RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET OCH RÅDET - Utvärdering av IDA II

1. INLEDNING

Den första fasen i IDA-programmet (informationsutbyte mellan myndigheter) inleddes 1995 genom rådets beslut 95/468/EG. Syftet med programmet var att främja elektroniskt utbyte av information mellan myndigheter för att stödja en välfungerande inre marknad och genomförande av ett stort antal gemenskapsbeslut [1]. Under denna första fas inrättades ett antal viktiga telematiknätverk på områden som sysselsättning, hälsa, jordbruk, fiske, statistik och konkurrens.

[1] Huvudsyftet med IDA-programmet är att ge stöd till näringslivets administration på EU-nivå, särskilt genomförande av gemenskapspolitik, interinstitutionell kommunikation och gemenskapens beslutsprocess. IDA är därför till nytta för gemenskapen, med dess myndigheter som användare av nätverken och systemen och med medborgarna och företagen i EU som de slutliga mottagarna.

IDA-programmet har också bidragit till att främja interinstitutionell kommunikation och gemenskapens beslutsprocess, t.ex. genom förvaltning av officiella dokument och användningen av e-post i kommittéer. Programmet har också främjat arbetet i de europeiska organen, t.ex. inom läkemedelssektorn, och samarbetet med europeiska miljöorganisationer. Dessutom har IDA fungerat som ett viktigt verktyg när det gäller att förändra arbetsgången i europeiska förvaltningar genom informations- och kommunikationsteknik (IKT).

1.1. IDA II BESLUT

1.1.1. Den andra fasen i IDA-programmet (IDA II) antogs av Europaparlamentet och rådet genom beslut nr 1719/1999/EG [2] (nedan kallat riktlinjebeslutet) om en rad riktlinjer innefattande fastställande av projekt av gemensamt intresse (PCI) och beslut nr 1720/1999/EG [3] (nedan kallat beslutet om driftskompatibilitet, i vilket anges den rättsliga grunden för horisontella insatser och åtgärder - HAM) av den 12 juli 1999.

[2] Europaparlamentets och rådets beslut nr 1719/1999/EG av den 12 juli 1999 om en rad riktlinjer, innefattande fastställande av projekt av gemensamt intresse, för transeuropeiska nät för elektroniskt datautbyte mellan förvaltningar (IDA), EGT L 203, 3.8.1999, s. 1.

[3] Europaparlamentets och rådets beslut nr 1720/1999/EG av den 12 juli 1999 om att anta en rad insatser och åtgärder för att säkerställa driftskompatibilitet och tillträde till transeuropeiska nät för elektroniskt datautbyte mellan förvaltningar (IDA), EGT L 203, 3.8.1999, s. 9.

1.1.2. Eftersom de europeiska förvaltningarna behöver kunna utnyttja de nya tekniska möjligheterna på bästa sätt, omorganiserades IDA II och större vikt lades vid marknadsorientering och driftskompatibilitetsfrågor. Målet med IDA II är nu inte bara att maximera flexibiliteten och minimera kostnaderna för informationsutbyte, men också att göra de offentliga förvaltningarna bättre på att tillhandahålla onlinetjänster till medborgare och företag, särskilt på europeisk nivå.

1.2. ÄNDRINGAR AV IDA-II BESLUTEN

1.2.1. IDA II-besluten har ändrats genom Europaparlamentets och rådets båda beslut, 2046/2002/EG [4] och 2045/2002/EG [5]. Ändringarna innehåller referenser till slutsatserna och rekommendationerna från två viktiga möten på hög nivå som ägde rum under 2001, nämligen ministerkonferensen om e-förvaltning som anordnades av kommissionen och det belgiska ordförandeskapet samt IDA-konferensen i Sandhamn som anordnades av det svenska ordförandeskapet: "e-Government in the service of European citizens and enterprises - what is required at the European level". Genom IDA II-besluten har nu programmet också som ett av sina mål att kartlägga och utveckla europeiska e-förvaltningstjänster till medborgare och företag.

