SV    SV SV 
 
SV    SV  EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION 
Bryssel den 14 juli 2004 
KOM(2004) 486 slutlig 
2004/0155 (COD) 
2004/0159 (COD)  Tekniska bilagor 
  
Förslag till 
EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV 
om omarbetning av Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/12/EG av den 20 mars 
2000 om rätten att starta och driva verksamh et i kreditinstitut och rådets direktiv 
93/6/EEG av den 15 mars 1993 om kapi talkrav för värdepappersföretag och 
kreditinstitut 
(framlagt av kommissionen) 
 
{SEK(2004) 921} 
SV 2   SV MOTIVERING  
- 
SV 3   SV Förslag till 
RÅDETS DIREKTIV 
om […] 
THE COUNCIL OF THE EUROPEAN UNION, 
med beaktande av Fördraget om upprättandet av  Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 
[…] i detta, 
med beaktande av kommissionens förslag1, 
med beaktande av Europaparlamentets yttrande2, 
med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande3, 
med beaktande av Regionkommitténs yttrande4, och 
av följande skäl: (1) [Inledande versal…]. 
(2) [Inledande versal…]. 
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. 
Artikel 1 
[…] 
Artikel […] 
Medlemsstaterna skall sätta i kr aft de lagar och andra författn ingar som är nödvändiga för att 
följa detta direktiv senast den […]. De sk all genast underrätta kommissionen om detta. 
När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en  hänvisning till detta 
direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offe ntliggörs. Närmare föreskrifter om 
hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda. 
                                                
 
1 EGT C [...], [...], s. [...]. 
2 EGT C [...], [...], s. [...]. 
3 EGT C [...], [...], s. [...]. 
4 EGT C [...], [...], s. [...]. 
SV 4   SV Artikel […] 
Detta direktiv träder i kraft den […] dage n efter det att det har offentliggjorts i Europeiska 
unionens officiella tidning . 
Artikel […] 
Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna. 
Done at Brussels, [...] 
 På rådets vägnar 
 Ordförande  […] 
SV 5   SV BILAGA  
 
Øny 
Bilaga V – Tekniska kriterier fö r organisation och riskhantering  
1. STYRNING  
1. Den ansvariga ledning som avses i artikel 11 skall ange formerna för uppdelning av 
ansvar inom organisationen och fö rebyggande av intr essekonflikter. 
2. RISKHANTERING  
2. Den ansvariga ledning som avses i artikel 11 skall godkänna och periodiskt se över 
strategier och riktlinjer för a tt ta på sig, hantera, övervak a och reducera de risker som 
kreditinstituten är exponerade, eller kan exponeras för, däribland de risker som 
skapas av den makroekonomiska miljön där de verkar med hänsyn till 
konjunkturcykelns olika faser. 
3. KREDIT - OCH MOTPARTSRISKER  
3. Kreditgivning skall baseras på  sunda och väldefinierade kr iterier. Förfarandet för att 
godkänna, ändra, förnya och återfinansiera  krediter skall fastställas klart. 
4. Löpande förvaltning och övervakning av de  olika kreditriskbärande portföljerna och 
exponeringarna, bland annat för att identifiera och ha ntera problemkrediter och 
genomföra behövliga värderegleringar och avsättningar, skall bedrivas genom 
effektiva system. 
5. Kreditportföljerna skall ha en lämplig diversifiering med hänsyn till kreditinstitutets 
målmarknader och övergripande kreditstrategi. 
4. KVARSTÅENDE RISK  
6. Risken för att kreditinstitutets erkända kr editriskreducerande tekniker visar sig vara 
mindre effektiva än förväntat skall åtgärdas och kontrolleras genom skriftliga 
riktlinjer och förfaranden. 
5. KONCENTRATIONSRISK  
7. Koncentrationsrisker som uppstår till följd av exponering mot mo tparter, grupper av 
motparter med inbördes anknytning och motp arter inom samma ekonomiska sektor, 
geografiska region eller expone ringar som avser samma verksamhet eller råvara, och 
vid tillämpning av metoder för kreditrisk reducering, däribland särskilt risker i 
samband med stora indirekta kreditexponeringa r (till exempel för en enskild emittent 
SV 6   SV av säkerheter) skall åtgärdas och kontrolleras genom skriftliga riktlinjer och 
förfaranden. 
6. RISKER VID VÄRDEPAPPERISERING  
8. Risker som uppstår till följd av värdepappe risering där kreditinst ituten är originator 
eller medverkande institut skall utvärderas  och åtgärdas genom lämpliga riktlinjer 
och förfaranden för att bland annat säkerstä lla att transaktionens ekonomiska innehåll 
avspeglas fullständigt i riskbedömningen och förvaltningsbesluten.  
9. Likviditetsplaner för att åtgärda effekterna av både planerad och förtida amortering 
skall finnas på de kreditinstitut som initierar rullande värdepapperisering med 
bestämmelser om förtida amortering. 
7. RÄNTERISK TILL FÖLJD AV ANDRA VERKSAMHETER ÄN HANDEL  
10. Det skall inrättas system för att utvärdera och hantera risker till följd av potentiella 
ränteförändringar, i den utsträckning som de påverkar kreditinstitutets icke-
handelsrelaterade verksamhet. 
8. OPERATIV RISK  
11. Riktlinjer och förfaranden för att utvärdera och hantera exponering för operativ risk, 
inbegripet extrema händelser med stor i nverkan på institutets verksamhet, skall 
upprättas. Utan att det påverkar definitione n i artikel 4.22 skall kreditinstituten ange 
vad som utgör operativ risk vid tillämpninge n av dessa riktlinjer och förfaranden. 
12. Det skall finnas beredskaps- och kontinu itetsplaner för att säkerställa ett 
kreditinstituts förmåga att verka löpande och begränsa förlusterna vid en allvarlig 
störning i verksamheten. 
9. LIKVIDITETSRISK  
13. Det skall finnas riktlinjer och förfarande n för kontinuerlig och framåtblickande 
mätning och hantering av institut ets nettofinansieringsposition och 
finansieringsbehov. Alternativscenarion skall övervägas och de antaganden som 
ligger till grund för besluten om netto finansieringspositionen skall ses över 
regelbundet. 
14. Det skall finnas beredskapsplaner för att hantera likviditetskriser. 
SV 7   SV BILAGA VI  
 
Schablonmetoden  
 
Del 1 - Riskvikter  
1. EXPONERINGAR  MOT  NATIONELLA  REGERINGAR  ELLER  
CENTRALBANKER 
1.1. Behandling 
1. Utan att det påverkar punkterna 2–8 skall exponeringar mot nationella regeringar och 
centralbanker ges 100 % riskvikt. 
2. Exponeringar mot nationella rege ringar och centralbanker, fö r vilka det föreligger en 
kreditvärdering från ett utsett ratinginstitut, skall ges riskvikt enligt tabell 1 varvid de 
valbara ratinginstitutens kreditbetyg rangor dnas av de behöriga m yndigheterna på en 
sexgradig skala för värder ing av kreditkvalitet. 
Tabell 1 
Kreditkva-
litetssteg 1 2 3 4 5 6
Riskvikt 0
%2
0
%5
0
%1
0
0
%1
0
0
%1
5
0
%
3. Exponeringar mot Europeiska centra lbanken skall ges 0 % riskvikt. 
1.2. Exponeringar i låntagarens nationella valuta 
4. De behöriga myndigheterna får själva be stämma om exponeringar mot den egna 
nationella regeringen och centralbanken som är uttryckta och refinansierade i den 
nationella valutan skall ges en riskvikt som är lägre än vad som anges i punkt 2. 
5. När de behöriga myndigheterna i en medlemsstat utnyttjar möjligheten under punkt 4 
får de behöriga myndigheterna i en annan medlemsstat också tillåta sina kreditinstitut 
att tillämpa samma riskvikt för exponeri ngar mot den nationella regeringen eller 
centralbanken som är uttryckta och refinansierade i den valutan.  
6. Om de behöriga myndigheterna i ett tr edje land, som tillä mpar tillsyns- och 
regleringssystem som minst motsvarar de system som tillämpas i gemenskapen, ger 
en riskvikt som är lägre än den som a nges i punkterna 1–2 för exponeringar mot den 
egna nationella regeringen och centralbanke n som är uttryckta och refinansierade i 
den nationella valutan får medlemsstaterna ti llåta sina kreditinstitut att ge sådana 
exponeringar samma riskvikt. 
SV 8   SV 1.3. Användning av kreditvärderingar som gjorts av ett exportkreditorgan 
7. En kreditvärdering från ett exportkredito rgan skall bara godkännas om något av 
följande villkor är uppfyllda: 
a) Kreditvärderingen uttrycker en konsensusklassificering från ett 
exportkreditorgan som godkänt OECD:s ”överenskommelse om riktlinjer för 
statsstödda exportkrediter” 
b) Exportkreditorganet offentliggör si na kreditvärderingar, använder OECD:s 
metod och kreditvärderingen är bunden til l en av de sju minimipremierna för 
exportförsäkring som faststäl lts enligt OECD:s metod. 
8. Exponeringar för vilka ett exportkredito rgan kreditvärdering har godkänts för 
riskvägning skall ges ri skvikt enligt tabell 2. 
Tabell 2 
Minimi-
premie 
för 
export-
försäk-
ring 1 2 3 4 5 6 7 
Riskvikt 0% 20% 50% 100% 100% 100% 150% 
 
2. EXPONERINGAR  MOT  DELSTATLIGA  ELLER  LOKALA  
SJÄLVSTYRELSEORGAN  ELLER  MYNDIGHETER 
9. Utan att det påverkar punkterna 10–12 skall exponeringar mot delsta tliga eller lokala 
självstyrelseorgan eller myndigheter ge s samma riskvikt som exponeringar mot 
institut. Utnyttjande av denna möjlighe t är oberoende av om de behöriga 
myndigheterna har utnyttjat möjligheten enli gt artikel 80. Förmånsbehandlingen av 
kortfristiga exponeringar som anges i punkter na 30, 31 och 36 skall inte tillämpas. 
10. Medlemsstaterna får själva bestämma om exponeringar mot delsta tliga eller lokala 
självstyrelseorgan eller myndigheter skall behandlas på samma sätt som 
exponeringar mot den nationella regering inom vars territorium de är belägna om det 
inte föreligger någon skillnad i risk me llan dessa exponeringar på grund av de 
delstatliga eller lokala självstyrelseo rganens eller myndighe ternas särskilda 
beskattningsrätt, och förekomsten av särskilda institutionella ordningar som minskar 
risken för fallissemang.  
11. När de behöriga myndigheterna i en medl emsstat utnyttjar möjligheten enligt punkt 
10 får de behöriga myndigheterna i en annan medlemsstat också tillåta sina 
kreditinstitut att tillämpa samma riskvikt fö r exponeringar mot delstatliga eller lokala 
självstyrelseorgan eller myndigheter.  
SV 9   SV 12. Om behöriga myndigheter i tredje land, som enligt sin nationella rättsordning 
tillämpar tillsyns- och regleringssystem  som minst motsvarar de system som 
tillämpas i gemenskapen, behandlar expon eringar mot delstatl iga eller lokala 
självstyrelseorgan eller myndigheter på samma sätt som exponeringar mot den egna 
nationella regeringen, får medlemsstaterna  tillåta sina kreditinstitut att ge 
exponeringar mot sådana delstatliga eller l okala självstyrelseorgan eller myndigheter 
samma riskvikt.  
3. EXPONERINGAR  MOT  ADMINISTRATIVA  ORGAN  OCH  ICKE-
KOMMERSIELLA  FÖRETAG 
3.1. Behandling 
13. Utan att det påverkar punkterna 14–18 sk all exponeringar mot ad ministrativa organ 
och icke-kommersiella företag ges 100 % riskvikt. 
3.2. Offentliga organ 
14. Utan att det påverkar punkterna 15–17 sk all exponeringar mot o ffentliga organ ges 
100 % riskvikt. 
15. De behöriga myndigheterna får själva be stämma om exponeringar mot offentliga 
organ skall behandlas som exponeringar mot institut. Utnyttjande av denna möjlighet 
är oberoende av hur de behöriga myndighe terna har utnyttjat möjligheten i artikel 80. 
Förmånsbehandlingen av kortfristiga e xponeringar som anges i punkterna 30, 31 och 
36 skall inte tillämpas. 
16. Om de behöriga myndigheterna i en medlemsstat utnyttjar möjligheten att behandla 
exponeringar mot offentliga organ på samma sätt som exponeringar mot institut får 
myndigheterna i en annan medlemsstat tillå ta sina kreditinstitut att ge exponeringar 
mot sådana offentliga organ samma riskvikt. 
17. Om behöriga myndigheter i tredje land som enligt sin nationella rättsordning 
tillämpar tillsyns- och regleringssystem  som minst motsvarar de system som 
tillämpas i gemenskapen behandlar exponeringar mot offentliga organ på samma sätt 
som exponeringar mot institutioner, får medlem sstaterna tillåta sina kreditinstitut att 
ge exponeringar mot sådana offentliga organ samma riskvikt.  
3.3. Kyrkor och religiösa samfund 
18. Exponeringar mot kyrkor och religiösa samfund som har bildats som juridiska 
personer enligt offentlig rätt och som har laglig rätt att uppbära skatt skall behandlas 
som exponeringar mot offentliga organ. 
4. EXPONERINGAR  MOT  MULTILATERALA  UTVECKLINGSBANKER 
4.1. Räckvidd 
19. Vid tillämpningen av artiklarna 78–83 skall Inter-American Investment Corporation 
betraktas som en multilateral utvecklingsbank. 
SV 10   SV 4.2. Behandling 
20. Utan att det påverkar punkterna 21 oc h 22 skall exponeringar mot multilaterala 
utvecklingsbanker behandlas på samma sätt som exponeringar mot institutioner i 
enlighet med punkterna 28–31. Förmånsbehand ling av kortfristiga exponeringar som 
anges i punkterna 30, 31 och 36 skall inte tillämpas. 
21. Exponeringar mot följande multilaterala utvecklingsbanker skall ges 0 % riskvikt: 
a) Internationella banken för återuppbyggnad och utveckling 
b) Internationella fina nsieringsbolaget (IFC). 
c) Interamerikanska utvecklingsbanken. 
d) Asiatiska utvecklingsbanken. 
e) Afrikanska utvecklingsbanken. 
f) Europarådets utvecklingsbank. 
g) Nordiska investeringsbanken. 
h) Karibiska utvecklingsbanken. 
a) Europeiska banken för återuppbyggnad och utveckling. 
j) Europeiska investeringsbanken. 
k) Europeiska investeringsfonden. 
l) Organisationen för multilate rala investeringsgarantier. 
22. En andel av kapitalet i Eur opeiska investeringsfonden som tecknats men inte betalts 
skall ges riskvikt 20 %. 
5. EXPONERINGAR  MOT  INTERNATIONELLA  ORGANISATIONER 
23. Exponeringar mot följande inte rnationella organisationer skall ges 0 % riskvikt: 
a) Europeiska gemenskapen. 
b) Internationella valutafonden. 
c) Banken för internationell betalningsutjämning (BIS). 
6. EXPONERINGAR  MOT  INSTITUT 
6.1. Behandling 
24. En av de två metoder som beskrivs i punkterna 26–27 och 28–31skall tillämpas vid 
fastställande av riskvikt fö r exponeringar mot institut. 
SV 11   SV 6.2. Lägsta riskvikt för exponerin gar mot institut utan rating 
25. Exponeringar mot institut utan rating skall in te ges en riskvikt som är lägre än den 
riskvikt som ges till exponeringa r mot dess natione lla regering. 
6.3. Metod baserad på hemstatens riskvikt 
26. Exponeringar mot institut skall ges en riskvi kt som motsvarar det kreditkvalitetssteg 
som exponeringar mot den stat enligt vars rätt institutet är etable rat tillde las enligt 
tabell 3. 
Tabell 3 
Kreditkvalitetssteg 
för hemstaten  1 2 3 4 5 6 
Riskvikt för 
exponering 20% 50% 100% 100% 100% 150% 
 
27. För exponeringar mot institut som är etablerade i stater utan rating skall riskvikten 
inte vara mer än 100 %. 
6.4. Kreditbetygsbaserad metod 
28. Exponeringar mot institut med en ursprunglig effektiv löptid  på mer än tre månader, 
för vilka det föreligger ett kreditbetyg som tilldelats av ett utsett ratinginstitut, skall 
ges riskvikt enligt tabell 4 varvid de valbara ratinginsti tutens kreditbetyg rangordnas 
av de behöriga myndigheterna enligt en sexgradig skala för värdering av 
kreditkvalitet. 
Tabell 4 
Kreditkvalitetssteg 1 2 3 4 5 6 
Riskvikt 20% 50% 50% 100% 100% 150% 
 
29. Exponeringar mot institut utan rating skall ges riskvikt 50 %. 
30. Exponeringar mot ett institut med en ursprunglig  effektiv löptid på tre månader eller 
mindre, för vilka det föreligger ett kr editbetyg som tilldelats av ett utsett 
ratinginstitut, skall ges riskvikt enligt tabe ll 4 varvid de valbara ratinginstitutens 
kreditbetyg rangordnas av de behöriga myndi gheterna enligt en sexgradig skala för 
värdering av kreditkvalitet. 
Tabell 5 
Kreditkvalitetssteg 1 2 3 4 5 6 
SV 12   SV Riskvikt 20% 20% 20% 50% 50% 150% 
 
31. Exponeringar mot institutioner utan rating som har en ursprunglig effektiv löptid på 
tre månader eller mindre skall ges riskvikt 20 %. 
6.5. Förhållande till kortfris tiga kreditvärderingar 
32. Om den metod som anges i punkterna 28–31 tillämpas på exponeringar mot institut 
skall förhållandet till särskilda ko rtfristiga värderi ngar vara följande: 
33. Om det inte föreligger någon kortfristig  värdering av exponeringen skall den 
allmänna förmånsbehandlingen för kortfris tiga exponeringar i punkt 30 tillämpas på 
alla exponeringar mot institut med upp till tre månaders ursprunglig löptid. 
34. Om det föreligger en kortfr istig värdering som utmynnar i ett kreditbetyg som leder 
till tillämpning av en mer förmånlig elle r identisk riskvikt än  tillämpning av den 
allmänna förmånsbehandlingen för kortfri stiga exponeringar, som anges i punkt 30, 
skall den kortfristiga värderingen bara användas för den särskilda exponeringen. 
Andra kortfristiga exponeringa r skall följa den allmänna  förmånsbehandlingen för 
kortfristiga exponeringar, som anges i punkt 30. 
35. Om det föreligger en kortfristig värderi ng och den värderingen leder till en mindre 
förmånlig riskvikt än om den allmänna  förmånsbehandlingen för kortfristiga 
exponeringar, som anges i punkt 30, tillämpas skall inte den allmänna 
förmånsbehandlingen för kortfristiga expone ringar tillämpas och alla kortfristiga 
fordringar utan rating skall ges samma riskvikt som den som tilldelas genom den 
särskilda kortfristiga värderingen. 
6.6. Kortfristiga exponeringar i låntagarens nationella valuta 
36. Om de behöriga myndigheterna för exponeringar mot nationella regeringar och 
centralbanker har antagit den metod som beskrivs i punkterna 4–6 kan de själva 
besluta att exponeringar mot institut som är uttryckta och refinansierade i den 
nationella valutan med en ursprunglig effe ktiv löptid på tre månader eller mindre 
enligt båda de metoder som beskrivs  i punkterna 26–27 och 28–31 kan ges en 
riskvikt som är ett steg mindre förmånlig än den förmånliga riskvikt som i enlighet 
med punkterna 4–6 ges till exponeringar mot den egna nationella regeringen. 
37. Inga exponeringar, som är uttryckta och refinansierade i låntagarens nationella 
valuta, med en ursprunglig effektiv löptid  på tre månader elle r mindre skall ges en 
riskvikt mindre än 20 %. 
6.7. Placeringar i instrument som ka n räknas in i kapitalbasen  
38. Placeringar i av andra institut utgivna aktier  eller andra instrument som kan räknas in 
i kapitalbasen skall ha riskvikten 100 %, om positionen inte har dragits av från 
kapitalbasen. 
SV 13   SV 7. EXPONERINGAR  MOT  FÖRETAG 
7.1. Behandling 
39. Exponeringar, för vilka det föreligger en kreditvärdering från ett utsett ratinginstitut, 
skall erhålla riskvikt enligt tabell 5 varvid de valbara ratinginstitutens 
kreditvärderingar rangordnas av de behör iga myndigheterna på en sexgradig skala 
för värdering av kreditkvalitet. 
Tabell 5 
Kreditkvalitetssteg 1 2 3 4 5 6 
Riskvikt 20% 50% 100% 100% 150% 150% 
 
40. Exponeringar för vilka ingen sådan kreditvä rdering finns tillgänglig skall ges 100 % 
riskvikt eller den egna nationella regeringens  riskvikt, varvid de t högsta värdet skall 
ges. 
8. HUSHÅLLSEXPONERING 
41. De behöriga myndigheterna får själva besluta om exponeringar som uppfyller 
kriterierna i artikel 79.2 sk all ges riskvikt 75 %. 
9. EXPONERINGAR  SOM  ÄR SÄKRADE  GENOM  FAST  EGENDOM 
42. Utan att det påverkar punkterna 43–57 ska ll exponeringar som säkrats fullt ut genom 
fast egendom ges riskvikt 100 %. 
9.1. Exponeringar som är säkrade genom panträtt i bostadsfastighet 
43. Exponeringar som enligt de behöriga myndighe ternas bedömning är fullt ut säkrade 
genom panträtt i bostadsfastighet, som är eller skall bli bebodd eller uthyrd av 
ägaren, skall ges riskvärde 35 %. 
44. Exponeringar som enligt de behöriga myndighe ternas bedömning är fullt ut säkrade 
genom aktier i sådana finska bostadsaktie bolag som är verksamma enligt den finska 
lagen om bostadsaktiebolag av år 1991 eller senare antagna författningar med 
motsvarande innehåll skall, i fall då bostäderna är eller sk all bli bebodda eller 
uthyrda av ägaren, ges riskvikt 35 %. 
45. De berörda myndigheterna skall betrakta säkerheten som fullständig endast om 
följande villkor är uppfyllda:  
a) Fastighetens värde påverkas inte i vä sentlig mån av gäldenärens kreditkvalitet. 
Detta krav utesluter inte situatione r när rent makroekonomiska faktorer 
påverkar både fastighetens värde och låntagarens utförande av sina 
förpliktelser. 
SV 14   SV b) Låntagarens risk påverkas inte i väsentlig mån av den underliggande 
fastighetens eller projekte ts resultat, utan snarare av låntagarens underliggande 
förmåga att återbetala skulden från a ndra källor. Återbeta lningen av krediten 
beror därför inte i väsentlig grad av betalningsflöden som härrör från den 
underliggande fastighet som ställts som säkerhet. 
c) Minimikraven i bilaga V III, del 2, punkt 8 och värderi ngsreglerna i bilaga VIII, 
del 3, punkterna 63–66 är uppfyllda. 
d) Fastighetens värde överstiger exponeringen med avsevärd marginal. 
46. De behöriga myndigheterna får göra unda ntag från villkoret i punkt 45 b för 
exponeringar som är fullt ut säkrade ge nom panträtt i bostadsfastighet som är 
belägen inom deras territorium om de har belägg för att en välutvecklad och sedan 
länge etablerad marknad för bostadsfasti gheter finns inom de ras territorium med 
förlustnivåer som är tillräckligt låga för att motivera en sådan behandling.  
47. Om de behöriga myndigheterna i en medl emsstat utnyttjar möjligheten i punkt 46 får 
de behöriga myndigheterna i en annan medlem sstat tillåta sina kr editinstitut att ge 
riskvikt 35 % för sådana exponeringar so m är fullt ut säkr ade genom panträtt i 
bostadsfastighet. 
9.2. Exponeringar som är säkrade genom panträtt i kommersiella fastigheter 
48. De behöriga myndigheterna får själva be sluta om exponeringar, som enligt deras 
bedömning är fullt ut säkrade genom pa nträtt i kontor eller andra kommersiella 
fastigheter som är belägna inom deras te rritorium, kan ges riskvikt 50 %.  
49. De behöriga myndigheterna får själva be sluta om exponeringar som enligt deras 
bedömning är fullt ut säkrade genom aktier i sådana finska bostadsaktiebolag som är 
verksamma enligt den finska lagen om bosta dsaktiebolag av år 1991 eller senare 
antagna författningar med motsvarande i nnehåll kan ges riskvikt 50 % om dessa 
aktier avser kontor e ller andra kommersiella fastigheter.  
50. De behöriga myndigheterna får själva be sluta om exponeringar med avseende på 
avtal om leasing av fast egendom som gä ller kontorslokaler eller andra kommersiella 
fastigheter som är belägna inom deras terr itorium kan ges riskvikt 50 % i de fall då 
tillämpliga lagar och andra författningar tillförsäkrar uthyraren full äganderätt till de 
förhyrda tillgångarna tills dess att hyresg ästen utnyttjar sin rätt att köpa dem.  
51. För att punkterna 48–50 skall kunna tillämpas måste följande villkor vara uppfyllda: 
a) Fastighetens värde får inte i vä sentlig mån påverkas av gäldenärens 
kreditkvalitet. Detta krav utesluter in te situationer när rent makroekonomiska 
faktorer påverkar både fastighetens vä rde och låntagarens utförande av sina 
förpliktelser. 
b) Låntagarens risk får inte i väsentlig mån påve rkas av den underliggande 
fastighetens eller projekte ts resultat, utan snarare av låntagarens underliggande 
kapacitet att återbetala s kulden från andra källor. Åt erbetalningen av krediten 
som sådan får inte i väsentlig mån påverkas av betalningsflöden som genererats 
av den underliggande fastighete n som ställts som säkerhet. 
SV 15   SV c) Minimikraven i bilaga V III, del 2, punkt 8 och värderi ngsreglerna i bilaga VIII, 
del 3, punkterna 63–66 är uppfyllda. 
52. 50 % riskvikt skall tillämpas på den del av lånet som in te överstiger en gräns som 
beräknas enligt ett av följande villkor: 
a) 50% av ifrågavarande fastighets marknadsvärde. 
b) 50% av fastighetens marknadsvärde e ller 60 % av pantlånevärdet, beroende på 
vilket av dem som är lägst, i de medlem sstater som har infört strikta kriterier 
för bedömning av pantlånevärdet ge nom lagar eller andra föreskrifter. 
53. 100% riskvikt skall tillämpas på den del av lånet som överstiger de gränser som 
fastställs i punkt 52. 
54. Om de behöriga myndigheterna i en medl emsstat utnyttjar möjligheten i punkterna 
48–50 får de behöriga myndigheterna i en annan medlemsstat tillåta sina 
kreditinstitut att ge riskvikt 50% för så dana exponeringar som är fullt ut säkrade 
genom panträtt i kommersiella fastigheter. 
55. De behöriga myndigheterna får göra unda ntag från villkoret i punkt 51 b för 
exponeringar som är fullt ut säkrade genom  panträtt i kommersie lla fastigheter som 
är belägna inom deras territorium om de har bevis för att en välutvecklad och sedan 
länge etablerad marknad för kommersiella fastigheter finns inom deras territorium 
med förlustnivåer som inte överstiger följande gränser: 
a) De förluster som uppkommer på 50 % av marknadsvärdet (eller i tillämpliga 
fall 60 % av pantlånevärdet om detta värde är lägre) får inte under något år 
överstiga 0,3 % av de utest ående lånen under ett visst år. 
b) De totala förlusterna på kommersiell fastighetsutlåning får inte överskrida 
0,5 % av de utestående lånen under något år. 
56. Om någon av gränserna i punkt 55 inte iaktta s ett visst år skall rätten att använda 
denna behandling upphöra och det andra vill koret i punkt 51 b måste uppfyllas igen 
innan det på nytt kan tillämpas.  
57. Om de behöriga myndigheterna i en medl emsstat utnyttjar möjligheten i punkt 55 får 
de behöriga myndigheterna i en annan medlem sstat tillåta sina kr editinstitut att ge 
riskvikt 50% för sådana exponeringar som är fullt ut säkrade genom panträtt i 
kommersiella fastigheter. 
10. OREGLERADE  POSTER 
58. Utan att det påverkar bestämmelserna  i punkterna 59–62 skall den andel av någon 
post som är utan säkerhet och som är or eglerad sedan mer än 90 dagar ges följande 
riskvikt: 
a) 150 % om värderegleringarna är mindre än 20 % av den andel av exponeringen 
som är utan säkerhet före avdrag för värderegleringen.  
SV 16   SV b) 100 % om värderegleringarna är mins t 20 % av den andel av exponeringen som 
är utan säkerhet före avdrag för värderegleringen.  
c) De behöriga myndigheterna får själ va besluta om 50 % riskvikt om 
värderegleringarna är minst 50 % av de n andel av exponeringen som är utan 
säkerhet före avdrag för värderegleringen.  
59. För definition av den andel av den förfallna posten som är utan säkerhet skall sådana 
säkerheter och garantier beaktas som godkä nns för kreditriskreducerande ändamål. 
60. Om en oreglerad post täcks fullt ut genom andra slag av säkerheter än de som får 
användas för kreditriskreducering och värd eregleringen uppgår t ill minst 15 % av 
exponeringsvärdet före avdrag för vä rderegleringen, får dock de behöriga 
myndigheterna föreskriva en riskvikt på 100 % på grundval av strikta operativa 
kriterier som syftar till att garantera a tt säkerheterna är av god kvalitet.  
61. De exponeringar som anges i punkterna 43–47 sk all ges riskvikt 100 % efter avdrag 
av värderegleringarna om de är oreglerade sedan mer än 90 dagar. Om 
värderegleringarna är minst 20 % av exponeringarna före av drag för värderegleringar 
får de behöriga myndigheterna själva besluta om den tillämpliga riskvikten för den 
återstående exponeringen skall minskas till 50 %. 
62. De exponeringar som anges i punkterna 48–57 skall ges riskvikt 100 % om de är 
oreglerade sedan mer än 90 dagar. 
11. HÖGRISKPOSTER   
63. Det behöriga myndigheterna kan själva besluta om exponeringar i samband med 
särskilt höga risker såsom inve steringar i venture-capitalför etag och andra former av 
riskkapitalengagemang ska ll ges riskvikt 150 %. 
64. De behöriga myndigheterna kan tillåta a tt ej oreglerade poster som getts 150 % 
riskvikt enligt bestämmelser na i de tidigare avsnitten oc h för vilka värderegleringar 
har fastställts ges följande riskvikt: 
a) 100 % om värderegleringarna är mi nst 20 % av exponeringens värde före 
avdrag för värderegleringar. 
b) 50% om värderegleringarna är minst 50% av exponeringens värde före avdrag 
för värderegleringar. 
12. EXPONERINGAR I FORM AV TÄCKTA OBLIGATIONER 
65. Med ”täckta obligationer” avses obliga tioner enligt definitionen i artikel 22.4 i 
direktiv 85/611/EEG med säkerhet i någon av följande tillgångar: 
a) Exponeringar mot eller garanterade av  nationella regering ar, centralbanker, 
multilaterala utvecklingsbanker, internationella organisationer som uppfyller 
kraven för kreditkvalitetsst eg 1 enligt denna bilaga. 
SV 17   SV b) Exponeringar mot eller garanterade av o ffentliga organ, delsta tliga elle r lokala 
självstyrelseorgan eller myndigheter so m getts riskvikt som exponeringar mot 
institut eller nationella re geringar och centralbanker en ligt punkterna 15, 9 eller 
10 och som uppfyller kraven för kredit kvalitetssteg 1 enligt denna bilaga. 
c) Exponeringar mot institut som uppfyller kraven för kreditkvalitetssteg 1 enligt 
denna bilaga. Den totala exponeringen av detta slag får inte överstiga 10 % av 
det nominella beloppet av det emitterande kreditinstitutets utestående täckta 
obligationer. Exponeringar som uppstår på  grund av betaln ingar som överförs 
från gäldenärerna för lån med fastighetspant till innehavarna av täckta 
obligationer omfattas inte av tioprocentsgränsen. 
d) Lån mot säkerhet i bostadsfastighet eller aktier i finska bostadsaktiebolag enligt 
punkt 44 om panträtterna tillsammans med eventuella panter med bättre rätt 
uppgår till högst 80 % av värdet av  den intecknade fastigheten. 
e) Lån mot säkerhet i kommersiella fa stigheter eller genom aktier i finska 
bostadsaktiebolag en ligt punkt 49 om panträtterna t illsammans med eventuella 
panter med bättre rätt uppgår till högst 60% av värdet av den intecknade 
fastigheten. De behöriga myndigheter na får godkänna lån mot säkerhet i 
kommersiella fastigheter där belåni ngsgraden överskrid er 60 %, upp till 
maximalt 70 %, om värdet av de totala tillgångar som ställts som säkerhet för 
de täckta obligationerna överstiger det nominella utestående beloppet på den 
täckta obligationen med minst 10 % oc h obligationsinnehavarnas fordran 
uppfyller de krav på rättslig förutsebarhet som anges i bilaga VIII. 
Obligationsinnehavarnas fordran måste prio riteras före alla andra fordringar på 
den ställda säkerheten. 
66. Kreditinstitut skall när det gäller fastighe ter som ställts som säkerhet för täckta 
obligationer uppfylla minimikraven unde r punkt 8 i del 2 i bilaga VIII och 
värderingsreglerna under punkterna  63–66 i del 3 i bilaga VIII. 
67. Trots vad som föreskrivs i punkterna 65–66 är täckta obligati oner som motsvarar 
definitionen i artikel 22.4 i direktiv 86/611/EEG och som emitterats före den 31 
december 2007 också berättigade till förmån sbehandling till och med förfallodagen. 
68. Täckta obligationer skall ges riskvikt på grundval av den riskvikt som getts till 
oprioriterade fordringar på de t kreditinstitut som utfärdat dem. Riskvikterna skall ha 
följande samband: 
a) Om exponeringen mot institutet ges ris kvikt 20 % skall den täckta obligationen 
ges riskvikt 10 %. 
b) Om exponeringen mot institutet ges riskvikt 50% skall den täckta obligationen 
ges riskvikt 20%. 
c) Om exponeringen mot institutet ges riskvikt 100% skall den täckta 
obligationen ges riskvikt 50%. 
d) Om exponeringen mot institutet ges riskvikt 150% skall den täckta 
obligationen ges riskvikt 100%. 
SV 18   SV 13. POSTER  SOM  UTGÖR  POSITIONER  I VÄRDEPAPPERISERING 
69. Riskvägda exponeringsbelopp för positioner i värdepapperisering skall fastställas 
enligt bestämmelserna i artiklarna 94–101. 
14. KORTFRISTIGA  EXPONERINGAR  MOT  KREDITINSTITUT  OCH  
FÖRETAG 
70. Kortfristiga exponeringar mot kreditinstitut  eller företag, för vilka det föreligger en 
kreditvärdering från ett utsett ratinginsti tut, skall erhålla riskvikt enligt tabell 6 
varvid de valbara ratinginstitutens kr editvärderingar rangordnas av de behöriga 
myndigheterna på en sexgradig skala för värdering av kreditkvalitet. 
Tabell 6 
Kreditkvalitetssteg 1 2 3 4 5 6 
Riskvikt 20% 50% 100% 150% 150% 150% 
 
15. EXPONERINGAR  MOT  FÖRETAG  FÖR  KOLLEKTIVA  INVESTERINGAR  
(FONDFÖRETAG) 
71. Utan att det påverkar punkt erna 72–78 skall ex poneringar mot företag för kollektiva 
investeringar (fondföretag) ges riskvikt 100 %. 
72. Exponeringar mot fondföretag, fö r vilka det föreligger en kreditvärdering från ett 
utsett ratinginstitut, skall erhålla riskvikt enligt tabell 7 varvid de valbara 
ratinginstitutens kreditvärderingar rangordnas av de behöriga myndigheterna på en 
sexgradig skala för värder ing av kreditkvalitet. 
Tabell 7 
Kreditkvalitetssteg 1 2 3 4 5 6 
Riskvikt 20% 50 100% 100% 150% 150% 
 
73. Om de behöriga myndigheterna anser att en  position i ett fondföretag är förenat med 
särskilt hög risk skall de kräva a tt den positionen ges riskvikt 150 %. 
74. Kreditinstitut kan fastställa  riskvikt för ett fondföre tag enligt punkterna 76–78 om 
följande kriterier är uppfyllda: 
a) Fondföretaget förvaltas av ett företag som står unde r tillsyn i en medlemsstat 
eller, efter godkännande av kredi tinstitutets behöriga myndighet,  
i) kan det förvaltas av ett företag som omfattas av tillsyn som anses motsvara de 
krav som anges i gemenskapslagstiftningen, och 
SV 19   SV ii) samarbete mellan de behöriga myndi gheterna är tillräck ligt säkerställt. 
b) Fondföretagets prospekt elle r motsvarande dokument innefattar 
– de kategorier av tillgångar som fondföre taget har tillstånd att investera i, och 
– om investeringsbegränsningar tillämpas,  gränsvärdena i fråga och metoderna 
för att beräkna dem. 
c) Fondföretagets verksamhet  skall rapporteras minst en gång om året för att göra 
det möjligt att bedöma tillgångar och skulder, inkomster och verksamhet under 
rapporteringsperioden. 
75. Om en behörig myndighet godkänner ett fondför etag i ett tredje land enligt vad som 
anges i punkt 74 a kan en be hörig myndighet i en annan medlemsstat utnyttja detta 
godkännande utan att göra en egen bedömning. 
76. Om kreditinstitutet känner till fondföretaget s underliggande exponeringar kan det gå 
igenom dessa underliggande exponeringar för att beräkna en genomsnittlig riskvikt 
för fondföretaget med hjälp av de metoder som anges i artikel 78–83. 
77. Om kreditinstitutet inte kä nner till fondföretagets underliggande exponeringar får det 
beräkna en genomsnittlig riskvikt för fondf öretaget enligt de metoder som anges i 
artiklarna 78–83 med beaktande av följande regler: det skall antas att företaget för 
kollektiva investeringar fö rst investerar i exponerings klasserna med de högsta 
kapitalkraven till dess att den maximala gräns som företagets regler medger för 
denna kategori är uppnådd, och att det dä refter fortsätter att i fallande ordning 
investera i de efterföljande exponeringsklas serna till dess att den maximala totala 
investeringsgränsen är nådd. 
78. Kreditinstitut får använda sig av en tredje part för att enligt de metoder som anges i 
punkterna 76–77 beräkna och rapportera risk vikt för fondföretaget förutsatt att 
beräkningens och rapportens  riktighet kan säkerstä llas tillfredsställande. 
16. ÖVRIGA  POSTER 
16.1. Behandling 
79. Materiella anläggningstillgångar i den meni ng som avses i artikel 4.10 i direktiv 
86/635/EEG skall ges riskvikt 100 %. 
80. Förutbetalda kostnader och upplupna intäkter för vilka ett institut inte kan fastställa 
någon motpart enligt direktiv 86/635 /EEG skall ges riskvikt 100 %. 
81. Kontanta poster som håller på att uppbäras skall ges 20 % riskvikt. Kassabehållning 
och likvärdiga poster skall ges 0 % riskvikt. 
82. Medlemsstaterna får tillåta riskvikt 10 % för exponeringar mot institut som har 
specialiserat sig på verksamh et inom interbank- och statslånemarknader i hemlandet 
och som är föremål för ingående tillsyn av  behöriga myndigheter, under förutsättning 
att det för sådana tillgångsposter, enlig t den bedömning som hemmedlemsstaternas 
SV 20   SV behöriga myndigheter gör, finns fullgod säkerhet  i form av poster som getts 0 % eller 
20 % riskvikt och som av myndighetern a godtagits som betryggande säkerhet.  
83. Innehav av aktier och andra delägarinstrumen t, såvitt de inte har dragits av från 
kapitalbasen, skall ges en riskvikt på minst 100 %. 
84. Omyntat guld som förvaras i egna valv eller på tilldelad plats ges riskvikt 0 % i den 
utsträckning som institutet har förpliktelser i motsvarande form. 
85. I fråga om avtal om försäljning och återköp och om rena terminsköp skall den 
riskvikt ges som hänför sig till tillgånga rna i fråga, och inte de som gäller för 
motparten. 
86. Om ett kreditinstitut ger kreditriskskydd fö r ett antal exponeringar på villkor att det 
n-te fallissemanget bland exponeringarna sk all utlösa betaln ing och att denna 
kredithändelse skall avsluta kontraktet skal l den riskvikt använda s som föreskrivs i 
artiklarna 78–83, förutsatt att produkten har en kreditvärdering av ett valbart 
ratinginstitut. Om någon sådan kreditvärdering inte föreligger skall riskvikten för 
exponeringarna i korgen summeras, exklusive n-1 exponeringar, upp till maximalt 
1 250 % och multipliceras med det nomin ella skyddsbeloppet som ges genom 
kreditderivatet för att bestämma de t riskvägda tillgångsbeloppet. De n-1 
exponeringar som skall undantas från summerin gen skall fastställas på basis av att de 
skall innefatta de exponeringar so m ger upphov till ett lägre riskvägt 
exponeringsbelopp än det som gäller fö r de exponeringar som räknats in i 
summeringen. 
SV 21   SV Del 2 – Erkännande av ratinginstitut och inplacering av deras kreditbetyg  
1. METOD 
1.1. Objektivitet 
1. De behöriga myndigheterna skall kontrollera att metoden för att tilldela kreditbetyg 
är strikt, systematisk, konsekvent oc h valideras på grundva l av historiska 
erfarenheter. 
1.2. Oberoende 
2. De behöriga myndigheterna skall kontrollera att metodiken inte är föremål för yttre 
politisk påverkan eller tvång, eller av ekonomiska påtryckningar som kan inverka på 
kreditvärderingen. 
3. De behöriga myndigheterna skall bedöma om ratinginstitutets metodik är oberoende 
med hänsyn till följande faktorer: 
a) Ratinginstitutets ägar- och organisationsstruktur. 
b) Ratinginstitutets ekonomiska resurser. 
c) Ratinginstitutets pers onalstyrka och sakkunskap. 
d) Ratinginstitutets företagsstyrning. 
1.3. Fortlöpande översyn 
4. De behöriga myndigheterna skall verifiera at t ratinginstitutens kr editvärderingar är 
föremål för fortlöpande översyn och beaktar förändringar av de finansiella villkoren. 
En översyn skall genomföras efter alla be tydande händelser och minst varje år. 
5. Innan ratinginstituten er känns skall de behöriga myndigheterna verifiera att 
värderingsmetoden för varje marknadssegment tas fram enligt standarder av följande 
slag: 
a) Utfallstester måste ha företagits i minst ett år. 
b) De behöriga myndigheterna måste öve rvaka att ratinginstituten genomför 
översyner regelbundet. 
c) De behöriga myndigheterna måst e kunna kräva information från ett 
ratinginstitut om i vilken utsträckning det har varit i kontakt med den högsta 
ledningen i de enheter som det värderar. 
6. De behöriga myndigheterna skall vidta nödvä ndiga åtgärder för att omgående få 
information från ratinginstituten om väsentliga förändringar av den metodik för 
tilldelning av kreditbetyd som instituten använder.  
SV 22   SV 1.4. Öppenhet och information 
7. De behöriga myndigheterna skall vidta nödvän diga åtgärder för att säkerställa att 
principerna för det ratinginstitutets met odik för tilldelning av kreditbetyg finns 
offentligt tillgängliga för att alla eventu ella användare skall kunna avgöra om de 
bygger på rimliga grunder. 
2. ENSKILDA  KREDITVÄRDERINGAR 
2.1. Trovärdighet och marknadsacceptans 
8. De behöriga myndigheterna skall förvissa sig om att användarna på marknaden 
godtar ratinginstitutens enskilda kreditb etyg som trovärdiga oc h tillförlitliga. 
9. Trovärdigheten skall bedömas av de behör iga myndigheterna på grundval av faktorer 
av följande slag: 
a) Ratinginstitutets marknadsandel. 
b) Ratinginstitutets inkomster och me r allmänt dess ekonomiska resurser. 
c) Huruvida det förekommer någon pri ssättning på grundval av kreditbetygen. 
2.2. Öppenhet och information 
10. De behöriga myndigheterna skall verifiera att de enskilda kreditvärderingar finns 
tillgängliga på likvärdiga vill kor åtminstone för alla part er som har ett berättigat 
intresse av dessa. 
11. De behöriga myndigheterna skall särskilt ve rifiera att enskilda kreditvärderingar 
finns tillgängliga för icke-nationella parter  på likvärdiga villkor som för nationella 
parter som har berättigat intresse av dessa enskilda kreditvärderingar. 
3. INPLACERING 
12. För att skilja mellan de relativa riskniv åer som uttrycks geno m varje kreditbetyg 
skall de behöriga myndigheterna beakta kva ntitativa faktorer såsom den långfristiga 
andelen fallissemang när det gäller alla poster som getts samma kreditvärdering. När 
det gäller nyligen etablerade ratinginstitut och sådana som inte har hunnit registrera 
uppgifter om fallissemang under någon längre tid skall de behöriga myndigheterna 
begära att det ratinginstitu tet uppskattar den långfristiga andelen fallissemang när det 
gäller alla poster som getts samma kreditbetyg. 
13. För att skilja mellan de relativa riskniv åer som uttrycks geno m varje kreditbetyg 
skall de behöriga myndigheterna beakta kvalitativa faktorer såsom den emittentgrupp 
som ratinginstitutet täcker, den kreditbetygsskala som ratinginstitutet tillämpar, varje 
kreditbetygs betydelse och det ratingi nstitutets definition av fallissemang. 
14. De behöriga myndigheterna skall jämföra a ndelen fallissemang för varje kreditbetyg 
från ett enskilt ratinginstitut och ställa den i förhållande till ett referensvärde som 
bygger på den andel fallissemang som andra ratinginstitut registrerat för en 
SV 23   SV emittentpopulation som de behöriga myndighe terna anser ligga på en likvärdig 
kreditrisknivå. 
15. Om de behöriga myndigheterna anser att a ndelen registrerade fallissemang när det 
gäller ett enskilt ratinginstituts kreditbet yg är avsevärt och sy stematiskt högre än 
referensvärdet skall de behöriga myndighete rna placera ratinginst itutets kreditbetyg 
på ett steg i kreditkvalitetssk alan som innebär högre risk. 
16. När de behöriga myndigheterna har höjt den tilldelade riskvikten för ett visst 
kreditbetyg från ett enskilt ratinginstitut får de, om ratinginstitutet visar att andelen 
fallissemang när det gäller det aktuella kreditbetyget inte längre är väsentligt och 
systematiskt högre än referensvärdet, besl uta att åter placera  ratinginstitutets 
kreditbetyg på det ursprungliga st eget i kreditkvalitetsskalan.  
SV 24   SV Del 3 – Användning av ratinginstituts kredit värderingar för att fastställa riskvikt  
1. BEHANDLING  
1. Ett institut kan utse ett elle r flera valbara ratinginstitut fö r att fastställa riskvikt för 
tillgångsposter och poster utanför balansräkningen. 
2. Ett kreditinstitut som beslutar att använda kreditvärderingar från ett valbart 
ratinginstitut för en viss kategori poste r måste använda dessa kreditvärderingar 
genomgående för alla exponeringar som tillhör denna kategori. 
3. Ett institut som beslutar att använda de kreditvärderingar från ett ratinginstitut måste 
använda dem fortlöpande och konsekvent. 
4. Ett kreditinstitut får bara använda kreditvä rderingar från ratinginstitut som beaktar 
alla belopp, dvs. både kapital- och räntebelopp, som det har fordringar på. 
5. Om det bara finns en kreditvärdering tillgän glig från ett utsett ratinginstitut för en 
post skall den kreditvärderingen användas fö r att fastställa riskvikt för den posten. 
6. Om det finns två kreditvärderingar tillgäng liga från utsedda ratingi nstitut och de ger 
två olika riskvikter för en post sk all den högre riskvikten tillämpas. 
7. Om fler än två kreditvärderingar finns tillgängliga från utsedda ratinginstitut för en 
post skall de båda värderinga rna som ger lägst riskvikt be aktas. Om de två lägsta 
riskvikterna skiljer sig åt skall den högre av dessa tillämpas. Om de två lägsta 
riskvikterna är samma ska ll den riskvikten tillämpas. 
8. Kreditinstituten skall använda begä rda kreditvärderingar. De behöriga 
myndigheterna får tillåta kreditinstituten a tt använda icke-begärda kreditvärderingar. 
2. KREDITVÄRDERINGAR AV EMITTENTER OCH EMISSIONER  
9. Om det föreligger en kreditvärdering för ett särskilt emissionsprogram eller facilitet 
som posten som utgör exponeringen tillhör, skall denna kreditvärdering användas för 
att fastställa den tillämpliga riskvikten för denna post. 
10. Om det inte föreligger någon direkt tillämp lig kreditvärdering för en viss post, men 
däremot en kreditvärdering för ett specifi kt emissionsprogram eller facilitet som 
posten som utgör exponeringen inte till hör, eller om det finns en allmän 
kreditvärdering för emittenten skall den kreditvärderingen användas om den ger en 
högre riskvikt än vad som annars vore fallet  eller om den ger en  lägre riskvikt och 
den berörda exponeringen rankas jämsides e ller före i alla avseenden i förhållande 
till emissionsprogrammet, faciliteten eller till oprioriterade fordringar på emittenten. 
11. Punkterna 9 och 10 skall inte hindra til lämpningen av punkterna 65–68 i del 1 i 
denna bilaga. 
12. Kreditvärderingar för emittenter inom en företagsgrupp får inte användas som 
kreditvärdering för en annan emittent inom samma företagsgrupp. 
SV 25   SV 3. LÅNGFRISTIGA OCH KORTFRISTIGA KREDITVÄRDERINGAR  
13. Kortfristiga kreditvärderinga r får bara användas för kortf ristiga tillgångar och poster 
utanför balansräkningen som utgör expone ringar mot institut och företag. 
14. En kortfristig kreditvärdering skall bara tillämpas på den post som den avser, och den 
skall inte användas för att härl eda riskvikt för andra poster. 
15. Om en facilitet med kortfrist ig kreditvärdering ges riskvi kten 150 % skall, trots vad 
som anges i punkt 14, alla exponeringar utan rating och säkerhet mot den gäldenären 
oberoende av om de är kortfristiga elle r långfristiga, också ges 150 % riskvikt.  
16. Om en kortfristig facilitet ges 50 % riskvi kt skall, trots vad som anges i punkt 14, 
ingen kortfristig exponering utan säkerhet ges en riskvikt som är lägre än 100 %. 
4. POSTER I NATIONELL OCH UTLÄNDSK VALUTA  
17. En kreditvärdering som avser en post som är  tecknad i gäldenärens nationella valuta 
kan inte användas för att härleda ris kvikt för en annan exponering mot samma 
gäldenär som är tecknad i utländsk valuta. 
18. Om en exponering uppstår genom en banks de ltagande i ett lån so m har utvidgats av 
en multilateral utvecklingsbank vars status som prioriterad borgenär är erkänd på 
marknaden kan de behöriga myndigheterna, trots vad som anges i punkt 17, tillåta att 
kreditvärderingen av posten i gäldenärens nati onella valuta används för att fastställa 
riskvikt. 
SV 26   SV BILAGA VII  
 
