Offentliggörande av en ansökan om godkännande av en ändring, som inte är en mindre ändring, av en produktspecifikation i enlighet med artikel 50.2 a i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1151/2012 om kvalitetsordningar för jordbruksprodukter och livsmedel

(2022/C 193/07)

I enlighet med artikel 51 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1151/2012 (1) ges rätt att göra invändningar inom tre månader från dagen för detta offentliggörande.

ANSÖKAN OM GODKÄNNANDE AV EN ÄNDRING AV PRODUKTSPECIFIKATIONEN FÖR SKYDDADE URSPRUNGSBETECKNINGAR ELLER SKYDDADE GEOGRAFISKA BETECKNINGAR SOM INTE ÄR EN MINDRE ÄNDRING

Ansökan om godkännande av en ändring i enlighet med artikel 53.2 första stycket i förordning (EU) nr 1151/2012

”Agneau de lait des Pyrénées”

EU-nr: PGI-FR-0665-AM01 – 21 maj 2021

SUB ( ) SGB (X)

1. Ansökande grupp och berättigat intresse

Areovla Europarc – 3 bis Avenue Léonard de Vinci 33608 Pessac Cedex FRANCE

Tfn +33 556008450

Fax +33 556819280

E-post: areovla@gmail.com

Areovla är en sammanslutning uppdelad i sektioner som representerar producenter av flera olika fårprodukter. Medlemmarna är uppfödare, producentorganisationer och slakterier som framställer ”Agneau de lait des Pyrénées”. Sammanslutningen är på denna grundval berättigad att ansöka om ändring av produktspecifikationen.

2. Medlemsstat eller tredjeland

Frankrike

3. Rubrik i produktspecifikationen som berörs av ändringen(ändringarna)

☒ Produktens namn

☒ Produktbeskrivning

☒ Geografiskt område

☒ Bevis på ursprung

☒ Produktionsmetod

☒ Samband

☒ Märkning

☒ Annat: uppdatering av kontrollorgan, nationella krav och bilagor

4. Typ av ändring(ar)

☒ Ändring av produktspecifikationen för en registrerad SUB eller SGB som inte kan anses som en mindre ändring i enlighet med artikel 53.2 tredje stycket i förordning (EU) nr 1151/2012.

☐ Ändring av produktspecifikationen för en registrerad SUB eller SGB, för vilken det inte har offentliggjorts något sammanfattande dokument (eller motsvarande), som inte kan anses som en mindre ändring i enlighet med artikel 53.2 tredje stycket i förordning (EU) nr 1151/2012.

5. Ändring(ar)

5.1 Rubriken ”Produktens namn”

Namnet ”Agneau de lait des Pyrénées” ändras till ”Agneau des Pyrénées” för att produktnamnet, vid sidan av dilamm, även ska omfatta äldre och tyngre lamm, som vanligen kallas ”slaktlamm”.

Denna ändring av produktspecifikationen påverkar avsnittet ”1. Namn” i det sammanfattande dokumentet.

5.2 Rubriken ”Produktbeskrivning”

Den inledande frasen ”Denna produktspecifikation avser färskt lammkött enligt definitionen i artikel 2 i förordningen av den 17 mars 1992” ändras på följande sätt: ”Denna produktspecifikation avser färskt kött från lamm som härstammar från olika lokala raser i Pyrenéerna, vars gemensamma nämnare är förmågan att anpassa sig till områden med så kallade svåra förhållanden.”

Ändringen hör samman med den ändring som görs för att inkludera slaktlamm.

Följande stycke tas bort:

”Agneau de lait des Pyrénées är en produkt med unika egenskaper som tydligt skiljer sig från övriga lamm som föds upp i Frankrike (slaktlamm, det vill säga äldre lamm som har fötts upp på tackmjölk och spannmål). Dilammen härstammar från tackor av lokala lantraser. Eftersom lammen utfodras med enbart tackmjölk är köttet saftigare och något fetare än hos ett slaktlamm. Mjölkutfodringen och den unga åldern påverkar även färgen hos det råa köttet, som är vitt eller svagt rosafärgat”.

Detta avsnitt är inte längre av intresse eftersom det framhåller de särskilda egenskaperna hos dilamm som, när produktspecifikationen lämnades in, var de enda lamm som omfattades av den skyddade geografiska beteckningen.

Följande stycke tas bort:

”2.2 Presentation av de saluförda produkterna För dilamm: — Kött från mycket unga lamm: Lamm som är högst 45 dagar gamla. — Slaktvikt: 4,5 till 11 kg — Muskelutveckling: — Ljust rosa färg. — Mört kött. Slaktkropparna presenteras alltid med bukhinnan.”

Uppgifterna i avsnittet formuleras om och en beskrivning av slaktlamm läggs till. Texten ändras på följande sätt:

”’Agneau des Pyrénées’ är, beroende på när det slaktas, antingen ett dilamm eller ett slaktlamm:

— Dilammet är ett ungt lamm. Det föds upp i högst 45 dagar och utfodras enbart med tackmjölk. Slaktkroppen väger mellan 4,5 kg och 11 kg, beroende på hur den presenteras, med en fettansättning motsvarande fettgrupp 2 eller 3. Det råa köttet är rosa eller ljusrosa. Det rör sig om en säsongsprodukt, och lammen slaktas mellan den 15 oktober och den 15 juni.

— Slaktlammet är ett tyngre lamm som slaktas vid 60 till 160 dagars ålder. Det föds upp på tackmjölk under, som minst, de första 60 dagarna. Slaktkroppen väger mellan 13 kg och 22 kg och klassificeras som R eller O med en fettansättning motsvarande fettgrupp 2 eller 3. Det råa köttet har en rosa färg och fast till mycket fast fett som är vitt eller lätt färgat.”

Beskrivningen av färgen på dilammets kött som tidigare löd ”vitt eller svagt rosafärgat” ändras till ”ljusrosa” med hänsyn till uppfödningsmetoderna. Framställningen av vitt lammkött kan tyda på uppfödningsmetoder som inte främjar djurens välbefinnande, särskilt angående hur de utfodras (ingen tillgång till grovfoder) och deras hälsa (risk för blodbrist och järnbrist), vilket inte är fallet vid uppfödning där dilammen tillåts tugga på små mängder grovfoder.

Den skyddade geografiska beteckningen ”Agneau des Pyrénées” omfattar således lamm som härstammar från lokala raser i Pyrenéerna, och föds upp i samma geografiska område, men som slaktas vid två olika åldrar och utfodras med främst tackmjölk. Att den skyddade geografiska beteckningen utvidgas till att omfatta slaktlamm innebär att kunnandet hos samtliga fåruppfödare i franska Pyrenéerna erkänns. Slaktlammen är dessutom typiska för de lamm som föds upp i franska Pyrenéerna. De härstammar från pyreneiska lantraser och klassificeringen som R eller O med en fettansättning motsvarande fettgrupp 2 eller 3 är karaktäristisk för den speciella avlånga slaktkroppen. Slutligen innebär utfodringen med tackmjölk, som följs av en kompletterande utfodring och slutgödning baserad på spannmål, liksom lammets låga ålder vid slakt (högst 160 dagar) att man får ett rosafärgat kött med fast till mycket fast fett.

Följande stycke tas bort:

”2.1 Egenskaper hos de saluförda produkterna Köttet utmärks av den mycket ljusa färgen hos det råa köttet, sin mörhet och en saftig konsistens utan trådighet. ’Agneau de lait des Pyrénées’ är också känt för att köttets smak av lamm är mindre uttalad än hos slaktlamm (som slaktas när de är äldre). Framför allt återfinns inte den smak av ’ull’ som är mer eller mindre framträdande hos kött från slaktlamm.”

Den skyddade geografiska beteckningen ”Agneau des Pyrénées” säkerställer att köttet framställs på ett särskilt sätt från det att lammen föds (och även innan, med tanke på djurhållningen), och fram till att slaktkropparna väljs ut och styckas. Men den kan inte garantera egenskaperna hos det tillagade köttet. Dessa beskrivningar stryks därför i produktspecifikationen.

Uppställningen i tabellform över presentationen och styckningen av köttet:

Hel slaktkropp — Slaktkropp — Styckdelar och halva slaktkroppar Styckning — Styckningsfärdiga delar: delar som levereras till distributören och som endast kräver enkel kompletterade styckning — Konsumentförpackningar: Tråg med helt färdigstyckade delar, avsedda för självbetjäningsdiskar och som är redo att tillagas.

omformuleras på följande sätt:

”’Agneau des Pyrénées’ kan säljas djupfryst eller färskt, som hel eller halv slaktkropp med bukhinna eller i form av styckdelar.

Köttet levereras som styckningsfärdiga delar, som endast kräver en enkel kompletterade styckning, eller som konsumentförpackningar, i tråg med helt färdigstyckade delar, som är redo att tillagas.”

Möjligheten att sälja djupfrysta produkter läggs till. Dessa ändringar innebär att bestämmelserna även omfattar försäljningen av slaktlamm.

Kött från dilamm är en säsongsprodukt och lammen slaktas mellan den 15 oktober och den 15 juni, med en produktionstopp i december och januari. Faktum är att 80 % av lammköttet framställs under en period av tre månader, vilket hämmar försäljningen. Djupfrysning av köttet är därför av stort intresse för den skyddade geografiska beteckningen ”Agneau des Pyrénées”. Djupfrysningen innebär att köttet kan bevaras under längre tid och sprider ut försäljningen över året till konsumenterna som efterfrågar det, utan att det ändrar produktens egenskaper i någon högre grad eller påverkar uppfödningsmetoderna i Pyrenéerna. Metoderna för djupfrysning regleras under rubriken ”Framställningsmetod”.

Följande bestämmelser, som rör presentationen, och som tidigare återfanns i kapitlet ”5.1. Slakt” flyttas till kapitel ”2. Produktbeskrivning”.

Följande bestämmelser:

”Hela slaktkroppar från ’Agneaux de lait des Pyrénées’ kan presenteras på flera olika sätt. Alla presentationer har det gemensamt att slaktkroppen presenteras med bukhinnan. Presentation av slaktkroppar Slaktkroppens viktintervall Utan huvud och med inälvor (*1) 5–10 kg Utan huvud och utan inälvor (*1) 4,5–8,5 kg Med huvud och med inälvor (*1) 5,5–11 kg Med huvud och utan inälvor (*1) 5–10 kg

omformuleras enligt nedan:

”Hela slaktkroppar från ’Agneau des Pyrénées’ med benämningen ’dilamm’ kan presenteras utan huvud och utan inälvor och väger då 4,5 till 8,5 kg, eller utan huvud och med inälvor för en vikt mellan 5 och 10 kg. Hela slaktkroppar från ’Agneau des Pyrénées’ med benämningen ’dilamm’ kan även presenteras med huvud. Slaktkroppar med huvud och utan inälvor ska väga mellan 5 och 10 kg. Slaktkroppar med huvud och med inälvor ska väga mellan 5,5 och 11 kg.”