[4] EGT L 316, 20.11.2002, s. 4.

[5] EGT L 316, 20.11.2002, s. 1.

1.2.2. Detta mål utvidgar IDA-programmets omfattning och stärker dess bidrag till eEurope 2005, i vilket e-förvaltning är ett av de prioriterade områdena. Samtidigt utgjorde ändringarna grunden för integreringen av alla kandidatländerna när det gäller datautbytet mellan förvaltningar, och det gjorde det därmed lättare för dessa länder att genomföra gemenskapslagstiftningen. I ändringarna ges särskilt stöd till förbättring och drift av en säker kommunikationsinfrastruktur mellan offentliga förvaltningar i Europa. Genom ändringarna blir det möjligt för IDA-programmet att bättre stödja de europeiska förvaltningarna när de gäller att tillhandahålla effektiva onlinetjänster och minska den administrativa bördan för medborgare och företag.

1.3. UTVÄRDERING EFTER HALVA TIDEN

1.3.1. Kommissionen skall enligt artiklarna 9 respektive 13 i de två besluten göra en utvärdering av IDA II-programmet som skall läggas fram för Europaparlamentet och rådet senast i samband med budgetutkasten för 2001, 2003 respektive 2005, tillsammans med eventuella förslag till ändringar av bilagan till riktlinjebeslutet och till ändringar av beslutet om driftskompatibilitet.

1.3.2. Utvärderingen efter halva tiden av IDA II inleddes i januari och avslutades i september 2002. Kommissionen lät göra utvärderingen med hjälp av oberoende experter från ett konsultföretag (TietoEnator Trigon AB). Referensramarna och framstegen i arbetet diskuterades med medlemsstaterna vid en rad möten för kommittén för telematikutbyte mellan förvaltningar (TAC). Utifrån konsulternas arbete [6] färdigställde kommissionen resultaten från utvärderingen och lade, i enlighet med bestämmelserna i artikel 9.3 i beslut nr 1719/1999/EG och artikel 13.3 i beslut nr 1720/1999/EG, fram den för kommittén för telematikutbyte mellan förvaltningar på mötet den 3 december 2002.

[6] Konsulternas slutrapport finns på IDA:s webbplats: http://europa.eu.int/ISPO/ ida.

1.3.3. Resultaten från utvärderingen efter halva tiden av IDA II presenteras i denna rapport. De kommer att användas för att förbättra genomförandet av programmet och fungera som grund till det framtida kommissionsförslaget om verksamheten efter den 31 december 2004, då IDA II-programmet löper ut. Detta förslag kommer också att baseras på de ramar som fastställdes i handlingsplanen för eEurope 2005, i vilken IDA spelar en avgörande roll, särskilt när det gäller e-förvaltning, samt resultaten från Internetsamrådet om "Pan-European e-Government services for citizens and enterprises: The role for IDA" och resultaten av konferensen om detta den 19-20 september 2002.

2. ALLMÄNNA KOMMENTARER

De allmänna kommentarerna bygger till stor del på observationer, slutsatser och rekommendationer framförda i de oberoende konsulternas slutrapport, vilken i sin tur bygger på utredningar och annan information som kommit från många av medlemsstaternas förvaltningar samt från kommissionen (observationerna, slutsatserna och rekommendationerna diskuterades av experterna, kommissionen och kommittén för telematikutbyte mellan förvaltningar vid ett antal möten).

I utvärderingen bekräftas att sedan den första utvärderingen av IDA II-programmet har antalet politikområden som omfattas av projekt av gemensamt intresse (PIC) utökats betydligt, t.ex. när det gäller humanitärt bistånd, livsmedelssäkerhet och räddningstjänst, samt säkerhet, frihet och rättvisa. Användningen av horisontella insatser och åtgärder (HAM), särskilt allmänna tjänster (Testa, Circa, IDA PKI och riktlinjerna för systemarkitekturen), i projekt av gemensamt intresse har också ökat markant.

