Rekommendation till RÅDETS BESLUT om bemyndigande att inleda förhandlingar om en anpassning av följande avtal inför utvidgningen av EU till Kroatien: avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, avtalet mellan Konungariket Norge och Europeiska unionen om en norsk finansiell mekanism för perioden 2009–2014, avtalet mellan Europeiska gemenskapen och dess medlemsstater, å ena sidan, och Schweiziska edsförbundet, å andra sidan, om fri rörlighet för personer samt avtalet om samarbete och tullunion med San Marino /* COM/2012/0255 final */





MOTIVERING Fördraget om Republiken Kroatiens anslutning till Europeiska unionen[1] undertecknades den 9 december 2011. Europeiska unionen och dess medlemsstater har ingått avtal med Norge, Island och Liechtenstein om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet och om en norsk finansiell mekanism för perioden 2009–2014, med Schweiz om fri rörlighet för personer och med San Marino om samarbete och tullunion. Dessa avtal måste anpassas så att de omfattar Kroatien som avtalsslutande part vid anslutningen till Europeiska unionen. Villkoren för anpassningen ska förhandlas fram mellan de nuvarande avtalsparterna och det anslutande landet. Förhandlingarna ska inledas i så god tid att instrumenten för anpassningen av dessa avtal kan träda i kraft den dag då Kroatien ansluter sig till EU. I enlighet med artikel 6 i akten om villkoren för Republiken Kroatiens anslutning (nedan kallad anslutningsakten) ska dessa förhandlingar genomföras av kommissionen på grundval av de förhandlingsdirektiv som godkänts av rådet och i samråd med en kommitté bestående av företrädare för medlemsstaterna. Förhandlingar på Europeiska unionens och medlemsstaternas vägnar bör inledas på grundval av följande överväganden: 1. Avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet I enlighet med artikel 6.5 i anslutningsakten har Kroatien förbundit sig att på de villkor som anges i den akten ansluta sig till Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES). I enlighet med artikel 128 i EES-avtalet kommer Kroatien därför att lämna in sin ansökan om att ansluta sig till EES. Kommissionen bör därför bemyndigas att, på EU:s och dess medlemsstaters vägnar, förhandla fram ett avtal om Kroatiens deltagande i EES med de avtalsslutande parterna i EES-avtalet och Kroatien. På grundval av de erfarenheter som gjordes under 2007 års förhandlingar om utvidgningen av EES har följande frågor identifierats som möjliga förhandlingspunkter: – Undantag och övergångsperioder: De undantag och övergångsperioder som överenskommits i samband med anslutningsfördraget bör tas över i EES-avtalet. Det är osannolikt att Norge, Island och Liechtenstein kommer att motsätta sig denna grundläggande princip. – Jordbruksprodukter och bearbetade jordbruksprodukter: Kroatien har en relativt begränsad andel av handeln inom EES. Det kan dock inte uteslutas att Norge och Island kommer att begära ersättning för att gällande bilaterala frihandelsavtal med Kroatien upphör från och med dagen för anslutningen. När det gäller jordbruksprodukter och bearbetade jordbruksprodukter bör dessa anpassningar bestämmas inom ramen för de reguljära förhandlingarna på grundval av artikel 19 i respektive protokoll 3 till EES-avtalet, med en fortsatt liberalisering av handeln med dessa produkter som målsättning. – De finansiella mekanismerna för EES och Norge: I 2007 års avtal om utvidgning av EES kom alla tre Eftastaterna i EES överens om att bidra med ytterligare 72 miljoner euro till social och ekonomisk sammanhållning i det utvidgade EES (21,5 miljoner euro för Bulgarien och 50,5 miljoner