[pic] | EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION |

Bryssel den 20.12.2007

KOM(2007) 829 slutlig

2007/0294 (CNS)

Förslag till

RÅDETS DIREKTIV

om identifikation och registrering av svin (kodifierad version)

(framlagt av kommissionen)

MOTIVERING

1. Inom ”Medborgarnas Europa” fäster kommissionen stor vikt vid att gemenskapsrätten förenklas och förtydligas så att den blir mer tillgänglig och begriplig för medborgarna och därmed ger dem nya möjligheter och tillfällen att utöva de särskilda rättigheter som de kan åberopa.

Ett hinder för att uppnå detta mål är dock att ett stort antal bestämmelser som har ändrats flera gånger och ofta på ett väsentligt sätt finns spridda i såväl den ursprungliga rättsakten som i senare ändringsrättsakter. För att kunna fastställa vilka bestämmelser som gäller fordras därför att ett stort antal rättsakter kontrolleras och jämförs.

Gemenskapsrättens klarhet och överskådlighet är därför beroende av att ofta ändrade bestämmelser kodifieras.

2. Genom sitt beslut av den 1 april 1987 gav kommissionen[1] sina avdelningar i uppdrag att kodifiera rättsakter senast efter det att de ändrats för tionde gången, samtidigt som den underströk att detta var en minimiregel, och att avdelningarna i syfte att uppnå en klar och begriplig gemenskapslagstiftning borde sträva efter att med ännu kortare mellanrum kodifiera de texter som de har ansvar för.

3. Detta bekräftades i ordförandeskapets slutsatser från Europeiska rådet i Edinburgh[2] i december 1992, där också betydelsen av en kodifiering betonades, eftersom den garanterar rättssäkerhet i fråga om vilken lag som är tillämplig vid en viss tidpunkt i en viss fråga.

Kodifieringen skall genomföras i enlighet med gemenskapens normala lagstiftningsförfarande.

Eftersom rättsakterna inte får ändras i sak vid en kodifiering har Europaparlamentet, rådet och kommissionen i ett interinstitutionellt avtal av den 20 december 1994 enats om en påskyndad arbetsmetod i syfte att snabbt kunna anta kodifierade rättsakter.

4. Detta förslag avser en kodifiering av rådets direktiv 92/102/EEG av den 27 november 1992 om identifikation och registrering av djur[3]. Det nya direktivet ersätter de olika rättsakter som omfattas av kodifieringen[4]. Förslaget följer de kodifierade texterna vad beträffar innehållet i sak och begränsar sig därmed till att föra samman texterna, vilket innebär att de ändringar som krävs till följd av kodifieringen endast är av formell karaktär .

5. Detta förslag till kodifiering har utarbetats på grundval av en föregående konsolidering på alla officiella språk av texten i direktiv 92/102/EEG och i ändringsrättsakter, som genomförts av Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer med hjälp av ett databehandlingssystem . I de fall artiklarna har numrerats om framgår förhållandet mellan de gamla och nya artikelnumren av en tabell i bilaga II till det kodifierade direktivet.

ê 92/102/EEG (anpassad)

2007/0294 (CNS)

Förslag till

RÅDETS DIREKTIV

om identifikation och registrering av Ö svin Õ

EUROPEISKA Ö UNIONENS Õ RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV

med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 37,

med beaktande av kommissionens förslag,

med beaktande av Europaparlamentets yttrande[5], och

av följande skäl:

ê

1. Rådets direktiv 92/102/EEG av den 27 november 1992 om identifikation och registrering av djur[6] har ändrats flera gånger[7] på ett väsentligt sätt. För att skapa klarhet och överskådlighet bör det direktivet kodifieras.

ê 92/102/EEG skäl 1 (anpassad)

2. Ö Enligt Õ artikel 3.1 c i rådets direktiv 90/425/EEG av den 26 juni 1990 om veterinära och avelstekniska kontroller i handeln med vissa levande djur och varor inom gemenskapen med sikte på att förverkliga den inre marknaden[8] Ö skall Õ djur som är föremål för handel inom gemenskapen identifieras på det sätt som krävs i gemenskapsreglerna och registreras så att det går att spåra den anläggning, central eller organisation de ursprungligen kommer ifrån eller där de transiterats. Före den 1 januari 1993 Ö skulle Õ dessa system för identifikation och registrering utvidgas till att även omfatta förflyttningar av djur inom de enskilda medlemsstaternas territorier.

