ORDFÖRKLARINGAR

Ansökande grupp : En sammanslutning, oberoende av juridisk form och av sammansättning, av producenter och/eller förädlare som arbetar med samma jordbruksprodukt eller livsmedel. Den lämnar in ansökan om registrering av ett produktnamn som skyddad ursprungsbeteckning (SUB) eller skyddad geografisk beteckning (SGB) till den nationella myndighet som ansvarar för att granska sådana ansökningar.

Artikel 11-kontroller : Medlemsstaternas kontroller av att en SUB- eller SGB-produkt överensstämmer med sin produktspecifikation innan den släpps ut på marknaden. Kontrollerna anges i artikel 11 i förordning (EG) nr 510/2006 av den 20 mars 2006 om skydd av geografiska beteckningar och ursprungsbeteckningar för jordbruksprodukter och livsmedel.

Behörig myndighet : Central myndighet i en medlemsstat som har ansvaret för/behörighet att anordna officiella kontroller av SUB- eller SGB-produkternas överensstämmelse med produktspecifikationen och att övervaka användningen av namnet på marknaden.

Den gemensamma jordbrukspolitiken : Ett system för EU:s jordbruksstöd och jordbruksprogram.

EJFLU-åtgärd nr 132 : Ekonomiskt stöd till jordbrukare för kostnader som uppstår vid deltagande i kvalitetssystem för livsmedel, exempelvis systemet med geografiska beteckningar.

EJFLU-åtgärd nr 133 : Ekonomiskt stöd till producentgrupper för att dessa ska upplysa konsumenterna och främja produkter som omfattas av kvalitetssystemen för livsmedel, exempelvis systemet med geografiska beteckningar.

EU:s kvalitetspolitik för jordbruksprodukter : En samling EU-system med syfte att lyfta fram enskilda produktkvaliteter som kan härledas till ett särskilt ursprung och/eller en särskild produktionsmetod.

Landsbygdsutvecklingsprogram : Mycket viktiga programdokument som utarbetas av medlemsstaterna och godkänns av kommissionen och som gäller planering och genomförande av EU:s landsbygdsutvecklingspolitik. De nuvarande landsbygdsutvecklingsprogrammen omfattar perioden 2007–2013.

Otillåtna förfaranden : Otillåtet bruk, obehörigt bruk, imitation av eller anspelning på ett skyddat namn eller andra förfaranden som vilseleder konsumenten om produktens verkliga ursprung.

Produktspecifikation : Ett dokument som ingår i ansökan om registrering av ett namn som SUB eller SGB-produkt. Där anges utmärkande drag som är viktiga för produkten, som skyddat namn, produktbeskrivning, definition av det geografiska området, metod som använts för framställning av produkten och uppgifter som påvisar sambandet mellan produkten och det geografiska området. En produkt som marknadsförs under ett skyddat namn måste överensstämma med produktspecifikationen.

Sammanfattande dokument : Ett dokument som ingår i ansökan om registrering av ett namn som SUB eller SGB och som granskas av kommissionen. I dokumentet anges huvuddragen i produktspecifikationen samt ges en beskrivning av sambandet mellan produkten och ett särskilt geografiskt område.

Skyddad geografisk beteckning (SGB) : Namn som registreras som en skyddad geografisk beteckning gäller produkter som har särskilda egenskaper eller ett rykte som associeras med ett visst geografiskt område där minst ett produktionsled äger rum. Om produkterna bearbetas kan råvarorna komma från ett annat geografiskt område.

Skyddad ursprungsbeteckning (SUB) : Namn som registreras som en skyddad ursprungsbeteckning gäller produkter med egenskaper som i allt väsentligt kan tillskrivas det geografiska området och de färdigheter som producenterna i produktionsområdet besitter. Alla produktionsled äger rum i det aktuella geografiska området. Det måste finnas ett starkt samband mellan produkternas egenskaper och deras geografiska ursprung.

Systemet med geografiska beteckningar : Ett system som ska skydda namn som identifierar produkter vars kvalitet, rykte eller andra egenskaper i allt väsentligt kan tillskrivas deras geografiska ursprung. Beroende på graden och typen av associering med en särskild region skiljer man i systemet mellan två olika typer av skyddade namn – SUB och SGB.

SAMMANFATTNING

I. Det europeiska systemet med geografiska beteckningar syftar till att skydda namn på produkter vars egenskaper associeras med det geografiska område där de produceras. Beroende på graden och typen av associering med ett särskilt geografiskt område skiljer man i systemet mellan två olika typer av skyddade namn – SUB och SGB.

II. Systemet med geografiska beteckningar ger jordbrukare och livsmedelsproducenter en potentiell ekonomisk möjlighet och kan ha en positiv inverkan på landsbygdens ekonomi. För att uppnå detta mål och ge det avsedda skyddet måste det finnas en lämplig EU-ram. Revisionsrätten undersökte om kontrollsystemet för systemet med geografiska beteckningar har en lämplig utformning, om de förfaranden och åtgärder som används gör att det blir attraktivt för potentiella deltagare samt om de tillgängliga åtgärderna och kommissionens verksamhet har bidragit till att öka konsumenternas medvetenhet om systemet.

III. Kontroller inom systemet med geografiska beteckningar syftar till att kontrollera att en SUB- eller SGB-produkt överensstämmer med produktspecifikationen och till att upptäcka fall av otillåtet bruk av ett skyddat namn. Revisionen visade att det behövs ytterligare förtydliganden när det gäller utformningen av detta kontrollsystem. I bestämmelserna i EU-förordningen om kontroller av efterlevnaden av foder- och livsmedelslagstiftningen samt reglerna om djurhälsa och djurskydd fastställs inga minimikrav för de kontroller som medlemsstaterna utför inom systemet med geografiska beteckningar.

IV. När det gäller kommissionens övervakning av medlemsstaternas kontroller inom systemet med geografiska beteckningar bär ingen av kommissionens avdelningar hela ansvaret för att utföra revisioner av systemet, och inga sådana revisioner har hittills genomförts. Det var först nyligen som en systematisk skrivbordsgranskning inleddes och visade på ofullständiga uppgifter i medlemsstaternas rapportering.

V. Hur ändamålsenligt systemet med geografiska beteckningar är beror på i vilken utsträckning det används av producenterna och på hur medvetna konsumenterna är om det. Det finns potential att attrahera fler producenter till systemet, särskilt där deltagandet är lågt, men förfarandet för granskning av ansökningarna tar lång tid och avskräcker dem. Dessutom är producenterna ofta inte medvetna om att systemet existerar. En studie som genomfördes för kommissionens räkning visar på en låg medvetenhet bland konsumenterna om systemets symboler och innebörd. Detta visar att det behövs åtgärder som ökar medvetenheten om systemet med geografiska beteckningar, men det finns ingen övergripande strategi för frågan på EU-nivå. En rad åtgärder finns till hands, men de verkar inte vara enhetliga.

VI. Revisionsrätten ger följande rekommendationer:

- Minimikrav på kontroller av produktspecifikationer bör fastställas i de rättsliga bestämmelserna för systemet med geografiska beteckningar.

- Ytterligare förtydliganden bör ges om omfattningen av regelbundna kontroller som gäller otillåtna förfaranden. Regler för ömsesidigt bistånd bör anpassas till de nationella myndigheternas behov.

- Kommissionen bör införa revisioner av medlemsstaternas kontroller inom systemet med geografiska beteckningar i sin plan för regelbundna revisioner i medlemsstaterna.

- En tydlig strategi bör utvecklas för främjande av systemet med geografiska beteckningar bland producenter och konsumenter så att medvetenheten om systemet ökas. Kommissionen bör utforska ändamålsenligare sätt att främja systemet, som att driva en kampanj på eget initiativ.

