Årsrapporter från samtliga 28 medlemsstater analyserades. Årsrapporterna lämnades in via en rapporteringsmall online som fastställts av kommissionen enligt artikel 8.2 i Flegtförordningen. Några av avsnitten var ifyllda på förhand med uppgifter som lämnats i tidigare årsrapporter.

Importerade kvantiteter

Medlemsstaterna rapporterade om de kvantiteter timmer och timmerprodukter som faktiskt importerades 2018 (dvs. tullklarerade kvantiteter) samt motsvarande kvantiteter enligt de Flegtlicenser som tagits emot och kontrollerats av de behöriga myndigheterna. Under 2018 rapporterades mer än 694 miljoner kg Flegtlicensierat timmer och timmerprodukter i kontrollerade Flegtlicenser och över 2 993 miljoner kg Flegtlicensierat timmer och timmerprodukter rapporterades som klarerade för import av tullmyndigheterna i EU, (figur 2), varav 2 470 miljoner kg möbler för sovrum (HS 9403.50), som rapporterades av Förenade kungarikets tullmyndigheter. Detta var två gånger så mycket som kvantiteten för samma HS-nummer som rapporterats i Flegtlicenser som kontrollerats av den behöriga myndigheten. Förenade kungariket tillfrågades om dessa siffror, men lämnade inga klargöranden. De Flegtlicensierade produktkategorier som främst importerades till EU per vikt enligt tulluppgifterna var möbler för sovrum (HS 9403.50), som uppgick till nära 2 472 miljoner kg och svarade för 83 % av importen; skrivpapper (HS 4802); andra möbler (HS 9403.60 och 9401); byggnadssnickerier och timmermansarbeten av trä (HS 4418); kryssfaner (plywood), fanerade skivor och liknande trälaminat (HS 4412) och trä bearbetat utefter hela längden (HS 4409) (HS-numren för Flegtprodukter som importerades under 2018 förtecknas i bilaga A). De medlemsstater som importerade mest av dessa produkter var Förenade kungariket, Tyskland och Nederländerna.

Några medlemsstater rapporterade också import där HS-numren inte skulle ha krävt en Flegtlicens (bland annat några nummer som kräver ett kontrollerat lagligt dokument, ”V-legal document”), som uppgick till 2 099 poster i tullregistret och sammanlagt 1,35 miljoner kg timmerprodukter. Detta kan delvis bero på att EU:s tullmyndigheter har omklassificerat varor.

Möjliga förklaringar till skillnaderna mellan rapporterade kvantiteter för Flegtlicenser och kvantiteter som rapporterats av tullmyndigheterna (figur 2) kan vara avsaknad av tulluppgifter och varierande kvalitet på de nationella datauppsättningar som har lämnats in, tullmyndigheternas omklassificering av varor till andra HS-nummer, licenser som mottagits men ännu inte klarerats av tullmyndigheterna, HS-nummer har rapporterats i ett annat antal siffror, eller kvantiteter som har rapporterats i andra måttenheter.

Importerad taxa

Uppgifter om taxa i handel lämnades för 84,6 % av timmer i kontrollerade Flegtlicenser. Nederländerna lämnade inga uppgifter på denna nivå för 107 miljoner kg timmer i kontrollerade Flegtlicenser som landet importerade. Utöver detta rapporterades över 32 000 kg timmer i kontrollerade Flegtlicenser utan uppgift om taxon av Tjeckien, Frankrike, Italien och Sverige.

Sammanlagt rapporterades 204 olika arter och 80 högre taxa (t.ex. släkten) i kontrollerade Flegtlicenser under 2018 motsvarande 235,5 miljoner kg i sändningar med individuella arter samt ytterligare 351,7 miljoner kg i sändningar med blandade arter. I de fall där ett individuellt taxon angavs var de arter som handlades mest per vikt Acacia mangium (mangium), Shorea spp. (meranti) och Tectona grandis (teak).

Behandling av Flegtlicenser

Flegit/Traces-systemet användes för att behandla Flegtlicenser i tjugoen av medlemsstaterna, medan sju medlemsstater använde nationella system. Av de tjugoen medlemsstater som använder Flegit/Traces-systemet rapporterade fjorton att systemet används både av den behöriga myndigheten och av tullmyndigheterna, fem medlemsstater rapporterade att systemet endast används av den behöriga myndigheten och två medlemsstater uppgav att det endast används av tullmyndigheterna. Medlemsstaterna rapporterade även om vilket format Flegtlicenserna lämnades in i. Fjorton medlemsstater uppgav att de fick in Flegtlicenser i fler än ett format. Sammanlagt arton medlemsstater uppgav att licenser lämnats i pappersform, arton att licenser lämnats in via Flegit/Traces, fem att de inkommit via e-post och två via nationella elektroniska system.