euro för Rumänien) fram till och med den 30 april 2009. Norge har bidragit med ytterligare 68 miljoner euro genom två bilaterala samarbetsprogram för att främja ekonomisk tillväxt och hållbar utveckling i Bulgarien (20 miljoner euro) och Rumänien (48 miljoner euro). Under perioden 2009–2014 kommer alla tre Eftastaterna i EES, genom avtalet mellan Europeiska unionen, Island, Liechtenstein och Norge om en finansiell mekanism för EES för perioden 2009–2014, att bidra med totalt 988,5 miljoner euro till social och ekonomisk sammanhållning i EES. Genom avtalet mellan Europeiska unionen och Norge om en norsk finansiell mekanism för perioden 2009–2014 kommer Norge att bidra med sammanlagt ytterligare 800 miljoner euro. EU:s utgångspunkt i förhandlingarna var att Eftastaterna i EES, då de är en del av den inre marknaden, gynnas lika mycket som medlemsstaterna i den utvidgade inre marknaden, och därför också borde bidra till en minskning av de sociala och ekonomiska skillnaderna i EU och EES för att uppnå en hållbar och rättvis utveckling av den inre marknaden. Med tanke på att avsikten är att EES och Norge under 2013 ska inleda förhandlingar med EU om det ekonomiska bidraget till de stater som tar emot stöd från de finansiella mekanismerna för EES respektive Norge för perioden 2015–2020, förefaller det lämpligt att i samband med förhandlingarna rörande Kroatien tillämpa samma logik som användes för Bulgarien och Rumänien. Eftastaterna i EES bör alltså bidra ekonomiskt till den sociala och ekonomiska sammanhållningen i den utvidgade unionen och det utvidgade EES genom de finansiella mekanismerna för EES respektive Norge. Detta bör ske med utgångspunkt i samma kriterier, men proportionellt fram till 2014 och utan att de nuvarande mottagarstaterna fråntas tidigare överenskommet stöd. Tilldelningen av de extra bidragen till Kroatien bör grundas på samma kriterier som de som gäller för de två befintliga finansiella mekanismerna. Vid översynen av de finansiella mekanismerna bör det även beaktas att gällande bilaterala biståndsavtal mellan Eftaländerna i EES och den nya EU-medlemsstaten upphör att gälla i samband med att den nya medlemsstaten ansluter sig till EU. Under utvidgningprocessen med Bulgarien och Rumänien förhandlades det fram att kommissionen ”får” undersöka föreslagna projekt, i stället för ”ska”. Denna fråga bör tas upp på nytt i förhandlingarna. Generellt sett bör förhandlingarna begränsas till de frågor som är absolut nödvändiga för utvidgningen av EES för att undvika utdragna förfaranden som kan äventyra en samtidig utvidgning av EU och EES. 2. Schweiz och San Marino I enlighet med artikel 6.2 och 6.3 i anslutningsakten har Kroatien förbundit sig att ansluta sig till de avtal som har ingåtts eller undertecknats av de nuvarande medlemsstaterna och unionen med ett eller flera tredjeländer eller med en internationell organisation. Enligt samma bestämmelse ska Kroatiens anslutning till dessa avtal godkännas genom att ett protokoll till dessa avtal ingås mellan rådet, genom enhälligt beslut på medlemsstaternas vägnar, och tredjelandet, tredjeländerna eller den internationella organisationen i fråga. Dessa protokoll[2] ska förhandlas fram av kommissionen på grundval av förhandlingsdirektiv som enhälligt har godkänts av rådet och i samråd med en kommitté bestående av företrädare för medlemsstaterna, och ingås av rådet. För detta ändamål bör kommissionen förelägga rådet en rekommendation om antagande av ett beslut som bemyndigar kommissionen att inleda förhandlingarna. Avtalet med Schweiz om fri rörlighet för personer Med hänvisning till artikel 6.3 i anslutningsakten