Internmetoden  
 
Del 1 – Riskvägda exponeringsbelopp och förväntade förlustbelopp  
1. BERÄKNING AV RISKVÄGDA EXPONERINGSBELOPP FÖR KREDITRISK  
1. Såvida inte något annat anges skall riskparametrarna sannolikhet för fallissemang 
(PD), förlust vid fallissemang (LGD) och löptid (M) fastställas enligt del 2 och 
exponeringsvärdet skall fa stställas enligt del 3.  
2. Det riskvägda exponeringsbeloppet för varje exponering skall beräknas enligt 
följande formler: 
1.1. Riskvägda exponeringsbelopp för exponerin gar mot företag, inst itut, nationella 
regeringar och centralbanker 
3. Om inte annat följer av  punkterna 4–8 skall de risk vägda exponeringsbeloppen för 
exponeringar mot företag, kreditinstitut, nationella regeringar och centralbanker 
beräknas enligt följande formler: 
Korrelation (R) = ( ) ( ) () ( )
()() ( ) () [] 50 1/ *50 11*24.0 50 1/ *50 1 12.0
−− −−−+−− −−×
EXP PD EXPEXP PD EXP
 
Löptidsfaktor (b) = () ()2ln* 05478.0 11852.0 PD − 
Riskvikt (RW) = 
() ( ) ()()() [ ] ( )
() ( ) () 06.1*5.12**5.2 1* *5.11* * 999.0* 1/ * 1 *
15.0 5.0
b M bLGD PD G R R PDG R N LGD
−+ −− −+ −
−−
 
N(x) betecknar den kumulativa fördelnings funktionen för en standardiserad 
normalfördelad slumpvariabel (dvs. sannol ikheten för att en normalfördelad 
slumpvariabel med medelvärdet noll och vari ansen ett är mindre än eller lika med x). 
)(zG betecknar den inversa kumulativa fördel ningsfunktionen för en standardiserad 
normalfördelad slumpvariabel ( dvs. variabeln har ett värde x som är sådant att 
)(xN= z).  
Riskvägt exponeringsbelopp = RW * exponeringsbelopp 
4. När det gäller exponeringar mot företag där den totala årliga fö rsäljningen för den 
koncern som företaget tillhör inte översti ger 50 miljoner euro får kreditinstituten 
använda följande korrelationsformel för be räkning av riskvikt för exponeringar mot 
företag. I denna formel uttrycks S som total omsättning per år i miljoner euro med 
5 miljoner euro <= S <= 50 miljoner euro. Rapporterad omsättning som understiger 5 
miljoner euro skall behandlas som om den mo tsvarade 5 miljoner euro. När det gäller 
en grupp av köpta fordringar skall den tota la årliga omsättningen vara ett vägt 
genomsnitt av gruppens enskilda exponeringar. 
SV 27   SV Korrelation (R) =( ) () () ( )
()() ( ) () []
()() 45/5 1*04.050 1/ *50 11*24.0 50 1/ *50 1 12.0
−− −−− −−−+−− −−×
SEXP PD EXPEXP PD EXP
 
Kreditinstituten skall ersätta total omsättni ng per år med koncernens  totala tillgångar 
om den totala omsättningen per år inte är ett lämpligt mått på företagets storlek och 
totala tillgångar är ett lämpligare mått än total omsättning per år.  
5. För exponeringar som utgör specialutlåning och där kreditinstitutet inte kan visa att 
dess PD-skattningar uppfyller minimikraven i de l 4 skall riskvikt ge s enligt tabell 1.  
Tabell 1: 
Resterande 
löptid Kategori 
1 Kategori 
2 Kategori 
3 Kategori 
4 Kategori 
5 
Mindre än 2,5 år 50 % 70 % 115 % 250 % 0 % 
Lika med eller 
mer än 2,5 år 70 % 90 % 115 % 250 % 0 % 
 
De behöriga myndigheterna får tillåta att ett kreditinstitut genomgående ger 
förmånliga riskvikter på 50 % till e xponeringar i kategori 1 och 70 % till 
exponeringar i kategori 2 föruts att att kreditinstitut ets krav för att be vilja krediter och 
kraven med avseende på andra riskpåverka nde faktorer framstår som högt ställda för 
den aktuella kategorin.  
När kreditinstituten åsätter exponeringar so m utgör specialutlåning riskvikt skall de 
beakta följande faktorer: finansiell styrka, politiskt och rättsligt klimat, 
transaktionernas och/eller tillgångarnas särdrag, de medverkande och utvecklande 
parternas styrka, däribland eventuella inkomster från offentliga och privata 
partnerskap och förekomsten av säkerheter.  
6. För att vara berättigade till företagsbe handling skall köpta företagsfordringar 
uppfylla minimikraven i punkterna 104–108 i del 4. I fråga om köpta 
företagsfordringar som dessutom uppfyller vi llkoren i punkt 12, och där det skulle 
vara onödigt betungande fö r ett kreditinstitut att tillämpa standarder för 
riskbedömning för exponeringar mot företa g enligt del 4, får standarder för 
riskbedömning för hushållsexponeringar enligt del 4 användas. 
7. I fråga om köpta företagsfordringar gäll er att sådana åtgärder i form av 
återbetalningsbara prisavdrag, säkerheter  eller partiella garantier som ger ett 
förstaförlustskydd med avseende på falli ssemang, utspädning eller bådadera, får 
behandlas som förstaförlustpositioner vid tillämpning av internmetoden på 
värdepapperisering. 
8. Om ett kreditinstitut ger kreditriskskydd fö r ett antal exponeringar på villkor att det 
n-te fallissemanget bland exponeringarna sk all utlösa betaln ing och att denna 
kredithändelse skall avsluta kontraktet skal l den riskvikt använda s som föreskrivs i 
SV 28   SV artiklarna 94–101, förutsatt att produkten har en kreditvärdering av ett valbart 
ratinginstitut. Om någon sådan kreditvärdering inte föreligger skall riskvikten för 
exponeringarna i korgen summeras, exklusive n-1 exponeringar, där summan av det 
förväntade förlustbeloppet multipli cerat med 12,5 och det riskvägda 
exponeringsbeloppet inte skall överstiga de t nominella beloppet på det skydd som 
ges av kreditderivatet multiplicerat med 12,5. De n-1 exponeringar som skall 
undantas från summeringen skall fastställas på basis av att de skall innefatta de 
exponeringar som ger upphov ti ll ett lägre riskvägt expon eringsbelopp än det som 
gäller för någon av de exponeringar som räknats in i summeringen. 
1.2. Riskvägda exponeringsbelopp för hushållsexponeringar 
9. Om inte annat följer av punkterna 10 oc h 11 skall riskvägd a exponeringsbelopp för 
hushållsexponeringar beräknas enligt följande formler: 
Korrelation (R) = ( ) () () ( )
()() ( ) () [] 35 1/ *35 11*16.0 35 1/ *35 1 03.0
−− −−−+−− −−×
EXP PD EXPEXP PD EXP 
Riskvikt (RW): 
() ( ) ()()() [ ] ( ) 06.1*5.12* * 999.0* 1/ * 1 *5.0 5.0LGD PD G R R PDG R N LGD − −+ −−
 
N(x) betecknar den kumulativa fördelnings funktionen för en standardiserad 
normalfördelad slumpvariabel (dvs. sannol ikheten för att en normalfördelad 
slumpvariabel med medelvärdet noll och vari ansen ett är mindre än eller lika med x). 
)(zG betecknar den inversa kumulativa fördel ningsfunktionen för en standardiserad 
normalfördelad slumpvariabel ( dvs. variabeln har ett värde x som är sådant att 
)(xN= z).  
Riskvägt exponeringsbelopp = RW * exponeringsbelopp 
10. När det gäller hushållsexponeringar där säkerhet  ställts i form av fastighetspant skall 
en korrelation (R) på 0,15 ersätta det värd e som erhålls enligt korrelationsformeln i 
punkt 9.  
11. När det gäller kvalificerade rullande hushållsexponeringar enligt definitionen i a till e 
skall en korrelation (R) på 0,04 er sätta det värde som erhålls enligt 
korrelationsformeln i punkt 9. 
Exponeringar skall betecknas som kvalific erade rullande hushållsexponeringar om de 
uppfyller följande villkor: 
a) Exponeringarna skall vara mot en  eller flera fysiska personer. 
b) Exponeringarna skall vara rullande, utan säkerhet och, så lä nge de inte tas i 
anspråk, villkorslöst återkalleliga av kreditinstitutet. (I detta sammanhang 
definieras rullande exponeringar som exponeringar där kundernas utestående 
belopp tillåts fluktuera på grundval av dera s beslut att låna och betala tillbaka 
upp till en gräns som fastställts av  kreditinstitutet.) Outnyttjade 
kreditmöjligheter kan betraktas som villkorslöst återkalleliga om villkoren 
SV 29   SV tillåter kreditinstitutet att annullera dem i den utstr äckning som lagstiftningen 
om konsumentskydd och anknutna områden medger. 
c) Exponeringen i underportföljen mot en enskild person får uppgå till maximalt 
100 000 euro. 
d) Kreditinstitutet kan visa  att korrelationsformeln i de nna punkt bara används för 
portföljer där förlustnivån visat låg volatilitet i förhållande till 
genomsnittsnivån, särskilt inom de låga PD-intervallen. Tillsynsmyndigheterna 
skall kontrollera hur volatiliteten i förlustnivån förhåller sig till den 
genomsnittliga förlustnivån både för den totala portföljen av kvalificerade 
rullande hushållsexponeringar och för de  enskilda delportföljerna, och vara 
beredda att utbyta information över gränserna om särdragen hos de 
kvalificerade rullande hushållskrediternas förlustnivåer. 
e) De behöriga myndigheterna delar uppf attningen om att behandling som en 
kvalificerad rullande hushåll sexponering överensstämmer med 
underportföljens underliggande riskegenskaper. 
12. För att vara berättigade till hushållsbehand ling skall förvärvade fordringar uppfylla 
minimikraven i punkterna 104–108 i del 4 och följande villkor: 
a) Kreditinstitutet har förvärvat fordringarna  från en eller flera oberoende säljande 
tredje parter och dess e xponering mot fordringarnas gä ldenärer innefattar inte 
någon exponering som direkt eller indirekt har sitt ursprung hos kreditinstitutet. 
b) De förvärvade fordringarna skall ha uppstått på rent marknadsmässiga grunder 
mellan säljaren och gäldenären. Företa gsinterna fordringar och fordringar som 
balanseras mot motkonton mellan före tag som köper och säljer till varandra 
kan därför inte komma ifråga. 
c) Det förvärvande kreditinstitutet har en fordran på all avkastning från de köpta 
fordringarna eller proportione ll ränta på avkastningen. 
d) Portföljen med köpta fordringar är tillräckligt di versifierad.  
13. I fråga om förvärvade företagsfordringar gäller att sådana åtgärder i form av 
återbetalningsbara prisavdrag, säkerheter  eller partiella garantier som ger ett 
förstaförlustskydd med avseende på falli ssemang, utspädning eller bådadera, får 
behandlas som förstaförlustpositioner vid tillämpning av internmetoden på 
värdepapperisering. 
14. I fråga om hybridgrupper med köpta hushå llsfordringar, där de förvärvande 
kreditinstituten inte kan separera expone ringar mot säkerhet i fastigheter och 
kvalificerade rullande hushå llsexponeringar från andra hushållsexponeringar, skall 
den hushållsriskviktfunktion som ger det högs ta kapitalkravet för dessa exponeringar 
gälla.  
1.3. Riskvägda exponeringsbelo pp för aktieexponeringar 
15. Efter godkännande av de behöriga myndighetern a får ett kreditinst itut använda olika 
metoder för olika portföljer, när kreditinstitutet självt använder olika metoder internt. 
SV 30   SV Om ett kreditinstitut får tillåtelse att använda olika metoder skall det styrka för de 
behöriga myndigheterna att beslutet är konsekvent  och inte styrs av tillsynsarbitrage.  
16. Utan hinder av punkt 15 får de behörig a myndigheterna tillåta att riskvägda 
exponeringsbelopp för aktieexponeringar mot företag som tillhandahåller anknutna 
tjänster tilldelas i enlighet med behandli ngen av övriga motpartslösa tillgångar.  
1.3.1.  Förenklad riskviktmetod  
17. De riskvägda exponeringsbeloppen skall beräknas enligt följande formel: 
Riskvikt (RW) = 190 % för e xponeringar i tillräck ligt diversifiera de portföljer av 
andra former av riskkapitalengagemang. 
Riskvikt (RW) = 290 % för expone ringar i börsnoterade aktier. 
Riskvikt (RW) = 370 % för övriga aktieexponeringar. 
Riskvägt exponeringsbelopp = RW * exponeringsbelopp  
18. Korta avistapositioner och derivatinstrume nt som hålls utanför handelslagret får 
balansera långa positioner i samma enskilda värdepapper förutsatt att dessa 
instrument uttryckligen har utpekats so m säkringar av bestämda aktieexponeringar 
och att de tillhandahåller skydd för ytterlig are minst ett år. Övri ga korta positioner 
skall behandlas som om de vore långa posi tioner varvid den re levanta riskvikten 
tillämpas på varje positions absoluta värde. I fråga om  positioner där det finns en 
löptidsobalans skall metoden för företagsexponeringar tillämpas.  
19. Kreditinstituten får ta hänsyn till obetalt kreditriskskydd som erhållits för en 
aktieexponering enligt de metoder som anges i artiklarna 90–93.  
1.3.2.  PD/LGD-metod 
20. De riskvägda exponeringsbeloppen skall berä knas enligt formlerna i punkt 3. Om 
kreditinstitutet inte har tillräckligt med information för att kunna använda 
definitionen på fallissemang i punkterna 44–4 8 i del 4 skall riskvikterna räknas upp 
med faktorn 1,5.  
21. För varje enskild exponering får summan av den förväntade förlusten multiplicerad 
med 12,5 och det riskvägda exponeringsbel oppet inte överstiga exponeringsbeloppet 
multiplicerat med 12,5. 
22. Kreditinstituten får godkänna obetalt kr editriskskydd som erhållits för en 
aktieexponering enligt de metoder som a nges i artiklarna 90–93. Därvid skall ett 
LGD-värde på 90 % av exponeringen mot til lhandahållaren av säkringen tillämpas. 
För icke noterade aktieexponeringar i till räckligt diversifierade  portföljer får ett 
LGD-värde på 65 % användas. För detta ä ndamål skall löptiden M vara 5 år.  
1.3.3.  Metod baserad på egna modeller för riskhantering 
23. Det riskvägda exponeringsbeloppet skall motsvara den potentiella förlust på 
institutets aktieexponeringar som mots varar ett 99-proce ntigt ensidigt 
konfidensintervall i en intern value at risk-modell avseende skillnaden mellan den 
SV 31   SV kvartalsvisa avkastningen och en relevant riskfri räntenivå under en lång 
jämförelseperiod, multiplicerad med faktorn 12,5. De riskvägda 
exponeringsbeloppen på den enskilda expone ringsnivån skall minst motsvara det 
minsta riskvägda exponeringsbelopp som krävs enligt PD/LGD-metoden och de 
motsvarande förväntade förlustbeloppen multiplicerade med 12,5. 
24. Kreditinstituten får godkänna obetalt kr editriskskydd som erhållits för en 
aktieposition.  
1.4. Riskvägda exponeringsbelopp för övriga motpartslösa tillgångar 
25. De riskvägda exponeringsbeloppen skall beräknas enligt följande formel: 
Riskvägt exponeringsbelopp = 100 % * exponeringsvärde 
2. BERÄKNING AV RISKVÄGDA EXPONERINGSBELOPP FÖR FÖRVÄRVADE 
FORDRINGARS UTSPÄDNINGSRISK  
26. Riskvikter för förvärvade företags- oc h hushållsfordringars utspädningsrisk.  
Riskvikterna skall beräknas enligt formel n i punkt 3. Parametrarna PD och LGD 
skall fastställas enligt del 2, exponeringsvä rdet skall fastställas enligt del 3 och M 
skall vara 1 år. Om ett kreditinstitut kan styrka för de behöriga myndigheterna att 
utspädningsrisken är försumbar,  behöver den inte beaktas.  
3. BERÄKNING AV FÖRVÄNTADE FÖRLUSTBELOPP  
27. Såvida inget annat anges skall parametrarna  PD och LGD fastställas enligt del 2 och 
exponeringsvärdet enligt del 3.  
28. Det förväntade förlustbeloppet för exponeringa r mot företag, kreditinstitut, nationella 
regeringar och centralbanker samt hushå llsexponeringar skall beräknas enligt 
följande formler: 
Förväntad förlust (EL) = PD × LGD 
Förväntat förlustbelopp = EL × exponeringsbelopp 
Överkursbelopp (som erlagts) för köpta exponeringar skall behandlas som EL. 
29. EL-värden för exponeringar som utgör specialutlåning där kreditinstitut bestämmer 
riskvikt enligt metoderna i punkt 5 sk all fastställas enligt tabell 2.  
Tabell 2 
Resterande löptid Kategori 
1 Kategori 
2 Kategori 
3 Kategori 
4 Kategori 
5 
Mindre än 2,5 år 0 % 5 % 35 % 100 % 625 % 
SV 32   SV EL lika med eller 
mer än 2,5 år 5 % 10 % 35 % 100 % 625 % 
 
