Yttrande från Europeiska regionkommittén ‒ En platsbaserad strategi för EU:s industripolitik

(2019/C 404/03)

Föredragande : Jeannette BALJEU (NL–ALDE) Ledamot, provinsstyrelsen, Zuid-Holland

I. POLITISKA REKOMMENDATIONER

EUROPEISKA REGIONKOMMITTÉNS STÅNDPUNKT

Inledning

1. Europeiska regionkommittén understryker att industri i form av produktion av varor och tjänster är en hörnsten i en innovativ, hållbar och diversifierad ekonomi som kan säkerställa såväl EU:s konkurrenskraft som arbetstillfällen av god kvalitet i Europeiska unionen.

2. Kommittén upprepar att kommissionen och medlemsstaterna bör utnyttja alla de möjligheter som finns i EU-fördraget vad gäller industripolitiken, i linje med vad som föreskrivs i artikel 173 i EUF-fördraget om att kommissionen får ta ”lämpliga initiativ för att främja en […] samordning [mellan medlemsstaterna i fråga om industripolitiken], särskilt initiativ med syftet att fastställa riktlinjer och indikatorer, organisera utbyte av bästa praxis och utforma de delar som behövs för periodisk övervakning och utvärdering”, i samarbete med regionala aktörer.

3. Kommittén betonar att industrin är mycket viktig för Europas regioner och städer och för de tiotals miljoner arbetstillfällen som den skapar, samt att den av naturliga skäl verkar i ett globalt sammanhang där handel är en viktig drivkraft för tillväxt, vilket medför både fördelar och utmaningar.

4. Kommittén anser att de små och medelstora företagens särskilda betydelse för mervärde, innovation och sysselsättning bör betonas. Just små och medelstora företag bidrar i särskilt stor utsträckning till att industrin på ett flexibelt sätt kan anpassa sig till nya krav, t.ex. i samband med globaliseringen eller digitaliseringen. EU:s industripolitiska strategi måste erbjuda lämpliga koncept för hur man ska bevara och skapa gynnsamma ramvillkor för dessa företag i synnerhet.

5. Kommittén anser att de utmaningar och möjligheter som industrin står inför är att bli ”redo för framtiden” och bevara sitt avgörande bidrag till välstånd och sysselsättning samt att säkerställa en hållbar utveckling och skapandet av en koldioxidneutral och cirkulär ekonomi.

6. ReK betonar att det finns ett behov av investeringar i innovativ ny teknik och digitalisering, i en koldioxidneutral och cirkulär ekonomi och i färdigheter på detta område i de europeiska regionerna för att stärka EU:s konkurrensfördelar.

7. Kommittén framhåller därför att det behövs en strategisk vision, grundad i en platsbaserad strategi, för den europeiska industrin, så att man snabbt kan reagera på skiftande ekonomiska och industriella förändringar och upprätthålla en konkurrenskraftig global ställning.

8. Det behövs en samordnad europeisk strategi för att se till att den europeiska industrin klarar av att hantera den globala konkurrensen, och denna bör även inriktas på att förbättra överensstämmelsen mellan regelverk och standarder, undanröja alltför stora och onödiga regelbördor och administrativa bördor, underlätta Europaomfattande samarbete och partnerskap, säkerställa konkurrenskraftiga energikostnader och tillhandahålla lämpliga handelspolitiska skyddsinstrument både i traditionella sektorer såsom stål och textil, kemisk industri, jordbruk och sjöfart samt i framväxande sektorer. Till exempel är det av största vikt att snarast införa en tullavgift på stålprodukter för att skydda den europeiska stålindustrin.

9. ReK anser att industripolitikens roll är att skapa en gynnsam ram som gör det möjligt för industrin att stärka sin konkurrenskraft genom att kombinera en blandning av övergripande och sektorsövergripande, platsbaserade strategier samt vid behov riktade sektorsspecifika åtgärder i hela värdekedjan.

10. Kommittén välkomnar kommissionens meddelande ”Investera i en smart, innovativ och hållbar industri: En förnyad strategi för EU:s industripolitik” ( 1 ) och dess tonvikt på partnerskap med medlemsstater, regioner, städer och den privata sektorn som ett viktigt steg mot att tillhandahålla ett verktyg för att främja industriell konkurrenskraft och innovation i Europa. Rek välkomnar Europeiska kommissionens förslag angående sammanhållningspolitiken efter 2020, med dess inriktning på att stärka samarbetet mellan regionala ekosystem i alla delar av Europa samt på att stärka den internationella och industriella dimensionen av smart specialisering.