Hädanefter är det möjligt att presentera slaktkroppen med både huvud och inälvor eller med huvud och utan inälvor på den inhemska marknaden (när beteckningen ”Agneau de lait des Pyrénées” godkändes var det enbart möjligt på exportmarknaden).

Följande bestämmelse läggs till:

”Följande slaktbiprodukter kan också saluföras under den skyddade geografiska beteckningen ’Agneau des Pyrénées’: helt inälvspaket, hjärta, lever, njurar, bräss, våm och fötter, antingen färska eller djupfrysta.”

Följande slaktbiprodukter läggs till i förteckningen över produkter som omfattas av den skyddade geografiska beteckningen: helt inälvspaket, hjärta, lever, njurar, bräss, våm och fötter. Förutom det hela inälvspaketet som salufördes tillsammans med slaktkroppen var slaktbiprodukterna inte medtagna i produktspecifikationen för ”Agneau de lait des Pyrénées” med tanke på att det inte fanns någon egentlig avsättning för dem när beteckningen godkändes. Idag finns det en avsättning, vilket innebär att man bättre kan ta tillvara på de nämnda slaktbiprodukterna och det bidrar även till att öka synligheten för den skyddade geografiska beteckningen ”Agneau des Pyrénées”.

Ändringen i kapitlet ”Produktbeskrivning” i produktspecifikationen påverkar även det sammanfattande dokumentet under rubriken ”Beskrivning av den produkt för vilken namnet i punkt 1 är tillämpligt” där de delar som rör slaktlamm, försäljning av slaktbiprodukter och djupfrysning läggs till.

5.3 Rubriken ”Geografiskt område”

Avgränsningen av det geografiska området ändras. Området för den skyddade geografiska beteckningen ”Agneau de lait des Pyrénées” utgörs av samtliga kommuner i det franska departementet Pyrénées-Atlantiques som ligger söder om floden Gave de Pau, samt tio kommuner i departementet Hautes-Pyrénées. Området utvidgas till vissa kommuner i följande franska departement, som alla ligger i anslutning till bergskedjan Pyrenéerna:

— Pyrénées-Atlantiques (64)

— Hautes-Pyrénées (65)

— Gers (32)

— Haute-Garonne (31)

— Ariège (09)

— Aude (11)

— Pyrénées-Orientales (66)

I den ändrade produktspecifikationen infogas en förteckning över de kommuner i departementen Aude (11), Haute-Garonne (31), Gers (32), Pyrénées Atlantiques (64), Hautes Pyrénées (65), Pyrénées Orientales (66) och Ariège (11) som ingår i det geografiska området.

Det geografiska området utökas därmed till att omfatta nya kommuner i Pyrenéerna, som ligger i departementen Ariège, Aude, Haute-Garonne, Gers, Pyrénées Atlantiques, Hautes Pyrénées och Pyrénées-Orientales. Ändringen syftar till att komplettera det geografiska området så att även centrala och östra Pyrenéerna omfattas. I det utvidgade området ingår hela produktionsområdet för ”Agneau des Pyrénées”. Förekomsten av de lokala, pyreneiska lantraserna, både historiskt och i våra dagar, samt produktionen av ”Agneau des Pyrénées” i hela bergsmassivet, motiverar ändringen. Produktionen av lamm är betydande i den franska delen av Pyrenéerna. Det geografiska området omfattar därför hela den franska sidan av Pyrenéerna och återspeglar gamla och nutida uppfödningstraditioner.

Alla delar som rör beskrivningen av det geografiska området stryks i detta avsnitt av produktspecifikationen eftersom de inte efterfrågas här.

Ändringen i kapitlet ”Geografiskt område” i produktspecifikationen påverkar det sammanfattande dokumentet under rubriken ”4. Kort beskrivning av det geografiska området”.

5.4 Rubriken ”Bevis på ursprung”

Följande bestämmelser:

”Alla nödvändiga åtgärder vidtas av de olika aktörerna (uppfödare, producentgrupper, slakterier, grossister och kött- och charkuteributiker) för att säkerställa spårbarheten och garantera det geografiska ursprunget för varje bit kött som saluförs. Bestämmelserna sammanfattas i tabellen nedan. Alla aktörer som anges ovan och som är inblandade i framställningen av produkten från uppfödning till köttdisken har skrivit under en överenskommelse där de förbinder sig att respektera de bestämmelser som rör produktionsförhållanden och produktens spårbarhet inom sitt produktionsområde.”

stryks och ersätts med följande bestämmelser:

”Alla aktörer som är inblandade i produktion och förädling av den skyddade geografiska beteckningen ’Agneau des Pyrénées’ ska lämna in en identifikationsförklaring till den ansökande gruppen för tilldelning av en behörighetsförklaring. Lammköttets ursprung garanteras genom att produkterna identifieras och genom ett system för spårbarhet uppströms och nedströms. Denna identifiering och spårbarhet beskrivs i tabellen nedan.”

Genom denna omformulering tillförs ytterligare preciseringar och spårbarheten säkerställs uppströms och nedströms genom hela produktionskedjan.

Systemet för spårbarhet beskrivs och gör det möjligt att sammanställa informationen från de handlingar och registreringar som krävs, tillsammans med de uppgifter som minst förväntas under varje steg i produktens livscykel (till exempel lammens födsel, transport till slakteri, slakt och urval av slaktkroppar). Alla handlingar måste vara tillgängliga för de personer som ansvarar för kontrollerna.

Produktspecifikationens tabell för spårbarhet uppdateras av följande skäl:

— För att integrera de nuvarande uppfödningsmetoderna för slaktlamm.

— För att integrera de önskemål om ändringar som rör produktionsmetoden.

— För att förbättra uppföljningen av olika steg i produktionen.

— För att ta bort information som är överflödig eller överlappar lagstiftningen.

— För att uppdatera uppgifterna om dilamm.

Exemplen på dokument för spårbarhet i produktspecifikationen tas bort. Det handlar om beskrivande dokument som inte har någon betydelse för kontroll eller säkerställande av spårbarheten.

De delar som säkerställer spårbarheten för slaktbiprodukter och djupfrysta produkter läggs till. De delar som överlappar gällande lagstiftning, liksom de delar som rör kontrollförfarandet som föreskrivs i kontrollplanen, tas bort.

Tack vare systemet för spårbarhet kan konsumenterna vara säkra på att produkten ”Agneau des Pyrénées” har de särskilda egenskaper som intygas genom den skyddade geografiska beteckningen. Spårbarheten består i att nödvändig och tillräcklig information sparas för att man ska kunna följa produktens ursprung och sammansättning under varje steg i produktionen, bearbetningen och distributionen. Ursprunget garanteras genom att produkterna identifieras och genom ett system för spårbarhet uppströms och nedströms.

Genom systemet för spårbarhet fastställs vilka handlingar och registreringar som krävs och de uppgifter som minst förväntas under varje steg i produktens livscykel (uppfödning, transport till slakteri, slakt, förpackning, styckning och djupfrysning).

Det sammanfattande dokumentet påverkas inte av ändringarna under denna rubrik.

5.5 Rubriken ”Produktionsmetod”

Ett schema över livscykeln för ”Agneau des Pyrénées”, som tydligt visar de olika produktionsstegen, läggs till.

Denna ändring av produktspecifikationen påverkar inte det sammanfattande dokumentet.

Följande stycke i kapitlet:

5.1. Uppfödning

5.1.1 Genetiskt ursprung:

Följande bestämmelse:

”Tackorna ska vara av rasen Manech tête rousse, Manech tête noire eller Basco-Béarnaise.

Baggarna ska vara något av följande:

— Avelsdjur av ovan nämnda lantraser.

— Baggar av köttras (Berrichon du Cher, Charollais, Suffolk och Texel) får också användas.”

ändras på följande sätt:

”’Agneau des Pyrénées’ härstammar från avelsdjur (tackor och backar) av följande lokala raser i Pyrenéerna: Aure et Campan, Barégeoise, Basco-Béarnaise, Castillonnaise, Lourdaise, Manech tête noire, Manech tête rousse, Montagne Noire, Rouge du Roussillon och Tarasconnaise. Dilammen härstammar från tackor av mjölkras (Basco-Béarnaise, Manech tête noire eller Manech tête rousse). Baggarna är av någon av ovan nämnda lokala raser. Baggar av raserna Berrichon du Cher, Charollais, Suffolk och Texel får också användas.”

För dilammen är bestämmelserna om tackornas ras (Basco-Béarnaise, Manech tête noire eller Manech tête rousse) oförändrade. Förteckningen över baggarnas raser, vad beträffar dilammen, har breddats för att omfatta andra lokala raser i Pyrenéerna: Aure et Campan, Barégeoise, Castillonnaise, Lourdaise, Montagne Noire, Rouge du Roussillon, Tarasconnaise samt raserna Basco-Béarnaise, Manech Tête Noire, Manech Tête Rousse, Berrichon du Cher, Charollais, Suffolk och Texel.

För slaktlamm tillåts enbart följande raser:

Aure et Campan, Barégeoise, Castillonnaise, Lourdaise, Montagne Noire, Rouge du Roussillon, Tarasconnaise, Basco-Béarnaise, Manech Tête Noire och Manech Tête Rousse. Det är raser som finns i franska Pyrenéerna och som är väl anpassade efter uppfödningsmetoderna.

Sju köttraser läggs till för att motsvara de raser som används i uppfödningen av ”Agneau des Pyrénées”. Det handlar om traditionella och idag förekommande raser i Pyrenéerna och dess pediment (sluttningarna vid massivets fot), som har lätt för att anpassa sig till områden med ogästvänliga förhållanden och har en stark lokal identitet. Slaktlamm är lamm som slaktas sent (vid en ålder av 60–160 dagar). De har, till skillnad från dilammen, god tid på sig att bygga upp en mer välutvecklad kropp som är typisk för ”Agneau des Pyrénées”. Att använda sig av köttraserna Berrichon du Cher, Charollais, Suffolk och Texel vid uppfödningen av slaktlamm skulle resultera i lamm som inte motsvarade beskrivningen av ”Agneau des Pyrénées” eftersom de skulle få en för svällande kroppsform och en högre fettansättningsgrad än den efterfrågade, som är karaktäristisk för produkten.

