SV    SV SV 
 
SV    SV  EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION 
Bryssel den 2.7.2009 
KOM(2009) 330 slutlig 
  
MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN  TILL EUROPAPARLAMENTET, 
RÅDET, EUROPEISKA EKONOMISKA  OCH SOCIALA KOMMITTÉN SAMT 
REGIONKOMMITTÉN 
om tillsyn av konsumentregelverket 
 
 
SV 2   SV MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN  TILL EUROPAPARLAMENTET, 
RÅDET, EUROPEISKA EKONOMISKA  OCH SOCIALA KOMMITTÉN SAMT 
REGIONKOMMITTÉN 
om tillsyn av konsumentregelverket 
 
(Text av betydelse för EES) 
1. I NLEDNING  
EU:s 493 miljoner konsumenter är mycket vi ktiga för att den inre marknaden ska 
fungera effektivt. Eftersom konsumenternas utgifter gene rerar halva EU:s välstånd 
har de en betydelsefull roll när det gälle r att förverkliga Lissabonagendans mål att 
öka tillväxten, sysselsät tningen och konkurrensen. 
Vetskapen om att EU:s konsumentskyddsbestä mmelser snabbt infö rs och efterlevs 
bidrar till att öka konsumenternas förtroende och till att avskräcka näringsidkare från att försöka kringgå dessa bestämmelser, vilk et i sin tur skapar samma förutsättningar 
för alla. En effektiv tillsyn av  regelverket är därf ör en viktig konsumentpolitisk fråga. 
Den är också en viktig del av kommi ssionens politik för den inre marknaden, 
eftersom införlivandet och tillämpningen av bestämmelserna är av avgörande 
betydelse för att den inre marknadens  fördelar ska komma medborgarna till godo. 
I den verksamhet som bedrivs för att se till att konsumen tskyddslagstiftningen 
efterlevs fyller myndigheternas  tillsynsarbete en viktig funktion, eftersom det stöder 
alla andra strategier och är en förutsättning för att de ska lyckas. En effektiv offentlig 
tillsyn och marknadsövervakning avskräcker  i hög grad näringsidkare som annars 
kan vara frestade att kri nggå bestämmelserna och funge rar samtidigt som stimulans 
för andra åtgärder som syftar till att förbättra marknadernas funktion och näringsidkarnas agerande. För att detta  ska kunna uppnås måste tillsynsåtgärderna 
och resultaten av dessa vara synliga. Konsumenternas fört roende kan stärkas bara om 
de känner till vad som händer på marknadern a och vet att de som bryter mot reglerna 
inte slipper undan. På samma sätt kommer informationskampanjerna inte att få 
avsedd verkan om inte konsumenterna känn er sig säkra på at t de får stöd genom 
hotet om tillsynsåtgärder när de gör sina rättigheter gällande. 
I den nuvarande internationella  konjunkturnedgången är en  kraftfull och enhetlig 
tillsyn desto viktigare, eftersom krisen innebär att konsumenterna blir mer sårbara 
och en sämre efterlevnad av regelverke t kan leda till st örre problem för 
konsumenterna. En effektiv tillsyn stärke r dessutom konsumenternas förtroende, som 
undergrävts av krisen, vilket bidrar ti ll konsumtionen som en viktig faktor för 
återhämtningen. Det är mycket vik tigt att stärka mekanismerna för 
marknadsövervakning och tillsyn för att öka konsumenternas förtroende, eftersom 
konsumtionen kommer att vara en viktig fa ktor för den ekonomi ska återhämtningen. 
Den nuvarande ekonomiska krisen ställer oc kså nya krav på de tillsynsansvariga, 
som kan utsättas för ökad press att mins ka resurserna, noga måste överväga sina 
prioriteringar och se till att tillsynsverksamhet får så stora effekter som möjligt. 
 
SV 3   SV EU:s konsumenter är fortfarande inte bere dda att dra nytta av de fördelar som 
marknadsintegrationen innebär. En orsak till detta är att konsumenterna inte litar på 
att deras rättigheter tas tillvara på samma sätt när de handlar utomlands1. På en 
gemensam marknad bör det för konsumen terna inte spela någon roll var en 
näringsidkare är etablerad, eftersom det inte ska påverka skyddet mot otillbörliga 
affärsmetoder. Det är därför en särskild utmaning för EU att garantera en enhetlig hög tillsynsnivå på hela EU:s territorium. Syftet med detta  meddelande är att göra en 
lägesbeskrivning av kommissionens pågående arbete och att undersöka 
möjligheterna till framtida initiativ inom  ramen för en övergripande analys av 
tillsynsrelaterad verksamhet. 
2. U
TMANINGARNA FÖR ETT EFFEKTIVT TILLSYNSARBETE  
2.1. Grundförutsättningar – sams pelet mellan den offentli ga tillsynen och andra 
åtgärder för att se till att regelverket följs 
Tillsynsarbetet inom konsumentpolitiken omfa ttar en rad olika typer av verksamhet 
som bedrivs av många olika aktörer med sk ilda typer av instrument i syfte att 
garantera att konsumenternas rättigheter inte  inskränks. I detta ingår dels formella 
tillsynsförfaranden, som i huvudsak sköts av offentliga tillsyns myndigheter och som 
står i centrum för detta meddelande, dels  konsumenternas egna initiativ för att 
tillvarata sina rättigheter genom privata me del eller annan tvistlösning. Ett effektivt 
tillsynsarbete består av en kombination av  verksamhet som främjar efterlevnad av 
regelverket genom information till konsumente r och företag samt av mer formella 
tillsynsåtgärder. 
För ett effektivt tillsynsarbete krävs att de  tillsynsansvariga har tillgång till uppgifter 
som gör att de kan sätta in sina resurs er på de marknader där konsumenterna är 
utsatta och som ger en fast kunskapsbas för tillsynsåtgärderna. De t bör också samlas 
in uppgifter om hur verkningsfull och effektiv den valda kombinationen av 
tillsynsåtgärder är. 
En effektiv tillsyn förutsätter också att de t finns behöriga organ som har tillräckliga 
befogenheter för att kunna se  till att regelverket tillämpas. I detta ingår 
proportionella, tillgängliga och avskräckande rättsmedel och påföljder. 
Enligt det traditionella synsättet säkers täller myndigheterna efterlevnaden av 
konsumentskyddslagstiftningen genom tilläm pning av bindande rättsregler. Idag 
finns alternativ genom vilka konsumenterna direkt kan söka rätt else. Det utvecklas 
också nyare former för att säkerställa ef terlevnaden av regelverket. Alternativ 
tvistlösning eller tvistlösning utanför domst ol kan vara ett smidigt och tilltalande 
alternativ för konsumenter som inte har lyckats lösa sina tvister med en näringsidkare 
på ett informellt sätt. 
Samreglering och självreglering kan öka näringslivets benägenhet att följa 
regelverket (t.ex. säkerhetsp akten om leksaker och medborgarnas energiforum) och 
fungera som ett alterna tiv eller komplement till formell lagstiftning 
                                                 