INLEDNING

PRINCIPERNA FÖR SYSTEMET MED GEOGRAFISKA BETECKNINGAR

1. EU:s kvalitetspolitik för jordbruksprodukter har som mål att lyfta fram enskilda produktkvaliteter som kan härledas till ett särskilt ursprung och/eller en särskild produktionsmetod. Ett av de system som ingår i denna politik och som denna rapport handlar om är systemet med geografiska beteckningar för jordbruksprodukter och livsmedel.

2. Systemet med geografiska beteckningar ska skydda namn som identifierar produkter vars kvalitet, rykte eller andra egenskaper i allt väsentligt kan tillskrivas deras geografiska ursprung. Dessa namn betraktas som immateriella rättigheter. Systemet har utformats utifrån nationella system, som det franska Appellation d’Origine Contrôlée eller det italienska Denominazione di Origine Controllata, som gav skydd på nationell nivå.

3. Syftet med att införa systemet med geografiska beteckningar 1992 var att det skulle bilda en ram för gemenskapsreglerna och därmed möjliggöra en enda harmoniserad metod för skydd av registrerade produktnamn inom EU [1]. Det regleras nu genom rådets förordning (EG) nr 510/2006 av den 20 mars 2006 om skydd av geografiska beteckningar och ursprungsbeteckningar för jordbruksprodukter och livsmedel (nedan kallad förordningen) [2].

4. I systemet med geografiska beteckningar skiljer man mellan följande två typer av skyddade namn, beroende på graden och typen av associering med ett särskilt geografiskt område:

a) Namn som registreras som en skyddad ursprungsbeteckning (SUB) gäller produkter med egenskaper som väsentligen beror på en viss geografisk omgivning och de färdigheter som producenterna i produktionsområdet besitter [3]. Alla produktionsled sker i det aktuella geografiska området. Det måste finnas ett starkt samband mellan produkternas egenskaper och deras geografiska ursprung. Exempel på välkända SUB-produkter är Queso Manchego, Prosciutto di Parma, Grana Padano och Comté.

b) Namn som registreras som en skyddad geografisk beteckning (SGB) gäller produkter som har särskilda egenskaper eller ett rykte som associeras med ett visst geografiskt område där minst ett produktionsled äger rum. Om produkterna bearbetas kan råvarorna komma från ett annat geografiskt område [4]. Exempel på välkända SGB-produkter är Bayerisches Bier, Scotch Beef och Pruneaux d’Agen.

5. Ett produktnamn kan registreras inom en av de två typerna av system med geografiska beteckningar när det gäller både produkter som avser ett geografiskt område inom EU och de som avser ett område inom ett tredjeland där produktnamnen är skyddade (t.ex. Kina och Colombia).

6. Vid utgången av 2010 var 964 produktnamn registrerade i enlighet med förordningen, varav 502 som SUB-produkter och 462 som SGB-produkter. Antalet registrerade produktnamn har ökat stadigt sedan systemet infördes. Kommissionen har fastställt målet att det ska finnas 1100 registrerade produktnamn vid utgången av 2012 [5].

7. SUB- och SGB-produkter känns igen genom särskilda EU-symboler som ska garantera att de aktuella produkterna har samband med ett visst geografiskt område. Logotypen (eller beteckningarna "skyddad ursprungsbeteckning" eller "skyddad geografisk beteckning") måste synas på etiketten på de produkter som omfattas av systemet med geografiska beteckningar.

SUB- och SGB-logotyper

+++++ TIFF +++++

Källa: Bilaga V till kommissionens förordning (EG) nr 1898/2006 (EUT L 369, 23.12.2006, s. 1) ändrad genom förordning (EG) nr 628/2008 (EUT L 173, 3.7.2008, s. 3).

EKONOMISK POTENTIAL

8. Det samlade grossistvärdet av de SUB- och SGB-produkter som har registrerats i enlighet med förordningen uppskattas till omkring 15 miljarder euro, vilket motsvarar cirka 2,5 % av utgifterna för livsmedelskonsumtion inom EU [6] och ligger på en nivå som liknar den för grossistvärdet av ekologiska produkter. Följande diagram visar den procentuella andelen av det sammanlagda grossistvärdet för de största klasserna SUB- och SGB-produkter [7].

9. Undersökningar visar att SUB- och SGB-produkter vanligtvis har ett högre producentpris än produkter i samma produktkategori utan skyddade geografiska beteckningar. Den konstaterade prisskillnaden låg på mellan 5 och 300 %. En viktig orsak till denna skillnad som angavs i undersökningarna var den kvalitetskontroll som följer av skyddet av geografiska beteckningar [8].

DIAGRAM 1

SUB- OCH SGB-PRODUKTERNAS PROCENTUELLA ANDEL AV GROSSISTVÄRDET

+++++ TIFF +++++

Källa: Europeiska kommissionen, GD Jordbruk och landsbygdsutveckling.

10. I förordningen anges att systemet med geografiska beteckningar har en ekonomisk potential och att det kan vara till stort gagn för landsbygdens ekonomi genom att jordbrukarnas inkomster förbättras och genom att avfolkning förebyggs i dessa områden [9]. Kommissionen underströk i sitt meddelande om framtiden för den gemensamma jordbrukspolitiken (GJP) att kvalitetspolitiken för jordbruksprodukter, som omfattar systemet med geografiska beteckningar, är en del av GJP [10]. Den bidrar till att upprätthålla mångfalden inom jordbruket på landsbygden och ökar konkurrenskraften.

11. Det finns ekonomiska åtgärder med koppling till systemet med geografiska beteckningar som inte innebär några betydande budgetutgifter för EU. Dessa åtgärder syftar till att främja programmen för livsmedelskvalitet, däribland systemet med geografiska beteckningar, och till att stödja de jordbrukare som deltar i dem.

REVISIONENS INRIKTNING OCH OMFATTNING SAMT REVISIONSMÅL OCH REVISIONSMETOD

12. I förordningen anges att stimulerad efterfrågan på produkter med särskilda egenskaper skulle kunna vara till stort gagn för landsbygdens ekonomi. För att man ska kunna uppnå detta mål och ge det avsedda skyddet måste det finnas en lämplig EU-ram. Revisionen syftade därför till att besvara följande fråga: "Medger utformningen och förvaltningen av systemet med geografiska beteckningar ett ändamålsenligt system?"

13. De kriterier som revisionsrätten använde för att besvara frågan är följande:

a) Stabiliteten i kontrollsystemet för systemet med geografiska beteckningar: Producenter som ansluter sig till systemet med geografiska beteckningar förväntar sig att namnet på deras produkter skyddas på ett tillfredsställande sätt mot otillåtet eller felaktigt bruk, vilket kan ske till följd av högre priser på de registrerade produkterna. Konsumenter som köper SUB- eller SGB-produkter förväntar sig att de härstammar från det specificerade geografiska området och överensstämmer med produktspecifikationen [11]. Ett stabilt kontrollsystem för systemet med geografiska beteckningar behöver alltså definieras så att bägge parters förväntningar uppfylls.

b) Attraktionskraften hos systemet med geografiska beteckningar: Hur framgångsrikt systemet med geografiska beteckningar blir beror på dess förmåga att attrahera producenter. Om producenterna inte är särskilt intresserade eller inte alls intresserade av systemet kan det inte få den avsedda effekten.

c) Konsumenternas medvetenhet om systemet med geografiska beteckningar: För att en konsument ska föredra en SUB- eller SGB-produkt krävs det att han eller hon är medveten om systemet med geografiska beteckningar och principerna för det, vilka garanterar att produkten kommer från ett särskilt geografiskt område och har framställts i enlighet med produktspecifikationen.

14. Revisionen riktades in på regelverket och kommissionens verksamhet. Revisionsrätten besökte de ansvariga avdelningarna vid kommissionens generaldirektorat för jordbruk och landsbygdsutveckling (GD Jordbruk och landsbygdsutveckling) där revisorerna gjorde intervjuer och granskade dokument. Revisionsrätten kontaktade kommissionens generaldirektorat för hälso- och konsumentfrågor (GD Hälso- och konsumentfrågor) för att få information om dess roll vid kommissionens övervakning av de kontroller som medlemsstaterna utför inom systemet med geografiska beteckningar.