Ändringen i produktspecifikationen påverkar det sammanfattande dokumentet under rubriken 3.2 ”Produktbeskrivning”.

5.1.2 Uppfödningsmetod

Beskrivningen av uppfödningsmetoden förtydligas på följande sätt:

”Under året vistas tackorna vissa perioder helt och hållet utomhus, vissa helt och hållet i fårstallarna och ibland växelvis utomhus och i fårstallar. Tackorna livnär sig på bete minst 210 dagar om året.”

Denna bestämmelse säkerställer att tackorna periodvis och efter behov är enbart utomhus eller i fårstallar och ibland växelvis ute och i fårstallar. Tackorna producerar den mjölk som är dilammens enda näringskälla och en avgörande del av slaktlammens, även om de sistnämndas utfodring kan kompletteras i ett senare skede.

Ändringen i produktspecifikationen påverkar det sammanfattande dokumentet under rubriken 3.3.1 Avelsbesättningens utfodring.

Uppräkningen av spannmålen ”majs, korn, rågvete, havre etc.” tas bort i följande bestämmelse: ”På vintern är betet beroende av väderförhållandena, men gräsmarken är ändå den främsta foderkällan. Under vintern kompletteras utfodringen med konserverat foder, spannmål (majs, korn, rågvete, havre etc.), halm och foderblandningar.”

Denna uppräkning gjorde det inte möjligt att säkerställa någon kontroll. Bestämmelsen kompletteras dessutom senare med en beskrivning av de råvaror som tillåts för att utfodra avelsbesättningen.

Ändringen i produktspecifikationen påverkar det sammanfattande dokumentet under rubriken 3.3.1 Avelsbesättningens utfodring.

Bestämmelsen ”Bete är mjölktackornas huvudsakliga näringskälla under våren, sommaren och hösten” ändras till ”Bete är tackornas huvudsakliga näringskälla under våren, sommaren och hösten” för att även omfatta tackor av andra raser än mjölkraserna Manech och Basco-Béarnaise.

Ändringen i produktspecifikationen påverkar det sammanfattande dokumentet under rubriken 3.3.1 Avelsbesättningens utfodring.

Följande bestämmelser läggs till:

”Om uppfödarna inte har tillräckligt med foder och utrustning för att säkerställa slutgödningen av slaktlammen kan lamm från flera gårdar samlas på en särskild anläggning för slutgödning innan de förs vidare till slakt. Lammen ska vara minst 60 dagar gamla och väga minst 19 kg när de förs till anläggningen för slutgödning. För att garantera spårbarheten märks varje lamm med en särskild bricka när det kommer till anläggningen för slutgödning. Fårstallarna har god ventilation med ingångarna på ett lägre plan och utgångarna på ett högre plan för att undvika att djuren utsätts för drag. Tackor med dilamm har en egen box på minst 1,1 kvadratmeter. Tackor med slaktlamm har en egen box på minst 1,5 kvadratmeter och avvanda lamm får en box på minst 0,5 kvadratmeter. Lammboxarna har en bädd av torkade växter. Tömning och grundlig rengöring av fårstallarna görs minst en gång och året. Dessa förhållanden gäller både för uppfödare som slutgöder sina egna lamm och på anläggningarna för slutgödning och uppsamlingscentralerna.”

Möjligheten att slutgöda slaktlamm på en anläggning för slutgödning när de uppnått en levande vikt på 19 kg läggs till. Detta steg räknas som en integrerad del av uppfödningen av lammen och sker därför i det geografiska området. Lammen får samma typ av utfodring där som hos den ursprungliga uppfödaren. Gårdarna i den centrala delen av franska Pyrenéerna ligger mycket utspridda, särskilt i områdena högt upp i bergen. Det innebär att det är svårt att samla in lammen och att få spannmål och kompletterande foder levererat. Dessutom har vissa uppfödare, särskilt de som flyttar fåren mellan olika betesmarker, inte den kapacitet som krävs för att slutgöda lammen, framför allt på grund av brist på utrustning och foder. På grund av ovannämnda skäl kan lammen samlas på en anläggning för slutgödning från 60 dagars ålder, om de har uppnått en levande vikt på minst 19 kg, tills de förs vidare till slakt. Vid 19 kg har lammen passerat de första di- och tillväxtperioderna. De är tillräckligt utvecklade för att klara en omställning till en annan typ av foder. För att garantera spårbarheten märks varje lamm med en särskild bricka när det kommer till anläggningen för slutgödning.

Tilläggen som rör fårstallar och boxar (minsta utrymme för lammen, beroende på ålder, och för tackor med lamm, god ventilation utan att djuren utsätts för drag och en torr bädd av växtmaterial) fastställer de förhållanden som ska respekteras beträffande fårstallarna och därmed förbättra djurens välbefinnande. Dessa bestämmelser är desto viktigare eftersom slaktlammen kan vistas på en anläggning för slutgödning (i det geografiska området) i upp till 100 dagar.

Denna ändring av produktspecifikationen påverkar inte det sammanfattande dokumentet.

5.1.3.1 Utfodring av avelsbesättningen (tidigare ”Tackornas utfodring”)

Följande bestämmelse:

”Tackorna livnär sig på bete minst 8 månader om året”

ersätts med följande:

”Tackorna livnär sig på bete minst 210 dagar om året”.

Bestämmelsen om betesperiodens längd går från 8 månader (eller 240 dagar) till 210 dagar, vilket innebär en förkortning med en månad. Introduktionen av besättningar av köttras och utvidgningen av det geografiska området medför vissa klimatmässiga, topografiska och tekniska hinder för att låta samtliga avelstackor gå på bete under 8 månader om året. Men betet är samtidigt en uråldrig tradition och utgör en central del av fårhållningen i bergen. Därför fastställs en betesperiod på minst 7 månader. Det motsvarar de metoder som tillämpas av fåruppfödarna i franska Pyrenéerna.

Ändringen i produktspecifikationen påverkar det sammanfattande dokumentet under rubriken 3.3.1 Avelsbesättningens utfodring.

Följande bestämmelse tas bort:

”Foderblandningarna ges till tackorna efter behov, som komplement till grovfodret, och består av följande:

— Spannmål med tillhörande produkter och biprodukter.

— Frön från baljväxter med tillhörande produkter och biprodukter.

— Frön från oljeväxter med tillhörande produkter och biprodukter, till exempel foderkakor (jordnötter, raps, soja, solrosor och lin).

— Rotknölar och rötter med tillhörande produkter och biprodukter.

— Vallfoder och grovfoder.

— Andra frön och frukter med tillhörande produkter och biprodukter.

— Mineraler.

— Tillsatser som tillåts enligt rådande lagstiftning.

— Kväveprodukter som tillåts enligt rådande lagstiftning. Urea får inte användas.

Följande foderblandningar är tillåtna, om de görs av uppfödaren själv på den egna gården:

— Blandning av foder från basransonen och fodersorter från förteckningen ovan, om den görs samma dag som fodret delas ut.

— Blandning av fodersorter från förteckningen ovan.

Att köpa in foderblandningar utifrån som gjorts av foder från basransonen och fodersorter från förteckningen ovan tillåts fram till den 1 november 2011, under förutsättning att innehållsförteckningen tydligt anger alla ingredienser, deras ursprung och mängd.”

Den ersätts med följande text:

”Foderblandningarna ges efter behov, som komplement till basransonens grovfoder och består av följande:

— Spannmål och produkter därav.

— Oljehaltiga frön och produkter därav, med undantag för de som framställs av palmfrukt och palmkärnor.

— Frön från baljväxter och produkter därav.

— Andra frön och produkter därav.

— Rotknölar, rötter, sockerrör och produkter därav. Produkter från sockerrör och sockerbetor får inte utgöra mer än 5 % av foderblandningens totala vikt.

— Torkad lusern i form av pellets.

— Mineraler och produkter därav, med undantag för benmjöl fritt från limämne och benaska.

— Följande biprodukter från jäsning av mikroorganismer tillåts: jäst och delar därav (bryggerijäst), vinass (kondenserad vattenlöslig restprodukt av melass), biprodukter från framställningen av L-glutaminsyra, stärkelse, förgelatinerad stärkelse, mono- och diglycerider av fettsyror, glycerin, propan-1,2-diol (propylenglykol).

Tillåtna tillsatser:

— Tekniska tillsatser.

— Organoleptiska tillsatser: aromämnen.

— Näringstillsatser: vitaminer, spårämnen och aminosyror. Urea och produkter därav tillåts inte.

— Zootekniska tillsatser: smältbarhetsförbättrande medel, medel som stabiliserar tarmfloran, andra zootekniska tillsatser.

Foderransonen får även innehålla följande blandningar:

— blandning av fodersorter i förteckningen ovan,

— blandning av grovfoder och fodersorter i förteckningen ovan

— under förutsättning att de blandas hos uppfödaren.

Färdiga foderblandningar, det vill säga blandningar av grovfoder och fodersorterna ovan, som tillverkats utanför gården tillåts inte.

Avelsbesättningens utfodring får inte innehålla genetiskt modifierade organismer (GMO), anabola steroider, beta-agonister eller andra substanser med hormonell eller tyreostatisk verkan, köttmjöl eller annat protein av animaliskt ursprung.”

Förteckningen över råvaror uppdateras för att överensstämma med kommissionens förordning (EU) nr 68/2013 av den 16 januari 2013 om en förteckning över foderråvaror.

Tackornas utfodring är mer restriktiv och förteckningen över tillsatser har begränsats för att stämma överens med de metoder som tillämpas inom sektorn.

Vissa råvaror förbjuds uttryckligen i produktspecifikationen för att undvika att de oavsiktligt blir tillåtna om den gällande lagstiftningen skulle ändras. Det rör framför allt anabola steroider, beta-agonister och andra ämnen med hormonell eller tyreostatisk verkan, köttmjöl eller annat protein av animaliskt ursprung.

Bestämmelsen att foderblandningen ska göras ”samma dag som fodret delas ut” stryks i den bestämmelse som anger att foderblandningen ska göras av uppfödaren själv och på den egna gården och bestå av foder från basransonen och fodersorter från förteckningen över tillåtna råvaror. Eftersom basransonen framför allt består av torrfoder finns det inga hälsorisker med att blandningen görs några dagar innan fodret delas ut.

Denna ändring av produktspecifikationen påverkar inte det sammanfattande dokumentet.