1 Av den andel på 33 % av EU-medborgarna som hade handlat på nätet under 2008 hade bara 7 % 
handlat över gränserna (Särskild Eurobarometerundersökning 298, oktober 2008). 
 
SV 4   SV (rundabordssamtal inom reklambranschen elle r branschregler för byte av bank). I det 
senare fallet är det viktigt att åtgärderna inte bara fastställer de förväntade standarderna, utan även omfattar mekanismer för övervakning och förfarande för 
klagomålshantering. 
De offentliga tillsynsåtgärderna och tills ynsåtgärder via självregleringsorgan kan 
därför komplettera varandra genom att de förra ger de rättsliga och juridiska ramarna 
till stöd för åtgärderna och de  senare tillför extra resurs er vid okomplicerade ärenden. 
Direktivet om otillbörliga affärsmetoder
2 är ett bra exempel på detta, eftersom det 
utgår från att självreglering kan vara till stöd för det rättsliga och administrativa 
tillsynsarbetet samt klargör den uppgift so m de som utfärdar branschregler, s.k. 
kodutfärdare, kan fylla i tillsynsarbetet. Medl emsstaterna kan utnyttja självreglerande 
tvistlösning för att stärka konsumentskyddet oc h säkerställa en så god efterlevnad av 
lagstiftningen som möjligt. I di rektivet framgår dock tydligt att självreglering inte får 
ersätta rättsliga eller administrativa ti llsynsmedel. Direktivet innebär att 
branschreglerna (uppförandekoder)  blir effektivare, eftersom medlemsstaterna åläggs 
att se till att näringsidkare  som har förbundit sig att följa sådana regler för 
självreglering också följer dem.  
Av detta följer att organ so m övervakar branschregler kan maximera effekterna av 
begränsade resurser, under förutsättning a tt de uppfyller kriterier na för effektivitet, 
legitimitet, redovisningsan svar och enhetlighet. 
2.2. Utmaningarna 
Konsumentmarknaderna utvecklas snabbt och ställer nya krav på dem som ansvarar 
för tillsynsarbetet. För det första måste tillsynsmetoderna anpassas till det faktum att varor, tjänster och försäljningskanaler blir  allt mer sofistikerade och konsumenterna 
tvingas att träffa alltmer komplexa val me d ökade risker som följd. I vissa fall kan 
även en översyn av regelverket behöva göras för att täcka eventuella luckor i lagstiftningen. 
För det andra ökar den gränsöverskrida nde dimensionen på konsumentmarknaderna 
snabbt i samband med att e-handeln utveck las. Sådana faktorer som utvidgningen av 
den inre marknaden och den öka de globaliseringen av hand eln bidrar också till att 
förstärka den gränsöverskridande dime nsionen på konsumentmarknaderna. Detta 
ställer nya krav på de tillsynsansvariga, so m är bundna av gränserna för domstolarnas 
behörighet. 
För det tredje hämmas en effektiv gränsöve rskridande tillsynspolitik i sin tur av det 
splittrade regelverket till följd av de bestämmelser om minimiharmonisering som återfinns i många av EG-direktiven på konsumentskyddsområdet. Förutsättningen för 
ett gränsöverskridande tillsynsarbete är en överenskommelse om principerna för 
fastställande av tillämplig lag och en sammanjämkning av olika administrativ kapacitet och tillsynstraditioner i medlemsstaterna. 
För det fjärde uppnås en effektiv tillsyn genom att man på bästa sätt utnyttjar de 
redskap som de tillsynsansvariga har till sitt förfogande. Fastställandet av 
                                                