11. Kommittén konstaterar att den europeiska industrin bör stödjas med både ekonomiska och icke-ekonomiska insatser och åtgärder och, i det sistnämnda fallet, t.ex. genom politiken för utbildning och yrkesutbildning och genom främjande av innovationer (forskning).

12. ReK välkomnar kommissionens initiativ att inrätta ett rundabordssamtal på hög nivå om industrin, ”Industri 2030”, där ReK har observatörsstatus ( 2 )

13. Kommittén välkomnar uppmaningarna från kommissionen, Europaparlamentet och rådet om att vidareutveckla en heltäckande EU-strategi för industrin som siktar mot och bortom år 2030, inbegripet strategiska mål och indikatorer för industrin på medellång till lång sikt, vilket ska åtföljas av en handlingsplan med konkreta åtgärder.

14. Kommittén framhåller behovet av en strategi för flernivåstyre som bygger på partnerskap och dialog med medlemsstater, lokala och regionala myndigheter samt berörda aktörer ( 3 )

15. Denna strategi bör ha en stark territoriell dimension med respekt för subsidiaritetsprincipen, och kommittén förklarar sig beredd att stödja rådet och dess ordförandeskap när det gäller att utveckla en mer platsbaserad industripolitisk strategi.

16. Kommittén anser att en industristrategi för EU även bör omfatta en utförlig och evidensbaserad översyn av EU:s regler om kontroll av statligt stöd och företagskoncentrationer för att säkerställa lika villkor på internationell nivå, i enlighet med den globala handelspolitiken och multilaterala överenskommelser. Denna strategi bör samtidigt omfatta investerings- och innovationspotentialen i samband med statligt stöd eller företagsfusioner.

17. ReK välkomnar dokumentet från Europeiska centrumet för politisk strategi ( 4 ) , där det föreslås att en ny balans bör skapas mellan öppenhet och skydd av den europeiska marknaden för att skapa mer likvärdiga förutsättningar på global nivå, samtidigt som den industriella innovationen och produktiviteten på hemmaplan stöttas.

18. Industrin måste genomdriva en långtgående omvandling för att uppfylla målen i Parisavtalet om åtgärder för att hantera klimatförändringshotet ( 5 ) och samtidigt se till att man förblir konkurrenskraftig. Omfattningen av den omvandling som både industrin och samhället står inför kräver omedelbara insatser, en gemensam vision och integrerade lösningar när det gäller alla berörda aktörer och på alla politiska nivåer, eftersom endast en flernivåstrategi kan säkerställa att de berörda aktörerna följer ekonomipolitiska beslut av sådan vikt.

19. Kommittén stöder kommissionens politik för en rättvis inre marknad, som är kopplad till förslaget om en industripolitik för EU och som i enlighet med den europeiska pelaren för sociala rättigheter antar utmaningen med ett föränderligt arbetsliv.

Budskap 1: En konkurrenskraftig europeisk industri kräver ett kombinerat tillvägagångssätt där en platsbaserad regionalpolitik åtföljs av interregionalt samarbete

20. Kommittén understryker att regionernas konkurrensfördelar är starkt kopplade till lokala industrier, geografiska tillgångar, regionala industriella innovationsekosystem, yrkesutbildningsskolor och institutioner för högre utbildning och den tillgängliga arbetskraften och sakkunskapen.

21. Kommittén understryker relevansen av att utforska, utvinna och utnyttja europeiska primära och sekundära råvaror för utvecklingen av den lokala industrin och dess värdekedjor i regionerna. I en hållbar platsbaserad strategi måste man därför beakta exploaterbara regionala särdrag och utvecklingsmöjligheter samt möjliga klustersynergier.

22. En platsbaserad strategi bör bygga vidare på potentialen hos företags- och innovationsekosystem för att driva på moderniseringen av industrin och utveckla territoriella strategier för innovation och integration på stadsnivå eller på regional, lokal eller gränsöverskridande nivå.