15. Revisionsrätten kontaktade de ansvariga instanserna i alla medlemsstater för att få ytterligare bevis för sina iakttagelser på kommissionsnivå och ytterligare information när detta var möjligt. Informationen samlades in med hjälp av en webbenkät och besök vid myndigheterna i medlemsstaterna [12]. Webbenkäten genomfördes i alla medlemsstater och omfattade tre frågeformulär [13]. Svarsfrekvensen låg på omkring 90 % för alla tre.

16. Vid revisionen undersöktes förhållandena vid utgången av 2009. När det ansågs relevant beaktade revisorerna den utveckling som hade skett efter detta datum. I enlighet med detta har revisionsrätten, i den del av rapporten där slutsatserna och rekommendationerna presenteras, beaktat ett förslag till en ny förordning om "kvalitetsordningar för jordbruksprodukter". Förslaget gäller systemet med geografiska beteckningar och andra kvalitetsordningar som kommer att omfattas av en enda förordning [14].

IAKTTAGELSER

BRISTER I REGELVERKET OCH I ÖVERVAKNINGEN AV MEDLEMSSTATERNAS KONTROLLER

17. Systemet med geografiska beteckningar ska skydda produktnamn som registreras som SUB- eller SGB-produkter. För att man ska kunna uppnå detta mål är det mycket viktigt att man utarbetar ett stabilt system för medlemsstaternas kontroller inom systemet med geografiska beteckningar och att man övervakar dessa kontroller på ett lämpligt sätt. Man kan skilja mellan följande två typer av kontroller i detta sammanhang:

a) I artikel 11 i förordningen hänvisas det till medlemsstaternas skyldighet att kontrollera att produktspecifikationerna följs innan produkterna släpps ut på marknaden ("artikel 11-kontroller"). I förordningen anges att en "behörig myndighet" i medlemsstaten ska ansvara för dessa kontroller. Kontrollerna kan också utföras av ett oberoende "kontrollorgan" som har ackrediterats i enlighet med den europeiska standarden EN 45011 [15]. Kostnaderna för kontrollerna betalas vanligtvis av aktörerna.

b) De behöriga myndigheterna i medlemsstaterna är också ansvariga för kontroller som syftar till att upptäcka och stävja obehörigt bruk, imitation av eller anspelning på ett skyddat namn eller andra förfaranden som vilseleder konsumenten om produktens verkliga ursprung ("otillåtna förfaranden") [16].

I REGLERNA FÖR KONTROLLERNA AV ATT SUB- OCH SGB-PRODUKTER STÄMMER ÖVERENS MED PRODUKTSPECIFIKATIONERNA FASTSTÄLLS INGA MINIMIKRAV

18. I förordningen fastställs inga minimikrav som de behöriga myndigheterna och kontrollorganen ska följa när det gäller frågor som artikel 11-kontrollernas omfattning eller frekvens, vilka metoder som används vid urvalet av dem eller vilka parter som är inblandade i de olika produktions- och distributionsled som ska kontrolleras. I förordningen ges inga specifika instruktioner om kontrollsystemen utan det hänvisas i stället i artikel 10 [17] till de kontroller i förordning (EG) nr 882/2004 som handlar om offentlig kontroll av efterlevnaden av foder- och livsmedelslagstiftningen samt reglerna om djurhälsa och djurskydd [18].

19. I förordnig (EG) nr 882/2004 tas dock inte kontrollerna av produktspecifikationer (artikel 11-kontrollerna) upp specifikt. De flesta av bestämmelserna om kontroller i förordningen är av allmän karaktär och gäller livsmedelssäkerhet, hygien samt djurhälsa och djurskydd. De berör frågor som metoder för provtagning och analys, utnämning av referenslaboratorier eller de offentliga kontrollerna vid införande av foder och livsmedel från tredjeländer. De är därför inte relevanta för fastställandet av minimikrav för artikel 11-kontroller.

20. Eftersom det nästan inte finns någon information som specifikt gäller artikel 11-kontroller i den lagstiftning som berör systemet med geografiska beteckningar finns det skillnader mellan de kontrollsystem som de olika medlemsstaterna har infört. Ett exempel på olika metoder som har identifierats i de besökta medlemsstaterna visas i tabell 1.

TABELL 1

JÄMFÖRELSE MELLAN TVÅ KONTROLLSYSTEM FÖR ARTIKEL 11-KONTROLLER

Källa: Europeiska revisionsrätten.

Kontrollsystemets egenskaper | Kontrollorgan (medlemsstat 1) | Behörig myndighet (medlemsstat 2) |

Kontrollfrekvens (aktörer) | Varierande: årliga eller fleråriga (beroende på produkten) | Årliga kontroller av alla aktörer |

Kontrollens omfattning | Producenten | Producenten, paketeringsföretagen och de företag som producerar egna varumärken |

Begynnelsekontroll [9999] | Inte obligatorisk; den första kontrollen kan utföras flera år efter anslutningen till systemet med geografiska beteckningar | Obligatorisk för godkännande av producenten |

Register över aktörer som använder ett visst skyddat namn (population som ska kontrolleras) | Det är inte obligatoriskt för aktörerna att vara registrerade | Det är obligatoriskt för aktörerna att vara registrerade |

Stickprovstagning (urval av aktörer som ska kontrolleras) | Riskbaserad | Alla aktörer kontrolleras årligen |

Den nationella myndighetens övervakning av de regionala behöriga myndigheterna | Trots att det finns olika behöriga myndigheter på regional nivå utförs ingen övervakning | En enda behörig myndighet utför alla kontroller |

21. Tabellen visar skillnader mellan de två kontrollsystemen när det gäller ett antal viktiga frågor, exempelvis kontrollfrekvens, kontrollernas omfattning och skyldigheten att utföra begynnelsekontroller. Skillnader mellan kontrollsystemen konstaterades också vid analysen av svaren från webbenkäten. Sådana skillnader gör det svårare att uppnå målet att fastställa en mer enhetlig metod, vilket krävs enligt förordningen, och är nödvändigt om man ska kunna garantera "konkurrens på lika villkor för producenterna av produkter med sådana beteckningar och höj[a] konsumenternas tilltro till produkterna" [19].

22. Däremot finns det mer specifik information om medlemsstaternas kontroller när det gäller kontroller som berör andra kvalitetssystem inom EU. Den förordning som berör systemet med geografiska beteckningar för vinprodukter behandlar frågor som urval av producenter som ska kontrolleras och vilka produktionsled som ska ingå [20]. Förordningen innehåller också mer information om medlemsstaternas kontroller när det gäller ekologiskt jordbruk, som är föremål för ett av kvalitetssystemen inom EU. Bestämmelserna i förordningen om ekologisk produktion och märkning av ekologiska produkter kompletterar villkoren i förordning (EG) nr 882/2004. De berör frågor som kontrollfrekvens, vilka skeden i produktionsprocessen som ska ingå, kontrollorganens rapporteringsskyldighet och informationsutbyte med de behöriga myndigheterna i andra medlemsstater [21].

RUTA 1

EXEMPEL PÅ BRISTER I KONTROLLEN AV PRODUKTSPECIFIKATIONERNA

Brister i kontrollorganets kontroll av ursprunget till råmaterialet för en bearbetad SUB-produkt konstaterades i två av de medlemsstater som besöktes.

När produktspecifikationen för en olivolja som registrerats som SUB-produkt kontrollerades gjordes ingen rimlighetskontroll av hur stor olivodlarnas genomsnittliga avkastning på skiftena var. Sådana kontroller är viktiga när man ska bestämma om den mängd oliver som lämnas till kvarnar och bearbetas för framställning av olivolja verkligen kan komma från det geografiska området i fråga.