 
2 EUT L 149, 11.6.2005. 
 
SV 5   SV undersökningsområden bör vägledas av enhetliga kriterier, vilka särskilt bör 
inbegripa problemens omfattning inom en  bestämd bransch (t.ex. på grundval av 
antalet klagomål), effekterna av förbättr ingarna på konsumentern as välfärd och den 
potentiella skada som konsumenterna kan lida om inga åtgärder vidtas. 
Om en god efterlevnad av regelverket ska kunna uppnås måste en tydlig signal 
sändas till marknaden om att det finns en trolig risk för att man blir upptäckt och straffad. Detta måste också komplettera s med proportionella och avskräckande 
påföljder. 
2.3. Kommissionens uppgift 
I artikel 153 i EG-fördraget fastställs gemenskapens uppgift i syfte att främja 
konsumenternas intressen samt målet att säkerställa en hög konsumentskyddsnivå. Det är medlemsstaterna som ansvarar för att se till att näringsidkarna följer konsumentregelverket och som sköter det prak tiska tillsynsarbetet på nationell nivå.  
Mot bakgrund av detta decentraliserad e tillsynsarbete är kommissionens uppgift
3 att 
se till att EU-regelverket når upp till den högsta möjliga konsumentskyddsstandarden 
och skapar förtroende både hos konsumenter och hos näringsidkare så att en smidigt fungerade gemensam inre marknad kan förverkligas.  
I kraft av sin roll som fördragets väktar e övervakar kommissionen såväl införlivandet 
och tillämpningen av direktiven som tillämpningen av de direkt tillämpliga bestämmelserna i medlemsstaterna. Om en medlemsstat inte fullgör sina 
tillsynsskyldigheter kan kommissionen vid be hov inleda ett överträdelseförfarande i 
enlighet med artikel 226 i EG-fördraget. 
Kommissionen hjälper också till att försöka lösa de problem som de tillsynsansvariga 
stöter på genom att se till att det upprätta s effektiva mekanismer på EU-nivå för att 
säkerställa att gränsöverskridande ärenden snabbt kan lösas. Kommissionen utnyttjar 
sin ställning som medlare för att ta in itiativ till och samordna gemensamma 
tillsynsåtgärder på EU-nivå. Kommissionen fy ller också en central  funktion i utbytet 
av bästa praxis och lämnar kompletter ande stöd genom utbildning och genom 
ekonomiskt stöd till gemensamma marknads övervaknings- och till synsåtgärder som 
genomförs av de natione lla tillsynsmyndigheterna. 
I artikel 153.3 b i EG-fördraget föreskrivs  också att gemenskapen ska understödja, 
komplettera och övervaka medlemsstater nas konsumentpolitik. Att övervaka och 
ställa upp riktmärken för tillsynsarbetet är en  viktig del i arbetet med att förverkliga 
en inre marknad som fungerar för konsumenterna. Kommissionens redskap för understödjande och kompletterande åtgärder för att öka öppenheten måste utvärderas 
ytterligare. Ökad öppenhet kan vara sä rskilt betydelsefullt när den skada som 
konsumenterna åsamkas varken är begränsad till en enda medlemsstat eller gäller gränsöverskridande situationer, men dä r en viss metod hos ett enskilt företag 
påverkar konsumenter i flera eller alla me dlemsstater. I sådana situationer med en 
europeisk dimension kan kommissionen med fördel vara den första som tar upp 
problemet och försöker finna en lösning. 
                                                
 
3 I enlighet med sina skyldigheter enligt artikel 211 i EG-fördraget. 
 
SV 6   SV Samma bestämmelse skulle också kunna utgöra en grund för framtida rättsakter som 
skulle ge kommissionen möjlighet att på ett bättre sätt stödja och komplettera 
medlemsstaternas tillsynsarbete.  
3. E N ÖKAD SATSNING  
Det är mycket viktigt att ta upp de problem som de tillsynsansvariga står inför så att 
påtagliga resultat kan uppnås för konsumen terna. För att uppn å detta mål har 
kommissionen fastställt  följande fem prioriterade åtgärdsområden: 
• Kraftfullare och effektivare me kanismer för gränsöverskridande 
tillsynssamarbete. 
• Ökad öppenhet och synlighet när det gäller marknadsövervakning och tillsyn. 
• Bättre kunskapsutbyte och en gemensam syn på regelverket. 
• Bättre marknadsövervakning genom  en mer kunskapsbaserad metod. 
• Ökat internationellt samarbete. 
3.1. Kraftfullare och effektivare mekanismer för gränsöverskridande 
tillsynssamarbete 
Erfarenheten visar att ett ak tivt samarbete mellan tillsynsm yndigheterna är ett av de 
bästa sätten att lösa de problem som de tillsynsansvariga stöter på. Informationsutbyte, bistånd med utredn ingsarbete, anmälan och samordning av 
marknadsövervaknings- och tillsy nsåtgärder är viktiga dela r till stöd för effektiva 
ramar för samarbetet mellan myndigheterna. 
I flera branschspecifika EU-i nstrument upprättas sådana ra mar för samarbetet. I detta 
meddelande står följande i fokus: 
• Genom direktivet om allmän  produktsäkerhet
4 och den nya ramen för 
lagstiftningen5 upprättades EU-ramar för marknadsövervakningen för att bistå 
medlemsstaternas myndigheter med att öv ervaka produkter på marknaden och 
upprätta ett system för snabb varning (Rapex) mellan myndigheter med ansvar 
för marknadstillsyn. Genom detta sy stem ska myndigheterna informera 
varandra när åtgärder vidtas med avsee nde på konsumentvaror som innebär en 
allvarlig risk för konsumente rnas hälsa och säkerhet. 
• Genom förordningen om konsumentskyddssamarbete6 sammanförs de 
nationella myndigheter som ansvarar fö r tillsynen av EU-regelverket på 
konsumentskyddsområdet. Detta nätverk för konsumentskyddssamarbete gör 
                                                 
4 EGT L 11, 15.1.2002. 
5 EUT L 218, 13.8.2008. Den nya lagstiftningsramen, dvs. förordning (EG) nr 765/2008 och beslut 
nr 768/2008/EG, innebär en översyn av de övergripande bestämmelserna om fri rörlighet för varor. Den inför en uppsättning EU-regler för ackreditering, fast ställer viktiga bestämmelser för ett effektivt och 
robust system för marknadsövervakning och förstärker de nuvarande övergripande bestämmelserna. 
6 EUT L 364, 27.10.2004. 
 
