Yttrande från Regionkommittén om "Kommissionens meddelande till rådet och Europaparlamentet Tio år efter Rio: Förberedelser inför världstoppmötet om hållbar utveckling år 2002"

(2002/C 107/04)

BAKGRUND

Kommissionens beslut av den 31 maj 2001 att i enlighet med artikel 265 första stycket i EG-fördraget rådfråga Regionkommittén i detta ärende.

Presidiets beslut av den 13 juni 2000 att ge utskott 4 - fysisk planering, stadsfrågor, energi, miljö - i uppdrag att utarbeta ett yttrande i denna fråga.

Meddelande från kommissionen "Hållbar utveckling i Europa för en bättre värld: En strategi för hållbar utveckling i Europeiska unionen" (KOM(2001) 264 slutlig).

Kommissionens meddelande om helhetsbedömningen av Europeiska unionens handlingsprogram för miljön och en hållbar utveckling (femte handlingsprogrammet för miljön) (KOM(1999) 543 slutlig).

Europeiska kommissionens rapport om de första fem åren av genomförandet av Agenda 2000.

Kommissionens arbetsdokument "Från Cardiff till Helsingfors och framåt - Rapport till Europeiska rådet om integreringen av hänsyn till miljö och hållbar utveckling i gemenskapens olika politikområden" (SEK(1999) 1941).

"Meddelande från kommissionen till rådet, Europaparlamentet och Ekonomiska och sociala kommittén - En prispolitik som främjar en hållbar användning av vattenresurserna" (KOM(2000) 477 slutlig).

"Meddelande från kommissionen till rådet och Europaparlamentet: Att tillgodose våra behov på ett ansvarsfullt sätt - att integrera miljöfrågor i den ekonomiska politiken" (KOM(2000) 576 slutlig).

"Mot en europeisk strategi för trygg energiförsörjning - grönbok" (KOM(2000) 769 slutlig).

Kommissionens meddelande om Europeiska unionens oljeförsörjning (KOM(2000) 631 slutlig) och den kommande översynen av den gemensamma transportpolitiken.

"Kommissionens meddelande till rådet, Europaparlamentet, Ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén om Europeiska gemenskapens sjätte miljöhandlingsprogram 'Miljö 2010: Vår framtid - vårt val - Sjätte miljöhandlingsprogrammet'" och "Förslag till Europaparlamentets och rådets beslut om gemenskapens miljöhandlingsprogram för perioden 2001-2010 (framlagt av kommissionen)" [KOM(2001) 31 slutlig - 2001/0029 COD] och Regionkommitténs yttrande om detta förslag (CdR 36/2001 fin)(1).

Rådets (miljö) slutsatser av den 8.3.2001 (6752/01) om toppmötet om hållbar utveckling.

De avtal om klimatförändring och biologisk mångfald som EU undertecknade vid Rio-toppmötet 1992.

De åtaganden som EU gjorde under förhandlingarna om Kyotoprotokollet om minskat utsläpp av växthusgaser.

EU:s medlemsstaters ratificering av Kyotoprotokollet

Det utkast till yttrande (CdR 37/2001 rév. 2) som utskott 4 antog den 8 oktober 2001. (Föredragande: Sally Powell, kommunfullmäktigeledamot i Hammersmith and Fulham London Borough Council, (UK-PSE).

EG-fördraget fastställer att miljöaspekter skall integreras i gemenskapspolitiken särskilt i syfte att främja en hållbar utveckling.

Med beaktande av ovanstående antog Regionkommittén följande yttrande enhälligt vid sin 41:a plenarsession den 14-15 november 2001 (sammanträdet den 14 november).

1. Regionkommitténs synpunkter beträffande kommissionens meddelande

1.1. Regionkommittén välkomnar Europeiska kommissionens meddelande och ser det som ett effektivt sätt att inleda utarbetandet av EU:s bidrag till toppmötet 2002.

1.2. Kommittén välkomnar varmt kommissionens åsikt att Europeiska unionen bör inta en ledande roll i Rio+10-processen, såväl i förberedelsefasen som vid själva toppmötet i Johannesburg.

1.3. Regionkommittén stöder helhjärtat Europeiska unionen och de 15 medlemsstaternas regeringar i deras fasta beslutsamhet att åstadkomma en internationell ratificering av Kyotoprotokollet under 2001.

1.4. Regionkommittén delar kommissionens uppfattning att förväntningarna från toppmötet i Rio 1992 inte har uppfyllts och att avsevärda svårigheter måste övervinnas för att man skall kunna avlägsna de hinder som står i vägen för en hållbar utveckling i EU och övriga delar av världen.

1.5. Kommittén delar kommissionens uppfattning att EU bör främja en riktad dagordning som främst behandlar de viktigaste frågorna för en hållbar utveckling, där framstegen kan mätas.

1.6. Dagordningen bör vara välavvägd och omfatta både norra och södra halvklotets prioriteringar. Kommittén anser dessutom att tydliga kvalitativa mål - som skall fastställas i samråd med samtliga berörda parter - är av avgörande betydelse när det gäller att ge vägledning åt enskilda sektorer i samhället.