ê 92/102/EEG skäl 2

3. I artikel 14 i rådets direktiv 91/496/EEG av den 15 juli 1991 om fastställande av regler för hur veterinärkontroller skall organiseras för djur som importeras till gemenskapen från tredjeland och om ändring av direktiv 89/662/EEG, 90/425/EEG och 90/675/EEG[9] fastslås att identifikation och registrering enligt artikel 3.1 c i direktiv 90/425/EEG av sådana djur måste ske efter det att den veterinära kontrollen utförts, utom då införseln gäller slaktdjur eller registrerade hästdjur.

ê 92/102/EEG skäl 4 (anpassad)

4. Det är nödvändigt att säkerställa ett snabbt och effektivt informationsutbyte mellan medlemsstaterna som medger en korrekt tillämpning av detta direktiv. Gemenskapsföreskrifter om detta har fastställts i rådets förordning (EG) nr Ö 515/97 av den 13 mars 1997 Õ om Ö ömsesidigt bistånd Õ mellan medlemsstaternas administrativa myndigheter Ö och Õ om samarbete mellan Ö dessa Õ och kommissionen för att säkerställa en korrekt tillämpning av tull- och jordbrukslagstiftningen[10] samt i rådets direktiv 89/608/EEG av den 21 november 1989 om ömsesidig hjälp mellan medlemsstaternas myndigheter om samarbete mellan dessa och kommissionen för att säkerställa en korrekt tillämpning av lagstiftningen om veterinära frågor och avelsfrågor[11].

ê 92/102/EEG skäl 5 (anpassad)

5. De som håller djur Ö bör Õ föra fortlöpande register över djuren i sina anläggningar. De som är verksamma inom handeln med djur Ö bör Õ föra register över sina affärer. Den behöriga myndigheten Ö bör Õ ges tillgång till dessa register då den begär detta.

ê 92/102/EEG skäl 6 (anpassad)

6. För att snabbt och korrekt kunna följa hur djur flyttas Ö bör djuren kunna identifieras genom Õ en märkning. Ö Ett beslut Õ om denna märknings form och innehåll Ö bör Õ fattas vid en senare tidpunkt, och i avvaktan på detta bör de nationella systemen för identifikation behållas för djur som flyttas inom den nationella marknaden.

ê 92/102/EEG skäl 7 (anpassad)

7. Det bör beslutas om möjligheter till undantag från kraven på märkning för djur som flyttas direkt till ett slakteri från ett jordbruksföretag. Sådana djur Ö bör Õ dock under alla omständigheter ha en märkning som anger från vilket jordbruksföretag de kommer.

ê 92/102/EEG skäl 8

8. Likaledes bör det beslutas om möjligheter till undantag från registreringskravet för djurhållare då innehavet har rent privata syften samt även från registreringsförfarandena i vissa speciella fall.

ê 92/102/EEG skäl 9 (anpassad)

9. Om märkningen blir oläslig eller försvinner, Ö bör Õ en ny märkning göras som anknyter till den tidigare märkningen.

ê 92/102/EEG skäl 10

10. Detta direktiv bör inte påverka tillämpningen av de särskilda kraven i kommissionens beslut 89/153/EEG av den 13 februari 1989 om sambandet mellan prov tagna för undersökning av restsubstanser och djuren och den gård djuren kommer från[12] och inte heller eventuella relevanta tillämpningsregler som fastställs genom direktiv 91/496/EEG.

ê 92/102/EEG skäl 11

11. Det bör beslutas om ett förfarande för att anta sådana genomförandebestämmelser för detta direktiv, vilka kan visa sig nödvändiga, genom en förvaltningskommitté.

ê

12. Detta direktiv får inte påverka medlemsstaternas skyldigheter vad gäller de tidsfrister för införlivande med nationell lagstiftning av de direktiv som anges i bilaga I del B.

ê 92/102/EEG (anpassad)

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

I detta direktiv fastställs minimikrav för identifikation och registrering av Ö svin Õ, vilka krav dock inte skall påverka tillämpningen av sådana närmare gemenskapsregler som kan komma att fastställas för att utrota eller begränsa sjukdomar.