Om de behöriga myndigheterna har tillåtit ett kreditins titut att genomgående ge 
förmånliga riskvikter på 50 % till e xponeringar i kategori 1 och 70 % till 
exponeringar i kategori 2 skall EL-värdet för exponeringar i kategori 1 anges till 0 % 
och för exponeringar i ka tegori 2 till 5 %.  
30. Det förväntade förlustbeloppet för aktieexponeringar där det riskvägda 
exponeringsbeloppet beräknas enligt met oderna i punkterna 17–19 skall beräknas 
enligt följande formel: 
Förväntat förlustbelopp = EL × exponeringsbelopp 
Följande EL-värden skall användas: 
Förväntad förlust (EL) = 10 % för expone ringar i tillräckligt diversifierade 
portföljer av andra former av riskkapitalengagemang. 
Förväntad förlust (EL) = 10 % fö r börsnoterade ak tieexponeringar. 
Förväntad förlust (EL) = 30 % fö r alla övriga aktieexponeringar. 
31. Det förväntade förlustbeloppet för aktieexponeringar där det riskvägda 
exponeringsbeloppet beräknas enligt met oderna i punkterna 20–22 skall beräknas 
enligt följande formler: 
Förväntad förlust (EL) = PD × LGD 
Förväntat förlustbelopp = EL × exponeringsbelopp 
32. Det förväntade förlustbeloppet för aktieexponeringar där det riskvägda 
exponeringsbeloppet beräknas enligt metode rna i punkterna 23–24 skall vara 0 %.  
33. Det förväntade förlustbeloppen för förvär vade fordringars ut spädningsrisk skall 
beräknas enligt följande formel: 
Förväntad förlust (EL) = PD × LGD 
Förväntat förlustbelopp = EL × exponeringsbelopp 
4. BEHANDLING AV FÖRVÄNTADE FÖRLUSTBELOPP  
34. De förväntade förlustbelopp som beräknats enligt punkterna 28, 29 och 33 skall dras 
av från summan av värderegleringar oc h avsättningar som avser dessa exponeringar. 
Underkursbelopp på förvärvade exponeringa r enligt punkt 1 i del 3 skall behandlas 
på samma sätt som värderegleringar, medan överkursbelopp på förvärvade 
exponeringar enligt punkt 1 i del 3 skall lägg as till det förväntade förlustbeloppet. 
SV 33   SV Förväntade förlustbelopp för värdepapperise rade exponeringar samt värderegleringar 
och avsättningar som avser dessa exponeringar skall inte tas med i denna beräkning.  
SV 34   SV Del 2 – PD, LGD och löptid  
1. Parametrarna sannolikhet för fallissemang (PD), förlust vid fallissemang (LGD) och 
löptid (M) för beräkning av riskvä gda exponeringsbelopp och förväntade 
förlustbelopp enligt del 1 skall skattas av kreditinstitutet enligt del 4 med beaktande 
av följande bestämmelser:  
1. EXPONERINGAR MOT FÖRETAG , INSTITUT OCH NATIONELLA REGERINGAR OCH 
CENTRALBANKER  
1.1. PD  
2. PD-värdet för en exponering mot ett företag eller ett kreditinstitut skall vara minst 
0,03 %.  
3. För förvärvade företagsfordringar skall PD-värdet om kreditinstitutet inte kan visa att 
dess PD-skattningar uppfyller minimikraven i del 4, fastställas enligt följande 
metoder: PD för icke efterställda fordringar på förvärvade företagsfordringar skall 
motsvara kreditinstitutens skattning av EL dividerat med LGD för dessa fordringar. 
PD för efterställda fordringar på förvärvade företagsfordringar skall motsvara 
kreditinstitutens skattning av EL. Om kreditin stitutet får använda egna skattningar av 
LGD för företagsexponeringar och det ka n bryta ner sina EL-skattningar för 
förvärvade företagsfordringar till PD- och L GD-värden på ett tillförlitligt sätt får PD-
skattningen användas.  
4. PD för fallerande gäldenär er skall vara 100 %.  
5. Kreditinstitut får ta hänsyn till obetalt kred itriskskydd i PD enligt bestämmelserna i 
artiklarna 90–93. 
6. Kreditinstitut som använder egna LGD-sk attningar får ta hänsyn till obetalt 
kreditskydd genom att anpassa PD-värdena enligt punkt 11.  
7. När det gäller utspädningsrisk för köpta företagsfordringar skall PD anges till samma 
värde som EL-skattningen för utspädningsrisk. Om ett kreditinstitut får använda egna 
LGD-skattningar för företagsexponeringar oc h det kan bryta ner sina EL-skattningar 
för utspädningsrisk för köpta fo rdringar till PD- och LGD-värd en på ett tillförlitligt 
sätt, får PD-skattningen användas. 
1.2. LGD 
8. Kreditinstitut skall använda följande LGD-värden: 
a) Icke efterställda e xponeringar utan godtagbar säkerhet: 45 %.  
b) Efterställda exponeringar ut an godtagbar säkerhet: 75 %.  
c) Kreditinstitut får ta hänsyn till betalt och obetalt kreditriskskydd vid 
beräkningen av LGD enligt bestämmelserna i artiklarna 90–93. 
SV 35   SV d) Täckta obligationer enligt definitione n i punkterna 65–67 i del 1 i bilaga VI får 
ges ett LGD-värde på 12,5 %. 
e) För exponeringar i icke efterställda förvärvade företagsfordringar skall 45 % 
anges, om kreditinstitutet inte kan visa att dess PD-skattningar uppfyller 
minimikraven i del 4. 
f) För exponeringar i efterställda förvär vade företagsfordringar skall 100 % anges 
om kreditinstitutet inte kan visa att dess PD-skattningar uppfyller 
minimikraven i del 4. 
g) För utspädningsrisk för köpta fö retagsfordringar skall 75 % anges. 
9. Om ett kreditinstitut får använda egna L GD-skattningar för företagsexponeringar och 
det kan bryta ner sina skattningar av EL fö r förvärvade företagsfordringar till PD- 
och LGD-värden på ett tillförlitligt sätt,  får det för utspädningsrisk och risk för 
fallissemang, utan hinder av punkt 8, använda LGD-skattningen för förvärvade 
företagsfordringar.  
10. Om ett kreditinstitut får använda egna LGD-skattningar för exponeringar mot 
företag, institut, nationella regeringar och centralbanker får hänsyn tas till obetalt 
kreditriskskydd, utan hinder av punkt 8, genom att skattningarn a av PD eller LGD 
anpassas under iakttagande av minimi kraven i del 4 och med de behöriga 
myndigheternas godkännande. Ett kreditin stitut skall inte ge garanterade 
exponeringar ett justerat PD- eller LGD-värde så att den justerade riskvikten blir 
lägre än vad motsvarande riskvikt fö r en jämförbar direkt exponering mot 
garantigivaren skulle vara.  
1.3. Löptid 
11. Om inte annat följer av punkt 12 skall kred itinstituten ge exponeringar till följd av 
repor eller värdepappers- eller råvarulån en  löptid (M) på 0,5 år och alla andra 
exponeringar en löptid (M) på 2,5 år. De  behöriga myndigheterna får kräva att alla 
kreditinstitut inom deras territorium tillä mpar ett M-värde enligt punkt 12 för alla 
exponeringar.  
12. Kreditinstitut som får använda egna LGD-värd en eller egna konvert eringsfaktorer för 
exponeringar mot företag, kr editinstitut eller nationella regeringar och centralbanker 
skall beräkna M för varje sådan exponeri ng enligt vad som anges i a-e och med 
beaktande av vad som anges i punkterna 13–15. Vä rdet på M får inte i något fall vara 
högre än 5 år. 
a) För ett instrument med ett fastställt betalningsflödesschema skall M beräknas 
enligt följande formel: 
M = MAX{1; MIN{ ∑∑
tt t
tCF CFt / *  ; 5}} 
där CF t betecknar betalningsflöden (kapit albelopp, räntebetalningar och 
avgifter)  
som enligt kontraktet skall betalas av gäldenären under perioden t. 
SV 36   SV b) För derivat som omfattas av ett ramavt al om nettning skall värdet på M anges 
till exponeringens vägda genomsnittliga åt erstående löptid, där M dock skall 
vara minst 1 år. Det nominella beloppet  för varje exponering skall användas för 
att väga löptiden.  
c) För exponeringar till följd av repor e ller värdepappers- eller råvarulån som 
omfattas av ett ramavtal om nettning ska ll värdet på M anges till transaktionens 
vägda genomsnittliga återstående löptid, där M dock skall vara minst 5 dagar. 
Det nominella beloppet för varje transa ktion skall användas för att väga 
löptiden.  
d) Om ett kreditinstitut får använda egna PD-skattningar för förvärvade 
företagsfordringar skall M för belopp so m tagits i anspråk motsvara de köpta 
fordringarnas vägda genomsnittliga löptid, där M skall dock vara minst 1 år. 
Samma värde på M skall även användas för outnyttjade belopp inom ramen för 
ett bindande köpåtagande, förutsatt att faciliteten innehåller effektiva 
sidovillkor, mekanismer som utlöser för tida amortering eller andra inslag som 
skyddar det köpande kreditinstitutet från en betydande försämring av de 
framtida fordringar som det måste köpa en ligt facilitetens villkor. Om sådant 
skydd saknas skall M för outnyttjade be lopp beräknas som summan av den 
mest långfristiga potentiella fordringen enligt köpavtalet och den återstående 
löptiden för köpfaciliteten, där M dock skall vara minst 1 år.  
e) För andra instrument än de som nämn s i denna punkt eller om ett kreditinstitut 
inte kan beräkna M enligt vad som anges i a, skall M sättas till den maximala 
återstående tiden (i antal år) som gälden ären får ta i anspråk för att uppfylla 
kontraktsförpliktelserna fullt ut, dä r M dock skall vara minst 1 år.  
13. För av de behöriga myndigheterna särskilt angivna kortfristiga exponeringar med en 
återstående löptid på mindre än ett år, som inte är en del av kreditinstitutens löpande 
finansiering av gäldenären, skall M, utan hi nder av punkt 12 a, b, d och e, vara minst 
en dag.  
14. Vad gäller exponeringar mot företag som har sitt säte inom gemenskapen och som 
har en konsoliderad omsättning och konso liderade tillgångar som uppgår till mindre 
än 500 miljoner euro får de  behöriga myndigheterna tillå ta användning av M enligt 
punkt 11.  
15. Löptidsobalanser skall behandl as enligt artiklarna 90–93.  
2. HUSHÅLLSEXPONERINGAR  
2.1. PD-värde 
16. En exponerings PD-värde skall vara minst 0,03 %.  
17. För gäldenärer som har fallerat och – om  metoden med skuldtyper används – för 
skuldtyper där fallissemang föreligge r skall PD-värdet vara 100 %.  
18. När det gäller utspädningsrisk för förvärva de fordringar skall PD-värdet anges till 
samma värde som skattningen av EL för utspädningsrisk. Om ett kreditinstitut kan 
SV 37   SV bryta ner sina skattningar av EL för utsp ädningsrisk för förvärvade fordringar till 
PD- och LGD-värden på ett tillförlitl igt sätt får PD-skattningen användas.  
19. Hänsyn får tas till obetalt kreditriskskydd genom justerin g av PD-värden om inget 
annat följer av punkt 21.  
2.2. LGD-värde 
20. Kreditinstituten skall ta fram egna skattn ingar av LGD-värden med iakttagande av 
minimikraven i del 4 och under förutsät tning att de godkänns av de behöriga 
myndigheterna. För utspädningsrisk för köpta fordringar skall ett LGD-värde på 
75 % användas. Om ett kreditinstitut kan bryta ner sina EL-skattningar för 
utspädningsrisk för förvärvade fordringar ti ll PD- och LGD-värden på ett tillförlitligt 
sätt får PD-skattningen användas. 
21. Hänsyn får tas till obetalt kreditriskskydd för en enskild exponering eller grupp av 
exponeringar genom justering av PD- och LGD-skattningarna med hänsyn till 
minimikraven i punkt 95–103 i del 4 och de behöriga myndigheternas godkännande. 
Ett kreditinstitut skall inte ge garanterad e exponeringar ett just erat PD- eller LGD-
värde så att den justerade ri skvikten blir lägre än vad motsvarande riskvikt för en 
jämförbar direkt exponering mot garantigivaren skulle vara. 
3. AKTIEEXPONERINGAR ENLIGT PD/LGD- METODEN  
3.1. PD-värde 
22. PD-värdena skall fastställas enligt me toderna för företagsexponeringar.  
Följande minsta PD-värden skall tillämpas: 
a) 0,09 % för exponeringar i börsnoterade ak tier, om placeringen är en del av en 
långfristig k undrelation. 
b) 0,09 % för exponeringar i ej börs noterade aktier, om avkastningen på 
placeringen är baserad på regelbundna  och återkommande kassaflöden som 
inte härrör från realisationsvinster. 
c) 0,40 % för exponeringar i börsnoter ade aktier inbegripet övriga korta 
positioner enligt punkt 17 i del 1. 
d) 1,25 % för alla övriga aktieexponeringa r, inbegripet övrig a korta positioner 
enligt punkt 17 i del 1.  
3.2. LGD-värde 
23. Exponeringar i tillräc kligt diversifierade portfö ljer av andra former av 
riskkapitalengagemang får ge s ett LGD-värde på 65 %. 
24. Alla övriga exponeringar skall ges ett LGD-värde på 90 %.  
SV 38   SV 3.3. Löptid 
25. Alla exponeringar skall ge s ett M-värde på 5 år. 
SV 39   SV Del 3 – Exponeringsvärde  
1. EXPONERINGAR MOT FÖRETAG , KREDITINSTITUT , NATIONELLA REGERINGAR OCH 
CENTRALBANKER SAMT HUSHÅLLSEXPONERINGAR  
1. Om inget annat anges skall exponerings värdet för exponeringar i balansräkningen 
mätas före avdrag för värderegleringar. De nna regel gäller även för tillgångar som 
köpts för ett pris som skiljer sig från s kuldbeloppet. För köpta tillgångar betecknas 
skillnaden mellan skuldbelopp och registrerat nettovärde i kreditinstitutens 
balansräkningar som underkurs om skuldbel oppet är större och som överkurs om det 
är mindre.  
2. Om kreditinstituten använder ramavtal om nettning i fråga om repor/utlåning eller 
lån av värdepapper skall exponeringsvärd et beräknas enligt artiklarna 90–93. 
3. Vid nettning i balansräkningen av lån och insättningar skall kreditinstituten använda 
de metoder som anges i artiklarna 90 –93 för beräkning av exponeringsvärdet. 
4. Vid hyresavtal skall ex poneringsvärdet motsvara nuvärdet av hyresbetalningarna.  
5. När det gäller posterna i bilaga IV skall e xponeringsvärdet fastställas genom en av de 
båda metoder som anges i bilaga III. 
6. Exponeringsvärdet för beräkning av ris kvägda exponeringsbelopp för förvärvade 
fordringar skall motsvara det uteståe nde beloppet minus kapitalkraven för 
utspädningsrisk före kreditr iskreducerande åtgärder. 
7. Utan hinder av punkt 5 är kontrakt som om sätts på en erkänd börs och kontrakt i 
utländsk valuta (förutom kontrakt som avser guld) med en ursprunglig löptid på 14 
kalenderdagar eller mindre unda ntagna från tillämpning av de metoder som anges i 
bilaga III och skall ges exponeringsvärdet noll.  
8. Utan hinder av punkt 5 får de behörig a myndigheterna från tillämpningen av 
metoderna i bilaga III undanta OTC-kontra kt som clearas av clearingorganisationer 
som utgör rättslig motpart och vars deltagare alla dagligen ställer full säkerhet för 
den exponering de utsätter clea ringorganisationen för, vilk et täcker både löpande 
ersättningskostnader och eventuell fram tida exponering. Kontrakten skall då ges 
exponeringsvärdet noll.  
Den säkerhet som ställs skall vara av följande slag: 
a) Säkerheter som får ges riskvikt 0 %. 
b) Kontantinsättningar som gjorts i det utlånande kreditinstitutet. 
c) Insättningsbevis eller liknande instrument som emitterats och förvaras av det 
utlånande kreditinstitutet. 
Den behöriga myndigheten skall särskilt försäk ra sig om att det ha r vidtagits åtgärder 
för att eliminera risken fö r att clearingsorganisationens  exponeringar kan komma att 
överstiga marknadsvärdet på ställda säkerheter. 
SV 40   SV 9. Exponeringsvärdet för outnyttjade förvär vade åtaganden avseende rullande 
förvärvade företagsfordringar skall beräkna s som det belopp som inte utnyttjats av 
åtagandet multiplicerat med 75 %.  
10. Om en exponering har formen av värdepappe r som sålts, ställts som säkerhet eller 
lånats ut inom ramen för en repa eller ett aktie- eller råvarulån skall 
exponeringsvärdet motsvara värdepapperens eller råvarornas värde som fastställts 
enligt artikel 74. Om den fullständiga metode n för finansiella säke rheter, som anges i 
del 3 i bilaga VIII, används sk all exponeringsvärdet ökas med den 
volatilitetsjustering som är tillämplig fö r dessa värdepapper eller råvaror enligt 
bilagan. 
11. Exponeringsvärdet för följande poster sk all beräknas som det belopp som inte 
utnyttjats av åtagandet multiplicerat med en konverteringsfaktor.  
Kreditinstitut skall använda följande konverteringsfaktorer: 
a) För oförbindliga låneramar, som är villkorslöst återkalleliga, eller som kan 
annulleras när som helst av kreditinstitutet utan förhandsanmälan, skall en 
konverteringsfaktor på 0 % tilläm pas. För att kunna tillämpa en 
konverteringsfaktor på 0 % skall kreditinstituten aktivt övervaka gäldenärens 
finansiella ställning och de interna kontrollsystemen skall göra det möjligt att 
omedelbart upptäcka en försämring av gä ldenärens kreditkvali tet. Outnyttjade 
hushållslåneramar kan betraktas som v illkorslöst återkalleliga om villkoren 
tillåter kreditinstitutet att annullera dem i den utsträckning som 
konsumentskyddet och anknuten lags tiftning tillåter detta.  
b) För kortfristiga remburser där levere rade varor utgör sä kerhet skall en 
konverteringsfaktor på 20 % tillämpas för både det öppnande och bekräftande 
institutet.  
c) För övriga låneramar, note issuance facilities  (NIF) och revolving underwriting 
facilities  (RUF) skall en konverterings faktor på 75 % tillämpas.  
d) Kreditinstitut som uppfy ller minimikraven för anvä ndning av egna skattningar 
av konverteringsfaktorer enligt vad som anges i del 4 får använda sina egna 
skattningar av konverteringsfaktorer fö r olika produkttyper under förutsättning 
att de behöriga myndigheterna godkänner det. 
12. Om ett åtagande avser en förpliktelse att ingå  ett annat åtagande skall den lägre av de 
två konverteringsfaktorerna för de  enskilda åtagandena användas. 
13. För alla övriga poster utanför balansräkni ngen utom de som nämns i punkterna 1–11 
skall exponeringsvärdet fastst ällas enligt bilaga II. 
2. AKTIEEXPONERING  
14. Exponeringsvärdet skall motsvara det vä rde som anges i externredovisningen. 
Följande mått på aktieex poneringar får användas: 
SV 41   SV a) För placeringar som tas upp till verklig t värde och där värdeförändringarna går 
via resultaträkningen och påverkar ka pitalbasen skall exponeringsvärdet 
motsvara det verkliga värde so m anges i balansräkningen.  
b) För placeringar som ta s upp till verkligt värde me n där värdeförändringarna 
inte går via resultaträkningen utan påverkar  en skattejusterad separat del av det 
egna kapitalet skall expone ringsvärdet motsvara det verkliga värde som anges i 
balansräkningen.  
c) För placeringar som tas upp till anskaffningskostnad eller till det lägsta av 
anskaffningskostnaden och marknadsvärd et skall exponeringsvärdet motsvara 
den anskaffningskostnad eller det markna dsvärde som anges i balansräkningen. 
3. ÖVRIGA MOTPARTSLÖSA EXPONERINGAR  
15. Exponeringsvärdet för de andra tillgångar som inte innebär någon form av 
skuldförbindelse skall motsvara det vä rde som anges i externredovisningen.  
SV 42   SV Del 4 – Minimikrav för internmetoden  
1. RISKKLASSIFICERINGSSYSTEM  
1. Med ”riskklassificeringssystem” skall avses alla metoder, tekniker, kontroller samt 
datainsamlings- och IT-system som ligger till grund för värdering av kreditrisk, 
tilldelning av riskklasser (rating) och kvantifiering av fallissemangs- och 
förlustskattningar för en viss typ av exponering.  
2. Om ett kreditinstitut använder flera riskklassificeringssystem skall motiven för valet 
av system för en viss gäldenär eller en  viss transaktion dokumenteras och tillämpas 
på ett sådant sätt att det avspeglar ris knivån på ett tillfredsställande sätt.  
3. Kriterier och metoder för riskklassificering skall periodiskt ses öve r för att fastställa 
om de fortfarande är lämpliga vad gäller  den aktuella portföljen och de yttre 
förutsättningarna.  
1.1. Riskklassificeringssystemens struktur 
4. Om ett kreditinstitut använder direkta skattningar av riskparametrar får dessa 
betraktas som resultat av en tillämpning av en kontinuerlig risknivåskala.  
1.1.1.  Exponeringar mot företag och kreditinstitut samt nationella regeringar och 
centralbanker 
5. Ett riskklassificeringssystem skall beakta gäldenärens och transaktionens särskilda 
riskegenskaper.  
6. Ett riskklassificeringssystem skall ha en ri skklasskala för gäldenärer som uteslutande 
är uttryck för en kvantifieri ng av risken för gäldenärens fallissemang. Riskklasskalan 
för gäldenärer skall ha minst sju klasser fö r ej fallerande gäldenärer och en klass för 
fallerande gäldenärer.  
7. En ”gäldenärsklass” definieras som en ri skkategori på systemets riskklasskala som 
gäldenären hänförts till på grundval av specificerade och klara ratingkriterier och 
från vilken PD-skattningar härleds. Kr editinstituten skall dokumentera sambandet 
mellan gäldenärsklasserna i form av den ni vå för fallissemangsrisken som varje klass 
innebär och de kriterier som använt s för att särskilja den nivån för 
fallissemangsrisken.  
8. Kreditinstitut vilkas portföljer är inriktad e på ett särskilt marknadssegment och ett 
visst intervall vad gäller risk för fa llissemang skall ha tillräckligt många 
gäldenärsklasser inom detta intervall för at t undvika en alltför stor koncentration av 
gäldenärer inom en viss klass. Betydande koncentrationer inom en enskild klass skall 
motiveras genom övertygande empiriska belägg för att gäldenärsklassen täcker ett 
tillräckligt smalt PD-spann och att alla gäldenärers fallissemangsrisk inom denna 
klass ligger inom detta spann.  
9. För att användning av egna sk attningar av LGD-värden fö r beräkning av  kapitalkrav 
skall kunna godkännas av de behöriga myndigheterna skall institutets 
SV 43   SV riskklassificeringssystem omfatta en särs kild klassificering av exponeringarna som 
enbart tar fasta på LGD -relaterade faktorer.  
10. För att användning av egna skattningar av  konverteringsfaktorer för beräkning av 
kapitalkrav skall kunna godkännas av de be höriga myndigheterna skall institutets 
riskklassificeringssystem omfatta en särs kild klassificering av exponeringarna som 
enbart tar fasta på faktorer som är re laterade till konve rteringsfaktorer.  
11. En ”produktriskklass” definieras  som en riskkategori inom ett 
riskklassificeringssystems skala för pr oduktrisktyp som exponeringar tilldelas på 
grundval av en specificerad och separat uppsät tning riskklassifice ringskriterier från 
vilka egna skattningar av LGD-värden  eller konverteringsfa ktorer härleds. 
Definitionen av varje klass skall innefatta  både en beskrivning av hur exponeringar 
hänförs till klassen i fråga och en beskrivn ing av de kriterier som används för att 
fastställa klassernas olika risknivåer.  
12. Betydande koncentrationer inom en enskild  produktriskklass skall motiveras genom 
övertygande empiriska bevis om att klassen täcker ett tillräckligt smalt LGD- eller 
konverteringsfaktorsspann och att risken i fr åga om alla exponeringars inom denna 
klass ligger inom detta spann.  
13. Kreditinstitut som använder metoderna i punkt 5 i del 1 för att åsätta riskvikt för 
exponeringar som utgör specialutlåning är undantagna från kravet på att ha en 
riskklasskala för gäldenärer som uteslutande är uttryck för en kvantifiering av risken 
för gäldenärens fallissemang avseende de ssa exponeringar. Utan  hinder av punkt 6 
skall dessa institut för sådana exponeringa r ha minst fyra klasser för ej fallerande 
gäldenärer och minst en klass för fallerande gäldenärer.  
1.1.2.  Hushållsexponeringar 
14. Riskklassificeringssystem skall avspegla både  gäldenärs- och tran saktionsrisk, och de 
skall beakta alla gäldenärs- och transaktionsspecifika särdrag. 
15. Riskdifferentieringen mellan riskklasserna sk all säkerställa att antalet exponeringar i 
en viss riskklass räcker för att göra en ä ndamålsenlig kvantifiering och validering av 
förlustens särdrag på riskklassnivå. E xponeringarnas och gäldenärernas fördelning 
över riskklasserna skall vara sådan att alltför stora koncentrationer undviks.  
16. Kreditinstituten skall visa a tt förfarandet med att hänföra exponeringar till riskklasser 
ger lämplig riskdifferentiering, gruppera r tillräckligt homogena  exponeringar och 
tillåter en exakt och konsekvent uppska ttning av förlustkarakteristika på 
riskklassnivå. För förvärvade fordringar sk all grupperingen visa säljarens kravnivå 
för att ta på sig risk och spridni ngen av särskilda kundegenskaper.  
17. Kreditinstituten skall beakta följande riskfaktorer när de hänför exponeringar till 
riskklasser: 
Gäldenärernas risksärdrag. 
a) Transaktionernas risksärdrag, även be träffande slag av produkt eller säkerhet, 
eller av båda. Kreditinstitut skall särskilt  beakta fall där samma säkerhet ställs 
för flera exponeringar. 
SV 44   SV b) Misskötsel, såvida inte kreditin stitutet kan styrka för den behöriga 
myndigheten att misskötsel in te är en väsentlig riskfaktor för exponeringen. 
c) Åsättande av riskklasser. 
18. Ett kreditinstitut skall ha särskilda definitioner, förfaranden och kriterier för att 
hänföra exponeringar till riskklasser inom ett riskklassificeringssystem.  
a) Definitionerna och kriterierna för riskklasser skall vara tillräckligt detaljerade 
för att de som ansvarar för klassifi ceringar konsekvent skall kunna åsätta 
gäldenärer eller exponeringar som represen terar liknande risk samma riskklass. 
Konsekvens skall uppnås mellan verk samhetsgrenar, avdelningar och 
geografiska områden.  
b) Dokumentationen om riskklassificerings förfarandet skall göra det möjligt för 
tredje man att förstå varför exponeringar har hänförts till vissa riskklasser, 
reproducera tilldelningen av riskkla ss och utvärdera riktigheten av en 
tilldelning till en riskklass. 
c) Kriterierna skall även överensstämma med kreditinstitutets interna 
utlåningsnormer och dess policy för behandling av problemtyngda gäldenärer 
och exponeringar. 
19. Ett kreditinstitut skall beakta all relevant information när de hänför gäldenärer och 
exponeringar till riskklasser. Informatione n skall vara löpande och göra det möjligt 
för kreditinstitutet att förutse exponeringens framtida utveckling. Ju mindre 
information ett kreditinstitut har desto mer försiktigt skall det vara vid åsättande av 
riskklasser för exponeringar mot gäldenärer och faciliteter. Om ett kreditinstitut 
använder en extern rating som primär faktor för att fastställa en intern 
riskklassificering skall kreditinstitutet säkerställa att det också beaktar övrig relevant 
information.  
1.2. Klassificering av exponeringar 
1.2.1.  Exponeringar mot företag, kreditinstitut,  nationella regeringar och centralbanker 
20. Alla gäldenärer skall hänföras till en riskklass inom ramen för förfarandet för 
godkännande av krediter.  
21. Vad gäller de kreditinstitut som har tillåt else att använda egna skattningar av LGD-
värden eller konverteringsfaktorer ska ll alla exponeringar även åsättas en 
produktriskklass inom ramen för förfa randet för godkännande av krediter. 
22. Kreditinstitut som använder metoderna i punkt 5 i del 1 för att fastställa riskvikt för 
exponeringar som utgör specialutlåning skall hänföra dessa  exponeringar till 
riskklasser enligt punkt 13.  
23. Alla enskilda juridiska personer som kreditin stitutet är exponerat mot skall bedömas 
individuellt. Ett kreditinstitut skall visa de behöriga myndigheterna att det har en 
godtagbar policy för behandling av enskild a gäldenärer och grupper av kunder med 
inbördes anknytning.  
SV 45   SV 24. Alla exponeringar mot samma gäldenär skal l hänföras till samma gäldenärsklass, 
oavsett om det finns skillnader mellan de sä rskilda transaktionernas natur. I följande 
undantagsfall kan förekomsten av särskilda exponeringar leda till att samma gäldenär 
hänförs till flera klasser: 
a) Transfereringsrisk, som är avhängi g av om exponeringen avser belopp i 
inhemsk eller främmande valuta. 
b) När garantier som ställs för en e xponering får beaktas genom anpassning av 
tilldelningen av gäldenärsklass. 
1.2.2.  Hushållsexponeringar 
25. Alla exponeringar skall hänföras till en ri skklass inom ramen för förfarandet för 
godkännande av krediter.  
1.2.3.  Ändring av riskklass 
26. Kreditinstituten skall skriftligt redovisa de situationer då me darbetare efter eget 
omdöme får göra avvikelser fr ån in- eller utdata i klassi ficeringsförfarandet och ange 
vilka medarbetare som ansvarar för att så dana avvikelser godkänns. Kreditinstituten 
skall dokumentera sådana avvikelser och an ge vilka som är ansvariga för dem. De 
skall också analysera utvecklingen av de exponeringar som hänf örts till en annan 
riskklass till följd av sådana avvikelser. Analysen skall även innehålla en bedömning, 
person för person, av utvecklingen av exponeri ngar vilkas riskkla ss har ändrats av en 
viss individ.  
1.3. Integritet i riskklassificeringen 
1.3.1.  Exponeringar mot företag, kreditinstitut,  nationella regeringar och centralbanker 
27. Riskklassificeringar och återkommande översyner av dem skall utföras eller 
godkännas av en oberoende part som inte har någon direkt vinning av besluten att 
lämna krediten.  
28. Kreditinstituten skall uppdatera riskklas sificeringarna minst en gång per år. 
Högriskgäldenärer och problemexponeringar ses över oftare. Kreditinstituten skall 
göra en ny riskklassificering om väsen tlig information om gäldenären eller 
exponeringen blir tillgänglig.  
29. Kreditinstituten skall ha ett effektivt förfar ande för att skaffa och uppdatera relevant 
information om riskprofiler för gäldenärer som påverkar PD-värden, och om 
riskprofiler för transaktioner som påverk ar LGD-värden och konverteringsfaktorer.  
1.3.2.  Hushållsexponeringar 
30. Ett kreditinstitut skall minst en gång per år uppdatera gäldenärs- och 
produktriskklassificeringar eller se över förl ustsärdrag och grad av misskötsel när det 
gäller alla identifierade riskklasser, be roende på vad som är  tillämpligt. Ett 
kreditinstitut skall även minst en gång per år  se över tillståndet för ett representativt 
urval av enskilda exponeringar inom varj e riskklass för att säkerställa att de 
fortfarande ligger i rätt riskklass.  
SV 46   SV 1.4. Användning av modeller 
31. Om ett kreditinstitut använder statistiska modeller och andra mekaniska metoder för 
att hänföra exponeringar till gäldenärs- oc h riskklasser skall fö ljande villkor vara 
uppfyllda: 
a) Kreditinstitutet skall styrka för den behöriga myndigheten att modellen har god 
prognosförmåga och att kapitalkraven in te förvrängs genom modellen. De 
ingående variablerna skall utgöra en rimlig och e ffektiv grund för prognoserna. 
Modellen får inte ha några väsentliga systematiska fel. 
b) Kreditinstitutet skall ha  inrättat ett förfarande för prövning av uppgifter som 
matas in i modellen innefattande en bedömning av uppgifternas riktighet, 
fullständighet och lämplighet. 
c) Kreditinstitutet skall vi sa att de uppgifter som ligge r till grund för modellen är 
representativa för populationen av kredit institutets faktiska gäldenärer eller 
exponeringar. 
d) Kreditinstitutet skall regelbundet valide ra modellen och därvid även övervaka 
hur modellen fungerar och hur stabil den är, se över modellspecifikationen och 
testa hur väl modellens resultat övere nsstämmer med de faktiska utfallen. 
e) Kreditinstitutet skall komplettera den statistiska modellen med bedömningar 
och övervakning från egna medarbetar e för att se över modellbaserade 
riskklassificeringar och fö r att säkerställa att mode llerna används på lämpligt 
sätt. Översynsförfarandena skall syfta til l att hitta och begränsa fel som hänger 
samman med svagheter i modellen. Vi d bedömningarna skall man beakta all 
relevant information som inte beaktas i modellen. Kreditinstitutet skall 
dokumentera hur bedömningar från de  egna medarbetarnas sida och 
modellresultat skall kombineras. 
1.5. Dokumentation av riskklassificeringssystem 
32. Kreditinstituten skall dokumentera risk klassificeringssystem ens utformning och 
operativa detaljer. Dokumentationen ska ll styrka riskklassificeringssystemens 
överensstämmelse med minimikraven i denna del och ta upp områden som 
portföljdifferentiering, riskkl assificeringskriterier, ansvar avseende de parter som 
värderar gäldenärer och exponeringa r, frekvensen av översyner av 
riskklassificeringar och ledningens övervakni ng av riskklassificeringsförfarandet.  
33. Kreditinstitutet skall dokumentera motiven till och den analys som ligger till grund 
för dess val av riskklassificeringskriterier . Ett kreditinstitut skall dokumentera alla 
betydande förändringar av riskklassificer ingsförfarandet, och dokumentationen skall 
möjliggöra identifiering av de förändringar som gjorts av 
riskklassificeringsförfarandet sedan de behöriga myndigheternas senaste översyn. 
Riskklassificeringens strukt ur, inklusive riskklassifi ceringsförfarandet och den 
interna kontrollstruk turen, skall också dokumenteras.  
34. Kreditinstitutet skall dokumentera de särs kilda definitionerna av fallissemang och 
förlust som används internt och visa att de överensstämmer med definitionerna i 
detta direktiv.  
SV 47   SV 35. Om kreditinstitutet använder statistiska modeller vid riskklassificeringsförfarandet 
skall kreditinstitutet dokumentera dessa metoder. Detta material skall 
a) tillhandahålla en detaljerad besk rivning av teori, antaganden och/eller 
matematisk och empirisk grund för fördelni ngen av skattningar på riskklasser, 
enskilda gäldenärer eller exponeringar , och de datakällor som använts för 
skattning av modellen, 
b) fastställa en strikt process för validering av modellen (som inkluderar 
utfallstest utanför den datamängd och den period som använts vid 
kalibreringen), och 
c) ange alla omständigheter under vi lka modellen inte fungerar effektivt. 
36. Användning av en modell som köpts från tred je part som hävdar att tekniken är en 
affärshemlighet är inget skäl för undant ag från skyldigheten att dokumentera eller 
från något av de övriga kraven på riskkl assificeringssystem. Kreditinstitutet är 
skyldigt att uppfylla de be höriga myndigheternas krav.  
1.6. Bevarande av uppgifter 
37. Kreditinstituten skall samla in och lagra uppgifter om si na interna riskklassificeringar 
enligt vad som krävs i artiklarna 145–149. 
1.6.1.  Exponeringar mot företag, kreditinstitut,  nationella regeringar och centralbanker 
38. Kreditinstituten skall samla in och bevara uppgifter om följande: 
a) Gäldenärernas och de godtagna  garantigivarnas fullständiga 
riskklassificeringshistorik. 
b) Datum när riskklassificeringen gjordes. 
c) Viktiga data och metod som använts för att härleda riskklassificeringen. 
d) Namnet på den ansvarig e för riskklassificeringen. 
e) I fråga om fallissemang: uppgifter  om gäldenärer och exponeringar. 
f) Datum för och omständigheterna kring dessa fallissemang. 
g) Uppgifter om PD-värden och den fak tiska inträffade andelen fallissemang 
inom olika riskklasser och uppgifter om förflyttning mellan riskklasser. 
h) Kreditinstitut som inte använder egna  skattningar av LGD-värden och/eller 
konverteringsfaktorer skall samla in oc h bevara uppgifter om jämförelser av 
faktiska LGD-värden med de värden som anges i punkt 8 i del 2 och av 
faktiska konverteringsfaktorer med de värden som anges i punkt 11 i del 3.  
39. Kreditinstitut som använder egna ska ttningar av LGD-värden och/eller 
konverteringsfaktorer skall samla in och bevara följande: 
SV 48   SV a) Fullständig datahistor ik avseende produktriskkla ssificering av exponeringar 
samt skattningar av LGD-värden och konverteringsfakt orer som hänger 
samman med varje riskklasskala . 
b) De datum då riskklassificeringarn a gjordes och skattningarna utfördes. 
c) Nyckeldata och metod för beräkningen  av exponeringarnas  riskklassificering 
och skattningar av LGD-värden och konverteringsfaktor. 
d) Namn på personer som riskklassi ficerat exponeringar och som utfört 
skattningarna av LGD-värden  och konverteringsfaktorer. 
e) I fråga om fallissemang: uppgifter om skattade och faktiska LGD-värden och 
konverteringsfaktorer för va rje fallerad exponering.  
f) Uppgifter om exponeringens LGD-värde före och efter hänsynstagande till en 
garanti eller ett kreditderivat för de kr editinstitut som beaktar garantiers och 
kreditderivats kreditrisk reducerande effekter vid beräkning av LGD-värden. 
g) I fråga om fallissemang: uppgifter  om förlustkomponenter för alla 
exponeringar.  
1.6.2.  Hushållsexponeringar 
40. Kreditinstituten skall samla in och bevara uppgifter om följande: 
a) Data som använts under förfara ndet för att hänföra exponeringar till 
riskklasser. 
b) Uppgifter om skattade PD- och LGD- värden och om konve rteringsfaktorer i 
samband med exponeringars riskklasser. 
c) I fråga om fallissemang: uppgifter  om gäldenärer och exponeringar. 
d) I fråga om fallissemang: uppgifter om de riskklasser som exponeringen varit 
hänförd till under året före fallissemanget och om faktiska utfall avseende 
LGD-värden och konverteringsfaktorer. 
e) Uppgifter om förlustnivåer och margin alintäkt vad gäller kvalificerade rullande 
hushållsexponeringar.  
1.7. Stresstester för bedömning av kapitaltäckningen 
41. Kreditinstituten skall inrätta lämpliga stresstester för bedömning av sin 
kapitaltäckning. Stresstester skall bl.a. syft a till att identifiera eventuella händelser 
eller framtida förändringar av de ekonomis ka förhållanden som skulle kunna ha 
ofördelaktiga effekter på kreditinstitutens exponeringar och på bedömningen av 
kreditinstitutets förmåga att hantera sådana förändringar.  
42. Kreditinstituten skall regel bundet utföra kreditriskstresst est för att bedöma effekten 
av vissa bestämda förhållanden på det totala kapitalkravet för kreditrisk. 
Kreditinstitutet får välja vilk et test som skall användas fö rutsatt att det godkänns av 
tillsynsmyndigheten. Testet skall vara lämpligt och tämligen försiktigt, och 
SV 49   SV åtminstone beakta effekterna av lättare  konjunkturnedgångar. Kreditinstitut skall 
inom ramen för stresstestscenariona bedö ma övergången mellan riskklasser i sin 
riskklassificering. Portföljer som utsätt s för stresstest skall innehålla den 
övervägande majoriteten av kredi tinstitutets totala exponering.  
2. RISKKVANTIFIERING  
43. Vid fastställande av de ri skparametrar som hänger samman med olika riskklasser 
skall kreditinstituten iaktta följande krav: 
2.1. Definition av fallissemang 
44. Ett ”fallissemang” med avseende  på en viss gäldenär skall anses föreligga när endera 
eller båda de följande kr iterierna är uppfyllda: 
a) Kreditinstitutet anser att det är osanno likt att gäldenären kommer att betala sina 
kreditförpliktelser helt oc h hållet till kreditinstitut et, moderföretaget eller till 
något av dess dotterföretag, utan att kredit institutet tillgriper åtgärder som att 
realisera säkerheter (om sådana ställts). 
b) Någon av gäldenärens väsentliga kreditfö rpliktelser gentemot kreditinstitutet, 
moderföretaget eller något av  dess dotterföretag är förfallen till betalning sedan 
mer än 90 dagar.  
När en gäldenär har överskridit en aviser ad kreditlimit, har aviserats en lägre 
kreditlimit än det aktuella utestående beloppe t eller har utnyttjat kr edit utan tillstånd 
betraktas detta som att en kreditförpliktelse har förfallit. 
Med aviserad kreditlimit avses en kr editlimit som har meddelats gäldenären. 
När det gäller hushållsexponeringar och e xponeringar mot offentliga organ skall de 
behöriga myndigheterna fastställa antalet överskjutande dagar efter förfallodagen 
enligt punkt 48.  
När det gäller företagsexponeringar får de be höriga myndigheterna fastställa antalet 
överskjutande dagar efter förf allodagen enligt artikel 154.4. 
När det gäller hushållsexponeringar får kredit instituten använda denna definition på 
exponeringsnivå.  
45. Följande faktorer skall uppfattas som tecken på osannolikhet för betalning: 
a) Kreditinstitutet intäktsf ör inte längre upplupen ränt a för kreditförpliktelsen. 
b) Kreditinstitutet gör en värdereglering till följd av att en betydande försämring 
av kreditkvaliteten kunnat konstateras efter det att kreditinstitutet antog 
exponeringen.  
c) Kreditinstitutet säljer kreditförpliktelsen med en betydande kreditrelaterad 
ekonomisk förlust. 
SV 50   SV d) Kreditinstitutet går med på en omförha ndling av kreditförplik telsen där det är 
sannolikt att detta kommer att leda till en minskning av skulden genom en 
betydande eftergift av kr editen eller uppskjuten be talning av räntor och 
amorteringar eller, i förekommande fall, av avgifter. När det gäller 
aktieexponeringar som bedömts enligt PD /LGD-metoden innefattar detta också 
omförhandling av aktierna.  
e) Kreditinstitutet har lämn at in konkursansökan mot gälden ären eller en liknande 
ansökan avseende gäldenärens kreditförpliktelse gentemot kreditinstitutet, 
moderföretaget eller någo t av dess dotterföretag. 
f) Gäldenären har begärt a tt försättas eller försatts i konkurs eller liknande, om 
detta förhindrar eller försenar beta lning av en kreditförpliktelse till 
kreditinstitutet, moderföretaget eller något av dess dotterbolag. 
46. Kreditinstitut som använder externa data som inte överensstämmer med definitionen 
av fallissemang skall visa de behöriga myndigheterna att lämpliga anpassningar har 
gjorts för att uppnå grundlä ggande jämförbarhet med definitionen av fallissemang.  
47. Om kreditinstitutet anser a tt en tidigare fallerad expone ring inte längre uppfyller 
kriterierna för fallissemang skall kreditin stitutet omklassificera gäldenären eller 
exponeringen och de skall hanteras som om de  inte hade fallerat. Om definitionen av 
fallissemang på nytt skulle uppfyllas skall det anses att ett nytt fallissemang har 
inträffat.  
48. När det gäller exponeringar mot hushåll och offentliga organ skall de behöriga 
myndigheterna i varje medlemsstat fastställa  det antal dagar efter förfallodagen som 
alla kreditinstitut inom dess territorium ska ll iaktta för definitionen av fallissemang i 
punkt 44 när det gäller exponeringar mot så dana motparter som är belägna inom 
samma medlemsstat. Antalet dagar skall li gga inom intervallet 90–180 dagar och får 
skilja sig åt mellan olika produkttyper. I fråga om exponeringar mot motparter som 
är belägna inom andra medlemsstaters te rritorier skall de behöriga myndigheterna 
fastställa ett antal dagar efter förfall odagen som inte är högre än det antal som 
fastställts av den behöriga myndighete n i den aktuella medlemsstaten.  
2.2. Övergripande krav för skattningar 
49. Ett kreditinstituts egna skattninga r av riskparametrarna PD, LGD, 
konverteringsfaktor och EL skall inbegripa alla relevanta uppgifter, upplysningar och 
metoder. Skattningarna skall härledas fr ån historiska erfarenheter och empiriska 
belägg, och skall inte enbart baseras på subjektiva bedömningar. Skattningarna skall 
vara rimliga och möjliggöra intu itiv förståelse, och skall ba seras på de faktorer som 
är avgörande för de respektive riskparametr arna. Ju mindre uppgifter ett kreditinstitut 
har desto försiktigare skall de t vara vid sin skattning. 
50. Kreditinstitutet skall kunna tillhandahålla en  specifikation av sin förlusthistorik med 
avseende på fallissemangsfrekvens, LGD, konverteringsfaktor eller förlust, om EL-
skattningar används, fördelad på de faktorer som det betr aktar som avgörande för de 
respektive parametrarna. Kreditinstitutet skall visa att dess skattningar återspeglar 
lång erfarenhet.  
SV 51   SV 51. Alla förändringar när det gäller utlånings praxis eller indriv ningsmetoder under de 
observationsperioder som avses i punkterna 66,  71, 81, 85, 92 och 94 skall beaktas. 
Ett kreditinstituts skat tningar skall avspegla effekterna av tekniska framsteg, nya data 
och övrig information efter hand som de blir  tillgängliga. Kredit instituten skall se 
över sina skattningar när ny information fr amkommer, dock minst en gång om året.  
52. Den exponeringspopulation som var representerad i de uppgifter som användes för 
skattningen, de riktlinjer för utlåning som tillämpades när data togs fram och andra 
relevanta kriterier skall vara jämförbara med kriterierna för kreditinstitutets 
exponeringar och standarder. Kreditinstitut et skall även visa att de ekonomiska 
förutsättningar och de marknadsvillkor som ligger till grund för data är relevanta för 
de aktuella och överskådliga förhållande na. Antalet exponeringar i urvalet och den 
period som använts för kvantifieringen skall vara tillräcklig för att kreditinstitutet 
skall kunna utföra exakta och solida skattningar. 
53. När det gäller förvärvade fordringar skall skattningarna avspegla all relevant 
information som finns tillgänglig för det köpa nde kreditinstitutet avseende kvaliteten 
på de underliggande fordringarna, däri bland uppgifter om liknande grupper som 
tillhandahållits av säljaren, det köpande kreditinstitutet eller av externa källor. Det 
köpande kreditinstitutet skall utvärdera alla  uppgifter från sälj aren som det tagit 
hänsyn till.  
54. Ett kreditinstitut skall till skattningarna lägga en försiktighetsmarginal som avser 
olika typer av förväntade beräkningsfe l. Om metoderna och uppgifterna är 
otillfredsställande och de förväntade feltype rna är fler skall försiktighetsmarginalen 
vara större.  
55. Om kreditinstituten använder olika skattninga r för beräkning av riskvikter och för 
interna syften skall detta dokumenteras oc h kreditinstituten skall styrka för den 
behöriga myndigheten att skattningarna är rimliga.  
56. Om kreditinstituten kan styrka för den berörda myndigheten att det, när det gäller 
uppgifter som samlats in före dagen för de tta direktivs genomförande, har gjorts 
lämpliga anpassningar för att uppnå gr undläggande överensstämmelse med 
definitionerna av fallissemang eller förlust, får de behöriga myndigheterna tillåta 
kreditinstituten viss flexibilitet när det gäller tillämpningen av de erforderliga 
datakraven.  
57. Om ett kreditinstitut använder sammanställda uppgifter för flera kreditinstitut skall 
det visa att 
a) de övriga kreditinstituten i gruppen har liknande ratingsystem och kriterier, 
b) gruppen är representativ för den por tfölj för vilken de sammanställda 
uppgifterna används, och att 
c) kreditinstitutet använder de sammanställda uppgifterna konsekvent för sina 
permanenta skattningar. 
58. Om ett kreditinstitut använder sammanställda uppgifter från flera kreditinstitut är det 
ändå ansvarigt för de egna riskklassificeringssystemens integritet. Kreditinstitutet 
skall visa den berörda myndigheten att det be sitter tillräcklig egen kunskap när det 
SV 52   SV gäller det egna riskklassifi ceringssystemet, däribland ve rklig kapacitet att övervaka 
och granska riskklassificeringsförfarandet.  
2.2.1.  Särskilda krav för PD-skattning 
Exponeringar mot företag, kreditinstitut , nationella regeringa r och centralbanker 
59. Kreditinstituten skall skatta PD-värden per gäldenärsklass utifrån långfristiga 
medelvärden av de årliga andelarna fallissemang.  
60. När det gäller förvärvade företagsfordringar får kreditinstituten skatta EL-värden per 
gäldenärsklass utifrån långfristiga medelv ärden på de årliga faktiska andelarna 
fallissemang.  
61. Om ett kreditinstitut härleder långfris tiga genomsnittliga PD- och LGD-värden för 
köpta företagsfordringar från en skattning av  EL och en rimlig skattning av PD eller 
LGD, skall förfarandet för skattning av to tala förluster uppfy lla de övergripande 
kraven för skattning av PD och LGD som anges i denna del, och resultatet skall 
överensstämma med det LGD-be grepp som anges i punkt 73.  
62. Kreditinstituten skall bara använda PD-ska ttningsförfaranden som kompletteras av 
stödjande analyser. Kreditinstituten skall beakta att subjektiva bedömningar har stor 
betydelse när det gäller att kombinera re sultat från olika förf aranden och att göra 
anpassningar på grund av förfarandenas och informationens begränsningar.  
63. Om ett kreditinstitut använder uppgifter om interna erfarenheter av fallissemang för 
skattning av PD-värden skall det visa i sin analys att skattningarna avspeglar 
kravnivån för att ta på sig en kreditrisk och alla eventuella skillnader mellan det 
riskklassificeringssystem som ledde till uppgifterna och det befintliga 
riskklassificeringssystemet. Om kravnivå n för att ta på sig kreditrisk eller 
ratingsystemen har ändrats skall kreditinstitutet tillämpa en större 
försiktighetsmarginal vid beräkning av PD. 
64. Om ett kreditinstitut tilldelar eller rangordna r sina interna riskklasser enligt en skala 
som används av ett ratinginstitut eller av  liknande organisatione r och sedan överför 
den fallissemangsfrekvens som noterats för den externa organisationens klasser till 
kreditinstitutets klasser skall rangordningen grundas på en jämförelse mellan interna 
ratingkriterier och de kriterier som används av den externa organisationen och på en 
jämförelse av interna och externa kredit betyg för alla gemensamma gäldenärer. 
Systematiska fel eller inkonsekvenser va d gäller rangordning eller underliggande 
uppgifter skall undvikas. Den externa organisationens kriterier som ligger till grund 
för de uppgifter som används för kvantifieringe n skall enbart vara inriktade på risk 
för fallissemang och inte avspegla transaktionens särdrag. Kreditinstitutets analys 
skall innefatta en jämförelse av de til lämpade definitionerna av fallissemang med 
iakttagande av kraven i punkterna 44–48. Kreditinstitutet skall dokumentera grunden 
för rangordningen.  
65. Om ett kreditinstitut använder statistiska modeller för att förutsäga fallissemang får 
det skatta PD-värden som det enkla medelvär det av skattningar av  sannolikheten för 
fallissemang när det gäller enskilda gäldenärer i en given klass. Kreditinstitutets 
tillämpning av beräkningsmodeller för sannolikheten för fallissemang i detta syfte 
skall uppfylla kraven i punkt 31.  
SV 53   SV 66. Oavsett om kreditinstitutet använder externa, interna eller sammanställda 
uppgiftskällor, eller en kombination av de ssa, för sina PD-skattningar skall längden 
på den underliggande observa tionsperioden vara minst fem år för åtminstone en 
källa. Om den tillgängliga observationsperi oden omfattar en längre period för någon 
källa och dessa uppgifter är relevanta sk all denna längre period användas. Denna 
punkt skall även tillämpas på PD/LGD-metoden för aktier.  
Hushållsexponeringar 
67. Kreditinstituten skall skatta PD-värden per gäldenärsklass utifrån långfristiga 
medelvärden av de årliga andelarna fallissemang.  
68. Utan hinder av punkt 67 får PD-skattningar även  härledas från faktiska förluster och 
rimliga skattningar av LGD-värden.  
69. När det gäller att riskklassificera exponeringa r skall kreditinstitut en beakta interna 
uppgifter som primär informationskälla för skattning av förlustegenskaper. 
Kreditinstituten får använda externa uppgi fter (däribland sammanställda uppgifter) 
eller statistiska kvantifieringsmodeller föru tsatt att ett starkt samband kan styrkas 
mellan följande: 
a) Kreditinstitutets förfarande för a tt riskklassificera exponeringar och det 
förfarande som använts av  den externa datakällan. 
b) Kreditinstitutets intern a riskprofil och de externa uppgifternas sammansättning.  
När det gäller förvärvade hushållsfordringar får kreditinstituten använda externa och 
interna referensuppgifter. Kreditinstituten sk all använda alla relevanta uppgiftskällor 
för jämförelser.  
70. Om ett kreditinstitut härleder långfris tiga genomsnittliga PD- och LGD-värden för 
hushåll från en skattning av totala förlus ter och en lämplig sk attning av PD eller 
LGD, skall förfarandet för skattning av to tala förluster uppfy lla de övergripande 
kraven för skattning av PD och LGD som anges i denna del, och resultatet skall 
överensstämma med det LGD-be grepp som anges i punkt 73.  
71. Oavsett om kreditinstitutet använder externa, interna eller sammanställda 
uppgiftskällor, eller en kombination av dessa, för sina skattningar av 
förlustegenskaper skall längden på den underliggande observationsperioden vara 
minst fem år för åtminstone en källa. Om den tillgängliga observationsperioden 
omfattar en längre period för någon källa oc h dessa uppgifter är relevanta skall denna 
längre period användas. Ett kr editinstitut behöver inte fästa lika stor vikt vid 
historiska uppgifter om det kan övertyga  den behöriga myndigheten om att senare 
uppgifter är en bättre föru tsägande variabel när det gäller förlustnivåer. 
72. Kreditinstituten skall identifiera och an alysera riskparametrarnas förväntade 
förändringar under exponeringarnas  löptid (säsongseffekter). 
SV 54   SV 2.2.2.  Särskilda krav för egna LGD-skattningar 
73. Kreditinstituten skall skatta LGD-värd en per riskklass på grundval av de 
genomsnittliga faktiska LGD-värdena per riskklass genom att använda alla 
observerade fallissemang inom datakällorna (vägt genomsnittligt fallissemang).  
74. Kreditinstituten skall anvä nda LGD-skattningar som är rimliga för en ekonomisk 
nedgång om de är försiktigare än det långfristiga genomsnittet. Om ett 
riskklassificeringssystem förväntas tillhan dahålla löpande faktiska LGD-värden per 
riskklass över tiden skall kreditinstituten a npassa sina skattningar av riskparametrar 
per klass för att begränsa en ekonomisk nedgångs effekt på kapitalet.  
75. Ett kreditinstitut skall beakta omfattningen av eventuella samband mellan 
gäldenärens risk och den risk som är förenad med säkerheten eller den som 
tillhandahåller säkerheten. Om det föreli gger en betydande grad  av samband skall 
sådana ärenden behandlas försiktigt.  
76. Valutaobalanser mellan den underliggande förpliktelsen och säkerheten skall 
behandlas försiktigt vid kreditinstitutets bedömning av LGD.  
77. Om LGD-skattningarna tar hänsyn till förekomsten av säkerhet skall dessa 
skattningar inte enbart baseras på sä kerhetens beräknade marknadsvärde. LGD-
skattningarna skall beakta effekten av att kreditinstitutet inte omgående kan förfoga 
över säkerheten och avveckla den.  
78. Om ett kreditinstitut inte uppfyller de mini mikrav för säkerheter som anges i bilaga 
VIII skall de belopp som förväntas kunna åt ervinnas från sådana säkerheter inte 
beaktas i institutets LGD-skattningar.  
79. När det särskilt gäller exponeringar som redan har fallerat skall kreditinstitutet 
använda sin bästa skattning av förväntad förlust för varje exponering med hänsyn till 
de aktuella ekonomiska villkor en och exponeringens status.  
80. Om obetalda förseningsavgifter har kapitaliserats i kreditinstitutets resultaträkning 
skall de läggas till kreditinstitutets re dovisning av exponeringar och förluster.  
Exponeringar mot företag, kreditinstitut , nationella regeringa r och centralbanker 
81. De uppgifter som skall ligga till grund för LG D-skattningarna skall vara från minst 
en sjuårsperiod och från minst en in formationskälla. Om den tillgängliga 
observationsperioden omfattar en längre pe riod för någon källa och dessa uppgifter 
är relevanta skall denna längre period användas.  
Hushållsexponeringar 
82. Utan hinder av punkt 73 får LGD-skattningarn a härledas från faktiska förluster och 
rimliga skattningar av PD-värden.  
83. Utan hinder av punkt 88 får kreditinstitut beakta framtida ianspråktaganden antingen 
i sin konverteringsfaktor eller i sina LGD-skattningar.  
SV 55   SV 84. När det gäller köpta hushållsfordringar få r kreditinstituten använda externa och 
interna referensuppgifter för att skatta LGD-värden. 
85. LGD-skattningar skall baseras på uppgifter från minst en femårsperiod. Utan hinder 
av punkt 73 behöver ett kreditinstitut inte fäst a lika stor vikt vid historiska uppgifter 
om det kan styrka för den behöriga myndi gheten att senare uppgifter är en bättre 
förutsägande variabel när det gäller förlustnivåer.  
2.2.3.  Särskilda krav för egna skattni ngar av konverteringsfaktorer 
86. Kreditinstituten skall skatta  konverteringsfaktorer per e xponeringsklass på grundval 
av de genomsnittliga faktiska konverteringsfaktorerna per exponeringsklass genom 
att använda alla observerade fallissemang i datakällorna (vägt genomsnittligt 
fallissemang).  
87. Kreditinstituten skall använda  skattningar av konverteringsfaktorer som är anpassade 
till en ekonomisk nedgång om de är försik tigare än det långfristiga genomsnittet. Om 
ett riskklassificeringssystem förväntas ge löpande faktiska konve rteringsfaktorer per 
riskklass över tiden skall kreditinstituten a npassa sina skattningar av riskparametrar 
per klass för att begränsa en ekonomisk nedgångs effekt på kapitalet.  
88. Vid skattningar av konverterings faktorer skall kreditinstitute t både före och efter det 
att den händelse som utlöste fallissemanget inträffade beakta gäldenärens möjligheter 
till att ytterligare utnyttja  sina kreditmöjligheter.  
Skattningar av konverteringsfakt or skall innefatta en större försiktighetsmarginal om 
en större positiv korrelation rimligtvis kan förväntas mellan förekomsten av 
fallissemang och konverteringsfaktorns storlek.  
89. Vid skattning av konverteringsfaktorer skall kreditinstituten beakta de särskilda 
riktlinjer och strategier som antagits med avseende på övervakning av räkenskaperna 
och betalningshantering. Kreditinstituten skal l även beakta om de har kapacitet och 
är beredda att förhindra ytterligare utnyttjanden av kreditmöjligheter under 
omständigheter som inte utgör betalningsin ställelse, till exempel överträdelser av 
lånevillkor eller andra tekni skt betingade fallissemang.  
90. Kreditinstituten skall ha inrättat lämplig a system och förfaranden för att övervaka 
exponeringsbelopp, aktuella ut estående belopp på kontokrediter och förändringar av 
utestående belopp per gäldenär och per kl ass. Kreditinstitutet skall dagligen kunna 
övervaka utestående belopp.  
91. Om kreditinstituten använder olika skattningar av konverteringsfaktorer för 
beräkning av riskvägda exponeringsbelopp och för interna syften skall detta 
dokumenteras, och de skall visa den be höriga myndigheten att uppskattningarna är 
rimliga.  
Exponeringar mot företag, kreditinstitut , nationella regeringa r och centralbanker 
92. Skattningar av konverteringsfaktorer skal l baseras på uppgifter från minst en 
sjuårsperiod och från minst en info rmationskälla. Om den tillgängliga 
observationsperioden omfattar en längre pe riod för någon källa och dessa uppgifter 
är relevanta skall denna längre period användas. 
SV 56   SV Hushållsexponeringar 
93. Utan hinder av punkt 88 får kreditinstitu t beakta ytterlig are utnyttjanden av 
kreditmöjligheter antingen i sina konverterings faktorer eller i sina  LGD-skattningar.  
94. Skattningar av konverteringsfaktorer skall baseras på uppgifter från en period av 
minst fem år. Utan hinder av punkt 86 behöver inte ett kreditinstitut fästa lika stor 
vikt vid äldre uppgifter om det kan styr ka för den behöriga myndigheten att nyare 
uppgifter är en bättre förutsäg ande variabel när det gäller  utnyttjande av krediter.  
2.2.4.  Minimikrav för bedömning av garant iers och kreditderivats effekt 
Exponeringar mot företag, kred itinstitut, nationella rege ringar och centralbanker där 
egna skattningar av LDG-värden används samt hushållsexponeringar. 
95. Kraven i punkterna 96–103 skall inte gä lla för garantier som tillhandahålls av 
kreditinstitut, nationella regeringar och centralbanker om kreditinstitutet har fått 
godkännande att tillämpa reglerna i artik larna 78–83 för exponeringar mot sådana 
enheter. I detta fall skall krav en i artiklarna 90-93 tillämpas.  
96. När det gäller hushållsgarantier gäller även dessa krav vid riskkl assificering och för 
skattning av PD-värden. 
Godtagna garantigivare och garantier 
97. Kreditinstituten skall ha klar t specificerade kriterier för de  slags garantigivare som de 
beaktar vid beräkningen av  riskvägda exponeringar.  
98. Samma regler skall gälla för godtagna ga rantigivare som för gäldenärer enligt 
punkterna 18–30. 
99. Garantin skall dokumenteras skriftligt, vara oåterkallelig från ga rantigivarens sida, 
gälla till dess att förpliktelsen är fullstä ndigt återbetald (upp till beloppet för garantin 
och inom dess giltighetstid) och vara rättsligt bindande i förhållande till 
garantigivaren i ett land där garantigiv aren förfogar över tillgångar som kan 
pantsättas genom en verkställd dom. Gara ntier som är förenade med ej bindande 
villkor för garantigivaren (villkorade garantier) kan godtas med de behöriga 
myndigheternas tillstånd. Kreditinstitut et skall visa att kriterierna för 
riskklassificering på lämpligt sätt beaktar alla eventuella minskningar av 
kreditreducerande effekter.  
Justeringskriterier 
100. Ett kreditinstitut skall förfoga över klart definierade kriterier för justering av 
riskklasser eller LGD-skattningar och,  när det gäller hushållsfordringar och 
kvalificerade förvärvade fordringar, kriterie r för förfarandet för riskklassificering för 
att visa garantiernas effekter på beräkninge n av riskvägda tillgå ngar. Dessa kriterier 
skall uppfylla minimikraven i punkterna 18–30.  
101. Kriterierna skall vara rimliga och möjliggör a intuitiv förståelse . De skall beakta 
följande: om garantigivaren har kapacitet och är beredd att utföra sina förpliktelser 
enligt garantin, när garantigivaren förvänta s betala, i vilken grad garantigivarens 
SV 57   SV kapacitet att uppfylla sina förpliktelser överensstämmer med gäldenärens kapacitet 
att återbetala och i vilken utsträckning det finns en kvarstående risk gentemot 
gäldenären.  
Kreditderivat 
102. Minimikraven för garantier i denna del skall även gälla för kreditderivat som 
refererar till ett namn. Vid bristande överensstämmels e mellan det underliggande 
instrumentet och kreditderivatets refere nsinstrument eller det instrument som 
används för att fastställa om en kredithä ndelse har ägt rum skall kraven i punkt 20 i 
del 2 i bilaga VIII tillämpas. När det gäller hushållsexponeringar och kvalificerade 
förvärvade fordringar gäller denna punkt vid riskklassificering.  
103. Kriterierna skall ta hänsyn till kreditderivatets utbetalningsstruktur och försiktigt 
bedöma dess effekt på storleken på och tidpunkten för återvinningen. Kreditinstitutet 
skall beakta i vilken utsträckning andra former av kvarstående risk återstår.  
2.2.5.  Minimikrav för förvärvade fordringar 
Rättslig förutsebarhet 
104. Exponeringens struktur skall säkerställa a tt kreditinstitutet under alla förutsebara 
omständigheter är faktisk ägare och kontro llerar alla kontanta överföringar från 
fordringarna. Om gäldenären gör direkta betalningar till en säljare eller ett 
serviceföretag skall kreditinstitutet re gelbundet verifiera att betalningarna 
vidarebefordras fullständigt och enligt avta lsvillkoren. Med servic eföretag avses en 
enhet som dagligen förvaltar en grupp av förvärvade fordringar eller de 
underliggande kreditexponeringarna. Kreditinstituten skall genom lämpliga 
förfaranden säkerställa att ägandet av fo rdringar och inbetalningar är skyddat mot 
konkursförfaranden eller andra rättsliga anspråk som skulle kunna medföra 
betydande förseningar när det gäller långivare ns förmåga att avveckla eller överlåta 
fordringarna eller återta kontroll en över inbetalningarna.  
Övervakningssystemens effektivitet 
105. Kreditinstitutet skall övervaka både de förvärvade fordringarnas kvalitet och 
säljarens och serviceföretagets finans iella ställning, i synnerhet följande: 
a) Kreditinstitutet skall bedöma korrelationen mellan kvaliteten på de förvärvade 
fordringarna och säljarens och serviceför etagets finansiella ställning, och ha 
inrättat interna riktlinjer och förfaranden som tillhandahåller lämpliga 
säkerhetsåtgärder för att skydda mot så dana oförutsedda händelser, däribland 
åsättande av intern rating för varje säljare och serviceföretag.  
b) Kreditinstitutet skall ha klara och effe ktiva riktlinjer och förfaranden för att 
fastställa säljares och serviceföretags lämplighet. Kreditinstitutet eller dess 
ombud skall genomföra återkommande övers yner av säljare oc h serviceföretag 
för att verifiera om deras rapporter är riktiga, upptäcka bedrägerier eller 
operativa brister och kontrollera kvali teten på säljarens kreditpolicy och 
serviceföretagets urvalspolicy och ur valsförfarande. Re sultaten av dessa 
översyner skall dokumenteras.  
SV 58   SV c) Kreditinstitutet skall bedöma de förv ärvade fordringsgruppernas särdrag, 
däribland överutlåning; hist orik vad gäller säljarens förfallna skulder, osäkra 
fordringar och reserver för osäkra fordri ngar, betalningsvillkor och eventuella 
motkonton.  
d) Kreditinstitutet skall ha effektiva riktlinjer och förfaranden för samlad 
övervakning av gäldenärskoncentrat ioner både inom grupper och på 
gruppöverskridande nivå vad gäll er förvärvade fordringar.  
e) Kreditinstitutet skall se till att serviceföretaget tillhandahåller tillräckligt 
detaljerade rapporter i rätt tid om fordri ngarnas åldersstrukt ur och utspädning 
för att säkerställa överensstämmelse med kreditinstitutets urvalskriterier och 
utbetalningspolicy för förvärvade fordri ngar, och tillhandahålla en effektiv 
metod för att övervaka och bekräfta säljarens försäljningsvillkor och 
utspädning.  
System för hantering av problemengagemang 
106. Kreditinstitutet skall ha system och förfaranden fö r att i ett tidigt skede upptäcka 
försämringar av säljarens finansiella stä llning och de förvärvade fordringarnas 
kvalitet, och för att aktivt kunna ta itu me d aktuella problem. Kreditinstitutet skall i 
synnerhet ha klara och effektiva riktlinjer,  förfaranden och informationsystem för att 
övervaka överträdelser av lånevillkor, och klara och effektiva riktlinjer och 
förfaranden för att vidta rättsliga åtgärd er och hantera problem i samband med 
förvärvade fordringar.  
Effektivitet vad gäller system för kontroll av säkerheter, kreditmöjligheter och 
kontanter 
107. Kreditinstitutet skall ha klara och effektiva riktlinjer  och förfaranden för kontroll av 
förvärvade fordringar, krediter och kontanter. I de skriftliga  interna riktlinjerna skall 
särskilt specificeras alla betydande delar i programmet för förvärvade fordringar, 
däribland utbetalningstakten, godtagna  säkerheter, nödvändig dokumentation, 
koncentrationsbegränsningar och hantering av  inbetalningar. Dessa delar skall ta 
lämplig hänsyn till alla relevanta och bet ydande faktorer, däribland säljarens och 
serviceföretagets finansiella ställning, riskkonce ntrationer och tendenser vad gäller 
kvaliteten på de förvärvade fordringarn a och på säljarens kundbas, och interna 
system skall säkerställa att medel endast utbetalas mot noga specificerade säkerheter 
och dokumentation. 
Överensstämmelse med kreditinstitutets interna riktlinjer och förfaranden 
108. Kreditinstitutet skall ha ett e ffektivt internt förfarande för att bedöma om alla interna 
riktlinjer och förfaranden iak ttas. Förfarandet skall inbegripa regelbunden revision av 
alla kritiska moment i kreditinstitutets pr ogram för förvärvade fordringar, verifiering 
av ansvarsfördelningen mellan för det första bedömningen av säljaren och 
serviceföretaget och bedömningen av gäldenären, och för det andra mellan 
bedömningen av säljaren och serviceför etaget och revisionen av säljaren och 
serviceföretaget samt utvärdering av backoffice-transaktioner, med särskild 
inriktning på kvalifikationer, erfarenhe t, bemanning och stödjande automatiska 
system.  
SV 59   SV 3. VALIDERING AV INTERNA SKATTNINGAR  
109. Kreditinstituten skall ha inrättat stabila system för att validera att 
riskklassificeringssystemen, förfarandena  och skattningarna av alla relevanta 
riskparametrar är korrekta och förenliga inbördes. Varje kreditinstitut skall visa den 
behöriga myndigheten att det interna vali deringsförfarandet gör det möjligt för 
institutet att genomföra en konsekvent och relevant bedömning av funktionen hos de 
interna systemen för riskklassi ficering och riskskattning.  
110. Kreditinstituten skall regelbundet jämföra fa ktiska andelar fallissemang med skattade 
PD-värden för varje klass, och om de fak tiska andelarna fallissemang ligger utanför 
klassens förväntade räckvidd skall kreditin stitutet särskilt analysera orsakerna till 
avvikelsen. Kreditinstitut som använder egna skattningar av LGD-värden eller 
konverteringsfaktorer skall även göra en lik nande analys av dessa skattningar. Vid 
dessa jämförelser skall historiska uppgifter  användas som omfattar en så lång period 
som möjligt. Kreditinstitutet skall dokumentera de metoder och uppgifter som 
använts vid dessa jämförelser. Analyser  och dokumentation skall uppdateras minst en 
gång per år.  
111. Kreditinstituten skall även använda andra kvantitativa valideringsinstrument och 
jämförelser med relevanta externa datakällor. Analysen skall baseras på uppgifter 
som är lämpliga för portföljen, uppdateras regelbundet och täcker en relevant 
observationsperiod. Kreditinstitutens intern a bedömningar av funktionen hos deras 
riskklassificeringssystem skall baseras på en så lång period som möjligt.  
112. De metoder och uppgifter som används fö r kvantitativ validering skall vara 
konsekventa över tiden. Förändringar i fråga om skattningar, valideringsmetoder och 
valideringsuppgifter (både datakällor och berö rda perioder) skall dokumenteras.  
113. Kreditinstituten skall ha sunda  interna standarder för såda na fall när de faktiska PD-
värdena, LGD-värdena, konverteringsfaktorer na och de totala förlusterna – om EL 
används – avviker i ti llräckligt hög grad från förväntningarna för att skattningarnas 
validitet skall ifrågasättas. Dessa standarder skall beak ta konjunkturvariationer och 
liknande systematiska variationer vad gälle r fall av fallissemang. Om de faktiska 
värdena fortsätter att vara högre än de förväntade värdena skall kreditinstituten 
justera skattningarna uppåt för att de sk all avspegla deras er farenheter vad gäller 
fallissemang och förluster.  
4. BERÄKNING AV RISKVÄGDA EXPONERINGSBELOPP FÖR AKTIEEXPONERINGAR 
ENLIGT EGNA MODELLER  
4.1. Kapitalkrav och riskbedömning 
114. Vid beräkning av kapitalkrav skall kr editinstituten uppfylla följande krav: 
a) Skattningen av eventuell förlust skall vara stabil gentemot ogynnsamma 
förändringar av marknadsvillkoren so m är relevanta för den långfristiga 
riskprofilen för kreditinstitutets spec ifika innehav. De uppgifter som används 
för att visa avkastningens fördelni ng skall representera den längsta 
urvalsperiod för vilken det finns t illgängliga och lämpliga uppgifter för att 
avspegla kreditinstitutets specifika ak tieexponeringars riskpr ofil. Uppgifterna 
SV 60   SV skall vara tillräckliga för att tillhandahålla försiktiga, statistiskt tillförlitliga och 
stabila förlustskattningar som inte enbart baseras på subjektiva eller 
skönsmässiga antaganden. Kreditinstituten skall visa de behöriga 
myndigheterna att den använda datamängden kan ge en försiktig skattning av 
eventuella förluster under en rele vant långfristig konjunkturcykel. 
Kreditinstitutet skall komb inera empirisk analys av  tillgängliga uppgifter med 
justeringar på grundval av en mängd fa ktorer för att uppnå realistiska och 
försiktiga modellresultat. När value at risk-modeller konstrueras för skattning 
av potentiella kvartalsförluster får kr editinstituten använda kvartalsuppgifter 
eller omvandla uppgifter med kortare  tidshorisont t ill motsvarande 
kvartalsuppgifter med hjälp av en anal ytiskt och empirisk t styrkt metod och 
genom välutvecklade och dokumenterade  överläggningar och analyser. Denna 
metod skall tillämpas försiktigt och kons ekvent. Om det bara finns begränsade 
relevanta uppgifter tillgängliga ska ll kreditinstitutet tillämpa lämpliga 
försiktighetsmarginaler.  
b) De tillämpade modellerna skall på lämplig t sätt beakta alla betydande risker i 
samband med aktieavkastning, däribland bå de kreditinstitutets aktieportföljs 
allmänna marknadsrisk och dess sp ecifika riskexponering. Den interna 
modellen skall på lämpligt sätt förklara historiska prisvariationer, omfatta både 
storleken och förändringen på sammansät tningen av potentiella koncentrationer 
och vara stabil i förhållande till og ynnsamma omständigheter på marknaden. 
Den population riskexponeri ngar som förekommer i de  uppgifter som använts 
för skattning skall svara mot, eller åtminstone vara jämförbara med, 
uppgifterna för kreditinstitutets aktieexponeringar.  
c) Den interna modellen skall vara anpassad för kreditinstitutets riskprofil och 
komplexitet. Om ett kreditinstitut har betydande innehav av värdepapper som 
är kraftigt icke-linjära till sin natur skall de interna modellerna utformas med 
lämplig hänsyn till de risker som hänger samman med dessa instrument.  
d) Rangordning av enskilda positioner när det gäller fullmakt er, marknadsindex 
och riskfaktorer skall vara rimliga, mö jliggöra intuitiv förståelse och sunda.  
e) Kreditinstituten skall genom empiriska analyser visa riskfaktorernas lämplighet 
och kapacitet att omfatta både  allmän och specifik risk.  
f) Skattningarna av volatiliteten på ak tieexponeringarnas avka stning skall beakta 
relevanta och tillgängliga data, informa tion och metoder. Interna uppgifter och 
uppgifter från externa källor (där ibland sammanställda uppgifter) som 
granskats oberoende av varandra skall användas.  
g) Ett rigoröst och heltäckande program för stresstest skall ha inrättats.  
4.2. Riskhanteringsförfarande och kontroller 
115. Med avseende på utvecklingen och användni ngen av egna modeller för kapitalkrav 
skall kreditinstituten upprätta riktlinjer, förfaranden och kontroller för att säkerställa 
modellens och modellförfarandets integritet. Dessa riktlinjer, förfaranden och 
kontroller skall innefatta följande: 
SV 61   SV a) Fullständig integrering av den egna modellen i kreditinstit utets övergripande 
informationssystem för riskhantering och i hanteringen av bankportföljens 
aktieexponeringar. Egna modeller skall inte greras fullt ut i kreditinstitutets 
infrastruktur för riskhantering, särskilt om de används för att mäta och bedöma 
aktieportföljens resultat (däribland det ri skjusterade resultatet), allokera kapital 
till aktieexponeringar och ut värdera övergripande kapi talkrav och förfarandet 
för investeringsförvaltning. 
b) Fastställda förvaltningssystem, fö rfaranden och kontrollfunktioner för att 
säkerställa återkommande oc h oberoende översyn av a lla element i det interna 
modellförfarandet, däribland godkännande  av modellöversyner, prövning av 
data i modellen och översyn av modellre sultat, till exempel direkt verifiering 
av riskberäkning. Dessa översyner skall avse en bedömning av om 
modelluppgifterna och resultaten är riktig a, fullständiga och lämpliga samt vara 
inriktade på att finna och begränsa potentiella fel i samband med kända 
svagheter och att identifie ra okända svagheter i modellen. Dessa översyner får 
genomföras av en intern oberoende enhet eller av en oberoende extern tredje 
part.  
c) Lämpliga system och förfaranden för övervakning av investeringsgränser och 
riskexponeringar avse ende aktier.  
d) De enheter som ansvarar för utfo rmning och tillämpning av modellen skall 
vara funktionellt oberoende av de enhe ter som ansvarar för förvaltningen av 
enskilda investeringar.  
e) De parter som ansvarar för någon de l i modellförfarandet skall ha lämpliga 
kvalifikationer. Ledningen skall tilldela modellfunktionen personal med 
tillräckliga kvalifikationer och tillräcklig behörighet. 
4.3. Validering och dokumentation 
116. Kreditinstituten skall ha inrättat ett stabi lt system för att validera att de interna 
modellerna och modellförfarandena är precis a och konsekventa. Alla viktiga delar i 
de interna modellerna, m odellförfarandet och valideringen skall dokumenteras.  
117. Kreditinstituten skall tillämpa det interna valideringsförfarandet för att bedöma de 
interna modellernas och förfarandenas resu ltat på ett följdriktigt och meningsfullt 
sätt.  
118. De metoder och uppgifter som används fö r kvantitativ validering skall vara 
konsekventa. Förändringar i fråga om skattningar, valideringsmetoder och 
valideringsuppgifter (både datakällor och berö rda perioder) skall dokumenteras.  
119. Kreditinstituten skall rege lbundet jämföra verklig akti eavkastning (som beräknats 
med hjälp av realiserade och orealiserade  vinster och förluster) med modellernas 
skattningar. Vid dessa  jämförelser skall historiska uppgifter användas som täcker en 
så lång period som möjligt. Kreditinstitut et skall dokumentera de metoder och 
uppgifter som använts vid dessa jämförel ser. Analyser och dokumentation skall 
uppdateras minst en gång per år.  
SV 62   SV 120. Kreditinstituten skall använda andra kvantitativa valideringsinstrument och 
jämförelser med externa datakällor. Anal ysen skall baseras på uppgifter som är 
lämpliga för portföljen, uppdateras regelbundet och omfatta en relevant 
observationsperiod. Kreditinstitutens interna bedömningar av modellerna skall 
baseras på en så lång period som möjligt.  
121. Kreditinstituten skall ha s unda interna normer för fall där en jämförelse av den 
faktiska avkastningen med modellernas skattningar leder till ifrågasättande av 
skattningarnas giltighet eller modellen som sådan. Dessa normer skall beakta 
konjunkturvariationer och liknande syst ematiska variationer vad gäller 
aktieavkastningar. Alla justeringar av egna  modeller som görs till följd av översyner 
skall dokumenteras och överensstämma  med kreditinstitutets normer för 
modellöversyn.  
122. Den egna modellen och modellförfarandet sk all dokumenteras, däri bland de berörda 
parternas ansvar för modellförfarandet, godkännandet av modellen och översynen av 
modellförfarandet.  
5. FÖRETAGSSTYRNING OCH KONTROLL  
5.1. Företagsstyrning 
123. Alla betydande delar i riskklassificeri ngs- och skattningsförfarandena skall 
godkännas av kreditinstitutets styrelse eller en kommitté som utsetts av styrelsen och 
den verkställande ledningen. Dessa part er skall ha allmänna insikter om 
kreditinstitutets riskklassificeringssystem och detaljerade kunskaper om de 
förvaltningsrapporter som hänger samman med dessa. 
124. Den verkställande ledningen skall underrätta styrelsen elle r en av styrelsen utsedd 
kommitté om betydande förändringar av eller undantag från fastställda riktlinjer som 
kan få betydande effekter på ris kklassificeringssystemets funktion.  
125. Den verkställande ledningen skall ha goda in sikter om riskklassificeringssystemens 
utformning och funktion och löpande säkers tälla att riskklassificeringssystemen 
fungerar korrekt. Kreditriskkontrollenhete rna skall regelbunde t informera den 
verkställande ledningen om riskklassifi ceringsförfarandets genomförande och 
områden som måste förbättras samt ge lägesrapporter om förbättringar av tidigare 
identifierade svagheter.  
126. En analys enligt internmetoden av kreditin stitutets kreditriskpr ofil skall vara en 
viktig del av förvaltnings rapporteringen till dessa part er. Rapporterna skall minst 
innefatta riskprofil fördelad på klasser, förflyttning mella n klasser, skattning av de 
relevanta parametrarna per kl ass och jämförelser av faktis k andel fallissemang, egna 
skattningar av LGD-värden och konverter ingsfaktorer med förväntningar och 
restultat av stresstes t. Hur ofta rapportering skall äga rum beror på hur viktig 
informationen är och vilket slags information det gäller samt mottagarens nivå.  
5.2. Kreditriskkontroll 
127. Kreditriskkontrollenheten skall vara oberoende av de personal- och 
förvaltningsfunktioner som ger upphov till eller förnyar exponeringar och som 
SV 63   SV rapporterar direkt till den verkställande  ledningen. Enheten skall ansvara för 
riskklassificeringssystemets utformning eller urval, genomförande, kontroll och 
resultat. Den skall regelbundet ut arbeta och analysera rapporter om 
riskklassificeringssystemets resultat.  
128. Kreditriskkontrollenhetens ansvarso mråden skall innefatta följande: 
a) Testning och övervakning av riskklasser. 
b) Utarbetande och analys av sammanf attande rapporter om kreditinstitutets 
riskklassificeringssystem. 
c) Genomförandeförfaranden för att verifiera att definitionerna av riskklasser 
tillämpas konsekvent inom avdelningar och geografiska områden. 
d) Översyn och dokumentation av alla ändr ingar av riskklassifi ceringsförfarandet, 
däribland skälen till dessa ändringar. 
e) Översyn av riskklassificeringskriterie rna för att utvärdera om de fortfarande 
uppfyller kvalifikationerna för att kunna förutsäga risk. Ändringar av 
riskklassificeringsförfarandet, riskkl assificeringskriterier eller enskilda 
riskklassificeringsparametrar sk all dokumenteras och bevaras. 
f) Aktivt deltagande i utformning eller urval, genomförande och validering av 
modeller som används i riskkl assificeringsförfarandet. 
g) Kontroll och övervakning  av modeller som används i 
riskklassificeringsförfarandet. 
h) Löpande översyn och ändringa r av modeller som används i 
riskklassificeringsförfarandet.  
129. Utan hinder av punkt 128 får kreditinst itut som använder sammanställda uppgifter 
enligt punkterna 57 och 58 lägga ut fö ljande uppgifter på entreprenad: 
a) Utarbetande av information som är relevant för testning och övervakning av 
riskklasser. 
b) Utarbetande av sammanfattande rapporter om kreditinstitutets 
riskklassificeringssystem. 
c) Utarbetande av information so m är relevant för översyn av 
riskklassificeringskriterier för att utvärd era om de fortfarande uppfyller kraven 
för att förutsäga risk. 
d) Dokumentation av ändringar av  riskklassificeringsförfarandet, 
riskklassificeringskriterier eller en skilda riskklassificeringsparametrar. 
e) Utarbetande av information som är re levant för löpande översyn och ändringar 
av modeller som används i riskklassificeringsförfarandet. 
Kreditinstitut som utnyttjar denna punkt skall se till att de behöriga myndigheterna 
har tillgång till all relevant information fr ån den tredje parten som är nödvändig för 
SV 64   SV att kunna undersöka om minimikraven är uppfyllda och att de behöriga 
myndigheterna får göra undersökningar på pl ats i samma utsträckning som inom 
kreditinstitutet. 
5.3. Internrevision 
130. Internrevision skall genomföras minst en  gång per år och denna skall innefatta 
översyn av kreditinstitutet s riskklassificeringssystem och dess transaktioner, 
däribland kreditavdelningens verksamhet och skattningen av PD-, LGD- och EL-
värden samt konverteringsfaktorer. Vid övers ynen av de olika områdena skall alla 
tillämpliga minimikrav vara uppfyllda. 
SV 65   SV BILAGA VIII – Kreditriskskydd  
 
