EUROPEISKA KOMMISSIONEN 
Bryssel den 14.12.2011 
SEK(2011) 1575 slutlig 
  
ARBETSDOKUMENT FRÅN KOMMISSIONENS AVDELNINGAR 
SAMMANFATTNING AV KONSEKVENSBEDÖMNINGEN 
Följedokument till 
Förslag till Europaparlamentets och rådets förordning  
om vissa åtgärder riktade till icke samarbetande länder i syfte att bevara fiskbestånd 
{KOM(2011) 888 slutlig} 
{SEK(2011) 1576 slutlig}  
 
SV 2   SV ARBETSDOKUMENT FRÅN KOMMISSIONENS AVDELNINGAR 
SAMMANFATTNING AV KONSEKVENSBEDÖMNINGEN 
Följedokument till 
Förslag till Europaparlamentets och rådets förordning  
om vissa åtgärder riktade till icke samarbetande länder i syfte att bevara 
fiskbestånd 
1. PROBLEMFORMULERING : VILKET ÄR DET EXAKTA PROBLEMET , VEM PÅVERKAS 
MEST OCH VARFÖR BEHÖVS ETT OFFENTLIGT INGRIPANDE ? 
Enligt FN:s havsrättskonvention1 och FN:s avtal om fiskbestånd2 ska kuststater och stater 
som utövar fiske på sådana bestånd på angr änsande öppna hav samarbeta för att på ett 
ansvarsfullt sätt förvalta gränsöverskridande  och långvandrande fiskbestånd för att trygga 
deras långsiktiga hållbarhet, antingen ge nom direkta samråd med varandra eller via 
lämpliga regionala fiskerif örvaltningsorganisationer. 
Det kan inträffa att ett tredjeland inte samarbetar i förvaltningen av ett 
gränsöverskridande och långvandr ande fiskbestånd i vilket EU  har en intresseandel och, i 
synnerhet, att ett sådant lands agerande i form  av åtgärder eller unde rlåtenhet innebär en 
risk för överfiske. Det blir då mycket viktig t att använda all till buds stående medel för att 
övertyga det berörda landet om att ändra det riskabla agerandet. Om de gängse samråden 
och tekniska utbyten inte fungerar skulle ett uppenbart alternativ  vara att införa 
handelsrelaterade restriktioner, men EU har ingen snabb mekanism för att införa sådana 
inom rimlig tid. 
I dag står EU inför ett omedelbart hot om  överutnyttjande av makrillbeståndet på grund 
av förvaltningsåtgärder som har vidtagits av Island och Fä röarna utan hänsyn till andra 
kuststaters och EU:s rättigheter. Ju sna bbare EU kan agera på  lämpligt sätt, desto 
effektivare går det att hantera de ssa och andra potentiella problem. 
Problemet med överfiske på grund av att tred jeländer inte samarbetar påverkar nästan 
samtliga aktörer på fiskeriområdet: 
Fiskeriindustrin , på både kort och lång sikt: konkurre ns om den begränsade marknaden 
och minskade uttag på grund av resursutarmni ng kan leda till stora ekonomiska förluster 
och många förlorade arbetstillfällen. 
                                                 
1 Förenta nationernas havsrättskonvention  av den 10 december 1982. 
2 Avtal om genomförande av de bestämmelser i Förenta nationernas havsrättskonvention av den 10 
december 1982 som rör bevarande och förvaltnin g av gränsöverskridande och långvandrande 
fiskbestånd  (i kraft från och med den 11 december 2001). 
 
