[pic] | EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION |

Bryssel den 7.3.2007

SEK(2007) 292 slutlig

Rekommendation till

RÅDETS YTTRANDE

enligt artikel 9.1 i rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om Rumäniens konvergensprogram för 2006–2009

(framlagt av kommissionen)

MOTIVERING

1. Allmän bakgrund

Stabilitets- och tillväxtpakten, som trädde i kraft den 1 juli 1998, syftar till att genom sunda offentliga finanser stärka förutsättningarna för prisstabilitet och stark hållbar tillväxt som kan bidra till ökad sysselsättning. Reformen av pakten 2005 genomfördes mot bakgrund av att den hade visat sig användbar för att förankra budgetdisciplin, men syftade till att stärka dess effektivitet och ekonomiska underbyggnad och säkerställa de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet.

Enligt rådets förordning (EG) nr 1466/97 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken[1], som utgör en del av stabilitets- och tillväxtpakten, skall medlemsstaterna lägga fram stabilitets- eller konvergensprogram och årliga uppdateringar av dessa för rådet och kommissionen (medlemsstater som redan har övergått till den gemensamma valutan lägger fram (uppdaterade) stabilitetsprogram och medlemsstater som ännu inte har gjort det lägger fram (uppdaterade) konvergensprogram).

Rumänien anslöt sig till Europeiska unionen den 1 januari 2007 och lade fram sitt första konvergensprogram den 25 januari 2007. I enlighet med förordningen skall rådet yttra sig om det på grundval av en rekommendation från kommissionen och efter att ha hört Ekonomiska och finansiella kommittén (för de viktigaste punkterna i bedömningen, se faktarutan).

2. BAKGRUND TILL BEDÖMNINGEN AV PROGRAMMET

I detta avsnitt sammanfattas den ekonomiska utvecklingen och utvecklingen av de offentliga finanserna under de senaste tio åren för att beskriva den bakgrund mot vilken strategin för de offentliga finanserna i konvergensprogrammet bedöms.

Rumänien har kunnat registrera en stark ekonomisk tillväxt under de senaste fem åren, men landets BNP per capita (uttryckt i köpkraftsstandard – PPS) är fortfarande låg och motsvarade under 2005 34 % av genomsnittet för EU:s då 25 medlemsstater. Det återstår alltså mycket arbete för att hämta in försprånget, och det är detta som är den allt dominerande utmaningen för Rumänien på både medellång och lång sikt. Under tiden 2001–2005 förbättrades den makroekonomiska stabiliteten genom en kraftig och hållbar minskning av inflationen och en konsolidering av de offentliga finanserna. Investeringarna tog fart och förstärktes genom en betydande ökning av de utländska nettodirektinvesteringarna som bidrog till att leda över produktionen till mer teknikintensiva sektorer. Industriproduktionens och exportens struktur försköts mot produkter med större förädlingsvärde, och därigenom kunde konkurrenskraften gentemot omvärlden bevaras trots en ökning av enhetsarbetskostnaderna. Denna anmärkningsvärda återhämtning av den ekonomiska aktiviteten har bara lett till en marginell ökning av andelen sysselsatta som är tämligen låg och uppgår till cirka 58 %. Samtidigt måste Rumänien hantera en stadig emigration och en åldrande befolkning. Införandet av en enhetlig inkomstskatt (en s.k. platt skatt) i januari 2005 bidrog till att minska den informella arbetsmarknaden som dock fortfarande är mycket omfattande.

