ORDFÖRKLARINGAR

Energibesiktning : En standardenergibesiktning består av en heltäckande energianalys av energisystemen i en anläggning. Framför allt ingår framtagande av ett referensvärde för anläggningens energianvändning, en bedömning av potentiella energibesparingar och kostnadseffektiviteten i lämpligt utvalda energihushållningsåtgärder.

Energieffektivitet : Energieffektivitet innebär mindre energitillförsel för en likvärdig ekonomisk verksamhet eller tjänst. Investeringar i energihushållning och energieffektivitet ger en bättre ekonomisk och samhällelig avkastning än investeringar i energiförsörjning. Energieffektivitet ökar potentialen för ekonomisk tillväxt, gör företag konkurrenskraftigare, minskar hushållens energikostnader och leder till minskat beroende av energiimport och minskade utsläpp.

Enheter för att mäta energi :

Ett ton oljeekvivalent (toe) är den mängd energi som frigörs vid förbränning av ett ton råolja, ungefär 42 GJ.

Gigajoule (GJ)

Giga/mega/kilowattimmar (G/M/kWh)

Enkel återbetalningsperiod : Återbetalningsperioden är en av metoderna för att bedöma kostnadseffektivitet. Man mäter den tid som förflutit mellan tidpunkten för den första investeringen och den tidpunkt då de ackumulerade besparingarna är tillräckliga för att betala den första investeringen.

Förvaltningsmyndighet : Det nationella, regionala eller lokala organ som medlemsstaten har utsett och som föreslår ett operativt program som ska godkännas av kommissionen och som därefter ansvarar för programmets förvaltning och genomförande.

Kostnadseffektiv investering : Lägsta kostnadsalternativet för att uppnå ett visst resultat eller det högsta resultat som kan uppnås för en viss kostnad. Principen kan också användas till att jämföra och prioritera alternativa projekt inom ett program. (Kreith, F., Yogi Goswami D. Handbook of Energy Efficiency and Renewable Energy (handbok för energieffektivitet och förnybar energi), Taylor & Francis, Boca Raton, USA, 2007). Det bästa förhållandet mellan de resurser som används och de resultat som uppnås är ett krav när det gäller EU:s utgifter (se artikel 27.2 i budgetförordningen).

Kostnadsoptimal metod för byggnader : Den kostnadsoptimala metoden syftar till att skapa en rättslig ram för att höja medlemsstaternas minimikrav avseende byggnaders energiprestanda och se till att alla ekonomiskt rationella åtgärder vidtas.

Nationell energieffektivitetsplan : I sina nationella energieffektivitetsplaner måste medlemsstaterna förklara hur de avser att nå det vägledande energibesparingsmålet på 9 % till 2016, såsom krävs enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/32/EG om effektiv slutanvändning av energi och om energitjänster. De nationella energieffektivitetsplanerna ska innehålla en beskrivning av de planerade åtgärderna för förbättrad energieffektivitet och av vilka åtgärder som ska vidtas för att man ska uppfylla bestämmelserna om den offentliga sektorns roll som ett exempel samt information och rådgivning till slutförbrukare.

Operativt program :

Ett dokument som läggs fram av en medlemsstat och antas av kommissionen, där det fastställs en utvecklingsstrategi med en rad sammanhängande prioriteringar ("prioriterade områden" i förordning (EG) nr 1083/2006) som ska genomföras med stöd från en sammanhållningsfond.

De prioriterade områdena är en grupp inbördes relaterade insatser med specifika mätbara mål. Insatserna delas i sin tur in i åtgärder (som i rapporten också används i betydelsen steg eller processer) som bildar ett projekt eller en grupp av projekt som väljs ut av förvaltningsmyndigheten (enligt kriterier som fastställts av övervakningskommittén) och som genomförs av en eller flera stödmottagare.

Sammanhållningspolitik :

EU:s politik som syftar till att stärka den ekonomiska, territoriella och sociala sammanhållningen inom EU genom att minska skillnaden i utveckling mellan de olika regionerna. Denna revision gällde framför allt följande två fonder:

a) Europeiska regionala utvecklingsfonden (Eruf), som investerar i infrastruktur, skapar eller bevarar arbetstillfällen och stöder små och medelstora företags lokala utvecklingsverksamhet.

b) Sammanhållningsfonden (SF), som stärker den ekonomiska och sociala sammanhållningen genom att finansiera miljö- och transportprojekt i medlemsstater med en BNP per capita som är lägre än 90 % av EU-genomsnittet.

SAMMANFATTNING

I. Kostnaden för den ökade energikonsumtionen, förbrukningen av reserverna av fossila bränslen och effekten av människans verksamhet på de globala klimatförändringarna är faktorer som ligger bakom de senaste årens energieffektivitetsåtgärder. Sedan 2000 har Europeiska unionen genom sina sammanhållningsmedel ställt nästan 5 miljarder euro till förfogande för medfinansiering av energieffektivitetsåtgärder i medlemsstaterna. Europeiska kommissionen och de nationella och regionala myndigheterna ansvarar för att den ekonomiska förvaltningen av dessa medel är sund i enlighet med systemet med "delad förvaltning".

II. Europeiska revisionsrätten bedömde huruvida de sammanhållningspolitiska investeringarna i energieffektivitet var kostnadseffektiva. För att kunna avgöra det ställde revisionsrätten följande två frågor:

a) hade villkor för programplanering och finansiering fastställts som möjliggjorde kostnadseffektiva energiinvesteringar och

b) var energieffektivitetsprojekten i offentliga byggnader kostnadseffektiva?

III. Revisionen utfördes i Tjeckien, Italien och Litauen – de länder som hade fått de största bidragen från Sammanhållningsfonden och Europeiska regionala utvecklingsfonden för energieffektivitetsåtgärder under programperioden 2007–2013 och som också hade anslagit de största beloppen till projekt 2009. Vid revisionen granskades fyra operativa program och ett urval av 24 investeringsprojekt för energieffektivitet i offentliga byggnader.