23. Detta kräver välfungerande nätverk för samarbete, såsom makroregionala strategier, och kluster som omfattar nyckelpartnerna. ReK betonar också att interregionalt samarbete mellan dessa nätverk och kluster är avgörande för att utveckla synergieffekter, utbyta erfarenheter, lära av varandra och uppnå en kritisk massa för saminvesteringar i utbyggnaden av innovation i industriella värdekedjor i hela Europa. Denna interregionala samarbetsstrategi kan endast lyckas om man utnyttjar digitalisering och informationsutbyte.

24. Regionala och lokala myndigheter och andra organisationer har en central roll när det gäller att aktivt skapa nödvändig interregional och gränsöverskridande samverkan.

25. Ett hållbart samarbete mellan regioner bör omfatta mer än tillfälliga initiativ och kräver en strukturell ram för samarbete som bygger på ett långsiktigt åtagande, på grundval av det arbete som redan gjorts i de befintliga strategierna för smart specialisering inom ramen för de framtida interregionala innovationsinvesteringarna.

26. Information om regional innovationsverksamhet, befintlig kapacitet (infrastruktur och sakkunskap) och den cirkulära ekonomins potential är av avgörande betydelse. Denna befintliga information är ofta spridd och fragmenterad, vilket gör den mindre användbar för regionerna. ReK uppmuntrar därför kommissionen att genomföra en grundlig faktainsamling där hänsyn tas till det lokala och regionala perspektivet på EU:s strategi för industrin.

27. ReK rekommenderar att kommissionen stärker stödet för interregionalt och gränsöverskridande samarbete, även inom befintliga initiativ såsom Vanguard-initiativet eller de tematiska partnerskapen för smart specialisering, som omfattar ett ökande antal regioner, inom ramen för en förnyad platsbaserad strategi, såsom föreslås i kommissionens förslag om sammanhållningspolitiken efter 2020.

28. I samband med programperioden efter 2020 efterlyser ReK ett stärkt EU-stöd till regionala ekosystem och kluster inom ramen för interregionala innovationsinvesteringar, som bygger vidare på strategin för smart specialisering och utvidgar och breddar befintliga initiativ såsom plattformen för smart specialisering om industriell modernisering och pilotinitiativet om regioner i industriell omvandling. ReK anser också att det är viktigt att utveckla instrument för att genomföra interregionala projekt för industriinvesteringar i nära samarbete med regionerna och partnerskapen för smart specialisering.

29. Tematiska plattformar för smart specialisering bör ges tillräcklig finansiering, eftersom regionerna inte alltid har de resurser som krävs för att kunna delta i dessa på ett lämpligt och strukturerat sätt.

30. Kommittén uppmanar kommissionen att vidareutveckla förmedlingsverktyg för att kartlägga och aktivt öka samarbetet för strategier för smart specialisering i syfte att främja en kontinuerlig process där regionerna kartlägger de prioriterade områden där samarbete är avgörande för att upprätthålla ett europeiskt ledarskap.

31. ReK rekommenderar att kommissionen uppmuntrar industriell innovation som bygger på strategier för smart specialisering i alla regioner genom att främja särskilda stödprogram där välutvecklade regioner kan arbeta med konkreta projekt tillsammans med mindre utvecklade regioner till ömsesidig nytta, precis som med samarbetsprojekt mellan utvecklade regioner och projekt av gemensamt intresse mellan mindre utvecklade regioner till ömsesidig nytta.

Budskap 2: Eftersom stora samhällsutmaningar ofta kräver samarbete mellan europeiska regioner spelar de regionala myndigheterna en avgörande roll i uppdragsinriktade initiativ och när det gäller att omsätta sektorspolitiken i praktiken

32. Kommittén anser att en uppdragsinriktad politisk strategi kan användas som ett verktyg för att hantera stora samhällsutmaningar och stödja flernivåstyre, där tillvägagångssättet med smart specialisering kan bidra till att samordna regionala agendor och investeringar med EU:s prioriteringar.

33. För att ta itu med samhällsutmaningar krävs ytterligare investeringar i forskning och innovation i syfte att stödja spetskompetens inom industrin och utnyttja nya möjligheter, och experiment och risktagande bör stödjas i undersökningsprocessen. Kommittén uppmuntrar underlättad spridning av innovation och ny teknik inom industrin.

34. Regionerna har en viktig roll när det gäller att koppla samman, utveckla och stödja det regionala ekosystemet för innovation, organisera kartläggningen av tillgänglig kapacitet och involvera olika grupper av berörda aktörer inom ramen för ett verkligt efterfrågestyrt och samarbetsinriktat tillvägagångssätt för att fastställa mål för industrin. Kommittén efterlyser därför regional representation i styrningen av den uppdragsinriktade strategin, inklusive i partnerskapen och i uppdragsstyrelserna.