behöver avtalet med Schweiz om fri rörlighet för personer anpassas så att det omfattar den nya EU-medlemsstaten. Följande frågor är möjliga förhandlingspunkter: Övergångsperioder: Avtalet om fri rörlighet för personer innehåller övergångsperioder som gör det möjligt för Schweiz att under vissa förutsättningar vidmakthålla kvantitativa begränsningar avseende upptagande av ekonomisk förvärvsverksamhet. Dessa perioder varierar mellan 12 år efter avtalets ikaftträdande (till och med den 31 maj 2014), 8 år efter ikraftträdandet av 2004 års protokoll om deltagande som avtalsslutande parter för de medlemsstater som anslöt sig till EU 2004 (till och med den 31 maj 2014) och 10 år efter ikraftträdandet av 2008 års protokoll om deltagande som avtalsslutande parter för Bulgarien och Rumänien (till och med den 31 maj 2019)[3]. Liksom vid den tidigare utvidgningen bör Schweiz beviljas liknande undantag och övergångsperioder som de som fastställs i anslutningsfördraget. Beräkningen av de schweiziska kvantitativa begränsningarna bör göras med beaktande av den befintliga migrationen från det anslutande landet, och dess befolkning. Avtalet om samarbete och tullunion med San Marino Med hänvisning till artikel 6.2 i anslutningsakten för Kroatien behöver även detta avtal anpassas så att det omfattar den nya EU-medlemsstaten. Inga särskilda förhandlingspunkter har identifierats. Kommissionen rekommenderar därför att rådet – antar det bifogade beslutet om bemyndigande att inleda förhandlingar för att – anpassa avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet inför utvidgningen av Europeiska unionen till Kroatien, – anpassa avtalet mellan Konungariket Norge och Europeiska unionen om en norsk finansiell mekanism för perioden 2009–2014, – anpassa avtalet mellan Europeiska gemenskapen och dess medlemsstater, å ena sidan, och Schweiziska edsförbundet, å andra sidan, om fri rörlighet för personer inför utvidgningen av Europeiska unionen till Kroatien, – anpassa avtalet om samarbete och tullunion med San Marino inför utvidgningen av Europeiska unionen till Kroatien, – utfärda de förhandlingsdirektiv som åtföljer detta beslut, – utse en särskild kommitté, med vilken samråd ska ske under förhandlingarna. Rekommendation till RÅDETS BESLUT om bemyndigande att inleda förhandlingar om en anpassning av följande avtal inför utvidgningen av EU till Kroatien: avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, avtalet mellan Konungariket Norge och Europeiska unionen om en norsk finansiell mekanism för perioden 2009–2014, avtalet mellan Europeiska gemenskapen och dess medlemsstater, å ena sidan, och Schweiziska edsförbundet, å andra sidan, om fri rörlighet för personer samt avtalet om samarbete och tullunion med San Marino EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA BESLUT med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 218.3 och 218.4, med beaktande av fördraget mellan Konungariket Belgien, Republiken Bulgarien, Republiken Tjeckien, Konungariket Danmark, Förbundsrepubliken Tyskland, Republiken Estland, Irland, Republiken Grekland, Konungariket Spanien, Republiken Frankrike, Republiken Italien, Republiken Cypern, Republiken Lettland, Republiken Litauen, Storhertigdömet Luxemburg, Republiken Ungern, Republiken Malta, Konungariket Nederländerna, Republiken Österrike, Republiken Polen, Republiken Portugal, Rumänien, Republiken Slovenien, Republiken Slovakien, Republiken Finland, Konungariket Sverige och Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland (Europeiska unionens medlemsstater) och Republiken Kroatien om Republiken Kroatiens anslutning till Europeiska