•b -it 
•ir -it 
* -à EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION 
Bryssel den 02.10.1996 
K()M(%) 476 slutlig 
RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN TILL RÅDET OCH EUROPAPARLAMENT 
Gemensamma principer för framtida avtalsmässiga förbindelser med vissa 
länder i Sydosteuropa 

RAPPORT FRÄN KOMMISSIONEN ULL RÅDET 
Ärende: Gemensamma principer för framtida avtalsmässiga förbindelser med vissa 
länder i Sydosteuropa 
1. Sammanhang 
Det allt överskuggande målet för Europeiska unionens verksamhet i Sydosteuropa är ett 
framgångsrikt genomförande av fredsavtalen från Dayton och Paris och skapandet av ett 
område med politisk stabilitet och ekonomiskt välstånd, även genom främjande av den 
politiska och ekonomiska reformprocessen och respekt för mänskliga rättigheter och 
minoriteters rättigheter samt demokratiska principer. Samarbete och upprättande av 
vänskapliga förbindelser mellan länderna i regionen är en väsentlig faktor i detta 
sammanhang. 
Med anledning av kommissionens rapport av den 14 februari 1996 rörande utsikterna till 
utveckling av regionalt samarbete i det tidigare Jugoslavien och vad gemenskapen skulle 
kunna göra för att främja ett sådant samarbete fastställde rådet (allmänna frågor) av den 
26 februari en regional strategi som skulle inriktas i första hand på de länder i regionen 
för vilka Europeiska gemenskapen inte antagit direktiv för förhandling om associerings-
avtal (dvs. Albanien och fyra av de fem efterföljarrepublikerna till det tidigare 
Jugoslavien). Grannländer som så önskar skulle kunna knytas till samarbetet på lämpligt 
sätt. 
Rådet konstaterade att de framtida avtalen med de enskilda länderna skulle vara särskilt 
användbara redskap för att främja politisk stabilitet och ekonomisk utveckling samt 
samarbete mellan länderna och med deras grannländer. Rådet fann att avtalen med vart 
och ett av de berörda länderna måste utformas som ett verkligt incitament till politisk 
stabilitet och som ett instrument för ekonomisk utveckling och samarbete mellan länderna 
mellan dessa länder och deras grannländer, och med Europeiska unionen. Rådet var av 
den uppfattningen att avtalen måste vara enhetliga, samtidigt som hänsyn tas till den 
särskilda karaktären hos varje lands individuella situation. Det måste stå klart att slutandet 
av dessa avtal ska bero på de berörda ländernas vilja att befästa freden och respektera 
mänskliga rättigheter, minoriteters rättigheter och demokratiska principer. Rådet drog 
särskilt slutsatsen att tillämpningen av avtalen, särskilt vad beträffar ekonomiskt 
samarbete, skall bero av varje lands beredvillighet att samarbeta med sina gjrannar. De 
berörda länderna måste förplikta sig att vidta ömsesidiga åtgärder, särskilt avseende fri 
rörlighet för v äror och personer samt tillhandahållande av tjänster, och att utveckla projekt 
av gemensamt intresse. Inom ramen för denna regionala strategi skulle finansiellt stöd 
från Europeiska unionen kunna styras till gemensamt definierade projekt och 
gränsöverskridande projekt. 
A# 
Rådet bekräftade även sina slutsatser av den 30 oktober 1995 beträffande villkoren med 
avseende på utvecklingen av avtalsmässiga förbindelser, och upprepade betydelsen av 
varje lands bidrag till fredsprocessen och respekt för mänskliga rättigheter och 
minoriteters rättigheter samt demokratiska principer. 
Efter ordförande Santers och rådsordförandens besök i vissa länder i regionen betonade 
rådet (allmänna frågor) av den 10 juni 1996 att samarbete mellan de berörda länderna är 
en nödvändig förutsättning för upprättandet av närmare förbindelser med Europeiska 
unionen. En stabil utveckling av dessa länder bör inte till övervägande delen vara 
beroende av stöd utifrån utan grundas på samarbetsinriktade och vänskapliga Ibrbindclser 
mellan länderna själva. Rådet fann även att det är lämpligt att det fastställs gemensamma 
principer för framtida avtal med dessa länder. 