Faktaruta: De viktigaste punkterna i bedömningen I enlighet med artikel 5.1 (stabilitetsprogram) och artikel 9.1 (konvergensprogram) i rådets förordning (EG) nr 1466/97 tas följande punkter upp i bedömningen: Är de ekonomiska antaganden som programmet bygger på rimliga? Vilket är medlemsstatens medelfristiga mål för de offentliga finanserna? Är anpassningsplanen lämplig för att uppnå detta mål? Är de vidtagna eller föreslagna åtgärderna för att följa denna plan tillräckliga för att nå det medelfristiga målet för de offentliga finanserna över konjunkturcykeln? I bedömningen av anpassningsplanen uppmärksammas om en större anpassning görs i ekonomiskt goda tider och en mer begränsad i ekonomiskt dåliga tider. För de medlemsstater som deltar i eurosamarbetet eller i ERM II uppmärksammas vidare om medlemsstaten som riktvärde eftersträvar en årlig förbättring av det konjunkturrensade saldot, exklusive engångsåtgärder och andra tillfälliga åtgärder, motsvarande 0,5 % av BNP för att uppnå sitt medelfristiga mål för de offentliga finanserna. När anpassningsplanen fastställs (för medlemsstater som ännu inte har uppnått målet), eller vid beslut om en tillfällig avvikelse från målet (för medlemsstater som har uppnått målet), ingår det ett genomförande av större strukturreformer som har direkta kostnadsbesparande effekter på lång sikt (t.ex. genom att öka den potentiella tillväxten) och därigenom påvisbara effekter på de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet (under iakttagande av villkoret att en tillräcklig säkerhetsmarginal för referensvärdet på 3 % av BNP skall behållas och att situationen för de offentliga finanserna förväntas återgå till det medelfristiga målet under programperioden)? Särskild uppmärksamhet ägnas här pensionsreformer som syftar till att införa system med flera pelare, varav en obligatorisk pelare som fullständigt täcks av fondmedel. Är medlemsstatens ekonomiska politik förenlig med de allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken? Rimligheten i programmets makroekonomiska antaganden bedöms med utgångspunkt i kommissionens höstprognos 2006 och i enlighet med den allmänt vedertagna metoden för beräkning av potentiell total produktion och konjunkturrensade saldon. Bedömningen av förenligheten med de allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken bygger på de allmänna riktlinjer för den ekonomiska politiken när det gäller de offentliga finanserna som ingår i de integrerade riktlinjerna för perioden 2005–2008. Bedömningen tar också upp följande: Utvecklingen av skuldkvoten och utsikterna för de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet, vilket man ”vid övervakningen av de offentliga finanserna [bör] ägna tillräcklig uppmärksamhet” enligt rådets rapport av den 20 mars 2005 ”Att förbättra genomförandet av stabilitets- och tillväxtpakten”. I ett meddelande från kommissionen av den 12 oktober 2006 anges metoden för att bedöma den långsiktiga hållbarheten[2]. Efterlevnaden av uppförandekoden[3], som bl.a. föreskriver en gemensam struktur och uppsättning tabeller för stabilitets– och konvergensprogrammen. |

- Rekommendation till

RÅDETS YTTRANDE

enligt artikel 9.1 i rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om Rumäniens konvergensprogram för 2006–2009

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR AVGIVIT FÖLJANDE YTTRANDE

med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken[4], särskilt artikel 9.1,

med beaktande av kommissionens rekommendation, och

efter att ha hört Ekonomiska och finansiella kommittén.

HÄRIGENOM FRAMFÖRS FÖLJANDE.

1. Den [27 mars 2007] granskade rådet Rumäniens konvergensprogram, som omfattar perioden 2006–2009.

2. Rumänien har kunnat registrera en stark ekonomisk tillväxt under de senaste fem åren, men landets BNP per capita (uttryckt i köpkraftsstandard – PPS) är fortfarande låg och motsvarade under 2005 34 % av genomsnittet för EU:s då 25 medlemsstater. Det återstår alltså mycket arbete för att hämta in försprånget, och det är detta som är den allt dominerande utmaningen för Rumänien på både medellång och lång sikt. Under tiden 2001–2005 förbättrades den makroekonomiska stabiliteten genom en kraftig och hållbar minskning av inflationen och en konsolidering av de offentliga finanserna. Den genomsnittliga inflationen låg på 6,6 % 2006.

3. Enligt programmets bakomliggande makroekonomiska scenario räknar man med att den reala BNP-tillväxten successivt mattas av från 8 % 2006, vilket ligger klart över den långsiktiga potentialen, till en fortfarande hög takt på 5,9 % 2009. Mot bakgrund av nu tillgängliga uppgifter förefaller scenariot bygga på rimliga tillväxtantaganden. Inflationsberäkningarna i programmet förefaller ligga i underkant, eftersom de förutsätter en kontinuerlig minskning av tillväxten av krediter och privat konsumtion, och det är osäkert om denna hypotes kommer att förverkligas. Till skillnad från konvergensprogrammet förutses i kommissionens höstprognos 2006 en ytterligare ökning av underskottet i bytesbalansen under 2007 och 2008 med hänsyn till att importen kommer att fortsätta att öka snabbare än exporten på grund av att privat konsumtion och investeringar kommer att vara betydande.

4. För 2006 förutsågs i kommissionens höstprognos 2006 ett underskott i de offentliga finanserna på 1,4 % av BNP, vilket skall jämföras med målet på 0,7 % av BNP i det ekonomiska programmet inför anslutningen från december 2005. Enligt konvergensprogrammet beräknas underskottet komma att motsvara 2,3 % av BNP, men preliminära uppgifter tyder på att utfallet kan bli ännu sämre. Avvikelsen från det ursprungliga målet är en följd av betydande ytterligare utgifter, bland annat löpande utgifter till följd av ändrad tilldelning av ej utnyttjade investeringsanslag som mer än förbrukat intäktstillväxten, trots att denna blivit större än förväntat.