Tillämpningen av detta direktiv skall inte påverka beslut 89/153/EEG, och de genomförandebestämmelser som fastställs enligt direktiv 91/496/EEG.

Artikel 2

I detta direktiv gäller följande definitioner:

ê 21/2004 artikel 15.1 (anpassad)

a) djur : varje djur av Ö familjen Suidae , med undantag av viltlevande svin Õ,

ê 92/102/EEG (anpassad)

b) anläggning: varje form av verksamhet, byggnad eller, i fråga om frilandsjordbruk, plats där djur hålls, förvaras eller hanteras,

c) djurhållare: varje fysisk eller juridisk person som, även tillfälligt, är ansvarig för djur,

d) behörig myndighet: den centrala myndighet i en medlemsstat som är behörig att utföra veterinära kontroller, eller varje myndighet till vilken denna har delegerat behörigheten i samband med genomförandet av detta direktiv,

e) handel: handel enligt definitionen i artikel Ö 2.3 Õ i direktiv 90/425/EEG.

ê 92/102/EEG

Artikel 3

ê 92/102/EEG (anpassad)

1. Medlemsstaterna skall säkerställa följande:

a) Den behöriga myndigheten skall ha en aktuell förteckning över samtliga anläggningar inom sitt territorium som håller djur vilka omfattas av detta direktiv, med uppgift om djurhållare, och anläggningarna skall inte strykas från förteckningen förrän det under tre på varandra följande år inte har förekommit några djur i anläggningen. I förteckningen skall även ingå den eller de märkningar som används för att identifiera anläggningen enligt artikel 5.2 första stycket och artikel 8.

b) Kommissionen Ö och Õ den behöriga myndigheten skall kunna ges tillgång till samtliga uppgifter som inhämtats enligt detta direktiv.

ê 21/2004 artikel 15.2 (anpassad)

2. Medlemsstaterna kan i enlighet med det förfarande som fastställs i artikel 18 i direktiv 90/425/EEG ges tillstånd att från den förteckning som avses i punkt 1 a i denna artikel undanta fysiska personer som håller ett enda Ö djur Õ avsett för egen användning eller konsumtion, eller av hänsyn till särskilda omständigheter, under förutsättning att djuret före eventuell flyttning genomgår de kontroller som fastställs i det här direktivet.

ê 92/102/EEG (anpassad)

è1 21/2004 artikel 15.3 a

Artikel 4

1. Medlemsstaterna skall säkerställa att Ö varje djurhållare som Õ är uppförd på den förteckning som föreskrivs i artikel 3.1 a skall föra register med uppgift om antalet djur i anläggningen.

Registret skall innehålla aktuella uppgifter è1 om djur som flyttats ç (antal djur som omfattas av varje flyttning till eller från anläggningen), åtminstone med uppgift om totalt antal djur och om ursprung respektive destination samt dagen för dessa flyttningar.

Den identifikationsstämpel som används enligt artiklarna 5 och 8 skall alltid anges.

Då det gäller renrasiga svin och hybridsvin som införs i stambok enligt rådets direktiv 88/661/EEG[13] får ett alternativt registreringssystem som bygger på individuell identifikation godkännas i enlighet med det förfarande som fastställs i artikel 18 i direktiv 90/425/EEG, om det ger likvärdiga garantier.

ê 92/102/EEG

2. Medlemsstaterna skall även säkerställa följande:

a) Varje djurhållare skall på begäran till den behöriga myndigheten lämna fullständiga upplysningar om djurens ursprung, identifikationssätt samt i tillämpliga fall destination för djur som han har ägt, förvarat, transporterat, salufört eller slaktat.

ê 21/2004 artikel 15.3 c

b) Då djur skall flyttas till eller från en marknad eller uppsamlingsplats, skall djurhållaren lämna en handling med uppgifter om djuren till den ansvarige, som på marknaden eller uppsamlingsplatsen utgör tillfällig djurhållare.

ê 92/102/EEG

Den ansvarige får använda de handlingar han mottagit enligt första stycket för att fullgöra de förpliktelser som fastställs i punkt 1.

c) Register och upplysningar skall finnas tillgängliga på anläggningen och på begäran ställas till den behöriga myndighetens förfogande under minst den tid som fastställs av den behöriga myndigheten, dock lägst tre år.