2. Geografisk räckvidd 
Europeiska unionen har genom sitt Royaumont-initiativ avseende processen för stabilitet 
och vänskapliga grannförhållanden i Sydosteuropa tagit på sig att främja regionalt och 
subregionalt samarbete i regionen. Det finns andra initiativ, såsom de bulgariska och 
amerikanska, vilka också grundar sig på multilaterala diskussioner och samarbete mellan 
de inblandade ländema och berörda parter. 
Europeiska unionen har, genom sitt tekniska och finansiella bistånd och genom sina 
framtida bilaterala förbindelser, en särskild roll att spela för att komplettera processen. 
Särskilt vad beträffar dess framtida avtal måste unionen säkerställa att det inrättas en stark 
mekanism för att aktivt uppmuntra samarbete. 
Vad beträffar de länder för vilka Europeiska gemenskapen inte antagit direktiv för 
förhandling om ett associeringsavtal är det nödvändigt att skilja mellan Albanien och före 
detta jugoslaviska republiken Makedonien å ena sidan och de tre andra berörda länderna 
å den andra1. 
a) Albanien och före detta jugoslaviska republiken Makedonien 
Albanien och före detta jugoslaviska republiken Makedonien var inte inblandade i kriget 
i det tidigare Jugoslavien och är inte parter i fredsavtalen. De har gjort betydande 
ansträngningar och har bidragit till regional stabilitet. I båda länderna respekteras på det 
hela taget mänskliga rättigheter och länderna är, trots betydande bakslag (såsom det 
nyligen hållna parlamentsvalet i Albanien), aktivt engagerade i att bygga upp demokratin 
och reformera ekonomin. Deras förbindelser med Europeiska unionen är dessutom mycket 
mer utvecklade än Bosnien-Hercegovinas, Kroatiens och Förbundsrepubliken 
Jugoslaviens. 
1 Gemenskapens nuvarande förbindelser med de fem berörda länderna sammanfattas i bilagan. 
2 
Även om båda länderna har betydande minoriteter och deras interna stabilitet och deras 
förbindelser med varandra och till sina grannar är avgörande för den allmänna stabiliteten 
i regionen är det berättigat att göra åtskillnad mellan dessa länder och de tidigare 
jugoslaviska republiker som är parter i fredsavtalen. Förutom möjliga variationer i 
innehållet i de båda ländernas avtal, för att beakta deras specifika ekonomiska situation, 
rör åtskillnaden de institutionella mekanismerna i deras bilaterala avtal med gemenskapen 
samt tidsplanen för förhandlingarna, vilka varken begränsas av samma överväganden 
rörande eventuellt ömsesidigt beroende eller politiska villkor som i fallet med de tre andra 
länderna. 
Gemenskapen ingick redan 1992 med Albanien ett handels- och samarbetsavtal utan 
förmånsbehandling (och utan finansprotokoll). Detta avtal innehåller en utvecklingsklausul 
i vilken ett associeringsavtal ställs i utsikt, när villkoren är uppfyllda. Parterna kom i en 
gemensam förklaring också överens om en politisk dialog. Albanien kommer sedan 1992 
i åtnjutande av bistånd från Phare och av allmänna preferenssystemet (GSP). 
Gemenskapen förhandlade under 1996 med före detta jugoslaviska republiken 
Makedonien fram ett samarbetsavtal med förmånsbehandling, inklusive finansprotokoll. 