Revisionsrätten fann brister i ett kontrollorgans kontroll av produktspecifikationen för en ost som registrerats som SUB-produkt. Bristerna gällde kontrollen av ursprunget av den mjölk som användes för att producera osten. I kontrollorganets verifiering ingick inte någon kontroll med vars hjälp man kunde försäkra sig om att den mjölk som användes för produktionen av osten inte kom från gårdar och kor utanför det geografiska område som angavs i produktspecifikationen.

DET FINNS INGEN TYDLIG RÄTTSLIG DEFINITION AV DE KONTROLLER MED VARS HJÄLP MAN SKA UPPTÄCKA OCH STÄVJA OTILLÅTNA FÖRFARANDEN

23. I artikel 13 i förordningen hänvisas till skyldigheten att skydda registrerade namn mot olika former av otillåtna förfaranden. Europaparlamentet har i detta sammanhang krävt att alla medlemsstaternas myndigheter blir skyldiga att på eget initiativ grundligt skydda de geografiska beteckningarna [22].

24. Trots att det är viktigt att skydda registrerade namn mot otillåtet bruk finns det inga bestämmelser i förordningen som talar om vilka (eventuella) kontroller som det krävs att medlemsstaterna ska utföra för att garantera ett sådant skydd. Den enda information som kommissionen ger om de kontroller som ska utföras för att man ska kunna upptäcka och stävja otillåtna förfaranden är att kontroller av produkter med geografiska beteckningar omfattas av förordning (EG) nr 882/2004 och att medlemsstaterna därmed måste beakta dem i sina fleråriga nationella kontrollplaner, som nämns i den förordningen [23]. Det är dock oklart i vilken omfattning medlemsstaterna är skyldiga att regelbundet utföra kontroller i syfte att upptäcka och stävja fall av otillåtna förfaranden. Det finns inga instruktioner om hur sådana (eventuella) kontroller ska utföras.

25. Flera av de besökta medlemsstaterna underströk behovet av ett förfarande för ömsesidigt bistånd i förordningen som skulle kunna utgöra en grund för åtgärder vid anmälningar om otillåtet bruk av ett skyddat namn i en annan medlemsstat än den där produkten har framställts. I och med detta ifrågasätts lämpligheten i de bestämmelser som fastställs i artiklarna 35 och 36 i förordning (EG) nr 882/2004 och som berör förbindelseorgan och stöd efter begäran.

26. De flesta av medlemsstaterna utför inte regelbundet kontroller i syfte att upptäcka och stävja fall av otillåtna förfaranden. De utför vanligtvis kontroller i syfte att upptäcka och stävja otillåtna förfaranden som gäller SUB- och SGB-produkter bara när de ska behandla anmälningar eller som en sekundär del av hygien- och säkerhetskontrollerna av livsmedel. När sådana kontroller utfördes visade besöken i medlemsstaterna och webbenkäten att det fanns skillnader när det gällde vilka SUB- och SGB-produkter som omfattades av kontrollerna. I ett antal medlemsstater ingick inte produkter från andra länder i kontrollerna, och alltså kontrollerades endast de inhemska produkterna.

27. I rutan nedan ges exempel på otillåtna förfaranden som upptäcktes i medlemsstaterna när de utförde sina kontroller av livsmedelssäkerhet eller följde upp ett misstänkt fall eller en anmälan. Exemplen visar också den höga risken för att otillåtna förfaranden inte upptäcks på grund av att det inte utförs regelbundna kontroller.

RUTA 2

EXEMPEL PÅ OTILLÅTNA FÖRFARANDEN SOM UPPTÄCKTES AV DE NATIONELLA MYNDIGHETERNA

De franska myndigheterna upptäckte att en slaktare hade sålt lammkött till restauranger och att det namn han använde för köttet i sina fakturor var ett SGB-skyddat produktnamn som han inte hade tillåtelse att använda för det kött som levererades. Restaurangerna hade därmed felaktigt använt sig av det skyddade namnet i sina menyer.

Prover som de bavariska myndigheterna tog i affärer som sålde en särskild typ av SUB-skyddad ost visade på ett antal fall av otillåtet bruk av detta namn. De flesta av ostarna i fråga härstammade inte från det angivna geografiska området och i ett fall hade komjölk använts i stället för getmjölk, som det ska vara enligt produktspecifikationen.

Ett företag som bearbetade och förpackade bordsoliver marknadsförde dem olovligen med ett SUB-skyddat produktnamn. Den dokumentation som de italienska myndigheterna undersökte visade att de oliver som hade förpackats av företaget inte var av den sort som krävdes enligt produktspecifikationen.

När de grekiska myndigheterna besökte en livsmedelsaffär fann de ett namn på en SUB-skyddad ost på en skylt i kyldisken. Samma namn fanns på produktens viktmärkning och på kvittot. Livsmedelsbutiken borde inte ha märkt osten med det skyddade namnet, eftersom producenten inte var ackrediterad och därför inte underkastad kontroller av produktspecifikationen.

DET FINNS BRISTER I KOMMISSIONENS ÖVERVAKNING AV MEDLEMSSTATERNAS KONTROLLER INOM SYSTEMET MED GEOGRAFISKA BETECKNINGAR

28. En lämplig övervakning av medlemsstaternas kontrollsystem bör innebära att man regelbundet granskar de kontroller som medlemsstaterna utför och ser över deras rapportering om kontrollverksamheten.

KOMMISSIONEN UTFÖR INGA REVISIONER AV MEDLEMSSTATERNAS KONTROLLER INOM SYSTEMET MED GEOGRAFISKA BETECKNINGAR

29. Förordningen innehåller inga specifika bestämmelser om kommissionens övervakning av kontrollerna inom systemet med geografiska beteckningar. Det hänvisas dock till övervakning i artikel 45 i förordning (EG) nr 882/2004, enligt vilken kommissionens experter ska utföra allmänna och särskilda revisioner av medlemsstaternas offentliga kontroller. Kontoret för livsmedels- och veterinärfrågor (FVO) vid GD Hälso- och konsumentfrågor utför vanligtvis revisionerna av medlemsstaternas offentliga kontroller, men det är inte ensamt ansvarigt för revisioner av just systemet med geografiska beteckningar. Vid kontoret anser man att lagstiftningen hänvisar till "kommissionens experter" och att det därför inte finns något som säger att utförandet av gemenskapskontrollerna ska begränsas till FVO:s verksamhet och inte heller att FVO ensamt bär ansvaret för att utföra kontroller på detta område.

30. Revisionsrätten noterar att inga revisioner hittills har utförts. Från FVO:s sida har man förklarat att de inte har utfört kontrollerna på grund av begränsade resurser och på grund av att kontoret prioriterar risker avseende livsmedelssäkerhet, djurs och växters hälsa och djurskydd. Följaktligen utför kommissionen för närvarande ingen noggrann övervakning av genomförandet av systemet med geografiska beteckningar i medlemsstaterna.

MEDLEMSSTATERNAS RAPPORTERING OM SINA KONTROLLER INOM SYSTEMET MED GEOGRAFISKA BETECKNINGAR ÄR INTE FULLSTÄNDIG

31. Medlemsstaternas rapportering om kontroller inom systemet med geografiska beteckningar ingår i den rapportering som föreskrivs i artiklarna 41 och 44 i förordning (EG) nr 882/2004 för vars genomförande det krävs fleråriga nationella kontrollplaner och årliga rapporter. GD Jordbruk och landsbygdsutveckling gjorde en analys av de fleråriga nationella kontrollplanerna och de årliga rapporterna för första gången 2009. Analysen omfattade fyra medlemsstater och gällde förekomsten och omfattningen av information om kontroller och skydd av produktnamn som registrerats som SUB eller SGB. GD Jordbruk och landsbygdsutvecklings analys visade tydligt att det fanns brister i informationen om dessa kontroller, antingen såtillvida att informationen saknades eller att den var ofullständig.