SV 3   SV Bearbetningsindustrin  skulle kunna få större tillgång ti ll råvaror till låga priser på kort 
sikt men kommer att drabbas på medellång elle r lång sikt av följderna av att beståndet 
utarmas. 
Konsumenterna  kommer troligen inte att gynnas av den ökade tillgånge n på kort sikt, 
eftersom priseffekterna sannolikt neutraliseras av ökade intäkter och fler arbetstillfällen i 
bearbetnings- och distributionsindustrin. De kommer däremot att känna av den minskade 
tillgången på lång sikt i form av högre priser. 
EU och de nationella förvaltningarna  kommer på både kort oc h lång sikt att uppfattas 
som oförmögna att hantera problemet. Br istande förtroende för de offentliga 
institutionerna kommer att avspeglas i opi nionsundersökningarna och detta kan få stora 
återverkningar inom andra politikområden. 
De offentliga myndigheterna har det främsta ansv aret för att agera till försvar för dessa 
aktörers långsiktiga intressen. 
2. Subsidiaritetsanalys: Är EU-åtgärder motiverade av subsidiaritetsskäl (behov 
och EU-mervärde)? 
Slutmålet för det föreslagna instrumentet  är att undvika överutnyttjande av vissa 
gränsöverskridande och långvandrande fiskbe stånd inom ramen för EU:s gemensamma 
fiskeripolitik, men det föreslagna instrument et (restriktion av eller förbud mot import) 
ligger inom den gemensamma handelspolitik ens behörighet. Båda politikområdena 
omfattas av EU:s exklusiva behörighet, varför subsidiaritetsprincipen inte är tillämplig i 
detta fall.  
3. Syftet med EU:s initiativ: Vilka är de viktigaste politiska målen? 
Det underliggande allmänna politiska målet för detta initiativ är a tt bidra till bevarandet 
av fiskresurser, vilket är de n gemensamma fiskeripolitikens viktigaste mål. Det operativa 
målet är att ge EU ett handelsbaserat instru ment för att bidra till det allmänna målet. 
4. Alternativ: Vilka alternativ har övervägts och vilka har bedömts? 
Följande fem alternativ analyserades:  
(1) Att inte vidta några åtgärder. 
(2) Att vidta åtgärder i form andra instrument  än rättsakter, som mekanismer av typen 
”skuldbelägga och dra skam över någon”, hå llbarhetsmärkning eller diplomatiska 
démarcher i olika former. 
(3) Att införa en rättsakt för den gemensamma  fiskeripolitiken som gör det möjligt att 
reagera snabbt på problemet genom att införa ett förbud mot handel med 
fiskprodukter från det berörda fiskbestå ndet med ursprung i det aktuella landet. 
(4) Att införa begränsade handelsrestrikt ioner som endast inbegriper lätt 
identifierbara fiskprodukter. 
 
SV 4   SV (5) Att utfärda en rättsakt om ”motåtgärd er” som svar på en ”internationell 
försumlighet” från en annan stat. 
5. Konsekvensbedömning: Vilka är det viktigaste ekonomiska, miljömässiga och 
sociala effekterna av varje alternativ, särskilt i termer av 
(kvantifierade/monetariserade) fördelar och kostnader (inbegripet skattningar av 
den administrativa bördan), andra efterlevnadskostnader och genomförandekostnader för offentliga förvaltningar? 
Analysen av dessa alternativ gjordes för makr illsituationen i form av en fallstudie, för att 
bättre kunna hantera de miljömässiga, ekonomiska  och sociala effekterna av alternativen. 
Detta fall motsvarar den pågående tvisten om förvaltningen av makrillbestånden i nordöstra Atlanten, där Island och Färöarna utan  vederbörlig hänsyn ti ll andra kuststaters 
rättigheter har vidtagit åtgärd er som hotar hållbarheten i fisket. De uppgifter och den 
information som finns att tillgå om detta be stånd gör det möjligt att göra en jämförande 
analys av de ovannämnda alternativen. 
Så långt det var möjligt omfattade analysen en simulering av fiskets utveckling under de 
kommande tolv åren baserad på slutsatserna  av den senaste vetenskapliga bedömningen 
av beståndet. Dessutom omfattade analysen  ad hoc-bedömningar av den administrativa 
bördan och andra överväganden om eventuella för- och nackdelar. 
Resultatet av analysen visar följande:  
– Alternativ 1 (ingen åtgärd) är in te acceptabelt. EU bör agera. 
– Icke-rättsliga åtgärder (altern ativ 2) kan fungera i vissa fa ll, men alternativet att vidta 
kraftfulla rättsliga åtgärder skulle i hög grad  vara att föredra i de flesta fall. Även om 
detta alternativ vore att föredra i ett fåtal fall skulle det motivera införandet av den rättsliga mekanism som krävs så att åtgärd en verkligen kan genom föras i detta fåtal 
fall. 
– En kort sammanfattning av effekterna i alte rnativen 3, 4 och 5 ges i tabellen nedan: 
 Alternativ 3 Alternativ 4 Alternativ 5 
• Mycket snabb 
återhämtning till önskade nivåer 
• Ingen risk för 
utarmning(*) 
• MSC-certifiering 
bevaras 
• Ökat förtroende för 
förvaltare 
• Högre löner efter 
återhämtning 
• Bättre 
konsumentpriser 
•  • Som alternativ 3, 
men eventuellt med fördröjd effekt • Som alternativ 3, 
men eventuellt mer effektivt 
Miljömässiga, ekonomiska och sociala effekter 
 