5. Programmets huvudsakliga syfte är att konsolidera de offentliga finanserna för att nå det medelfristiga målet på ett strukturellt (konjunkturrensat exklusive engångsåtgärder och andra tillfälliga åtgärder) underskott på 0,9 % av BNP under 2011, dvs. efter programperioden. Det är inriktat på en liten minskning av underskottet i de offentliga finanserna från 2,3 % av BNP 2006 till 2 % 2009 efter en ökning till 2,7 % 2007. Det primära underskottet väntas utvecklas på liknande sätt och ligga på 1 % av BNP vid slutet av programperioden.

6. Justeringen, som är marginell och har sin tyngdpunkt i slutet av programperioden, bygger på en ökning av inkomstkvoten som är något högre än ökningen av utgiftskvoten (nära 4 respektive 3,5 procentenheter). På inkomstsidan består större delen av ökningen av skatter (särskilt under 2007) och ”övriga intäkter” (förmodligen i samband med inflödet av EU-medel). Ökningen av utgiftskvoten härrör i stor utsträckning från en mycket betydande ökning av de offentliga investeringarna, som enligt planerna kommer att mer än fördubblas som andel av BNP till följd av en väntad väsentlig ökning av inflödet av EU-medel. I jämförelse med det ekonomiska programmet inför anslutningen från december 2005 är programmets mål för de offentliga finanserna långt mindre ambitiösa, även om de underliggande tillväxtantagandena är liknande.

7. Det strukturella underskottet (dvs. det konjunkturrensade underskottet exklusive engångsåtgärder och andra tillfälliga åtgärder), beräknat enligt den allmänt vedertagna metoden, kommer enligt programmet att förvärras ytterligare från 3 % av BNP 2006 till cirka 3,5 % 2007, innan det minskar till 2,25 % 2009. Som tidigare nämnts är programmets mål på medellång sikt för de offentliga finanserna ett strukturellt underskott på 0,9 % av BNP, som programmet är inriktat på att uppnå senast 2011, dvs. efter programperioden. Eftersom det medelfristiga målet för de offentliga finanserna är mer långtgående än minimiriktmärket (ett beräknat underskott på 1,75 % av BNP), bör det, om det uppnås, skapas tillräcklig säkerhetsmarginal mot ett alltför stort underskott. Målet på medellång sikt är en adekvat avspegling av skuldkvoten och den genomsnittliga potentiella produktionstillväxten på lång sikt.

8. Riskerna i budgetberäkningarna i programmet förefaller på det hela taget uppväga varandra för 2007, men budgetutfallen kan därefter komma att bli sämre än vad som beräknats. Under 2007 kan både utgifter och inkomster bli lägre än planerat: utgifterna, eftersom de offentliga investeringsplanerna troligen inte kommer att kunna förverkligas fullt ut, och inkomsterna, eftersom det beräknade skatteinkomsterna på den ekonomiska verksamheten förefaller mycket optimistiska. Från och med 2008 är den finanspolitiska strategin inte tillräckligt specificerad: flera utgiftsposter utvecklas volatilt och åtstramningen under 2009 är inte underbyggd. Även om den planerade nivån på investeringsutgifterna troligen inte kommer att uppnås, finns det en risk för skenande utgifter mot bakgrund av de överskridanden av utgiftsramarna som skett under senare år genom täta budgetändringar, osäkerheten om det totala beloppet för den kompensation som staten skall betala till medborgarna för egendom som nationaliserats under kommunistregimen och som inte återlämnats och möjligheten av att de offentliga företagens obetalda skulder till staten kan komma att avskrivas. Dessutom kan överbudgeterade investeringsanslag, som tidigare hänt, komma att överföras till konsumtion, vilket ger negativa effekter på de offentliga utgifternas kvalitet.

9. Utifrån denna riskbedömning förefaller programmets finanspolitiska inriktning vara otillräcklig för att säkerställa att det medelfristiga målet för de offentliga finanserna uppnås under programperioden, så som förutses i programmet. Det förefaller dessutom inte ge en tillräcklig säkerhetsmarginal för att undvika att underskottstaket på 3 % av BNP överskrids vid normala konjunktursvängningar under programperioden. Takten i anpassningen mot programmets medelfristiga mål enligt programmet är klart otillräcklig och bör ökas väsentligt för att ligga i linje med stabilitets- och tillväxtpakten, där det anges att anpassningen bör vara större under goda ekonomiska tider, men kan vara lägre under sämre ekonomiska tider. I stället förutses i programmet under en god konjunktur endast en marginell strukturell förbättring med tyngdpunkten klart förlagd till slutet av perioden och med en försämring under 2007, medan det saknas åtgärder till stöd för den planerade anpassningen, särskilt under 2009.