Del 1 – Godtagbarhet  
1. I denna del anges godtagbara former av kr editriskskydd vid tillämpning av artikel 92. 
2. I denna bilaga avses med 
utlåning mot säkerhet : alla transaktioner som ge r upphov till en exponering med 
pantsäkerhet, men utan att kreditinstitu tet ges någon kortfristig rätt att erhålla 
marginalsäkerhet. 
kapitalmarknadsrelaterad transaktion : alla transaktioner som ger upphov till en 
exponering med pantsäkerhet, varvid kreditin stitutet ges kortfristig rätt att erhålla 
marginalsäkerhet.  
1. FÖRBETALT KREDITRISKSKYDD  
1.1. Nettning inom balansräkningen 
3. Nettning inom balansräkningen av ömsesidiga fordringar mellan kreditinstitutet och 
dess motpart får godkännas.  
4. Utan att det påverkar tillämpningen i punkt 5 är godtagbarheten begränsad till det 
ömsesidiga likviditetssaldot mellan kreditins titutet och motparten. Det är bara för det 
utlånande kreditinstitutets lån och insä ttningar som riskvägda exponeringsbelopp 
och, i förekommande fall, förväntade förlus tbelopp får ändras till följd av ett avtal 
om nettning inom balansräkningen.  
1.2. Ramavtal om nettning som täcker repor och/eller värdepappers- eller råvarulån 
och/eller andra kapitalmarkn adsrelaterade transaktioner 
5. När det gäller institut som tillämpar den fullständiga metoden för finansiella 
säkerheter i del 3 i denna bilaga får effekt erna av bilaterala avtal om nettning som 
täcker repor och värdepappers- och råvarulån och/eller andra 
kapitalmarknadsrelaterade transaktioner med en motpart godkännas. Utan att det 
påverkar tillämpningen av bilaga II i dire ktiv [93/6/EEG] måste antagna säkerheter 
och värdepapper eller råvaror som lånats  inom ramen för sådana avtal uppfylla 
kraven på godtagbarhet för säkerheter  som anges i punkterna 7–11 för att godkännas. 
1.3. Säkerheter 
6. Om de tillämpade metoderna för kreditrisks kydd grundar sig på kreditinstitutets rätt 
att avveckla eller behålla  tillgångar beror godtagbarh eten på om riskvägda 
exponeringsbelopp och, i förekommande fall, om förväntade förlustbelopp beräknas 
enligt artiklarna 78–83 eller 84–89. Godtagbarheten beror vidare på om den enkla 
metoden för finansiella säke rheter eller den fullständiga  metoden för finansiella 
säkerheter i del 3 används. När det gäller  repor och värdepappers- eller råvarulån 
beror godtagbarheten även på om tran saktionen registreras utanför eller i 
handelslagret. 
SV 66   SV 1.3.1.  Godtagbarhet vid alla metoder 
7. Följande finansiella poster får godkänna s som godtagbara säke rheter vid alla 
metoder: 
a) Kontanta medel insatta hos det utlånande kreditinst itutet eller kontantliknande 
instrument som innehas av detta. 
b) Räntebärande värdepapper som emitterats av nationella regeringar eller 
centralbanker, om dessa värdepapper av  ratinginstitut eller exportkreditorgan 
som förklarats valbara vid tillämpni ng av artiklarna 78–83 har tilldelats 
kreditbetyg som enligt de behöriga m yndigheternas bedömning motsvarar steg 
4 eller högre på kreditkva litetsskalan enligt reglerna för riskvägning av 
exponeringar mot nationella regeringar och centralbanker en ligt artiklarna 78–
83. 
c) Räntebärande värdepapper som emitterats av institut, om dessa värdepapper av 
ett valbart ratinginstitut har tilldelats ett kreditbetyg som enligt de behöriga 
myndigheternas bedömning mots varar steg 3 eller högre på 
kreditkvalitetsskalan enligt regler na för riskvägning av exponeringar mot 
kreditinstitut enligt artiklarna 78–83. 
d) Räntebärande värdepapper som emitterats av andra juridiska personer, om 
dessa värdepapper av ett valbart ratingins titut har tilldelats ett kreditbetyg som 
enligt de behöriga myndigheternas bedömni ng motsvarar steg 3 eller högre på 
kreditkvalitetsskalan enligt regler na för riskvägning av exponeringar mot 
företag enligt artiklarna 78–83. 
e) Räntebärande värdepapper som av e tt valbart ratinginstitut tilldelats ett 
kortfristigt kreditbetyg som enligt de  behöriga myndigheternas bedömning 
motsvarar steg 3 eller högre på kred itkvalitetsskalan enligt reglerna för 
riskvägning av kortfristiga expone ringar enligt artiklarna 78–83. 
f) Aktier eller konvertibla  obligationer som ingår i ett centralt index. 
g) Guld. 
Vid tillämpning av punkt b skall ”räntebärande värdepapper som emitterats av 
nationella regeringar el ler centralbanker” anses innefatta följande: 
i) Räntebärande värdepapper som emitterats av delstatliga eller lokala 
självstyrelseorgan eller myndighete r vars exponeringa r behandlas som 
exponeringar mot den nationella regeri ngen inom vars territorium de är 
etablerade enligt bilaga VI. 
ii) Räntebärande värdepapper som emitterats av multilaterala utvecklingsbanker 
som ges 0 % riskvikt enligt artiklarna 78–83. 
iii) Räntebärande värdepapper som emittera ts av internationella organisationer 
som ges 0 % riskvikt enligt artiklarna 78–83. 
SV 67   SV Vid tillämpning av punkt c skall ”räntebärande värdepapper som emitterats av 
institut” innefatta följande: 
i) Andra räntebärande värdepapper som emitterats av delstatliga eller lokala 
självstyrelseorgan eller myndighete r vars exponeringa r behandlas som 
exponeringar mot den nationella regeri ngen inom vars territorium de är 
etablerade enligt artiklarna 78–83. 
ii) Räntebärande värdepapper som emitte rats av offentliga organ vilkas 
exponeringar behandlas som exponeringar mo t kreditinstitut enligt artiklarna 
78–83. 
iii) Andra räntebärande värdepappe r som emitterats av multilaterala 
utvecklingsbanker än de som getts 0 % riskvikt enligt. 
8. Räntebärande värdepapper som emitterats av institut, och som inte kreditvärderats av 
ett valbart ratinginstitut får godkännas som godtagbar säkerhet om de uppfyller 
följande kriterier: 
a) De är noterade på en erkänd börs. 
b) De är betecknade som prioriterade fordringar. 
c) Alla andra kreditvärderade emissioner med samma förmånsrätt av det 
emitterande institutet som har kreditbetyg från ett valbart ratinginstitut som av 
de behöriga myndigheterna har fastställts motsvara kreditkvali tetsgrad 3 eller 
därutöver enligt bestämmelserna för riskviktning av institutsexponeringar eller 
kortfristiga exponeringar enligt artiklarna 78–83. 
d) Det utlånande kreditinst itutet har inga uppgifter som tyder på att kreditbetyget 
borde vara sämre än det som avses i punkt c. 
e) Kreditinstitutet kan visa de behör iga myndigheterna att likviditeten på 
marknaden för instrumentet är tillräcklig för dessa syften. 
9. Andelar i företag för kollektiva invest eringar (fondföretag) får godkännas som 
godtagbar säkerhet om följa nde villkor är uppfyllda: 
a) De har en daglig offentlig prisnotering. 
b) Fondföretaget investerar bara i in strument som är godtagbara för godkännande 
enligt punkterna 7 och 8. 
Ett fondföretags användning (eller potentie lla användning) av derivatinstrument för 
att säkra tillåtna instrument hindrar inte at t andelar i detta företag är kvalificerade. 
10. I fråga om punkt 7 b–e skall, när en säke rhet har två kreditbetyg som gjorts av 
valbara ratinginstitut,  den minst fördelaktiga klas sificeringen anses gälla. Om 
säkerheten har mer än två kreditbetyg av godtagbara ratinginstitut skall de två mest 
fördelaktiga anses gälla. Om de två mest  fördelaktiga kreditbetygen skiljer sig åt 
skall det minst fördelaktiga av de två anses gälla.  
SV 68   SV 1.3.2.  Ytterligare godtagbara säkerhe ter vid den fullständiga metoden för finansiella 
säkerheter 
11. Utöver de säkerheter som anges i punkterna  7–10 får, där ett kreditinstitut använder 
den fullständiga metoden för finansiella säke rheter enligt del 3, följande finansiella 
poster godkännas som godtagbara säkerheter: 
a) Aktier eller konvertibla ob ligationer som inte ingår i ett centralt index, men 
som handlas på en erkänd börs. 
b) Andelar i fondföretag, förutsatt att 
i) de har en daglig o ffentlig prisnotering, och 
ii) fondföretaget begränsar si g till att investera i instru ment som är godtagbara för 
godkännande enligt punkterna 7 och 8 och i sådana pos ter som nämns i punkt a 
i detta stycke. 
Ett fondföretags användning (eller potentie lla användning) av derivatinstrument för 
att säkra tillåtna instrument hindrar inte andelar i detta företag från att vara 
godtagbara. 
1.3.3.  Ytterligare godtagbara säkerheter vad gälle r beräkningar enligt artiklarna 84–89 
12. Utöver de säkerheter som anges ovan gäller bestämmelserna i punkterna 13–22 
följande om ett kreditinstitut beräknar riskvägda exponeringsbelopp och förväntade 
förlustbelopp enligt den met od som anges i artiklarna 84–89: 
a) Säkerhet i fastighet 
13. Bostadsfastigheter som bebos eller kommer att bebos eller hyras ut av ägaren och 
kommersiella fastigheter, dvs. kontor och andra kommersi ella lokaler, får godkännas 
som godtagbar säkerhet om följande villkor är uppfyllda: 
a) Egendomens värde påverkas inte i väse ntlig mån av gäldenär ens kreditkvalitet. 
Detta krav avser inte att utesluta situatione r där rent makroekonomiska faktorer 
påverkar både egendomens värde oc h låntagarens utförande av sina 
förpliktelser. 
b) Låntagarens risk påverkas inte i väsentlig mån av den underliggande 
egendomens eller det underliggande proj ektets resultat, utan snarare av 
låntagarens underliggande kapacitet att åt erbetala skulden från andra källor. 
Återbetalningen av krediten som sådan påverkas inte i väsentlig mån av 
betalningsflöden som genereras av de n underliggande egendomen som ställts 
som säkerhet. 
14. Kreditinstitut får även godkä nna som godtagbar säkerhet i bostadsfastighet andelar i 
finska bostadsaktiebolag som är verk samma enligt den finska lagen om 
bostadsaktiebolag av år 1991 eller senare antagna författningar med motsvarande 
innehåll, i de fall då bost äderna är eller kommer att bli bebodda elle r uthyrda av 
låntagarna, förutsatt att de ssa villkor är uppfyllda. 
SV 69   SV 15. De behöriga myndigheterna kan även ge kr editinstituten tillstånd att som godtagbar 
säkerhet i kommersiella fa stigheter godkänna andelar i fi nska bostadsaktiebolag som 
är verksamma enligt den finska lagen om bos tadsaktiebolag av år 1991 eller senare 
antagna författningar med motsvarande innehåll, förutsatt att dessa villkor är 
uppfyllda. 
16. De behöriga myndigheterna får upphäva kravet att kreditinstituten skall uppfylla 
villkoret i punkt 13 b för exponeringar där sä kerhet ställts i form av bostadsfastighet 
som är belägen inom medlemsstatens terr itorium om de behöriga myndigheterna har 
bevis för att den relevanta ma rknaden är välutvecklad och sedan länge etablerad med 
förlustnivåer som är tillräckligt låga för att motivera en sådan behandling. Detta skall 
inte hindra de behöriga myndigheterna i en  medlemsstat som inte utnyttjar denna 
möjlighet från att erkänna en godtagbar bos tadsfastighet som godkänts i en annan 
medlemsstat i kraft av undantaget. Medlem sstaterna skall offentliggöra hur de 
tillämpar detta undantag 
17. Medlemsstaternas behöriga myndigheter får upp häva kravet på att deras kreditinstitut 
skall uppfylla villkoret i punkt 13 b för kommersiella fa stigheter som är belägna 
inom en medlemsstats territorium, om de  behöriga myndigheterna har bevis för att 
den relevanta marknaden är välutveckla d och sedan länge et ablerad, och att 
förlustnivåerna som härrör från utlåning där säkerhet ställts genom kommersiella 
fastigheter uppfyller följande villkor: 
a) Upp till 50 % av marknadsvärdet (eller i tillämpliga fall 60 % av 
pantlånevärdet om detta värde är lägre) överstiger inte 0,3 % av de utestående 
lånen mot säkerhet i form av kommersiella fastigheter under ett visst år. 
b) De totala förlusterna på lån mot säke rhet i form av komm ersiella fastigheter 
överskrider inte 0,5 % av de utes tående lånen under ett visst år.  
18. Om något av dessa villkor inte är uppfylld a ett visst år skall möjligheten att utnyttja 
denna hantering upphöra till dess att de är  uppfyllda under ett ef terföljande år.  
19. De behöriga myndigheterna i en medlemsst at som inte utnyttjar undantaget i punkt 
17 får godkänna godtagbara kommersiella fastigheter som godtagits i en annan 
medlemsstat i kraft av undantaget.  
b) Fordringar 
20. De behöriga myndigheterna får som godtagba ra säkerheter godkänna fordringar som 
är anknutna till en kommersie ll transaktion eller kommersi ella transaktioner med en 
ursprunglig löptid på mindre än eller lika me d ett år. Godtagbara fordringar innefattar 
inte fordringar i samband med värdepa pperiseringar, sekundä rt deltagande och 
kreditderivat eller belopp som nä rstående parter är skyldiga. 
c) Övriga fysiska säkerheter 
21. De behöriga myndigheterna får som godtagba ra fysiska säkerheter godkänna andra 
poster än poster av det slag som ange s i punkterna 13–19 om följande villkor är 
uppfyllda: 
SV 70   SV a) Det finns likvida marknader för sna bb och ekonomiskt effektiv avveckling av 
säkerheten. 
b) Säkerheten har väl etablerade offentligt tillgängliga marknadspriser. Institutet 
skall kunna styrka att det inte finns nå gra bevis för att de nettopriser det 
erhåller vid avveckling av säkerheten avviker väsentligt från dessa 
marknadspriser. 
d) Leasing 
22. Om inte annat följer av bestämmelserna i punkt 73 i del 3 när kraven i punkt 11 i del 
2 är uppfyllda, exponeringar till följd av tran saktioner skall där et t kreditinstitut hyr 
ut egendom till en tredje part behandlas på  samma sätt som lån där säkerhet ställts i 
form av fastighet av samma slag  som den uthyrda fastigheten.  
1.4. Övrigt förbetalt kreditriskskydd 
1.4.1.  Kontanta medel hos tredje part eller kont antliknande instrument som innehas av 
denne. 
23. Kontanta medel som är insa tta hos eller kontantliknande in strument som innehas av 
ett tredje institut på annan grund än ett de påförvaringsavtal och som är pantsatta till 
förmån för det utlånande kreditinstitutet kan utgöra godtagbart kreditriskskydd.  
1.4.2.  Livförsäkringar som pantsatts hos det långivande kreditinstitutet 
24. Livförsäkringar som pantsatts hos det u tlånande kreditinstitutet får godkännas som 
godtagbart kreditriskskydd.  
1.4.3.  Instrument som återköps på begäran 
25. Instrument som emitterats av ett institut som är tredje part och som kommer att 
återköpas av detta inst itut får godkännas som godta gbart kreditriskskydd.  
2. OBETALT KREDITRISKSKYDD  
2.1. Tillhandahållare av skydd som är godtagbara vid alla metoder 
26. Följande parter får godkännas som godta gbara tillhandahållare av obetalt 
kreditriskskydd: 
a) Nationella regeringar och centralbanker. 
b) Delstatliga eller lokala självstyrelseorgan eller myndigheter. 
c) Multilaterala utvecklingsbanker. 
d) Internationella organisationer, om e xponeringar mot dem skall ges 0 % riskvikt 
enligt artiklarna 78–83. 
e) Fordringar på offentliga organ som behandlas av de behöriga myndigheterna 
som fordringar på institut enligt artiklarna 78–83. 
SV 71   SV f) Institut. 
g) Övriga företagsenheter, däribland m oderföretag, dotterföretag och närstående 
företag till kreditinstitutet, som 
i) har ett kreditbetyg, tilldelat av ett va lbart ratinginstitut, som enligt de behöriga 
myndigheterna motsvarar steg 2 eller högre på kreditkval itetsskalan enligt 
reglerna för riskvägning av exponeringa r mot företag enligt artiklarna 78–83, 
eller som, 
ii) när det gäller kredit institut som beräknar riskvägda exponeringsbelopp och 
förväntade förlustbelopp en ligt artiklarna 84–89, inte ha r kreditvärderats av ett 
valbart ratinginstitut men som är internt klassificerade med en sannolikhet för 
fallissemang som motsvarar den kreditklassificering av ratinginstitutet som de 
behöriga myndigheterna har beslutat att ge steg 2 eller högre på 
kreditkvalitetsskalan enligt regler na för riskvägning av exponeringar mot 
företag enligt artiklarna 78–83. 
27. Om riskvägda exponeringsbelopp och förv äntade förlustbelopp beräknas enligt 
artiklarna 84–89 måste en garantigivare, fö r att anses kvalificer ad, ges en intern 
klassificering av kreditinstitutet enligt bestämmelserna i del 4 i bilaga VII. 
28. Med avvikelse från punkt 26 får medl emsstaterna även som godtagbara 
tillhandahållare av obetalt kreditriskskydd godkänna övr iga finansiella institut som 
har tillstånd från, och som övervakas av, de behöriga myndigheter som är ansvariga 
för tillståndsgivning och tillsyn över kreditinstitut och som omfattas av 
stabilitetsskrav som motsvarar de krav som tillämpas på kreditinstitut. 
3. KREDITDERIVAT  
29. Följande slag av kreditderivat och instrume nt som kan bestå av sådana kreditderivat 
eller som har liknande ekonomisk effekt får godtas som kvalificerade: 
a) kreditswappar, 
b) totalavkasningsswappar, och 
c) kreditlänkade obligationer, i den utst räckning som de betalats med kontanter. 
30. Om ett kreditinstitut köper kreditriskskydd genom en totalavkastningsswapp och 
redovisar nettobetalningarna för swappen som nettoinkomst, men inte redovisar en 
motsvarande försämring av värdet på de n tillgång som är sk yddad (antingen genom 
reducering av det verkliga värdet eller genom ett tillägg till reserverna) skall 
kreditriskskyddet inte godkännas.  
3.1. Interna säkringar 
31. Om ett kreditinstitut genomför en intern säkring med ett eller flera kreditderivat – 
dvs. säkrar kreditrisken för en exponering utanför handelsla gret med ett kreditderivat 
som registreras i handelslagret – skall,  för att skyddet skal l godkännas enligt denna 
bilaga, den kreditrisk som överförts till hand elslagret föras över till en tredje part 
SV 72   SV eller tredje parter. Under sådana omständighe ter, och förutsatt att en sådan överföring 
uppfyller de krav för godkännande av kredit riskskydd som anges i denna bilaga, skall 
de regler som anges i delarna 3–6 tillämpas för beräkning av riskvägda 
exponeringsbelopp och förväntade förlustb elopp då obetalt kredit riskskydd krävs. 
SV 73   SV Del 2 - Minimikrav  
1. Kreditinstitutet skall förvi ssa de behöriga myndighetern a om att det har lämpliga 
riskhanteringsförfaranden för att kontrollera de risker so m det kan exponeras för vid 
genomförande av kreditriskr educerande åtgärder.  
2. Trots att förekomsten av kreditriskskydd ha r beaktats vid beräkningen av riskvägda 
exponeringsbelopp och, i förekommande fa ll, förväntade fö rlustbelopp skall 
kreditinstituten fortsätta att göra fullstä ndiga kreditriskklassificeringar av den 
underliggande exponeringen och kunna visa  de behöriga myndigheterna att detta 
krav är uppfyllt. När det gäller repor och/el ler värdepappers- elle r råvarulån skall den 
underliggande exponeringen, dock endast vid tillämpningen av denna punkt, anses 
vara exponeringens nettobelopp.  
1. FÖRBETALT KREDITRISKSKYDD  
1.1. Nettning inom balansräkningen (som inte  är ramavtal om nettning som täcker 
repor och/eller värdepappers- el ler råvarulån och/eller andra 
kapitalmarknadsrelater ade transaktioner) 
3. För att nettningsöverenskommelser inom bala nsräkningen – som inte är ramavtal om 
nettning som täcker repor eller värdepappers- eller råvarulån och/eller andra 
kapitalmarknadsrelaterade transakti oner – skall godkännas enligt artiklarna 90–93 
skall följande villkor vara uppfyllda: 
a) De måste ha en stabil rättslig grund oc h vara rättsligt binda nde enligt ti llämplig 
lagstiftning, bland annat om motparten skulle bli insolven t eller gå i konkurs. 
b) Kreditinstitutet måste när som hels t kunna fastställa vilka tillgångar och 
skulder som omfattas av nettningsöverenskommelsen. 
c) Kreditinstitutet måste övervaka oc h kontrollera riskerna i samband med 
avslutandet av kreditriskskyddet. 
d) Kreditinstitutet måste övervaka och kont rollera de relevanta exponeringarna på 
nettobasis. 
1.2. Ramavtal om nettning som täcker repor och/eller värdepappers- eller råvarulån 
och/eller andra kapitalmarkn adsrelaterade transaktioner 
4. För att ramavtal om nettning som täcker repor och/eller vä rdepappers- eller råvarulån 
och/eller andra kapitalmar knadsrelaterade transak tioner skall godkännas enligt 
artiklarna 90–93 skall de uppfylla följande: 
a) De måste ha en stabil rättslig grund oc h vara rättsligt binda nde enligt ti llämplig 
lagstiftning, bland annat om motparten skulle bli insolven t eller gå i konkurs. 
b) De skall ge den icke-fallerande parten  rätt att i god tid av sluta och slutavräkna 
alla transaktioner inom ramen för överenskommelsen i händelse av ett 
fallissemang, till exempel om motparten s kulle gå i konkurs eller bli insolvent. 
SV 74   SV c) De skall säkerställa nettning av vins ter och förluster från transaktioner som 
sålts ut enligt ett ramavtal så att den ena parten är skyldig den andra ett enda 
nettobelopp.  
5. Dessutom skall minimikraven för erkännande  av finansiella säkerheter enligt den 
fullständiga metoden för finansiella säkerhet er som anges i punkt 6 vara uppfyllda. 
1.3. Finansiella säkerheter 
1.3.1.  Minimikrav för erkännande av  finansiella säkerh eter inom ramen för alla metoder 
6. För erkännande av finansiella säkerheter och guld skall följande villkor vara 
uppfyllda: 
a) Låg korrelation 
Det får inte finns kraftig positiv korrelation mellan gäldenärens kreditkvalitet och 
säkerhetens värde.  
Värdepapper som emitterats av gäldenären eller någon anknuten koncernenhet får 
inte godtas. 
b) Rättslig förutsebarhet 
Kreditinstituten skall uppfylla alla kontra ktsmässiga och lagsta dgade krav och vidta 
alla nödvändiga åtgärder för att säkerställa  att säkerhetsordningarna kan genomdrivas 
enligt den lagstiftning som är tillämplig  på deras intre sse i säkerheten. 
Kreditinstituten skall ha genomfört tillräc kliga rättsliga utredningar för att bekräfta 
säkerhetsordningarna kan genomdrivas i alla relevanta territorier. Vid behov skall de 
göra förnyade utredningar för att möjligheterna till genomdrivande består. 
c) Operativa krav 
Säkerhetsordningarna skall dokumenteras väl med ett tydligt och stabilt förfarande 
för avveckling av säkerheten i rätt tid. 
Kreditinstituten skall tillämpa stabila fö rfaranden för att kontrollera risker som 
uppstått till följd av användning av säkerheter – däribland risker för att 
kreditriskskyddet slår fel eller reduceras, värderingsrisker, risker i samband med 
avslutande av kreditriskskyddet, koncentr ationsrisker till följd av användning av 
säkerheter och förenligheten med kred itinstitutets övergripande riskprofil. 
Kreditinstitutet skall ha dokumenterade riktlin jer och praxis för vilka slags säkerheter 
och vilka belopp som accepteras. 
Kreditinstituten skall beräkna marknadsvä rdet för säkerheten och omvärdera den 
minst en gång i halvåret samt när de har anledning att tro att det har förekommit en 
betydande minskning av säkerhetens marknadsvärde.  
Om säkerheten innehas av tredje part måste kreditinstitutionerna vidta rimliga 
åtgärder för att säkerställa att den tredje parten skiljer säkerheten från sina egna 
tillgångar. 
SV 75   SV 1.3.2.  Ytterligare minimikrav för erkännande av finansiella säkerheter enligt den 
förenklade metoden för finansiella säkerheter  
7. Utöver de krav som anges i punkt 6 ovan fö r godkännande av finansiella säkerheter 
enligt den förenklade metoden för finansiell a säkerheter måste skyddets resterande 
löptid vara åtminstone lika lång som exponeringens återstående löptid. 
1.4. Minimikrav för erkännande av säkerhet i fastigheter 
8. För erkännande av säkerhet i fastighete r skall följande villkor vara uppfyllda: 
a) Rättslig förutsebarhet 
Panträtten eller avgiften skall vara rättsligt bindande i alla rele vanta territorier och 
panträtten eller avgiften skall registreras på  föreskrivet sätt i rätt tid. Systemet skall 
omfatta allt som krävs för en fullbordad pantupplånelse (dvs. alla rättsliga krav för 
att fullborda panten skall va ra uppfyllda). Den underliggande 
skyddsöverenskommelse och det rättsliga förfarandet skall göra det möjligt för 
kreditinstitutet att realisera skyddets  värde inom en rimlig tidsram. 
b) Kontroll av fastighetens värde 
Fastighetens värde skall kontrolleras mi nst en gång per år. Oftare förekommande 
kontroller skall genomföras om villkoren på marknaden förändras avsevärt. 
Statistiska metoder får använda s för att kontrollera fastighetens värde och identifiera 
fastigheter som behöver omvärderas. Fasti gheten skall värderas av en oberoende 
värderingsman om uppgifterna visar att fast ighetens värde kan ha sjunkit avsevärt i 
förhållande till de allmänna marknadspris erna. För lån som överstiger tre miljoner 
euro eller 5 % av kreditinstitutets kapita lbas skall fastigheten värderas av en 
oberoende värderingsman minst vart tredje år.  
Med ”oberoende värderingsman” avses en person som har nödvändiga 
kvalifikationer, förmåga och erfarenhet att utföra en värdering och som är oberoende 
i förhållande till kreditbeslutsförfarandet. 
c) Dokumentation 
De olika slag av bostadsfastigheter oc h kommersiella fasti gheter som godtas av 
kreditinstitutet och dess utlåningspolicy i detta avseende skall dokumenteras klart 
och tydligt. 
d) Försäkringar 
Kreditinstitutet skall ha förfaranden för att övervaka att den fastighet som tagits som 
säkerhet har lämplig skadeförsäkring. 
1.5. Minimikrav för erkännande av fordringar som säkerhet 
9. För erkännande av fordringar skall följande villkor vara uppfyllda: 
a) Rättslig förutsebarhet 
SV 76   SV i) Den rättsliga mekanism genom vilken säkerheten ställs skall vara stabil och 
effektiv och säkerställa att långivarens rätt till avkastningen är obestridlig.  
ii) Kreditinstituten måste vidta alla nödvändiga  åtgärder för att u ppfylla alla lokala 
krav för att en panthavare skall ha möjlighet att tillgodogöra sig värdet av 
panten. Ramar skall finnas på plats en ligt vilka långivarens fordran på den 
ställda säkerheten prioriteras, med förbehåll för medlemsstaternas valmöjlighet 
att låta sådana fordringar omfattas av re glerna för prioritera de fordringsägares 
krav i lagar och genomförandebestämmelser. 
iii) Kreditinstituten skall ha genomfört tillräckliga rättsliga utredningar för att 
bekräfta säkerhetsordningarna kan geno mdrivas i alla relevanta territorier. 
iv) Säkerhetsordningarna skall dokumente ras väl med ett tydligt och stabilt 
förfarande för indrivning av säkerheten i rätt tid. Kreditinstitutens förfaranden 
skall säkerställa uppfyllandet av alla rätt sliga villkor som krävs för att förklara 
att ett fallissemang har inträffat och driva in säkerheten i rätt tid. Om en 
låntagare skulle befinna sig i betaln ingssvårigheter eller fallera skall 
kreditinstitutet ha laglig rätt att sälja eller åsätta fordringarna till andra parter 
utan samtycke från fordringarnas gäldenärer.  
b) Riskhantering. 
i) Kreditinstitutet skall ha  sunda förfaranden för att fastställa kreditrisken i 
samband med fordringar. Ett sådant fö rfarande skall bland annat innefatta 
analyser av låntagarens verksamhet och bransch samt av de olika slags kunder 
med vilka låntagaren gör affärer. Om  kreditinstitutet förlitar sig på att 
låntagaren fastställer kundernas kredit risk skall kreditinstitutet se över 
låntagarens kreditförfaranden för att fastställa att de är sunda och trovärdiga.  
ii) Marginalen mellan exponeringsbel oppet och fordringarnas värde måste 
avspegla alla lämpliga faktorer , däribland indrivningskostnaden, 
koncentrationen inom den fordringsgrupp som pantsatts av en enskild låntagare 
och eventuella koncentrationsrisker inom  kreditinstitutets totala exponeringar, 
utöver de som kontrolleras genom kred itinstitutets allmänna metoder. 
Kreditinstitutet måste upprätthålla ett fortlöpande övervakningsförfarande som 
är anpassat för fordringarna. Det skall övervakas att kreditinstitutet 
upprätthåller sina övergripande koncen trationsgränser. Dessutom skall 
överensstämmelse med lånevillkor, m iljöbegränsningar och övriga rättsliga 
krav ses över regelbundet. 
iii) De fordringar som pantsatts av en lånt agare skall vara diversifierade och inte 
vara alltför korrelerade med låntagaren. Om det finns avsevärd positiv 
korrelation skall riskerna i samband me d fastställandet av marginaler för 
säkerhetsgruppen som helhet beaktas.  
iv) Fordringar från närstående företag t ill låntagaren (däribland dotterbolag och 
anställda) skall inte anses vara riskreducerande.  
v) Kreditinstitutet skall ha ett dokumenterat förf arande för indrivning av 
fordringar i kritiska situationer. Det skall finnas erforderliga instrument för 
SV 77   SV indrivning, även när kreditinstitutet norma lt förlitar sig på låntagaren när det 
gäller indrivningar. 
1.6. Minimikrav för erkännande av övriga fysiska säkerheter 
10. För erkännande av övriga fysiska säkerheter  skall följande villkor vara uppfyllda: 
a) Säkerhetsordningarna skall vara rättsligt bindande enligt all tillämplig 
lagstiftning och skall göra det möjligt för kreditinstitutet att realisera 
fastighetens värde inom en rimlig tidsram. 
b) Med undantag endast för sådana prio riterade fordringar med bättre rätt som 
avses i punkt 9 a ii är bara panter med fö reträdesrätt eller avgifter när det gäller 
säkerheter tillåtliga. Ett kreditinstitut sk all som sådant ha företrädesrätt framför 
övriga långivare till den realiserad e avkastningen från säkerheten.  
c) Fastighetens värde sk all kontrolleras minst en gång per år. Oftare 
förekommande kontroll kräv s om marknadsvillkoren är  föremål för omfattande 
förändringar.  
d) Låneavtalet skall innehålla detaljer ade beskrivningar av säkerheten samt 
detaljerade specifikationer av hur förnya d värdering skall gå  till och hur ofta 
den skall genomföras.  
e) De olika slag av fysisk säkerhet som kreditinstitutet accepterar och riktlinjer 
och förfaranden i fråga om lämpligt belopp för varje slags säkerhet med 
avseende på exponeringsbeloppet skall dokumenteras väl i interna riktlinjer 
och förfaranden som skall finnas tillgängliga för granskning. 
f) Kreditinstitutets riktlinjer med avseende på transaktionsstrukturen skall 
behandla lämpliga krav på säkerheten med avseende på exponeringsbeloppet, 
förutsättningarna för snabb avveckling av säkerheten, förutsättningarna för att 
objektivt fastställa ett pris eller markna dsvärde, hur ofta detta värde snabbt kan 
erhållas (däribland genom yrkesmässig bedömning eller värdering av expert) 
och volatiliteten när det gä ller värdet på  säkerheten. 
g) I såväl den inledande som den förnyade  värderingen skall fullt ut beaktas all 
försämring eller föråldring av säkerheten . Tidsaspekten måste beaktas särskilt 
vid värdering och omvärdering av säkerh et som är utsatt för modeväxlingar 
eller som lätt föråldras. 
h) Kreditinstitutet måste ha rätt att inspektera fastigheten på plats. Det skall ha 
riktlinjer och förfaranden som tar upp institutets rätt  att genomföra fysiska 
kontroller. 
i) Kreditinstitutet skall ha förfaranden för att övervaka att den fastighet som tagits 
som säkerhet har lämplig skadeförsäkring. 
SV 78   SV 1.7. Minimikrav för att behandla exponerin gar genom leasing som utlåning mot 
pantsäkerhet 
11. För att exponeringar som uppstår till följd  av leasingtransaktioner skall kunna 
behandlas som om säkerhet ställts i form av den egendom som hyrs ut skall följande 
villkor vara uppfyllda: 
a) De villkor som anges i punkt 8 elle r 10 skall vara uppfyllda för godkännande 
av säkerhet som ställts i form  av samma egendom som hyrs ut. 
b) Uthyraren skall ha ett stabilt riskhant eringssystem med avseende på tillgångens 
lokalisering, användningsområde, ålder och beräknad inkurans. 
c) Det skall finnas en stabil rättslig ram som fastställer uthyrar ens äganderätt till 
tillgången och uthyrarens rätt  att utöva denna i rätt tid. 
d) Skillnaden mellan den fysiska tillgångens avskrivningstakt och 
hyresavgifternas amorteringstakt får inte vara så stor att det kreditriskskydd 
som åsatts de hyrda tillgångarna överdrivs. 
1.8. Minimikrav för erkännande av övrigt förbetalt kreditriskskydd 
1.8.1.  Kontanta medel insatta hos ett institut so m är tredje part eller kontantliknande 
instrument som innehas av detta. 
12. För att berättigas till den behandling som anges i punkt 80 i del 3 måste det skydd 
som avses i punkt 23 i del 1 uppfylla följande villkor: 
a) Låntagarens fordran mot tredje part sk all vara pantsatt till förmån för eller 
överlåten på det långivande kreditinstitutet. 
b) Den tredje parten skall ha underrätta ts om pantsättningen eller överlåtelsen. 
c) Som en följd av anmälan får den tredje parten enbart betala  till det utlånande 
kreditinstitutet eller, med kreditins titutets samtycke, till andra parter. 
d) Pantsättningen eller överlåtelsen är ovillkorlig och oåterkallelig. 
1.8.2.  Livförsäkringar som pantsatts hos det långivande kreditinstitutet 
13. För att livförsäkringar som pantsatts hos det långivande kreditinstitutet skall 
godkännas måste följande villkor vara uppfyllda: 
a) Företaget som tillhandahåller livförs äkringen får erkännas som en godtagbar 
tillhandahållare av obetalt kred itriskskydd enligt punkt 26 i del 1. 
b) Livförsäkringen skall vara pantsatt till förmån för eller överlåten på det 
utlånande kreditinstitutet. 
c) Det företag som tillhandahåller liv försäkringen skall ha underrättats om 
pantsättningen eller överlåtelsen och som e tt resultat av detta får företaget inte 
häva kontraktet eller betala  obetalda belopp enligt kontra ktet utan det utlånande 
kreditinstitutets samtycke. 
SV 79   SV d) Försäkringen måste ha ett uppgivet åt erköpsvärde som inte går att reducera. 
e) Det långivande kreditinstitutet måste ha rätt att annullera försäkringen och 
erhålla återköpsvärdet i rätt tid om låntagaren skulle fallera. 
f) Försäkringstagaren skall informera det utlånande kreditinstitutet om alla 
uteblivna betalningar avseende försäkringen. 
g) Kreditriskskyddet måste tillha ndahållas för lånets löptid. 
h) Panträtten måste vara rättsligt bindande i alla relevanta territorier. 
2. OBETALT KREDITRISKSKYDD OCH KREDITLÄNKADE OBLIGATIONER  
2.1. Gemensamma krav för garan tier och kreditderivat 
14. Om inte annat följer av punkt 16 skall följande villkor vara uppfyllda för att 
kreditriskskydd som härrör från en garanti eller ett kreditderivat  skall erkännas:  
a) Kreditriskskyddet skall vara direkt.  
b) Kreditriskskyddets omfa ttning skall vara klart de finierad och obestridlig. 
c) Avtalet om kreditriskskydd skall inte  innehålla någon klausul vars uppfyllande 
ligger utanför långivarens direkta kontroll, och som 
i) skulle göra det möjligt för tillhandahållaren av s kyddet att ensidigt upphäva 
detta, 
ii) skulle öka skyddets faktiska kostnader  till följd av den skyddade exponeringens 
försämrade kreditkvalitet, 
iii) skulle kunna befria tillhandahållaren av  skyddet från skyldi gheten att betala i 
rätt tid om den ursprunglige gäldenären inte fullgör någon av betalningarna, 
eller 
iv) skulle kunna göra det möjligt för til lhandahållaren av skyddet att minska 
kreditriskskyddets löptid. 
d) Kreditriskskyddet måste vara rättsligt bindande i alla relevanta territorier. 
2.1.1.  Operativa krav 
15. Kreditinstitutet skall förvi ssa tillsynsmyndigheten om att det har inrättat system för 
att hantera potentiella riskkoncentrationer ti ll följd av kreditinstitutets användning av 
garantier eller kreditderiva t. Kreditinstitutet måste kunn a visa hur dess strategi 
avseende användning av kreditderivat och ga rantier samverkar med dess hantering av 
den övergripande riskprofilen.  
SV 80   SV 2.2. Motgarantier från stater och andra offentliga organ 
16. Om en exponering är skyddad genom en gara nti som i sin tur är skyddad genom en 
motgaranti av en nationell regering, en centralbank, ett delstatligt självstyrande organ 
eller en lokal myndighet för vilka fordringa r hanteras som fordringar på den stat 
inom vars territorium de är etablera de enligt artiklarna 78–83, en multilateral 
utvecklingsbank som åsatts 0 % riskvikt en ligt eller i kraft av  artiklarna 78–83 eller 
den offentliga sektorn för vilken fordringar hanteras som fordringar på kreditinstitut 
enligt artiklarna 78–83 får exponeringen be handlas som om den vore skyddad genom 
en garanti som tillhandahållits av enheten i fråga förutsatt att följande villkor är 
uppfyllda. 
a) Motgarantin täcker fordringens alla kreditriskelement. 
b) Både den ursprungliga garantin och mo tgarantin uppfyller de krav på garantier 
som anges i punkterna 14, 15 och 17, bortsett från att motgarantin inte behöver 
vara direkt. 
c) Den behöriga myndigheten har förvissat sig om att skyddet är  stabilt och det 
inte finns några tidigare belägg för att mo tgarantins täckning är mindre än den 
täckning som ges genom en direkt garanti från enheten i fråga. 
2.3. Ytterligare krav på garantier 
17. För att en garanti skall erkännas skall följande villkor också vara uppfyllda: 
a) Om motparten fallerar eller underlåter att betala så att garantin utlöses skall det 
långivande kreditinstitutet ha rätt att i rätt tid kräva garantigivaren på förfallna 
belopp enligt den fordran avseende vilken skyddet är tillhandahållet. 
Garantigivarens betalning skall inte vara underordnad det faktum att det 
långivande kreditinstitutet först måste kräva gäldenären. 
b) Garantin skall vara en utförligt dokumenterad förpliktelse som antagits av 
garantigivaren.  
c) Med förbehåll för följande mening skall garantin täcka alla slags betalningar 
som gäldenären förväntas utföra avs eende den berörda fordran. Om vissa 
betalningstyper är undantagna från ga rantin skall garantins erkända värde 
anpassas för att avspegla den begränsade täckningen.  
18. När det gäller garantier som tillhandahållits  i samband med ömsesidiga garantifonder 
som erkänts för dessa syften av de behör iga myndigheterna eller tillhandahållits av 
eller ställts som motgaranti av sådana enheter som anges i punkt 16 kan kraven i 
punkt a anses vara uppfyllda om ett av följande villkor är uppfyllt: 
a) De behöriga myndigheterna är förvissade  om att det utlånand e kreditinstitutet 
har rätt att i proportion till garantins täckning i rätt tid  erhålla en preliminär 
betalning från garantigivaren som beräkna ts utgöra en solid skattning av den 
ekonomiska förlust (däribland förluster t ill följd av att räntebetalningar och 
andra slags betalningar som låntagaren  är skyldig att göra uteblir) som det 
utlånande kreditinstitutet kan förväntas göra. 
SV 81   SV b) De behöriga myndigheterna är i övrigt förvissade om garantins 
förlustskyddande effekter, däribland av seende förluster till följd av att 
räntebetalningar och andra slags betalni ngar som låntagaren är skyldig att göra 
uteblir.  
2.4. Ytterligare krav på kreditderivat 
19. För att ett kreditderivat skall erkännas ska ll följande villkor också vara uppfyllda: 
a) Om inget annat föreskrivs i punkt b skall de kredithändelser som anges i 
kreditderivatet minst innefatta följande: 
i) Uteblivna betalningar av förfallna be lopp enligt villkoren för det underliggande 
instrument som gäller vid tidpunkten för försummelsen (med ett 
betalningsanstånd som nära överen sstämmer med eller är kortare än 
betalningsanståndet för det underliggande instrumentet). 
ii) Gäldenärens konkurs, insolvens eller of örmåga att betala sina skulder eller 
underlåtenhet eller skriftligt medgivande  om dennes allmänna oförmåga att 
betala sina skulder när de fö rfaller samt liknande händelser. 
iii) Omstrukturering av det underliggande in strumentet som innebär eftergift eller 
uppskjuten betalning av amortering, rä nta eller avgifter som leder till en 
kreditförlust (dvs. en värdereglering eller en annan liknande debitering i 
resultaträkningen)  
b) Om de kredithändelser som specificerats i kreditderivatet inte innefattar 
omstrukturering av det underliggande inst rumentet enligt vad som beskrivs i 
punkt a iii får kreditriskskyddet ändå erkännas med förbehåll för att det 
erkända värdet minskas enligt vad som anges i punkt 84 i del 3.  
c) I fråga om kreditderivat som tillåte r kontantavveckling skall det finnas ett 
stabilt värderingsförfarande för att skat ta förlust på ett tillförlitligt sätt. 
Perioden för att erhålla värderingar av det underliggande inst rumentet efter en 
kredithändelse skall vara klart specificerad.  
d) Om skyddsköparens rättighet och kap acitet att överföra det underliggande 
instrumentet till tillhandahållaren av skyddet krävs för avveckling, skall enligt 
villkoren för det underliggande instrument et allt eventuellt samtycke som krävs 
för en sådan överföring inte få undanhållas utan skälig anledning.  
e) Identiteten på de parter som är ansvarig a för att fastställa om en kredithändelse 
har ägt rum skall vara klar t definierad. Fastställandet av om en kredithändelse 
har ägt rum skall inte bara vara kred itskyddssäljarens ansvar. Köparen av 
skyddet skall ha rätt/möjlighet att unde rrätta tillhandahållar en av skyddet om 
att en kredithändelse har ägt rum. 
20. Obalans mellan det underliggande inst rumentet och kreditderivatets 
referensinstrument (dvs. det instrument so m används för att fast ställa värdet på 
kontantavvecklingen eller det instrumentet som skall levereras) eller mellan det 
underliggande instrumentet och det instrument  som används för att fastställa om en 
kredithändelse har ägt rum är endast tillå tet om följande villkor är uppfyllda:  
SV 82   SV a) Referensinstrumentet eller, i tillämpliga fall, det instrument som används för att 
fastställa huruvida en kredithändelse har ägt rum likställs med eller är 
efterställt det underli ggande instrumentet. 
b) Det underliggande instrumentet och refe rensinstrumentet eller, i tillämpliga 
fall, det instrument som används för att fastställa huruvida  en kredithändelse 
har ägt rum har samma gäldenär (dvs. samma juridiska person) och det finns 
rättsligt bindande korsvisa klausuler om  förfall eller påskyndad betalning.  
SV 83   SV Del 3 – Beräkning av kred itriskskyddets effekter  
1. Om inget annat föreskrivs i delarna 4–6 oc h om bestämmelserna i delarna 1 och 2 är 
uppfyllda får beräkningen av riskvägda exponeringsbelopp enligt artiklarna 78–83 i 
underavsnitt 1 och beräkningen av ris kvägda exponeringsbelopp och förväntade 
förlustbelopp enligt artikla rna 84–89 ändras enligt bestäm melserna i denna del. 
2. Kontanter, värdepapper eller råvaror som köpt s, lånats eller mottagits inom ramen för 
en repa eller ett värdepappers- eller rå varulån skall behandlas som säkerhet.  
1. FÖRBETALT KREDITRISKSKYDD  
1.1. Kreditlänkade obligationer 
3. Investeringar i kreditlänkade obligationer som emitterats av det långivande 
kreditinstitutet får behandlas som kontant säkerhet. 
1.2. Nettning inom balansräkningen 
4. Ut- och inlåning hos det långivande kreditinstitutet som är föremål för nettning inom 
balansräkningen skall behandlas som kontant säkerhet. 
1.3. Ramavtal om nettning som täcker repor och/eller värdepappers- eller råvarulån 
och/eller andra kapitalmarkn adsrelaterade transaktioner 
1.3.1.  Beräkning av det fullständigt justerade exponeringsvärdet 
a) Enligt schablonmetoden eller internmetoden 
5. Om inget annat föreskrivs i punkterna 12–22 när det gäller beräkning av det 
fullständigt justerade exponeringsvärdet (E *) för de exponeringar som omfattas av 
ett godtagbart ramavtal om nettning som t äcker repor och/eller värdepappers- eller 
råvarulån och/eller övriga kapitalmarkna dsrelaterade transaktioner, skall de 
tillämpliga volatilitetsjusteringarna berä knas enligt vad som anges nedan antingen 
genom metoden för schablonise rade volatilitetsjusteringar eller metoden för egna 
skattningar av volat ilitetsjusteringar som anges i punkterna 35–60 avseende den 
fullständiga metoden för finansiella säkerh eter. Vid tillämpning av metoden för egna 
skattningar skall samma villkor och krav gälla som för den fullständiga metoden för 
finansiella säkerheter. 
6. Nettopositionen för varje slag av säkerhet skall beräknas genom a tt ifrån det totala 
värdet av de värdepapper av det berörda slaget som lånats ut, sålts eller 
tillhandahållits enligt ramavtal et om nettning dra det totala  värdet av de värdepapper 
av det berörda slaget som lånats, köpts eller tagits emot enligt avtalet.  
7. I punkt 6 avses med slag av säkerhet värdepapper som har emitterats av samma 
enhet, har samma emissionsdatum, löptid , villkor och bestämmelser och samma 
avvecklingsperioder som de som anges i punkterna 35–60. 
8. Nettopositionen i varje annan valuta än avvecklingsvalutan för ramavtalet om 
nettning, skall beräknas genom att från det totala värdet av de  värdepapper som är 
SV 84   SV noterade i den valutan, som lånats ut, sålts eller tillhandahållits enligt ramavtalet om 
nettning och det belopp i kontante r i den valutan, som lånats  ut eller öve rförts enligt 
avtalet dra det totala värdet av de värdep apper som är noterade i den valutan, som har 
lånats, köpts eller mottagits enligt avtale t och det belopp i kontan ter i den valutan, 
som lånats eller tagits emot enligt avtalet. 
9. Den volatilitetsjustering som är lämplig för ett visst slag värdepappers- eller 
kontantposition skall tillämpas på den positiva eller negativa nettopositionen i 
värdepapperen av detta slag. 
10. Valutakursriskens (fx) volatilitetsjustering skall tillämpas på den positiva eller 
negativa nettopositionen i varje annan valuta  än avvecklingsvalutan för ramavtalet 
om nettning. 
11. E* skall beräknas enligt följande formel: 
E* = max {0, [( ∑(E) - ∑(C)) + ∑(|nettoposition i varje säkerhet| x H sec) + + (∑|Efx| x 
Hfx)]}  
Om riskvägda exponeringsbelopp be räknas enligt artiklarna 78–83 är E 
exponeringsvärdet för varje separat exponeri ng enligt avtalet som skulle gälla i 
avsaknad av kreditriskskydd. 
Om riskvägda exponeringsbelopp och förv äntade förlustbelopp beräknas enligt 
artiklarna 84–89 är E exponeringsvärdet fö r varje separat expone ring enligt avtalet 
som skulle gälla i avsa knad av kreditriskskydd. 
C är värdet på lånade, köpta eller mottagna värdepapper eller råvaror, eller värdet på 
lånade eller mottagna kontanter avseende varje sådan exponering. 
∑(E) är summan av alla E:n enligt avtalet. 
∑(C) är summan av alla C:n enligt avtalet. 
Efx är den nettoposition (positiv  eller negativ) i en viss va luta, annan än avtalets 
avvecklingsvaluta, som be räknats enligt punkt 8. 
Hsec är den volatilitetsjustering som är lä mplig för en viss typ av säkerhet. 
Hfx är volatilitetsjusteringen för valutakursen. 
E* är det fullständigt ju sterade exponeringsvärdet. 
b) Enligt metoden som baseras på egna modeller 
12. Som ett alternativ till metoderna för schabl oniserad volatilitetsjustering eller egna 
skattningar av volatilitetsjusteringar för beräkning av fullständigt justerat 
exponeringsvärde (E*) till fö ljd av ett godtagbart ramavt al om nettning som täcker 
repor, värdepappers- eller råvarulån och/eller andra kapitalmarknadsrelaterade 
transaktioner än derivattransaktioner får kreditinstituten använda en metod baserad 
på egna modeller som beaktar korrelations effekterna mellan värdepapperspositioner 
som omfattas av ramavtalet om nettning samt  de berörda instrumentens likviditet. De 
SV 85   SV egna modeller som används inom denna metod skall tillhandahålla skattningar av den 
eventuella värdeförändringen när det gä ller det exponeringsbelopp som är utan 
säkerhet ( ∑E - ∑C). 
13. Ett kreditinstitut får välja att använda en metod som är baserad på egna modeller 
oberoende av vilket val det har gjort mellan schablonmetoden och den 
grundläggande internmetoden för kreditrisk. Om ett kreditinstitut väljer att använda 
en metod som är baserad på egna mode ller måste denna dock användas för alla 
motparter och värdepapper, med undantag fö r mindre väsentliga portföljer där det får 
använda metoden för schabloniserade volatil itetsjusteringar eller metoden för egna 
skattningar av volatilitetsjuster ingar som anges i punkterna 5–11. 
14. Metoden som är baserad på egna modeller ka n utnyttjas av kreditinstitut som har fått 
godkännande för en intern riskhanterings modell enligt bilaga V till direktiv 
[93/6/EEG]. 
15. Kreditinstitut som inte ha r fått tillsynsmyndighetens godkännande att använda en 
sådan modell enligt direktiv 93/6/EEG får ansöka hos den behöriga myndigheten om 
godkännande av en intern riskhanterings modell vid tillämpningen av dessa punkter. 
16. Den behöriga myndigheten skall bara ge si tt godkännande om de n är övertygad om 
att kreditinstitutets system för hantering av ri sker till följd av tr ansaktioner som täcks 
av ramavtalet om nettning är sunt och genomförs med integritet, och att i synnerhet 
följande kvalitativa normer är uppfyllda: 
a) Den interna riskberäkningsmode ll som används för beräkning av 
transaktionernas potentiella prisvolatilitet skall vara väl integrerad i 
kreditinstitutets dagliga riskhanteringsprocess och utgöra grunden för 
rapportering om institutets riskexponering till institutets högsta ledning. 
b) Kreditinstitutet sk all ha en enhet för riskkontro ll som är fristående från de 
affärsdrivande handelsenhe terna och som rapporterar direkt till institutets 
högsta ledning. Enheten skall vara an svarig för att utforma och genomföra 
kreditinstitutets riskhanteringssystem. Den skall utarbeta och analysera dagliga 
rapporter om resultaten av riskberäkni ngsmodellen och om lämpliga åtgärder 
som skall vidtas avseende positionslimiter. 
c) De dagliga rapporter som utarbetas av riskkontrollenhe ten skall ses över på en 
ledningsnivå som har tillräckliga bef ogenheter för att kunna genomdriva 
minskningar såväl i de positioner so m tas som i institutets totala 
riskexponering. 
d) Kreditinstitutet skall i riskkontrollenheten ha tillr äckligt många anställda med 
erfarenhet av användning av avancerade modeller. 
e) Kreditinstitutet skall ha faststäl lt förfaranden för övervakning och 
säkerställande av skriftligt fastlagda in terna riktlinjer och k ontroller avseende 
riskberäkningssystemets funktion i dess helhet. 
f) Kreditinstitutets modeller skall ha visat sig ge en rimlig grad av noggrannhet i 
riskberäkning genom utfallstest av result aten, vilket kan styrkas för uppgifter 
omfattande minst ett år.  
SV 86   SV g) Kreditinstitutet skall återkommande genomföra ett rigoröst stresstest och 
resultaten därav skall se s över av högsta ledningen och återspeglas i de 
riktlinjer och limiter som den fastställer. 
h) Kreditinstitutet skall, som ett led i sin regelbundna internrevision, genomföra 
en fristående översyn av sitt risk beräkningssystem. Denna översyn skall 
inbegripa både de affärsdrivande ha ndelsenheternas och den fristående 
riskkontrollenhetens verksamhet. 
i) Kreditinstitutet skall minst en gång om året se över sitt riskhanteringssystem.  
17. Följande minimikrav skall gälla vid be räkning av potentiell värdeförändring: 
a) Åtminstone daglig beräkni ng av potentiell värdeförändring. 
b) Ett 99-procentigt ensidigt konfidensintervall. 
c) En avvecklingsperiod motsvarande fe m dagar, utom när det gäller andra 
transaktioner än repor eller värdepappers- eller råvarulån där en 
avvecklingsperiod motsvarande tio dagar skall tillämpas. 
d) En faktisk historisk observationsperi od på minst ett år utom då en kortare 
observationsperiod är motiverad på  grund av en betydande ökning av 
prisvolatiliteten. 
e) Uppdatering av dataunderl aget var tredje månad. 
18. De behöriga myndigheterna skall kräva at t den interna riskhanteringsmodellen 
beaktar ett tillräckligt antal riskfaktorer fö r att fånga in alla väsentliga prisrisker. 
19. De behöriga myndigheterna får tillåta kreditinstitut att använda empiriska 
korrelationer inom riskkategorier och me llan olika riskkategorier om de är 
övertygade om att institutets system för att mäta korrelationer är sunt och genomförs 
med integritet. 
20. Ett kreditinstitut som använder en metod som är baserad på egna modeller skall vara 
skyldigt att göra utfallstest av modellens resultat för ett urval av 20 motparter som 
fastställs på årsbasis. Urvalet skall innefa tta de 10 största motparterna som fastställs 
av kreditinstitutet enligt dess egen mätmetod för exponeringar och 10 andra 
slumpmässigt valda motparter. Kreditin stitutet skall för varje dag och motpart 
jämföra den verkliga förändringen av mo tpartsexponeringens värde under ett dygn 
med den skattade förändringen av exponeri ngsvärdet genom att tillämpa den metod 
som baseras på egna modeller per den tidpunkt då verksamheten avslutades 
föregående arbetsdag. Varje observati on där exponeringens verkliga förändring 
överstiger skattningen enligt den egna m odellen utgör ett undantag. Beroende på 
antalet undantag bland observationerna för de 20 motparterna under de senaste 250 
bankdagarna (som omfattar 5 000 observationer)  skall skattningsresultatet från de 
egna modellerna ökas med den multiplikator som anges i tabell 1.  
Tabell 1 
Zon Antal undantag Multiplikator 
SV 87   SV Grön zon  0-99  1 
  100-119  1.13 
  120-139  1.17 
Gul zon  140-159  1.22 
  160-179  1.25 
  180-199  1.28 
Röd zon  200 eller fler  1.33 
 