1.7. Kommittén delar kommissionens uppfattning att utvidgningen av Europeiska unionen skulle kunna bli det viktigaste bidraget till global hållbar utveckling som EU kan göra, och att EU bör inleda en dialog med kandidatländerna om förberedelserna inför toppmötet.

1.8. Kommittén beklagar att kommissionen inte fäster större uppmärksamhet vid de lokala och regionala myndigheternas bidrag till en hållbar utveckling, trots att lokala myndigheter betraktas som en viktig grupp i genomförandet av Agenda 21 och anses vara en av de nio nyckelaktörer som kan bidra till att säkerställa en hållbar utveckling.

1.9. Vidare beklagar kommittén att kommissionen inte inser betydelsen av lokala Agenda 21, som har utpekats som ett av de mest framgångsrika initiativen för genomförande av Agenda 21.

1.10. Kommittén anser att det är positivt att kommissionen inser att målsättningarna för ekonomisk utveckling, samhällsutveckling och miljöskydd måste integreras för att man skall uppnå en hållbar utveckling.

1.11. Regionkommittén välkomnar kommissionens beslut att inte bestämma innehållet i EU:s ståndpunkter vid toppmötet, och inte heller föregripa resultaten av pågående samrådsförfarande.

1.12. ReK anser att samordning och samarbete mellan de olika styrelsenivåerna är av avgörande betydelse när det gäller att hantera globala miljöproblem.

2. Regionkommitténs rekommendationer beträffande meddelandet

2.1. Allmänna rekommendationer

2.1.1. Kommittén ser toppmötet 2002 som en möjlighet att visa upp och utvärdera de framsteg som gjorts inom ramen för Agenda 21 i EU och medlemsstaterna och på nytt bekräfta sitt politiska engagemang i samband med Agenda 21, som ligger till grund för EU:s framtida insatser när det gäller att uppnå en hållbar utveckling.

2.1.2. Kommittén uppmanar kommissionen att i större utsträckning redogöra för hur de föreslagna strategiska målsättningarna återspeglar det integrerade synsättet i fråga om ekonomiska, sociala och miljömässiga aspekter. Vidare uppmanas kommissionen att undersöka om de föreslagna strategiska målsättningarna helt och hållet överensstämmer med målsättningarna i EU:s strategi för en hållbar utveckling.

2.2. De lokala och regionala myndigheternas roll

2.2.1. Regionkommittén anser att lokala och regionala myndigheter bör tilldelas en aktiv roll när det gäller att formulera och främja EU:s bidrag till toppmötet i Johannesburg år 2002.

2.2.2. Kommittén anser att representanter för lokala myndigheter bör ingå i samtliga medlemsstaters delegationer vid toppmötet och uppmanar kommissionen att föra fram denna ståndpunkt gentemot medlemsstaterna.

2.2.3. Regionkommittén anser i synnerhet att kommissionen bör betona det positiva resultat som uppnåtts inom ramen för lokal Agenda 21 och som lett till att lokala myndigheter runtom i världen har gjort stora framsteg när det gäller befolkningens engagemang. Toppmötet 2002 är ett tillfälle att utvärdera, sprida information om och diskutera erfarenheter av de lyckade resultat som hittills uppnåtts inom ramen för lokala Agenda 21.

2.3. Brett deltagande och engagemang

2.3.1. Internationella avtal och förfaranden misslyckas ofta i genomförandefasen om de inte har lokalt och regionalt stöd. ReK uppmanar kommissionen att säkerställa att relevanta synpunkter och uppgifter från gräsrotsnivå når fram till beslutsprocessen på EU-nivå och även tas i beaktande.

2.3.2. Nya former av engagemang från befolkningens sida är en nödvändighet, inte enbart i utvecklingsländer utan även i EU:s medlemsstater. ReK anser att omfattande samråd och deltagande på alla nivåer av offentliga myndigheter och andra berörda parter är av avgörande betydelse vid beredningen av EU:s bidrag till toppmötet i Johannesburg. De lokala och regionala myndigheterna, som är den myndighetsnivå som står närmast medborgarna och ofta intar en ledande roll i sektorsövergripande partnerskap, spelar en avgörande roll i denna process.

2.3.3. Regionkommittén anser att det, med hänsyn till den ökade globaliseringen och i syfte att främja integrationen av ekonomiska, sociala och miljömässiga aspekter, är av särskild vikt att näringslivet får möjlighet att delta vid toppmötet i Johannesburg och i förberedelsefasen. Kriterierna för vilka företag som skall få medverka i och påverka föreberedelserna inför världstoppmötet skall vara så vida som möjligt, så att de inte bara omfattar producenter av varor utan även företag som främjar konsumtion av dessa varor. Förutom företagens medverkan är det viktigt att säkerställa att konsumenter och användare av varor och tjänster kan medverka i processen. Produktionsprocesser och deras hållbarhet kan påverkas av konsumenternas val, och konsumenterna kommer att bli allt viktigare för att garantera hållbart utnyttjande av resurser.