På grundval av resultaten från den första utvärderingen och utvärderingen efter halva tiden och med hänsyn till vad som nämnts ovan, har man i genomförandet av IDA II-programmet gjort ständiga framsteg sedan det inleddes den 3 augusti 1999. Antalet förvaltningar som drar nytta av dess tjänster har ökat, men nyttan med programmet är inte bara begränsad till förvaltningar utan det utvidgas gradvis till att också beröra medborgare och företag.

2.1. PROJEKT AV GEMENSAMT INTRESSE:

2.1.1. Projekten av gemensamt intresse måste anses vara de horisontella insatsernas och åtgärdernas viktigaste användare. En av de viktigaste slutsatserna från den första utvärderingen var att de avdelningar inom kommissionen som styr IDA-programmet måste göra särskilda ansträngningar (med hjälp av TAC) för att kartlägga de allmänna krav som PCI ställer och, mot bakgrund av detta, skaffa fram och/eller utveckla passande horisontella verktyg och tjänster. Samtidigt bör andra berörda avdelningar och sektorkommittéer acceptera en aktiv styrning och samordning från IDA-programmets ledning och även själva aktivt bidra till programmet. Trots att dessa tendenser redan existerar måste utvecklingen stimuleras ytterligare om det verkligen skall kunna bli en del av IDA II.

2.1.2. Det rekommenderas att ytterligare insatser görs för att förbättra kommunikationen inom IDA-gruppen, så att beslutsfattare, program- och projektledare kan dra nytta av den. Dessutom bör man sprida bästa praxis och etablera personnätverk. Rollen för och arten av de globala genomförandeplanerna för sektorer och sektorkommittéer samt för resten av programmet skall ses över med avseende på erfarenheter och återkoppling från arbetet med den första upplagan. Att upprätta ett integrerat informations- och kommunikationsförfarande och försäkra sig om att ansvarsfördelningen är tydlig från början, är viktiga framgångsfaktorer i IDA-finansierade projekt.

2.1.3. Dessutom rekommenderas att man inom IDA II etablerar ett enhetligt system som skall fastställa kriterier för fortsatt finansiering och fungera som drivkraft bakom övervakning, rapportering och utvärdering av projekt. IDA II:s möjlighet att utöva inflytande på insatser som påbörjades innan programmet startade är begränsad. Det är emellertid fortfarande möjligt att utvärdera dem i förhållande till programmålen.

2.1.4. När det gäller övervakning och rapportering rekommenderas det att man fastställer mätbara kriterier i de årliga rapporterna om arbetet i alla projekt (särskild vikt skall läggas på utgifter och resultat) och att denna process ytterligare synkroniseras med det årliga arbetsprogrammet och budgettilldelningen. För att minska rapporteringskraven för sektorerna föreslås det att det i alla projektsektorer utarbetas en årsrapport om effekten av resultaten av horisontella insatser och åtgärder (som omfattar både IDA och andra sektoriella nätverk), på grundval av de årliga rapporterna. Detta kommer i första hand att förbättra sektorernas och sektorkommittéernas möjligheter att lämna välgrundade förslag till IDA.

2.1.5. Arbetsprogrampunkter, förberedande rapporter och globala genomförandeplaner antas först efter det att de undersökts av den relevanta sektorkommittén och efter det att kommittén för telematikutbyte mellan förvaltningar lämnat sitt yttrande, dvs. genom s.k. dubbelt kommittéförfarande. För att göra sektorkommittéerna medvetna om deras ansvar i samband med IDA-projekt rekommenderas att de inte bara undersöker de förberedande rapporterna och de berörda globala genomförandebestämmelserna, utan också informeras om de årliga informationsrapporterna för deras sektor. Årsrapporterna skall överlämnas till kommittén för telematikutbyte mellan förvaltningar, i enlighet med artikel 8.2 i beslut nr 1719/1999/EG. Varje sektorkommitté kommer att få information om detta av IDA. Detta förfarande har redan införts men trots de begränsade resurserna bör ytterligare ansträngningar göras för att förstärka det.