SV 7   SV det möjligt för myndigheterna att förhindra att företag bedriver 
gränsöverskridande verksamhet som leder till att konsumenter kommer till skada. I förordningen föreskrivs en  gemensam ram inom vilken dessa 
myndigheter ska samarbeta samt mi nimikrav på utrednings- och 
tillsynsbefogenheter. 
Verksamheten på produktsäkerhetsområd et inleddes under 2002 och är därför mer 
utvecklad än konsumentskyddssamarbetet . Kommissionen använder värdefull 
erfarenhet på grundval av dire ktivet om allmän produktsäke rhet för att utveckla och 
konsolidera nätverket för konsumentskyddssamarbete, som startade sin verksamhet i slutet av 2006. 
För att underlätta samarbetet  inom de ramar som upprättades genom direktivet om 
allmän produktsäkerhet och förordni ngen om konsumentskyddssamarbete har 
kommissionen skapat särskilda databaser (Rapex och CPCS-databasen) till stöd för 
informationsutbytet, som håller på att uppgrad eras för att säkerställa en snabbare 
hantering av alla ärenden som gäller anmälan och begäran. 
Tillämpningen av de båda instrumenten ses regelbundet över. De senaste 
översynerna gjordes under 2008. I båda rapporterna konstat erades att instrumenten 
kunde säkerställa ett gott konsumentskydd så  länge bestämmelserna tillämpades 
korrekt. Vissa brister konstaterades dock, t.e x. brist på tillräcklig a resurser, problem 
med databasen och frågor som gällde tillämplig lag. Närmare information finns i de båda rapporterna
7. 
Kommissionen stöder också medlemsstaterna s samarbete genom ekonomiska bidrag 
till gemensamma gränsöverskridande in satser. En stor fördel med dessa 
gemensamma insatser är a tt resultaten kommer alla nätverksmedlemmar till godo. 
När det gäller produktsäkerhet har detta resulterat i 13 gemensamma 
marknadskontroller som in riktats på särskilda produk tgrupper, t.ex. tändare, 
ljusslingor och utrustning på lekplatser . Kommissionen har också bidragit till 
finansieringen av två gemensamma marknadskontroller inom ramen för 
konsumentskyddssamarbetet, varav den ena gällde en undersökning av erbjudanden 
från oseriösa semesterklubbar och den andra avgifter som flygbolag tar ut. 
Kommissionen har tagit initiativ till fö ljande åtgärder för att förbättra 
produktsäkerheten: 
a) Översynen av lagstiftningsramen för sa luföring av varor förbättrar den inre 
marknadens funktion och har i detta avs eende lett till en ökad produktsäkerhet 
och en förstärkt marknadsövervakning och spårbarhet för varor. 
b) Riktlinjerna för systemet för snabb varn ing (Rapex) håller på att ses över för att 
förbättra systemets funktionssätt. 
c) En ny typ av marknadskontroll håller på att utformas, vilket innebär mer 
systematiska kontroller i de  tidigare produktions- och leverantörsleden, riktade 
kontroller vid platser för införsel till den inre marknaden och förstärkt 
                                                 
7 Direktivet om allmän produktsäkerhet, KOM(2008) 905; förordningen om konsumentskyddssamarbete, 
KOM(2009) 336 slutlig. 
 
SV 8   SV samarbete mellan tullmyndighete rna och myndigheterna för 
marknadsövervakning. Ett pilotprojekt me d ett urval av varor eller branscher 
där riskerna är stora kommer att genomföras. 
EU-ramarna för marknadsövervakningen främ jar också samarbetet mellan nationella 
tillsynsmyndigheter på två huvudsakliga sätt. För det första använder myndigheterna och näringsidkarna instrument som de gemensamt har kommit överens om, t.ex. branschregler eller s.k. uppförandekoder
8 eller riktlinjer för tillämpningen av 
frivilliga åtgärder9. För det andra arbetar medlemsstaternas myndigheter nära 
tillsammans med näringsidkarna när det gä ller frivilliga åtgärder genom att ge 
vägledning före och efter anmälninga r eller genom att komma överens med 
näringsidkarna om tillämpningen av sådana åtgärder10. Erfarenheten av Rapex-
systemet visar att denna samarbetsinrik tade marknadsövervakning är mycket 
betydelsefull för en korrekt t illämpning av korrigeringsåtgärder. 
När det gäller nätverket för konsumentskydd ssamarbete prioriterar kommissionen för 
närvarande en konsolidering av nätverkets verksamhet. Huvudsyftet är att se till att 
en jämförbar tillsynsnivå uppnås i alla medlemsstater. 
Översynen av nätverket för konsumentskyddssa marbete tyder på att hanteringen av 
gränsöverskridande ärenden är probl ematisk med tanke på myndigheternas 
administrativa kapacitet, särskilt bristen på tillgängliga resurser. Under den nuvarande ekonomiska krisen kan detta komma  att förvärras samtidigt som det då 
blir ännu viktigare med en konsekvent tillsyn. Kommissionen för en dialog med medlemsstaterna för att undersöka hur tillräck liga resurser kan tryggas för att se till 
att skyldigheterna enligt förordningen om konsumentskyddssamarbete kan fullgöras. 
Om en medlemsstat inte fullgör dessa s kyldigheter kommer ko mmissionen vid behov 
att inleda ett överträdelseförfarande i enlighet med artikel 226 i EG-fördraget. 
Kommissionen har tagit initiativ till en rad åtgärder som ska förstärka verksamheten i 
nätverket för konsumentskyddssamarbete: 
a) Samordnade tillsynsåtgärder  genomförs årligen. Genom utredningar av 
särskilda branscher (gemensamma  marknadskontroller eller s.k. sweeps ) 
undersöker de nationella myndighetern a vid samma tidpunkt om en viss 
bransch följer EU-lagstiftningen och vidt ar lämpliga tillsynsåtgärder. Nätverket 
har genomfört två gemensamma markna dskontroller. Den första (2007) gällde 
webbplatser där flygbiljetter såldes och den andra ( 2008) gällde webbplatser 
där ringsignaler för mobiltelefoner utbj öds till försäljning. Med hänsyn till den 
positiva erfarenheten av dessa två gemensamma marknadskontroller undersöker nätverket nu hur dessa kan kom bineras med andra instrument, t.ex. 
mystery shopping . 
b) Nätverket antar en årlig handlingsplan för tillsynsarbetet.  Kommissionen 
kommer att överväga att tillsammans med medlemsstaterna komma överens 
om övergripande fleråriga ramar för de årliga handlingsplanerna för tillsynen. 
                                                