5.1.3.2 Utfodring av lammen

Utfodring med tackmjölk

Följande bestämmelser ”Dilammen tillbringar nästan all sin tid tillsammans med tackorna och vistas i samma miljö. Lammen utfodras uteslutande med tackmjölk vid juvret. Tackornas mjölk täcker lammens hela näringsbehov i upp till 45 dagar.”

har ändrats för att få följande lydelse:

”Innan avvänjningen tillbringar lammen nästan all sin tid tillsammans med tackorna och vistas i samma miljö. Lammen diar vid juvret antingen ute på betet där de följer tackorna, eller i fårstallarna, men kan skiljas från tackorna då och då under dagen, till exempel när tackorna ska utfodras. Dilammen utfodras uteslutande med tackmjölk vid juvret. Tackornas mjölk täcker lammens hela näringsbehov i upp till 45 dagar. Slaktlammen utfodras med tackmjölk vid juvret under minst 60 dagar.”

De ändrade bestämmelserna innebär att man lägger till de uppfödningsmetoder som rör slaktlamm innan avvänjningen till de som rör dilamm.

Denna ändring i produktspecifikationen påverkar det sammanfattande dokumentet under rubriken 3.3.2 Lammens utfodring.

Diagrammet som visar kurvan för produktionen av tackmjölk under ett år tas bort eftersom det är enbart beskrivande.

Denna ändring av produktspecifikationen påverkar inte det sammanfattande dokumentet.

Följande bestämmelse:

”Lamm som flaskmatats (på grund av bristande mjölkproduktion hos tackan eller flerbörd) får inte säljas under den skyddade geografiska beteckningen.”

ersätts med bestämmelsen nedan:

”All flaskmatning av lamm vars kött ska säljas under den skyddade geografiska beteckningen ’Agneau des Pyrénées’ är förbjuden”.

Ändringen görs för att förenkla förbudet mot flaskmatning.

Denna ändring av produktspecifikationen påverkar inte det sammanfattande dokumentet.

Kompletterande foder

Kraven på det kompletterande foder som ges till slaktlammen läggs till genom följande bestämmelser:

”Den huvudsakliga utfodringen av lammen består av tackmjölk, men slaktlammens utfodring kan kompletteras med ett växtbaserat foder, mineraler och vitaminer. Det kompletterande fodret består av grovfoder – med undantag för fuktkonserverat foder (ensilage och hösilage) och halm – samt foderblandningar som gjorts på gården eller köpts in.”

”Foderblandningarna kan bestå av följande:

— Spannmål och produkter därav.

— Oljehaltiga frön eller frukter och produkter därav, med undantag för de som framställs av palmfrukt och palmkärnor.

— Frön från baljväxter och produkter därav.

— Rotknölar, rötter, sockerrör och produkter därav. Produkter från sockerrör och sockerbetor får inte utgöra mer än 5 % av foderblandningens totala vikt.

— Andra frön samt produkter därav.

— Torkad lusern i form av pellets.

— Mineraler och produkter därav, med undantag för benmjöl och benaska.

— Följande biprodukter från jäsning av mikroorganismer tillåts: jäst och delar därav (bryggerijäst), vinass (kondenserad vattenlöslig restprodukt av melass), biprodukter från framställningen av L-glutaminsyra, stärkelse, förgelatinerad stärkelse, mono- och diglycerider av fettsyror, glycerin, propan-1,2-diol (propylenglykol).

Tillåtna tillsatser:

— Tekniska tillsatser: antioxidationsmedel, bindemedel, klumpförebyggande medel

— Organoleptiska tillsatser: aromämnen.

— Näringstillsatser: vitaminer, spårämnen och aminosyror. Urea och produkter därav tillåts inte.

— Zootekniska tillsatser: smältbarhetsförbättrande medel, medel som stabiliserar tarmfloran, andra zootekniska tillsatser.

Spannmål och produkter därav ska utgöra minst 30 % av foderblandningens totala vikt.”

Förteckningen över råvaror läggs till för att precisera vad som får ingå i utfodringen av så kallade tyngre lamm och överensstämmer med kommissionens förordning (EU) nr 68/2013 av den 16 januari 2013 om en förteckning över foderråvaror.

Förteckningen över råvaror och tillsatser begränsas i enlighet med den praxis som råder hos aktörerna inom sektorn, beträffade slaktlamm.

En procentsats för spannmål och produkter därav läggs till för att säkerställa en balanserad foderranson som göder lammen på ett korrekt sätt, utan att skapa en obalans som är skadlig för djurens välbefinnande, samtidigt som köttets egenskaper bevaras.

Denna ändring i produktspecifikationen påverkar det sammanfattande dokumentet under rubriken 3.3.2 Lammens utfodring.

5.1.4 Behandling mot sjukdomar (tidigare ”Skötsel och behandling mot sjukdomar”)

Följande bestämmelse:

”– Beträffande tackorna bör uppfödarna göra följande: — Följa de hälsoplaner för uppfödningar (P.S.E.) som godkänts av den franska myndigheten Direction des Services Vétérinaires (DSV). — Låta utföra alla behandlingar som bedöms som nödvändiga av gruppens tekniska avdelning.

Behandlingarna ska bara ges om de är strikt nödvändiga för att upprätthålla och återställa djurens goda hälsa och övervaka djurens reproduktion.”

tas bort eftersom det handlar om bestämmelser som antingen redan är obligatoriska och kontrolleras av statliga myndigheter eller inte går att kontrollera och därmed är överflödiga.

Följande bestämmelse:

”Lammen får inte ha behandlats för sjukdomar eller med antibiotika. Om ett allvarligt hälsotillstånd kräver att ett lamm behandlas ska uppfödaren meddela sin producentgrupp och notera behandlingen i sitt lamningsregister. Lammet får därefter inte säljas med den skyddade geografiska beteckningen.”

ändras på följande sätt:

”Dilammen får inte ha behandlats för sjukdomar eller med antibiotika. Om ett allvarligt hälsotillstånd kräver att ett lamm behandlas ska uppfödaren meddela sin producentgrupp och notera behandlingen i sitt lamningsregister. Dilammet får därefter inte säljas med den skyddade geografiska beteckningen.”

För slaktlamm införs följande bestämmelse: ”Om ett slaktlamm har behandlats med läkemedel och den lagstadgade väntetiden innan slakt är kortare än sju dagar ska en väntetid på sju dagar mellan behandlingens slut och slakt ändå respekteras.”

Den första bestämmelsen kompletteras för att förtydliga att det handlar om dilamm och det efterföljande stycket om slaktlamm läggs till. Förbudet mot antibiotika bibehålls för dilammen men behandling kan tillåtas för slaktlamm för vissa sjukdomar och endast efter förskrivning från veterinär. Dessutom ska de lagstadgade väntetiderna mellan behandling och slakt respekteras. Samtidigt införs en väntetid på minst 7 dagar mellan behandlingens slut och slakt, för alla behandlingar, även om behandlingens lagstadgade väntetid är kortare än 7 dagar. Dessa behandlingar tillåts för slaktlamm eftersom de är äldre och potentiellt mer utsatta för sjukdomar som kan kräva behandling.

Denna ändring av produktspecifikationen påverkar inte det sammanfattande dokumentet.

I kapitlet:

5.2 Insamling av lammen (tidigare ”Avfärd från gården och transport”)

Följande stycke tas bort:

”Lammen kan säljas när de uppnått en levande vikt på minst 9 och högst 16 kg. Lammen kan då föras till upphämtningsplatsen. Transporten utförs enligt de villkor som beskrivs i standarden AFNOR NF V 00-051. Reglerna för antalet djur i varje fordon måste respekteras för att undvika trängsel och överlastning.”

För det första rör uppgifterna endast dilamm. För det andra tas uppgiften om den levande vikten bort men slaktkroppens vikt bibehålls i det efterföljande stycket som rör slakt.

Övriga uppgifter i stycket överlappar de som redan finns i lagstiftningen och stryks därför.

Följande stycke läggs till:

”Djuren hanteras varsamt under uppväxten och särskilt när de sorteras innan transporten från gården för att i möjligaste mån undvika alla källor till stress. Det är förbjudet att ta tag i djuren genom att hålla i ullen. Det är förbjudet att ge djuren lugnande medel innan transporten.” Genom detta stycke regleras hur djuren ska hanteras under insamling och transport.

Följande bestämmelse tas bort:

”Vid mottagandet på upphämtningsplatsen sorteras djuren. Lamm som inte ska säljas under den skyddade geografiska beteckningen (som är märkta med färg på ryggen eller identifierade på leveranssedeln) skiljs från de som går under den skyddade geografiska beteckningen. Från den sistnämnda gruppen sorteras sedan de lamm som är för magra (i tveksamma fall palperas ländryggen och om man kan känna ryggradens utskott sorteras lammet bort) eller uppvisar fysiska defekter (till exempel hälta). Man känner försiktigt i höjd med lammets revben för att kontrollera muskulaturen och gör en visuell bedömning av djurets fettansättning. Normalt är det alltid samma person som genomför undersökningen. Personens erfarenhet och kunnande gör att denne snabbt kan bedöma om lammet uppfyller kraven för den skyddade geografiska beteckningen. De lamm som kan erhålla den skyddade geografiska beteckningen delas sedan in i grupper. Om antalet lamm som samlas in minskar eller vid större leveranser kan grupperna av lamm på upphämtningsplatsen föras till en uppsamlingscentral där de sorteras innan de förs vidare till slakt.”

och ersätts med följande:

”Om det bara är ett litet antal lamm som samlats in kan lammen först föras till en upphämtningsplats. Detta steg handlar bara om att samla mindre grupper av lamm på en bestämd plats för att få en större grupp att transportera vidare till uppsamlingscentralen eller direkt till slakt. På så sätt kan man slå samman flera transporter. Lammen får inte utfodras på upphämtningsplatsen. Om lammen förs till en uppsamlingscentral skiljs de djur som inte ska säljas under den skyddade geografiska beteckningen (som är märkta med färg på ryggen eller identifierade på leveranssedeln) från de som sannolikt kommer att gå under den skyddade geografiska beteckningen. Lamm som är för magra och/eller uppvisar fysiska defekter (till exempel hälta) sorteras ut från de som ska säljas under den skyddade geografiska beteckningen. På uppsamlingscentralen gäller samma regler för utfodring, stallar och hygien som hos uppfödaren.”

Möjligheten att föra lammen till en upphämtningsplats och/eller uppsamlingscentral läggs till för att motsvara de rutiner som tillämpas av slaktlammens uppfödare. Bestämmelserna om utfodring, stallar och hygien omnämns hädanefter i detta stycke för att bättre reglera hur lammen tas om hand på uppsamlingscentralen.

Följande fras: ”Tiden mellan avfärden från gården och slakt får inte överskrida 24 timmar” ändras på följande sätt eftersom den enbart rör dilamm: ”För dilamm får tiden mellan avfärden från gården och slakt inte överskrida 24 timmar”.