2.1.6. Kartläggningen av affärsaspekten och mätbara mål, och den efterföljande och effektiva "instrumenteringen" av projekten skall göras med större engagemang och kombineras med kostnads- och intäktsanalys för de enskilda sektorerna. Detta är ett område där de kommissionsavdelningar som ansvarar för IDA-programmet bör göra ytterligare ansträngningar för att erbjuda aktivt stöd till sektorerna. Det är särskilt viktigt att affärsaspekten i den tekniska utvecklingen blir kartlagd och följs upp, oavsett politiska krav.

2.1.7. Genom dessa beslut och de globala genomförandeplanerna har projektledare i olika sektorer uppmuntrats av IDA att bredda sitt intresse till att även omfatta den operativa fasen som följer på genomförandet. I princip är finansiering av IDA inte tillgänglig i denna fas, men projekt i olika sektorer kan dock fortsätta att använda IDA:s allmänna tjänster. Övergången till den operationella fasen och konsekvenserna av detta måste gås igenom bättre. I samband med detta rekommenderas också att man försöker minska den genomsnittliga livslängden för projekt av gemensamt intresse inom IDA-programmet genom att begränsa utvecklings-, pilot- och genomförande fasen (t.ex. till två eller tre år).

2.2. HORISONTELLA INSATSER OCH ÅTGÄRDER

2.2.1. Kvaliteten på avsnittet om horisontella insatser och åtgärder i arbetsprogrammet har förbättrats för varje år. Det rekommenderas dock att man inkluderar en övergripande beskrivning av organisationen kring varje horisontell insats och åtgärd samt att man preciserar vilka ansvarsområden och befogenheter var och en av de berörda parterna har. Dessutom rekommenderas att man omgrupperar arbetsprogrammets avsnitt om horisontella insatser och åtgärder i syfte att anpassa strukturen bättre till IDA-användarna (förvaltningar, medborgare och företag).

2.2.2. När det gäller enskilda punkter bör man inkludera en tydlig angivelse av mätbara fördelar och mål. I detta sammanhang rekommenderas också att aktiviteterna delas upp i utvecklingsaktiviteter och operationella aktiviteter. Budgeten bör också delas upp i dessa kategorier eftersom detta skulle underlätta uppföljningen av budgeten, särskilt när det gäller utgifter till nya funktioner och tjänster.

2.2.3. Man bör upprätta ett register över resultaten från horisontella insatser och åtgärder och över de projekt som drar nytta av dem. Registret skall uppdateras kontinuerligt och även innehålla kontaktuppgifter för IDA:s ledning och ledningen i de olika projektsektorerna. Mot bakgrund av framgången med Testa när det gäller nätverkstjänster samt den betydande ökningen av användare av Circas samarbetsverktyg bör detta register struktureras med hänsyn till leverering till sektorkunderna. Insatser för spridningen av bästa metoder kan vara till hjälp här, genom att de bygger på tillhandahållandet av den befintliga katalogen över IDA:s allmänna tjänster och katalogen över IDA:s gemensamma verktyg och tekniker.

2.2.4. Att anslå medel skall snarare ses som en (betydelsefull men tidig) milstolpe i projektet än som någon slags slutpunkt. I samband med insatser och åtgärder bör man rapportera om framgångar i förhållande till utgifter för en särskild rapporteringsperiod. Kommissionen understryker här att man i samband med framtida utvärderingar bör ha som princip att man inom varje HAM-projekt skall genomföra regelbundna kontroller eller göra utredningar om användarna är nöjda, och att resultaten skall samlas i en programsammanfattning.