 
8 http://ec.europa.eu/consumers/safety/projects/docs/tie_voluntary_agreement.pdf 
http://ec.europa.eu/consumers/safety/projects/docs/safety_vol_agr_retailers-importers.pdf 
9 http://ec.europa.eu/consumers/ cons_safe/action_guide_en.pdf 
10 EUT L 381, 28.12.2004. 
 
SV 9   SV Man kan också i ägna ökad uppmärksamhet åt  att se till  att besluten om val av 
branscher grundas på enhetliga priorite ringskriterier och riskbedömning. En 
grupp myndigheter arbetar med att stärka denna riskbaserade metod inom ramen för 2008 års gemensamma verksamhet. Rekommendationerna från detta projekt kommer att användas för att förb ättra nätverkets programplanering. 
Nätverket kommer också att kunna dra ny tta av uppgifter som tas fram genom 
resultattavlan för konsumentmarknade rna och indikatorer för tillsynen. 
c) Särskilda seminarier  om specifika ämnen anordnas i syfte att nå fram till en 
gemensam metod för behandling av de  ärenden som identifieras av de 
myndigheter som medverkar i konsuments kyddssamarbetet. Exempel på detta 
är seminarier om tillämplig lag och om hur man kan optimera driften av nätverket under 2009. 
För närvarande inriktar sig kommissionen på att ta vara på möjligheterna i den 
decentraliserade modell som följer av dire ktivet om allmän produktsäkerhet och 
förordningen om konsumentskyddssamarbete. Det kan i ett senare skede vara önskvärt att se över den administrativa uppbygg naden för att öka synergieffekterna i 
linje med den senaste utvecklingen av EU-lagstiftningen på andra områden. 
3.2. Ökad öppenhet och synlighet 
Att synliggöra resultaten av  marknadsövervaknings- och tillsynsåtgärder na ingår som 
en del i en konsekvent tillsynsstrategi. De  garanterar att marknaden vet att det 
föreligger en trolig risk för upptäckt, utre dning och straff. Detta är av avgörande 
betydelse både för att öka konsumenternas förtroende för styrningen av marknaden 
och för att åstadkomma en avskräckande effekt, vilket är viktigt för en väl 
fungerande marknad. I detta sammanhang har kommissionen vidtagit följande 
åtgärder: 
• Kommissionen har upprättat ett nätverk för informatörer  tillsammans med 
medlemsstaternas företrädare i syfte att utveckla en gemensam metod för information om CPC-nätverkets verksamhet. 
• Kommissionen har genom riktad medieverksamhet  skapat ökad synlighet på 
EU-nivå för det tillsynsarbete som de  nationella tillsynsmyndigheterna utför 
för att det ska få ett så stort genomslag som möjligt. 
Den praktiska erfarenheten av den samordnade tillsynsverksamheten har visat på den 
juridiska komplexiteten i samband me d offentliggörandet av resultaten. Av 
mediebevakningen kring den första ge mensamma marknadskontrollen av 
flygbolagens webbplatser under 2007 framgick att det fanns betydande skillnader i rättsregler och administrativ praxis mella n medlemsstaterna och hur de hanterade 
kommunikationen. Tillsynsmyndigheternas utre dningsarbete omfattas ofta av stränga 
sekretessregler. För kommissi onen gäller också rättsliga begr änsningar när det gäller 
att offentliggöra resultaten av den egna  verksamheten till stöd för den nationella 
konsumentpolitiken. 
Med tanke på behovet av ökad öppenhet och rättslig säkerhet på detta område 
kommer kommissionen att undersöka hur den kan förmedla marknadsinformation så 
att konsumenterna kan göra välgrundade val. Syftet med eventuella framtida initiativ 
 