35. ReK rekommenderar att kommissionen fastställer tydliga mål på medellång och lång sikt i den uppdragsinriktade politiken och omsätter dessa i politiska åtgärder som genomförs inom struktur- och investeringsfonderna, Horisont Europa och programmet för ett digitalt Europa.

36. De lokala och regionala myndigheterna bör aktivt sträva efter att leda vissa av dessa uppdrag och se till att det skapas en interregional strategi. Detta arbete måste anpassas till och underlättas av de tillgängliga europeiska instrumenten. Kommittén uppmanar därför kommissionen att säkerställa ett aktivt deltagande av regionala aktörer i förvaltningen av uppdragen inom ramen för det nya Horisont Europa.

37. ReK uppmanar kommissionen att främja pilotprojekt i kluster av regioner som möjliggör försöksverksamhet i enlighet med en IPCEI ( 6 ) -liknande metod men i mindre skala för att främja interregionalt samarbete.

Budskap 3: De regionala och lokala myndigheterna bör se till att det finns tillgång till kompetens för att stödja industrins omvandling genom att underlätta samarbetet mellan industrin och utbildningssektorn, med stöd av en europeisk strategi

38. ReK konstaterar att den snabba förändringen när det gäller den industriella omvandlingen, energiomställningen, digitaliseringen och den cirkulära ekonomin kräver att ny tvärvetenskaplig kompetens utvecklas.

39. Kommittén välkomnar de insatser för att samordna olika instrument på EU-nivå som presenteras i den nya kompetensagendan för Europa, handlingsplanen för digital utbildning och strategin för digitala färdigheter.

40. Man måste omgående förutse, stödja och främja kontinuerlig kompetensutveckling, fortbildning och omskolning av den nuvarande arbetskraften, särskilt när det gäller digital kompetens.

41. ReK konstaterar att arbetskraften inom den europeiska industrin omfattar ett stort antal personer med yrkesutbildning.

42. Kommittén instämmer i att fördelarna med industriell omvandling måste få stor spridning och att de som riskerar att bli förlorare bör ges möjligheter och få stöd för att anpassa sig. I detta avseende måste politiska initiativ ge högre prioritet åt att tillhandahålla möjligheter till livslångt lärande för lågutbildade arbetstagare för att säkerställa att de ges rättvis tillgång till de nya tekniska färdigheter som efterfrågas av industrin.

43. Kommittén betonar hur viktigt det är med aktiv kompetensutveckling för alla yrkesverksamma inom alla industrisektorer, och därför föreslår vi att man utvecklar effektiva koncept för användning i hela Europa för hur man delar med sig av ny kunskap, uppdaterar färdigheter och utvecklar individuell kapacitet i samarbete med arbetsgivare och utbildningsinstitutioner.

44. En alleuropeisk strategi för kompetenspolitik är därför avgörande för den europeiska industrins framtida konkurrenskraft, och det krävs mycket mer omfattande investeringar i humankapital, inom utbildnings- och yrkesutbildningssystemen samt livslångt lärande och även inom industrin i sig.

45. Företagarutbildning, främjande av affärskompetens, ömsesidigt lärande och utbyte av bästa praxis bör stödjas ytterligare för att göra det möjligt för aktörer inom industrin att anpassa sig till de nya affärsmodellerna och effektivt samarbeta i konkurrenskraftiga europeiska värdekedjor.

46. ReK rekommenderar att kommissionen stärker regionsöverskridande utbildningsprogram som Erasmus+ med tonvikt på yrkesutbildning, vilket gör det möjligt för begåvade personer att flytta till andra delar av Europa.

47. Kommittén anser att de behöriga myndigheterna bör tillhandahålla flexibla medel för omskolning på regional nivå och inte på sektorsnivå, och upprepar att ESF+ bör omfattas av förordningen om gemensamma bestämmelser för sammanhållningspolitiken efter 2021 så att alla krav beträffande partnerskapsprincipen och den regionala nivåns deltagande kan tillämpas på utvecklingen av program inom ramen för ESF+.