2.2.5. Det rekommenderas att uppföljning av allmänna tjänster klart och tydligt kartläggs, både när det gäller kundtillfredsställelse och kostnader i förhållande till intäkterna. Testa är ett exempel på god praxis när det gäller att förse användarna med regelbunden uppföljning. Väldefinierade åtgärder, t.ex. undersökningar om kundtillfredsställelse och kostnads- och intäktsanalyser, bör införas över hela linjen. Dessa åtgärder syftar till att ge användarna och kommittén för telematikutbyte mellan förvaltningar ett beslutsunderlag. En del undersökningar om kundtillfredsställelse har genomförts inom viktiga områden (Testa och Circa), och det rekommenderas att användningen av sådana instrument sprids till andra områden samt att man undersöker möjligheterna att genomföra lämpliga kostnads- och intäktsanalyser för allmänna tjänster.

2.3. IDA-PROGRAMMETS LEDNING

2.3.1. Det är lämpligt att IDA även i fortsättningen gör allt som står i dess makt för att begränsa storleken och komplexiteten av förfaranden och dokument, inom de begränsningar som åläggs i IDA-besluten och gemenskapens officiella förfaranden. Vissa delar är troligen omöjliga att påverka, medan andra frågor ligger inom räckhåll för IDA:s kontroll. I synnerhet bör förfarandena strömlinjeformas för att minska den administrativa bördan. Samtidigt bör dock rapporteringen förbättras genom att man mer regelbundet samlar in basinformation, särskilt om projektens och åtgärdernas status.

2.3.2. Vad gäller nationell samordning i medlemsstaterna anser kommissionen att kommittén för telematikutbyte mellan förvaltningar (TAC) spelar en avgörande roll. Vissa TAC-medlemmar har bättre kontakter än andra med alla sektorer i sitt land. Effektiv programstyrning kräver att detta "personnätverk" stärks i alla länder där så är möjligt. På grund av subsidiaritetsprincipen kan Europeiska gemenskapen dock inte kräva detta, men den har underlättat detta genom att tillhandahålla aktuella förteckningar över tillgängliga sektorrepresentanter som kommittén för telematikutbyte mellan förvaltningar kan kontakta. Det rekommenderas att sådana uppgifter i framtiden samlas in och sprids rutinmässigt.

2.3.3. Det återstår fortfarande mycket arbete innan arbetsprogrammet kan antas, mycket beroende på komplicerade formella förfaranden. Det är underförstått att detta hänger samman med de olika stegen i de formella förfarandena och det sena antagandet av det första IDA II-arbetsprogrammet i november 1999. Detta var i sin tur en följd av att IDA-besluten trädde i kraft väldigt sent (augusti 1999) och därför bör man fortsätta att varje år göra ansträngningar för att påskynda antagandet. Det behövs ett mera strategiskt fokus, bl.a. när det gäller samråd med berörda parter (andra än nationella förvaltningar) för att uppfylla de nya kraven. Man bör överväga att införa en övergripande strategi i arbetsprogrammet för IDA-programmets hela giltighetstid, särskilt när det gäller avsnittet om horisontella insatser och åtgärder.

2.3.4. Medlemsstaterna och IDA-gruppen har ett mycket gott samarbete och den tekniska projektledningen inom IDA-gruppen är mycket kompetent. Den samlade kunskapen och expertisen är imponerande och möjligheterna att utbyta erfarenheter är en stor styrka i IDA. Kunniga tekniska projektledare har skaffat sig stora kunskaper på området och skapat goda relationer till användarna. Detta bygger på IDA-besluten och de globala genomförandeplanerna, och IDA kan aktivt ge råd om hur detta skall genomföras, t.ex. genom att utnyttja erfarenheter från möten med experter och projektgrupper. Rapporter från mötena lämnas till arbetsgruppen för horisontella insatser och åtgärder inom kommittén för telematikutbyte mellan förvaltningar.

2.3.5. Man bör dock notera att ändringar i IDA-programmets fokus och riktlinjer till följd av ändringarna i IDA-besluten, kan komma att medföra förändringar i organisationen och i resursfördelningen, och krav på nya och/eller kompletterande typer av expertis kan komma att ställas.