IV. Revisionsrätten drog följande slutsatser:

a) De villkor för programplanering och finansiering som hade fastställts möjliggjorde inte kostnadseffektiva investeringar i energieffektivitet av följande skäl:

- De granskade operativa programmen hade inte genomgått riktiga behovsbedömningar så att man kunde identifiera de särskilda sektorer där energibesparingar skulle kunna göras och alternativen för att uppnå dessa besparingar på ett kostnadseffektivt sätt och på så sätt motivera de valda åtgärderna och kostnaden för dem. De nationella myndigheterna såg inte till att de integrerades i de nationella energieffektivitetsplanerna.

- Principen om kostnadseffektivitet, eller bästa möjliga förhållande mellan använda resurser och uppnådda resultat, var inte en avgörande faktor när medlemsstaterna anslog medel till energieffektivitetsåtgärder och konkreta projekt. Denna princip ingick inte heller i den bedömning som kommissionen gjorde innan den godkände de operativa programmen.

- Resultatindikatorerna för energieffektivitetsåtgärder var inte lämpliga för övervakningen av programmen. Kommissionens riktlinjer för övervakning innehöll inga indikatorer för energieffektivitet. De resultat av energieffektivitetsåtgärderna som har rapporterats av de enskilda förvaltningsmyndigheterna är därför inte jämförbara i hela EU och kan inte aggregeras.

b) De granskade energieffektivitetsprojekten för offentliga byggnader var inte kostnadseffektiva:

- Trots att alla de granskade projekten gav den planerade fysiska outputen, till exempel ersattes fönster och dörrar eller isolerades väggar och tak, var kostnaden hög i förhållande till de potentiella energibesparingarna. Ett viktigare övervägande än energieffektivitet var behovet att renovera offentliga byggnader. De granskade projekten syftade till att spara energi och öka komforten men de resulterade inte i något bra förhållande mellan energibesparingar och motsvarande investeringskostnad. Den genomsnittliga planerade återbetalningsperioden för investeringarna var omkring 50 år, vilket är alldeles för lång tid med tanke på de renoverade komponenternas och även själva byggnadernas livstid.

- Energibesiktningar var antingen inte obligatoriska (Italien och Litauen) eller också var de investeringsalternativ som rekommenderades i dem där de var obligatoriska (Tjeckien) alldeles för kostnadskrävande. I 18 av de 24 granskade projekten kunde de faktiska energibesparingarna inte kontrolleras eftersom de inte hade mätts på ett tillförlitligt sätt.

V. Revisionsrätten rekommenderar att kommissionen ser till att sammanhållningsmedlen för energieffektivitetsåtgärder blir föremål för en riktig behovsbedömning, regelbunden övervakning och jämförbara resultatindikatorer samt tydliga projekturvalskriterier och standardinvesteringskostnader per enhet energi som ska sparas, med en längsta tillåten enkel återbetalningsperiod.

INLEDNING

ENERGIEFFEKTIVITET

1. Förbättrad energieffektivitet innebär att man använder mindre energitillförsel för en likvärdig ekonomisk verksamhet eller tjänst. Energieffektivitetsåtgärder erbjuder ännu outnyttjade möjligheter att minska energiförbrukningen, stoppa de negativa effekterna av människans verksamhet och främja energitryggheten [1]. Förbättrad energieffektivitet är viktig i bostadshus och i offentliga och kommersiella byggnader, i tillverkningsindustrin, på transportområdet och när det gäller elproduktion och eldistribution.

2. Exempel på typiska energieffektivitetsinvesteringar är tilläggsisolering av byggnader, energieffektiva fönster, värmereglering, uppgradering av fjärrvärmesystem, industrimotorer, el- och ångsystem, kraftvärmeproduktion och energiutvinning ur ventilationsluft och avfalls- och återvinningsmaterial. På transportområdet kan stora förbättringar uppnås genom en övergång från vägtransporter till andra transportslag [2] och genom förbättrad bränsleeffektivitet.

3. Som framgår av tabell 1 utnyttjas potentialen för energieffektivitet långt ifrån fullt ut (framstegen bedömdes av kommissionen som jämförde de ursprungliga prognoserna från 2007 och de senaste prognoserna från 2009). Många faktorer hindrar investeringar i energieffektivitet. De viktigaste är höga startkostnader och oviss nytta. Investeringsbeslut påverkas av energipriser, rättslig osäkerhet och tillgången på bidrag och krediter. Dessa hinder kan man försöka övervinna genom offentliga åtgärder för att komma till rätta med marknadsmisslyckanden och bristfällig reglering.

EU:S POLITISKA MÅL

4. Främjande av energieffektivitet fastställs i artikel 194.1 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt som ett mål inom ramen för upprättandet av den inre marknaden och dess funktion och med hänsyn till kravet på att skydda och förbättra miljön. År 2007 fastställde EU ett icke bindande besparingsmål på 20 % av sin beräknade primärenergiförbrukning till 2020 [3]. Men enligt kommissionens bedömning [4] av de nuvarande åtgärderna (inklusive dem som ännu håller på att utformas) kommer EU utan ytterligare insatser bara att ha uppnått totalt 9 % i energibesparingar till 2020 (se tabell 1). Merparten av de ytterligare insatser som krävs för att målet på 20 % ska uppnås kommer att behöva göras i hushålls- och tjänstesektorerna (kommersiella och offentliga byggnader) [5]. En ny energistrategi för perioden 2011–2020 kräver ett ökat politiskt engagemang med en entydig definition av vad man vill uppnå och effektiv övervakning av att EU:s lagstiftning, såsom den införts i nationell lagstiftning, följs [6].