Avtalet innehåller även en utvecklingsklausul, i vilken de avtalsslutande parternas önskan 
att stärka sina förbindelser uttrycks och i vilken det hänvisas till före detta jugoslaviska 
republiken Makedoniens önskemål om associering. En gemensam förklaring utgör 
grunden för en regelbunden politisk dialog vilken, vid behov, bör organiseras på regional 
nivå. Förutom den traditionella betoningen på respekt för demokratiska principer och 
mänskliga rättigheter och marknadsekonomiska principer (i) uppmuntras i avtalet till 
samarbetsinriktade och vänskapliga förbindelser med de andra länderna i regionen, (ii) 
betonas i avtalet det bidrag som gemenskapens bistånd och samarbete ger till det 
regionala samarbetet och (iii) understryks i avtalet betydelsen av sådana öppna och 
samarbetsinriktade förbindelser för den vidare utvecklingen av förbindelserna med 
Europeiska unionen. Det är meningen att avtalet skall ingås snart så att det kan träda i 
kraft den 1 januari 1997. Före detta jugoslaviska republiken Makedonien har också 
kommit i åtnjutande av Phare-programmet och allmänna preferenssystemet (GSP) for 
jordbruksprodukter och åtnjuter förmånligt tillträde till gemenskapsmarknaden. 
Nästa avtal med Albanien bör också ha förmånskaraktär, vilket kommer att vara berättigat 
mot bakgrund av den allmänna arten av de politiska och ekonomiska förbindelserna 
mellan detta land och gemenskapen. Vidare skulle de ovan nämnda regionala elementen 
i avtalet med före detta jugoslaviska republiken Makedonien, vilka är tillräckliga for att 
säkerställa det landets bidrag till regional stabilitet och sammanhållning, kunna tjäna som 
modell för nästa avtal med Albanien. 
b) Bosnien-Hercegovina, Kroatien och Förbundsrepubliken Jugoslavien 
Omständigheterna har ännu inte medgivit förhandling av sådana avtal med Bosnien-
Hercegovina, Kroatien och Förbundsrepubliken Jugoslavien. Förhandlingarna om ett 
samarbetsavtal med Kroatien (och tillämpningen av Phare-programmet för detta land) 
inställdes efter de kroatiska militära operationerna i de av FN skyddade områdena 
(Krajina) i augusti 1995. Kroatiens roll i genomförandet av fredsavtalen (federationen, 
Mostar), men även dess meritlista vad gäller mänskliga rättigheter och minoriteters 
rättigheter, har gjort att det ännu inte varit möjligt att återuppta förhandlingarna eller 
genomfora Phare-programmet. inte heller Förbundsrepubliken Jugoslavien har till fullo 
uppfyllt viktiga villkor för avtalsmässiga förbindelser med Europeiska unionen, inbegripet 
en konstruktiv hållning till en tillfredsställande lösning av Kosovo-problemet och 
åtaganden avseende verkliga politiska och ekonomiska reformer. Förhandlingar med 
Bosnien-Hercegovina har inte varit möjliga före upprättandet av de nya gemensamma 
institutionerna efter valet den 14 september. 
Det faktum att dessa länder var inblandade i kriget och att deras uppträdande och 
ömsesidiga förbindelser har en direkt inverkan på förverkligandet av fredsavtalens mål, 
och särskilt på Bosnien-Hercegovinas framtid som en stat, gör samarbetsinriktade och 
vänskapliga förbindelser mellan dem särskilt viktiga. Detta bör återspeglas i avtalen 
genom avpassade villkor och institutionella mekanismer. 
3. Villkor och gemensamma principer med hänsyn till framtida avtal med Bosnien-
Hercegovina, Kroatien och Förbundsrepubliken -Jugoslavien 
a) Villkor 
Beroende på den geografiska närheten har Europeiska unionen ett särskilt stort intresse 
av fred och stabilitet i det tidigare Jugoslavien. Området omges av medlemsstater och 
associerade länder, och spridning av politiska och militära konflikter och ekonomiska 
kriser till unionens eget nuvarande och framtida område måste undvikas. Europeiska 
unionen kan påverka utvecklingen i området på ett flertal sätt. Dess ekonomiska bistånd 
(Phare, återuppbyggnadsstöd) är redan underkastat relevanta allmänna och specifika 
villkor. Med hänsyn till de tre ovannämnda republikemas intresse av att knyta fastare 
band till Europeiska unionen utgör upprättandet av och innehållet i avtalsmässiga 
förbindelser med länderna även ett elTektivt redskap lör alt skapa den eftersträvade 
stabiliteten. Förhandlingarna med länderna om dessa avtal bör såväl tidsmässigt som vad 
gäller innehållet läggas upp så att avtalen i så hög grad som möjligt bidrar till stabiliteten 
i regionen. 