Artikel 5

1. Medlemsstaterna skall säkerställa att följande allmänna principer iakttas:

a) Djuren skall ha försetts med identifikationsmärke innan de lämnar den anläggning där de fötts.

b) Inget märke får avlägsnas eller ersättas utan den behöriga myndighetens godkännande.

Om ett märke har blivit oläsligt eller försvunnit, skall ett nytt märke anbringas enligt denna artikel.

c) Djurhållaren skall införa eventuella nya märkningar i det register som avses i artikel 4 så att de kopplas till den tidigare märkningen av djuren.

2. Djuren skall märkas snarast möjligt, och under alla omständigheter innan de lämnar anläggningen, med ett öronmärke eller en tatuering som gör det möjligt att fastställa från vilken anläggning de kommer och som skall återges i varje åtföljande handling och även ingå i den förteckning som avses i artikel 3.1 a.

ê 21/2004 artikel 15.4 b (anpassad)

Med undantag från artikel 3.1 c andra stycket i direktiv 90/425/EEG får medlemsstaterna tillämpa sina nationella system vid all flyttning av djur inom deras territorium. Dessa system skall göra det möjligt att identifiera den anläggning djuren kommer från och den där de föddes. Medlemsstaterna skall meddela kommissionen vilka system de avser att införa i detta syfte. En medlemsstat kan, i enlighet med förfarandet i artikel 18 i direktiv 90/425/EEG, anmodas att göra nödvändiga ändringar i sitt system, om det inte uppfyller ovanstående krav.

ê 92/102/EEG

För djur med en tillfällig märkning som identifierar en sändning skall det under hela transporten finnas ett åtföljande dokument som gör det möjligt att fastställa djurens ursprung och ägare samt avsändnings- och bestämmelseort.

Artikel 6

1. Om den behöriga myndigheten i bestämmelsemedlemsstaten beslutar att inte behålla det identifikationsmärke som tilldelats djuret på ursprungsanläggningen, skall denna myndighet stå för alla kostnader i samband med bytet av märke. Då ett märke har ändrats på detta sätt, skall en hänvisning upprättas mellan den identifikation som tilldelades av den behöriga myndigheten i den medlemsstat varifrån djuret sändes och den nya identifikation som tilldelats av den behöriga myndigheten i bestämmelsemedlemsstaten, och denna hänvisning skall införas i det register som föreskrivs i artikel 4.

Den möjlighet som avses i första stycket skall inte föreligga för slaktdjur som importeras enligt artikel 8 utan att ha försetts med ett nytt märke enligt artikel 5.

2. När handel har skett med djur, får den behöriga myndigheten i bestämmelsemedlemsstaten, i det syfte som anges i artikel 5 i direktiv 90/425/EEG, åberopa artikel 4 i direktiv 89/608/EEG för att få upplysningar om djuren, den besättning de ursprungligen tillhörde och de eventuella flyttningar som skett.

Artikel 7

Medlemsstaterna skall säkerställa att samtliga upplysningar om flyttningar av djur utan åtföljande intyg eller dokument som krävs i lagstiftningen om veterinära eller zootekniska kontroller skall hållas tillgängliga för att på begäran kunna uppvisas för den behöriga myndigheten under minst den tid som denna myndighet har fastställt.

ê 92/102/EEG (anpassad)

Artikel 8

Varje djur som importerats från tredjeland, godkänts vid den kontroll som föreskrivs i direktiv 91/496/EEG och fortfarande befinner sig inom gemenskapens territorium, skall inom trettio dagar efter den nämnda kontrollen och innan det flyttas identifieras med ett märke enligt artikel 5 Ö i detta direktiv Õ, såvida inte bestämmelseanläggningen är ett slakteri som är beläget inom den behöriga myndighets område som är ansvarig för veterinärkontrollen och djuret slaktas inom denna trettiodagarsperiod.

ê 92/102/EEG

En hänvisning skall upprättas mellan den identifikation som används i det aktuella tredjelandet och den som tilldelas av den medlemsstat som importerar djuren. Denna hänvisning skall införas i det register som föreskrivs i artikel 4.

Artikel 9

Medlemsstaterna skall vidta nödvändiga administrativa eller straffrättsliga åtgärder för att sanktionera varje överträdelse av gemenskapens veterinärlagstiftning i de fall det kan visas att märkningen eller identifikationen av djuren eller den registrering som föreskrivs i artikel 4 inte har utförts enligt kraven i detta direktiv.