Förutom denna bestämmelse läggs nya regler för transporttider och vistelsetid på uppsamlingscentralen till för slaktlamm:

— ”Transporttiden från uppfödningsstället (gården där lammet fötts eller, i förekommande fall, anläggningen för slutgödning) och uppsamlingscentralen får inte överskrida 12 timmar.

— Transporttiden mellan uppsamlingscentralen och slakteriet får inte överskrida 6 timmar.

— Lammen får stanna på uppsamlingscentralen i högst 96 timmar.

— För slaktlamm får tiden mellan avfärden från uppfödningsstället och slakt inte överskrida 114 timmar.

— För slaktlamm får tiden mellan avfärden från gården och ankomsten till anläggningen för slutgödning inte överskrida 48 timmar.”

Frasen ”Transporttiden mellan den senaste uppsamlingsplatsen för lammen (upphämtningsplats eller uppsamlingscentral) och slakteriet får inte överskrida 8 timmar” tas bort eftersom de föregående bestämmelserna redan reglerar de rutiner som tillämpas idag och ser till att transporttiden från en plats till en annan, liksom vistelsetiden på varje plats, begränsas.

Dessa ändringar av produktspecifikationen påverkar inte det sammanfattande dokumentet.

Följande bestämmelser i kapitlet

5.3 Slakt:

Bestämmelserna:

”Lammen slaktas enbart i EEG-godkända slakterier som förklarats behöriga av certifieringsorganet. Slakterierna ska uppfylla de lagstadgade hygienföreskrifterna.”

”Bedövning innan avblodning utförs med elchock, i enlighet med lagstiftningen.”

omfattas av den allmänna lagstiftningen och stryks därför.

Följande bestämmelse:

”Alla åtgärder ska vidtas för att stressa djuren så lite som möjligt innan och under slakt.”

omformuleras på följande sätt:

”Djuren förs till slakt lugnt och utan stress och hanteras varsamt fram till dess att de bedövas. Djuren hålls stilla och bedövas under lugna former.”

Bestämmelsen om hur lång tid innan slakt som dilammet får skiljas från tackan (högst 24 timmar) tas bort under rubriken ”5.3 Slakt” och flyttas till det föregående stycket med rubriken ”5.2 Insamling av lammen”.

Följande bestämmelse läggs till: ”Alla åtgärder ska vidtas för att sortera slaktkropparna med den skyddade geografiska beteckningen inom en halv dag” för att undvika risken för att slaktkroppar byts ut.

Följande bestämmelse:

”Lammen slaktas vid högst 45 dagars ålder och vid en levande vikt på 9–16 kg”

omformuleras på följande sätt:

”Dilammen slaktas vid högst 45 dagars ålder och slaktlammen vid en ålder mellan 60 och 160 dagar.”

Bestämmelsen som anger en levande vikt på 9–16 kg tas bort eftersom det redan finns en bestämmelse om slaktkroppens vikt, som överensstämmer med den levande vikten och räcker för att beskriva produkten och säkerställa en noggrann kontroll av lammen. Slaktlammens ålder vid slakt, mellan 60 och 160 dagar, läggs till.

Följande bestämmelse läggs till: ”Ett första urval görs med hjälp av en särskild märkning i form av en stämpel på lammets rygg, en märkning på vägningsetiketten eller en särskilt utfärdad etikett för det först urvalet av slaktkroppar.”

På så sätt förbättras de utvalda slaktkropparnas spårbarhet.

Följande bestämmelse:

”Det slutliga urvalet för den skyddade geografiska beteckningen görs efter att slaktkropparna har svalnat och torkat något på ytan. Den person som gör urvalet kontrollerar en kyld slaktkropp. En korrekt bedömning av fettets kvalitet kan göras först när fettet har stelnat.”

ersätts med följande:

”Det slutliga urvalet för den skyddade geografiska beteckningen görs efter att slaktkropparna har svalnat och torkat något på ytan. Köttets färg bedöms och för slaktlammen bedöms även fettets kvalitet.”

Genom ändringen integreras de urvalskriterier som bygger på köttets färg och fettets kvalitet (fasthet och färg) för slaktlamm. Det slutgiltiga urvalet görs när slaktkroppen har svalnat och torkat något på ytan, före eller efter nedkylning, beroende på vem som utför bedömningen. Termen ”nedkyld” tas därför bort, för att ta hänsyn till de olika rutiner som förekommer hos de slaktare eller styckare som utför kontrollen.

Följande bestämmelse:

”Presentation av slaktkroppen, med undantag för alla slaktkroppar som uppvisar rivmärken, fläckar eller blåmärken.”

omformuleras på följande sätt:

”Alla slaktkroppar som uppvisar rivmärken, fläckar eller blåmärken sorteras bort.”

En extra garanti i samband med nedklassning av slaktkroppar för att minska risken att de byts ut läggs till genom följande bestämmelse:

”All märkning från tidigare urval som visar att slaktkropparna varit tänkta att säljas under den skyddade geografiska beteckningen tas bort från de nedklassade slaktkropparna.”

Stycket som beskriver dilammens slaktkroppar:

”– Slaktkroppens vikt: 4,5–11 kg

– Fettansättningsgrad: 2 eller 3 på EUROP-skalan.

– Köttets fasthet och fettets kvalitet: en korrekt bedömning av fettets kvalitet kan göras först när fettet har stelnat, det vill säga efter att slaktkroppen har kylts ned. Det vita, lätt rosatonade fettet ska ha en fast konsistens. Mjukt och ’oljigt’ fett och/eller fett med kraftig färg accepteras inte. Både färg och textur kontrolleras således.

– Köttets färg ska vara ljust rosa i hela slaktkroppen.

Bedömningen ska göras i dagsljus eller med standardiserad belysning.”

omformuleras enligt följande:

”Dilammens slaktkroppar väger mellan 4,5 och 11 kg och har en fettansättning motsvarande fettgrupp 2 eller 3 (liten eller ordinär) på EUROP-skalan. Köttets färg, som bedöms i dagsljus eller med standardiserad belysning, är rosa eller ljust rosa i hela slaktkroppen.”

Endast uppgiften att köttets färg kan vara rosa eller ljust rosa, och inte enbart ljust rosa, läggs till. Det motsvarar bättre den färg som köttet har när det observeras.

Egenskaperna för slaktlammens slaktkroppar läggs till:

”Slaktlammens slaktkroppar väger mellan 13 och 22 kg. Slaktkroppens form motsvarar R eller O på EUROP-skalan med en fettansättning motsvarande fettgrupp 2 eller 3. Köttet har en rosa färg. Fettet är vitt till lätt färgat, motsvarande intensitet 1 till 2. Konsistensen är fast eller mycket fast, motsvarande intensitet 1 till 2.”

En intensitetsskala för fettets färg och en annan för fettets fasthet läggs till för att ange de egenskaper som krävs för att köttet ska godkännas.

Intensitetsskala Beskrivning 1 Vitt fett över hela slaktkroppen 2 Lätt färgat fett på hela eller delar av slaktkroppen 3 Färgat fett: gult, orangefärgat eller ljusbrunt över hela slaktkroppen eller kraftigare färgat på en del av slaktkroppen 4 Kraftigt färgat fett över hela slaktkroppen





Intensitetsskala Beskrivning 1 Mycket fast fett: det yttre fettlagret är fast över hela slaktkroppen 2 Fast fett: det yttre fettlagret är fast men kan uppvisa visa brister bland annat på ryggen 3 Mjukt fett över hela slaktkroppen 4 Mycket mjukt eller oljigt fett över hela slaktkroppen

Slaktkroppsvikten mellan 13 och 22 kg för slaktlamm motsvarar den praxis som finns i produktionen. Slaktkroppens form, som klassas som R eller O, är typisk för lamm från lantraser, till exempel de pyreneiska, och utgör därför en särskild egenskap. Dessa raser, som är anpassade till klimatet i Pyrenéerna och till att vandra, ger slaktkroppar med en särskild, avlång form.

Dessa ändringar i produktspecifikationen påverkar inte det sammanfattande dokumentet förutom på de ställen, som redan omnämnts, som rör beskrivningen av produkten.

5.4 Styckning och förpackning:

Följande bestämmelse läggs till för att säkerställa en bättre spårbarhet:

”Följande försiktighetsåtgärder vidtas för att undvika all risk att kött med den skyddade geografiska beteckningen byts ut:

— Lokalerna är organiserade så att produkter med den skyddade geografiska beteckningen och övriga produkter kan hållas tydligt åtskilda i tid och/eller rum när köttet styckas.

— Kött med den skyddade geografiska beteckningen styckas i oavbruten följd vid en bestämd tid på dagen eller i veckan.”

Bestämmelserna:

”Lokalerna ska följa lagstadgade hygienföreskrifter. De ska vara godkända i enlighet med gällande bestämmelser.”

och

”Styckning och förpackning för försäljning kan utföras av slakteriet eller en styckningsanläggning (industriellt förpackat) eller av distributören (butikspackat).”

stryks eftersom de överlappar den allmänna lagstiftningen.

Följande bestämmelse:

”Lammköttet kan säljas som hel slaktkropp, i stora styckdelar eller portionsbitar (industriellt förpackat eller butikspackat).”

ändras till

”Lammköttet kan säljas som hel slaktkropp, i halvstora styckdelar eller portionsbitar.”

Dessa ändringar i kapitel 5.4 ”Styckning och förpackning” i produktspecifikationen påverkar inte det sammanfattande dokumentet.

Följande stycke med rubriken”5.5 Slaktbiprodukternas egenskaper” läggs till eftersom slaktbiprodukterna inkluderats i de produkter som kan säljas under beteckningen ”Agneau des Pyrénées”:

Följande bestämmelser:

”Slaktbiprodukterna kommer från slaktkroppar som uppfyller kriterierna i denna produktspecifikation vid den tidpunkt då slaktbiprodukterna skiljs från kroppen. Slaktbiprodukter som omfattas av den skyddade geografiska beteckningen förpackas vid en bestämd tidpunkt och i oavbruten följd utan risk för sammanblandning med slaktbiprodukter som inte omfattas av den skyddade geografiska beteckningen. Endast de slaktbiprodukter som kommer från en slaktkropp med den skyddade geografiska beteckningen, och som inte visar upp några defekter i utseende eller lukt, behålls för att säljas under den skyddade geografiska beteckningen.”

läggs till för att minska risken för att produkter byts ut och säkerställa att kvalitetskriterierna för den skyddade geografiska beteckningen uppfylls.