I de tidigare nämnda slutsatserna från rådet av den 30 oktober 1995 fastslås att avtalen 
"bör innehålla moment av tydliga politiska och ekonomiska villkor, däribland särskilt 
respekt för de mänskliga rättigheterna minoriteternas rättigheter, fördrivna personers och 
flyktingars rätt att aervända, demokratiska institutioner, politiska och ekonomiska 
reformer, beredvillighet att upprätta öppna och samverkande förbindelser dessa länder 
emellan, fullständig uppfyllelse av fredsavtalets villkor samt, ifråga om FRY (Serbien 
och Montenegro), beviljande av en hög grad av självstyre för Kosovo inom landet. " I 
detta sammanhang måste flyktingars faktiska möjligheter att återvända särskilt betonas. 
Därtill framhävde ordförandeskapets förklaring av den 9 april 1996 betydelsen av en 
konstruktiv hållning från Förbundsrepubliken Jugoslaviens sida till ett antal nyckelfrågor 
som ett förhandsvillkor för utveckling av goda förbindelser med Europeiska unionen. 
Villkoren omfattade jämte de ovan nämnda faktorerna ömsesidigt erkännande alla stater 
från det tidigare Jugoslavien emellan, samarbete med den internationella tribunalen för 
m 
krigsförbrytelser, och en konstruktiv hållning till överenskommelser med de andra 
efterföljarrepublikerna om frågor som har med övergången att göra. 
NB, villkoren är inte tillämpliga för humanitärt bistånd som kan ges till regionen. Sådant 
bistånd skulle fortsätta att beviljas enbart på grundval av en behovsutvärdering och utan 
föregående hänvändelse till myndigheterna i området. 
Eftersom öppna och samarbetsinriktade förbindelser mellan dessa tre länder utgör ett 
viktigt politiskt mål och villkorsmoment bör följande gemensamma principer tillämpas 
på avtal med länderna: 
b) Gemensamma principer 
(i) Typ av avtal 
Gemenskapen har traditionellt i ett lörsla skede förhandlat fram (handels- och) 
samarbetsavtal och därefter tagit en utveckling av dessa mot associeringsavtal 
(Europaavtal) i övervägande. De senare innehåller - utöver ett tydligt perspektiv rörande 
ett möjligt medlemsskap i unionen - bestämmelser om ett mer intensivt samarbete, 
frihandel efter en avpassad övergångsperiod och infasning av den fria rörligheten för 
tjänster, kapital och personer. Dessa element återspeglar en högre nivå av ekonomisk och 
politisk mognad i de berörda länderna. 
Den ekonomiska mognaden i de tre berörda länderna skiljer sig helt klart åt väsentligt, 
och särskilt Kroatien är ekonomiskt mer utvecklat. De ekonomiska aspekterna och 
handelsaspekterna av de framtida avtalen skulle kunna anpassas i enlighet därmed, likväl 
utan att man på förhand bedömer nivån för de respektive politiska förbindelserna med 
Europeiska unionen. De första avtalen med de tre kärnländerna bör fortfarande vara 
samarbetsavtal även om de i vissa hänseenden kan gå utöver traditionella första-
generationsavtals ekonomiska innehåll och därför skulle kunna anses som sui generis 
(ensamma i sitt slag). Även om en associering med Europeiska unionen på lång sikt under 
alla förhållanden kommer att kräva en långt gången ekonomisk mognad, kvalificerar 
sådan mognad inte i sig automatiskt något av dessa länder lör associering eller någon 
ytterligare politisk utveckling alls av dess förbindelser med unionen. Den politiska 
dimensionen är av största betydelse, och varje fall måste utvärderas med särskild omsorg 
både i sitt regionala sammanhang och mot de villkor som är tillämpliga innan de 
bilaterala förbindelserna med Europeiska unionen kan utvecklas till en högre nivå. 