Som ett led i utfallstesten skall kreditinstitutet bekräf ta att undantagen inte är 
koncentrerade till dess exponeringar mo t en eller flera motparter.  
21. Det fullständigt justerade exponeringsvärdet (E*) för kreditinstitut som tillämpar 
metoden som är baserad på egna modelle r skall beräknas enligt följande formel: 
E* = maximalt {0, [( ∑E - ∑C) + (skattat resultat av de  egna modellerna x tillämplig 
multiplikator)]} 
Om riskvägda exponeringsbelopp beräknas en ligt artiklarna 78–83 i underavsnitt 1 är 
E exponeringsvärdet för varje separat expone ring enligt avtalet so m skulle gälla i 
avsaknad av kreditriskskydd. 
Om riskvägda exponeringsbelopp och förv äntade förlustbelopp beräknas enligt 
artiklarna 84–89 är E exponeringsvärdet fö r varje separat expone ring enligt avtalet 
som skulle gälla i avsa knad av kreditriskskydd. 
C är det nuvarande marknadsvärdet av låna de, köpta eller mottagna  värdepapper eller 
värdet av lånade eller mottagna konta nter avseende varje sådan exponering. 
∑(E) är summan av alla E:n enligt avtalet. 
∑(C) är summan av alla C:n enligt avtalet. 
22. När kreditinstituten beräknar kapitalkraven med hjälp av egna modeller skall de 
använda modellens resultat från föregående bankdag. 
1.3.2.  Beräkning av riskvägda exponeringsbelopp oc h förväntade förlus tbelopp för repor 
och/eller värdepappers- eller råvarulån och/eller andra 
kapitalmarknadstransaktioner som tä cks genom ramavtal om nettning 
Schablonmetoden 
23. E* beräknat enligt punkter na 5–22 skall antas som exponeringsvärdet för 
exponeringen mot motparten till följd av de transaktioner som omfattas av ramavtalet 
om nettning enligt vad so m avses i artikel 80.  
SV 88   SV Den grundläggande internme toden för kreditrisk 
24. E* beräknat enligt punkter na 5–22 skall antas som exponeringsvärdet för 
exponeringen mot motparten till följd av de transaktioner som omfattas av ramavtalet 
om nettning enligt vad so m avses i bilaga VII. 
1.4. Finansiella säkerheter 
1.4.1.  Förenklad metod för finansiella säkerheter 
25. Den förenklade metoden för finansiella säke rheter får bara användas om riskvägda 
exponeringsbelopp beräknas enli gt artiklarna 78–83. Ett kr editinstitut får inte 
använda både den förenklade och den fullstä ndiga metoden för fina nsiella säkerheter 
Värdering 
26. Enligt denna metod skall erkända finansie lla säkerheter åsättas ett värde som 
motsvarar deras marknadsvärde som fastställts enligt punkt 6 i del 2. 
Beräkning av riskvägda exponeringsbelopp 
27. Den riskvikt som skulle gälla enligt ar tiklarna 78–83, om långivaren vore direkt 
exponerad mot säkerhetsinstrumentet, sk all gälla för den andel fordringar där 
säkerhet ställts genom marknadsvärdet på en erkänd säkerhet. Riskvikten avseende 
den andel där säkerhet ställts  skall vara minst 20 %, förutom när det gäller de fall 
som anges i punkterna 28–30. Resten av e xponeringen skall ges den riskvikt som 
skulle vara tillämplig på en exponering ut an säkerhet mot motp arten enligt artiklarna 
78–83.  
Repor samt värdepappers- och råvarulån 
28. 0 % riskvikt skall tillämpas på den ande l av exponeringen där säkerhet ställts och 
som uppstår till följd av transaktioner so m uppfyller kriterierna i punkterna 59 och 
60. Om motparten i transaktionen inte är en central marknadsaktör skall 10 % 
riskvikt tillämpas. 
Transaktioner med OTC-derivat so m marknadsvärderas dagligen  
29. 0 % riskvikt skall, i den utsträckning som säkerhet ställts, tillämpas på de 
exponeringsvärden som fastställts enligt bi laga III för de derivatinstrument som 
anges i bilaga IV, som marknadsvärderas da gligen och för vilka säkerhet ställts i 
form av kontanter eller kontantliknande in strument om det inte förekommer någon 
valutaobalans. 10 % riskvikt skall i den utsträckning som säkerhet ställts ges till 
exponeringsvärden för sådana transaktioner där säkerhet ställts genom räntebärande 
värdepapper som emitterats av nationella re geringar eller centralbanker och som ges 
0 % riskvikt enligt artiklarna 78–83. 
Vid tillämpning av denna punkt skall ”räntebärande värdepapper som emitterats av 
nationella regeringar el ler centralbanker” anses innefatta följande: 
a) Räntebärande värdepapper som emitterats av delstatliga eller lokala 
självstyrelseorgan eller myndighete r vars exponeringa r behandlas som 
SV 89   SV exponeringar mot den nationella regeri ng inom vars territorium de är 
etablerade enligt artiklarna 78–83. 
b) Räntebärande värdepapper som emitterats av multilaterala utvecklingsbanker 
som ges 0 % riskvikt enligt el ler i kraft av artiklarna 78–83. 
c) Räntebärande värdepapper som emitterats av internationella organisationer 
som ges 0 % riskvikt enligt artiklarna 78–83. 
Övriga transaktioner 
30. 0 % riskvikt får tillämpas om exponeringen och säkerheten är noterade i samma 
valuta och ett av följande villkor är uppfyllda: 
a) Säkerheten är banktillgodohavanden eller ett kontantliknande instrument. 
b) Säkerheten är i form av räntebärande  värdepapper som emitterats av nationella 
regeringar eller centralbanker som är berättigade till 0 % riskvikt enligt 
artiklarna 78–83 och dess marknads värde har diskonterats med 20 %. 
Vid tillämpning av denna punkt skall ”räntebärande värdepapper som emitterats av 
nationella regeringar eller centralbanker” anses innefa tta sådana värdepapper som 
anges i föregående punkt. 
1.4.2.  Fullständig metod för finansiella säkerheter 
31. När det gäller värdering av finansiell säke rhet vid tillämpning av den fullständiga 
metoden för finansiella säkerheter skall ”volatilitetsjusteringar” tillämpas på 
säkerhetens marknadsvärde, enligt vad som anges i punkterna 35–60 nedan, för att 
beakta prisvolatiliteten. 
32. Med undantag av hantering av valutaobalans er när det gäller så dana transaktioner 
med OTC-derivat som avses i punkt 33, skall om säkerheten är noterad i en valuta 
som skiljer sig från den valuta i vilken  den underliggande exponeringen är noterad, 
en justering som visar valutavolatiliteten läggas till den volatilitetsjustering som är 
tillämplig för säkerheten enligt va d som anges i punkterna 35–60.  
33. När det gäller transaktioner med OTC-derivat där säkerhet ställts genom 
nettningsöverenkommelser som erkänts av de  behöriga myndigheterna enligt bilaga 
III skall en volatilitets justering som avspeglar valutavo latilitieten tillämpas om det 
föreligger en obalans mellan den valuta  som säkerheten är noterad i och 
avvecklingsvalutan. Även i de fall där fler a valutor berörs av de transaktioner som 
täcks genom nettningsöverenskommelsen sk all endast en volatilitetsjustering 
tillämpas. 
a) Beräkning av justerade värden 
34. Det volatilitetsjusterade värdet på säkerhet en skall beräknas en ligt följande när det 
gäller alla transaktione r, utom de transaktioner som om fattas av erkända ramavtal om 
nettning på vilka bestämmelserna i punkterna 5–24 är tillämpliga: 
CVA = C x (1-H C-HFX) 
SV 90   SV Exponeringens volatilitetsjusterade vä rde skall beräkna s enligt följande: 
EVA = E x (1+H E), och när det gäller tran saktioner med OTC derivat: E VA = E. 
Exponeringens fullständigt ju sterade värde både med hä nsyn till volatilitet och 
säkerhetens riskreducerande effe kter beräknas enligt följande: 
E* = max {0, [E VA - CVAM]} 
där 
E är exponeringsvärdet fastställt enligt  artiklarna 78–83 eller artiklarna 84–89 om 
exponeringen inte är täckt av någon säkerhet. 
EVA är det volatilitetsjusterade exponeringsbeloppet. 
CVA är säkerhetens volatilitetsjusterade värde. 
CVAM är C VA som justerats ytterligare med hänsyn  till eventuell löptidsobalans enligt 
bestämmelserna i del 4. 
HE är den tillämpliga volatilitetsjusteringe n för exponeringen (E), beräknad enligt 
punkterna 35–60. 
HC är den tillämpliga volatilitetsjuste ringen för säkerheten, beräknad enligt 
punkterna 35–60. 
HFX är den tillämpliga volatilitetsjusteringen för valutaobalans, beräknad enligt 
punkterna 35–60. 
E* är det fullständigt justerade exponeri ngsvärdet med hänsyn till volatilitet och 
säkerhetens riskreduc erande effekter. 
b) Beräkning av volatilitetsjusteringar 
35. Volatilitetsjusteringar kan beräknas på två sätt: enligt metoden med schabloniserade 
volatilitetsjusteringar eller enligt metoden med egna skattningar av 
volatilitetsjusteringar (metode n med egna skattningar). 
36. Ett kreditinstitut kan välja metoden med sc habloniserade volatilitetsjusteringar eller 
metoden med egna skattningar oberoende av  om institutet har va lt artiklarna 78–83 
eller artiklarna 84–89 för beräkning av riskvägda exponeringsbelopp. Om 
kreditinstitutet vill använda metoden med egna skattningar måste det tillämpa denna 
metod på alla slags instrume nt, med undantag för mindre vä sentliga portföljer där de 
får använda metoden med schablonis erade volatilitetsjusteringar. 
Om säkerheten består av ett antal erkända  poster skall volatilit etsjusteringen vara 
∑=
ii iHa H
, där a i är en posts andel av en säkerhet som helhet och H i är den 
volatilitetsjustering som är tillämplig för denna post. 
i) Schabloniserade vo latilitetsjusteringar  
SV 91   SV 37. I tabellerna 2–5 anges de vol atilitetsjusteringar som skal l tillämpas enligt metoden 
för schabloniserade volatilitetsjusteringar (under förutsättni ng att dessa uppdateras 
dagligen).  
VOLATILITETSJUSTERINGAR 
Tabell 2 
Kredit-
kvalitetsskala 
till vilken 
kreditklassi-
ficeringen av 
räntebärande 
värdepapper 
är knuten  Åter-
stående 
löptid Volatilitetsjusteringar för 
räntebärande värdepapper som 
emitterats av enheter som 
beskrivs i punkt 7 b i del 1 
 Volatilitetsjusteringar för 
räntebärande värdepapper som 
emitterats av enheter som beskrivs i 
punkt 7 c och d i del 1 
  20 
dagars 
avveck-
lings-
period 
(i %) 10 
dagars 
avveck-
lings-
period 
(i %) 5 dagars 
avveck-
lings-
period 
(i %) 20 dagars 
avveck-
lings-
period 
(i %) 10 dagars 
avveck-
lings-
period 
(i %) 5 dagars 
avveck-
lings-
period 
(i %) 
1 ≤ 1 år 0,707 0.5 0,354 1,414 1 0,707 
 >1 ≤ 5 år 2,828 2 1,414 5,657 4 2,828 
 >5 år 5,657 4 2,828 11,314 8 5,657 
2-3 ≤ 1 år 1,414 1 0,707 2,828 2 1,414 
 >1 ≤ 5 år 4,243 3 2,121 8,485 6 4,243 
 >5 år 8,485 6 4,243 16,971 12 8,485 
4 ≤ 1 år 21,213 15 10,607 e.t. e.t. e.t. 
 >1 ≤ 5 år 21,213 15 10,607 e.t. e.t. e.t. 
 >5 år 21,213 15 10,607 e.t. e.t. e.t. 
Tabell 3 
Kredit-
kvalitetsskala 
till vilken 
kreditklassi-
ficeringen av 
kortfristiga 
räntebärande 
värdepapper Volatilitetsjusteringar för räntebärande 
värdepapper som emitterats av enheter 
som beskrivs i punkt 7 b i del 1 med 
kortfristiga kreditklassificeringar Volatilitetsjusteringar för räntebärande 
värdepapper som emitterats av enheter 
som beskrivs i punkt 7 c och d i del 1 
med kortfristiga kreditklassificeringar 
SV 92   SV är knuten  
 
 20 dagars 
avveck-
lingsperiod 
(i %) 10 dagars 
avveck-
lingsperiod 
(i %) 5 dagars 
avveck-
lingsperiod 
(i %) 20 dagars 
avveck-
lingsperiod 
(i %) 10 dagars 
avveck-
lingsperiod 
(i %) 5 dagars 
avveck-
lingsperiod 
(i %) 
1 0,707 0.5 0,354 1,414 1 0,707 
2-3 1,414 1 0,707 2,828 2 1,414 
Tabell 4 
Övriga slag av säkerheter och ex ponerin gar 
 20 dagars avveck-
lingsperiod (i %) 10 dagars avveck-
lingsperiod (i %) 5 dagars avveck-
lingsperiod (i %) 
Aktier eller konvertibla 
obligationer som ingår i ett 
centralt index 21,213 15 10,607 
Övriga aktier eller konvertibla 
obligationer som är noterade på 
en erkänd börs 35,355 25 17,678 
Kontanter 0 0 0 
Guld 21,213 15 10,607 
Tabell 5 
Volatilitetsjusteringar för valutaobalans 
20 dagars avvecklings-
period (i %) 20 dagars avvecklings-
period (i %) 5 dagars avvecklingsperiod 
(i %) 
11,314 8 5,657 
38. När det gäller utlåning mot säkerhet skall avvecklingsperioden vara 20 bankdagar. I 
fråga om repor (utom i den utsträckning so m sådana transaktioner avser överföring 
av råvaror eller garanterade rättigheter avseende äganderätt  till råvaror) och 
värdepapperslån skall avvecklingsperioden vara 5 bankdagar. När det gäller övriga 
kapitalmarknadsrelaterade transakti oner skall avvecklingsperioden vara 10 
bankdagar. 
39. I tabellerna 2–5 och punkterna  40–42 är kreditkl assificeringen av det räntebärande 
värdepapperet knuten till det kreditkval itetssteg som de behöriga myndigheterna 
fastställt för det externa kreditbetyget enligt artiklarna 78–83. I detta syfte är även 
punkt 10 i del 1 tillämplig. 
SV 93   SV 40. När det gäller ej godtagbara värdepapper so m lånats ut eller sålts inom ramen för 
repor eller värdepapperslån skall volatilitetsjusteringen vara samma som för aktier 
som inte ingår i ett centralt index oc h som är noterade på en erkänd börs. 
41. När det gäller godtagbara a ndelar i företag för kollek tiva investeringar skall 
volatilitetsjusteringen vara den högsta volatilitetsjuste ring som skulle gälla med 
hänsyn till transaktionens avvecklingsperiod  enligt punkt 38 för alla de tillgångar i 
vilka fondföretaget ha r rätt att investera. 
42. När det gäller ej kreditvärderade räntebärande värdepapper som emitterats av institut 
och som uppfyller kvalificeringskrit erierna i punkt 8 i del 1 skall 
volatilitetsjusteringarna vara samma som fö r värdepapper som emitterats av institut 
eller företag med ett externt kreditbetyg som fastställts motsvara steg 2 eller 3 på 
kreditkvalitetsskalan. 
ii) Egna skattningar av  volatilitets justeringar  
43. De behöriga myndigheterna får tillåta inst itut som uppfyller kr aven i punkterna 48–
57 att använda egna skattningar av volatilitet för att beräkna de vol atilitetsjusteringar 
som skall tillämpas på säkerheter och exponeringar.  
44. Om räntebärande värdepapper har ett kredit betyg från ett erkänt  ratinginstitut som 
motsvarar ”investment grade”  eller bättre får de be höriga myndigheterna tillåta 
kreditinstituten att göra en volatilitetssk attning för varje säkerhetskategori.  
45. När det gäller att fastställa relevanta kategorier skall kreditinstituten beakta kategorin 
av värdepappersemittent, extern kreditvärdering av värdepapperen, deras återstående 
löptid och modifierade durati on. Volatilitetsskattningarna måste vara representativa 
för de värdepapper som kreditinstitutet har tagit upp i en kategori. 
46. När det gäller räntebärande värdepapper so m ett ratinginstitut har klassificerat under 
”investment grade” gett ett högt kreditbe tyg och övriga kvalificerade säkerheter 
måste volatilitetsjusteringarna be räknas för varje enskild post. 
47. Kreditinstitut som använder metoden med egna  skattningar måste skatta säkerhetens 
volatilitet eller valutaobalansen utan att beakta eventuella korrelationer mellan 
exponeringen utan säkerhet, säkerh eten och/eller va lutakurserna.  
Kvantitativa kriterier 
48. Vid beräkning av volatilitetsjusteringar skall ett 99-procentigt ensidigt 
konfidensintervall användas. 
49. Avvecklingstiden skall vara 20 bankdagar för utlåning mot säkerhet, 5 bankdagar för 
repor, utom i den utsträckning som dessa tr ansaktioner avser överföring av råvaror 
eller garanterade rättighete r avseende äganderätt till rå varor och värdepapperslån, 
och 10 dagar för övriga kapita lmarknadstransaktioner.  
50. Kreditinstitut får använda volatilitetsjust eringar som beräknats med kortare eller 
längre avvecklingsperioder som ökas eller minskas i enlighet med den 
avvecklingsperiod som anges i punkt 49 för transaktionen i fråga genom att använda 
följande formel för kvadratroten av tidsperioden: 
SV 94   SV N M N M TTH H /= 
Där T M är den relevanta avvecklingsperioden, 
HM är volatilitetsjusteringen under den relevanta avvecklingsperioden, och 
HN är volatilitetsjusteringen base rad på avvecklingsperioden T N. 
51. Kreditinstituten skall beakta att tillgå ngar med lägre kreditkvalitet har dålig 
likviditet. Avvecklingsperi oden skall justeras uppåt om  det råder osäkerhet om 
säkerhetens likviditet. Kredi tinstituten skall även identifie ra om historiska uppgifter 
kan leda till att den potentiella volatilite ten undervärderas, till exempel genom en 
bunden valuta. Sådana fall skall hanter as med hjälp av ett stresscenario. 
52. Den historiska observationsperioden (urvalsperioden) för beräkning av 
volatilitetsjusteringar skall vara minst ett år. När det gäller kreditinstitut som 
använder ett viktningssystem eller andra metoder för den historiska 
observationsperioden skall den faktiska observationsperioden vara minst ett år (dvs. 
den vägda genomsnittliga tidseftersläpningen avseende de enskilda observationerna 
får inte vara mindre än 6 månader). De be höriga myndigheterna får även kräva att ett 
kreditinstitut beräknar sina volatilitetsjusteringar med en kortare observationsperiod 
om detta, enligt de behöriga myndighetern as uppfattning, är motiverat av en 
betydande ökning i prisvolatiliteten. 
53. Kreditinstituten skall uppdate ra dataunderlagen minst en gång var tredje månad och 
göra en ny bedömning varje gång markna dspriserna är föremål för betydande 
förändringar. Detta innebär att volatilitets justeringar skall beräknas åtminstone var 
tredje månad.  
Kvalitativa kriterier 
54. Volatilitetsskattningarna skall användas i kreditinstitutets dagliga 
riskhanteringsprocess, särski lt avseende institute ts interna gränstal för exponeringar. 
55. Om den avvecklingsperiod som kreditinstitut et använder i sin dagliga riskhantering 
är längre än den period som anges i denna del för transaktionstypen i fråga skall 
kreditinstitutets volatilitetsjusteringar ökas i enlighet med den formel för 
kvadratroten av tidsperioden som anges i punkt 50. 
56. Kreditinstitutet skall ha inrättat förf aranden för att övervaka och säkerställa 
efterlevnaden av dokumenterade riktlinjer oc h kontroller för funktionen av systemet 
för skattning av volatilitetsjusteringar och för integrering av dessa skattningar i 
riskhanteringsförfarandet.  
57. En oberoende översyn av kreditinstitutets system för skattning av 
volatilitetsjusteringa r skall genomföras regelbundet i nom kreditinstitutets interna 
revision. En översyn av det övergri pande systemet för skattning av 
volatilitetsjusteringar och för integrering av dem i kreditinstitutets riskhantering skall 
göras minst en gång per år och särskilt omfatta minst följande: 
a) Integrering av skattade volatilitetsju steringar i den daglig a riskhanteringen. 
SV 95   SV b) Validering av betydande förändri ngar i förfarandet för skattning av 
volatilitetsjusteringar. 
c) Kontroll av konsekvens, aktualitet och tillförlitlighet när det gäller de 
datakällor som ligger till grund för systemet för skattning av 
volatilitetsjusteringar, däribl and datakällornas oberoende. 
d) Riktighet och lämplighet vad gä ller antagandena om volatilitet. 
iii) Ökning av volatilitetsjusteringar  
58. I punkterna 37–42 anges de volatilitetsjusteri ngar som skall tillämpas när dagliga 
omvärderingar görs. Likaledes måste, om ett kreditinstitut a nvänder sina egna 
skattningar av volatilitetsj usteringar enligt punkterna 43–57 , dessa först och främst 
beräknas på grundval av daglig omvärdering.  Om omvärdering inte sker lika ofta 
som varje dag skall större volatilitetsjus teringar tillämpas. Dessa skall beräknas 
genom ökning av de dagliga omvärderinga rna av volatilitetsj usteringarna genom 
följande formel för kvadratroten av tidsperioden: 
MM R
MTT N HH)1 (−+=
 