10. Den offentliga bruttoskulden beräknas ha uppgått till cirka 13 % av BNP under 2006, vilket ligger klart under fördragets referensvärde på 60 % av BNP. Enligt programmet beräknas skuldkvoten minska med cirka en procentenhet av BNP under programperioden.

11. Eftersom det saknas långsiktiga beräkningar av de åldersrelaterade utgifterna utifrån de gemensamma makroekonomiska antaganden som utarbetats av Kommittén för ekonomisk politik och kommissionen, är det inte möjligt att bedöma effekterna av befolkningens åldrande i Rumänien på ett jämförbart och vederhäftigt sätt, så som för närvarande sker för de andra medlemsstaterna där beräkningar med ett sådant underlag finns tillgängliga. Mot bakgrund av den aktuella demografiska strukturen kan dock betydande effekter på utgifterna till följd av befolkningens åldrande inte uteslutas. Det inledande saldot för de offentliga finanserna med ett stort strukturellt underskott räcker inte för att stabilisera skuldkvoten, och detta inte ens innan de långsiktiga åldersrelaterade effekterna på de offentliga finanserna har tagits med i beräkningen. En förbättring av det strukturella saldot på medellång sikt skulle bidra till att hålla riskerna för de offentliga finansernas hållbarhet i schack.

12. Programmets finanspolitiska strategi överensstämmer delvis med de allmänna riktlinjer för den ekonomiska politiken som ingår i de integrerade riktlinjerna för perioden 2005–2008. Anpassningen av de offentliga finanserna i riktning mot det medelfristiga målet är dock uppenbart otillräcklig och bör förstärkas väsentligt under programperioden. Dessutom ger den finanspolitiska strategin i programmet, särskilt lättnaderna under tiden fram till 2007, anledning till oro i fråga om den höga tillväxtens hållbarhet och underskottet i bytesbalansen som beräknas ha uppgått till 10,3 % av BNP under 2006.

13. När det gäller uppgiftskraven i uppförandekoden för stabilitets- och konvergensprogram saknas i programmet vissa obligatoriska och frivilliga uppgifter[5].

Sammantaget är slutsatsen att programmet, i en situation med betydande tillväxtutsikter och ett ökande underskott i bytesbalansen, föreskriver konjunkturförstärkande lättnader under 2007 och en uppenbart otillräcklig utveckling mot det medelfristiga målet för de offentliga finanserna med tyngdpunkten förlagd till slutet av programperioden. Det är också först efter denna som målet beräknas uppnås. Det finns dessutom risker för uppnåendet av de finanspolitiska målen från 2008 och framåt. Mot bakgrund av denna bedömning uppmanas Rumänien att

(i) utnyttja de goda tiderna för att väsentligt öka takten i anpassningen i riktning mot det medelfristiga målet för de offentliga finanserna genom att rikta in sig på mer krävande finanspolitiska mål för 2007 och åren därefter, och

(ii) hålla tillbaka den planerade stora ökningen av de offentliga utgifterna och se över dessas sammansättning i syfte att öka tillväxtpotentialen och förbättra planeringen och genomförandet av de offentliga utgifterna genom bindande utgiftsramar på medellång sikt.

Jämförelse av nyckeltal i makroekonomiska beräkningar och budgetberäkningar 1

2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |

Real BNP (förändring i %) | KP jan. 2007 | 4,1 | 8,0 | 6,5 | 6,3 | 5,9 |

KOM nov. 2006 | 4,1 | 7,2 | 5,8 | 5,6 | Upp-gift saknas |

PEP dec. 2005 | 5,7 | 6,0 | 6,3 | 6,5 | Upp-gift saknas |

HIKP-inflation (i %) | KP jan. 2007 | 9,1 | 6,6 | 4,5 | 4,3 | 3,2 |

KOM nov. 2006 | 9,1 | 6,8 | 5,1 | 4,6 | Upp-gift saknas |

PEP dec. 2005 | 9,0 | 7,0 | 5,0 | 3,6 | Upp-gift saknas |

Produktionsgap (i % av potentiell BNP) | KP jan. 20072 | 0,2 | 2,1 | 2,2 | 1,9 | 1,1 |