32. Den information om medlemsstaternas kontrollsystem som kommissionen har tillgång till är därför mycket begränsad. Kommissionen kan inte utifrån informationen skapa sig en klar bild av vilka myndigheter som utför kontrollerna i de olika medlemsstaterna eller om resultatet av kontrollerna.

DET FINNS POTENTIAL ATT ATTRAHERA FLER PRODUCENTER, MEN DEN FÖRSÄMRAS AV LÅNGDRAGNA FÖRFARANDEN OCH AV EN FÖR LITEN MEDVETENHET OM SYSTEMET

DET FINNS POTENTIAL ATT ATTRAHERA FLER PRODUCENTER TILL SYSTEMET MED GEOGRAFISKA BETECKNINGAR

33. Hur framgångsrikt systemet med geografiska beteckningar blir beror på dess förmåga att attrahera producenter. Svaren på webbenkäten visar att hälften av medlemsstaternas myndigheter bedömer deltagandet i systemet i deras länder som "lågt" eller "mycket lågt" när de i sina bedömningar har reflekterat över de produkter som skulle kunna registreras i sina respektive länder [24]. De främsta orsakerna till det "låga" eller "mycket låga" deltagandet är följande:

a) Aktörerna anser att ansökningsförfarandena är för tidskrävande.

b) Ert land har ingen tradition när det gäller geografiska beteckningar och ursprungsbeteckningar.

c) Konsumenterna är inte medvetna om att systemet finns.

d) Producenterna är inte medvetna om att systemet finns.

34. Spridningen av registrerade namn i medlemsstaterna vid utgången av 2010, som presenteras i diagram 2, bekräftar den bedömning som vissa medlemsstater gjorde om att deltagandet i deras länder var lågt/mycket lågt.

35. Diagrammet visar en koncentration av de registrerade produktnamnen till ett begränsat antal medlemsstater: 77 % av de registrerade produktnamnen härstammar från bara 5 medlemsstater, medan färre än 5 produktnamn hade registrerats i 14 medlemsstater vid utgången av 2010, och 6 av dessa medlemsstater hade inte några registrerade produktnamn [25]. Den ojämna spridningen visar på en tydlig skillnad i hur attraktivt systemet med geografiska beteckningar är bland producenterna i de olika medlemsstaterna. En trolig förklaring till detta är att några medlemsstater, som Frankrike, Italien och Spanien, hade liknande nationella system innan EU-systemet infördes och att producenterna i dessa länder därför har större erfarenhet, bättre kunskap och större intresse för systemet.

DIAGRAM 2

PRODUKTNAMN REGISTRERADE SOM SUB ELLER SGB PER MEDLEMSSTAT [26]

+++++ TIFF +++++

Källa: Europeiska kommissionen, GD Jordbruk och landsbygdsutveckling.

LÅNGDRAGNA REGISTRERINGSFÖRFARANDEN AVSKRÄCKER POTENTIELLA SÖKANDE

36. En av de viktigaste faktorer som har förts fram som förklaring till det låga/mycket låga deltagandet i systemet med geografiska beteckningar är att aktörerna anser att ansökningsförfarandena tar för lång tid. Revisionsrätten undersökte därför förfarandet och den tid det tar. Diagram 3 visar de olika stegen i förfarandet.

DIAGRAM 3

REGISTRERINGSFÖRFARANDE

+++++ TIFF +++++

Källa: Europeiska kommissionen, GD Jordbruk och landsbygdsutveckling.

37. Revisionsrätten konstaterade att både granskningen på nationell nivå och vid kommissionen tar lång tid, den senare tar i genomsnitt fyra år [27]. De främsta orsakerna som revisionsrätten fann till detta var att den nationella granskningen var mycket grundlig, ansökningar som hade lämnats in av de ansökande grupperna var ofullständiga och att det tog lång tid för nationella myndigheterna att tillhandahålla ytterligare information om det sammanfattande dokumentet på begäran av GD jordbruk och landsbygdsutveckling. Den senare frågan hanterade man genom att göra två utkast till handböcker 2010. Den ena angav vilka som var de viktigaste delarna för de nationella myndigheterna att kontrollera och den andra riktade sig till de sökande och gav dem närmare upplysningar om hur de skulle fylla i det sammanfattande dokumentet. Vilken inverkan handböckerna har på den tid granskningarna tar kan bedömas först i framtiden.

DEN ÅTGÄRD SOM FINNS ATT TILLGÅ PÅVERKAR ENDAST INDIREKT SYSTEMETS ATTRAKTIONSKRAFT

38. Det främsta instrumentet för ekonomiskt stöd till deltagare i systemet med geografiska beteckningar är åtgärd nr 132 i Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling (EJFLU), Jordbrukares deltagande i kvalitetssystem för livsmedel. Inom denna åtgärd regleras kostnader som uppstår för jordbrukarna vid deltagandet i kvalitetssystem för livsmedel på EU-nivå eller nationell nivå [28]. Stödet finns för produkter som är avsedda som livsmedel och maximibeloppet är 3000 euro per företag (för en längsta period på 5 år). Åtgärden utnyttjas dock bara av 16 medlemsstater. Den hjälper inte heller för att öka producenternas medvetenhet om systemet med geografiska beteckningar, vilket enligt de nationella myndigheterna är en annan orsak till det mycket låga/låga deltagandet i systemet (se punkt 33) [29]. Den senare frågan granskas i nästa del av denna särskilda rapport, som handlar om konsumenternas medvetenhet om systemet med geografiska beteckningar.

KONSUMENTERNAS MEDVETENHET OM SYSTEMET MED GEOGRAFISKA BETECKNINGAR ÄR LÅG OCH DE METODER SOM ANVÄNDS KOMMER SANNOLIKT INTE ATT ÖKA DEN

KONSUMENTERNAS MEDVETENHET OM SYSTEMET MED GEOGRAFISKA BETECKNINGAR ÄR LÅG

39. Konsumenternas medvetenhet om systemet med geografiska beteckningar togs upp i en studie som nyligen genomfördes för kommissionens räkning [30]. I studien ingick en analys av en undersökning av medvetenheten om SUB- och SGB-symboler. En sida med de två symbolerna och tre andra internationella livsmedelssymboler visades för de konsumenter som deltog [31]. Undersökningen innehöll svar från 16718 deltagare och visade att igenkännandet av SUB- och SGB-symbolerna är lågt. Bara 8 % kände igen SUB- och SGB-symbolerna. Med undantag för Grekland, som har ett avvikande värde, är den genomsnittliga andelen som kände igen symbolerna bara 5,6 % inom EU [32]. Som en jämförelse kan nämnas att 16 % kände igen den ekologiska logotypen och 22 % logotypen för Fairtrade (rättvisemärkt) enligt samma undersökning. Närmare uppgifter presenteras i diagram 4.

DIAGRAM 4

IGENKÄNNANDE AV SUB- OCH SGB-LOGOTYPER PER MEDLEMSSTAT [33]

+++++ TIFF +++++

Källa: London Economics.

40. Undersökningen visade också att det råder okunnighet om systemets innebörd. Av dem som hade känt igen logotyperna kunde bara hälften svara att de innebär att produkten har tillverkats i ett särskilt geografiskt område.

DE METODER SOM ANVÄNDS KOMMER SANNOLIKT INTE ATT ÖKA MEDVETENHETEN OM SYSTEMET MED GEOGRAFISKA BETECKNINGAR

41. Det finns olika metoder som man kan använda för att öka medvetenheten om systemet med geografiska beteckningar, till exempel ekonomiskt stöd till åtgärder i denna fråga eller egna initiativ från kommissionen.