Antalet dagar det tar för medlemsstaterna att handlägga licenserna kunde analyseras för tjugofyra medlemsstater: 53 % av licenserna kontrollerades av den behöriga myndigheten samma dag som de inkom, i över 66 % av ärendena kontrollerades licenserna inom tre dagar och i 97 % av ärendena inom 21 dagar.

**

Figur 2: Kvantiteter av de huvudsakliga produkttyperna med Flegtlicens rapporterade per HS-nummer* i kontrollerade Flegtlicenser och som rapporterats som klarerade av tullmyndigheterna (exklusive HS-nummer HS 9403.50**) till EU 2018, rapporterade per vikt (kg)***. (Licensuppgifter från Rumänien kunde inte tas med. Italien och Rumänien lämnade inga tulluppgifter och Grekland lämnade ofullständiga uppgifter.) * Om möjligt stämdes HS-numren av till sex siffror. De fyrsiffriga HS-numren omfattar endast medlemsstaternas rapporterade handel på den fyrsiffriga nivån. ** För att göra uppgifterna mer översiktliga undantogs 2 472 miljoner kg inom HS-nummer 9403.50 i medlemsstaternas tulluppgifter från denna siffra, eftersom den var mycket större än resten av uppgifterna. Förenade kungariket tillfrågades om de 2 470 miljoner kg i HS-nummer HS 9403.50 som hade rapporterats som klarerade av landets tullmyndigheter eftersom denna siffra inte överensstämde med antalet kontrollerade Flegtlicenser i jämförbar utsträckning, men lämnade inga klargöranden. *** Kvantiteten rapporterades per vikt i >99 % av de kontrollerade Flegtlicenserna och 97 % av tulluppgifterna, vilket kanske inte är representativt för all handel. Observera att tullmyndigheterna rapporterade färre produkter per vikt och fler produkter per volym (m3) eller antal poster. De kvantiteter som rapporteras per vikt i Flegtlicenser och av tullmyndigheterna är därför inte helt jämförbara.

2.3Ytterligare kontroller av Flegtlicenser och sändningar

Enligt artikel 5.4 i Flegtförordningen ska de behöriga myndigheterna besluta huruvida ytterligare kontroll av sändningar är nödvändig med hjälp av en riskbaserad metod. Bestämmelser om ytterligare kontroller av Flegtlicenser har införts i 21 medlemsstater, och 22 medlemsstater har bestämmelser om ytterligare kontroller av Flegtsändningar (bilaga B, tabellerna 1 och 2). Ytterligare kontroller utfördes av sammanlagt 1 782 Flegtlicenser under 2018 (exempelvis genom att kontakta den indonesiska licensinformationsenheten (LIU) för närmare verifiering). Nitton medlemsstater gjorde sådana kontroller. Nederländerna uppgav dessutom att man utförde ytterligare kontroller dagligen men uppgav inte antal för att begränsa den administrativa bördan.

Medlemsstaterna uppgav att de använde ett antal riskkriterier för att fastställa om det behövdes ytterligare kontroller av Flegtlicenser eller sändningar, bland annat om det finns avvikelser mellan uppgifterna i Flegtlicenserna och annan dokumentation (bilaga B, tabellerna 1 och 2). Sjutton medlemsstater uppgav att de använde SILK, det indonesiska informationssystemet om timmers laglighet, för att kontrollera de Flegtlicenser som de mottog från verksamhetsutövare, inklusive fyra medlemsstater som uppgav att de använde SILK ”ibland”.

Sammanlagt 265 fysiska inspektioner av Flegtlicensierade sändningar utfördes av arton medlemsstater 2018. Sändningarna motsvarade uppgifterna i Flegtlicenserna i 94 % av fallen.

2.4Bestämmelser om sanktioner

Följande anges i artikel 5.8 i Flegtförordningen: ”Varje medlemsstat ska bestämma vilka sanktioner som ska utdömas om bestämmelserna i denna förordning överträds. Dessa sanktioner ska vara effektiva, proportionella och avskräckande.” Vad gäller detta har 17 medlemsstater infört bestämmelser om straffavgifter, 17 om bötesstraff, 20 om fängelsestraff, 7 om upphörande av handel och 9 om meddelanden om korrigerande åtgärder eller varningsskrivelser. De längsta fängelsestraff som kan utdömas varierar mellan 1 månad och 15 år (15 medlemsstater uppgav längsta straff mellan 1 och 5 år).