2.4. FRAMTIDA RIKTLINJER

2.4.1. Under arbetet med utvärderingen efter halva tiden har berörda parter inom IDA (projektmedarbetare, projektledare inom olika sektorer och medlemmar i kommittén för telematikutbyte mellan förvaltningar) genom frågeformulär och intervjuer fått möjlighet att uttrycka sina åsikter om programmets framtid. Frågorna behandlade följande ämnen:

- eEurope 2005 - Europatäckande e-förvaltningstjänster,

- ändringar i IDA-besluten,

- utvidgningen (kandidatländernas deltagande i IDA),

- ickemedlemsstaters möjlighet att använda IDA:s allmänna tjänster.

2.4.2. Samtidigt utarbetades ett diskussionsunderlag om Europatäckande e-förvaltningstjänster. Diskussionsunderlaget syftade till att understryka de risker som kan uppstå om tjänsterna används över gränserna. Man tar också upp behovet att säkra att e-förvaltningstjänsterna utvecklas i överensstämmelse med målen för den inre marknaden samt behovet att uppmuntra att dessa tjänster finns tillgängliga genom flera kanaler och i linje med "användarnas" (d.v.s. medborgares, företags eller administrationers) behov. Diskussionsunderlaget var föremål för ett Internetsamråd, vars slutsatser diskuterades på konferensen "Pan-European e-Government services for citizens and enterprises: The role for IDA" (hädanefter kallad "IDA-konferensen") den 19-20 september 2002.

2.4.3. Kommentarerna från de berörda parterna inom IDA och de olika organisationer som deltog i det öppna samrådet kommer att användas som input för diskussionerna om verksamheten efter IDA II när det gäller nya kommissionsprogram om Europatäckande e-förvaltningstjänster till förvaltningar, medborgare och företag för perioden 2005-2009. Diskussionen bör beröra frågor såsom de utmaningar som EU står inför och nödvändiga förpliktelser (bl.a. i samband med integreringen av en Europatäckande aspekt i de nationella e-förvaltningsstrategierna), användningsområden och målsättningar för det nya programmet. Man bör också ta upp hur nationella förvaltningar och andra berörda parter kan delta, hur man skall kunna stärka rollen för IDA:s horisontella insatser och strömlinjeforma förfarandena, särskilt vid utarbetandet av arbetsprogram.

2.4.4. När det gäller tillhandahållandet av Europatäckande e-förvaltningstjänster till medborgare och företag, kunde beslutsfattarna konstatera att det finns behov av att

- kategorisera dessa tjänster på grundval av deras funktioner och säkra att den Europatäckande aspekten beaktas när någon av dessa tjänstekategorier utvecklas på nationell nivå,

- fastställa en tydlig politik samt specifikationer för driftskompatibilitet och informationsstyrning inom ramen för Europatäckande driftskompatibilitet (en av huvudkomponenterna i en framtida e-förvaltningsstrategi för tjänster),

- främja och/eller tillhandahålla Europatäckande e-förvaltningstjänster på regional och lokal nivå, vilket skulle stärka lokala och regionala myndigheters delaktighet och öka användningen av tjänsterna eftersom de skulle ligga närmare kunderna.

2.4.5. Det rekommenderas slutligen att man för de mekanismer som skall användas i ett nytt program har en väldefinierad ekonomisk ram för hela programperioden och att man har möjlighet att göra budgettilldelningar för större projekt och för längre perioder än ett år. Man bör också göra budgettilldelningen i samband med naturliga milstolpar i projektet. Detta skulle förmodligen öka projektens och insatsernas effektivitet, eftersom beslut om finansiering kan fattas för hela projektperioden och medlen kommer att frigöras vid särskilda milstolpar i projektet som fastställts på förhand. Detta skulle också ändra efterfrågan på projektinformation och projektdokumentation under hela projektperioden. I stället för fullständiga arbetsprogram kan rapporter utarbetas vid behov, vilket skulle minska arbetsbördan för projektledare, projektmedarbetare och medlemmarna i kommittén för telematikutbyte mellan förvaltningar. När det gäller större och längre projekt i framtiden kommer det att vara viktigt att ytterligare utveckla samverkan mellan IDA och de avdelningar inom kommissionen som sysslar med e-förvaltning inom IST-programmet, i syfte att öka komplementariteten.