42. Revisionsrätten har undersökt om följande ekonomiska EU-åtgärder sannolikt kommer att öka medvetenheten om systemet med geografiska beteckningar [34]:

a) EJFLU-åtgärd nr 133 – Information och säljfrämjande åtgärder.

b) De åtgärder som anges i rådets förordning (EG) nr 3/2008 av den 17 december 2007 om informationskampanjer och säljfrämjande åtgärder för jordbruksprodukter på den inre marknaden och i tredjeland [35].

ÅTGÄRD NR 133 ANVÄNDS I BEGRÄNSAD OMFATTNING AV PRODUCENTGRUPPERNA

43. EJFLU-åtgärd nr 133 ger ekonomiskt stöd till producentgrupper för att dessa ska upplysa konsumenterna och främja produkter som omfattas av kvalitetssystem för livsmedel på EU-nivå eller nationell nivå. För att verksamheter ska vara berättigade till stöd genom åtgärd nr 133 måste de vara utformade så att de lockar konsumenterna att köpa den jordbruksprodukt och de livsmedel som omfattas av kvalitetssystemen för livsmedel. De måste lyfta fram den aktuella produktens särskilda egenskaper eller fördelar och därmed är de rättsliga bestämmelserna mer inriktade på själva produkten än på systemet med geografiska beteckningar. Stödet genom denna åtgärd kan täcka 70 % av de stödberättigande kostnaderna för åtgärder och begränsas till verksamheter som riktar sig till den inre marknaden.

44. GD Jordbruk och landsbygdsutveckling kunde inte tillhandahålla uppgifter som skulle kunna göra det möjligt att dra tydligare slutsatser om hur väl åtgärd nr 133 har fallit ut när det gäller systemet med geografiska beteckningar och särskilt om huruvida den ökade konsumenternas medvetenhet om systemet. På grund av ett antal yttre faktorers påverkan i denna fråga kanske det inte alls går att göra en sådan analys. Graden av användning av åtgärden i medlemsstaterna och utnyttjandet av de tillgängliga medlen visar dock hur attraktiv åtgärden är bland producentgrupperna och hur lämplig den är som ett medel att öka konsumenternas medvetenhet om systemet.

45. Vid utgången av 2010 inkluderades åtgärd nr 133 i landsbygdsutvecklingsprogrammen för 2007–2013 i 14 medlemsstater med ett totalt anslag på 206 miljoner euro. Detta belopp, som omfattar olika kvalitetssystem för livsmedel, däribland systemet med geografiska beteckningar, ekologiskt jordbruk och nationella kvalitetssystem för livsmedel, står för 0,6 % av de totala anslagen inom axel 1 i medlemsstaternas finansieringsplaner (32362 miljoner euro). Utförliga uppgifter per medlemsstat presenteras i diagram 5.

46. Med undantag för Förenade kungariket hade de 13 medlemsstater som inte inkluderade åtgärd nr 133 i sina landsbygdsutvecklingsprogram inga eller bara ett litet antal produktnamn registrerade som SUB- eller SGB-produkter (se diagram 2). Ett uppenbart skäl till detta, när det gäller systemet med geografiska beteckningar, är att det i dessa medlemsstater inte finns några eller bara ett fåtal producentgrupper som marknadsför SUB- eller SGB-produkter och som kan ansöka om medfinansiering genom åtgärd nr 133.

DIAGRAM 5

ÅTAGANDEN INOM ÅTGÄRD NR 133

+++++ TIFF +++++

Källa: Europeiska kommissionen, GD Jordbruk och landsbygdsutveckling.

47. De ackumulerade utgifter som har redovisats (producentgruppernas utnyttjande) för alla stödberättigande kvalitetssystem fram till utgången av 2010 uppgår till 16,2 miljoner euro och utgör 7,8 % av det sammanlagda beloppet i medlemsstaternas finansieringsplaner för programperioden 2007–2013. På grundval av den information som framkom av webbenkäten om utgifter för systemet med geografiska beteckningar under den föregående programperioden uppskattar revisionsrätten att det totala belopp som kommer att betalas ut för EU-systemet med geografiska beteckningar under den pågående programperioden kommer att uppgå till omkring 2 miljoner euro (i genomsnitt 0,3 miljoner euro per år).

PROGRAM FÖR SÄLJFRÄMJANDE ÅTGÄRDER HAR HAFT BEGRÄNSAD EFFEKT PÅ MEDVETENHETEN OM SYSTEMET MED GEOGRAFISKA BETECKNINGAR

48. De program för säljfrämjande åtgärder som omfattas av förordning (EG) nr 3/2008 startas vanligtvis på initiativ av branschorganisationer eller branschövergripande organ i syfte att starta informationskampanjer inriktade på producenter och förädlare och måste godkännas av GD Jordbruk och landsbygdsutveckling. När det gäller systemet med geografiska beteckningar bör programmen vara inriktade på systemets särskilda egenskaper och på kunskapen bland målgrupperna, till exempel konsumenter och producenter.

49. När det gäller tillgången till uppgifter som skulle kunna göra det möjligt att dra tydligare slutsatser om hur framgångsrika (om alls) programmen för säljfrämjande åtgärder med koppling till systemet med geografiska beteckningar har varit, och särskilt om de har ökat medvetenheten om systemet, gäller samma begränsningar som för åtgärd nr 133 (se punkt 44). Branschorganisationernas utnyttjande av de säljfrämjande åtgärder som omfattas av förordning (EG) nr 3/2008 är dock en indikator på hur väl åtgärderna lämpar sig för främjande av systemet med geografiska beteckningar och för ökning av medvetenheten om systemet med geografiska beteckningar.

50. Under perioden 2005–2009 godkände GD Jordbruk och landsbygdsutveckling 25 program med koppling till SUB- eller SGB-produkter med följande åtaganden och ackumulerade utgifter som har redovisats fram till utgången av september 2010:

TABELL 2: ÅTAGANDEN OCH UTGIFTER INOM PROGRAMMEN FÖR SÄLJFRÄMJANDE ÅTGÄRDER

Källa: Europeiska kommissionen, GD Jordbruk och landsbygdsutveckling.

Medlemsstat | Antal program | Ingångna åtaganden i miljoner euro | Redovisade utgifter i miljoner euro |

Italien | 12 | 11,7 | 7,8 |

Grekland | 5 | 6,2 | 3,3 |

Frankrike | 2 | 4,8 | 4,2 |

Spanien | 2 | 3,6 | 2,8 |

Italien–Portugal | 1 | 1,8 | 1,3 |

Polen | 1 | 0,8 | 0,7 |

Portugal | 1 | 0,5 | 0,0 |

Tyskland | 1 | 0,4 | 0,4 |

TOTALT | 25 | 29,7 | 20,6 |

51. Tabell 2 visar att deltagandet under den undersökta perioden var relativt lågt, med 25 program (i genomsnitt 5 per år) och totala utgifter som uppgick till omkring 21 miljoner euro vid utgången av september 2010 (i genomsnitt omkring 4 miljoner euro i EU-medfinansiering per år) [36].

52. En av orsakerna till det låga antalet program är att program för säljfrämjande åtgärder för produkter av lågt ekonomiskt värde vanligtvis inte kan uppfylla det villkor om en tillräcklig kostnadseffektivitet som det hänvisas till i artikel 8 i kommissionens förordning (EG) nr 501/2008 av den 5 juni 2008 om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EG) nr 3/2008 [37] . Därför är de program för säljfrämjande åtgärder som godkänns oftast de som föreslås av organisationer som representerar produkter av högt ekonomiskt värde.

53. De 12 program som gäller EU:s inre marknad var koncentrerade till ett fåtal medlemsstater, särskilt Tyskland, Frankrike och Italien. Den uppenbara orsaken till detta är att branschorganisationerna riktar in sina kampanjer på de största marknaderna. Därför har medvetenheten om systemet bara påverkats i ett fåtal medlemsstater.