där 
H är den tillämpliga volatilitetsjusteringen, 
HM är volatilitetsjusteri ngen om det förekommer daglig omvärdering, 
NR är det faktiska antalet bankda gar mellan omvärderingarna, och 
TM är avvecklingsperioden för transaktionstypen i fråga. 
iv) Villkor för tillämpning av  0 % volatilitetsjustering  
59. I fråga om repor och värdepapperslån där ett kreditinstitut tillämpar metoden med 
schabloniserade volatilitetsjusteringar elle r metoden med egna skattningar och där 
villkoren i punkterna a till h är uppfylld a får de behöriga myndigheterna tillåta 
kreditinstitut att inte tillämpa de vol atilitetsjusteringar som beräknats enligt 
punkterna 35–58 och att i stället tillämpa en volatilitetsjuster ing på 0 %. Denna 
möjlighet är inte tillåten för kreditinstitut som använder den metod baserad på egna 
modeller som anges i punkterna 12–22. 
a) Både exponeringen och sä kerheten skall vara kontan ter eller värdepapper som 
avses i punkt 7 b i del 1. 
b) Både exponeringen och säkerheten sk all vara noterade i samma valuta.  
c) Transaktionens löptid skall vara kort are än en dag eller både exponeringen och 
säkerheten har ett dagligt marknads värde eller är föremål för daglig 
marknadsvärdering eller omprövning av marginalsäkerhet.  
SV 96   SV d) Tiden mellan det senaste marknadsvärd et före motpartens underlåtenhet att 
ompröva marginalsäkerheten och avveck lingen av säkerheten får inte vara 
längre än fyra bankdagar. 
e) Transaktionen skall avvecklas genom ett beprövat avvecklingssystem för den 
typen av transaktioner. 
f) Den dokumentation som avser avtalet sk all vara standarddokument för repor 
eller värdepapperslån i de  berörda värdepapperen. 
g) Transaktionen skall regleras ge nom dokumentation som anger att om 
motparten inte lyckas uppfylla en förpliktelse att tillhandahålla kontanter eller 
värdepapper eller tillhandahålla marginal eller fallerar på annat sätt kan 
transaktionen omedelbart sägas upp. 
h) De behöriga myndigheterna skall be trakta motparten som en central 
marknadsaktör. Följande enheter kan be traktas som centrala marknadsaktörer: 
– De enheter som nämns i punkt 7 b i del 1 exponeringar som ges riskvikt 0 % 
enligt artiklarna 78–83.  
– Institut. 
– Övriga företag inom finanssektorn (d äribland försäkringsföretag) mot vilka 
exponeringar ges riskvikt 20 % enligt ar tiklarna 78–83 eller som, när det gäller 
kreditinstitut som beräknar riskvägda exponeringsbelopp och förväntade 
förlustbelopp enligt artiklarna 83–89, inte  har tilldelats något kreditbetyg av ett 
kvalificerat ratinginstitut, och som är in ternt klassificerade med en sannolikhet 
för fallissemang som motsvarar den kreditklassificering av det ratinginstitut 
som de behöriga myndigheterna har besl utat att ge steg 2 eller högre på 
kreditkvalitetsskalan enligt regler na för riskvägning av exponeringar mot 
företag enligt artiklarna 78–83. 
– Reglerade företag för kollektiva invest eringar som är under kastade särskilda 
kapitalkrav eller begr änsningar avseende s kuldsättningsgraden. 
– Reglerade pensionsfonder. 
– Erkända clearingorganisationer. 
60. Om en behörig myndighet tillåter att de n behandling som anges i punkt 59 tillämpas 
när det gäller repor eller värdepapperslån som emitterats av den nationella 
regeringen, kan andra behöriga myndigheter vä lja att tillåta kredi tinstitut som har sitt 
säte inom deras territorier att tilläm pa samma metoder när det gäller sådana 
transaktioner. 
c) Beräkning av riskvägda exponerings belopp och förväntade förlustbelopp 
Schablonmetoden 
61. E* beräknat enligt punkt 34 sk all antas som exponerings värde enligt artikel 80. 
SV 97   SV Den grundläggande internme toden för kreditrisk 
62. LGD* (effektiv förlust vid fallissemang) beräknat enligt denna punkt skall antas som 
LGD enligt bilaga VII. 
LGD* = max {0, LGD x [(E*/E]}  
där 
LGD är den förlust vid fallissemang som skulle gälla för exponeringen enligt 
artiklarna 84–89 om exponeringen in te var täckt av någon säkerhet. 
E är exponeringsvärdet enligt artiklarna 84–89. 
E* beräknas enligt punkt 34. 
1.5. Övriga godtagbara vid tillämpning av artiklarna 84–89 
1.5.1.  Värdering 
a) Säkerhet i fastighet 
63. Fastigheten skall värderas av en oberoende värderingsman till ett värde som 
överensstämmer med eller är lägre än mar knadsvärdet. I de medlemsstater som har 
fastställt strikta kriterier för bedömning av pantlånevärdet i lagar och andra 
föreskrifter får fastigheten istället värderas av en oberoende värderingsman till ett 
värde som överensstämmer med eller är lägre än pantlånevärdet. 
64. Marknadsvärde innebär det beräknade värde till  vilket en villig säljare skulle sälja 
fastigheten till en i förhållande till honom oberoende köpare på värderingsdagen efter 
lämplig marknadsföring där båda parterna ha r varit välinformerade, handlat försiktigt 
och utan tvång. Marknadsvärdet skall doku menteras på ett klar t och tydligt sätt. 
65. Pantlånevärdet definieras so m fastighetens värde som det har fastställts genom en 
försiktig bedömning av möjligheterna till en framtida försäljning av fastigheten 
genom att beakta långsiktigt hållbara aspekter på fastigheten, normala och lokala 
marknadsvillkor, nuvarande användning och annan lämplig användning av 
fastigheten. Spekulativa faktorer skall inte  tas med i bedömningen av pantlånevärdet. 
Pantlånevärdet skall dokumenteras på ett klart och tydligt sätt.  
66. Säkerhetens värde skall vara marknadsvä rdet eller pantlånevärdet minskat på 
lämpligt sätt för att avspegla resultaten av den övervakning som krävs enligt punkt 8 
i del 2 och för att beakta eventuella fo rdringar på fastigheten med bättre rätt. 
b) Fordringar 
67. Fordringarna skall värderas till de belopp som de uppgår till. 
c) Övriga fysiska säkerheter 
68. Egendomen skall värderas till sitt marknads värde, dvs. det beräkna de värde till vilket 
en villig säljare skulle sä lja den till en i förhållande till honom oberoende köpare på 
värderingsdagen.  
SV 98   SV 1.5.2.  Beräkning av riskvägda exponeringsbe lopp och förväntade förlustbelopp 
a) Allmän behandling 
69. LGD* (effektiv förlust vid fallissemang) beräknat enligt punkter na 70–73 skall antas 
som LGD enligt bilaga VII. 
70. Om förhållandet mellan säkerhetens värd e (C) och exponeringsvärdet (E) ger ett 
lägre värde än tröskelvärdet för C* (den  miniminivå på säkerhet som krävs för 
exponeringen) enligt tabell 6 skall LGD* sä ttas till det LGD-värde som fastställs i 
bilaga VII för exponeringar utan säkerhet mot motparten. 
71. Om förhållandet mellan säkerhetens värd e och exponeringsvärdet överstiger ett 
andra, högre tröskelvärde för C** (dvs. den nivå på säkerhet som krävs för att erhålla 
ett fullständigt erkännande av LGD) enligt tabell 6 skall LGD* vara det värde som 
anges i följande tabell.  
72. Om den nivå på ställd säkerhet C** som krävs inte uppnås avseende exponeringen 
som helhet skall exponeringen betraktas so m två exponeringar, dvs. den del avseende 
vilken nivån på ställd säkerhet C** är uppfylld och den återstående delen. 
73. I tabell 6 anges de tillämpliga LGD*-värde na och de säkerhetsn ivåer som krävs för 
de delar av exponeringarna där säkerhet ställs: 
Tabell 6 
Minimivärde på LGD för de delar av  exponeringar där säkerhet ställs. 
 LGD* vid icke-
efterställda 
fordringar eller 
villkorade 
fordringar LGD* vid 
efterställda 
fordringar eller 
villkorade 
fordringar Miniminivå på 
ställd säkerhet 
som krävs för 
exponeringen 
(C*) Miniminivå på 
ställd säkerhet 
som krävs för 
exponeringen 
(C**) 
Fordringar 35 % 65 % 0 % 125 % 
Bostadsfastigheter/-
kommersiella 
fastigheter 35 % 65 % 30 % 140 % 
Övriga säkerheter 40 %  70 % 30 % 140 % 
 
Med avvikelse från detta får de behör iga myndigheterna till och med den 31 
december med förbehåll för de angivn a nivåerna på ställd säkerhet 
a) tillåta kreditinstituten att sätta e tt LGD-värde på 30 % för icke-efterställda 
exponeringar i form av leasing av kommersiella fastigheter, och 
b) tillåta kreditinstituten att sätta e tt LGD-värde på 35 % för icke-efterställda 
exponeringar i form av leasing av utrustning. 
SV 99   SV Avvikelsen skall ses över i slutet av perioden.  
b) Alternativ behandling av säkerhet i fastighet 
74. Med förbehåll för kraven i denna punkt oc h i punkt 75 och som ett alternativ till 
behandlingen i punkterna 69–73 får de behör iga myndigheterna i en medlemsstat 
tillåta kreditinstitut att tillämpa 50 % riskvikt på den del av exponeringen där 
säkerhet är ställd i sin helhet genom bosta dsfastighet eller kommersiell fastighet, som 
är belägen inom medlemsstatens territorium , om de har bevis för att de relevanta 
marknaderna är välutvecklade och sedan lä nge etablerade med förlustnivåer från 
utlåning, där säkerhet ställts genom bostadsfastigheter eller kommersiella fastigheter, 
som inte överstiger följande gränser:  
a) Upp till 50 % av marknadsvärdet (eller i tillämpliga fall 60 % av 
pantlånevärdet om detta värde är lä gre) får inte överstiga 0,3 % av de 
utestående lånen där säkerhet ställts i form av bostadsfastigheter och/eller 
kommersiella fastigheter under ett visst år. 
b) De totala förlusterna från utlåning där säkerhet ställts genom bostadsfastigheter 
eller kommersiella fastigheter får inte öve rstiga 0,5 % av de utestående lånen 
där säkerhet ställts i form av såda na fastigheter under ett visst år.  
75. Om något av villkoren i punkt 74 inte är  uppfyllda ett visst år kommer möjligheten 
att utnyttja denna behandling att upphöra till dess att de är  uppfyllda under ett 
efterföljande år.  
76. De behöriga myndigheter som inte tillåter behandling enligt punkt 73 får dock tillåta 
kreditinstituten att tillämpa riskvikter en ligt denna behandling avseende exponeringar 
där säkerhet ställts genom bostadsfastighete r eller kommersiella fastigheter, som är 
belägna inom de medlemsstaters territorium  där de behöriga myndigheterna tillåter 
nämnda behandling. I sådana fall gäller samma villkor som i dessa medlemsstater. 
1.6. Beräkning av riskvägda exponeringsbelopp och förväntade förlustbelopp när 
det gäller blandade säkerhetstyper 
77. Om de riskvägda exponeringsbeloppen och de förväntade förlustbeloppen beräknas 
enligt artiklarna 84–89 och exponeringen säkrat s genom både finansiella och andra 
godtagbara säkerheter skall LGD* (effek tiv förlust vid fallissemang), som skall 
användas som LGD enligt bilaga VII, beräknas enligt följande: 
78. Kreditinstitutet skall dela upp exponeringens volatilitetsjus terade värde (dvs. värdet 
efter tillämpning av den volatilitetsjustering som anges i punkt 34) på de olika slag 
av säkerheter som ställts. Kreditinstitutet  måste således fördela exponeringen på de 
olika delar där säkerhet ställts i form av finansiella säkerheter, fordringar, 
kommersiella fastigheter och/ eller bostadsfastigheter, öv riga godtagbara säkerheter 
och den del som inte täcks av någon säkerhet.  
79. LGD* för varje exponeringsdel skall be räknas separat enligt de relevanta 
bestämmelserna i denna bilaga.  
SV 100   SV 1.7. Övrigt förbetalt kreditriskskydd 
1.7.1.  Insättningar hos institu t som är tredje part 
80. Om villkoren som anges i punkt 12 i del 2 är uppfyllda får kreditskydd som faller 
inom ramen för villkoren i punkt 23 i del 1 behandlas som en garanti av det institut 
som är tredje part. 
1.7.2.  Livförsäkringar som pantsatts hos det utlånande kreditinstitutet 
81. Om villkoren som anges i punkt 13 i del 2 är uppfyllda får kreditskydd som faller 
inom ramen för villkoren i punkt 24 i del 1 behandlas som en garanti av det företag 
som tillhandahåller livförsäkringen. Värdet av det erkända kreditskyddet skall vara 
livförsäkringens återköpsvärde. 
1.7.3.  Instrument som återköpts på begäran 
82. Godtagbara instrument enligt punkt 25 i del 1 får behandlas som en garanti av det 
emitterande institutet.  
83. För detta ändamål skall värdet av de t erkända kreditskyddet  vara följande: 
a) Om instrumentet skall återköpas till sitt nominella värde gäller detta belopp 
som värde på skyddet. 
b) Om instrumentet skall återköpas till ma rknadspris skall värdet av skyddet vara 
lika med instrumentets värderat på samma sätt som räntebärande värdepapper 
som anges i punkt 8 i del 1. 
2. OBETALT KREDITRISKSKYDD  
2.1. Värdering 
84. Värdet på obetalt kreditriskskydd (G) skall vara det belopp som tillhandahållaren av 
skyddet har åtagit sig att beta la i händelse av låntagaren s fallissemang eller utebliven 
betalning eller vid andra specificerade kred ithändelser. Om de kredithändelser som 
specificerats i kreditderivat et inte innefattar omstrukt urering av det underliggande 
instrumentet som innebär ef tergift eller uppskjuten beta lning av amortering, ränta 
eller avgifter som leder till en kreditförlust (till exempel värdereglering, 
genomförande av en värdereglering eller annan liknande debitering i 
resultaträkningen) skall värdet på kreditri skskyddet som beräknats enligt den första 
meningen i denna punkt minskas med 40 %. 
85. Om obetalt kreditriskskydd är noterat i en annan valuta än den valuta som 
exponeringen är noterad i (valutaobalans) sk all värdet på kredit riskskyddet minskas 
genom tillämpning av en volatilitetsjustering H FX enligt följande: 
G* = G x (1-H FX) 
där 
G är det nominella belo ppet för kreditriskskyddet, 
SV 101   SV G* är det justerade värdet på  G för all valutakursrisk, och 
Hfx är volatilitetsjusteringen för all valu taobalans mellan kreditriskskyddet och det 
underliggande instrumentet. 
Om ingen valutaobalans föreligger är  
G* = G 
86. De volatilitetsjusteringar som skall tillämpas för all valutaobalans får beräknas på 
grundval av metoden för scha bloniserade volatil itetsjusteringar eller metoden för 
egna skattningar enligt vad som anges i punkterna 35–58. 
2.2. Beräkning av riskvägda exponeringsbel opp och förväntade förlustbelopp 
2.2.1.  Partiellt skydd – uppdelning på trancher 
87. Om kreditinstitutet överför en del av lånerisken i en eller flera trancher skall de 
bestämmelser som anges i artiklarna 94–101 gälla. Tröskelvärden under vilka inga 
betalningar skall göras i händelse av förlust jämställs med innehållna 
förstaförlustpositioner och betrakta s som risköverföring i trancher. 
2.2.2.  Schablonmetoden 
a) Fullständigt skydd 
88. Vid tillämpning av artikel 80 skall g vara de n riskvikt som ges ti ll en exponering som 
är fullständigt skyddad genom obetalt skydd (G A), 
där 
g är riskvikten för exponeringar mot till handahållaren av skydd en ligt artiklarna 78–
83, och 
GA är det värde på G* som beräknats enlig t punkt 85 och som justerats ytterligare för 
eventuella obalanser i löptiden enligt vad som anges i del 4.  
b) Partiellt skydd – samma förmånsrätt 
89. Om ett skyddat belopp är lägre än exponeringsvärdet och de skyddade och 
oskyddade andelarna har samma förmån srätt – dvs. kreditinstitutet och 
tillhandahållaren av skydde t delar förlusterna proportionellt – skall kapitalkravet 
sättas ned i proportion till detta. Vid tillämpning av ar tikel 80 skall riskvägda 
exponeringsbelopp beräknas enligt följande formel: 
(E-G A) x r + G A x g 
där 
E är exponeringsvärdet, 
GA är det värde på G* som beräknats enlig t punkt 85 och som justerats ytterligare för 
eventuella obalanser i löptiden enligt vad som anges i del 4, 
SV 102   SV r är riskvikten för exponeringar mot gäld enären enligt vad som anges i artiklarna 78–
83, och 
g är riskvikten för exponeri ngar mot tillhandahållaren av skydd enligt vad som anges 
i artiklarna 78–83.  
c) Garantier som avser stater 
90. De behöriga myndigheterna får utvidga de n behandling som anges i punkterna 4–6 i 
bilaga VI till att omfatta exponeringar el ler delar av exponeringar som garanteras av 
nationella regeringar  eller centralbanker om garan tin är noterad i låntagarens 
nationella valuta och exponeringen är förbetald i den valutan. 
2.2.3.  Den grundläggande internmetoden för kreditrisk 
Fullständigt skydd / partiell t skydd – samma förmånsrätt 
91. När det gäller den täckta delen av expone ringen (baserat på kreditriskskyddets 
justerade värde G A) får PD enligt del 2 i bilaga VII anges till 
skyddstillhandahållarens PD eller ett PD-v ärde som ligger mellan låntagarens och 
garantigivarens värde om full ersättning inte anses motiverad. I fråga om efterställda 
exponeringar och icke-efterställt obetal t skydd får det LGD-värde användas som 
enligt del 2 i bilaga VII skall tillämpas på icke-efterställda fordringar.  
92. För alla delar av exponeringen för vilka i ngen säkerhet ställts skall PD anges till 
låntagarens värde och LGD skall anges ti ll den underliggande exponeringens värde. 
93. GA är det värde på G* som beräknats enligt ovanstående punkt 85 och som justerats 
ytterligare för eventuell löptidsobalans enligt vad som anges i del 4. 
SV 103   SV Del 4 – Löptidsobalans  
1. Vid beräkning av riskvägda exponeri ngsbelopp uppstår löptidsobalans när 
kreditriskskyddets resterande löptid är kortare än den skyddade exponeringens löptid. 
Skydd med mindre än tre månaders resterande löptid vars löptid är kortare än den 
underliggande exponeringens löpt id skall inte godtas.  
2. Om det föreligger en löptidsobalans skall kreditriskskyddet inte godtas, om 
a) skyddets ursprungliga löptid  är kortare än 1 år, eller 
b) exponeringen är en kortfristig exponering för vilken de behöriga 
myndigheterna anger den lägsta gränsen för löptiden (M) enligt punkt 13 i del 
2 i bilaga VII till en dag istället för ett år.  
1. DEFINITION AV LÖPTID  
3. Det underliggande exponeringsinstrumentets e ffektiva löptid skall vara den längsta 
möjliga resterande tiden, dock högst fem år, innan gäldenären enligt plan skall 
uppfylla sina förpliktelser. Med förbehåll fö r punkt 4 skall kreditriskskyddets löptid 
vara tiden fram till det tidigaste datum då  skyddet löper ut eller kan sägas upp.  
4. Om tillhandahållaren av skyddet har möjlighet att säga upp skyddet skall skyddets 
löptid antas löpa fram till det tidigaste datum då denna möjlighet kan utnyttjas. Om 
köparen av skyddet har möjlighet att sä ga upp skyddet, och de ursprungliga 
avtalsvillkoren ger kreditinstitutet möjlighe t att säga upp transaktionen innan avtalet 
har löpt ut skall skyddets löptid anses va ra tiden fram till det tidigaste datum när 
denna möjlighet kan utnyttjas. I annat fall kan det antas att en sådan möjlighet inte 
påverkar skyddets löptid. 
5. Om ingenting hindrar att ett kreditderivat sägs upp innan ett betalningsanstånd löper 
ut vilket krävs för att det underliggande inst rumentet skall fallera till följd av en 
utebliven betalning skall skyddets löptid minskas med betalningsanståndets belopp. 
2. VÄRDERING AV SKYDD  
2.1. Transaktioner som avser förbetalt kreditriskskydd – den förenklade metoden 
för finansiella säkerheter 
6. Om det föreligger en obalans mellan exponeri ngens löptid och skyddets löptid skall 
säkerheten inte godtas. 
2.2. Transaktioner som avser förbetalt kred itriskskydd – den fullständiga metoden 
för finansiella säkerheter 
7. Kreditriskskyddets och exponeringens löptid måste avspeglas i säkerhetens justerade 
värde enligt följande formel: 
CVAM = C VA x (t-t*)/(T-t*) 
SV 104   SV där 
CVA är det lägsta beloppet av det volatilite tsjusterade värdet på säkerheten enligt 
punkt 34 i del 3 eller exponeringsbeloppet, 
t är det lägsta värdet av antalet år som återstår av kreditri skskyddets löptid som 
beräknats enligt punkterna 3–5 eller värdet på T, 
T är det lägsta värdet av antalet år som återstår av exponeringens löptid som 
beräknats enligt punktern a 3–5 eller 5 år, och 
t* är 0,25. 
CVAM skall antas som C VA ytterligare justerat för löptidsobalans och sättas in i 
formeln för beräkning av det fullständigt justerade exponerings värdet (E*) som 
anges i punkt 34 i del 3. 
2.3. Transaktioner som omfattas av obetalt kreditriskskydd 
8. Kreditriskskyddets och exponeringens löptid  måste avspeglas i kreditriskskyddets 
justerade värde enligt följande formel: 
GA = G* x (t-t*)/(T-t*) 
där 
G* är värdet på skyddet justerat me d hänsyn till eventuell valutaobalans, 
GA är G* justerat med hänsyn till eventuell löptidsobalans, 
t är det lägsta värdet av antalet år som åt erstår av kreditriskskyddets löptid beräknat 
enligt punkterna 3–5 eller värdet på T, 
T är det lägsta värdet av antalet år so m återstår av exponeri ngens löptid beräknat 
enligt punkterna 3–5 eller 5 år, och 
t* är 0,25. 
GA antas sedan som värdet på skyddet enligt punkterna 84–93 i del 3.  
SV 105   SV Del 5 – Kombinerat kreditrisk skydd vid schablonmetoden  
9. Om ett kreditinstitut som beräknar riskvä gda exponeringsbelopp enligt artiklarna 78–
83 har mer en form av kreditriskskydd so m täcker en enskild exponering (till 
exempel ett kreditinstitut som täcker en exponering med både säkerhet och garanti) 
skall kreditinstitutet fördela exponeringen på de olika typerna av 
kreditriskreducerande instrument (till exempe l en andel som täcks av säkerhet och en 
andel som täcks genom garanti), och det riskvägda exponeringsbeloppet för varje del 
måste beräknas separat enligt bestämmelserna  i artiklarna 78–83 och i denna bilaga.  
10. Om kreditriskskydd som tillhandahålls av en  enskild tillhandahållare av skydd har 
olika löptider skall samma metod tillämpas som anges i punkt 1. 
SV 106   SV Del 6 – Kreditriskskydd för exponeringskorgar  
1. KREDITDERIVAT PÅ FÖRSTA FÖRFALL  
1. Om ett kreditinstitut erhåller kreditriskskydd för ett antal exponeri ngar på villkor att 
det första fallissemanget bland exponeringarn a skall utlösa betalning och att denna 
kredithändelse skall avsluta kontraktet får kreditinstitutet ändra beräkningen av det 
riskvägda exponeringsbeloppet och, i före kommande fall, exponeringens förväntade 
förlustbelopp som i brist på kreditriskskydd skulle leda till de t lägsta riskvägda 
exponeringsbeloppet enligt artiklarna 78–83 eller artik larna 84–89 i enlighet med 
denna bilaga, men endast om exponerings värdet är lägre än eller lika med 
kreditriskskyddets värde. 
2. KREDITDERIVAT PÅ N-TE FÖRFALL  
2. Om det n-te fallissemanget bland exponeringarna utlöser betalning får det 
kreditinstitut som köper skyddet bara erkänna skyddet för beräkning av riskvägda 
exponeringsbelopp och, i förekommande fall,  förväntade förlustbelopp om skydd 
också har erhållits för fallissemangen 1 till n-1 eller när n-1 fallissemang redan har 
inträffat. I sådana fall skall den metod tillä mpas som anges i punkt 1 för kreditderivat 
på första förfall som anpassats på lämpligt sätt för produkter som avser n-te förfall. 
SV 107   SV BILAGA IX – Värdepapperisering  
 
Del 1 – Definitioner för BILAGA X  
1. I denna bilaga används följande beteckni ngar med de betydelser som här anges: 
– överskottsmarginal : det belopp som inflyter i form av räntor och kreditavgifter 
eller andra intäkter från de värdepa pperiserade exponeringarna minskat med 
finansieringsutgifter och omkostnader. 
– städoption : optionsavtal där originatorn kan återköpa eller upphäva positioner i 
värdepapperisering innan al la underliggande exponeringa r har återbetalats om 
de utestående exponeringarnas belopp  sjunker under en fastställd nivå. 
– likviditetsfacilitet : position i värdepapperisering till följd av ett avtal om att 
tillhandahålla finansiering för att säkerställa att betalningsströmmarna når 
investerarna i rätt tid. 
– kirb: 8 % av de riskvägda exponeringsbel oppen som skulle ha beräknats enligt 
artiklarna 84–89 avseende värdepapperise rade exponeringar om de inte hade 
värdepapperiserats plus förväntade förluster som hänger samman med dessa 
exponeringar och som beräknats enligt dessa artiklar. 
– externratingmetod : metod för beräkning av ris kvägda exponeringsbelopp för 
positioner i värdepapperisering enligt punkterna 45–49 i del 4. 
– formelbaserad metod : metod för beräkning av ris kvägda exponeringsbelopp för 
positioner i värdepapperisering enligt punkterna 50–52 i del 4. 
– postition utan rating : en position i värdepapperi sering som inte har någon 
kvalificerad kreditvärdering av ett valbart ratinginstit ut enligt definitionen i 
artikel 97. 
– postition med rating : en position i värdepapperise ring som har en kvalificerad 
kreditvärdering av ett valbart ratingins titut enligt definitionen i artikel 97.  
– program för tillgångsbaserade certifikat (ABCP-program) : ett 
värdepapperiseringsprogram genom vilket  de emitterade värdepapperen främst 
förekommer i form av företagscertifikat  med en ursprunglig löptid på ett år 
eller mindre. 
SV 108   SV Del 2 – Minimikrav för erkännande av betyda nde kreditrisköverföring och beräkning 
av riskvägda exponeringsbelopp och förvänta de förlustbelopp för värdepapperiserade 
exponeringar  
1. MINIMIKRAV FÖR ERKÄNNANDE AV BETYDANDE KREDITRISKÖVERFÖRING VID EN 
TRADITIONELL VÄRDEPAPPERISERING  
1. Det kreditinstitut som är originator vid en traditionell värdepapperisering får undanta 
värdepapperiserade exponeringar från be räkning av riskvägda exponeringsbelopp 
och förväntade förlustbelopp om bet ydande kreditrisk i samband med de 
värdepapperiserade exponeringarna har överf örts till tredje part er och överföringen 
uppfyller följande villkor: 
a) Transaktionens ekonomiska innebör d framgår av värdepapperiseringens 
dokumentation. 
b) Det kreditinstitut som är originator och dess fordringsägare skall inte kunna 
förfoga över de värdepappe riserade exponeringarna, till exempel vid konkurs 
och rekonstruktion. Detta skall styrkas ge nom ett utlåtande fr ån en kvalificerad 
juridisk rådgivare. 
c) De emitterade värdepapperen medför inte någon betalningsförpliktelse för det 
kreditinstitut som är originator.  
d) Förvärvaren är ett specialf öretag för värdepapperisering. 
e) Det kreditinstitut som är originator behåller inte faktisk eller indirekt kontroll 
över de överförda exponeringarna. En origin ator skall anses ha behållit faktisk 
kontroll över de överförda exponeringarn a om han har rätt att återköpa de 
tidigare överförda exponeri ngarna från förvärvaren för att ta hem vinsterna 
eller om han är skyldig att återta den överförda risken. Om det kreditinstitut 
som är originator behåller rättigheter el ler förpliktelser avseende förvaltningen 
av exponeringarna skall detta i sig själ v inte utgöra indirekt kontroll över 
exponeringarna.  
f) Om det föreligger en städoption sk all följande villkor  vara uppfyllda: 
i) Det kreditinstitut som är originator a vgör fritt om städoptionen skall utnyttjas. 
ii) Städoptionen får bara utnyttjas om 10 % eller mindre av det ursprungliga 
värdet på de värdepapperiserade ex poneringarna fortfarande är obetalt. 
iii) Städoptionen får inte vara utformad fö r att undvika fördelning av förluster på 
kreditförstärkningspositioner eller andra positioner som hålls av investerare, 
och inte vara utformad på annat sätt för att tillhandahålla kreditförstärkning. 
g) Värdepapperiseringsdokumentatione n innehåller inga klausuler som 
i) i annat fall än vid bestämmelser om förtida amortering, kr äver att positioner i 
värdepapperisering skall förbättras av det kreditinstitut som är originator, vilket 
inkluderar, men inte begränsar sig till, förändring av de underliggande 
SV 109   SV kreditexponeringarna eller ökning av investerarnas avka stning till följd av en 
försämring av de värdepapperiserade exponeringarnas kreditkvalitet, eller 
ii) ökar avkastningen till innehavarna av positioner i värdepa pperiseringen till 
följd av en försämring av den underliggande exponeringsgruppens 
kreditkvalitet. 
2. MINIMIKRAV FÖR ERKÄNNANDE AV BETYDANDE KREDITRISKÖVERFÖRING VID 
SYNTETISK VÄRDEPAPPERISERING  
2. Ett kreditinstitut som är originator vid en  syntetisk värdepapperisering får beräkna 
riskvägda exponeringsbelopp och,  i förekommande fall, förv äntade förlustbelopp för 
de värdepapperiserade exponeringarna  enligt nedanstående punkter 3–4 om 
betydande kreditrisk har överförts till tr edje parter genom betalt eller obetalt 
kreditriskskydd och överföringen uppfyller följande villkor:  
a) Transaktionens ekonomiska innebör d framgår av värdepapperiseringens 
dokumentation. 
b) Det kreditriskskydd genom vilket kred itrisken överförs u ppfyller kraven på 
godtagbarhet och övriga krav enligt arti klarna 90–93 för erkännande av sådant 
kreditriskskydd. Specialföretag skall i detta avseende inte erkännas som 
valbara tillhandahållar e av obetalt skydd.  
c) De instrument som används för att överföra kreditrisk får inte innehålla 
bestämmelser eller villkor som 
i) fastställer betydande tröskelvärde n under vilka kreditr iskskydd inte anses 
kunna utlösas om en kredithändelse uppstår, 
ii) gör det möjligt att avbryta skydde t på grund av att de underliggande 
exponeringarnas kreditkva litet har försämrats, 
iii) i annat fall än vid bestämmelser om förtida amortering, kr äver att positioner i 
värdepapperiseringen skall förbättras av  det kreditinstitut som är originator, 
eller 
iv) ökar kreditinstitutens kostnad för kreditriskskydd eller avkastningen till 
innehavarna av positioner i värdepapperi sering till följd av en försämring av 
den underliggande exponerings gruppens kreditkvalitet. 
d) Ett utlåtande har inhämtats från en  kvalificerad juridisk rådgivare som 
bekräftar att kreditrisksk yddet kan hävdas inom alla  relevanta territorier. 
3. ORIGINATORERS BERÄKNING AV RISKVÄGDA EXPONERINGSBELOPP FÖR 
VÄRDEPAPPERISERADE EXPONERINGAR VI D SYNTETISKA VÄRDEPAPPERISERINGAR  
3. Vid beräkning av riskvägda exponeringsbel opp för värdepapperiserade exponeringar 
när villkoren i punkt 2 är uppfyllda skall det kreditinstitut som är originator vid en 
syntetisk värdepapperisering, med beaktande av punkterna 5–8, använda de 
SV 110   SV tillämpliga beräkningsmetoder som anges i del 4 och inte de metoder som anges i 
artiklarna 78–89. För kreditinstitut so m beräknar riskvägda exponeringsbelopp och 
förväntade förlustbelopp enligt artiklarna  84–89 skall det förvänta de förlustbeloppet 
avseende sådana exponeringar vara noll. 
4. För tydlighetens skull avser punkt 3 hela den exponeringsgrupp som är föremål för 
värdepapperiseringen. Med förbehåll för va d som föreskrivs i punkterna 5–8 skall det 
kreditinstitut som är originator beräkna riskvägda exponeringsbelopp avseende alla 
värdepapperiseringstrancher i enlighet med bestämmelserna i del 4, däribland även 
de som avser erkännande av kreditrisks kydd. Om till exempel en tranch överförs 
genom obetalt kreditriskskydd till en tredje part skall den tredje partens riskvikt 
tillämpas på tranchen vid beräkning av originatorns riskvägda exponeringsbelopp. 
3.1. Behandling av löptidsobalanser vid syntetiska värdepapperiseringar 
5. Vid beräkning av riskvägda exponerings belopp enligt punkt 3 skall eventuell 
löptidsobalans mellan kreditriskskyddet, genom vilket uppdelningen på trancher 
uppnås, och de värdepapperiserade expone ringarna beaktas enligt punkterna 6–8. De 
värdepapperiserade exponeringarnas löptid  skall antas vara lika med den längsta 
löptiden för någon av dessa exponeringar, dock maximalt fem år.  
6. De värdepapperiserade exponeringarnas löpt id skall antas vara lika med den längsta 
löptiden för någon av dessa  exponeringar, dock maximalt fem år. Kreditriskskyddets 
löptid skall fastställas enligt bilaga VIII.  
7. Om ett kreditinstitut som är originator tillämpar punkt erna 6–35 i del 4 för beräkning 
av riskvägda exponeringsbelopp skall det bor tse från eventuell löptidsobalans vid 
beräkning av riskvägda exponeringsbelopp för trancher som är utan rating eller som 
har getts en rating under ”i nvestment grade”. För alla övriga trancher skall den 
behandling av löptidsobalans som anges i bilaga VIII tillämpas i enlighet med 
följande formel: 
RW* = [RW(SP) x (t-t*)/(T-t*)] + [RW(Ass) x (T-t)/(T-t*)]  
där 
RW* är riskvägda exponeringsbelopp enligt vad som avses i artikel 75 a, 
RW(Ass) är de riskvägda exponeringsbelopp som skulle ha gällt för exponeringarna 
om de inte hade värdepapperisera ts, beräknade på proportionell grund, 
RW(SW) är riskvägda exponeringsbelopp som beräknats enligt punk t 3 om det inte 
förelåg någon löptidsobalans, 
T är löptiden för de underligga nde exponeringarna uttryckt i år, 
t är löptiden för kreditri skskyddet uttryckt i år, och 
t* är 0,25. 
8. Om ett kreditinstitut som är originat or tillämpar punkterna 36–74 i del 4 för 
beräkning av riskvägda exponeringsbelopp  skall det bortse från eventuell 
SV 111   SV löptidsobalans vid beräkning av riskvägda exponeringsbelopp för trancher e ller delar 
av trancher som getts riskvikten 1 250 % enligt de punkterna. För alla övriga trancher 
eller delar av trancher skall den behandling av löptidsobalans som anges i bilaga VIII 
tillämpas i enlighet med formeln i punkt 7. 
SV 112   SV Del 3 – Externa kreditvärderingar  
1. KRAV PÅ RATINGINSTITUTENS KREDITVÄRDERINGAR  
1. För att kunna ligga till grund för beräkning  av riskvägda exponeringsbelopp enligt 
del 4 i denna bilaga skall en  kreditvärdering från ett va lbart ratinginstitut uppfylla 
följande villkor: 
a) Det skall inte föreligga någon obalans mellan de betalningsslag som avspeglas 
i kreditvärderingen och de betalningsslag som kreditinstitutet har rätt till inom 
ramen för det kontrakt som ger upphov till den berörda 
värdepapperiseringspositionen. 
b) Kreditvärderingen skall finnas offentlig tillgänglig på marknaden. 
Kreditvärderingar skall endast anses vara offentligt tillgängliga om de har 
publicerats inom ramen för ett offentligt tillgängligt forum och ingår i 
ratinginstitutets övergångsmatris. Kreditvärderingar som bara gjorts 
tillgängliga för ett begränsat antal skall inte betraktas som offentligt 
tillgängliga. 
2. ANVÄNDNING AV KREDITVÄRDERINGAR  
2. Ett kreditinstitut får utse ett eller flera va lbara ratinginstitut vilkas kreditvärderingar 
skall användas vid beräkning av instit utets riskvägda ex poneringsbelopp enligt 
artiklarna 94–101 (ett utsett ratinginstitut). 
3. Om inte annat följer av nedanstående punkter 5–7 måste ett kreditinstitut 
genomgående använda kreditvärderingar från  utsedda ratinginsti tut avseende sina 
positioner i värdepapperisering.  
4. Om inte annat följer av punkterna 5–6 får ett kreditinstitut inte använda ett 
ratinginstituts kreditvärderingar för sina positioner i vissa trancher och ett annat 
ratinginstituts kreditvärderingar för sina positioner i andra trancher inom ramen för 
samma struktur, oavsett om de har bedömts eller inte av det första ratinginstitutet.  
5. Om en position har två kreditvärderingar av utsedda ratinginstitut skall 
kreditinstitutet använda den minst fördelaktiga kreditvärderingen. 
6. Om en position har mer än två kreditvärderi ngar av utsedda ratingi nstitut skall de två 
mest fördelaktiga användas. Om de två mest fördelaktiga värderingarna skiljer sig åt 
skall den minst fördelaktiga av de två användas. 
7. Om kreditriskskydd som är godtagbart enligt  artiklarna 90 –93 tillhandahålls direkt 
till specialföretaget för vä rdepapperisering och det skydd et avspeglas i ett utsett 
ratingföretags kreditvärdering av en position får riskvikt en som hör ihop med denna 
kreditvärdering användas. Om skyddet inte är godtagbart enlig t artiklarna 90–93 får 
kreditvärderingen inte erkännas. I de fall då kreditriskskyddet in te tillhandahålls till 
specialföretaget för värdepapperiseri ng, utan i stället direkt till en 
värdepapperiseringsposition, får kr editvärderingen inte erkännas. 
SV 113   SV 3. INPLACERING  
8. De behöriga myndigheterna skall fastställa på  vilket steg på kr editkvalitetsskalan i 
tabellerna i del 4 varje kredit betyg från ett valbart ratinginstitut skall placeras in. Vid 
fastställandet skall de behöriga myndighetern a skilja mellan de relativa risknivåer 
som uttrycks genom varje betyg. De skall beakta kvantitativa fakt orer, till exempel 
andelen fallissemang och/eller andelen förl uster, och kvalitativa faktorer såsom de 
olika typer av transaktioner som bedömts av  ratinginstitutet samt  kreditvärderingens 
innebörd. 
9. De berörda myndigheterna skall försöka se  till att positioner i värdepapperisering 
som åsatts samma riskvikt på basis av ett valbart ratinginstituts kreditvärdering är 
föremål för motsvarande kreditrisknivåer. De tta kan innefatta ändring av beslut om 
den kreditkvalitetsnivå där ett en skilt kreditbetyg placerats in. 
SV 114   SV Del 4 – Beräkning  
1. BERÄKNING AV RISKVÄGDA EXPONERINGSBELOPP  
1. Vid tillämpningen av artikel 96 skall en värdepapperiseringspositions riskvägda 
exponeringsbelopp beräknas genom att pos itionens exponeringsvärde ges den 
relevanta riskvikt som anges i denna del.  
2. Om inte annat följer av punkt 3 skall exponeringsvärdet för en 
värdepapperiseringsposition inom balansräkningen 
a) vara dess balansräkningsvärde om kreditinstitutet beräknar riskvägda 
exponeringsbelopp enli gt punkterna 6–35, 
b) mätas brutto före värderegleringar  om kreditinstitutet beräknar riskvägda 
exponeringsbelopp enligt  punkterna 36–74, och 
c) vara dess nominella värde multiplicera t med en konverteringsfaktor enligt vad 
som föreskrivs i denna b ilaga. Konverteringsfaktorn skall vara 100 % om inte 
annat anges. 
3. Exponeringsvärdet för en värdepapperiserings position, som uppstår till följd av ett 
derivatinstrument som anges i bilaga IV, skall fastställas enligt bilaga III. 
4. Om en värdepapperiserings position är föremål för betalt kreditriskskydd får 
exponeringsvärdet för den positionen ändras  enligt kraven i bilaga VIII med de 
ytterligare preciseringar so m ges i den här bilagan. 
5. Om ett kreditinstitut har två eller fler överlappande positioner i en 
värdepapperisering skall det, i den utsträckning som dessa  överlappar varandra, i sin 
beräkning av riskvägda exponeringsbelopp ba ra inbegripa den position eller den del 
av en position som ger det högre riskvägda exponeringsbeloppet. Med 
”överlappning” avses att positionerna helt eller delvis innebär en exponering för 
samma risk på sådant sätt att det inom ra men för överlappningen endast är fråga om 
en enda exponering. 
2. BERÄKNING AV RISKVÄGDA EXPONERINGSBELOPP ENLIGT SCHABLONMETODEN  
6. Om inte annat följer av punkterna 8–9 sk all riskvägt exponeringsbelopp för bedömd 
värdepapperiseringsposition med rating be räknas genom att exponeringsvärdet i 
enlighet med följande tabeller 1–2 ges den risk vikt som åsatts det kreditkvalitetssteg 
som de behöriga myndigheterna har gett kred itvärderingen i enlighet med artikel 98.  
Tabell 1 
Andra positioner än de som ha r kortfristiga kreditvärderingar 
Kredit-
kvalitetssteg 1 2 3 4 5 och däröver 
SV 115   SV Riskvikt 20 % 50 % 100 % 350 % 1250 % 
Tabell 2 
Positioner med kortfristiga kreditvärderingar 
Kreditkvalitetssteg 1 2 3 Alla övriga kreditbetyg 
Riskvikt 20 % 50 % 100 % 1250 % 
 
