmelser om kontroll tillämpas.

2.4.1. Kommissionen bör snarast möjligt publicera en reviderad version av förordning (EEG) nr 2847/93 med samtliga hittills gjorda ändringar.

2.5. Förbättrad kontroll innebär också att man på medlemsstatsnivå på ett effektivt sätt begagnar sig av kontrollmekanismerna på land och till havs, eftersom det är därigenom som man kan kontrollera fiskarter, fångstens och fiskens storlek och vilket slag av nät som används. Skillnaderna mellan de olika medlemsstaterna i detta avseende är fortfarande stora. Svårigheterna är av olika slag men det finns uppenbara problem i samband med att kontrollera ett så stort område som EES, vilket måste uppmärksammas.

2.5.1. Därför har kommittén alltid hävdat att medlemsstaterna måste uppmuntras och stödjas i sina ansträngningar att förstärka kontrollen med stöd av moderna IT-baserade och tekniska hjälpmedel. Det är bara på detta sätt som det är möjligt att göra framsteg och uppnå en effektivare kontroll och därigenom inom gemenskapen och yrkeskåren få till stånd ett klimat av samförstånd, större öppenhet och jämställdhet.

2.5.2. Det stora antalet lossningsplatser försvårar kontrolloperationer. Om man koncentrerar operationerna till vissa hamnar eller gör det obligatoriskt att använda vissa infrastrukturer som grossistfiskmarknader kan kontrolloperationerna bli betydligt mer trovärdiga.

2.6. Kommittén betonar å andra sidan att kontrollen för att vara effektiv måste utgå ifrån ett övergripande och samordnat perspektiv och täcka in alla aspekter inom den gemensamma fiskeripolitiken.

2.6.1. Kommittén vill ännu en gång framhålla att frågan om att förbättra gemenskapens kontrollsystem och dess tillämpning i alla medlemsstater är kopplad till lösningen av frågan om ökade befogenheter och personalförstärkningar i samband med inspektionerna och framförallt till frågan om skillnaderna mellan medlemsstaternas påföljdssystem, vilket för närvarande skapar stora olägenheter och uppmärksammas i kommissionens meddelande till rådet och parlamentet ().

2.6.2 I och med att det handlar om ett sådant centralt problem är större ansträngningar nödvändiga för att nå verkliga framsteg med avseende på en harmonisering av påföljdssystemet. Kommissionen har tidigare framfört konkreta förslag i denna riktning som fått stöd av ESK och parlamentet men inte antagits av rådet. Emellertid har kommissionens initiativ på detta område avstannat och några förslag i denna riktning finns inte i det aktuella förslaget till förordning.

2.7. Kommittén ser mycket positivt på att förslaget till förordning innehåller hänvisningar till fartyg från tredje land. Kommittén har alltid framhållit att det är nödvändigt att öka de kontroll-, inspektions- och övervakningsåtgärder som avser fiskeverksamhet som bedrivs av fartyg från tredje land, eftersom dessa i praktiken i vissa hamnar kontrolleras mindre noggrant än gemenskapsfartyg. Det är angeläget att få ett slut på denna oregelmässiga situation som leder till illojal konkurrens i förhållande till gemenskapsfartygen och kan ge upphov till snedvridning av konkurrensen, på grund av att kontrollen vid vissa hamnar är mindre sträng.

2.7.1. Som sek kommittén upprepade gånger har påpekat måste gemenskapens ansträngningar för att främja ett ansvarsfullt fiske och en ansvarsfull saluföring delas av tredje land, särskilt av de länder vars territorialvatten gränsar till gemenskapens, genom att de vidtar åtgärder av samma art som EU. Denna strävan bör också prägla kommissionens bilaterala relationer med dessa länder.

2.8. Kommittén anser att minst lika stränga bestämmelser som för gemenskapsfartygen skall gälla för fartyg från tredje land som har tillstånd att bedriva fiske i gemenskapens fiskezon. Denna aspekt måste anges i artikel 28c.

2.9. Dessutom anser kommittén att bestämmelserna i artikel 28 g.2 för anmälan av fångster som uppges ha gjorts på öppet hav av befälhavare på fiskefartyg från tredje land är oklara i vissa språkversioner. De rättsliga föreskrifterna i detta avseende måste särskilt bidra till målsättningen att föra en strategisk politik för att bevara fiskeresurserna mer generellt och i viss mån betona det moraliska ansvaret med avseende på vissa fångstmetoder.

2.10. Kommittén ställer sig frågande inför hur de ansvariga kontrollmyndigheterna skall kunna genomföra det åliggande som föreslås i artikel 35 i föreliggande förslag till förordning, där den första mars fastställs som datum för att sända in redogörelser för hur förordningen tillämpats till kommissionen. Det datum som tidigare gällt är första juni. Eftersom de områden som skall kontrolleras faller under flera olika departement och myndigheter i medlemsstaterna anmodas kommissionen att föreslå ett annat datum för att lämna in redogörelsen.

3. Särskilda kommentarer

3.1. Artikel 28 c. Artikeln bör ändras enligt ovan.

3.2. Artikel 28 g. Artikeln bör ändras enligt ovan.

Bryssel den 9 september 1998.

Ekonomiska och sociala kommitténs ordförande

Tom JENKINS

() EGT C 201, 27.6.1998, s. 14.

() EGT L 261, 20.10.1993, s. 1.

() EGT L 356, 21.12.1997.

() KOM(98) 92 slutlig.