48. ReK rekommenderar att de lokala och regionala myndigheterna samarbetar om gemensamma utbildnings- och forskningsagendor för att förverkliga EU:s gemensamma kompetensprioriteringar och stödja tvärregionala utbildningsmöjligheter.

Budskap 4: Den europeiska industrin och regeringarna måste visa ledarskap när det gäller att bli mer hållbara genom att vidta åtgärder

49. Kommittén anser att EU går i täten för den globala övergången till en koldioxidneutral och cirkulär ekonomi. Den europeiska industrin måste därför visa vägen när det gäller att bidra till att begränsa klimatförändringarna, uppnå målen i Parisavtalet, bevara resurser, förebygga miljöförstöring och bemöta konsumenternas förändrade förväntningar i den gröna ekonomin.

50. Att ställa om företag till mer hållbara och resurseffektiva affärsmodeller kommer både att vara positivt för miljön och skapa konkurrensfördelar, vilket kommer att leda till innovation och skapande av nya arbetstillfällen och möjligheter till företagande.

51. Det är mycket viktigt att informera industrin och allmänheten om fördelarna med nya tillvägagångssätt, t.ex. den cirkulära och koldioxidneutrala ekonomin och delningsekonomin. Dessa nya strategier kräver en attitydförändring både hos konsumenterna (t.ex. när det gäller återanvändning och återvinning) och industrin, som stegvist måste anpassa sig till nya krav som en del av den långsiktiga strategiska planeringen.

52. För att kunna övergå till en hållbar industri måste EU dra nytta av sitt ledarskap inom alla sektorer och hantera den ökande globala konkurrensen inom grön produktion, bioekonomi och teknik för ren energi.

53. ReK påpekar att en regions övergång till en cirkulär och koldioxidneutral ekonomi är ett långsiktigt projekt som endast kan genomföras stegvist, och i vissa fall genom radikal förnyelse, utifrån genomförbara och mellanliggande mål som inte tynger medborgarna och sektorer som t.ex. bilindustrin alltför mycket. Särskild uppmärksamhet bör ägnas åt att stärka motståndskraften hos landsbygdssamhällen som riskerar att hamna på efterkälken i den ekonomiska övergångsprocessen.

54. Det finns betydande hinder som måste övervinnas, bland annat bristen på rätt marknadssignaler och incitament när det gäller produktdesign för en cirkulär ekonomi, höga övergångskostnader för företagen, rättsliga hinder, otillräcklig information till konsumenterna och returråvarumarknader som fungerar dåligt.

55. Alleuropeiskt och interregionalt samarbete spelar en viktig roll för att hjälpa regionerna att utveckla ett strategiskt tillvägagångssätt för att förverkliga den cirkulära och koldioxidneutrala ekonomins potential.

56. ReK stöder idén om att använda strategisk offentlig upphandling som ett verktyg för att främja innovation, vilket kommissionen konstaterar i sin handlingsplan för den cirkulära ekonomin 2015 ( 7 ) , och i de relevanta direktiven om offentlig upphandling, men anser att de komplexa reglerna ofta leder till att regionala och lokala myndigheter är ovilliga att ta risker.

57. ReK rekommenderar att de regionala och lokala myndigheterna antar ett flersektoriellt och sektorsövergripande ekonomiskt utvecklingsperspektiv som integrerar avfalls- och miljöförvaltning i en heltäckande strategi för den cirkulära ekonomin.

58. ReK uppmanar regionerna och städerna att fullt ut ta vara på sammanhållningspolitikens möjligheter efter 2020 för att sprida innovativa lösningar som tar itu med klimatomställningen och övergången till en cirkulär ekonomi.

59. ReK efterlyser en heltäckande och samordnad strategi för flernivåstyre för att säkerställa den nödvändiga samstämmigheten mellan olika politiska instrument och åtgärder på olika nivåer. Övergången till en koldioxidsnål och cirkulär ekonomi bör ta hänsyn till hela värdekedjan och tillverkningsindustrin inom såväl stora som små och medelstora företag och nystartade företag.

60. ReK uppmanar kommissionen att ytterligare stödja utarbetandet av gemensamma strategier på särskilda områden, t.ex. när det gäller väte och syntetiska bränslen, och att stödja spridningen av mer hållbar teknik på marknaden.