(ii) Avtalens innehåll 
Framtida avtal med de tre berörda länderna behöver inte ha samma innehåll utan kan ta 
hänsyn till vart och ett av ländemas specifika situation. Den ekonomiska utvecklingsnivån 
kan t.ex. inverka på nivån för det ekonomiska samarbete som gemenskapen erbjuder. 
Avtalen med alla tre länderna bör dock omfatta vissa gemensamma strukturella element. 
De bör uppmuntra regionalt samarbete och vänskapliga förbindelser och koppla den 
vidare utvecklingen av förbindelserna mellan gemenskapen och de respektive länderna till 
dessas beredvillighet att ta upp samarbetsinriktade och vänskapliga förbindelser med andra 
länder i regionen. Dessutom bör avtalen innehålla mekanismer för ett aktivt genomförande 
av den regionala dimensionen och därigenom direkt bidra till en normalisering av de 
ekonomiska och politiska förbindelserna i regionen. 
Ekonomiskt samarbete 
Avtalen bör koppla det ekonomiska och finansiella samarbetet till de respektive 
avtalsslutande partemas beredvillighet att samarbeta med sina grannar och att utveckla 
gränsöverskridande projekt på alla områden som omfattas av avtalen. 
Gemenskapen får genom att erbjuda konkret bistånd större inflytande på de berörda 
länderna och bör aktivt stödja regionalt samarbete. I avtalen bör fastställas att 
gemenskapens instrument för finansiellt stöd skall inriktas på regionalt samarbete. Bistånd 
från Phare och stöd i enlighet med rådets förordning (EG) nr 1628/96 är viktiga 
instrument i detta hänseende. Avtalen bör även uppmuntra gemenskapsstöd för samarbete 
på tullområdet och tillnärmning av lagstiftning, vilket skulle vara av särskild betydelse 
med avseende på målet att underlätta handelsflödena mellan länderna. I finansprotokoll 
för stöd till utveckling av infrastruktur bör anges att det, förutom till gemenskapens och 
den berörda avtalsslutande partens intresse även, som en av de avgörande faktorerna för 
att berättigas enskilda projekt, skall tas hänsyn till intressena hos andra länder i regionen. 
Gränsöverskridande samarbete 
Phare ställer viktiga instrument (gränsöverskridande samarbete2, program gällande flera 
länder, Credo) till förfogande som svar på behovet av regionalt och gränsöverskridande 
samarbete. Phare-programmeringen kan utformas för att bidra till skapandet av en ram 
tor subregionalt samarbete, även om tillräckligt utrymme måste lämnas för att medge att 
Phare används till lömiån för den specifika reformprocessen i varje land. En sådan 
samarbetsram bör även utvidgas till andra länder i regionen. Finansiella medel tillgängliga 
för denna aspekt av Phare bör bestämmas i enlighet med den regionala dimensionens 
betydelse. 
Även de projekt, program och samarbetsplaner som genomförs inom ramen för rådets 
förordning (EG) nr 1628/96 bör omfatta särskilt regionalt samarbete och 
gränsöverskridande projekt. 
Samarbete på andra områden 
Avtalen bör också innehålla ensidiga åtaganden, såvitt förenliga med gemenskapens 
kompetens, av vart och ett av dessa länder att de skall samarbeta med varandra på 
områden som energi, telekommunikationer, transport, forskning och teknisk utveckling, 
jordbruk, turism, miljö, hälsa och tillhandahållande av tjänster. Uppmuntran att tillåta fri 
rörlighet för personer förblir också ett viktigt mål, men måste ses i sammanhanget av 
fredsavtalen. 