TABELL 1

PLANERAD UTVECKLING OCH ENERGIBESPARINGSPOTENTIAL 2020

Källa: Kommissionens arbetsdokument, konsekvensbedömning som åtföljer Europaparlamentets och rådets direktiv om energieffektivitet och om ändring och senare upphävande av direktiv 2004/8/EG och 2006/32/EG, SEK(2011) 779 slutlig.

| 2020 (referens 2007) (Mtoe) | 2020 (referens 2009) (Mtoe) | Förväntade framsteg 2020 utan ytterligare insatser (%) | Ekonomisk potential 2020 (%) |

| 1 | 2 | 3 [=(2-1)/1*100] | 4 |

EU:s bruttoförbrukning minus användning för andra ändamål än energi | 1842 | 1678 | – 9 % | – 20 % (EU-mål) |

Slutlig energikonsumtion, varav: | 1348 | 1214 | – 10 % | – 19 % |

Industri | 368 | 327 | – 11 % | – 13 % |

Transporter | 439 | 395 | – 10 % | – 21 % |

Hushåll | 336 | 310 | – 8 % | – 24 % |

Tjänster | 205 | 181 | – 12 % | – 17 % |

Omvandling, överföring och distribution av energi | 494 | 464 | – 6 % | – 35 % |

EKONOMISKT STÖD INOM RAMEN FÖR SAMMANHÅLLNINGSPOLITIKEN

5. EU har flera utgiftsprogram [7] för att främja energieffektivitetspolitiken. Den största finansieringskällan är sammanhållningsmedel (Europeiska regionala utvecklingsfonden (Eruf) och Sammanhållningsfonden). Under programperioden 2000–2006 gav Eruf och Sammanhållningsfonden 306 miljoner euro i stöd till energieffektivitetsprojekt [8]. För programperioden 2007–2013 hade de totala planerade anslagen till energieffektivitet hittills ökat från 4192 miljoner euro 2008 till 5078 miljoner euro i oktober 2012 (se bilaga I för fördelningen mellan medlemsstaterna 2000–2013). När det gäller programperioden 2014–2020 har kommissionen föreslagit att anslagen ska uppgå till över 17 miljarder euro [9].

DELAD FÖRVALTNING

6. Inom sammanhållningspolitiken utfärdar kommissionen riktlinjer för upprättandet av operativa program. I början av programperioden förhandlar den om och godkänner de enskilda operativa program som medlemsstaterna har föreslagit. Kommissionens uppgift är också att övervaka att förvaltnings- och kontrollsystem inrättas i medlemsstaterna och att de fungerar. Senare är dess huvuduppgift att övervaka genomförandet av det operativa programmet men den är inte inblandad i den dagliga förvaltningen av enskilda projekt. Kommissionen får årliga genomföranderapporter från medlemsstaterna och deltar i övervakningskommittéernas arbete [10]. Kommissionen är ytterst ansvarig för budgetgenomförandet [11].

7. Förvaltningsmyndigheterna, de förmedlande organen och de attesterande myndigheterna på nationell, regional och lokal nivå förvaltar och övervakar genomförandet av de operativa programmen [12]. Förvaltningsmyndigheterna eller de förmedlande organen väljer ut projekt och övervakar genomförandet av dem. Projektfinansiering omfattas av vissa regler och villkor som fastställts dels på EU-nivå [13], dels på medlemsstatsnivå (fastställandet av kriterierna för att välja ut projekt och bedömningen av projektens kostnader, nytta och potentiella vinster samt ekonomiska, sociala och miljömässiga konsekvensbedömningar sker i regel på medlemsstatsnivå med undantag av större projekt under perioden 2007–2013, för vilka kommissionen antar ett beslut om att medfinansiera projekten).

REVISIONENS INRIKTNING OCH OMFATTNING SAMT REVISIONSMETOD

8. Den viktigaste revisionsfrågan var huruvida de sammanhållningspolitiska investeringarna i energieffektivitet var kostnadseffektiva. För att kunna besvara den frågan granskade revisionsrätten huruvida

- rätt villkor hade fastställts för programplanering och finansiering som möjliggjorde kostnadseffektiva energiinvesteringar,

- de medfinansierade projekten för offentliga byggnader var kostnadseffektiva.

9. För att kunna besvara frågan om programplanering och finansiering analyserade revisionsrätten de aktuella operativa programmen, förhandsbedömningarna av dem och prioriteringen av energieffektivitetspolitiken på nationell nivå och inom enskilda ekonomiska sektorer. Det krävdes också att revisionsrätten analyserade uppnåendet av nationella energieffektivitetsmål och sammanhållningsmedlens roll i det sammanhanget, tillgången på nationell och privat medfinansiering och en granskning av andra nationella mekanismer för ekonomiskt stöd.

10. Granskningsresultaten i denna särskilda rapport bygger på en granskning av fyra operativa program som finansierades genom Sammanhållningsfonden eller Europeiska regionala utvecklingsfonden i Tjeckien, Italien och Litauen. Tre av de granskade operativa programmen är från programperioden 2007–2013 [14] och ett från programperioden 2000–2006 [15]. Vid utgången av 2011 hade dessa länder anslagit 1199,3 miljoner euro till energieffektivitetsprojekt inom sina respektive operativa program (33 % av det totala beloppet för projekt som vid den tidpunkten hade valts ut inom ramen för de sammanhållningsmedel som tilldelats energieffektivitet programperioden 2007–2013, se även bilaga I).

11. För att kunna besvara frågan huruvida projekten för offentliga byggnader var kostnadseffektiva, granskade revisionsrätten 24 avslutade investeringsprojekt i sektorn för offentliga byggnader. Vid granskningen av projekten gick revisionsrätten igenom projektförslag och undersökte projektens output och resultat för att kontrollera deras kostnadseffektivitet.