KOM nov. 20066 | 0,4 | 1,9 | 1,5 | 1,0 | Upp-gift saknas |

PEP dec. 2005 | Upp-gift saknas | Upp-gift saknas | Upp-gift saknas | Upp-gift saknas | Upp-gift saknas |

Saldo i de offentliga finanserna (i % av BNP) | KP jan. 2007 | -1,5 | -2,3 | -2,7 | -2,6 | -2,0 |

KOM nov. 2006 | -1,5 | -1,4 | -2,6 | -2,6 | Upp-gift saknas |

PEP dec. 2005 | -0.4 | -0.7 | -1.0 | -1.6 | Upp-gift saknas |

Primärt saldo (i % av BNP) | KP jan. 2007 | -0,4 | -1,2 | -1,6 | -1,5 | -1,0 |

KOM nov. 2006 | -0,3 | -0,4 | -1,7 | -1,7 | Upp-gift saknas |

PEP dec. 2005 | 0,8 | 0,4 | 0,0 | -0,6 | Upp-gift saknas |

Konjunkturrensat saldo (i % av BNP) | KP jan. 20072 | -1,5 | -3,0 | -3,4 | -3,2 | -2,3 |

KOM nov. 2006 | -1,6 | -2,0 | -3,1 | -2,9 | Upp-gift saknas |

PEP dec. 2005 | Upp-gift saknas | Upp-gift saknas | Upp-gift saknas | Upp-gift saknas | Upp-gift saknas |

Strukturellt saldo3 (i % av BNP) | KP jan. 20074 | -1,5 | -3,0 | -3,4 | -3,2 | -2,3 |

KOM nov. 20065 | -1,6 | -2,0 | -3,1 | -2,9 | Upp-gift saknas |

PEP dec. 2005 | Upp-gift saknas | Upp-gift saknas | Upp-gift saknas | Upp-gift saknas | Upp-gift saknas |

Offentlig bruttoskuld (i % av BNP) | KP jan. 2007 | 15,9 | 12,8 | 13,5 | 12,6 | 11,7 |

KOM nov. 2006 | 15,9 | 13,7 | 13,9 | 14,4 | Upp-gift saknas |

PEP dec. 2005 | 17,1 | 15,1 | 14,6 | 14,6 | Upp-gift saknas |

Anmärkningar: 1De rumänska nationalräkenskaperna har ännu inte officiellt kvalitetsbedömts fullständigt av Eurostat. Eurostat kommer att offentliggöra och validera uppgifterna om saldo och bruttoskuld i de offentliga finanserna strax efter uppgiftsrapporteringen den 1 april 2007. 2Kommissionens beräkningar baseras på uppgifterna i programmet. 3Konjunkturrensat saldo (liksom i föregående rader), exklusive engångsåtgärder och andra tillfälliga åtgärder. 4Programmet innehåller inga engångsåtgärder eller andra tillfälliga åtgärder. 5Kommissionens höstprognos 2006 innehåller inga engångsåtgärder eller andra tillfälliga åtgärder. 6Baserat på en beräknad potentiell tillväxt på 5,6 %, 5,7 %, 6,1 % respektive 6,2 % under perioden 2005–2008. Källor: Konvergensprogrammet (KP), det ekonomiska programmet inför anslutningen (PEP), kommissionens höstprognos 2006 (KOM) och kommissionens beräkningar. |

[1] EGT L 209, 2.8.1997, s. 1. Förordningen ändrad genom förordning (EG) nr 1055/2005 (EUT L 174, 7.7.2005, s. 1). De dokument som det hänvisas till i texten återfinns på följande webbplats:

http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm

[2] Meddelande från kommissionen till rådet och Europaparlamentet – De offentliga finansernas hållbarhet på lång sikt i EU, 12.10.2006, KOM(2006) 574 , och Europeiska kommissionen, Generaldirektoratet för ekonomi och finans (2006): ”The long-term sustainability of public finances in the European Union”, European Economy nr 4/2006.

[3] ”Närmare angivelser för genomförandet av stabilitets- och tillväxtpakten samt riktlinjer för stabilitets- och konvergensprogrammens utformning och innehåll”, som godkändes av Ekofinrådet den 11 oktober 2005.

[4] EGT L 209, 2.8.1997, s. 1. Förordningen ändrad genom förordning (EG) nr 1055/2005 (EUT L 174, 7.7.2005, s. 1). De dokument som det hänvisas till i texten återfinns på följande webbplats:

http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm

[5] Särskilt saknas uppgifter om delkomponenterna i stock-/flödesjusteringarna och om bidragen till potentiell BNP från arbetskraft, kapital och TFP (total faktorproduktivitet).