3. SLUTSATSER

3.1. Kommissionen anser att utvärderingen efter halva tiden är ett bra sätt att bedöma IDA II-programmet i sin helhet samt projekten och insatserna som inletts inom programmet. Resultaten grundar sig i stor utsträckning på slutsatserna och rekommendationerna från den slutliga utvärderingsrapporten som utarbetades av en extern konsult och utvärderingen skall fungera som utgångspunkt för en kommande utvärdering som skall genomföras 2004.

3.2. Samtidigt med utvärderingen efter halva tiden och omedelbart efter den har följande åtgärder vidtagits: När det gäller IDA:s kvalitetssäkring har man börjat inkludera kriterier som knyter an till fastställandet av milstolpar i projekten och mätbara fördelar i mallen för de globala genomförandeplanerna. Parallellt har ett instrument för att mäta framsteg i samband med horisontella insatser upprättats. Dessutom utarbetades under andra halvåret 2001 en utförlig guide för att hjälpa sektorerna, i vilken det klart och tydligt framgår varje steg som skall tas i genomförandeprocessen för IDA-finansiering, medan en katalog över IDA:s gemensamma verktyg och tekniker utarbetats inom ramen för horisontella insatser och åtgärder.

3.3. Till stöd för handlingsplanen eEurope 2005 och i linje med de nya IDA-målen när det gäller att fastställa och sprida Europatäckande e-förvaltningstjänster till medborgare och företag har flera insatser inletts. Här kan särskilt nämnas lanseringen av EU-administrationens portal (public services.eu) vid IDA-konferensen.

3.4. När det gäller medborgare och företag bör IDA II fortsätta att säkra och kontrollera att medborgare och företag drar nytta av IDA-nätverken, samt i så stor utsträckning som möjligt uppmuntra medborgare och företag att delta. Med beaktande av subsidiaritetsprincipen och i samband med handlingsplanen eEurope 2005, bör IDA främja den direkta tillgången till offentlig information och bidra till att den administrativa bördan för medborgare och företag minskar. IDA bör också främja tillgången till Europatäckande e-förvaltningstjänster. Efter den öppna debatten på IDA-konferensen bör man dessutom fundera över hur IDA i framtiden skall kunna upprätthålla en lämplig dialog med myndigheter, företag och medborgare.

3.5. Särskilda insatser som fastställts under utvärderingen efter halva tiden av IDA II och som skall utföras under perioden fram till 2004 (och som följer av de nya IDA-besluten) rör

- ytterligare förstärkning av IDA-gruppens hjälp till olika sektoriella förvaltningar som deltar i programmet,

- en genomgång av övervaknings-/rapporteringsmekanismen för både projekten av gemensamt intresse och horisontella insatser och åtgärder,

- större tyngd på kostnads-intäktsanalyser för både projekt av gemensamt intresse och horisontella insatser och åtgärder,

- etablering av en infrastruktursbeskrivning, som skall fungera som en plattform för utvecklingen av projekt av gemensamt intresse och andra sektoriella nätverk,

- fler seminarier/informationsdagar i både medlemsstaterna och kandidatländerna,

- upprätthållandet av en dialog med alla berörda parter om Europatäckande e-förvaltningstjänster till medborgare och företag.

3.6. På grundval av utvärderingen efter halva tiden och de samlade erfarenheterna från IDA-programmets fyra år, samt de ramar som etablerades av handlingsplanen eEurope 2005 och resultaten av Internetsamrådet och IDA-konferensen, kommer denna rapport att fungera som grund för kommissionens framtida förslag om verksamheten efter den 31 december 2004 då IDA II-programmet löper ut.