IAKTTAGELSER

PLANERING OCH FINANSIERING

DE OPERATIVA PROGRAMMEN GRUNDADES INTE PÅ RIKTIGA BEHOVSBEDÖMNINGAR

12. Operativa program ska grundas på behovsbedömningar och, när det gäller energieffektivitetsåtgärder, ta hänsyn till de nationella och regionala energieffektivitetsplanerna. Behovsbedömningarna ska bedöma energiförbrukningen efter ändamål i alla sektorer, identifiera ekonomins energibesparingspotential och fastställa mål och lämpliga metoder för att utvärdera hur framgångsrik planen är, i enlighet med vad Internationella energiorganet (IEA) anger och verkar för [16]. Energibesparingspotentialen bör undersökas i den mån den är kostnadseffektiv.

13. Kommissionen uppmanade även medlemsstaterna att se till att de aktuella sammanhållningspolitiska investeringarna var helt integrerade i de nationella strategierna för energieffektivitet och eventuellt samråda med förvaltningsmyndigheterna om relevanta åtgärder, särskilt på regional och lokal nivå, för att inkludera dem i de nationella energieffektivitetsplanerna [17].

14. De granskade operativa programmen innehöll ett antal åtgärder som grundades på gemenskapens strategiska riktlinjer, de nationella strategiska referensramarna och de nationella strategiska planerna och prioriteringarna. De prioriterade områdena för energieffektivitet överensstämde med både gemenskapens strategiska riktlinjer och de nationella strategiska referensramarna, men deras allmänt hållna riktlinjer bidrog inte till att göra de operativa programmen till solida ekonomiska utvecklingsinstrument, såsom beskrivs nedan.

15. De nationella myndigheterna hade inte skapat en koppling mellan de operativa programmen och de nationella energieffektivitetsplanerna. Inget av de granskade operativa programmen föregicks av eller innehöll en riktig behovsbedömning med en detaljerad beskrivning och analys av ekonomins generella energibesparingspotential, per sektor och per region, där ekonomins energibesparingspotential identifierades och med mål och lämpliga metoder för att övervaka uppnåendet av programmålen. Därför var det oklart varför de olika sektorerna skulle finansieras och i vilken utsträckning energibesparingspotentialen kunde uppnås via befintliga marknadsinstrument och offentliga subventioner, bland annat Eruf och Sammanhållningsfonden. Detta fick till följd att man i de operativa programmen inte identifierade i vilka specifika sektorer som energibesparingar skulle kunna uppnås och vilka alternativen var för att uppnå dessa besparingar för att på det sättet motivera de valda åtgärderna och kostnaderna för dem.

16. Tabell 2 innehåller en översikt över de operativa programmens bidrag till de tre granskade medlemsstaternas energibesparingsmål. Energibesparingsmålet i det operativa programmet miljö (Tjeckien) är 21,7 % av det energibesparingsmål som fastställts i den nationella energieffektivitetsplanen till 2016. I de två andra länderna förväntades de operativa programmen spela endast en mindre roll. När det gäller det operativa programmet Basilicata fastställdes inget energibesparingsmål.

17. När kommissionen godkände operativa program begärde den inte att medlemsstaterna skulle bygga sin fördelning av anslag till energieffektivitetsåtgärder på resultatet av behovsbedömningar.

TABELL 2

SAMMANHÅLLNINGSMEDLENS PLANERADE BIDRAG TILL ENERGIBESPARINGSMÅLEN I DE UTVALDA MEDLEMSSTATERNA

Källa: Operativa program, nationella energieffektivitetsplaner (2007) och beräkningar av revisionsrätten.

Medlemsstat | Operativt program (anslag till energieffektivitet) | Medlemsstatens energibesparingsmål till 2016 (i GJ) enligt de nationella energieffektivitetsplanerna (2007) | Energibesparingsmål för det operativa programmet (i GJ) | % |

Tjeckien | Miljö | 7143120 | 1550000 (2007 ursprungligen 430000) | 21,7 (6) |

Italien | Basilicata | 45477720 | Ej fastställt | e.t. |

Interregionala operativa programmet Energi | 52500 | 0,1 |

Litauen | Främjande av sammanhållning (renovering av offentliga byggnader) | 13669200 | 360000 | 2,6 |

KOSTNADSEFFEKTIVITET VAR INTE EN AVGÖRANDE FAKTOR NÄR MEDEL ANSLOGS TILL ENERGIEFFEKTIVITETSÅTGÄRDER

18. Vid en analys av kostnadseffektiviteten jämförs kostnaderna (för investeringar eller andra typer av utgifter) med de effekter som ska uppnås. Kostnadseffektivitet ska vara en avgörande faktor i beslut om offentliga utgifter [18]. Principen om kostnadseffektivitet ska användas särskilt när energieffektivitetsprojekt ska prioriteras. Kommissionen har betonat att målet att spara 20 % av EU:s planerade energiförbrukning till 2020 kan uppnås om kostnadseffektiva åtgärder vidtas, vilket innebär att de investeringar som görs kommer att betala sig genom de minskade energikostnaderna inom energibesparingsåtgärdernas livstid eller ofta till och med mycket tidigare [19].

19. Medlemsstaterna ska se till att åtgärder för förbättrad energieffektivitet vidtas av den offentliga sektorn, med inriktning på de kostnadseffektiva åtgärder som ger störst energibesparingar på kortast tid [20]. Med tanke på svårigheterna att uppnå det planerade målet på 20 % (se punkt 4) bör fördelningen av anslag och urvalet av projekt syfta till att maximera kostnadseffektiviteten (se rutan för praxis som rapporterats i Belgien och Danmark).