  
 
  
 
  
 
1 2 1 
 
SV 5   SV  
RANGORDNING: 
Tung: mycket detaljerad 
lagstiftning (spårbarhet), övervakning av många 
produkter Lätt: enklare 
lagstiftning, färre produkter att övervaka Tyngre än för alternativ 
1: mer detaljerat utbud av åtgärder, 
kontroversiell 
lagstiftning, komplicerad 
övervakning Administrativ börda 
  
 
 RANGORDNING: 
2 1 3 
• Svårigheter att 
avgöra vilka 
produkter som innehåller arten 
• Bevisa att åtgärderna 
är proportionerliga 
och rättvisa • Inga större 
svårigheter. Lättare 
att bevisa proportionalitet och 
rättvisa • Som för alternativ 3, 
men mer 
komplicerad uppsättning åtgärder 
som medför mer 
komplicerade problem med 
förenlighet med 
lagstiftning  Största  nackdelar 
 
 
  
 
 RANGORDNING: 
2 1 3 
(*) I fallstudien av makrill, där lekbeståndets bioma ssa faller under gränsvärdet på 1,7 miljoner ton. 
6. Jämförelse av alternativen: Vilket alte rnativ är att föredra på grundval av vilket 
kriterium/vilken motivering? 
De miljömässiga, ekonomiska och sociala e ffekterna hänger mycket nära samman med 
varandra och är mycket lika för de tre alterna tiven. Den enda skillnaden är att alternativ 4 
väntas ge effekter med viss fördröjning, efte rsom de vidtagna åtgä rderna inte är lika 
tvingande som för alte rnativen 3 och 5. Att alternativ 4 är mindre effektivt uppvägs dock 
av att det är mycket lättare att tillämpa både  vid utformningen av lagstiftningen och när 
det faktiskt ska genomföras. Den samma nlagda rangordningen (5, 4, 7) ger inga 
dramatiska resultat som gör det möjligt att vä lja eller välja bort något av alternativen. 
Dessutom är det svårt att dra några generella sl utsatser av analysen av makrill ovan inför 
andra framtida fall. Det kan finnas lägen där alternativ 3 inte är tillämpligt i fall där 
importerade varor som är framställda av  arten i fråga har genomgått omfattande 
behandling eller bearbetning. I a ndra fall skulle det inte gå att tillämpa handelsåtgärder 
(om den berörda arten t.ex. inte omfattas av handel), men det s kulle gå att vidta 
motåtgärder som det saknas en effektiv EU-mekanism för. 
Mot bakgrund av detta  har vi konstaterat att det bästa alternativet kanske är det som är 
tillräckligt flexibelt för att innefatta de vik tigaste fördelarna i de tre alternativen och 
minimera deras nackdelar och administrativ a kostnader. En möjlig beskrivning av det 
alternativet skulle vara en EU-rättsakt med följande egenskaper: 
(a) Främst grundad på artikel 207 i EUF-fördra get. Andra grunder är också tänkbara 
om de planerade åtgärderna inte är handelsrelaterade. 
 