7. Om inte annat följer av punkterna 10–16 sk all det riskvägda exponeringsbeloppet för 
en värdepapperiseringsposition utan rating beräknas med tillämpning av riskvikt 
1 250 %. 
2.1. Originatorer och medverkande kreditinstitut 
8. Originatorer och medverkande kreditinstitut skall tillämpa riskvikt 1 250 % på alla 
behållna och återköpta positioner i värdepa pperisering som har ett kreditbetyg från 
ett utsett ratinginstitut som de behöriga myndigheterna har fastställt skall motsvara 
ett värde på kreditkvalitetsskalan som är sämre än 3. Vid fastställande om en position 
har ett sådant kreditbetyg skall bestämme lserna i punkterna 2–7 i del 3 tillämpas. 
9. För originatorer eller medverkande kredi tinstitut får de riskvägda exponeringsbelopp 
som beräknats avseende institutets positione r i en värdepapperisering begränsas till 
de riskvägda exponeringsbelopp som skulle ha  beräknats för de värdepapperiserade 
exponeringarna om de inte hade värdep apperiserats. Därvid  gäller en antagen 
tillämpning av 150 % riskvikt på alla or eglerade poster och högriskposter bland de 
värdepapperiserade exponeringarna.  
2.2. Behandling av positioner utan rating 
10. De behöriga myndigheterna får tillåta ett kreditinstitut som har en 
värdepapperiseringsposition utan rating a tt tillämpa den behandling som anges i 
punkt 11 för beräkning av riskvägt exponeri ngsbelopp för den positionen förutsatt att 
sammansättningen av gruppen av värdepappe riserade exponeringar alltid är känd.  
11. Ett kreditinstitut får tillämpa den vägda genomsnittliga riskvikt som skulle ha 
tillämpats på de värdepapperiserade expone ringarna enligt ar tiklarna 78–83 av ett 
kreditinstitut som innehade expone ringarna, multiplicerat med en 
koncentrationsfaktor. Denna koncentrations faktor är lika med summan av de 
nominella beloppen på alla trancherna dividerad med summan av de nominella 
beloppen på de trancher som är efterställd a eller likställs med den tranch i vilken 
positionen hålls, inklusive den berörda tranchen. Resultatet får inte vara en riskvikt 
som överstiger 1 250 % eller som är lägre än  någon riskvikt som är tillämplig på en 
tranch med en bättre rangordning och som har en rating. Om kreditinstitutet inte kan 
fastställa de riskvikter som skulle tillämp as på de värdepapperi serade exponeringarna 
enligt artiklarna 78–83 skall det tillämpa riskvikt 1 250 % för positionen. 
SV 116   SV 2.3. Behandling av positioner i värdepapperisering som avser trancher i andra-
förlustläge eller bättre i ett program för tillgångs baserade certifikat (ABCP-
program) 
12. Med förbehåll för möjligheten att tillämpa en  mer fördelaktig be handling i kraft av 
bestämmelserna avseende likviditetsfacili teter i punkterna 14–16 får ett kreditinstitut 
när det gäller positioner i värdepapperisering som upp fyller villkoren i punkt 13 
tillämpa en riskvikt som är den högsta av  i) 100 % eller ii) den högsta av de 
riskvikter som ett kreditinstitut som inne har exponeringen skulle tillämpa på någon 
av de värdepapperiserade expone ringarna enligt artiklarna 78–83. 
13. För att behandlingen i punkt 12 skall vara tillåten skall 
värdepapperiseringspositionen uppfylla följande villkor: 
a) Den skall vara i en tranch som ekonomiskt sett är i ett andra-förlustläge eller är 
bättre prioriterad i värdep apperiseringen, och första-f örlusttranchen måste ge 
påtaglig kreditförstärkning till tr anchen i andra-förlustläge. 
b) Dess kvalitet skall minst mo tsvara ”investment grade”. 
c) Den skall innehas av ett kreditinstit ut som inte innehar någon position i den 
tranch som är i första-förlustläge.  
2.4. Behandling av likviditetsfaciliteter utan rating 
2.4.1.  Godtagbara likvidite tsfaciliteter 
14. Om följande villkor är uppfyllda får en konve rteringsfaktor på 20 % tillämpas på det 
nominella beloppet på en likviditetsfacilitet med en ursprunglig löptid på ett år eller 
mindre för att fastställa en likvidite tsfacilitets exponeri ngsvärde, och en 
konverteringsfaktor på 50 % får tillämpas  på det nominella beloppet på en 
likviditetsfacilitet med en ursprunglig löptid på mer än ett år:  
a) Likviditetsfacilitetens dokumentation skall klart identifiera och begränsa de 
omständigheter under vilka facili teten får tas i anspråk.  
b) Faciliteten får inte kunna tas i ansprå k för att tillhandahålla kreditstöd genom 
att täcka förluster som redan uppstått vid tiden för utnyttjande t, till exempel 
genom att tillhandahålla likvida medel avseende exponeringar som fallerat vid 
tiden för utnyttjandet eller genom att förvärva tillgångar till ett pris som är 
högre än det verkliga värdet. 
c) Faciliteten får inte a nvändas för att tillhandahålla  ständig eller regelbunden 
finansiering av värd epapperiseringen. 
d) Återbetalning av utnyt tjande av faciliteten skall inte vara efterställda 
investerares fordringar, annat än när de t gäller fordringar som uppstår avseende 
ränte- eller valutaderivat eller avgifter eller liknande kostnader. Den får inte 
heller kunna efterges eller uppskjutas.  
e) Faciliteten får in te längre kunna utnyttjas  när alla tillämpliga 
kreditförstärkningar som den omfattas av är uttömda. 
SV 117   SV f) Faciliteten måste omfattas av en be stämmelse som leder till en automatisk 
minskning av det belopp som kan tas i anspråk med beloppet av de 
exponeringar som har fallerat, om de t föreligger fallissemang i den mening 
som avses enligt artiklarn a 84–89, eller, när gruppen av värdepapperiserade 
exponeringar består av in strument med rating, som leder till att faciliteten 
upphävs om gruppens genomsnittliga kvalitet faller under ”investment grade”. 
Riskvikten skall vara den högsta riskvi kt som ett kreditinstitut som innehaft 
exponeringarna skulle ha tillämpat på någon av de vä rdepapperiserade 
exponeringarna enligt artiklarna 78–83.  
2.4.2.  Likviditetsfacilite ter som bara får tas i anspråk vid en allmän störning på marknaden  
15. För att fastställa exponeringsvärdet på en  likviditetsfacilitet som bara får tas i 
anspråk vid en allmän störning på markna den (dvs. om mer än ett specialföretag 
avseende skilda transaktioner inte kan förnya förfallande certifikat och denna 
o f ö r m å g a  i n t e  ä r  e n  f ö l j d  a v  e n  f ö rsämring av specialföretagets eller de 
värdepapperiserade exponeringarnas kredit kvalitet) får en konverteringsfaktor på 
0 % användas på det nominella beloppet,  förutsatt att villkoren i punkt 14 är 
uppfyllda. 
2.4.3.  Förskotteringsarrangemang 
16. För att fastställa exponeringsvärdet för en villkorslöst återkallelig  likviditetsfacilitet 
får en konverteringsfaktor på 0 % tillämpas på det nominella beloppet, förutsatt att 
villkoren i punkt 14 är uppfyllda och att åt erbetalning av utnyttjanden av faciliteten 
inte är efterställda några andra ford ringar på kontantflödena från de 
värdepapperiserade exponeringarna. 
2.5. Ytterligare kapitalkrav för värdepapperi sering av rullande exponeringar med 
bestämmelser om förtida amortering 
17. Utöver de riskvägda exponeringsbelopp som ett kreditinstitut som är originator 
beräknar för sina positioner i värdepappe risering skall det beräkna ett riskvägt 
exponeringsbelopp enligt den metod so m anges i punkterna 18–32 när det säljer 
rullande exponeringar inom ramen för en  värdepapperisering som innehåller 
bestämmelser om förtida amortering. 
18. Kreditinstitutet skal l beräkna ett riskvä gt exponeringsbelopp med avseende på 
summan av originatorns andel och investerarnas andel.  
19. För värdepapperiseringsstrukturer där de värdepapperise rade exponeringarna 
innehåller rullande och icke-rullande e xponeringar skall ett kr editinstitut som är 
originator tillämpa nedanstående beha ndling på den del av den underliggande 
gruppen som innehåller ru llande exponeringar.  
20. I detta sammanhang skall ”originatorns a ndel” betyda beloppet av den nominella 
andel av hela gruppen av utnyttjade kreditbelopp som har överförts till en 
värdepapperisering, som bestämmer den andel av kontantflödena från 
kapitalåterbetalningar, räntor och andra a nknutna belopp som inte är tillgänglig för 
utbetalningar till innehavare av pos itioner i värdepapperiseringen.  
SV 118   SV För att motsvara definitionen får originatorns  andel inte vara efterställd investerarnas 
andel.  
Med ”investerarnas andel” avses beloppet av  den nominella återstående andelen av 
hela gruppen av utnyttjade kreditbelopp.  
21. Den exponering för originatorn, som är knuten till rättigheterna avseende 
originatorns andel, skall inte betraktas so m en värdepapperiseringsposition, utan som 
en proportionell exponering mot de värdep apperiserade expone ringarna, som om 
dessa inte hade vä rdepapperiserats. 
2.5.1.  Undantag från behandling av förtida amortering 
22. Institut som är originatorer vid följande typer av värdepapperi seringar är undantagna 
från kapitalkravet i punkt 17: 
a) Värdepapperiseringar av  rullande exponeringar dä r investerarna förblir 
fullständigt exponerade för låntagarnas alla framtida utnyttjanden, så att de 
underliggande faciliteternas risk inte ens går tillbaka på det kreditinstitut som 
är originator efter det att en förtida am ortering har utlösts,  är undantagna från 
behandling av förtida amortering. 
b) Värdepapperiseringar där bestämmelser  om förtida amortering endast utlöses 
av händelser som inte är relaterade till de värdepapperiserade tillgångarnas 
utveckling eller originatorns resultat, exempelvis betydande förändringar av 
skattelagar och andra författningar. 
2.5.2.  Maximala kapitalkrav 
23. För ett kreditinstitut som är originator och som omfattas av kravet i punkt 17 får 
summan av de riskvägda exponeringsbeloppen avseende dess positioner i 
investerarnas andel och de riskvägda exponeringsbelopp som beräknats enligt punkt 
17 inte vara större än det största av 
a) de riskvägda exponeringsbelopp som beräknats avseende dess positioner i 
investerarnas andel, eller 
b) de riskvägda exponeringsbelopp som skulle ha beräknats avseende de 
värdepapperiserade exponeringarna av ett kreditinstitut som innehade 
exponeringarna, om de inte hade värd epapperiserats till ett belopp som 
överensstämmer med investerarnas andel. 
24. I förekommande fall skall det avdrag för nettovinst, enligt artikel 57, som 
uppkommer till följd av kapitalisering av framtida inkomster, inte beaktas inom 
ramen för det maximala belopp som angetts under punkt 23.  
2.5.3.  Beräkning av riskvägda exponeringsbelopp 
25. Det riskvägda exponeringsbelopp, som skall beräknas enligt punkt 17, skall 
fastställas genom att investerarnas a ndel multipliceras med produkten av den 
tillämpliga konverteringsfaktorn enlig t punkterna 27–32 och den vägda 
SV 119   SV genomsnittliga riskvikt som skulle gälla för de värdepapperiserade exponeringarna 
om de inte hade vä rdepapperiserats.  
26. En ordning med förtida amortering skall anse s vara kontrollerad om följande villkor 
är uppfyllda: 
a) Det kreditinstitut som är originator ska ll ha en lämplig plan för att säkerställa 
att det har tillgång till tillräckligt kapital och likviditet i händelse av en förtida 
amortering. 
b) Under transaktionens löptid skall orig inatorns andel och investerarnas andel av 
räntebetalningar, kapitalbelopp, utgifter , förluster och återvinningar fördelas 
proportionellt på grundval av månadens  ingående balans av utestående 
fordringar.  
c) Amorteringsperioden skall bedömas vara tillräcklig för att 90 % av den totala 
utestående skulden (originatorns och i nvesterarnas andelar) i början av den 
förtida amorteringsperioden skall hinna betalas tillbaka eller redovisas som 
fallerad. 
d) Återbetalningstakten inte är snabba re än vad den skulle  ha varit vid rak 
amortering under den period som anges i villkor c). 
27. När det gäller värdepapperi seringar av hushållsexponeringa r som är oförbindliga och 
villkorslöst återkalleliga utan förhandsanmä lan, och som omfattas av en bestämmelse 
om förtida amortering, där den förtida amorteringen utlöses av att nivån på 
överskottsmarginalen hamnar under ett angivet gränsvärde, skall kreditinstituten 
jämföra tremånadersgenomsnittet av överskottsmarginalen med den nivå där 
överskottet enligt avtalsvillkoren måste börja innehållas. 
28. Om värdepapperiseringen inte kräver att överskottsmarginalen skall innehållas anses 
punkten där överskottsutbetalningen upphör va ra 4,5 procentenheter högre än den 
nivå på överskottsmarginalen när en förtida amortering utlöses.  
29. Konverteringsfaktorn skall fastställas på  grundval av nivån på den faktiska 
genomsnittliga överskottsmarginalen under tre månader enligt tabell 3. 
Tabell 3 
 Värdepapperiseringar som 
omfattas av en 
bestämmelse om 
kontrollerad förtida 
amortering Värdepapperiseringar som 
omfattas av en 
bestämmelse om icke-
kontrollerad förtida 
amortering 
Tremånaders 
genomsnittlig 
överskottsmarginal Konverteringsfaktor Konverteringsfaktor 
Över nivå A 0 % 0 % 
Nivå A 1 % 5 % 
SV 120   SV Nivå B 2 % 15 % 
Nivå C 20 % 50 % 
Nivå D 20 % 100 % 
Nivå E 40 % 100 % 
 
30. I tabell 3 avses med ”nivå A” en nivå på överskottsmarginalen som understiger 
133,33 % av den nivå där överskott måste bör ja innehållas, men som inte understiger 
100 % av den nivån, med ”nivå B” en nivå  på överskottsmarginalen som understiger 
100 % av den nivå där överskott måste börj a innehållas, men som inte understiger 
75 % av den nivån, med ”nivå C” en nivå  på överskottsmarginalen som understiger 
75 % av den nivå där överskott måste börja  innehållas, men so m inte understiger 
50 % av den nivån, med ”nivå D” en nivå  på överskottsmarginalen som understiger 
50 % av den nivå där överskott måste börja  innehållas, men so m inte understiger 
25 % av den nivån och med ”nivå E” en  nivå på överskot tsmarginalen som 
understiger 25 % av den nivå där öv erskott måste börja innehållas. 
31. För alla övriga värdepapperiseringar som är föremål för en bestämmelse om 
kontrollerad förtida amortering av rullande exponeringar skall en 
kreditkonverteringsfaktor på 90 % tillämpas. 
32. För alla övriga värdepapperi seringar som är föremål för en bestämmelse om icke-
kontrollerad förtida amortering av rullande exponeringar skall en 
kreditkonverteringsfaktor på 100 % tillämpas. 
2.6. Erkännande av kreditriskskydd vid positioner i värdepapperisering 
33. Om kreditriskskydd erhålls för en position i värdepapperisering får beräkningen av 
riskvägda exponeringsbelopp ändras enligt bilaga VIII. 
2.7. Reducering av riskvägda exponeringsbelopp 
34. Enligt vad som anges i artikel 66.2 får kreditinstitut, när det gäller en 
värdepapperiseringsposition för vilken 1 250 % riskvikt skulle tillämpas, som ett 
alternativ till att inbegripa positio nen i sin beräkning av riskvägda 
exponeringsbelopp, dra av positionens e xponeringsvärde från kapitalbasen. I detta 
syfte får beräkningen av exponeringsvärdet avspegla godtagbart betalt skydd på ett 
sätt som är förenligt med punkt 33. 
35. Om ett kreditinstitut utnyttjar det alternativ som anges i punkt 34 skall 12,5 gånger 
det belopp som dragits av enligt denna punkt, i enlighet med punkt 9, dras av från det 
belopp som i den punkten anges som det maximala riskvägda exponeringsbelopp 
som behöver beräknas av de kreditinstitut som anges där. 
SV 121   SV 3. BERÄKNING AV RISKVÄGDA EXPONERINGSBELOPP ENLIGT INTERNMETODEN  
3.1. Rangordning av metoder 
36. Vid tillämpningen av artikel 96 skall en värdepapperiseringspositions riskvägda 
exponeringsbelopp beräknas en ligt punkterna 36–74. 
37. När det gäller en position med rating eller en position avseende vilken en härledd 
rating får användas skall externra tingmetoden som anges i punkterna 45–49 
användas för att beräkna det riskvägda exponeringsbeloppet.  
38. När det gäller en position utan rating sk all den formelbaserade metoden som anges i 
punkterna 50–52 användas, utom då internme toden är tillåten en ligt vad som anges i 
punkterna 42–43. 
39. Ett annat kreditinstitut än en originator el ler ett medverkande kred itinstitut får bara 
använda den formelbaserade metode n med de behöriga myndigheternas 
godkännande.  
40. När det gäller en originator eller ett medverkande kreditin stitut som inte kan beräkna 
Kirb och inte har fått godkännande att använda internmetoden för positioner i ABCP-
program, och när det gäller övriga kreditin stitut som inte har fått godkännande att 
använda den formelbaserade metoden eller internmetoden (i fråga om positioner i 
ABCP-program) skall riskvikt 1 250 % tillämpas på positioner i värdepapperisering 
utan rating avseende vilka en hä rledd rating inte får användas.  
3.1.1.  Användning av härledd rating 
41. Om följande operativa minimikrav är uppfylld a skall ett institut ge en position utan 
rating en härledd kreditvärdering som motsvarar kreditvärderingen av de positioner 
med rating (referenspositionerna) som är de bäst prioriterade positioner som i alla 
avseenden är efterställda den berörda vä rdepapperiseringspositionen utan rating:  
a) Referenspositionerna måste i alla avseenden vara efterställda 
värdepapperiseringstranchen utan rating.  
b) Referenspositionernas löptid måsta vara minst lika lång som löptiden för den 
berörda positionen utan rating.  
c) En härledd rating måste fortlöpande uppdateras för att avspegla alla 
förändringar vad gäller kreditvärderingen av de positioner i värdepapperisering 
som använts som referens. 
3.1.2.  Internmetoden för positioner i ABCP-program 
42. Förutsatt att de behöriga myndigheterna ge r sitt godkännande får ett kreditinstitut, 
om följande villkor är uppfyllda, ge en position utan rating i ett ABCP-program en 
bedömd rating enligt vad som anges i punkt 43: 
a) Positioner i de certifikat som emitterats inom programmet skall vara positioner 
med rating. 
SV 122   SV b) Kreditinstitutet skall övertyga de behöriga myndigheterna att dess interna 
bedömning av positionens kreditkvalitet avspeglar ett eller flera valbara 
ratinginstituts offentligt tillgängliga värderingsmetoder för betygsättning av 
värdepapper som baseras på exponeringar av det slag som värdepapperiserats. 
c) Bland de ratinginstitut,  vilkas metoder skall avspeglas enligt punkt b), skall 
ingå ratinginstitut som har tillhandahållit en extern rating för de certifikat som 
emitteras inom programmet. Kvantitativa element – till exempel stressfaktorer 
– som används för att bedöma att positionen motsvarar en viss kreditkvalitet 
måste åtminstone vara lika försiktiga  som de metoder som används inom det 
berörda ratinginstitutets re levanta värderingsmetodik. 
d) Vid utvecklingen av sin internmetod skall kreditinstitut et beakta alla 
offentliggjorda ratingmetoder som anvä nds av valbara ratinginstitut för 
klassificering av värdepa pper som baseras på exponeri ngar av det slag som 
värdepapperiserats. Detta skall dokumenteras av kreditinstitutet och uppdateras 
minst en gång om året. 
e) Kreditinstitutets internmetod skall innefatta kreditbetyg. Dessa kreditbetyg 
skall motsvara de valbara ratinginstitutens kreditbetyg. Detta skall 
dokumenteras tydligt och klart. 
f) Internmetoden skall användas i kreditinstitutets interna riskhantering, däribland 
vid beslutsfattande, i information til l ledningen och vid förfaranden för 
kapitalallokering. 
g) Interna eller externa revisorer, ett ra tinginstitut eller kreditinstitutets interna 
kreditöversyns- eller riskhanteringsf unktion skall utföra regelbundna översyner 
av internbedömningsförfarandet och kvali teten på de interna bedömningarna av 
kreditkvaliteten på kreditinstitutets exponeringar mot ABCP-program. Om 
kreditinstitutets funktioner för internre vision, kreditöversyn eller riskhantering 
utför översynen skall dessa vara obero ende med hänsyn till affärsområdet 
ABCP-program samt i förhållande till kunderna. 
h) Kreditinstitutet skall följa upp de inte rna klassificeringarna över tiden för att 
utvärdera internbedömningsmetodens resultat och skall vid behov göra 
anpassningar av metoden när exponeringarn as resultat regelmässigt avviker 
från det som den interna betygsättningen skulle ge. 
i) ABCP-programmet skall innefatta kravnivå er för att ta på sig kreditrisk i form 
av riktlinjer för krediter och investeringa r. Vid beslut om att köpa en tillgång 
skall programförvaltaren ta  hänsyn till vilket slags tillgång som köps, arten och 
värdet av de exponeringar som härrör från tillhandahållande av 
likviditetsfaciliteter och kreditförstärkni ngar, förlustfördelnin g och rättsligt och 
ekonomiskt avskiljande av de överförda tillgångarna från den säljande enheten. 
En kreditanalys av tillgångssäljarens ris kprofil skall utföras, och denna skall 
innefatta analys av tidigare och fö rväntat ekonomiskt resultat, nuvarande 
marknadsställning, förväntad framtid a konkurrenskraft, hävstångseffekter, 
betalningsflöden, räntetäckning och skul drating. Dessutom skall en översyn av 
säljarens kravnivåer, administrationsfö rmåga och uppbördsförfaranden utföras. 
SV 123   SV j) I ABCP-programmet skall minimikr iterier för tillgångarnas godtagbarhet 
fastställas, som särskilt 
i) utesluter förvärv av tillgångar som är  oreglerade sedan längre tid eller har 
fallerat, 
ii) begränsar alltför stor in riktning på en enskild gäld enär eller ett geografiskt 
område, och 
iii) begränsar löptiden hos de tillgångar som skall förvärvas. 
k) ABCP-programmet skall ha  riktlinjer och förfaranden för inkassering som tar 
hänsyn till serviceföretagets operativa ka pacitet och kreditkvalitet. Programmet 
skall minska den risk som beror på sä ljaren och serviceföretaget genom olika 
metoder, till exempel genom utlösningsmekanismer baserade på aktuell 
kreditkvalitet som skulle utesluta att medel tillgodoräknas fel juridisk person. 
l) Den sammanlagda förlustskattninge n av en tillgångsgrupp som ABCP-
programmet avser köpa måste beakta alla potentiella riskkällor, till exempel 
kredit- och utspädningsrisk. Om de n av säljaren tillhandahållna 
kreditförstärkningen bara är baserad på de  kreditrelaterade förlusternas storlek 
skall en särskild reserv inrättas för ut spädningsrisk, såvida utspädningsrisk är 
väsentlig för den berörda exponeringsg ruppen. Dessutom skall programmet vid 
bedömning av förstärkningens nivå gran ska flera års tidigare information, 
däribland om förluster, misskötse l, utspädningar och fordringarnas 
omsättningstakt.  
m) ABCP-programmets köp av exponeringar sk all vara förenade med strukturella 
inslag, till exempel utlösningsmekanismer  för avveckling, för att minska den 
underliggande portföljens poten tiella kreditförsämring.  
De behöriga myndigheterna får frångå kravet på att ra tinginstitutets 
bedömningsmetod skall vara offentligt tillgä nglig om de anser att det på grund av 
värdepapperiseringens särskilda egenskaper – exempelvis dess unika struktur – ännu 
inte finns någon offentligt tillgänglig vä rderingsmetod från ett ratinginstitut. 
43. Kreditinstitutet skall hänföra positionen utan rating till en av de ra tingklasser som 
beskrivs i punkt 42. Positionen skall ges en bedömd rating som överensstämmer med 
de kreditvärderingar som motsvarar den ra tingklassificeringen enligt vad som anges i 
punkt 42. Om den bedömda ratingen i början av  värdepapperiseringen är i nivå med 
”investment grade” eller bättre skall den an ses vara samma som ett kreditbetyg från 
ett valbart ratingi nstitut i syfte att beräkna riskvägda exponeringsbelopp. 
3.2. Maximala riskvägda exponeringsbelopp 
44. Ett kreditinstitut som är originator, ett me dverkande kreditinstitut eller ett annat 
kreditinstitut som kan beräkna K IRB får begränsa de ri skvägda exponeringsbelopp 
som beräknats avseende positioner i en värd epapperisering till det belopp som, enligt 
artikel 75 a, skulle medföra ett kapitalk rav som motsvarar 8 % av de riskvägda 
exponeringsbeloppen om de värdepappe riserade tillgångarna inte hade 
värdepapperiserats och fanns i kredit institutets balansräkning plus dessa 
exponeringars förväntade förlustbelopp.  
SV 124   SV 3.3. Externratingmetod 
45. Enligt externratingmetoden skall det riskvägda exponeringsbeloppet för en 
värdepapperiseringsposition med rating berä knas genom att på exponeringsvärdet i 
enlighet med följande tabeller 4–5 tillä mpa den riskvikt som åsatts det 
kreditkvalitetssteg som de behöriga m yndigheterna har gett kreditvärderingen i 
enlighet med artikel 98.  
Tabell 4 
Andra positioner än de som ha r kortfristiga kreditvärderingar 
Kreditkvalitetssteg Riskvikt 
 A B C 
1 7 % 12 % 20 % 
2 8 % 15 % 25 % 
3 10 % 18 % 35 % 3 
4 12 % 20 % 35 % 
5 20 % 35 % 35 % 
6 35 % 50 % 50 % 
7 60 % 75 % 75 % 
8 100 % 100 % 100 % 
9 250 % 250 % 250 % 
10 425 % 425 % 425 % 
11 650 % 650 % 650 % 
Sämre än 11 1250 % 1250 % 1250 % 
Tabell 5 
Positioner med kortfristiga kreditvärderingar 
Kreditkvalitetssteg Riskvikt 
 A B C 
1 7 % 12 % 20 % 
SV 125   SV 2 12 % 20 % 35 % 
3 60 % 75 % 75 % 
Alla övriga 
kreditvärderingar 1250 % 1250 % 1250 % 
 
46. Om inte annat föreskrivs i punkt 47 skall ri skvikterna i kolumn A i båda tabellerna 
tillämpas om positionen är i värdepapperise ringens bäst rangordnade tranch. När det 
fastställs om en tranch är den bäst ra ngordnade för detta ändamål är det inte 
nödvändigt att beakta belopp avse ende ränte- eller valutaderi vat, avgifter eller andra 
liknande betalningar. 
47. Riskvikterna i kolumn C i varje tabell skall tillämpas om positionen är i en 
värdepapperisering där det effektiva antale t värdepapperiserade exponeringar är lägre 
än sex. Vid beräkning av det effektiv a antalet värdepappe riserade exponeringar 
måste flera exponeringar mot en gälden är behandlas som en exponering. Det 
effektiva antalet exponeringar beräknas enligt följande: 
∑∑
=
iiii
EADEAD
N22) (
 
där EAD i motsvarar summan av exponeringsvärdena för alla exponeringar mot den 
i:te gäldenären. Om det är fråga om en vä rdepapperisering av exponeringar som i sig 
är positioner i tidigare värd epapperiseringar måste kreditinstitutet beakta antalet 
värdepapperiserade exponeringar i den aktuella gruppen och inte antalet 
underliggande exponeringar i de urspru ngliga grupperna från vilka den 
underliggande värdepapperise ringsexponeringarna härrör. Om den andel i portföljen 
som är förenad den största exponeringen C 1 är känd får kreditinstitutet beräkna N 
som 1/C 1. 
48. Riskvikterna i kolumn B skall tillämp as på alla övriga positioner. 
49. Kreditriskskydd vad gäller positioner i vä rdepapperisering får beaktas enligt 
punkterna 58–60. 
3.4. Formelbaserad metod 
50. Om inte annat föreskrivs i punkterna 56–57 skall riskvikten för en 
värdepapperiseringsposition enligt den formel baserade metoden vara den högsta av 
7 % eller den riskvikt som sk all tillämpas enligt punkt 51. 
51. Om inte annat föreskrivs i punkterna 56–57 skall den riskvikt som skall tillämpas på 
exponeringsbeloppet vara 
12,5 x (S[L+T] – S[L]) / T 
där 
SV 126   SV () () ⎭⎬⎫
⎩⎨⎧
< − ⋅+ −+≤=−x Kirbr when e Kirbr/ω d K[Kirbr] K[x] KirbrKirbrx when xxSx)/Kirbr ω(Kirbr1][
 
där 
τ = 1000,  
och ω = 20. 
I dessa uttryck avser Beta [x; a, b]  den kumulativa betafördelningen med 
parametrarna a och b värderade vid x.  
T (tjockleken på den tranch där positionen hålls) mäts so m förhållandet mellan a) det 
nominella beloppet på tranchen och b)  summan av exponeringsvärdena på de 
exponeringar som har värdepapperiserats. Därvid skall exponeringsvärdet på ett 
derivatinstrument som anges i bilaga IV, om  den aktuella ersättningskostnaden inte 
är ett positivt värde, vara den potentiella  framtida kreditexponeringen beräknad enligt 
bilaga III. 
Kirbr är förhållandet mellan a) Kirb oc h b) summan av exponeringsvärdena av de 
exponeringar som har värdepapperiserats. Kirbr uttrycks i decimalform (Kirb på 
15 % av gruppen skulle t.ex. uttr yckas som ett värde på 0,15).  
L (kreditförstärkningsnivån) beräknas som förhållandet mellan det nominella 
beloppet för alla trancher som är efterställd a den tranch i vilken  positionen hålls och 
summan av exponeringsvärdena på de exponeringar som värdepapperiserats. 
Kapitaliserad framtida inkomst skall inte inkluderas vid beräkning av L. Fordringar 
på motparter avseende derivatinstrument so m angetts i bilaga IV  som utgör trancher 
som är efterställda än den aktuella tranchen får anges till sin aktuella 
ersättningskostnad (utan potentiella framtida kreditexpone ringar) vid beräkning av 
förstärkningsnivån.  
N är det effektiva antalet expone ringar beräknat enligt punkt 47. 
ELGD, exponeringsvägd genomsnittlig förlust vid fallissemang beräknas enligt 
följande:  
∑∑⋅
=
iiii i
EADEAD LGD
ELGD
 
där LGD i utgör genomsnittligt LGD-värde avsee nde alla exponeringar mot den i:te 
gäldenären, där LGD fastställs enligt ar tiklarna 84–89. Om det är fråga om en 
värdepapperisering av exponeringar som i sig är positioner i tidigare 
värdepapperiseringar skall ett LGD- värde på 100 % tillämpas på de 
värdepapperiserade positionerna. Om risk  för fallissemang och utspädningsrisk för 
förvärvade fordringar behandlas sammantage t inom ramen för en värdepapperisering 
(till exempel så att det finns en enda reserv eller säkerhetsmarginal som är tillgänglig 
för att täcka förluster från endera käll an) skall LGD-värdet anges som ett vägt 
genomsnitt av LGD för kreditrisk och LGD- värdet 75 % för utspädningsrisk. Som 
SV 127   SV vikter skall användas de kapitalkrav för kr editrisk och utspädningsrisk som skulle 
gälla om respektive risktyp behandlades isolerat utan hänsyn till riskskydd. 
Förenklade ingångsvärden 
Om exponeringsvärdet på den största värdepapperiserade  exponeringen C 1 inte är 
mer än 3 % av de värdepapperiserade  exponeringarnas exponeringsvärden får 
kreditinstitutet vid tillämpning av den formelbaserade metoden ange LGD till 50 % 
och N till något av följande värden: 
1
11
1 }0, 1 max{1−
⎟⎟
⎠⎞
⎜⎜
⎝⎛−⎟
⎠⎞⎜
⎝⎛
−−+= CmmC CCC Nm
m
 . 
eller 
N=1/ C 1. 
Cm är förhållandet mellan summan av  de största ”m-exponeringarnas” 
exponeringsvärden och summan av de värdepapperiserade exponeringarnas 
exponeringsvärden. Nivån på ”m” får fastställas av kreditinstitutet.  
När det gäller värdepapperi seringar som avser hushållse xponeringar får de behöriga 
myndigheterna tillåta att den formelbasera de metoden tillämpas med förenklingarna 
h = 0 och v = 0 .  
52. Kreditriskskydd vad gäller positioner i vä rdepapperisering får beaktas enligt 
punkterna 58, 59 och 61–65. 
3.5. Likviditetsfaciliteter 
53. Bestämmelserna i punkterna 54–55 gäller fö r att fastställa exponeringsvärdet på 
positioner i värdepapperisering utan rating i form av vissa typer av 
likviditetsfaciliteter. 
3.5.1.  Likviditetsfaciliteter som bara finns tillgängliga vid en allmän störning på 
marknaden 
54. En konverteringsfaktor på 20 % får tillämp as på det nominella värdet på en 
likviditetsfacilitet som bara får tas i ansp råk vid en allmän störning på marknaden 
och som uppfyller villkoren för en godtagba r likviditetsfacilitet som anges i punkt 
14.  
3.5.2.  Förskotteringsarrangemang 
55. En konverteringsfaktor på 0 % får tilläm pas på det nominella beloppet på en 
likviditetsfacilite t som uppfyller villkoren i punkt 16. 
Särskild behandling om K irb inte kan beräknas. 
56. Om det inte är genomförbart för kreditinstitutet att beräkna riskvägda 
exponeringsbelopp för de värdepapperiserade  exponeringarna som om de inte hade 
värdepapperiserats får ett kr editinstitut undantagsvis och under förutsättning att de 
SV 128   SV behöriga myndigheternas samtycker tillfä lligtvis tillämpa följande metod för 
beräkning av riskvägda exponeringsbelopp fö r en värdepapperiseringsposition utan 
rating i form av en likviditetsfacilitet.  
57. Den högsta riskvikt som skulle ha tillämp ats enligt artiklarna 78–83 på någon av de 
värdepapperiserade exponeringarna om de in te hade värdepapperi serats får tillämpas 
på värdepapperiseringspositionen som utgörs av likviditetsfaciliteten. En 
konverteringsfaktor på 50 % får tillämpas på  likviditetsfacilitetens nominella belopp 
för att fastställa positionens exponerings värde om faciliteten har en ursprunglig 
löptid på mindre än ett år. Om likviditetsfaciliteten uppf yller villkoren i punkt 54 får 
en konverteringsfaktor på 20 % tillämpas.  
3.6. Beaktande av kreditrisk skydd avseende positioner i värdepapperisering 
3.6.1.  Förbetalt skydd 
58. Godtagbart förbetalt skydd är begränsat ti ll det som är godtagbart för beräkning av 
riskvägda exponeringsbelopp enligt artikl arna 78–83 så som det anges i artiklarna 
90–93, och för att det skall få beaktas måste de relevanta mi nimikraven som fastställs 
genom nämnda artiklar vara uppfyllda. 
3.6.2.  Obetalt skydd 
59. Godtagbart obetalt skydd och tillhandahållare av obetalt skydd är begränsade till den 
krets som är godtagbara enlig t artiklarna 90–93, och för at t det skall kunna beaktas 
måste de relevanta minimikraven som fa stställs genom näm nda artiklar vara 
uppfyllda.  
3.6.3.  Beräkning av kapitalkrav för positioner i värdepapperisering med kreditriskskydd 
Externratingmetod 
60. Om riskvägda exponeringsbel opp beräknas genom tillämpning av 
externratingmetoden får exponerings värdet och/eller det riskvägda 
exponeringsbeloppet för en position i vä rdepapperisering avseende vilken 
kreditriskskydd har erhållits ändras enligt  bestämmelserna i bilaga VIII såsom de 
tillämpas för beräkning av riskvägda e xponeringsbelopp enligt artiklarna 78–83. 
Formelbaserad metod – fullständigt skydd 
61. Om riskvägda exponeringsbelopp beräknas genom tillämpning av den 
formelbaserade metoden skall kreditins titutet fastställa positionens ”effektiva 
riskvikt”. Det skall göra detta genom att dividera positionens riskvägda 
exponeringsbelopp med positionens exponeringsvärde och multiplicera resultatet 
med 100.  
62. När det gäller förbetalt kreditrisks kydd skall värdepapperiseringspositionens 
riskvägda exponeringsbelopp beräknas genom att multiplicera positionens förbetalda 
skyddsanpassade exponeringsbelopp (E*, som beräknats enligt artiklarna 90–93 för 
beräkning av riskvägda exponeringsbe lopp enligt artik larna 78–83 med 
värdepapperiseringspositionens belopp ange tt till E) med den effektiva riskvikten. 
SV 129   SV 63. När det gäller obetalt kredit riskskydd skall värdepapperi seringspositionens riskvägda 
exponeringsbelopp beräknas genom att multiplicera G A (skyddsbeloppet justerat med 
hänsyn till eventuella valutaobalanser och löptidsobalanser i enlighet med 
bestämmelserna i bilaga VIII) med riskvikten för tillhandahållaren av skyddet. Denna 
summa skall sedan adderas till det be lopp som erhållits genom att multiplicera 
värdepapperiseringspositionens belopp minus G A med den effektiva riskvikten. 
Formelbaserad metod – partiellt skydd 
64. Om kreditriskskyddet täcker fö rsta-förlust elle r förluster på proportionell grund i 
värdepapperiseringspositionen får kreditin stitutet tillämpa bestämmelserna i 
punkterna 61–63. 
65. I övriga fall skall kreditinstitutet behandla värdepapperiseringspositionen som två 
eller flera positioner och den andel som saknar skydd skall anses vara den position 
som har lägst kreditkvalitet. Vid berä kning av riskvägda exponeringsbelopp för 
denna position skall bestämmelserna i punkterna 50–52 gä lla med följande 
ändringar: ”T” skall ändras till e* när det gä ller förbetalt skydd, och efter T-g när det 
gäller obetalt skydd, där e* anger förhålla ndet mellan E* och det totala nominella 
beloppet för den underliggande gruppen, där E* är värdepapperiseringspositionens 
justerade exponeringsbelopp som beräknats i enlighet med bestämmelserna i bilaga 
VIII som de tillämpas för beräkning av ris kvägda exponeringsbelopp enligt artiklarna 
78–83 med värdepapperiseringspositionens belo pp angivet till E. g är förhållandet 
mellan kreditriskskyddets nominella belopp (som justerats med hänsyn till eventuell 
valutaobalans och löptidsobalans enligt bestämmelserna i bilaga VIII) och summan 
av de värdepapperiserade exponeri ngsbeloppen. När det gäller obetalt 
kreditriskskydd skall riskvikten för tillha ndahållaren av skyddet tillämpas på den 
andel av positionen som inte faller inom ramen för det justerade värdet på ”T”. 
3.7. Ytterligare kapitalkrav för värdepapperi sering av rullande exponeringar med 
bestämmelser om förtida amortering 
66. Utöver de riskvägda exponeringsbelopp som ett kreditinstitut som är originator 
beräknar för sina positioner i värdepappe risering skall det beräkna ett riskvägt 
exponeringsbelopp enligt den metod so m anges i punkterna 17–32 när det säljer 
rullande exponeringar inom ramen för en  värdepapperisering som innehåller 
bestämmelser om förtida amortering. 
67. Vid tillämpning av punkt 66 skall punkt erna 68–69 ersätta punkterna 20–21. 
68. Vid tillämpning av dessa bestämmelser skal l ”originatorns andel”  vara summan av  
a) beloppet av den nominella andel av hela gruppen av utnyttjade kreditbelopp 
som har överförts till en värdepapperisering som bestämmer den andel av 
kontantflödena från kapitalåterbetalni ngar, räntor och andra anknutna belopp 
som inte är tillgängliga för utbetaln ingar till innehavare av positioner i 
värdepapperiseringen, och 
b) beloppet av den andel av hela gru ppen av outnyttjade kreditlimiter där de 
motsvarande utnyttjade kreditbeloppen har överförts till en vä rdepapperisering, 
som motsvarar den andel som det i punkt a beskrivna beloppet utgör av hela 
gruppen av utnyttjade kred itbelopp som har överförts till värdepapperisering.  
SV 130   SV För att motsvara definitionen får originatorns  andel inte vara efterställd investerarnas 
andel.  
Med ”investerarnas andel” avses beloppe t av den nominella andel av gruppen av 
utnyttjade belopp som inte faller inom rame n för punkt a plus beloppet av den andel 
av gruppen av outnyttjade kr editlimiter där de motsvarande utnyttjade kreditbeloppen 
överförts till värdepapperiseringen, som inte faller inom ramen för punkt b.  
69. Den exponering för originatorn som är knuten  till dess rättigheter avseende den del 
av originatorns andel som beskrivs i punkt 68 a skall inte betraktas som en 
värdepapperiseringsposition, utan so m en proportionell exponering mot de 
värdepapperiserade utnyttjade expone ringsbeloppen som om de inte hade 
värdepapperiserats till ett belopp som motsvarar det som beskrivs i punkt 68 a. Det 
kreditinstitut som är originator skall även anses ha en proportionell exponering mot 
de outnyttjade beloppen av de kreditramar  för vilka de utnyttjade beloppen har 
överförts till värdepapperi seringen till ett belopp som motsvarar det belopp som 
beskrivs i punkt 68 b.  
3.8. Reducering av riskvägda exponeringsbelopp 
70. Det riskvägda exponeringsbeloppet för en position i värdepapperisering för vilken 
riskvikt 1 250 % skulle tillämpas får reduceras med 12,5 gånger beloppet av alla 
värderegleringar som gjorts av kreditins titutet avseende de värdepapperiserade 
exponeringarna. I den utsträckning som värder egleringar beaktas i detta syfte får de 
inte beaktas vid den beräkning som a nges i punkt 34 i del 1 i bilaga VII. 
71. Det riskvägda exponeringsbeloppet för en pos ition i värdepapperise ring får reduceras 
med 12,5 gånger beloppet av alla värdereg leringar som gjorts av kreditinstitutet 
avseende positionen. 
72. Enligt vad som anges i artikel 66.2 får kreditinstitut, när det gäller en 
värdepapperiseringsposition för vilken 1 250 % riskvikt skulle tillämpas, som ett 
alternativ till att inbegripa positio nen i sin beräkning av riskvägda 
exponeringsbelopp, dra av positionens exponeringsvärde från kapitalbasen.  
73. Vid tillämpningen av punkt 73  
a) får positionens exponeringsvärde härledas från det riskvägda 
exponeringsbeloppet med hänsyn till eventu ella reduceringar som gjorts enligt 
punkterna 70–71, 
b) får beräkningen av expo neringsvärdet avsp egla godtagbart förbetalt skydd på 
ett sätt som överensstämmer med den me tod som föreskrivs i punkterna 58–65, 
och 
c) om den formelbaserade metoden används för att beräkna riskvägda 
exponeringsbelopp och L < KIRBR och [L+T] > K IRBR får positionen behandlas 
som två positioner där L är lika med K IRBR för den av positionerna som har 
bättre förmånsrätt. 
74. Om ett kreditinstitut utnyttjar det alternativ som anges i punkt 72 skall 12,5 gånger 
det belopp som dragits av enligt denna punkt dras av från det belopp som vid 
SV 131   SV tillämpning av punkt 44 skall anges som de t maximala riskvägda exponeringsbelopp 
som skall beräknas av de kreditinstitut som anges där. 
SV 132   SV BILAGA X  
 
Operativ risk  
 
Del 1 – Basmetoden  
1. KAPITALKRAV  
1. Enligt basmetoden motsvarar kapitalkravet för operativ risk 15 % av den relevanta 
indikator som definieras nedan.  
2. RELEVANT INDIKATOR  
2. Den relevanta indikatorn är ett treårigt genomsnitt av räntenetto och övriga 
nettointäkter. 
3. Det treåriga genomsnittet beräkna s på grundval av de senaste sex 
tolvmånaderobservationer som gjorts vid räkenskapsårets mitt och dess slut. Om inga 
reviderade uppgifter finns til lgängliga får företagets e gna skattningar användas.  
4. Om summan av räntenetto och övriga nettoin täkter för en viss observation är negativ 
eller noll skall denna uppgift inte beak tas vid beräkningen av det treåriga 
genomsnittet. Den relevanta indikatorn skall beräknas som summan av de positiva 
talen, dividerad med antalet positiva tal. 
2.1. Kreditinstitut som omfattas av direktiv 86/635/EEG 
5. På grundval av de redovisningskategorier för kreditinstitutens resultaträkning som 
anges i artikel 27 i direktiv 86/635/EEG ska ll den relevanta indikatorn beräknas som 
summan av de poster som anges i tabell 1. Varje post skall inkluderas i summan 
oavsett om den har ett positivt eller negativt värde. 
6. Dessa poster kan behöva justeras för att uppfylla kvalifikationerna i punkterna 7–8. 
Tabell 1: 
1 Ränteintäkter och liknande intäkter. 
2 Räntekostnader och liknande 
kostnader. 
3 Intäkter från värdepapper: 
a) Intäkter från aktier och andra värdepapper 
med rörlig avkastning. 
b) Intäkter från ägarintressen. 
c) Intäkter från aktier  och andelar i anknutna 
företag. 
SV 133   SV 4 Provisionsintäkter. 
5 Provisionskostnader och avgifter. 
6 Nettovinst eller nettoförlust av 
finansiella transaktioner. 
7 Övriga rörelseintäkter. 
 