Artikel 1 0

Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texten till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.

ê

Artikel 1 1

Direktiv 92/102/EEG i dess lydelse enligt rättsakt erna som anges i bilaga I del A, skall upphöra att gälla, utan att det påverkar medlemsstaternas skyldigheter vad gäller tidsfristerna för införlivande med nationell lagstiftning av det direktiv som anges i bilaga I del B.

Hänvisningar till det upphävda direktivet skall anses som hänvisningar till detta direktiv och skall läsas enligt jämförelsetabellen i bilaga II.

Artikel 1 3

Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning .

ê 92/102/EEG

Artikel 1 3

Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

Utfärdat i Bryssel den

På rådets vägnar

Ordförande

é

BILAGA I

Del A

Upphävt direktiv och en lista över dess efterföljande ändringar (hänvisningar i artikel 11)

Rådets direktiv 92/102/EEG (EGT L 355, 5.12.1992, s. 32) |

Punkt V.E.I.4.6. i bilaga I till 1994 års anslutningsakt (EGT C 241, 29.8.1994, s. 21) |

Rådets förordning (EG) nr 21/2004 (EUT L 5, 9.1.2004, s. 8) | endast artikel 15 |

Del B

Tidsfrister för införlivande i nationell lagstiftning (hänvisningar i artikel 11)

Direktiv | Tidsfrist för införlivande[14] |

92/102/EEG | 31.12.1993[15] 31.12.1995[16] |

_____________

BILAGA II

Jämförelsetabell

Direktiv 92/102/EEG | Detta direktiv |

Artikel 1, 2 och 3 | Artikel 1, 2 och 3 |

Artikel 4.1 a | Artikel 4.1 |

Artikel 4.2 | _ |

Artikel 4.3 | Artikel 4.2 |

Artikel 5.1a, b och c | Artikel 5.1 a, b och c |

Artikel 5.1 d | _ |

Artikel 5.3 | Artikel 5.2 |

Artikel 6 - 9 | Artikel 6 - 9 |

Artikel 10 | _ |

Artikel 11.1 | _ |

Artikel 11.2 | Artikel 10 |

Artikel 11.3 | _ |

_ | Artikel 11 |

_ | Artikel 12 |

Artikel 12 | Artikel 13 |

_ | Bilaga I |

_ | Bilaga II |

_____________

[1] KOM(87) 868 PV.

[2] Se bilaga 3 till del A i slutsatserna.

[3] Genomfört i enlighet med kommissionens meddelande till Europaparlamentet och rådet - Kodifiering av gemenskapens regelverk, KOM(2001) 645 slutlig.

[4] Bilaga I, del A, till detta förslag.

[5] Ö EUT C […], […], s. […] Õ.

[6] EGT L 355, 5.12.1992, s. 32. Direktivet senast ändrat genom förordning (EG) nr 21/2004 (EUT L 5, 9.1.2004, s. 8).

[7] Se bilaga I del A.

[8] EGT L 224, 18.8.1990, s. 29. Direktivet senast ändrat genom Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/33/EG (EGT L 315, 19.11.2002, s. 14).

[9] EGT L 268, 24.9.1991, s. 56. Direktivet senast ändrat genom direktiv 2006/104/EG (EUT L 363, 20.12.2006, s. 352).

[10] EGT L 82, 22.3.1997, s. 1. Förordningen ändrad genom förordning (EG) nr 807/2003 (EUT L 122, 16.5.2003, s. 36).

[11] EGT L 351, 2.12.1989, s. 34.

[12] EGT L 59, 2.3.1989, s. 33.

[13] EGT L 382, 31.12.1988, s. 36.

[14] Fastställandet av den 1 januari 1994 som sista datum för införlivandet i nationell lagstiftning skall inte påverka avskaffandet av veterinärkontroller vid gränserna enligt direktiv 90/425/EEG. (Se artikel 11.3 i direktiv 92/102/EEG).

[15] För kraven vad gäller svin. (Se artikel 11.1 första strecksatsen i direktiv 92/102/EEG).

[16] För Finland i fråga om kraven för nötkreatur, svin, får och getter. (Se artikel 11.1 andra strecksatsen i direktiv 92/102/EEG).