Dessutom preciseras följande: ”Slaktbiprodukter från dilamm kan skiljas från slaktkroppen efter att den vägts. Slaktbiprodukter från slaktlamm, med undantag för njurarna, skiljs från slaktkroppen innan den vägs, efter att lammets ursprung och fettansättningsgrad har kontrollerats. Slaktbiprodukterna kyls ned omedelbart efter att de skiljts från slaktkroppen och ska ha nått en innertemperatur på 3 °C innan de transporteras vidare. Slaktbiprodukterna sorteras sedan i partier efter dag och märks med slaktpartiets nummer.”

Hur slaktbiprodukterna ska förpackas preciseras på följande sätt:

— ”Grossistförpackade i vakuumpåsar eller i tättslutande och märkta lådor.

— Konsumentförpackade i tråg som omsluts av plastfolie eller i vakuumpåsar.”

Dessa preciseringar är nödvändiga eftersom slaktbiprodukterna har tillkommit till de produkter som kan säljas under den skyddade geografiska beteckningen ”Agneau des Pyrénées.”

Denna ändring i kapitel 5.5 ”Slaktbiprodukternas egenskaper” i produktspecifikationen påverkar inte det sammanfattande dokumentet, med undantag för rubriken 3.2 ”Beskrivning av den produkt för vilken namnet i punkt 1 är tillämpligt” där det uttryckligen fastställs att slaktbiprodukter kan säljas färska eller djupfrysta.

Eftersom djupfrysning tillåts läggs följande stycke till med rubriken 5.6 Djupfrysning:

”Kött och slaktbiprodukter får inte frysas på vanligt sätt. Endast djupfrysning tillåts.”

Endast djupfrysning tillåts eftersom vanlig frysning påverkar köttet genom att det skapas större iskristaller än vid snabb djupfrysning. Vid vanlig frysning sjunker temperaturen långsammare utan att nå en lika låg temperatur. De stora iskristallerna som bildas kan tränga in i köttets muskelfiber vid upptining och göra att köttet förlorar mer vätska, något som i sin tur påverkar köttets egenskaper.

Denna ändring i kapitel 5.6 ”Djupfrysning” i produktspecifikationen påverkar inte det sammanfattande dokumentet, med undantag för rubriken 3.2 ”Beskrivning av den produkt för vilken namnet i punkt 1 är tillämpligt” där det uttryckligen fastställs att slaktbiprodukter kan säljas färska eller djupfrysta.

Hur lång tid som får förflyta innan djupfrysning anges i ett nytt stycke med rubriken 5.6.1 – Tidsgränser för djupfrysning:

”Kött måste djupfrysas senast 7 dagar efter slakt. Slaktbiprodukter måste djupfrysas senast 3 dagar efter slakt.”

Dessa tidsgränser säkerställer att produktens egenskaper bibehålls.

Denna ändring i kapitlet 5.6.1 ”Tidsgränser för djupfrysning” i produktspecifikationen påverkar inte det sammanfattande dokumentet.

Metoden för djupfrysning beskrivs i följande nya stycke med rubriken 5.6.2 – Metod för djupfrysning:

”Vid djupfrysning ska produkterna nå en innertemperatur på -18 °C inom högst 10 timmar.”

I linje med förbudet mot vanlig frysning beskrivs metoden för djupfrysning för att säkerställa att bara mindre iskristaller bildas (genom att produkten snabbt når en mycket låg temperatur) som inte, eller endast i liten utsträckning, påverkar egenskaperna hos det upptinade köttet.

Denna ändring av kapitlet 5.6.2 ”Metod för djupfrysning” i produktspecifikationen påverkar inte det sammanfattande dokumentet.

Minsta hållbarhetstid för djupfrysta produkter läggs till i ett nytt stycke under rubriken 5.6.3 – Förpackning i produktspecifikationen:

”Minsta hållbarhetstid är högst 21 månader. Minsta hållbarhetstid för slaktbiprodukter är högst 18 månader.”

Tillägget av minsta hållbarhetstid för djupfrysta produkter påverkar även det sammanfattande dokumentet under rubriken ”3.5 Särskilda regler för skivning, rivning, förpackning osv. av den produkt som det registrerade namnet avser”.

5.6 Rubriken ”Samband”

Hela kapitlet ”Uppgifter som påvisar sambandet med det geografiska ursprunget” i produktspecifikationen skrivs om, av två skäl. För det första motsvarar den inte längre de nuvarande kriterierna på vad som förväntas för att bevisa sambandet. Texten under denna rubrik var från början mycket utförlig (24 sidor) i sin beskrivning av uppfödarnas metoder (15 sidor) och hur sektorn var organiserad (9 sidor). Innehållet har därför sammanfattats för att bara ta med de faktorer som är viktiga och relevanta. För det andra omfattar ansökan en begäran om att utöka det geografiska området och utvidga den skyddade geografiska beteckningen till att omfatta fler produkter. Texten skrivs därför om för att visa på produktens samband med det geografiska området i den ändrade produktspecifikationen.

Klimatet i Pyrenéerna, på högre höjd, med mycket nederbörd, tillräckligt med sol, kalla vintrar och milda somrar beskrivs för att förklara tillväxtförhållandena för gräset som tackorna, som föder lammen, betar. En beskrivning av bergsmassivet i det geografiska området läggs till för att bättre förklara vad som utmärker landskapet från öst till väst och dess samband med klimatet.

Beskrivningen av fåruppfödningens utbredning vidgas till att omfatta hela den del av Pyrenéerna som hör till Frankrike, där fårhållning fortfarande är dominerande bland uppfödarna. Skillnaderna i klimat, och särskilt nederbörd, mellan de olika delarna av området förklarar utvecklingen av, och skillnaderna mellan, de tre mjölkraserna och de sju köttraserna, som alla är väl anpassade till de särskilda lokala förhållandena. Deras särskilda egenskaper beskrivs och exemplifieras.

För dilammen skapas sambandet med det geografiska området framför allt genom tackan vars mjölk lammet, som namnet antyder, diar. För att bevara sambandet bör dessa lamm endast härstamma från tackor av lokala pyreneiska lantraser som bevarar betesmarkerna i området. Dessa tackor har egenskaper och förmågor som uppstått genom urval i djurpopulationer där härdighet varit särskilt viktigt. De har därför en förmåga att anpassa sig efter de skiftande förhållanden (beträffande väder eller föda) som råder på de ställen där de föds upp och ger lättskötta djurbesättningar med en god förmåga att söka föda (genom att vandra och byta betesmark). Vissa baggar av köttras (Berrichon du Cher, Charollais, Suffolk och Texel), som inte härstammar från Pyrenéerna är redan godkända för avel i produktspecifikationen för dilamm med den skyddade geografiska beteckningen. För att stärka sambandet med det geografiska området behålls inte möjligheten att använda köttraser som inte härstammar från Pyrenéerna vid uppfödning av slaktlamm.

Det erinras om att alternerande beteshållning var allmänt förekommande tidigare. Idag är det betydligt ovanligare. Introduktionen av rovdjur, begränsningar som rör marken och svårigheten att anställa herdar gör alternerande beteshållning svårare att bedriva. Men även för de besättningar som inte alternerar mellan olika betesmarker är växtligheten på olika höjd avgörande för fårhållningen och innebär att uppfödare på sluttningarna vid massivets fot och högre upp i bergen kan byta grovfoder och spannmål med varandra.

Stycket har utvidgats något för att beskriva möjligheten att föra lammen till en anläggning för slutgödning. Gödning av lamm utanför uppfödarens gård är en traditionell metod som har utvecklats i Pyrenéerna eftersom gårdarna i bergen ligger mycket utspridda och det saknas ofta möjligheter i dessa områden att odla det foder som krävs för slutgödning.

Historiskt sett har försäljning av lamm varit ett viktigt inslag på de marknader som hållits i dalarna och på slätterna runt bergsmassivet. Lammköttet användes både i det egna hushållet och såldes i de större städerna på slätterna runtomkring (till exempel Toulouse, Bordeaux och Perpignan) och även till Spanien.

Tonvikten läggs på hur dilamm och slaktlamm kompletterade varandra. Dilammen såldes i slutet av sommaren eller på hösten för att ge plats i fårstallarna när djuren kom ner från sommarbetet. De tyngre lammen behölls för att slutgödas i fårstallarna och säljas på vintern eller under våren till påskfirandet.

Beskrivningen av de särskilda egenskaperna som utmärker dilammens kött ändras inte. Beskrivningen av de särskilda egenskaper som utmärker slaktlammens kött läggs till.

Den sista delen, som fastställer sambandet mellan olika naturliga faktorer i området och produktens särskilda egenskaper, formuleras om för att anpassas till beteckningen ”Agneau des Pyrénées”. I denna del framhålls hur de olika uppfödningsområdena i Pyrenéerna, och de olika metoderna för uppfödning och slutgödning av lammen, kompletterar varandra. Hela Pyrenéerna, både på hög höjd och i sluttningarna vid massivets fot, är gynnsamt för djuruppfödning, särskilt får. Fåren kan leva på vad betesmarkerna i bergen och på grässluttningarna ger under minst sju månader om året. De traditionella, lokala raserna är anpassade efter klimat- och markförhållandena, uppfödningsmetoderna och det foder som finns. Urvalet av raser möjliggör hela det system av kompletterande förhållanden och metoder som stadigt förankrar ”Agneau des Pyrénées” i området.

Ändringen av kapitlet ”Samband” i produktspecifikationen påverkar det sammanfattande dokumentet under rubriken 5 ”Samband med det geografiska området”.

5.7 Rubriken ”Märkning”

Följande bestämmelse:

— ”Produkter med den skyddade geografiska beteckningen ’Agneau de lait des Pyrénées’ märks i enlighet med gällande föreskrifter.

— Den geografiska beteckningen framgår av märkningen genom namnet ’Agneau de lait des Pyrénées’.

— Förutom i vissa undantagsfall ska logotypen för ’Skyddad geografisk beteckning’ finnas med på all märkning.”

stryks. Den ersätts av följande bestämmelse, i enlighet med kraven på nationell nivå:

”Oaktat vilka allmänna regler om märkning som råder ska produktens märkning innehålla följande:

— Den skyddade beteckningen ’Agneau des Pyrénées’ inom samma synfält som SGB-logotypen.

— Upplysningen ’SGB’ bredvid den skyddade beteckningen.

— För kött från lamm som är yngre en 45 dagar vid slakt kan, i enlighet med villkoren i produktspecifikationen, benämningen ’Dilamm’ läggas till.” Termerna ’SGB’ och ’Agneau des Pyrénées’ ska anges med bokstäver som motsvarar minst två tredjedelar av teckenstorleken för benämningen ’Dilamm’.”