54. Revisionsrätten noterade att de ansökningar som inkom från de medlemsstater som hade det största antalet godkända program för säljfrämjande åtgärder för SUB- och SGB-produkter hade en stark inriktning på säljfrämjande åtgärder i tredjeländer [38]. GD Jordbruk och landsbygdsutveckling tillhandahöll vid förfrågan om dessa säljfrämjande åtgärders framgång en rad utvärderingsstudier om säljfrämjande åtgärder i tredjeländer [39]. Studierna visar på en låg medvetenhet om systemet i nästan alla de undersökta länderna. Några av studierna lyfter fram den mycket begränsade effekt som EU-kampanjerna fick i tredjeländerna (se ruta 3).

KOMMISSIONENS EGNA ÅTGÄRDER FÖR ATT SPECIFIKT FRÄMJA SYSTEMET MED GEOGRAFISKA BETECKNINGAR ÄR BEGRÄNSADE

55. Kommissionen tar ofta initiativ till att göra PR för den gemensamma jordbrukspolitiken, till exempel genom att delta i mässor eller anordna seminarier. Systemet med geografiska beteckningar ingår i dessa initiativ, men det har inte lyfts fram på något särskilt sätt, och det har heller inte förekommit något säljfrämjande eller någon informationskampanj enbart för detta system under de senaste åren [40]. I det fält i webbenkäten där man kunde lämna ytterligare kommentarer om systemet med geografiska beteckningar underströk 5 medlemsstater behovet av ytterligare främjande av systemet.

RUTA 3

UTDRAG OM DEN BEGRÄNSADE EFFEKTEN AV PROGRAMMEN FÖR SÄLJFRÄMJANDE ÅTGÄRDER

… de europeiska säljfrämjande kampanjerna hade nästan ingen effekt på medvetenheten om EU:s beteckningar och logotyper … Inte ens de som arbetar inom branschen kände igen logotyperna när de intervjuades för undersökningen … De flesta av programmen har i Schweiz och Norge ... inte lett till någon medvetenhet om de europeiska beteckningarna och deras logotyper. (Schweiz och Norge);

Kampanjerna uppnår inte en tillräckligt stor kritisk massa för att man ska nå långsiktiga effekter (USA och Kanada).

SLUTSATSER OCH REKOMMENDATIONER

56. Systemet med geografiska beteckningar ska skydda registrerade produktnamn. Det syftar också till att bidra till att öka EU:s konkurrenskraft på jordbruksområdet på så sätt att den ekonomiska potentialen för SUB- och SGB-produkter kan vara till nytta för landsbygdens ekonomi. Om systemet med geografiska beteckningar får en sådan effekt beror till stor del på den ram som har utformats, på kommissionens förvaltning av systemet och på medlemsstaternas genomförande av det.

57. Revisionsrättens övergripande slutsats är att ett antal frågor som rör kontrollsystemet för systemet med geografiska beteckningar behöver förtydligas och att det inte finns någon tydlig strategi i fråga om producenternas och konsumenternas medvetenhet om systemet. Utförligare slutsatser och rekommendationer redovisas nedan och i dessa beaktas kommissionens förslag till en ny förordning om kvalitetsordningar för jordbruksprodukter (nedan kallat förslaget till förordning).

58. I den nuvarande lagstiftningen fastställs inga minimikrav som de behöriga myndigheterna och kontrollorganen ska följa när det gäller kontroller av produktspecifikationerna. Kommissionen anger i ingressen till förslaget till förordning att den inkluderar hänvisningar till de viktigaste artiklarna i förordning (EG) nr 882/2004 så att medlemsstaterna bättre ska kunna tillämpa bestämmelserna i denna förordning. Hänvisningarna ger dock ändå inte någon tydlig bild av hur kontrollsystemet för artikel 11-kontrollerna bör inrättas. Dessutom är förordning (EG) nr 882/2004 inriktad på kontrollaspekter som är specifika för foder- och livsmedelssäkerhet, djurhälsa och djurskydd, vilket inte är så relevant för artikel 11-kontrollerna.

REKOMMENDATION 1

I de rättsliga bestämmelserna för systemet med geografiska beteckningar bör minimikrav för artikel 11-kontrollerna fastställas. Dessa bör gälla exempelvis kontrollernas omfattning och frekvens, vilka metoder som används för urvalet av dem och de parter som är inblandade i de olika produktions- och distributionsled som ska kontrolleras. Möjligheten att inrätta arbetsgrupper skulle kunna övervägas i detta sammanhang för att underlätta utbytet av bästa praxis.

59. I förordningen anges inte om de kontroller som medlemsstaterna ska utföra för att förebygga och upptäcka otillåtna förfaranden är obligatoriska eller av vilken typ de ska vara. Därför utför de flesta av de nationella myndigheterna inte regelbundna kontroller i syfte att upptäcka och stävja sådana fall. I förslaget till förordning anger kommissionen att medlemsstaterna måste vidta lämpliga administrativa och rättsliga mått och steg för att åtgärda otillåtna förfaranden och att kontroller av sådana förfaranden är en del av medlemsstaternas offentliga kontroller av kvalitetssystemen. Det finns ingen utförligare beskrivning av de kontrollsystem som ska användas för kontrollerna. Man hänvisar återigen till förordning (EG) nr 882/2004 som dock har samma begränsningar som har beskrivits när det gäller artikel 11-kontrollerna.

REKOMMENDATION 2

I de rättsliga bestämmelserna för systemet med geografiska beteckningar bör man fastställa tydliga regler för ett kontrollsystem med regelbundna kontroller i syfte att upptäcka och stävja otillåtna förfaranden. Reglerna bör kompletteras av ett system för ömsesidigt bistånd som är lämpligt med tanke på de nationella myndigheternas särskilda behov i samband med förvaltningen av systemet med geografiska beteckningar.

60. För närvarande utför kommissionen ingen noggrann övervakning av genomförandet av systemet med geografiska beteckningar i medlemsstaterna. Det har ännu inte utförts några revisioner av systemet och en nyligen påbörjad systematisk skrivbordsgranskning visade att rapporteringen från medlemsstaterna var ofullständig. Den senare frågan har tagits upp i förslaget till förordning, där det anges att medlemsstaterna ska införa ett separat avsnitt om kontroller av kvalitetssystem för jordbruk i sina fleråriga nationella kontrollplaner och årliga rapporter enligt förordning (EG) nr 882/2004. Denna bestämmelse är ett steg i rätt riktning, men det återstår att se om den leder till att kommissionen får fullständiga uppgifter om medlemsstaternas kontrollsystem och om de kontroller som utförs.

REKOMMENDATION 3

Kommissionen bör införa revisioner av medlemsstaternas kontroller inom systemet med geografiska beteckningar i sin plan för regelbundna revisioner i medlemsstaterna.

61. Hur väl systemet med geografiska beteckningar slår ut beror bland annat på producenternas deltagande i det. Det finns potential för att attrahera fler producenter till systemet med geografiska beteckningar, särskilt i de medlemsstater som har ett lågt deltagande. De åtgärder som finns räcker dock inte för att uppmuntra dessa producenter till att delta. De långdragna förfaranden som hittills har erfarits avskräcker dessutom producenterna från att ansöka. Kommissionen tog i detta sammanhang 2010 fram två utkast till handböcker om ansökningsförfarandet och reducerade i förslaget till förordning tidsfristen för sin granskning av ansökningar från 12 till 6 månader.

62. Konsumenternas medvetenhet om systemet och dess symboler är mycket låg. De medel som finns tillgängliga för främjande av och information om systemet kan sannolikt inte öka medvetenheten om det. De används endast i begränsad omfattning och bygger inte på en tydlig strategi för hur man ska öka medvetenheten om systemet med geografiska beteckningar. Flera olika åtgärder finns att tillgå, men de har begränsad framgång.