2 Inklusive möjligheten till kombinering med Interreg IIA eller C. 
6 
Handelsmedgivanden 
Gemenskapen kommer att ge medgivanden på området varurörelser i linje med den 
autonoma importordning för de ex-jugoslaviska efterföljarrepublikerna vilken tillämpas 
sedan 1992. Detta kommer att ske enbart på villkor att Bosnien-Hercegovina, Kroatien 
och Förbundsrepubliken Jugoslavien går med på att göra upp om ömsesidiga lättnader 
med sina respektive två grannar, varvid dock varje enskilt lands ekonomiska situation 
måste tas i betraktande. Det enda åtagande som kommer att begäras av dessa länder är 
att de beviljar gemenskapens export mest gynnad nations-behandling. Ett sätt att se till 
att länderna ingår avtal med förmånsbehandling sinsemellan skulle kunna vara att 
gemenskapen dröjer med att ingå sitt avtal tills länderna gjort upp om sina ömsesidiga 
avtal. Inget av länderna kommer att ställas till svars för en brist på beredskap för 
ömsesidighet hos dess potentiella regionala partners. 
Med förbehåll för Europeiska unionens mer omfattande internationella skyldigheter på 
områdena tjänstehandel och kapitalrörelser kommer en liknande strategi att användas om 
dessa områden skulle täckas av gemenskapens avtal med dessa länder. 
Kopplingen av gemenskapens handelsmedgivanden och handelsrelaterade medgivanden 
till ömsesidiga medgivanden mellan de tre berörda länderna är nödvändig för att bevara 
Bosnien-Hercegovinas enhet. Den undanröjer särskilt varje logisk grund för att ta upp tull 
längs gränslinjen mellan enheterna. 
Samarbetsavtalen bör erbjuda dessa länder förmånen kumulation av ursprung, vars 
tillämpning är beroende av administrativt samarbete länderna emellan. Erbjudandet bör 
göras villkorligt av en liberalisering av handeln mellan länderna, inbegripet möjlighet till 
kumulation av ursprung mellan dem själva. 
Politisk dialog 
Politisk dialog måste vara en viktig komponent i varje avtal med något av de berörda 
ländema. Den kommer att avtalas i form av en separat gemensam förklaring, som i fallet 
med avtalen med Albanien och före detta jugoslaviska republiken Makedonien. Den 
internationella gemenskapen och särskilt Europeiska unionen har ett ansvar att främja 
internationellt erkända normer rörande mänskliga rättigheter, minoriteters rättigheter och 
demokratiska principer samt de värderingar som uttrycks i relevanta internationella 
konventioner, detta särskilt i en region där dessa principer kränkts i stor skala. Politisk 
dialog är ett lämpligt instrument i detta hänseende. I syfte att främja regional stabilitet 
och förebygga eller lösa konflikter bör den politiska dialogen, när så är lämpligt, hållas 
i sub-regionalt format och därigenom ge de berörda länderna möjlighet att mötas direkt, 
eventuellt i skiftande geografiska grupperingar. De avtalsslutande partema bör uttrycka 
sitt stöd för initiativet för stabilitet i Sydosteuropa och komma överens om att den 
politiska dialogen bör bidra till denna process. 
m 
Utvecklingsklausul 
En nyckelfråga i alla framlida förhandlingar kommer att vara den "utveeklingsklausur 
i vilken utvecklingsperspektiven för de bilaterala förbindelserna med Europeiska unionen 
fastställs. Albanien och före detta jugoslaviska republiken Makedonien har fått sådana 
klausuler i sina avtal. 
De tre länderna är i princip berättigade till närmare förbindelser, även om det för 
närvarande är omöjligt att förutsäga när de nödvändiga villkoren kommer att vara 
uppfyllda. En utvecklingsklausul i ett bilateralt avtal kan ge de avtalsslutande partemas 
åtgärder målinriktning. Den har inte till uppgift att påskynda upprättandet av närmare 
förbindelser med Europeiska unionen och bör inte uppmuntra för tidiga krav på 
associering med unionen. En sådan utvecklingsklausul skulle därför behöva redogöra 
detaljerat för viktiga förhandsvillkor lör en vidareutveckling av förbindelserna med 
unionen omfattande, bland annat, inte enbart ett fullständigt genomförande av 
nyckelprinciperna i Dayton- och Parisavtalen utan även en solid bas lör samarbete och 
vänskapliga förbindelser mellan länderna och deras fulla samarbete för att se till att de 
flyktingar som uppehåller sig i medlemsstaterna kan återvända. 