För kött från lamm som är yngre än 45 dagar förses märkningen med benämningen ”Dilamm”. Detta görs för att märkningen ska behålla benämningen ”dilamm” som distributörer och konsumenter lärt sig att känna igen.

Följande bestämmelse läggs till:

”Upplysningen om ursprungsland, ’Frankrike’, ska finnas med inom samma synfält som den skyddade beteckningen ’Agneau des Pyrénées’ och SGB-logotypen. Termen ’Pyrénées’ för produkter som omfattas av den skyddade geografiska beteckningen ska aldrig översättas.”

Denna bestämmelse som läggs till i produktspecifikationen fastställer att termen ”Pyrénées” aldrig får översättas och att ursprungslandet uttryckligen ska anges på märkningen. Denna bestämmelse härrör från regleringen av registrering av skyddade ursprungsbeteckningar och skyddade geografiska beteckningar från 2012. På så sätt behålls de slutsatser som drogs under diskussionerna mellan Frankrike och Spanien i samband med registreringen av den skyddade geografiska beteckningen 2012.

Denna ändring i kapitlet ”Märkning” i produktspecifikationen påverkar det sammanfattande dokumentet under rubriken ”3.6 Särskilda regler för skivning, rivning, förpackning osv. av den produkt som det registrerade namnet avser”.

5.8 Rubriken ”Annat”

- Kontrollorgan:

Med tillämpning av gällande nationella krav, som syftar till att harmonisera utformningen av produktspecifikationer, stryks certifieringsorganets namn och kontaktuppgifter. Under denna rubrik anges hädanefter kontaktuppgifter till de behöriga tillsynsmyndigheterna på nationell nivå i Frankrike, nämligen Institut national de l’origine et de la qualité (INAO) och Direction générale de la concurrence, de la consommation et de la répression des fraudes (DGCCRF). Certifieringsorganets namn och kontaktuppgifter finns numera på INAO:s webbplats och i Europeiska kommissionens databas.

Ändring i kapitlet ”Kontrollorgan” i produktspecifikationen påverkar inte det sammanfattande dokumentet.

- Nationella krav:

De viktigaste punkter som ska kontrolleras läggs till bland de nationella kraven i enlighet med gällande nationell lagstiftning.

Denna ändring i kapitlet ”Nationella krav” i produktspecifikationen påverkar inte det sammanfattande dokumentet.

- Bilagor

Produktspecifikationens bilagor, till exempel berättelser från uppfödare, förteckningen över mejerier som tillverkade osten Roquefort i Pyrénées Atlantiques Orientales i början av seklet, ekonomiska uppgifter om sektorn, tidningsartiklar och bibliografi stryks.

Denna ändring av produktspecifikationen påverkar inte det sammanfattande dokumentet.

SAMMANFATTANDE DOKUMENT

”Agneau des Pyrénées”

EU-nr: PGI-FR-0665-AM01 – 21 maj 2021

SUB ( ) SGB (X)

1. Namn

”Agneau des Pyrénées”

2. Medlemsstat eller tredjeland

Frankrike

3. Beskrivning av jordbruksprodukten eller livsmedlet

3.1. Produkttyp

Klass 1.1 Färskt kött (och slaktbiprodukter)

3.2. Beskrivning av den produkt för vilken namnet i punkt 1 är tillämpligt

”Agneau des Pyrénées” är kött från lamm som härstammar från tackor av följande lokala raser från Pyrenéerna: Aure et Campan, Barégeoise, Basco-Béarnaise, Castillonnaise, Lourdaise, Manech tête noire, Manech tête rousse, Montagne Noire, Rouge du Roussillon och Tarasconnaise. Dilammen härstammar från tackor av mjölkras (Basco-Béarnaise, Manech tête noire eller Manech tête rousse). Baggarna tillhör i första hand någon av ovan nämnda lokala raser eller raserna Berrichon du Cher, Charollais, Suffolk och Texel.

Beroende på hur länge det föds upp kan ”Agneau des Pyrénées” vara:

— Ett ”dilamm”, det vill säga ett ungt lamm. Dilammet slaktas senast efter 45 dagar och föds upp på enbart tackmjölk. Slaktkroppen väger mellan 4,5 och 11 kg, beroende på hur den presenteras, med en fettansättning motsvarande fettgrupp 2 eller 3. Det råa köttet är rosa eller ljusrosa. Det rör sig om en säsongsprodukt, och lammen slaktas mellan den 15 oktober och den 15 juni.

— Ett ”slaktlamm”, det vill säga ett tyngre lamm som slaktas efter 60 till 160 dagar och som föds upp på tackmjölk under, som minst, de 60 första dagarna av sitt liv. Slaktkroppen väger mellan 13 kg och 22 kg och klassificeras som R eller O med en fettansättning motsvarande fettgrupp 2 eller 3. Det råa köttet har en rosa färg och fast till mycket fast fett som är vitt eller lätt färgat.

Köttet kan säljas djupfryst eller färskt, som hel eller halv slaktkropp med bukhinna eller i form av styckdelar. Följande slaktbiprodukter kan också saluföras under den skyddade geografiska beteckningen: helt inälvspaket, hjärta, lever, njurar, bräss, våm och fötter, antingen färska eller djupfrysta.

3.3. Foder (endast för produkter av animaliskt ursprung) och råvaror (endast för bearbetade produkter)

3.3.1 Avelsbesättningens utfodring

Under året vistas tackorna vissa perioder helt och hållet utomhus, vissa helt och hållet i fårstallarna och ibland växelvis utomhus och i fårstallar. Tackorna livnär sig på bete minst 210 dagar om året. Foderblandningar ges som komplement till basransonens grovfoder. På vintern är betet beroende av väderförhållandena, men gräsmarken är ändå den främsta foderkällan. Under vintern kompletteras utfodringen med konserverat foder, spannmål, halm och foderblandningar.

3.3.2 Lammens utfodring

Dilammen utfodras uteslutande med tackmjölk vid juvret.

Slaktlammens utfodring består huvudsakligen av tackmjölk vid juvret, men de kan även få en kompletterande utfodring bestående av grovfoder, halm och foderblandningar.

Foderblandningarna kan bestå av följande:

— Spannmål och produkter därav.

— Oljehaltiga frön eller frukter och produkter därav, med undantag för de som framställs av palmfrukt och palmkärnor.

— Frön från baljväxter och produkter därav.

— Rotknölar, rötter, sockerrör och produkter därav. Produkter från sockerrör och sockerbetor får inte utgöra mer än 5 % av foderblandningens totala vikt.

— Andra frön och produkter därav.

— Torkad lusern i form av pellets.

— Mineraler och produkter därav, med undantag för benmjöl och benaska.

— Följande biprodukter från jäsning av mikroorganismer tillåts: jäst och delar därav (bryggerijäst), vinass (kondenserad vattenlöslig restprodukt av melass), biprodukter från framställningen av L-glutaminsyra, stärkelse, förgelatinerad stärkelse, mono- och diglycerider av fettsyror, glycerin, propan-1,2-diol (propylenglykol).

Tillåtna tillsatser:

— Tekniska tillsatser: antioxidationsmedel, bindemedel, klumpförebyggande medel.

— Organoleptiska tillsatser: aromämnen.

— Näringstillsatser: vitaminer, spårämnen och aminosyror. Urea och produkter därav tillåts inte.

— Zootekniska tillsatser: smältbarhetsförbättrande medel, medel som stabiliserar tarmfloran, andra zootekniska tillsatser.

Spannmål och produkter därav ska utgöra minst 30 % av foderblandningens totala vikt.

3.4. Särskilda steg i produktionsprocessen som måste äga rum i det avgränsade geografiska området

Lammen föds och växer upp (på uppfödarens gård och, i förekommande fall, på uppsamlingscentralen innan transport till en anläggning för slutgödning och på anläggningen för slutgödning) i det geografiska området för den skyddade geografiska beteckningen ”Agneau des Pyrénées”.

3.5. Särskilda regler för skivning, rivning, förpackning osv. av den produkt som det registrerade namnet avser

Minsta hållbarhetstid är högst 21 månader. Minsta hållbarhetstid för slaktbiprodukter är högst 18 månader.

3.6. Särskilda regler för märkning av den produkt som det registrerade namnet avser

För kött från lamm som är yngre en 45 dagar vid slakt ska, i enlighet med villkoren i produktspecifikationen, benämningen ”Dilamm” läggas till.

Upplysningen om ursprungsland, ”Frankrike”, ska finnas med inom samma synfält som den skyddade beteckningen ”Agneau des Pyrénées” och SGB-logotypen. Termen ”Pyrénées” för produkter som omfattas av den skyddade geografiska beteckningen ska aldrig översättas.

4. Kort beskrivning av det geografiska området

Departementet Pyrénées-Atlantiques:

— Kantoner som ingår i sin helhet: Baïgura et Mondarrain, Billère et Coteaux de Jurançon, Gave et Terres du Pont-Long, Hendaye-Côte Basque-Sud, Le cœur de Béarn, Lescar, Montagne Basque, Nive-Adour, Oloron-Sainte-Marie 1 och 2, Ouzoum, Gave et Rives du Néez, Pau 1, 2, 3 och 4, Pays de Bidache – Amikuze – Ostabarre, Saint-Jean de Luz och Ustaritz-Vallées de Nive et Nivelle.

— Kantonen Orthez et Terres des Gaves et du Sel: alla kommuner, utom Baigts-de-Béarn, Puyoô, Ramous, Saint-Boés och Saint-Girons-en-Béarn.

— Kantonen Vallées de l’Ousse et du Lagoin: alla kommuner, utom Limendous och Lourenties.

— Kommunerna Anglet, Argagnon, Artigueloutan, Bayonne, Biarritz, Castétis, Denguin, Labastide-Cézéracq, Lacq, Lée, Mont, Ousse, Sauvagnon och Serres-Castet.

Departementet Hautes-Pyrénées:

— Kantoner som ingår i sin helhet: La Haute-Bigorre, La vallée de la Barousse, La vallée des Gaves, Lourdes 1 och 2, Moyen-Adour, Neste, Aure et Louron och Ossun.

— Kantonen La vallée de l’Arros et des Baïses: alla kommuner, utom Bernadets-Dessus, Clarac, Goudon, Libaros, Mouledous, Orieux, Sabarros, Sentous och Toumous-Devant.