unionen[4], undertecknat den 9 december 2011, särskilt artikel 3.4, med beaktande av akten om villkoren för Republiken Kroatiens anslutning och om anpassning av fördraget om Europeiska unionen, fördraget om Europeiska unionens funktionssätt och fördraget om upprättandet av Europeiska atomenergigemenskapen[5], särskilt artikel 6.2 andra stycket och artikel 6.5, med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation, och av följande skäl: Förhandlingar bör inledas om anpassning, inför utvidgningen av EU till Kroatien, av avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, avtalet mellan Konungariket Norge och Europeiska unionen om en norsk finansiell mekanism för perioden 2009–2014, avtalet mellan Europeiska gemenskapen och dess medlemsstater, å ena sidan, och Schweiziska edsförbundet, å andra sidan, om fri rörlighet för personer samt avtalet om samarbete och tullunion med San Marino. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Artikel 1 Inför utvidgningen av Europeiska unionen till Kroatien bemyndigas kommissionen härmed att, på Europeiska unionens och dess medlemsstaters vägnar, förhandla om ändringar i avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet och avtalet mellan Konungariket Norge och Europeiska unionen om en norsk finansiell mekanism för perioden 2009–2014. Artikel 2 Inför utvidgningen av Europeiska unionen till Kroatien bemyndigas kommissionen härmed att, på Europeiska unionens och medlemsstaternas vägnar, inbegripet – med förbehåll för att anslutningsfördraget träder i kraft – Republiken Kroatien, förhandla om ändringar till avtalet mellan Europeiska gemenskapen och dess medlemsstater, å ena sidan, och Schweiziska edsförbundet, å andra sidan, om fri rörlighet för personer och avtalet om samarbete och tullunion med San Marino. Artikel 3 Förhandlingsdirektiven anges i bilagan. Artikel 4 Förhandlingarna ska föras i samråd med [rådet för in namnet på den särskilda kommittén]. Artikel 5 Detta beslut riktar sig till kommissionen. Utfärdat i Bryssel den På rådets vägnar Ordförande BILAGA Förhandlingsdirektiv för anpassning, inför utvidgningen av EU till Kroatien, av avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, avtalet mellan Konungariket Norge och Europeiska unionen om en norsk finansiell mekanism för perioden 2009–2014, avtalet mellan Europeiska gemenskapen och dess medlemsstater, å ena sidan, och Schweiziska edsförbundet, å andra sidan, om fri rörlighet för personer samt avtalet om samarbete och tullunion med San Marino 1. Allmänt syfte Anpassning av de ovan nämnda avtalen så att Kroatien kan anslutas till dessa avtal vid anslutningen till EU, och översyn av de relevanta ekonomiska bidragen för att minska de sociala och ekonomiska skillnaderna i det utvidgade EU. 2. Inledning av förhandlingarna Förhandlingarna om anpassning av de ovan nämnda avtalen med det anslutande landet, å ena sidan, och Island, Liechtenstein och Norge respektive Schweiz respektive San Marino, å andra sidan, bör inledas så snart som möjligt. 3. Innehållet i de instrument som anpassar de befintliga avtalen Den blivande EU-medlemsstaten ska ansluta sig till avtalen. Avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES-avtalet) och avtalet om den norska finansiella mekanismen De undantag och övergångsperioder som fastställs i akten om villkoren för Republiken Kroatiens anslutning bör tas över i EES-avtalet. En proportionell ökning av de befintliga finansiella mekanismerna för EES och Norge fram till 2014 bör erhållas för Kroatien på grundval av samma kriterier som de som gäller för befintliga mekanismer. Förhandlingarna bör så långt som möjligt