(iii) Institutionell ram 
En samarbetskommitté kommer att vara det huvudsakliga organ som har uppsikt över 
genomförandet av samarbetsavtalen. Dessutom bör en gemensam programmerings- och 
övervakningskommitté inrättas av gemenskapen. Denna kommittés huvuduppgift kommer 
att vara att diskutera, planera, samordna och övervaka sådana program och projekt som 
har en tydlig regional dimension och som (sam)finansieras av gemenskapen. Den 
gemensamma programmerings- och övervakningskommittén, som kommer att ha en 
företrädare för kommissionen som ordförande, kommer inte bara att omfatta företrädare 
för de tre berörda länderna utan även från Albanien och före detta jugoslaviska republiken 
Makedonien samt från andra berörda länder i regionen. 
(iv) A v brytandeklausul vid överträdelse av de politiska villkoren och kränkningar av 
de mänskliga rättigheterna 
Ett mycket viktigt mål är att säkerställa att de tre länderna gör ett särskilt starkt åtagande 
från sin sida med avseende på faktorer som är viktiga för fred och stabilitet i regionen, 
dvs. mänskliga rättigheter inbegripet minoriteters rättigheter, flyktingars rätt att återvända 
samt demokratisk struktur och politiska och ekonomiska reformer. Det är dessutom 
nödvändigt att som krav ställa fullständigt iakttagande av fredsavtalens villkor, 
beredvillighet att upprätta öppna och samarbetsinriktade förbindelser med grannländerna 
och (i fråga om Förbundsrepubliken Jugoslavien) beviljande av en hög grad av självstyre 
för Kosovo. 
Standardhänvisningen i alla gemenskapsavtal till respekt för mänskliga rättigheter och 
demokratiska principer som en viktig aspekt av avtalet bör också tas med. Detta skulle 
kunna kombineras med krav på regelbunden rapportering och ett institutionaliserat 
kontrollförfarande. Den exceptionella situationen i dessa länder berättigar till avvikelse 
8 
m 
från tidigare praxis. Gemenskapens befogenhet att tills vidare avbryta tillämpningen av 
avtalen (och avbryta finansiellt samarbete) i händelse av icke-uppfyllelse av viktiga 
aspekter bör möjliggöra omedelbara åtgärder i speciellt brådskande fall. 
4. Strategi med sikte på förfiandlingama 
I enlighet med slutsatserna från rådet (allmänna frågor) av den 26 februari behöver inte 
förhandlingarna med de tre länderna föras parallellt. En väl underbyggd politisk 
bedömning kommer i vederbörlig ordning att krävas med avseende på varje land innan 
förhandlingarna kan starta, och denna bedömning bör beakta de villkor som är av 
betydelse och behovet av att upprätthålla en viss balans i Europeiska unionens bilaterala 
förbindelser med de tre länderna. Ett fullständigt och definitivt iakttagande av 
bestämmelserna i Dayton- och Parisavtalen och, där detta är tillämpligt, i Erdut-avtalel 
(östra Slavonien), beredvillighet att upprätta öppna och samarbetsinriktade förbindelser 
med grannländerna och (i fråga om Förbundsrepubliken Jugoslavien) beviljande av en hög 
grad av självstyre för Kosovo är absoluta förhandsvillkor för förhandlingar med de tre 
staterna. Upprättandet av avtalsmässiga förbindelser med Europeiska unionen får inte 
uppmuntra någon part att ta mindre allvarligt på sina skyldigheter enligt fredsavtalen. 
Hela förhandlingsprocessen kommer alltså att behöva åtföljas av en utvärdering av den 
relevanta politiska utveckling som kan inverka på utvecklingen av förhandlingarna eller 
innehållet i avtalen. Beredvillighet att ingå och genomföra avtal om återupptagande av 
flyktingar som uppehåller sig i medlemsstaterna kommer också att vara ett förhandsvillkor 
lör slutande av avtal med gemenskapen. 