— Kantonen Les coteaux: kommunerna Aries-Espénan, Bazordan, Betbèze, Castelnau-Magnoac, Casterets, Caubous, Deveze, Gaussan, Lalanne, Laran, Lassales, Monléon-Magnoac, Monlong, Pouy, Sarriac-Magnoac, Thermes-Magnoac och Villemur.

— Kommunerna Sarrouilles och Soues.

Departementet Haute-Garonne:

— Kantoner som ingår i sin helhet: Bagnères de Luchon och Saint-Gaudens.

— Alla kommuner i kantonen Auterive förutom följande: Auribail, Auterive, Beaumont-sur-Léze, Capens, Caujac, Cintegabelle, Esperce, Gaillac-Toulza, Grepiac, Grazac, Labruyère-Dorsa, Marliac, Mauressac, Mauzac, Miremont, Montaut, Lagrâce-Dieu, Noé och Puydaniel.

— Alla kommuner i kantonen Cazères förutom följande: Agassac, Ambax, Beaufort, Bérat, Boissède, Cambernard, Castelgaillard, Casties-Labrande, Cezac, Coueilles, Forgues, Frontignan-Savès, Goudex, Isle-en-Dodon, Labastide-Clermont, Labastide-Paumes, Lahague, Lautignac, Lherm, Martisserce, Mauvezin, Mirambeau, Molas, Mones, Montastruc-Savès, Montgras, Pin-Murelet, Plagnole, Polastron, Poucharramet, Pouy-de-Touges, Rieumes, Riolas, Saint-Araille, Sainte-Foy-de-Peyrolières, Sajas, Saveres och Senarens.

Departementet Gers:

— Kommunen Saint-Blancard.

Departementet Ariège:

— Alla kommuner förutom följande: Canté, Labatut, Lissac och Saint-Quirc.

Departementet Aude:

— Kantoner som ingår i sin helhet: Limoux och Quillan.

— Kantonen Bram: kommunerna Escueillens-et-Saint-Just-de-Bélengard, Monthaut och Romy.

— Kantonen Carcassone 2: kommunerna Verzeille och Villefloure.

— Kantonen Trèbes: kommunerna Arquettes-en-Val, Caunettes-en-Val, Fajac-en-Val, Labastide-en-Val, Mayronnes, Montlaur, Pradelles-en-Val, Rieux-en-Val, Servies-en-Val, Taurize, Villar-en-Val och Villetritouls.

— Kantonen Fabrezan: alla kommuner utom Boutenac, Camplong-d’Aude, Fabrezan, Ferrals-les-Corbières, Fontcouverte, Luc-sur-Orbieu, Montseret och Saint-André-de-Roquelongue.

Departementet Pyrénées-Orientales:

— Kantoner som ingår i sin helhet: Le Canigou och Les Pyrénées catalanes.

— Kantonen La Vallée de l’Agly: alla kommuner utom Cases-de-Pène, Espira-de-l’Agly, Opoul-Périllos, Rivesaltes, Salses-le-Château och Vingrau.

— Kantonen La Vallée de la Têt: kommunerna Ille-sur-Têt och Montalba-le-Château.

— Kantonen La Côte Vermeille: alla kommuner utom Palau-del-Vidre och Saint-André.

— Kantonen Les Aspres: kommunerna Caixas, Calmeilles, Llauro, Montauriol, Oms, Passa och Tordères.

— Kantonen Vallespir-Albères: alla kommuner utom Montesquieu-des-Albères, Saint-Genis-des-Fontaines och Villelongue-dels-Monts.

5. Samband med det geografiska området

Ursprungssambandet för ”Agneau des Pyrénées” har sin grund i produktens anseende och kvaliteten på det rosa, ibland ljusrosa, köttet (beroende på lammets ålder), som beror på utfodringen baserad på tackmjölk. Att lammen härstammar från tackor av pyreneiska mjölk- eller köttraser, som är särskilt väl anpassade till området, ger slaktkropparna, som är mindre utvecklade, en liten eller ordinär fettansättningsgrad.

Pyrenéerna består av bergsområden på varierande höjd samt områden med pediment (sluttningar vid massivets fot). Landskapet har en stark påverkan på klimatet. Pyrenéerna präglas av ett bergsklimat med stränga vintrar och milda, soliga somrar. Närheten till havet, och bergsmassivet som håller tillbaka luftmassorna från havet, ger ett mildare klimat med mycket nederbörd. I ett och samma område kan nederbörd, soltimmar och temperatur variera från sluttning till sluttning, beroende på deras exponering, vilket ger en stor variation i väderleken. Klimatet i Pyrenéerna, på högre höjd, med mycket nederbörd, tillräckligt med sol, kalla vintrar men milda somrar skapar tillväxtförhållanden för gräset som gör området lämpligt för betesbruk. Betesbruk är en metod som tillämpats i Pyrenéerna i mer än 7 000 år. Tack vare de stora sluttningarna i bergen och dess pediment är de flesta jordbrukslotterna lämpliga för bete, särskilt på sommaren. Uppfödning med betesbruk är den metod som bäst tar till vara på vegetationen i området. Därför hittar man en stor andel uppfödare av idisslande djur i Pyrenéerna, särskilt får och nötkreatur. Denna uppfödningsmetod lämpar sig bara för raser som är väl anpassade till området.

Fåruppfödning bedrivs längs hela Pyrenéernas bergsmassiv tack vare det milda och fuktiga klimatet som gynnar grästillväxten året runt. Skillnaderna i klimat, och särskilt nederbörd, mellan de olika delarna av området förklarar utvecklingen av, och skillnaderna mellan, de tre mjölkraserna och de sju köttraserna, som är väl anpassade till de särskilda lokala förhållandena.

Landskapet ger en växtlighet på olika höjd som utnyttjas beroende på årstid och som är utmärkande för fåruppfödning. Betesbruk är historiskt sett ett system där betesdjur flyttas mellan olika marker för att utnyttja bergets vegetation på ett effektivt sätt, kompletterat med framför allt grovfoder och spannmål.

De pyreneiska fårraserna är härdiga och väl anpassade till det varierande klimatet och sommarbetet uppe i bergen. De är ännu idag de huvudsakligen förekommande raserna i området. Till följd av sin härdighet har de en kroppsbyggnad som gör dem väl anpassade för att gå längre sträckor, med långa, smala ben och relativt låg vikt.

Även lammens gödning är en traditionell metod som utvecklats i Pyrenéerna, särskilt bland uppfödare av köttdjur, vars enda intäkt är försäljningen av lamm som helst ska gödas på plats för att få högsta möjliga avkastning. Men eftersom gårdarna uppe i bergen ligger mycket utspridda och möjligheten att odla grödor för slutgödningen är begränsad får vissa slaktlamm slutgödas, utanför uppfödarens gård, på en anläggning för slutgödning.

Agneau des Pyrénées är resultatet av produktionsmetoder och kunnande med anknytning till området:

Det geografiska området har ett landskap och ett klimat som är särskilt lämpat för uppfödning, särskilt av får.

Hela Pyrenéerna, både på hög höjd och i sluttningarna vid massivets fot, är gynnsamt för djuruppfödning, särskilt får. Det varierande landskapet och klimatet gör att områdena i bergen och på sluttningarna kompletterar varandra.

Fåren kan livnära sig på vad betesmarkerna i bergen och på grässluttningarna ger under minst sju månader om året.

Tack vare sin förmåga att anpassa sig till Pyrenéernas mark- och klimatförhållanden har dessa härdiga raser bidragit till att jordbrukarna i ogästvänliga områden kunnat fortsätta att bedriva sin verksamhet som präglas av ett långsiktigt hållbart system som kombinerar jordbruk och betesbruk. Växtligheten på olika höjd utnyttjas efter årstid och är utmärkande för fåruppfödningen i Pyrenéerna.

Valet av lokala, pyreneiska lantraser främjar de uppfödningsmetoder som tar hänsyn till områdets olika egenskaper (mycket utspridda gårdar som ligger isolerat, vilket kan påverka tillgången till foder och försvåra insamling av djuren).

De särskilda förhållandena och klimatvariationerna i Pyrenéerna har lett till utvecklingen av tio olika fårraser. Var och en av dessa tio raser, som är perfekt anpassade till området där de föds upp och till djurhållningsmetoderna i Pyrenéerna, ger en särskild typ av lamm med mindre utvecklade kroppar.

Tackorna av mjölkras hålls för att kunna mjölkas och ska därför skiljas från sina lamm tidigt. Växtligheten i området innebär att deras mjölk är särskilt fet och tillfredsställer hela näringsbehovet för de lamm som utfodras uteslutande med tackmjölk vid juvret. Köttet från dessa dilamm är därför ljust till ljust rosa. Tackor av köttras mjölkas inte och lammen stannar därför med tackan i minst 60 dagar. Det idisslande djurets matsmältningssystem är då tillräckligt utvecklat hos lammen och de kan gå från mjölkutfodring till en utfodring baserad på grovfoder och spannmål. De två utfodringsfaserna och lammets ålder, varken för ungt eller för gammalt, ger ett rosa kött.

Uppfödarna har behållit de båda uppfödningsmetoderna för att kunna producera två typer av lamm, som är erkända och uppskattade:

”Jag uppskattar särskilt dilamm från Pyrenéerna. Köttet ger uttryck för mjölkens mildhet på ett sätt som närmar sig religiösa dimensioner. I Bibeln symboliserar lammet oskuld, livets triumf över döden, återuppståndelsen. Man återfinner något av detta när man äter köttet: moderlig ömhet, en lätt kryddig smak, som ett löfte om paradiset”, Rencontres Savoureuses, petit traité de l’excellence française, Alain Ducasse, förlaget Plon, 1999.

”Företaget Fourcade har formats av sex–sju generationer av specialister på lamm och får i Pyrenéerna. Agneau des Pyrénées från Tarbes är allmänt känt. Leon Fourcades far levererade lamm till Paris, utan varumärke.”La qualité agro-alimentaire dans les Pyrénées, édition transhumance, 1994.

En förening för intressenter inom sektorn, La confrérie de l’agneau de lait des Pyrénées, bildades 1989. Sedan 1980-talet har producenterna i Pyrenéerna organiserat sig för att marknadsföra sina produkter (genom märket Chouria i väst, en återspegling av de pyreneiska primörlammen i centrala Pyrenéerna). Det kommersiella varumärket ”Agneau des Pyrénées” bildades 2007 i centrala Pyrenéerna.

Hänvisning till offentliggörandet av produktspecifikationen

https://info.agriculture.gouv.fr/gedei/site/bo-agri/document_administratif-7b3a8cf3-e829-4f4f-963e-3cb61014c5c5

(1) EUT L 343, 14.12.2012, s. 1.

(*1) Presentation avsedd för export.”