RUTA

EXEMPEL PÅ TILLÄMPNING AV PRINCIPEN OM KOSTNADSEFFEKTIVITET I TVÅ MEDLEMSSTATER

I Belgien måste alla regionala investeringar med en återbetalningsperiod på sju år eller mindre genomföras inom tre år enligt Flanderns handlingsplan för energihushållning i offentliga byggnader. Den första fasen måste bedömas inom fem år för att man ska kunna besluta om, och i så fall hur, en andra fas av investeringar med en återbetalningsperiod på tio år eller mindre kan genomföras. I Danmark måste offentliga organ genomföra energibesparingsåtgärder med återbetalningstider på upp till fem år [21].

20. Inte i något av de granskade operativa programmen var kostnadseffektivitet en avgörande faktor för fördelningen av anslag till investeringar i energieffektivitet. Förvaltningsmyndigheterna förklarade att beslut om fördelningen av sammanhållningsmedel till energieffektivitetsprojekt fattades utifrån regeringarnas uppskattningar av energiförbrukningen och planerade minskning av densamma och även i viss utsträckning utifrån mönstret för hur anslag hade utnyttjats i regionerna under den föregående programperioden. Förvaltningsmyndighetens motivering innehöll emellertid inga beräkningar av investeringskostnaderna för sådana minskningar. De granskade operativa programmen innehöll ingen analys som förklarade hur medlen hade fördelats till respektive prioritet eller åtgärd.

21. När kommissionen bedömde de operativa programmen begärde den inte att medlemsstaterna skulle motivera sin fördelning av anslag till energieffektivitetsåtgärder utifrån deras kostnadseffektivitet och den tog inte heller upp detta krav i sina interna samråd eller i sina kommentarer till de förslag till operativa program som förvaltningsmyndigheterna hade lämnat in för godkännande.

22. Den ursprungliga versionen av det operativa programmet Miljö (Tjeckien) förväntades resultera i en investeringskostnad på 722 euro för varje sparad gigajoule, vilket resulterade i en enkel återbetalningstid på 61 år (genom den andra omfördelningen minskade kostnaden till 339 euro per gigajoule och återbetalningstiden till 28 år) [22]. I Italien var resultatindikatorerna och deras värden inte tillförlitliga. I det operativa programmet Basilicata 2000–2006 gällde indikatorn för energibesparingar endast bostadshus. I det interregionala operativa programmet Energi var energibesparingsmålet lågt, vilket resulterade i en mycket lång återbetalningsperiod (mellan 288 och 444 år beroende på energipriset). I det operativa programmet Främjande av sammanhållning (Litauen) uppskattades kostnaden för 1 sparad gigajoule till 861 euro, med en återbetalningsperiod på mellan 72 och 96 år beroende på energipriset (se tabell 3). Återbetalningsperioderna är alldeles för långa med hänsyn till de renoverade byggnadskomponenternas och även byggnadernas livstid.

DET FÖREKOM BRISTER I KRITERIERNA FÖR URVAL AV PROJEKT

23. De urvalskriterier som förvaltningsmyndigheterna använder bör vara tydliga och garantera att stöd ges till kostnadseffektiva energieffektivitetsprojekt. De bör fastställa ett standardvärde eller ett accepterat värde för varje utvald parameter, till exempel den (längsta) enkla återbetalningsperioden för en investering eller kostnaden per sparad energienhet, vilket skulle bidra till att medlen riktades in på kostnadseffektiva investeringar.

24. Förvaltningsmyndigheterna försökte inte försäkra sig om att de utvalda projekten levererade det bästa förhållandet mellan minskad energiförbrukning och gjord investering. De urvalskriterier som användes uppvisade ett antal brister, såsom förklaras i punkterna nedan.

25. I det operativa programmet miljö (Tjeckien) var urvalskriterierna objektiva och tydliga och hjälpte de potentiella stödmottagarna att förutsäga om de skulle bli framgångsrika. Varje projektförslag kontrollerades mot två ekologiska kriterier (kostnaden för 1 sparad gigajoule och den årliga kostnaden för att minska kodioxidutsläppen) och tre tekniska kriterier (procentsats energi som sparades jämfört med utgångsläget, kostnaden för renoveringen och energistandard som uppnåddes efter avslutat projekt). Dessutom drogs de planerade energibesparingarna under fem år av från den totala stödberättigande projektkostnaden. Men trots att kriterierna för att välja ut projekt var objektiva och inkluderade kostnaden per sparad gigajoule, uppgick det accepterade beloppet till mellan 200 och 560 euro per gigajoule, vilket pekar på en återbetalningsperiod på mellan 17 och 47 år, det vill säga en mycket längre period än inom de statliga programmen (se fotnot 22).

TABELL 3

KOSTNADEN FÖR 1 SPARAD GIGAJOULE I FYRA GRANSKADE OPERATIVA PROGRAM

Källa: Operativa program, beräkningar av revisionsrätten.

Medlemsstat | Operativt program (anslag till energieffektivitet) | Energibesparingsmål i det operativa programmet (i gigajoule) | Budget (i miljoner euro) | Kostnad för 1 sparad gigajoule (euro) | Återbetalning (år) |

Tjeckien | Miljö | 1550000 (430000) [9999] | 525 (310) [9999] | 339 (722) [9999] | 28 (61) [9999] |

Italien | Basilicata | Ej fastställt | 26 (17) [9999] | e.t. | e.t. |

Energi interregionalt | 52500 | 764 | 14560 | 288–444 |

Litauen | Främjande av sammanhållning | 360000 | 310 | 861 | 72–96 |

26. I det operativa programmet Basilicata (Italien) antog förvaltningsmyndigheten som enda bedömningskriterium förhållandet mellan den uppskattade mängden sparad energi under investeringens livstid och den totala stödberättigande kostnaden. Mängden sparad energi beräknades av förvaltningsmyndigheten. Förvaltningsmyndighetens syfte med att använda detta förhållande var att välja ut projekt som potentiellt skulle ge störst avkastning i relation till den totala projektkostnaden. Eftersom beräkningarna inte tog hänsyn till de berörda byggnadernas faktiska skick (det vill säga deras energiklass eller faktiska energiförbrukning) och därför grundades på uppskattade energibesparingar och inte på tillförlitliga uppgifter från energibesiktningar, är det svårt att avgöra om de utvalda projekten erbjöd kostnadseffektiva lösningar.