IX1 gemensamma principerna ovan kommer att förklaras lör de tre länderna. Före det all 
avtalen ingås kommer man att behöva skaffa sig en uppfattning om i vilken utsträckning 
länderna uppfyllt allmänna och särskilda villkor och iakttagit sina åtaganden. 
Det är ännu inte säkert när förhandlingarna med de tre länderna kan påbörjas eller 
avslutas. Fasen före och under förhandlingarna kommer att utnyttjas för att befästa freden 
i regionen. Europeiska unionen bör under tiden inrikta sin politik med avseende på dem 
även på den regionala samarbetsaspekten. Kommissionens studie om de ekonomiska 
förbindelserna mellan de länder som omfattas av den regionala strategin är en viktig 
komponent som framtida åtgärder bör beakta. Projekt och program finansierade genom 
Phare och enligt rådets förordning (EG) nr 1628/96 bör särskilt betona denna aspekt. 
Gemenskapen kommer att förhandla inom WTO för att fa ett undantag för avtal med 
förmånsbehandling med de berörda länderna. Gemenskapen kommer även att, inom ramen 
för ländemas med internationella finansiella institut uppgjorda program för ekonomisk 
återhämtning och strukturanpassning, undersöka ländemas faktiska behov, vilka kan 
komma att mötas välvilligt om de nödvändiga villkoren uppfylls. Alla dessa verksamheter 
kommer att bidra till att bereda marken för framtida avtalsmässiga förbindelser med 
Europeiska unionen. 
m 
Ärende: 
Albanien: BILAGA 
förbindelser med de länder som berörs av den 
regionala strategin 
Handels- och samarbetsavtal utan förmåns­
behandling av den 1 december 1992, utan finans­
protokoll. (Utvecklingsklausul, enligt vilken avtalet 
skall bidra till utveckling mot ett associeringsavtal 
i sinom tid, när villkoren är uppfyllda, och Ull 
vidare utveckling av förbindelserna mellan partema. 
Det finns ingen hänvisning till regionalt samarbete.) 
Gemensam förklaring rörande politisk dialog. 
Textilavtal av den 1 januari 1993 
Allmänna preferenssystemet (GSP) 
Phare (sedan 1992) 
F.d jugoslaviska 
republiken Makedonien: Samarbetsavtal med förmånsbehandling, paraferat 
den 20 juni 1996, inklusive finansprotokoll 
(Utvecklingsklausul, enligt vilken de avtalsslutande 
partema snarast önskar stärka sina avtalsmässiga 
förbindelser, i fullt beaktande av f.d. jugoslaviska 
republiken Makedoniens önskemål om långtgående 
förbindelser med Europeiska unionen. I artikel 45 
hänvisas till strävan att utveckla relationerna mot en 
associering med Europeiska unionen. F.d. 
jugoslaviska republiken Makedoniens beredvillighet 
att upprätta samarbetsinriktade och vänskapliga 
förbindelser med andra länder i regionen är en 
viktig faktor i utvecklingen av förbindelserna med 
gemenskapen.) Gemensam förklaring rörande 
politisk dialog, även på regional basis. 
Avtal på transportområdet, paraferat den 20 juni 
1996 
Textilavtal och vin- och spritavtal, förhandlingsstart 
inom kort 
Importordning med förmånsbehandling, allmänna 
preferenssystemet (endast jordbruksprodukter) 
Phare (sedan 1996) 
10 
Bosnien-Hercegovina: Importordning med förmånsbehandling, allmänna 
preferenssystemet (endast jordbruksprodukter) 
Phare (sedan 1996) 
Kroatien: Importordning med förmånsbehandling, allmänna 
preferenssystemet (endast jordbruksprodukter) 
Phare (upphävt sedan den 4 augusti 1995) 
ForbundsrerxiWiken 
Jugoslavien: inga 
11 
ISSN 1024-4506 
KOM(96) 476 slutlig 
DOKUMENT 
SV 11 
Katalognummer : CB-CO-96-494-SV-C 
ISBN 92-78-09778-0 
Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer 
L-2985 Luxemburg