SV 10   SV från kommissionen skulle vara att underlä tta offentliggörandet av resultat i framtida 
undersökningar och kontroller av efterlevnaden av regelv erket samt att bryta ner 
dessa resultat på enskild företagsnivå. Ett sådant initiativ skulle beakta de berörda 
företagens berättigade intresse och det faktum att kommissionen själv inte formellt kan yttra sig över om en överträdelse föreligger. 
3.3. Bättre kunskapsutbyte och en gemensam syn på regelverket  
En av de största fördelarna med de samarb etsnätverk som beskrivs ovan är att de ger 
utmärkta förutsättningar för utbyte av god praxis mellan myndigheterna. Ett sådant 
sammanförande av kunskap bidrar ti ll ett bättre konsumentskydd och till en 
enhetligare metod för tillsyn på EU-nivå. 
Erfarenheten bekräftar att stöd till gränsövers kridande verksamhet är en förutsättning 
för att driva arbetet vidare på detta områ de. Kommissionen prioriterar sådant utbyte i 
sin egenskap av medlare på följande sätt: 
• Utformar vägledning och handböcker  för samarbetet med medlemsstaterna 
för att se till att de befintliga nätver ken fungerar smidigt (t.ex. riktlinjer för 
Rapex
11). 
• Upprättar databaser  för lagring av viktiga dokument, t.ex. vägledningar, 
handböcker, lagstiftning och rättspra xis. Exempel på detta är EU:s 
kompendium om konsumenträtt (EU Consumer Law Compendium) , som tar 
upp direktiv som är under översyn, EG- domstolens rättspraxis, nationella 
införlivandeåtgärder och nationell rättspraxis, samt den nya databas för 
direktivet om otillbörliga affärsmetoder som håller på att utvecklas och som kommer att innehålla info rmation om nationella best ämmelser, tillsynsbeslut, 
nationell rättspraxis, EG-domstolens rättspraxis och andra dokument som 
exempelvis akademiska artiklar, studier och nationella riktlinjer. 
• Lämnar ekonomiska bidrag till gemensamma projekt  som upprättar ramar för 
utbyte av god praxis och gemensamma arbetsmetoder. 
Ett viktigt exempel är de s.k. EMARS-projekten för bättr e marknadsövervakning 
genom bästa praxis  i fråga om produktsäkerhet. Detta  treåriga gemensamma projekt 
slutfördes under 2008 och gav en rad resulta t som man kommer att arbeta vidare med 
i en uppföljning till projektet som startade 2009. Det handlar om en kunskapsbas och ett forum för snabb rådgivning, en handbok med bästa praxis samt en ny 
fortbildningsstrategi, som ska kompletter a utbildningen för marknadsövervakning på 
nationell nivå. Ett annat projekt, som genomfördes av nätverket för 
konsumentskyddssamarbete, gällde utveck ling av en gemensam metod för 
gemensamma marknadskontroller på Intern et och som kommer att prövas i 2009 års 
gemensamma marknadskontroll. 
Kommissionen utformar vägledning  genom diskussioner vid seminarier och genom 
att ge ut riktlinjer för tolkningen av EU-lagstiftningen på konsumentområdet. Ett 
exempel på detta är det arbete som komm issionen tog initiativ till för att ge ut 
                                                
 
11 EUT L 381, 28.12.2004. 
 
SV 11   SV riktlinjer för tolkning av de nya begre pp som infördes genom direktivet om 
otillbörliga affärsmetoder. Den löpande ha nteringen av ärenden inom nätverket för 
konsumentskyddssamarbete har visat sig vara komplex och en bristande enhetlighet 
när det gäller tolkningen av EU:s kons umentskyddslagstiftning har konstaterats, 
vilket har bidragit till den långsamma handläggningen av gränsöverskridande 
ärenden. 
Kommissionen kommer att ta itu med dessa brister genom att upprätta en 
samförståndsmekanism för att utveckla en gemensam syn på 
konsumentregelverket. Den kan röra sig om  webbaserade verktyg till stöd för en 
centraliserad handläggning av frågor  som rör införlivande och tolkning, 
vägledningar, svar på vanliga frågor  eller handböcker i pappersform eller i 
elektronisk form. Syftet är att föreslå rikt linjer för de tillsynsa nsvariga på nationell 
nivå med sikte på att nå fram till en gemensam syn på regelverket. Som ett första steg anordnades under 2009 en rad seminarier i kommittén för konsumentskyddssamarbetet. 
3.4. Bättre marknadsövervakning ge nom en kunskapsbaserad metod 
För att strategierna ska leda till praktiska  resultat krävs objektiva fakta och uppgifter 
som kunskapsbas för att man ska kunna utveckla tillsynsstrategier, fastställa 
prioriteringar och bedöma tills ynsarbetets effektivitet. 
Ett tillvägagångssätt grundat på en kunska psbas är särskilt viktigt när skilda 
prioriteringar konkurrerar om be gränsade resurser. Kunskap och analys hjälper till att 
fokusera tillsynsåtgärderna så att tillgängliga resurser ka n utnyttjas så mycket som 
möjligt genom att de rätta frågorna tas upp med hjälp av lämpliga åtgärder. Detta leder till ett arbetssätt med ömsesidiga granskningar av riktmärken i syfte att 
stimulera utvecklingen av ett kraftfullt tillsynsarbete. Denna metod är lika effektivt vid konsekvensbedömning av bindande lagstiftning och frivilliga åtgärder som antas genom självreglering. 
Kommissionen har utformat nya redskap för att övervak a marknadseffekterna och 
fastställa riktmärken på konsumentområdet nä r det gäller efterlevnad av regelverket, 
tillsyn och konsumentinflytande med hjälp av  särskilda indikato rer som identifierar 
brister och misslyckanden som kräver ytterl igare utredning eller justeringsåtgärder. 
Bland dessa ingår följande: 
• Resultattavlan för konsumentmarknaderna
12, som infördes 2008, övervakar 
marknaderna ur konsumenternas s ynvinkel och bedömer varje år om 
marknaderna fungerar effektivt genom en pr ocess i två steg. I det första steget 
granskas marknaderna  utifrån fem effektivitetsindikatorer: klagomål, 
kundtillfredsställelse, priser, leverantör sbyte och säkerhet. Dessa indikatorer 
kan också användas för att identifiera områden där ytterligare utredning och analys kan behövas. Uppgifterna ger ocks å indikationer på pr oblem som skulle 
kunna ligga till grund för att fastställa pr ioriteringar för till synen på nationell 
nivå och på EU-nivå. 
                                                