27. För att ett projekt skulle väljas ut i det interregionala operativa programmet Energi (Italien) krävde förvaltningsmyndigheten att det skulle ha exempelkaraktär, vara förenligt med det interregionala operativa programmet och målen i de regionala energiplanerna och vara "färdigt" (så att arbetet kunde inledas) och innovativt med avseende på teknik och material. Mängden sparad energi och kostnaden för det samt förhållandet mellan dessa båda faktorer var däremot inte en avgörande faktor i urvalet.

28. I det operativa programmet Främjande av sammanhållning (Litauen) användes olika urvalskriterier för projekt på regional och nationell nivå för liknande projekt i sektorn för offentliga byggnader. I två av tre åtgärder krävdes inte en energibesiktning, trots att energiförbrukning var det viktigaste urvalskriteriet. Därför valdes projekt för offentliga byggnader med den högsta energiförbrukningen ut för finansiering. Med kriterier som inte omfattar sparade energikostnader kan man emellertid inte avgöra vilken byggnad som kan leverera det bästa förhållandet mellan energibesparingar och kostnader och därför är det slumpen som avgör om de leder till kostnadseffektiva projekt.

RESULTATINDIKATORERNA OCH RESULTATÖVERVAKNINGEN VAR OTILLFREDSSTÄLLANDE

29. I samband med förvaltningen av utgiftsprogram eller utvecklingsprojekt ska rationella mål sättas upp och objektivt kontrollerbara indikatorer för uppnåendet av dem fastställas. Inom ramen för sammanhållningspolitiska investeringar i energieffektivitet ska förvaltningsmyndigheterna inrätta ett system med relevanta och mätbara resultatindikatorer [23]. Med kommissionens hjälp ska de utfärda relevanta riktlinjer för att underlätta övervakningen av projektresultat, till exempel mängd energi och energikostnader som sparats och deras bidrag till uppnåendet av energieffektivitetsmålen. De uppgifter som samlas in bör vara av en acceptabel kvalitet vad avser relevans, jämförbarhet och tillförlitlighet [24].

30. Förvaltningsmyndigheterna saknade referensuppgifter om energibesparingspotentialen i de sektorer som valdes ut för investering när de utarbetade sina operativa program. Utan dessa uppgifter hade de politiskt ansvariga ingen information för att kunna uppskatta i vilken utsträckning ett program skulle kunna bidra till uppnåendet av ett politiskt mål och därför kunde de inte avgöra om ett program skulle finansieras eller inte.

31. Resultatindikatorerna för energieffektivitetsåtgärder var inte tillräckliga för att programmen skulle kunna övervakas på ett lämpligt sätt. Det var obligatoriskt för förvaltningsmyndigheterna att använda resultatindikatorer men det föreskrevs inte vilken typ av indikator som skulle användas. Detta ledde till att de granskade förvaltningsmyndigheterna använde olika mätmetoder och mätenheter. Därför kan resultaten av energieffektivitetsåtgärderna inte jämföras inom EU och inte heller aggregeras.

32. I det operativa programmet miljö (Tjeckien) var indikatorn för energieffektivitetsåtgärden den totala mängd energi i gigajoule som sparades genom åtgärden. Uppgifter rapporterades på projektnivå och aggregerades därefter. Dessa uppgifter var riktiga och tillförlitliga eftersom de beräknades av auktoriserade energibesiktningsmän. Men endast mål för teknisk output (utbytta fönster och dörrar och kvadratmeter väggar och tak som isolerats) var bindande i projekten, medan energibesparingsmål inte var det.

33. I Italien hade varken referensvärdet för energibesparingspotentialen eller mätmetoden fastställts. I det operativa programmet Basilicata var indikatorn för fysisk output när det gällde energibesparingar antalet projekt, och resultatindikatorn (energibesparingar i gigajoule per år) byggde på teoretiska uppskattningar. I det interregionala operativa programmet Energi återspeglades avsaknaden av referensuppgifter om energibesparingspotentialen i otillförlitliga effektindikatorer. Resultatindikatorerna och indikatorerna för fysisk output innehöll inte någon mätmetod och därför var deras målvärden inte underbyggda.

34. I det operativa programmet Främjande av sammanhållning (Litauen) hade indikatorerna fastställts för det operativa programmet, dess prioriterade områden och dess åtgärder. En ökning eller minskning av den tillgängliga finansieringen av energieffektivitet resulterade inte alltid i en ändring av indikatorernas värde, såsom man normalt räknar med. När det gällde de prioriterade områdena avsåg indikatorerna en minskning av energiintensiteten och när det gällde åtgärderna avsåg de antalet projekt och mängden sparad energi men inte kostnaden för densamma.

35. Kommissionens riktlinjer för övervakning innehöll inga rekommenderade eller bindande indikatorer om energieffektivitet [25]. Genom sammanhållningsmedel främjas dessutom förbättrad energieffektivitet under många andra rubriker än energieffektivitet (el, gas, petroleumprodukter och olika infrastruktur). Kommissionen har inte övervakat hur dessa åtgärder har bidragit till uppnåendet av energibesparingsmålet 2020 och den har inte heller planerat att sådana resultatindikatorer ska användas i energieffektivitetssektorn [26].