REKOMMENDATION 4

Revisionsrätten rekommenderar kommissionen att utveckla en enhetlig strategi för att åtgärda den låga medvetenheten om systemet med geografiska beteckningar. Kommissionen bör utforska ändamålsenligare sätt att främja systemet, som att driva en kampanj på eget initiativ.

Denna rapport har antagits av revisionsrättens avdelning I, med ledamoten Olavi ALA-NISSILÄ som ordförande, vid dess sammanträde i Luxemburg den 20 juli 2011.

För revisionsrätten

+++++ TIFF +++++

Vítor Manuel da Silva Caldeira

Ordförande

[1] Systemet med geografiska beteckningar infördes ursprungligen genom rådets förordning (EEG) nr 2081/92 av den 14 juli 1992 om skydd för geografiska och ursprungsbeteckningar för jordbruksprodukter och livsmedel (EGT L 208, 24.7.1992, s. 1).

[2] EUT L 93, 31.3.2006, s. 12.

[3] Artikel 2.1 a i förordningen.

[4] Artikel 2.1 b i förordningen.

[5] Kommissionens generaldirektorat för jordbruk och landsbygdsutveckling: Tabell 1.2, s. 6 i den årliga verksamhetsrapporten för 2010.

[6] AND International: Valeur de la production agricole sous AOP et IGP (Värdet av jordbruksproduktionen inom SUB och SGB) – slutlig rapport (augusti 2009).

[7] GD Jordbruk och landsbygdsutvecklings nyhetsbrev om SUB- och SGB-jordbruksprodukter (2010).

[8] London Economics: Utvärdering av den gemensamma jordbrukspolitiken i fråga om skyddade ursprungsbeteckningar (SUB) och skyddade geografiska beteckningar (SGB) (2008).

[9] Se skäl 2 i ingressen till förordningen.

[10] Meddelande från kommissionen till Europaparlamentet, rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén – Den gemensamma jordbrukspolitiken mot 2020: Att klara framtidens utmaningar i fråga om livsmedel, naturresurser och territoriell balans, KOM(2010) 672 slutlig av den 18 november 2010.

[11] Produktspecifikationen gäller viktiga aspekter, som skyddat produktnamn, produktbeskrivning, definition av det geografiska området, metod som använts för framställning av produkten och uppgifter som påvisar sambandet mellan produkten och det geografiska området.

[12] Tyskland, Grekland, Spanien, Frankrike, Italien, Cypern, Polen och Portugal.

[13] "Medlemsstaternas granskning och bedömning", "Medlemsstaternas kontroller" och "Ekonomiskt stöd/ekonomiska incitament".

[14] "Förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om kvalitetsordningar för jordbruksprodukter, KOM(2010) 733 slutlig av den 10 -december 2010".

[15] I den europeiska standarden EN 45011 specificeras allmänna krav som en tredje part som handhar produktcertifieringssystem måste uppfylla för att den ska godkännas som kompetent och tillförlitlig.

[16] Olika former av otillåtna förfaranden nämns i artikel 13.1 i förordningen.

[17] Artikel 10.1 i förordningen. "Medlemsstaterna skall utse den eller de behöriga myndigheter som skall ansvara för kontrollerna när det gäller de skyldigheter som fastställs i denna förordning i enlighet med förordning (EG) nr 882/2004."

[18] Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 882/2004 av den 29 april 2004 om offentlig kontroll för att säkerställa kontrollen av efterlevnaden av foder- och livsmedelslagstiftningen samt bestämmelserna om djurhälsa och djurskydd (EUT L 191, 28.5.2004, s. 1).

[9999] Begynnelsekontroller gäller producenter som börjar marknadsföra en produkt vars namn skyddas som SUB eller SBG och syftar till att kontrollera att produkten överensstämmer med produktspecifikationen.

[19] Se skäl 6 i ingressen till förordningen.

[20] Kommissionens förordning (EG) nr 607/2009 av den 14 juli 2009 om vissa tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EG) nr 479/2008 när det gäller skyddade ursprungsbeteckningar och geografiska beteckningar, traditionella uttryck, märkning och presentation av vissa vinprodukter (EGT L 193, 24.7.2009, s. 60).

[21] Avdelning V i rådets förordning (EG) nr 834/2007 av den 28 juni 2007 om ekologisk produktion och märkning av ekologiska produkter (EGT L 189, 20.7.2007, s. 1).

[22] Europaparlamentets resolution av den 25 mars 2010 om en kvalitetspolitik för jordbruksprodukter: vilken strategi ska användas? (EUT C 4 E, 7.1.2011, s. 25).

[23] Tolkningsmeddelande nr 2009-01.

[24] Belgien, Danmark, Tyskland, Estland, Irland, Lettland, Litauen, Malta, Nederländerna, Österrike, Slovakien, Finland och Sverige.

[25] Bulgarien, Estland, Lettland, Litauen, Malta och Rumänien.

[26] Två tredjeländer (Colombia och Kina) hade vardera en produkt registrerad vid utgången av 2010.

[27] Den genomsnittliga tidsåtgången från det att ansökan mottas till dess att produktnamnet registreras var 47 månader för namn som registrerades 2008 och 46 månader för namn som registrerades 2009. Ansökningar om ändring ingick inte i beräkningarna.

[28] Artikel 20 c ii i rådets förordning (EG) nr 1698/2005 av den 20 september 2005 om stöd för landsbygdsutveckling från Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling (EJFLU) (EUT L 277, 21.10.2005, s. 1).

[29] Vid utgången av 2010 inkluderades åtgärd nr 132 i landsbygdsutvecklingsprogrammen för 2007–2013 i 16 medlemsstater med ett totalt anslag på 294 miljoner euro. De sammanlagda utgifterna som har redovisats (jordbrukarnas utnyttjande) för alla stödberättigande kvalitetssystem fram till utgången av 2010 uppgick till 18,6 miljoner euro.

[30] London Economics: Utvärdering av policyn för skyddade ursprungsbeteckningar (SUB) och skyddade geografiska beteckningar (SGB) inom den gemensamma jordbrukspolitiken (2008).

[31] Undersökningen omfattade ett representativt urval i varje medlemsstat och var riktad till den som hade det största ansvaret för inköpen i de hushåll som intervjuades.

[32] En förklaring som London Economics förde fram till att så många kände igen symbolerna i Grekland är det faktum att registreringen av produktnamnet "Feta" som en SUB-produkt och målen i Europeiska domstolen i samband med detta (de förenade målen C-465/02 och C-466/02 för återkallande av registreringen) fick stor täckning i den grekiska pressen.

[33] Nordirland ingick inte i undersökningen i Förenade kungariket.

[34] Åtgärder om information som anges i rådets förordning (EG) nr 814/2000 av den 17 april 2000 om åtgärder för information om den gemensamma jordbrukspolitiken (EGT L 100, 20.4.2000, s. 7) anses vara av liten betydelse på grund av de låga utgiftsbeloppen inom systemet med geografiska beteckningar.

[35] EUT L 3, 5.1.2008, s. 1.

[36] Ytterligare 27 program med koppling till SUB- och SGB-produkter fick avslag under samma period.

[37] EUT L 147, 6.6.2008, s. 3.

[38] 7 av de 12 italienska programmen och 4 av de 5 grekiska programmen.

[39] Euréval utförde en rad utvärderingsstudier av säljfrämjande åtgärder i följande tredjeländer: Schweiz, Norge, Kina, Indien, Sydostasien, Ryssland, Japan, USA och Kanada.

[40] Hittills har bara ett informations- och säljfrämjande program initierats och bekostats helt och hållet av GD Jordbruk och landsbygdsutveckling. Programmet European Authentic Tastes, EAT (genuina europeiska smaker) var ett program på tre år (2004–2007) med en budget på 6 miljoner euro. Dess syfte var att informera den nordamerikanska och asiatiska allmänheten om EU:s kvalitetssystem, däribland systemet med geografiska beteckningar.

--------------------------------------------------