2.3.4. Utöver aktivt samarbete mellan regioner och kommuner i Europa bör aktivt deltagande av universitet, forskningsinstitut, offentliga institutioner, icke-statliga organisationer och näringsliv främjas på lokal och regional nivå. I detta sammanhang skulle ReK kunna spela en viktig roll genom att fungera som ett forum för diskussion och dialog om EU-frågor på lokal och regional nivå.

2.4. Ytterligare insatser från kommissionens sida

2.4.1. ReK är av den uppfattningen att miljöförstöring och social utslagning ofta hänger samman och att partnerskap på lokal och regional nivå är det effektivaste sättet att bekämpa utslagning och främja ett integrerat förhållningssätt till hållbar utveckling. Genom EU-åtgärder kan man främja spridning av bästa metoder på lokal och regional nivå och bidra till att upptäcka nya sätt att etablera effektivt och brett samråd.

2.4.2. Regionkommittén föreslår att kommissionen inriktar sig på följande tre viktiga ämnesområden vid utformningen av en politik för hållbar utveckling: EU-utvidgningen, EU:s gemensamma strategi för Medelhavsområdet och den nordliga dimensionen i unionens övriga politik.

2.4.3. Regionkommittén vill än en gång betona hur viktigt det är att de lokala och regionala myndigheterna tilldelas en aktivare roll vid utformningen och genomförandet av miljöpolitiken i regionerna och kommunerna i kandidatländerna.

2.4.4. ReK önskar vidareutveckla innovativt samarbete till förmån för en hållbar utveckling mellan regioner i EU och kandidatländerna. I detta sammanhang föreslår ReK att en större del av anslutningsstödet används till att främja en hållbar utveckling, exempelvis genom att stödja åtgärder för kollektivtrafik.

2.4.5. Beträffande den nordliga dimensionen vill ReK i synnerhet betona att en av de främsta utmaningarna för en hållbar utveckling är kärn- och strålsäkerheten. Ett centralt problem består i kärnkraftverkens delvis otillräckliga säkerhetsåtgärder. Mot bakgrund av de erfarenheter som hittills vunnits i samband med det ekonomiska stödet till länderna i Central- och Östeuropa och till de nya oberoende staterna, rekommenderar ReK att kommissionen framför allt koncentrerar sig på den senare gruppen länder och förstärker stödet till sådana insatser som är inriktade på de största potentiella hoten mot medborgarna och miljön, och således ger dessa projekt högsta prioritet och om så krävs ger stöd till stängning av farliga kärnkraftverk.

2.4.6. När det gäller den nuvarande och mer etablerade politiken för Medelhavsområdet har ReK redan efterlyst(2) riktlinjer för ett interregionalt och transnationellt program som riktar sig till kommuner och regioner i hela Medelhavsområdet. Härigenom skulle man kunna åtgärda den nuvarande splittringen och garantera en bättre politisk samordning och effektivare resursanvändning. Programmet bör syfta till en hållbar befolkningsutveckling i södra och östra Medelhavsområdet, och särskilt vara inriktat på fysisk planering, miljö, små och medelstora företag, sysselsättning, socialpolitik, ekonomisk politik och förvaltning av migrationsströmmarna.

2.4.7. Särskild uppmärksamhet bör dessutom ägnas områden med mer ömtålig natur, så att befolkningen där enligt kriterierna för subsidiaritet och solidaritet själva får påverka sin ekonomiska och sociala utveckling i överensstämmelse med målen för miljömässig kvalitet.

2.4.8. Vidare föreslår Regionkommittén att kommissionen skall ta vederbörlig hänsyn till jordbrukspolitiken, som fortfarande är ett område där gemenskapspolitiken i hög grad inverkar på den miljömässiga och sociala hållbarheten. Därför torde jordbrukspolitiken diskuteras ingående vid sammanträdet i Johannesburg, och kommissionen bör ägna stor uppmärksamhet åt utvärdering av denna politiks effekter.

2.4.9. En viktig åtskillnad bör göras mellan tillgängligheten och tillgången till information. Regionkommittén rekommenderar att kommissionen utvecklar modeller för effektiv spridning av ekonomisk och vetenskaplig information för att underlätta för enskilda individer, organisationer och institutioner att göra val som främjar en hållbar utveckling.

2.4.10. Regionkommittén är positiv till att effekterna på en hållbar befolkningstillväxt i hela världen betonas i meddelandet. Kommittén anser dock att förhållandet mellan ekonomisk och social hållbarhet och demografiska förändringar och framför allt följderna av en åldrande befolkning borde ägnas större uppmärksamhet i meddelandet.

Bryssel den 14 november 2001.

Regionkommitténs

ordförande

Jos Chabert

(1) EGT C 357, 14.12.2001, s. 44.

(2) CdR 123/2000 - EGT C 22, 24.1.2001, s. 7.