GENOMFÖRANDE AV PROJEKT FÖR OFFENTLIGA BYGGNADER

ENERGIEFFEKTIVITET VAR INTE DET FRÄMSTA MÅLET

36. Kommunerna och regionerna ska ha planer som bygger på behovsbedömningar och som ska innehålla förteckningar över alla deras byggnader och energikostnaderna för dem samt prioritera dem som har störst energibesparingspotential. Denna strategi skulle prioritera finansiering av energieffektivitetsåtgärder i de byggnader som har störst energibesparingspotential.

37. Kommunerna eller regionerna hade inte planer som byggde på riktiga behovsbedömningar. Enligt förvaltningsmyndigheterna ansågs byggnader i regel vara "klara" för finansiering om de behövde renoveras och dokumentationen av dem följde kraven.

38. De projekt som valdes ut för finansiering hade inga rationella mål för kostnadseffektivitet, det vill säga kostnad per sparad energienhet. Deras mål var att spara energi och öka komforten, men de valdes inte ut för finansiering utifrån sin potential att skapa ekonomiska vinster genom energibesparingar och därmed kompensera för de kostnader som uppkommit (se bilaga II för återbetalningsperioderna för de granskade projekten).

39. Inget av de granskade länderna hade godkänt kostnadsoptimala nivåer för minimikrav avseende energiprestanda för byggnader och byggnadskomponenter och de samlade inte heller systematiskt in uppgifter om de befintliga byggnadernas energiförbrukningsprofiler. Trots att nationella byggnormer fastställer gränsvärden för byggnaders och byggmaterials värmevärden, använde stödmottagarna flexibla tillvägagångssätt, tekniker och material för att uppnå olika energiprestandaklasser.

40. Förvaltningsmyndigheterna gav ingen vägledning om genomförandet av energieffektivitetsåtgärder, till exempel specifikationer för bygg- och anläggningsarbeten, tekniker som skulle användas och kostnader eller optimala kostnadsnyttoförhållanden som skulle uppnås.

ENERGIBESIKTNINGAR VAR INTE ALLTID OBLIGATORISKA ELLER AV GOD KVALITET

41. Vid en normal energibesiktning ska ett referensvärde för anläggningens energianvändning tas fram, energibesparingarna utvärderas och kostnadseffektiviteten i de lämpligt utvalda energibesparingsåtgärderna bedömas, vilket ska ske innan finansieringsbeslutet fattas. Energibesiktningsmannen ska endast föreslå alternativ som innebär att gällande tekniska normer följs. Kommissionen förespråkar energibesiktningar eftersom de kan vara ett lämpligt verktyg för att göra energibesparingar, särskilt i byggnader och inom industrin. Därför har ett antal medlemsstater infört energibesiktningar i den offentliga sektorn och gjort dem obligatoriska [27].

42. I Tjeckien var energibesiktningar obligatoriska för offentliga byggnader med en energiförbrukning på över 1500 gigajoule per år. Stödmottagarna förlitade sig helt på rekommendationerna i dessa besiktningar. Energibesiktningsmannen rekommenderade i regel ett mycket kostnadskrävande investeringsalternativ eftersom det ställde större energibesparingar i utsikt än de billigare alternativen. Inget kostnadseffektivt alternativ föreslogs.

43. I Italien föregicks inte projekten av en energibesiktning. Stödmottagaren i projektet var inte skyldig att övervaka energiförbrukningen före projektet och efter dess avslutning.

44. I Litauen var energibesiktningarna inte tillräckligt ingående när det gällde mätuppgifter för byggnader före renovering. Därför gick det inte att kontrollera projektens faktiska nytta [28]. Liknande problem konstaterades i övervakningsrapporten om genomförandet av programmet för modernisering av bostadshus [29]. Vidare krävdes ingen referensbedömning av energiprestandan innan projekt genomfördes. Energibesiktningar hade bara genomförts i två av åtta granskade projekt innan projekten startade, och de återstående sex energibesiktigades efter det att renoveringsarbetet hade påbörjats.

PROJEKTEN GAV FYSISK OUTPUT MEN TILL HÖGA KOSTNADER I FÖRHÅLLANDE TILL DEN POTENTIELLT SPARADE ENERGIN

45. Alla granskade projekt gav fysisk output (till exempel byttes fönster och dörrar ut och isolerades väggar och tak) till en godtagbar standard och i planerad mängd. Alla granskade projekt resulterade i vinster, såsom byggnadsunderhåll och ökad komfort (till exempel bullerminskning och minskad infiltration av vind och vatten) eller bättre efterlevnad av säkerhetskrav (till exempel utgångar).

46. I 18 av 24 granskade projekt kunde förvaltningsmyndigheterna inte uppge i vilken utsträckning projekten hade uppnått sina energibesparingsmål, eftersom energibesparingarna inte hade mätts på ett tillförlitligt sätt. I de operativa program som granskades i Italien och Litauen uppskattades den energibesparing som projekten resulterade i endast av förvaltningsmyndigheten eller stödmottagaren. Det var bara i Tjeckien som mätningarna utfördes av kvalificerade energibesiktningsmän. De slutgiltiga resultaten av projekten i Tjeckien och Litauen ska utvärderas tre år efter det att projekten har avslutats. Vid tidpunkten för granskningen hade övervakningssystemet emellertid ännu inte tagits i drift.

47. Enligt energibesiktningsmännens preliminära rapporter uppnådde alla utom ett av de granskade projekten i Tjeckien sina mål för minskad energiförbrukning [30]. De faktiska energibesparingarna var till och med större än planerat. Men alla granskade projekt var kostnadskrävande investeringar med återbetalningsperioder som var längre än de enskilda komponenternas eller byggnadernas livstid. Återbetalningsperioden för de granskade projekten varierade mellan 27 och 148 år och var i genomsnitt 52 år.