Budskap 5: Regionala innovationsinriktade och strategiska offentlig-privata partnerskap är avgörande för att öka industrins införande av ny teknik

61. Innovation är svårt, särskilt för nystartade och små och medelstora företag, eftersom införandet av ny teknik ofta åtföljs av stora investeringar och kräver sakkunskap, och det finns fortfarande stora skillnader mellan sektorer och regioner i Europa när det gäller den digitala övergången.

62. Samarbete mellan industrin, forskningsorganisationer och regionala myndigheter är viktigt för att främja industriella innovationer.

63. Kommittén ser positivt på digitala innovationsknutpunkter, kommissionens provningsanläggningar och teknikinfrastruktur som exempel på strategiska innovationsinriktade offentlig-privata partnerskap.

64. Kommittén stöder inriktningen hos strategierna för smart specialisering efter 2020, där man tar itu med de flaskhalsar som hindrar spridningen av nya idéer till företag.

65. ReK stöder EU:s 281 digitala innovationsknutpunkter, som en del av programmet för ett digitalt Europa för att stärka det interregionala samarbetet.

66. För att säkerställa att industrin lätt kan få tillgång till befintlig spetsteknik och spetsinfrastruktur i hela Europa bör ett samarbete mellan dessa offentlig-privata partnerskap på alleuropeisk nivå inrättas, och man bör även informera om dessa resurser och avsätta ekonomiska medel för att införliva dem.

67. Det finns ytterligare behov av en samordnad övergripande strategi samt en strategi för att stärka det regionala samarbetet på operativ nivå.

68. För att öka inverkan av digitala innovationsknutpunkter bör dessa inte vara fristående institut som verkar på egen hand och konkurrerar med de andra, utan de bör ta formen av en kontaktpunkt inom ett nätverk som kan samordnas av flera berörda parter, såsom universitet, forskningscentrum, innovationscentrum m.fl.

69. Kommittén rekommenderar att regionala myndigheter ska involveras när europeiska digitala innovationsknutpunkter väljs ut och görs operativa inom ramen för det kommande programmet för ett digitalt Europa.

70. Lokala och regionala myndigheter bör främja hållbarhet och innovation genom upphandling, stödja smarta städer och andra relevanta initiativ och sammanföra de olika aktörerna från industrin samt forsknings- och utbildningsinstitut.

71. ReK rekommenderar att man involverar regionerna i upprättandet av en strategi för hållbart samarbete mellan offentlig-privata partnerskap på andra områden än digitalisering (inklusive andra experiment- och testanläggningar). Denna medverkan bör inbegripa upprättandet av en omfattande översikt över verksamheten i regionerna och en bedömning av hur de kompletterar varandra.

72. Kommittén betonar att en övergripande strategi måste utvecklas för att samla in, systematisera och sprida information om tillgänglig infrastruktur och innovationskapacitet i hela Europa.

73. ReK betonar att artificiell intelligens (AI) blir allt viktigare inom den europeiska industripolitiken och att EU har en ledande ställning i detta avseende eftersom 32 % av världens institutioner för AI-forskning finns här. Mot denna bakgrund påminner ReK om sin egen ståndpunkt om AI, som framfördes i kommitténs yttrande av den 6 februari 2019, och stöder även rekommendationerna från Europaparlamentet ( 8 )

74. ReK välkomnar Europeiska rådets uppmaning till kommissionen att senast i slutet av 2019 lägga fram en långsiktig vision med konkreta åtgärder för EU:s industriella framtid.

Bryssel den 26 juni 2019. Karl-Heinz LAMBERTZ Europeiska regionkommitténs ordförande

(1) COM(2017) 479 final

(2) Kommissionens beslut C(2017) 8565 av den 15/12/2017 om inrättande av rundabordssamtalet på hög nivå om industrin, ”Industri 2030”.

(3) Slutsatser om en förnyad strategi för EU:s industripolitik, rådet (konkurrenskraft), 30 november 2017 (705/17).

(4) ”EU Industrial Policy after Siemens-Alstom: finding a new balance between openness and protection”, Europeiska kommissionen, mars 2019.

(5) Förenta nationerna (2015).

(6) IPCEI (Viktiga projekt av gemensamt europeiskt intresse).

(7) Att sluta kretsloppet – en EU-handlingsplan för den cirkulära ekonomin, COM(2015) 614 final.

(8) Europaparlamentets resolution av den 12 februari 2019 om en övergripande europeisk industripolitik för artificiell intelligens och robotteknik (2018/2088(INI)).