SV 6   SV (b) Beskriva tillämpningsområdet som i det hä r exemplet: Situationer med brist på 
samarbete i fiskeriförvaltningen och införa nde av åtgärder som i hög grad strider 
mot gemensam internationell praxis för delning av fiskresurserna och som hotar 
hållbarheten. 
(c) Upprätta en förteckning över möjliga åtgärder  att vidta, från handelsrestriktioner 
till motåtgärder av olika slag. 
(d) Fastställa de viktigaste principerna och kriterierna  för tillämpning av dessa 
åtgärder: effektivitet, proportionalitet, rä ttvisa, förenlighet med lagstiftning osv. 
(e) Ge kommissionen genomförandebefogenheter för att tillämpa de åtgärder som är 
ändamålsenliga för den lämpliga lösningen i enlighet med ovannämnda kriterier. 
(f) Fastställa de specifika mekanismerna fö r kontroll av medlem sstaterna i enlighet 
med den nya förordningen om kommittéförfarande.  
(g) Fastställa tydliga regler för automatis kt eller mycket snabbt upphävande av 
åtgärderna när de stater som inte sama rbetar har vidtagit lämpliga korrigerande 
åtgärder. 
(h) Kommissionen skulle också få tillstånd att vid behov inrätta nya 
övervakningsmekanismer när de befintliga är otillräckliga. 
Tillämpningsområdet skulle tydligt utesluta de fall som omfattas av lagstiftningen om 
olagligt, orapporterat och oreg lerat fiske och av andra in strument. Förteckningen över 
åtgärder bör vara tillräckligt omfattande för a tt inte utesluta nyligen utformade effektiva 
och okontroversiella åtgärder när sådana fram träder. Principerna oc h kriterierna i d bör 
däremot vara mycket strikta så att kommissi onens manöverutrymme fa stställs tydligt. 
7. Övervakning och utvärdering: Vilka ordningar används för att fastställa faktiska 
kostnader och fördelar och för att uppnå önskade effekter?  
Målet för hela övningen (se avsnitt 3) är att bi dra till att bevara fiskeresurser och att föra 
dem till nivåer som kan producera maximalt hållbart uttag. De indikatorer som brukar användas för att övervaka fiskeresursers stat us är lekande bestånds biomassa, dvs. hur 
många fiskar som är lekfärdiga vid lektiden , och fiskedödlighet, som är ett mått på hur 
snabbt fisk avlägsnas ur be ståndet genom fiskeverksamhete n. Det finns andra indikatorer 
som kompletterar dessa båda och som illustrerar i vilken omfattning fiskeverksamheter inte endast påverkar de bestå nd som man fiskar efter utan även andra fiskar eller marina 
organismer som fångas eller skadas oavsiktligt. 
I dag finns det ett mycket sofi stikerat system som är utformat för att garantera en snabb 
och vetenskapligt baserad övervakning. Syst emet omfattar insamling av uppgifter om 
fiskeverksamheten, provtagning och insam ling av biologiska data, vetenskapliga 
undersökningar till havs med hjälp av forskni ngsfartyg samt en ram för internationellt 
samarbete med fiskerivetenskapsmän som gör det möjligt att sammanställa och utbyta uppgifter och information, genomförda fiskbe ståndsbedömningar samt ge vetenskapliga 
råd för fiskeriförvaltning. När det gäller nordöstra Atlanten samordnas merparten av dessa verksamheter av Internationella havs forskningsrådet (Ices).  Liknande organ finns 
för andra fiskeområden av intresse för EU. 
 
SV 7   SV Den nuvarande ramen för insamling av uppgifter för vetenskaplig analys3 och mandatet 
för vetenskapliga, tekniska och ekonomiska kommittén för fiskerinäringen ger också en rutinmässig grund för produktionen av ekonomiska uppgifter som är användbara för övervakningen av resultate t för den planerade åtgärd en genom indikatorer som 
ekonomisk avkastning, omsättning för EU-flotto r och deras beroende  av det ena eller 
andra fiskbeståndet. Uppföljn ing av import är också en ru tinuppgift. Därför finns det i 
dagsläget ingen anledning att sk apa nya system eller förstä rka något av de befintliga 
systemen för att övervaka fiskresursers status. 
                                                
 
3 Rådets förordning (EG) nr 199/2008  av den 25 februari 2008 om upprättande av en 
gemenskapsram för insamling, förvaltning och utnyttjande av uppgifter inom fiskerisektorn och till stöd för vetenskapliga utlåtanden rörande den gemensamma fiskeripolitiken.