 
12 Den första och den andra resultattavlan för konsumentmarknaderna – KOM(2008) 31 och 
KOM(2009) 25 slutlig. 
 
SV 12   SV • Det andra steget i arbetet med result attavlan för konsumentmarknaderna är en 
närmare analys av marknaderna ur konsumenternas synvinkel, som också 
inriktas på specifika konsumentfrågor  där de preliminära resultaten av 
resultattavlan visar att marknaderna st äller till problem för konsumenterna. 
Syftet är att fastställa orsakerna till de problem som konstaterats när det gäller 
konsumentpolitiken och konsumentr egelverket. Resultattavlan för 
konsumentmarknaderna kompletterar och ligger till grund för en mer 
övergripande marknadsövervakning där kommissionen anser att det är 
nödvändigt att närmare undersöka marknaderna i deras helhet på grundval av en heltäckande granskning av alla aspekt er av marknadens funktion baserat på 
tillgång och efterfrågan. Utifrån detta föreslås lämpliga lösningar. 
• Arbete för att utveckla en harmoniserad metod för klassificering av 
konsumentklagomål.  Detta arbete kommer att sätta gemensamma ramar för 
insamling av klagomål och underlätta jämförelser av uppgifter. Metoden är 
tänkt att användas på frivillig grund. 
• Närmare undersökningar av konsumente rnas och detaljhandlarnas 
erfarenheter  för att kartlägga allmänna fr ågor som rör efterlevnad av 
regelverket. Detta arbete kommer att förstärkas genom utformning av fler 
indikatorer för efterlevnad av regelverket  med hjälp av ett nytt redskap för 
bevakning av uppmärksamhet i medier och nationella data av seende input och 
output.  I 2009 års resultattavla för konsumentmarknaderna fanns en första 
uppsättning indikatorer som kommer att tjäna som riktmärken för 
tillsynsarbetet i hela EU. 
4. Ö
KAT INTERNATIONELLT SAMARBETE  
I en allt mer globaliserad värld är det även  av intresse att stärka samarbetet mellan 
tillsynsmyndigheterna i förbindelserna med myndigheter utanför Europeiska 
unionen, särskilt i de länder som redan har starka ekonomiska band till EU. Allt fler 
varor tillverkas utanför EU och importeras från hela världen, särskilt från Kina. Om 
säkerheten ska kunna garanteras för produkt er som omsätts på den inre marknaden 
krävs också att insatser tillsammans med myndigheter utanför EU och/eller 
näringsidkare. I kommissionens tillvägagång ssätt kombineras följande instrument för 
att främja EU-standarderna på konsumentskyddsområdet: 
• Fortsatta formella överenskommelser med tillsynsmyndigheter i tredjeländer.  
 Förordningen om konsumentskyddssamarbete ger en rättslig grund för att ingå 
internationella samarbetsavtal. K ontakterna med myndigheter i USA och 
Schweiz utökas för att utforska möjlighe terna till samarbete med nätverket för 
konsumentskyddssamarbetet. 
 Praktiska arbetskontakter med tillsynsmyndigheter i USA och Kina är väl 
etablerade inom produktsäkerhetsomr ådet. Detta har utmynnat i ett antal 
 
SV 13   SV administrativa överenskommelser om samarbete13 och stora praktiska 
förbättringar i Kinas syn på konsumentsäkerhet. 
• Främja samarbete mellan tillsynsmyndighe ter om en internationell plattform 
för spridning av bästa praxis14. 
5. S TÖD FÖR TILLSYNEN  
En effektiv konsumentskyddspolitik förutsätter att konsumenterna och 
näringsidkarna känner till sina rättighe ter och skyldigheter enligt gällande 
lagstiftning och att de kan tillämpa dem i si na affärstransaktioner. Ett trovärdigt 
tillsynsarbete via offentliga myndigheter är nödvändigt och ger näringsidkarna starka 
incitament att följa regelverket. De åtgärder  som beskrivs i detta avsnitt är samtidigt 
av avgörande betydelse för att ge konsumenterna en sådan ställning att de kan 
tillvarata sina rättigheter och för att underlätta tillsynen. 
5.1. Informerade konsumenter är starka konsumenter 
Informerade konsumenter som vet vart de ska vända sig när regelverket inte följs och 
konsumenternas förmåga att urskilja och rap portera överträdelser är viktiga aspekter 
för att man ska kunna upptäcka när regelverket in te efterlevs. Kommissionen lägger 
därför stor vikt vid att se till att konsumenterna känne r till sina rättigheter och 
kompletterar medlemsstaternas politik i syft e att informera och utbilda konsumenter 
på många olika sätt. Det kan exempelvis  röra sig om informationskampanjer i 
medlemsstaterna, användarvänliga webbplatser15, t.ex. eYouGuide, som är en 
användarvänlig webbhandledning för konsumenträttigheter i digital miljö16, eller 
EU:s konsumentdag, som är ett årligt evenemang som lyfter fram konsumenträttigheter som gälle r i hela EU genom en ra d samordnade aktiviteter. 
Kommissionen samfinansierar också nätv erket för europeiska konsumentcentrum 
(ECC-Net)
17, som ger praktisk information oc h rådgivning om konsumenträttigheter 
och bistår i ärenden som rör gränsöverskridande klagomål. 
Kommissionen lägger ocks å vikt vid att arbe ta tillsammans med 
konsumentorganisationerna och att st ödja dem i deras viktiga arbete. 
Konsumentorganisationerna fyller också en viktig funktion genom att de arbetar med 
jämförande produkttester och agerar so m vaktposter på marknaden. Särskilda 
åtgärder, t.ex. fortbildning för nationella konsumentorganis ationer, syftar till att 
                                                 