2.1.1.  Kvalifikationer: 
7. Indikatorn skall beräknas före avdrag av avsättningar och rörelsekostnader. 
8. Följande poster skall inte beakta s vid beräkningen av indikatorn: 
a) Realiserad vinst/förlust från försäl jning av poster utanför handelslagret. 
b) Inkomster från extraordinära poster eller poster som inte avser den normala 
verksamheten. 
c) Försäkringsintäkter. 
Om omvärdering av handelsposter ingår i resultaträkningen kan den inkluderas. Om 
artikel 36.2 i direktiv 86/635/EEG tillämpas skall omvärderingar som tas upp i 
resultaträkningen inkluderas. 
2.2. Kreditinstitut som omfattas av andra redovisningsnormer 
9. Om ett kreditinstitut omfattas av andra re dovisningsnormer än den som fastställs i 
direktiv 86/635/EG skall det beräkna den relevanta indikatorn på basis av de 
uppgifter som bäst avspegla r ovanstående definition. 
SV 134   SV Del 2 – Schablonmetoden  
1. KAPITALKRAV  
1. Enligt schablonmetoden är kapitalkravet för operativ risk summan av de kapitalkrav 
som beräknats för vart och ett av affärsområdena i tabell 2. 
2. Kapitalkravet för ett visst affärsområde mots varar en viss procentsats av en relevant 
indikator. 
3. Denna indikator beräknas individu ellt för varje affärsområde. 
4. För respektive affärsområde skall den rele vanta indikatorn beräknas som det treåriga 
genomsnittet av summan av räntenetto och årliga övriga nettointäkter enligt 
definitionen i punkterna 5–9 i del 1. 
5. Det treåriga genomsnittet beräkna s på grundval av de senaste sex 
tolvmånaderobservationer som gjorts vid räkenskapsårets mitt och dess slut. Om inga 
reviderade uppgifter finns tillgängliga får företagets egna skattningar användas. 
6. Om summan av räntenetto och övriga nettoin täkter för en viss observation är negativ 
skall denna summa ges värdet noll. 
Tabell 2: 
Affärsområde Verksamhet Procentandel 
Företagsfinansiering Garantiverksamhet för finansiella 
instrument och/eller placering av 
finansiella instrument  på grundval av ett 
fast åtagande. 
Tjänster i samband med garantigivning. 
Investeringsrådgivning. 
Rådgivning till företag i fråga om 
kapitalstruktur, industriell strategi och 
närliggande frågor samt råd och tjänster 
avseende fusioner och företagsförvärv. 
Investerings- och finansanalys samt 
andra former av allmänna 
rekommendationer rörande handel med 
finansiella instrument. 18% 
Handel och finansförvaltning Handel för egen räkning. 
Penningmarknadsmäkling. 
Mottagande och vidarebefordran av 18% 
SV 135   SV order beträffande ett eller flera 
finansiella instrument. 
Utförande av order för kunds räkning. 
Placering av finansiella instrument utan 
fast åtagande. 
Drift av multilaterala 
handelsplattformar.  
Privatkundsmäkleri 
(Verksamhet som avser enskilda 
fysiska personer eller små och 
medelstora företag som 
uppfyller kriterierna i artikel 55 
om klassen för 
hushållsexponeringar.) Mottagande och vidarebefordran av 
order beträffande ett eller flera 
finansiella instrument. 
Utförande av order för kunds räkning. 
Placering av finansiella instrument utan 
fast åtagande. 12% 
Storkundsbank Mottagande av insättningar och andra 
återbetalningspliktiga medel. 
Utlåning. 
Finansiell leasing. 
Garantiförbindelser och ställande av 
säkerhet. 15% 
Hushållsbank 
(Verksamhet som avser enskilda 
fysiska personer eller små och 
medelstora företag som 
uppfyller kriterierna i artikel 55 
om klassen för 
hushållsexponeringar.) Mottagande av insättningar och andra 
återbetalningspliktiga medel. 
Utlåning. 
Finansiell leasing. 
Garantiförbindelser och ställande av 
säkerhet. 12% 
Betalning och avveckling Betalningsförmedling. 
Utställande och administration av 
betalningsmedel. 18% 
Administrationsuppdrag Förvaring och handhavande av 
finansiella instrument för kunders 
räkning, bland annat 
värdepappersförvaring och liknande 
tjänster, exempelv is handhavande av 
kontanta medel/finansiella säkerheter. 15% 
SV 136   SV Kapitalförvaltning Portföljförvaltning. 
Fondförvaltning. 
Övrig kapitalförvaltning. 12% 
 
7. De behöriga myndigheterna har möjlighet att ti llåta ett kreditinst itut att beräkna sitt 
kapitalkrav för operativ risk genom en a lternativ schablonmetod, enligt vad som 
anges i punkterna 9–16. 
2. PRINCIPERNA FÖR FÖRDELNING AV AFFÄRSOMRÅDEN  
8. Kreditinstituten måste utveckla och dokumenter a särskilda riktlinjer  och kriterier för 
fördelning av indikatorn på berörda a ffärsområden och verksamheter inom den 
standardiserade ramen. Kriterierna måste ses över och anpassas i tillämpliga delar till 
nya eller förändrade affärsverksamheter oc h risker. Principerna för fördelning på 
affärsområden är följande: 
a) Alla verksamheter måste fördelas på affärsområden utan överlappning så att de 
täcker hela affärsområdet. 
b) All verksamhet som inte lätt kan fö rdelas inom affärsområdesramen, men som 
utgör en stödjande funktion till en verk samhet inom ramen skall anses tillhöra 
det affärsområde som verksamheten stöder. Om mer än ett affärsområde stöds 
av den stödjande verksamheten måste obj ektiva fördelningskriterier användas. 
c) Om en verksamhet inte kan fördelas på något specifikt affärsområde skall 
verksamheten anses tillhöra det affärsområde som har den högsta 
procentsatsen. Detsamma gäller oc kså för en stödjande verksamhet. 
d) Kreditinstitut har möjlighet att använda interna prissättningsmetoder för att 
fördela indikatorn på olika affärsområde n. Kostnader som genererats inom ett 
affärsområde men som kan tillskrivas ett annat affärsområde får omfördelas till 
det affärsområde som de tillhör, till exempel med en metod som bygger på 
interna överföringskostnader mellan de båda affärsområdena. 
e) Fördelningen av verksamheter med av seende på affärsområden för kapitalkrav 
för operativ risk måste överensstämma  med de kategorier som används för 
kredit- och marknadsrisker. 
f) Den verkställande ledningen ansv arar för fördelningspolitiken under 
överinseende av kreditinstitutets ledningsorgan. 
g) Förfarandet för fördelning på affärsom råden måste vara föremål för oberoende 
översyn. 
SV 137   SV 3. ALTERNATIVA INDIKATORER FÖR VISSA AFFÄRSOMRÅDEN  
3.1. Närmare bestämmelser 
9. De behöriga myndigheterna har möjlighet att tillåta kreditinstitutet att använda en 
alternativ indikator fö r affärsområdena hushållsbank och storkundsbank. 
10. För dessa affärsområden skall den relevant a indikatorn vara en standardiserad 
inkomstindikator som motsvarar det treåriga genomsnittet av det totala nominella 
beloppet av lån och förskott multiplicerat med 0,035. 
11. För affärsområdet hushållsbank skall lån och förskott bestå av de totala utnyttjade 
beloppen i följande kreditportföljer: hus håll, små och medelstora företag som 
betraktas som hushåll och köpta hushållsfordringar. 
12. För affärsområdet storkundsbank skall lån oc h förskott bestå av de totala utnyttjade 
beloppen i följande kreditportfö ljer: större företag, stater , institut, specialutlåning, 
små och medelstora företag som behandlas på samma sätt som större företag och 
köpta företagsfordringar. Värdepapper utanfö r handelslagret skall också inbegripas. 
3.2. Villkor 
13. Möjligheten att använda alternativa indikatorer skall omfattas av villkoren i 
punkterna 14–16. 
3.2.1.  Allmänt villkor 
14. Kreditinstitutet ska ll uppfylla de kvalificeringskriterier som anges i punkt 17. 
3.2.2.  Särskilda villkor för hus hålls- och storkundsbanker 
15. Kreditinstitutet skall framför allt  vara aktivt inom hushålls- och 
storkundsbankverksamheterna, som skall sv ara för minst 90 % av inkomsterna. 
16. Kreditinstitutet skall kunna styrka för de behöriga m yndigheterna att en väsentlig 
andel av dess hushålls- och/eller stor kundsbanksverksamhet innefattar lån där 
sannolikheten för fallissemang är hög och a tt den alternativa standardmetoden ger en 
förbättrad grund för klassificering av operativ risk. 
4. KVALIFICERINGSKRITERIER  
17. Kreditinstitut måste uppfylla följande kvalificeringskriterier utöver de allmänna 
riskhanteringsstandarder som anges i artikel 22 och bilaga V: 
a) Kreditinstitut skal l ha ett väldokumentera t klassificerings- och 
hanteringssystem för opera tiv risk med tydlig ansv arsfördelning. De skall 
identifiera sina exponeringar mot operati v risk och spåra re levanta uppgifter 
om operativ risk, däribland uppgifter om reella förluster. Detta system skall 
vara föremål för regelbunden och oberoende översyn. 
b) Klassificeringssystemet för operativ risk skall vara nära integrerat med 
kreditinstitutets riskhanteringsprocesser.  Resultaten skall utnyttjas som en del 
SV 138   SV av förfarandet för övervakning och kontro ll av kreditinstitutets riskprofil 
avseende operativ risk. 
c) Kreditinstitut skall upprätta en rappor tstruktur som förser kreditinstitutets 
relevanta funktioner med rapporter avseende  operativ risk. Kr editinstitutet skall 
ha förfaranden för att kunna vidta lä mpliga åtgärder utifrån uppgifterna i 
rapporterna.  
SV 139   SV Del 3 – Internmätningsmetoder  
1. KVALIFICERINGSKRITERIER  
1. För att få tillämpa en internmätningsmet od måste kreditinstituten visa de behöriga 
myndigheterna att de uppfyller både neda nstående kvalificeri ngskriterier och de 
allmänna riskhanteringsstandarder na i artikel 22 och i bilaga V. 
1.1. Kvalitativa standarder 
2. Kreditinstitutets interna mätningsmetoder fö r operativa risker vara nära integrerade 
med dess dagliga riskhanteringsförfaranden. 
3. Kreditinstitutet måste ha en oberoende ri skhanteringsfunktion för operativa risker. 
4. Det måste utarbetas regelbundna rapporter om exponeringar mot operativa risker och 
om förluster. Kreditinstitutet skall ha  förfaranden för att kunna vidta lämpliga 
korrigerande åtgärder. 
5. Kreditinstitutets riskhanteringssystem må ste vara väl dokumenterat. Kreditinstitutet 
skall ha inrättat rutiner för att säkers tälla överensstämmelse med dokumentationen 
och riktlinjer för hantering av icke-överensstämmelse med dokumentationen.  
6. Förfarandena för hantering av operativa ri sker och mätsystemen skall vara föremål 
för regelbundna översyner av inte rna och/eller externa revisorer. 
7. De behöriga myndigheternas validering av mätningssystemet för operativa risker 
skall innefatta följande delar: 
a) Kontroll av att de inte rna valideringsförfarandena fungerar tillfredsställande. 
b) Säkerställande av att dataflöde na och förfarandena i samband med 
riskmätningssystemen är  öppna och tillgängliga. 
1.2. Kvantitativa standarder 
1.2.1.  Förfarande 
8. Vid beräkning av kapitalkrav skall kreditin stituten beakta både förväntade och ej 
förväntade förluster, såvida de inte kan visa att förväntad förlust beaktas på lämpligt 
sätt i deras interna affärspraxis. Måttet på operativ risk måste fånga upp extrema 
händelser som kan ge allvarliga följder fö r att uppnå en statistisk säkerhetsnivå som 
är jämförbar med ett konfidensinterva ll på 99,9 % under en  ettårsperiod.  
9. Ett kreditinstituts mätningssystem fö r operativa risker måste omfatta vissa 
grundläggande delar för att uppfylla den st atistiska säkerhetsnivå som anges ovan. 
Dessa delar måste innefatta användni ng av interna och externa uppgifter, 
scenarioanalys och faktorer som avspeglar affärsmiljön samt interna kontrollsystem 
enligt vad som anges i punkterna 13–24 neda n. Ett kreditinstitut skall ha en 
väldokumenterad metod för att väga in användning av dessa fyra delar i det 
övergripande mätningssystemet för operativa risker. 
SV 140   SV 10. Riskmätningssystemet skall fånga upp de avgörande riskfaktorer som påverkar 
formen för fördelningskurvans svansområden i förlustskattningarna. 
11. Antaganden om korrelation beträffande fö rluster för operativa risker som är 
hänförliga till olika händelsetyper får bara åberopas om kreditinstituten nöjaktigt kan 
visa de behöriga myndigheterna att deras system för mätning av korrelationer är 
sunda, genomförda med integritet och beak tar den osäkerhet som omger alla sådana 
korrelationsskattningar, särskilt under kritiska perioder. Kreditinstitutet måste 
validera sina korrelationsantaganden genom  att använda lämplig a kvantitativa och 
kvalitativa metoder. 
12. Riskmätningssystemet skall vara inbörd es konsekvent och undvika dubbelräkning av 
kvalitativa klassificeringar eller riskredu cerande åtgärder som godkänts inom andra 
områden av kapitalkravsramen. 
1.2.2.  Interna uppgifter 
13. Internt framtagna åtgärder för operativ risk skall baseras på en föregående 
observationsperiod på minst fem år. När ett kreditinstitut för första gången tillämpar 
en internmätningsmetod får en obser vationsperiod på tre år godtas. 
14. Kreditinstituten måste kunna fördela sina uppgi fter om tidigare interna förluster på 
de affärsområden som definieras i del 2 och på de typer av händelser som definieras i 
del 5, och på begäran tillha ndahålla dessa uppgifte r till den behöriga myndigheterna. 
Det måste finnas dokumenterade och objektiva kriterier för att knyta förluster till de 
specificerade affärsområdena  och händelsetyperna. De op erativa riskförluster som 
avser kreditrisk och som tidigare har i nkluderats i de interna databaserna för 
kreditrisk måste registreras i databaserna för operativ risk och identifieras separat. 
Dessa förluster kommer inte att omfattas av kapitalkrav för operativa risker, så länge 
som de fortsätter att behandlas som kreditri sk vid beräkningen av minimikapitalkrav. 
Operativa riskförluster som avser marknads risker skall innefattas i räckvidden för 
kapitalkravet för operativ risk. 
15. Kreditinstitutets uppgif ter om interna förluster måste vara heltäckande så att de 
fångar in alla väsentliga  verksamheter och exponeri ngar från alla lämpliga 
undersystem och geografiska områden. Kred itinstituten måste kunna motivera att alla 
utelämnade verksamheter eller exponeringa r, både enskilt och tillsammans, inte 
skulle ha fått någon väsentlig effekt på de övergripande risk skattningarna. En 
lämplig minimiförlusttröskel för insam ling av interna förlustuppgifter måste 
definieras. 
16. Utöver information om bruttoförlustbelopp sk all kreditinstituten samla information 
om datum för händelserna, even tuella återvinningar av brut toförlustbelopp, samt en 
beskrivning av de utlösande faktorer na eller orsakerna till förlusten. 
17. Det skall finnas särskilda krit erier för att fördela förlus tuppgifter som uppstått till 
följd av en händelse inom en central funk tion eller en verksamhet som omfattar mer 
än ett affärsområde samt till följd av anknytande händelser under en tidsperiod. 
18. Kreditinstitut måste ha dokumenterade förfar anden för klassificering av registrerade 
förlustuppgifters löpande relevans, däri bland situationer då diskretionära 
SV 141   SV bedömningar, översyn av belopp och andra justeringar får tillämpas, i vilken 
utsträckning de får användas och vem som har tillåtelse att fatta sådana beslut. 
1.2.3.  Externa uppgifter 
19. Kreditinstitutets mätningssystem för opera tiv risk skall utnyttja relevanta externa 
uppgifter, särskilt när det finns anledning a tt tro att kreditinstitutet är utsatt för 
ovanliga, men potentiellt allv arliga, förluster. Varje kreditinstitut måste ha ett 
systematiskt förfarande för fastställande av  i vilka situationer externa uppgifter skall 
användas och för att avgöra vilka metoder som skall användas för att föra in 
uppgifterna i mätningssystemet. Villkor oc h förfaranden för användning av externa 
uppgifter måste regelbundet ses över, do kumenteras och vara föremål för 
återkommande oberoende översyner. 
1.2.4.  Scenarioanalys 
20. Kreditinstitutet ska ll använda scenarioanalyser so m bygger på expertutlåtanden 
tillsammans med externa uppgifter för att utvärdera exponering mot extrema 
händelser. Sådana klassificeringar måste va lideras och omklassifi ceras kontinuerligt 
genom jämförelse med faktiska förluster för att säkerställa att de är rimliga. 
1.2.5.  Affärsmiljö och interna kontrollfaktorer 
21. Kreditinstitutets interna riskklassifi ceringsmetod måste fånga upp den centrala 
affärsmiljön och interna kontrollfaktorer som kan förändra institutets operativa 
riskprofil. 
22. Valet av varje faktor skall motiveras av dess karaktär som betydelsefull riskfaktor 
baserat på erfarenhet och expertutlåta nden om de berörda affärsområdena.  
23. Riskskattningarnas känslighet för förändringa r av faktorerna och den relativa vikten 
för de olika faktorerna måste vara  väl underbyggd. Utöver att fånga upp 
riskförändringar till följd av förbättrad riskkontroll måste ramen även fånga upp 
potentiella riskökningar till följd av ve rksamhetens ökade komplexitet eller ökad 
omsättning. 
24. Denna ram måste dokumenteras och om fattas av oberoende översyn inom 
kreditinstitutet och av de behöriga myndighe terna. Förfarandet och resultaten måste 
valideras och omklassificeras kontinuerligt genom jämförelse med faktiska interna 
förluster och relevanta externa uppgifter. 
2. FÖRSÄKRINGSEFFEKTER  
25. Kreditinstituten skall kunna erkänna försäkringseffekter på de villkor som anges i 
punkterna 26–29. 
26. Försäkringsgivaren skall vara auktoriser ade att tillhandahålla  försäkringar eller 
återförsäkringar. 
27. Försäkringsgivaren har ratingen A (eller motsvarande) för sin 
skaderegleringsförmåga. 
SV 142   SV a) Försäkringen måste ha en  ursprunglig löptid på mi nst ett år. För försäkringar 
med en resterande löptid på mindre än ett år måste kreditinstitutet göra 
lämpliga nedsättningar som avspeglar försäkringens minskande resterande 
löptid upp till en fullständig hundraprocenti g nedsättning för försäkringar med 
en återstående löptid på  90 dagar eller mindre. 
b) Försäkringen har en uppsägningstid  på minst 90 dagar för annullering av 
kontraktet. 
c) Försäkringen föreskriver inte några undantag eller begränsningar som utlöses 
av tillsynsåtgärder eller som, om kred itinstitutet skulle gå i konkurs, hindrar 
kreditinstitutet, konkursförvaltaren eller likvidatorn från att återvinna skador 
som åsamkats eller kostnader som orsakats av kreditinstitutet, utom i fråga om 
händelser som inträffat efter inle dandet av konkursförvaltningen eller 
likvidationsförfarandet avseende kred itinstitutet, under förutsättning att 
försäkringen inte innefattar böter, vite n eller skadestånd so m ålagts av de 
behöriga myndigheterna. 
d) I beräkningen av de riskreducerande åtgärdernas effekt måste man väga in 
försäkringsskyddet på ett sätt som är öppe t och som ansluter till den faktiska 
sannolikhet för förluster och för deras effekter som använts vid den 
övergripande beräkningen av kapita lkravet för operativa risker.  
e) Försäkringen skall tillhandahållas av  tredje part. När det gäller försäkringar 
genom ”captivebolag” och närstående företag måste exponeringen överföras på 
en oberoende tredje part, till exem pel genom återförsäkring, som uppfyller 
kvalifikationskriterierna. 
f) Ramen för erkännande av försäkri ng skall vara är väl motiverad och 
dokumenterad. 
28. Metoden för att erkänna försäkringar skall genom tillämpning av avdrag eller 
nedsättningar avseende försäkringsbeloppet omfatta följande delar: 
a) Försäkringens återstående löptid, om de nna är mindre än ett år, enligt vad som 
anges ovan. 
b) Försäkringens uppsägningstid, om  denna är kortare än ett år. 
c) Osäkerhet i samband med betalning sa mt obalanser i försäkringsskyddet när 
det gäller försäkringens täckning.  
29. Den lättnad av kapitalkraven som uppstår ti ll följd av erkännande av försäkring får 
inte överstiga 20 % av kapitalkravet fö r operativ risk före erkännandet av de 
riskreducerande åtgärderna. 
3. ANSÖKAN OM ATT FÅ ANVÄNDA EN INTERNMÄTNINGSMETOD PÅ KONCERNNIVÅ  
30. Om ett moderkreditinstitut inom EU och dess  dotterföretag eller dotterföretagen till 
ett finansiellt holdingföretag inom EU av ser att tillämpa en internmätningsmetod 
SV 143   SV skall ansökan innehålla en beskrivning av  den metod som används för att fördela 
operativt riskkapital på de olika koncernenheterna. 
31. I ansökan skall anges om och hur diversif ieringseffekter är avsedda att beaktas i 
riskmätningssystemet. 
SV 144   SV Del 4 – Kombinerad tillämpning av olika metoder  
1. TILLÄMPNING AV EN INTERNMÄTNINGSMETOD TILLSAMMANS MED ANDRA 
METODER  
1. Ett kreditinstitut får tillämpa en inte rnmätningsmetod tillsammans med antingen 
basmetoden eller schablonmetoden, föruts att att följande villkor är uppfyllda: 
a) Alla kreditinstitutets operativa ri sker skall vara täckta. Den behöriga 
myndigheten skall ha godkänt den metod so m skall tillämpas för att täcka olika 
verksamheter, geografiska områden, rätt sliga strukturer e ller andra relevanta 
indelningar som fastställts internt. 
b) Kvalifikationskriterierna i delarna 2 och 3 skall vara uppfyllda för den del av 
verksamheterna som omfattas av schablonmetoden respektive 
internmätningsmetoden. 
2. Den behöriga myndigheten får i enskilda fall införa följande tilläggsvillkor: 
a) Den dag då en internmätningsmetod bör jar tillämpas skall en betydande del av 
kreditinstitutets operativa risker kunna fångas upp av denna metod. 
b) Kreditinstitutet skall åta sig att gra dvis införa internmätningsmetoden för en 
väsentlig del av verksamheten enligt en tidsplan som överenskommits med de 
behöriga myndigheterna. 
2. KOMBINERAD TILLÄMPNING AV BASMETODEN OCH SCHABLONMETODEN . 
3. Ett kreditinstitut får bara tillämpa en kombination av basmetoden och 
schablonmetoden under särskilda omständighete r, till exempel vid förvärv av ny 
verksamhet som kan kräva en övergångspe riod för införandet av schablonmetoden. 
4. Kombinerad tillämpning av basmetoden oc h schablonmetoden kräver ett åtagande 
från kreditinstitutet om att gradvis övergå till att tillämpa schablonmetoden enligt en 
tidsplan som överenskommits me d de behöriga myndigheterna. 
SV 145   SV Del 5 – Klassificering av förlusttyper  
Tabell 3 
Förlustkategori Definition 
Interna bedrägerier Förluster till följd av handlingar som är avsedda att bedra, tillskansa 
sig egendom eller kringgå bestämmels er, lagstiftning eller företagets 
policy, med undantag för förluster som orsakats av diskriminering 
eller som sammanhänger med social eller kulturell mångfald, och 
som involverar åtminstone en intern part. 
Externa bedrägerier Förluster till följd av tredje ma ns handlingar i syfte att undanhålla, 
tillskansa sig egendom elle r kringgå lagstiftningen. 
Anställnings-
förhållanden och 
säkerhet på arbetsplatsen Förluster till följd av handlingar som inte överensstämmer med lagar 
och avtal om anställning, hälsa och säkerhet, till följd av betalning 
av skadestånd för personskada, däribland även förluster som 
orsakats av diskriminering eller som sammanhänger med social eller 
kulturell mångfald. 
Kunder, produkter och 
affärspraxis Förluster till följd av att en professionell förpliktelse mot vissa 
kunder (däribland krav på förtroende och lämplighet) inte uppfyllts 
oavsiktligen eller genom försummelse, eller förluster till följd av en 
produkternas karaktär eller utformning. 
Skador på materiella 
tillgångar Förluster som uppkomme r genom förlust av eller skada på 
materiella tillgångar till följd av naturkatastrofer eller andra 
händelser. 
Avbrott i affärs-
verksamhet och 
systemfel Förluster till följd av avbrott i affärsverksamheten eller i systemfel. 
Utförande, leverans och 
processtyrning  Förluster till följd av misslycka d transaktionsbehandling eller 
processtyrning i samband med ko ntakter med handelspartner och 
säljare.  
 
SV 146   SV BILAGA XI 
Tekniska kriterier för de behöriga my ndigheternas översyn och utvärdering 
1. Utöver kredit- och marknadsrisk samt opera tiv risk skall de behöriga myndigheternas 
översyn och utvärdering enligt artikel 124 omfatta följande: 
a) Resultaten av det stresstest som genom förts av kreditinstitut som tillämpar 
internmetoden. 
b) Kreditinstitutens exponering mot och hantering av likviditets- och 
koncentrationsrisk samt uppgifter om de  uppfyller kraven i artiklarna 108–118. 
c) Stabilitet, lämplighet och tillämpningssätt i fråga om de riktlinjer och 
förfaranden som kreditinstituten genomfört för hantering av kvarstående risk i 
samband med tillämpning av erkända  kreditreducerande metoder. 
d) Uppgifter om i vilken utsträckning ett kreditinstituts kapitalbas avseende 
tillgångar som det värdepapperiserat är lämplig med hänsyn till transaktionens 
ekonomiska substans, inklusive den grad av risköverföring som uppnåtts. 
2. De behöriga myndigheterna skall övervak a huruvida ett kreditinstitut har 
tillhandahållit implicit stöd till en värdep apperisering. Om ett kreditinstitut har 
tillhandahållit implicit stöd vi d mer än ett tillf älle skall den behöriga myndigheten 
vidta lämpliga åtgärder till följd av den ökade förväntningen om att det kommer att 
tillhandahålla framtida stöd till sina värdepapperiseringar oc h således inte lyckas att 
uppnå någon väsentlig risköverföring. 
SV 147   SV BILAGA XII  
 
Tekniska kriterier för upplysningsplikt  
 
DEL 1 – ALLMÄNNA KRITERIER  
1. Upplysningar skall anses väsentliga vi d lämnande av upplysningar om ett 
utelämnande eller en förvrängning av dem skulle kunna förändra eller påverka en 
användares bedömning eller beslut om denne förlitar sig på informationen för att 
fatta ekonomiska beslut.  
2. Upplysningar skall betraktas som ett kredi tinstituts egendom om spridning av den till 
allmänheten skulle undergräva kreditinstitutets konkurrensställning. Det kan gälla 
upplysningar om produkter eller system som, om de spreds till konkurrenterna, skulle 
göra att kreditinstitutets investeringar i dem blir mindre värdefulla. 
3. Upplysningar skall betraktas som konfidentie lla om det finns förpliktelser gentemot 
kunder eller andra motpartsförbindelser som gör att kreditinstitutet måste behandla 
upplysningarna konfidentiellt.  
4. De behöriga myndigheterna skall kräva att kreditinstituten bedömer om det finns 
anledning att offentliggöra viss a eller alla upplysningar oftare än en gång per år mot 
bakgrund av verksamhetens särdrag, ti ll exempel verksamhetens omfattning, 
verksamhetens slag, närvaro i olika länder,  engagemang i olika ekonomiska sektorer 
och deltagande på internationella fina nsiella marknader och i betalnings-, 
avvecklings- och clearingsystem. Vid denna bedömning skall det särskilt beaktas om 
det är nödvändigt att lämna upplysningar ofta re enligt punkterna 3 b och e samt i 4 b 
och f i del 2, och när det gäller riskexponeri ngar och andra poster som är föremål för 
snabba förändringar.  
5. Upplysningskravet i punkt 4 f i del 2 skall uppfyllas enligt artikel 72.1–2. 
Del 2 – Allmänna krav  
1. Målen och riktlinjerna för kreditinstitutets riskhantering skall offentliggöras för varje 
särskild riskkategori, däribland för de ri sker som avses under punkterna 1–13. I dessa 
upplysningar skall följande ingå: 
a) Strategier och förfarande n för att hantera riskerna. 
b) Den berörda riskhanteringsfunktione ns eller andra lämpliga funktioners 
struktur och organisation. 
c) Riskrapporteringens och mätsys temens omfattning och karaktär. 
d) Riktlinjerna för risksäkring och riskreducering, och strategierna och 
förfarandena för övervakning av de risksäkrande och riskreducerande 
åtgärdernas fortlöpande effektivitet. 
2. Följande upplysningar skall lämnas om tillämpningsområdet för kraven i detta 
direktiv: 
SV 148   SV a) Namnet på det kreditinstitut som krav en i detta direktiv skall tillämpas på. 
b) Uppgifter om skillnaderna i k onsolideringsgrund i redovisnings- och 
tillsynssyfte, tillsammans med en kort beskrivning av de enheter som är 
i) fullständigt konsoliderade, 
ii) proportionellt konsoliderade, 
iii) avdragna från kapitalbasen, och 
iv) varken konsoliderade eller avdragna från kapitalbasen. 
c) Alla aktuella eller förutsedda ma teriella eller rättsliga hinder för snabb 
överföring av kapitalbasen eller återbe talning av skulder mellan moderföretag 
och dess dotterbolag. 
d) Det totala belopp med vilket den faktiska kapitalbasen understiger det 
föreskrivna minimibeloppet i alla de  dotterbolag som inte innefattas i 
konsolideringen, och namnet eller namnen på dessa dotterbolag. 
e) I tillämpliga fall de omständigheter so m innebär att bestämme lserna i artiklarna 
69–70 skall tillämpas. 
3. Följande upplysningar skall offentliggöras av kreditinstitutet om dess kapitalbas: 
a) Sammanfattande information om vill kor och bestämmelser vad gäller alla 
poster och delposter i kapitalbasen. 
b) Beloppet för det primära kapitalet, me d separata upplysningar om alla positiva 
poster och avdrag. 
c) Det totala beloppet för supplementärt kapital och kapitalbas står kvar enligt 
definitionen i [bilaga V i direktiv 93/6/EEG]. 
d) Avdrag från ursprunglig och ytterlig are kapitalbas enligt artikel 66.1 c, 
tillsammans med separata upplysningar om  de poster som avses i artikel 57 q. 
e) Total godtagen kapitalbas, nettoavdr agsposter och nettogränsvärden enligt 
artikel 66. 
4. Följande information skall lämnas om hur uvida kreditinstitutet uppfyller kraven i 
artiklarna 75 och 123:  
a) En sammanfattning av kreditinstitutets  metod för bedömning av om det interna 
kapitalet är tillräckligt som skall li gga till grund för aktuell och framtida 
verksamhet. 
b) För kreditinstitut som beräknar riskvägda exponeringsbelopp enligt artiklarna 
78–83, 8 % av de riskvägda expone ringsbeloppen för alla de 
exponeringsklasser som speci ficeras i artikel 79. 
SV 149   SV c) För kreditinstitut som beräknar riskvägda exponeringsbelopp enligt artiklarna 
84–89, 8 % av de riskvägda exponeringsbeloppen för alla de 
exponeringsklasser som specif iceras i artikel 86. För 
hushållsexponeringsklassen gäller detta krav för de exponeringskategorier som 
de olika korrelationerna i punkterna 9–11 i del 1 i bilaga VII svarar mot. När 
det gäller aktieexponeringsklass gäller detta krav för följande: 
i) Alla de metoder som anges i punkterna 15–25 i del 1 i bilaga VII. 
ii) Exponeringar som omsätts på en börs, privata aktieexponeringar i tillräckligt 
diversifierade portfölje r och övriga exponeringar. 
iii) Exponeringar för vilka av tillsynsmyndigheten medgivna övergångsregler 
gäller i fråga om kapitalkravet. 
iv) Exponeringar för vilka äldre regler få r fortsätta att tillämpas i fråga om 
kapitalkravet. 
d) Minimikapitalkrav som beräknats enligt artikel 75 b och c. 
e) Minimikapitalkrav som beräknats  enligt artiklarna 103–105 och som 
offentliggjorts separat. 
f) Den kapitaltäckningsgrad som beräknats  på grundval av total kapitalbas och 
ursprunglig kapitalbas. 
5. Följande information skall lämnas vad gä ller kreditinstitutets exponeringar för 
kreditrisk och utspädningsrisk: 
a) Definitioner för redovisningsä ndamål av förfallen och osäker. 
b) En beskrivning av de metoder som anta gits för att fastställa värderegleringar 
och reserver. 
c) Det totala beloppet av  alla exponeringar, efte r tillåten redovisningsmässig 
kvittning men utan hänsyn till effekterna av de kreditreducerande åtgärderna, 
och det genomsnittliga exponeringsbeloppet under perioden fördelat på olika 
typer av exponeringsklasser. 
d) Exponeringarnas geografi ska spridning fördelad på viktiga områden och 
väsentliga exponeringsklasser, och vi d behov på mer detaljerad nivå.  
e) Exponeringarnas spridni ng per bransch eller motpartsslag, fördelad på 
exponeringsklasser, och vid be hov på mer detaljerad nivå. 
f) En uppdelning av alla exponeringars  återstående löptid, fördelat på 
exponeringsklasser och vid behov på mer detaljerad nivå. 
g) Följande belopp fördelade på vi ktiga branscher och motpartsslag: 
i) Osäkra exponeringar och förf allna exponeringar var för sig. 
ii) Värderegleringar och reserver. 
SV 150   SV iii) Avgifter för värderegleringar under perioden. 
h) Summan av osäkra respektive förfa llna exponeringar fördelade på viktiga 
geografiska områden och, om så är möjligt, summan av värderegleringar och 
reserver för varje geografiskt område. 
i) En avstämning vad gäller förändringar av värderegleringar och reserver för 
osäkra fordringar var för sig. Info rmationen skall innefatta följande: 
i) En beskrivning av värderegle ringarnas och reservernas slag. 
ii) Ingående balanser. 
iii) De belopp som tagits upp mot reserverna under perioden. 
iv) De belopp som avsatts eller återförts fö r skattade förmodade förluster avseende 
exponeringar under perioden, alla övriga regleringar inklusive de som beror på 
växelkursskillnader, företagssammansla gningar, förvärv och försäljning av 
dotterbolag och överför ingar mellan reserver. 
v) Utgående balanser.  
Värderegleringar och återvinn ingar som registrerats dire kt i resultaträkningen skall 
offentliggöras separat. 
6. För kreditinstitut som beräknar riskvägda exponeringsbelopp enligt artiklarna 78–83 
skall följande information lämnas för alla  de exponeringsklasser som anges i artikel 
79: 
a) Namnen på de erkända ratinginstitute n och exportkreditorgan och skälen för 
eventuella ändringar.  
b) De exponeringsklasser för vilka varje externt ratinginstitut och 
exportkreditorgan används. 
c) En beskrivning av det förfarande so m används för att överföra emissioner och 
kreditbetyg för emissioner till poster so m inte är inkluderade i handelslagret. 
d) Sambandet mellan kreditbetyg från utsedda ratinginstitut eller 
exportkreditorgan och den kreditkvalit etsskala som anges i bilaga VI med 
beaktande av att denna informati on inte behöver offentliggöras om 
kreditinstitutet följer den korrelationsstandard som offentliggjorts av den 
behöriga myndigheten. 
e) Exponeringsvärden och exponeringsvä rden efter kredit riskreducerande 
åtgärder för varje kredit kvalitetssteg som beskrivs i bilaga VI, samt de 
exponeringar som dragits av från kapitalbasen. 
7. De kreditinstitut som beräknar riskvägda  exponeringsbelopp enligt punkt 5 eller 
punkterna 17–19 i del 1 i bilaga VII skal l lämna upplysningar om de exponeringar 
som åsatts tabellkategoriern a i punkt 5 eller som åsatts de riskvikter som nämns i 
punkterna 17–19. 
SV 151   SV 8. De kreditinstitut som beräknar kapitalkrav enligt artikel 75 b och c skall lämna 
separata upplysningar om dessa krav för va rje risk som avses i dessa bestämmelser. 
9. Följande information skall lämnas av alla kreditinstitut som beräknar kapitalkrav 
enligt [bilaga VIII till direktiv 93/6/EEG]: 
a) För varje underportfölj 
i) den använda modellens särdrag, 
ii) en beskrivning av det stresstest som tillämpas på underportföljen, och 
iii) en beskrivning av den metod som använt s för att göra utfallstester och validera 
om de interna modellerna och modellförfarandena är riktiga och konsekventa,  
b) Den behöriga myndighetens acceptansspann. 
c) För underportföljerna so m omfattas av modellen: 
i) de höga, genomsnittliga och lå ga value-at-risk-värdena under 
rapporteringsperioden och vid periodens slut, och 
ii) en jämförelse av value-at-risk-värden a med de faktiska vinster och förluster 
som kreditinstitutet gjort och med en analys av viktiga avvikande värden i 
resultat av utfallstest. 
10. Kreditinstituten skall lämna följa nde upplysningar om operativ risk: 
a) Bedömningsmetoderna för de krav på  kapitalbasen för operativ risk som 
tillämpas på kreditinstitutet. 
b) En beskrivning av den metod som anges i artikel 105, om kreditinstitutet 
tillämpar denna, samt en diskussion om relevanta interna och externa faktorer 
som beaktas i kreditinstitutets mätmetod. Om metoden bara används delvis 
skall de olika använda metodernas räckvidd och täckning anges. 
11. Följande information skall offentliggöras vad gäller exponeringar i värdepapper som 
inte ingår i handelslagret: 
a) Exponeringarnas fördelning efter av sikten med innehavet, till exempel 
vinstsyfte eller strategiska skäl, och en  översikt av redovisningstekniken och de 
värderingsmetoder som tillämpas, inbegripet huvudantaganden och praxis som 
påverkar värdering och alla betyda nde förändringar av denna praxis. 
b) Balansräkningsvärdet, det verkliga värd et och, för dem som omsätts på en börs, 
en jämförelse med marknadspriset om de t skiljer sig avsevärt från det verkliga 
värdet. 
c) Slag, karaktär och belopp vad gälle r börsnoterade exp oneringar, privata 
aktieexponeringar i tillräc kligt diversifierade portföljer och övriga 
exponeringar. 
SV 152   SV d) Kumulativa faktiska vinster eller fö rluster till följd av försäljningar och 
avvecklingar under perioden. 
e) De totala orealiserade vinsterna eller förlusterna, de totala dolda 
omvärderingsvinsterna eller omvärderings förlusterna och de av dessa belopp 
som inbegripits i det primära eller det supplementära kapitalet. 
12. Kreditinstituten skall lämn a följande information om  sina exponeringar för 
ränterisker avseende positioner som inte ingår i handelslagret: 
a) Ränteriskens och huvudantagandenas ka raktär (däribland an taganden avseende 
förskottsbetalningar av lån och utvecklingen av insättningar utan löptid) och 
frekvensmätning av ränterisken. 
b) Förändring av resultat, av ekonomiskt  värde eller av varje annan relevant 
variabel som ledningen använder för ränt echocker (uppåt eller nedåt) i enlighet 
med sin metod för att mäta ränter isken, fördelat efter valuta. 
13. Kreditinstitut som beräknar riskvägd a exponeringsbelopp enligt artiklarna 94–101 
skall lämna följande information: 
a) En analys av kreditinstitutets syfte med värdepapperiseringsverksamheten. 
b) Kreditinstitutets roller i värdepapperiseringsprocessen. 
c) Uppgift om i vilken utsträckning kr editinstitutet är engagerat inom varje 
område. 
d) De metoder för beräkning av riskvägda exponeringsbelopp som kreditinstitutet 
tillämpar för sin värdep apperiseringsverksamhet. 
e) En sammanfattning av kreditinstitutets redovisningspolitik för 
värdepapperiseringsverksamhet, som skall innefatta följande: 
i) Huruvida transaktionerna behandlas  som försäljning eller finansiering. 
ii) Erkännande av försäljningsvinster. 
iii) Huvudantagandena för värd ering av innehållna räntor. 
iv) Behandlingen av syntetisk värdepappe risering om detta inte täcks av några 
andra redovisningsriktlinjer. 
f) Namnen på de ratinginstitut som anvä nds för värdepapperiseringar och de olika 
slag av exponeringar som de olika instituten används till. 
g) Det totala utestående exponerings beloppet som värdepapperiserats av 
kreditinstitutet och som omfattas av värdepapperiseringsramen (fördelat på 
traditionella och syntetiska värdep apperiseringar) per exponeringsslag. 
h) För exponeringar som värdepapperiserats  av kreditinstitutet och som omfattas 
av värdepapperiseringsramen en fördel ning per exponeringsslag av summan av 
SV 153   SV osäkra och oreglerade exponeringar som värdepapperiserats och de förluster 
som erkänts av kreditinstitutet under perioden. 
(i) Det totala beloppet av värdepapperi serade positioner som behållits eller 
förvärvats fördelade på exponeringsslag. 
j) Det totala beloppet av positioner i värdepapperiseri ng som innehållits eller 
förvärvats fördelat på ett lämpligt an tal riskviktsgrupper. Positioner som har 
riskvägts till 1 250 % eller dragits  av skall redovisas separat. 
k) Det totala utestående beloppet av värdepapperiserade rullande exponeringar 
uppdelat på originatorns oc h investerarnas andelar. 
l) En sammanfattning av värdepappe riseringsverksamheten under perioden, 
däribland det värdepapperiserade e xponeringsbeloppet (per exponeringsslag) 
och redovisad vinst eller förlust vi d försäljning per exponeringsslag. 
3. Del 3 – Krav som berättigar till anvä ndning av särskilda instrument eller 
metoder  
14. Kreditinstitut som beräknar riskvägda exponeringsbelopp enligt artiklarna 84–89 
skall lämna följande upplysningar: 
a) De behöriga myndigheternas godkännande  av metod eller övergångsordning. 
b) En förklaring och översikt av 
i) de interna ratingsystemens struktur och förhållandet mellan intern och extern 
rating, 
ii) användningen av interna skattningar för andra ändamål än beräkning av 
riskvägda exponeringsbelopp enligt artiklarna 84–89, 
iii) metoden för att förvalta och godkänna  kreditriskreducerande åtgärder, och 
iv) kontrollmekanismerna för ratingsysteme n, bland annat en beskrivning av deras 
oberoende, ansvarsfördelningen oc h översynen av ratingsystemen. 
c) En beskrivning av den interna ratin gmetoden skall anges separat för följande 
exponeringsklasser: 
i) Nationella regeringar och centralbanker. 
ii) Institut. 
iii) Specialiserad utlåning till företag, dä ribland små och medelstora företag, och 
förvärvade företagsfordringar. 
iv) Hushåll, för var och en av de exponeringskategorier som de olika 
korrelationerna i punkterna 9–11 i del 1 i bilaga VII svarar mot. 
v) Aktier. 
SV 154   SV d) Exponeringsvärden för var och en av de exponeringsklasser som anges i artikel 
86. Exponeringar mot nationella regeringa r och centralbanker, kreditinstitut 
och företag där kreditinstituten använder egna skattningar av LGD-värden eller 
konverteringsfaktorer för beräkning av  riskvägda exponeringsbelopp skall 
redovisas separat från exponeringar där kr editinstituten inte använder sådana 
skattningar. 
e) När det gäller exponeringsklasserna nationella regeringar och centralbanker, 
institut, företag och aktier, och nä r det gäller ett tillräckligt antal 
gäldenärsklasser (däribland fallissemang) sk all kreditinstitutet för att underlätta 
en lämplig differentiering av kreditrisk lämna upplysningar om följande: 
i) De totala exponeringsbeloppet (för exponeringsklasserna nationella regeringar 
och centralbanker, institut och företa g, summan av utestående lån och 
exponeringsvärdet för outnyttjade kred itmöjligheter samt för aktier det 
utestående beloppet). 
ii) För kreditinstitut som använder egna LGD-skattningar för beräkning av 
riskvägda exponeringsbelopp: det exponeringsvägda genomsnittliga LGD-
värdet i procent. 
iii) Exponeringsvägd genomsnittlig riskvikt. 
iv) För kreditinstitut som använder egna skattningar av konverteringsfaktorer för 
beräkning av riskvägda exponerings belopp: summan av outnyttjade 
kreditmöjligheter och exponeringsvägda genomsnittliga exponeringsvärden för 
alla exponeringsklasser. 
f) För hushållsexponeringsklassen och fö r de kategorier som anges under c: 
antingen de upplysningar som anges under e (i tillämpliga fall i sammanfattad 
form) eller en analys av exponeringar  (utestående lån och exponeringsvärden 
för outnyttjade kreditmöjligheter) i förhållande till ett tillräckligt antal EL-
klasser för att underlätta en lämplig diffe rentiering av kreditrisk (i tillämpliga 
fall i sammanfattad form). 
g) De faktiska värderegleringarna under  den närmast föregående perioden för 
varje exponeringsklass (för hushållsexponeri ngar för alla kategorier som anges 
under c) och hur de avviker fr ån tidigare erfarenheter.  
h) En beskrivning av de faktorer som påverkade förlusterna under den närmast 
föregående perioden (till exempel om kreditinstitutet har haft en högre andel 
fallissemang än tidigare eller högre än genomsnittliga LGD-värden och 
konverteringsfaktorer). 
i) Kreditinstitutets  skattningar jämfört med fak tiska resultat under en längre 
period. Detta skall minst omfatta information om skattningar av förluster 
jämfört med faktiska förluster inom varje exponeringsklass (när det gäller 
hushållsexponeringar för alla de ka tegorier som anges under c) under en 
tillräckligt lång period för att kunna göra en lämplig bedömning av de interna 
ratingförfarandenas resultat för varje e xponeringsklass (när det gäller hushåll 
för alla de kategorier som anges under c). Kreditinstituten skall där så är 
lämpligt ytterligare bryta ner detta för att tillhandahålla en analys av PD och, 
SV 155   SV för de kreditinstitut som använder egna skattningar av LGD-värden och/eller 
konverteringsfaktorer, av LGD och konve rteringsfaktorer jämfört med de 
skattningar som tillhandahållits i ovan nä mnda upplysningar om bedömning av 
kvantitativ risk.  
I enlighet med c skall beskrivningen inne hålla de exponeringsslag som ingår i 
exponeringsklassen, definitioner, metoder oc h data för skattning och validering av 
PD och, i tillämpliga fall, LGD och konvert eringsfaktorer, däribland de antaganden 
som använts vid härledningen av dessa va riabler, och beskrivning av betydande 
avvikelser från definitionen av fallissemang enligt punkterna 44–48 i del 4 i bilaga 
VII, inklusive de breda segment so m påverkas av sådana avvikelser. 
15. De kreditinstitut som tillämpar kreditre ducerande metoder skall lämna följande 
information: 
a) Riktlinjerna och metoderna för nettning inom och utanför balansräkningen 
samt uppgift om på i vilken utsträck ning enheten utnyttjar  sådan nettning. 
b) Riktlinjerna och metoderna för värdering och förvaltning av säkerheter. 
c) En beskrivning av de viktigaste t yperna av säkerhet som kreditinstitutet 
accepterar. 
d) De viktigaste kategorierna av gara ntigivare och kreditderivatmotparter och 
deras kreditvärdighet. 
e) Information om koncentrationerna av marknads- eller kreditrisk inom de 
kreditreducerande åtgärder som vidtagits. 
f) De kreditinstitut som beräknar riskvägda  exponeringsbelopp enligt artiklarna 
78–83 eller 84–89, men som inte tillhanda håller egna skattningar av LGD-
värden eller konverteringsfaktorer me d hänsyn till exponeringsklass skall, 
separat för varje exponeringsklass, ange de t totala exponeringsvärdet (där så är 
lämpligt efter nettning inom och utanfö r balansräkningen) som täcks – efter 
tillämpning av volatilitetsjusteringar – ge nom godtagbara fina nsiella och andra 
säkerheter. 
g) Kreditinstitut som beräknar riskvä gda exponeringsbelopp enligt artiklarna 78–
83 eller 84–89 skall separat för varje exponeringsklass ange det totala 
exponeringsvärdet (där så är lämplig t efter nettning inom och utanför 
balansräkningen) som täcks av gara ntier eller kreditderivat. För 
aktieexponeringsklassen gäller detta krav  för alla de metoder som anges i 
punkterna 15–24 i del 1 i bilaga VII. 
16. Kreditinstitut som använder den metod so m anges i artikel 105 för beräkning av 
kraven på kapitalbasen för operativ risk skall lämna en beskri vning av användning av 
försäkring för riskreducering.