begränsas till de huvudfrågor som är nödvändiga för en utvidgning av EES. Avtalet mellan Europeiska gemenskapen och dess medlemsstater, å ena sidan, och Schweiziska edsförbundet, å andra sidan, om fri rörlighet för personer De undantag och övergångsperioder som fastställs i anslutningsakten bör tas över i relevanta fall. Beräkningen av de schweiziska kvantitativa begränsningarna bör göras med beaktande av den befintliga migrationen från det anslutande landet, och dess befolkning. Avtalet om samarbete och tullunion med San Marino Detta avtal måste anpassas så att det omfattar Kroatien vid anslutningen till EU. Inga särskilda frågor har identifierats som kräver ingående förhandlingar. 4. Ratificering och ikraftträdande Förhandlingarna bör avslutas så snart som möjligt, så att anpassningsinstrumenten kan träda i kraft samma dag som, och med förbehåll för, Kroatiens anslutning. Om anpassningsinstrumenten inte kan träda i kraft på anslutningsdagen bör en provisorisk tillämpning förutses, varvid hänsyn bör tas till EUs och de berörda tredjeländernas respektive förfaranden. FINANSIERINGSÖVERSIKT || || DATUM: 1. || BUDGETRUBRIK: Inte tillämplig || ANSLAG: 2. || RUBRIK: Anpassning av följande blandade avtal inför utvidgningen av EU till att omfatta Kroatien: avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, avtalet mellan Konungariket Norge och Europeiska unionen om en norsk finansiell mekanism för perioden 2009-2014, avtalet mellan Europeiska gemenskapen och dess medlemsstater, å ena sidan, och Schweiziska edsförbundet, å andra sidan, om fri rörlighet för personer, avtalet med San Marino om samarbete och tullunion. 3. || RÄTTSLIG GRUND: Artiklarna 207, 217 och 218 i EUF-fördraget 4. || SYFTE: 5. || BUDGETKONSEKVENSER Inga || 12-MÅNADERS-PERIOD (miljoner euro) || INNEVARANDE BUDGETÅR [n] (miljoner euro) || PÅFÖLJANDE BUDGETÅR [n + 1] (miljoner euro) 5.0 || KOSTNADER - SOM BELASTAR EU:S BUDGET (EXPORTBIDRAG/INTERVENTIONER) - NATIONELLA MYNDIGHETER - ÖVRIGA || Inga || Inga || Inga 5.1 || INTÄKTER - EU:S EGNA MEDEL (AVGIFTER/TULLAR) - NATIONELLA || Inga || Inga || Inga || || [n + 2] || [n + 3] || [n + 4] || [n + 5] 5.0.1 || BERÄKNADE KOSTNADER || || || || 5.1.1 || BERÄKNADE INTÄKTER || || || || 5.2 || BERÄKNINGSMETOD: 6.0 || KAN PROJEKTET FINANSIERAS MED DE MEDEL SOM ANSLAGITS UNDER DET BERÖRDA KAPITLET I BUDGETEN FÖR INNEVARANDE ÅR? || JA 6.1 || KAN PROJEKTET FINANSIERAS GENOM ÖVERFÖRING MELLAN KAPITEL I BUDGETEN FÖR INNEVARANDE ÅR? || NEJ 6.2 || ÄR EN TILLÄGGSBUDGET NÖDVÄNDIG? || NEJ 6.3 || KOMMER DET ATT BEHÖVAS ANSLAG I KOMMANDE BUDGETAR? || NEJ ANMÄRKNINGAR: [1] [Fördrag mellan Konungariket Belgien, Republiken Bulgarien, Republiken Tjeckien, Konungariket Danmark, Förbundsrepubliken Tyskland, Republiken Estland, Irland, Republiken Grekland, Konungariket Spanien, Republiken Frankrike, Republiken Italien, Republiken Cypern, Republiken Lettland, Republiken Litauen, Storhertigdömet Luxemburg, Republiken Ungern, Republiken Malta, Konungariket Nederländerna, Republiken Österrike, Republiken Polen, Republiken Portugal, Rumänien, Republiken Slovenien, Republiken Slovakien, Republiken Finland, Konungariket Sverige, Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland (Europeiska unionens medlemsstater) och Republiken Kroatien om Republiken Kroatiens anslutning till Europeiska unionen, EUT L 112, 24.4.2012.] [2] Utom protokoll som avser avtal som uteslutande eller huvudsakligen rör den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken. [3] Artikel 10 i avtalet kompletterad genom protokollen från 2004 och 2008. [4] EUT L 112, 24.4.2012. [5] EUT L 112, 24.4.2012.