13 Ett samförståndsavtal mellan Europeiska kommissionen och Kinas förvaltning för kvalitetstillsyn, 
inspektion och karantän (AQSIQ) samt en färdplan för säkrare leksaker undertecknad av samma parter. 
14 Det internationella nätverket för konsumentskydd och tillsyn på konsumentområdet (ICPEN), där 
kommissionen har status som observatör och de flesta nationella myndigheter i nätverket för 
konsumentskyddssamarbete är medlemmar. 
15 http://www.isitfair.eu/ och http://ec.europa.eu/eyouguide 
16 Med särskild inriktning på e-handel och webbmiljö har kommissionen nyligen inrättat den informativa 
webbplatsen eYouGuide  för konsumenter, vars syfte är att klargöra vilka rättigheter som gäller på nätet 
och som finns tillgänglig på EU-nivå. Här hittar man länkar till behöriga myndigheter och 
konsumentorganisationer som kan vara till hjälp när man bevakar sina rättigheter eller söker rättelse. 
17 Årsrapport 2007, ECC-Net: h ttp://ec.europa.eu/consumers/re ports/reports_en.htm#ecc-net 
 
SV 14   SV förbättra deras möjligheter att agera på ett mer effektivt sätt på EU-nivå och på 
nationell nivå. 
5.2. Adekvata medel för att söka rättelse 
Det yttersta målet för EU:s konsumentpolitik är att skapa sådana förutsättningar att 
konsumenterna kan köpa varor och tjänster utan att behöva ta hänsyn till nationsgränser och att de känner sig trygga  i vetskap om att de har tillgång till 
effektiva och snabba medel att få rättelse om något skulle gå fel. 
På EU-nivå har ett antal mekanismer upprättats, bl.a. följande: ett 
småmålsförfarande
18 för gränsöverskridande tvis ter, som sedan 2009 förenklar, 
påskyndar och minskar rättegångskostnadern a i mål som inte överstiger 2 000 euro, 
ett direktiv om vissa aspekter på medling på privaträttens område19, som syftar till att 
öka utnyttjandet av medling i medl emsstaterna, och direktivet om 
förbudsföreläggande20, som fastställer ett gemensam t förfarande så att en godkänd 
inrättning i en medlemsstat kan ansöka  om förbudsföreläggande i en annan 
medlemsstat för att få en överträdelse stoppad. 
Kommissionen uppmuntrar också införande  av olika metoder för alternativ 
tvistlösning och har försökt främja sådana lösningar genom att anta två 
rekommendationer21 om principer, förfaranden och kvalitetskriterier för organ som 
erbjuder alternativ tvistlösning. 
Kommissionen underlättar även konsumente rnas tillgång till förfaranden utanför 
domstol i gränsöverskridande tvister ge nom olika nätverk. ECC-Net fungerar som 
kontaktpunkt och förmedlar information om de  400 organ för alternativ tvistlösning 
som medlemsstaterna har anmält. Nätver ket samarbetar också med andra EU-
nätverk, t.ex. FIN-Net22 (som handlägger klagomål utanför domstol avseende 
finansiella tjänster) och Solvit23 (som tar upp problem på grund av en felaktig 
tillämpning av bestämmelserna för den inre marknaden). 
Kommissionen undersöker även frågan om kollektiva prövningsmöjligheter24 i 
ärenden där en grupp av konsumenter berörs av samma eller liknande överträdelse av 
en enskild näringsidkare. Kollektiva prövnings möjligheter kan vara ett alternativ när 
konsumenterna inser att det inte är möjligt att föra en enskild talan, eftersom 
rättegångskostnaderna alltför ofta inte står i proportion till anspråkets värde. 
6. S LUTSATSER  
En effektiv tillsynspolitik på konsuments kyddsområdet är viktig för att den inre 
marknaden ska fungera och kommer att prioriteras av kommissionen under de 
närmaste åren. Kommissionen kommer i si n uppgift som väktare av fördragen att 
                                                 
18 EUT L 199, 31.7.2007. 
19 EUT L 136, 24.5.2008. 
20 EGT L 166, 11.6.1998. 
21 EGT L 115, 17.4.1998 och EGT L 109, 19.4.2001. 
22 http://ec.europa.eu/internal_market/f inservices-retail/capability/index_en.htm 
23 http://ec.europa.eu/solvit/ 
24 Grönbok om kollektiva prövningsmöjligheter för konsumenter  – KOM(2008) 794 slutlig. 
 
SV 15   SV fortsätta att underlätta, stödj a och bistå medlemsstaterna med att förverkliga detta 
mål. Kommissionen kommer också att unders öka möjligheterna till  översyn av både 
de formella och de informella tillsynsmekanismerna inom ramen för konsumentskyddssamarbetet. 
För att garantera att konsumentregelverk et tillämpas korrekt kommer kommissionen 
att fortsätta att kontrollera införlivandet och övervaka efterlevna den av regelverket. 
Kommissionen kommer vid behov att inle da överträdelseförfaranden mot de 
medlemsstater som inte fullgör sina s kyldigheter enligt gällande bestämmelser. 
Även under de nuvarande ekonomiska förhållandena kan problem med efterlevnaden 
av regelverket lösas genom att man utnyt tjar de många olika instrument som de 
tillsynsansvariga har till sitt förfogande och genom att man upprättar starka och 
effektiva mekanismer över nationsgränserna som kan anpassas och fungera effektivt 
på marknader som snabbt förändras. Det ka n också ske genom att man utvecklar en 
samsyn på det regelverk som ska tilläm pas, förbättrar sätten att övervaka 
marknaderna, ökar öppenheten i den in formation som samlas in vid denna 
övervakning, synliggör tillsynsarbetet och fö rstärker det internationella samarbetet 
med tredjeländer. 
Såväl kommissionen som de nationella tillsynsmyndigheterna måste öka sina 
ansträngningar för att möta dagens komplexa utmaningar om vi ska kunna förverkliga målet att åstadkomma ett så gott konsumentskydd som möjligt i Europeiska unionen och se ti ll att konsumenterna känner sig trygga så att de kan 
utnyttja alla möjligheter på den inre marknaden.