48. I Basilicata (Italien) gick det inte att bedöma de granskade projektens nytta på ett tillförlitligt sätt. Inga energibesiktningar hade gjorts och inga uppgifter om energiförbrukningen hade samlats in före och efter projekten. Att spara 1 gigajoule skulle enligt planerna kosta 252 euro i genomsnitt i de sex granskade projekten. När det gällde fem av sex projekt gav stödmottagarna revisorerna vissa uppgifter om energiförbrukningen som tydde på att projekten skulle kunna resultera i en genomsnittlig återbetalningsperiod på omkring 50 år.

49. Inom det interregionala operativa programmet Energi (Italien) hade endast ett projekt avslutats vid utgången av 2011 [31]. I projektansökan uppskattades vinsterna till en miljon euro per år, vilket skulle ha resulterat i en enkel återbetalningsperiod på tio år. Man uppskattar att projektet när det har avslutats endast kommer att ge energibesparingar på omkring 500000 euro per år (stödmottagaren hade gjort ett räknefel i projektansökan), vilket innebär en enkel återbetalningsperiod på 19 år.

50. I Litauen (det operativa programmet Främjande av sammanhållning) uppgick de faktiska investeringskostnaderna i de granskade projekten till mellan 56 och 488 euro per uppvärmd kvadratmeter, det vill säga de var flera gånger högre än de 31,85 euro per kvadratmeter som hade prognostiserats i den nationella energieffektivitetsplanen 2006–2010. Inom fem av de åtta granskade projekten hävdade man att man hade uppnått de planerade energibesparingarna men de mättes inte på ett tillförlitligt sätt [32]. I tre fall hade resultaten ännu inte mätts [33]. I de granskade projekten varierade den planerade enkla återbetalningsperioden mellan 8 och 156 år, med ett genomsnitt på 58 år (se bilaga II för resultaten när det gäller alla granskade projekt).

SLUTSATSER OCH REKOMMENDATIONER

51. De villkor för programplanering och finansiering som hade fastställts möjliggjorde inte kostnadseffektiva investeringar i energieffektivitet med hjälp av sammanhållningsmedel av följande skäl:

a) De granskade operativa programmen hade inte genomgått riktiga behovsbedömningar så att man kunde identifiera de särskilda sektorer där energibesparingar skulle kunna göras och alternativen för att uppnå dessa besparingar på ett kostnadseffektivt sätt och på så sätt motivera de valda åtgärderna och kostnaden för dem. De nationella myndigheterna såg inte till att de integrerades i de nationella energieffektivitetsplanerna (se punkterna 12–17).

b) Principen om kostnadseffektivitet, eller bästa möjliga förhållande mellan använda resurser och uppnådda resultat, var inte en avgörande faktor när medlemsstaterna anslog medel till energieffektivitetsåtgärder och konkreta projekt. Denna princip ingick inte heller i den bedömning som kommissionen gjorde innan den godkände de operativa programmen (se punkterna 18–22 och 23–28).

c) Resultatindikatorerna för energieffektivitetsåtgärder var inte lämpliga för övervakningen av programmen. Kommissionens riktlinjer för övervakning innehöll inga indikatorer för energieffektivitet. De resultat av energieffektivitetsåtgärderna som har rapporterats av de enskilda förvaltningsmyndigheterna är därför inte jämförbara i hela EU och kan inte aggregeras (se punkterna 29–35).

52. De granskade energieffektivitetsprojekten för offentliga byggnader var inte kostnadseffektiva:

a) Trots att alla de granskade projekten gav den planerade fysiska outputen, till exempel ersattes fönster och dörrar eller isolerades väggar och tak, var kostnaden hög i förhållande till de potentiella energibesparingarna. Ett viktigare övervägande än energieffektivitet var behovet att renovera offentliga byggnader. De granskade projekten syftade till att spara energi och öka komforten men de resulterade inte i något bra förhållande mellan energibesparingar och motsvarande investeringskostnad. Den genomsnittliga planerade återbetalningsperioden för investeringarna var omkring 50 år, vilket är alldeles för lång tid med tanke på de renoverade komponenternas och även själva byggnadernas livstid (se punkterna 18–22 och 23–28, 36–40 och 45–50).

b) Energibesiktningar var antingen inte obligatoriska (Italien och Litauen) eller också var de investeringsalternativ som rekommenderades i dem där de var obligatoriska (Tjeckien) alldeles för kostnadskrävande. I 18 av de 24 granskade projekten kunde de faktiska energibesparingarna inte kontrolleras eftersom de inte hade mätts på ett tillförlitligt sätt (se punkterna 41–44).

REKOMMENDATIONER

Kommissionen bör vidta nödvändiga åtgärder, bland annat lägga fram ytterligare förslag till bestämmelser för nästa programperiod, så att sammanhållningsmedlen till energieffektivitetsåtgärder nästa programperiod omfattas av följande:

1) En riktig behovsbedömning på programnivå. En sådan behovsbedömning bör bedöma energiförbrukningen efter ändamål i alla sektorer, identifiera ekonomins energibesparingspotential och fastställa mål och lämpliga metoder för utvärdering av energiplanen. Den bör kartlägga kostnadseffektiva lösningar i varje sektor.

2) Regelbunden övervakning och användning av jämförbara resultatindikatorer. Varje operativt program som gäller energieffektivitetsprojekt bör övervakas regelbundet med avseende på utvecklingen av kostnaden per sparad energienhet och av den planerade och uppnådda återbetalningsperioden i det operativa programmet. De uppgifter som samlas in bör dessutom vara av godtagbar kvalitet när det gäller relevans, jämförbarhet och tillförlitlighet. Uppgifter om vilka energibesparingar som gjorts genom åtgärder som fått stöd via sammanhållningsmedel bör samlas in av de nationella myndigheterna och aggregeras av kommissionen. Sammanhållningsmedlens bidrag till målet att spara 20 % av EU:s förbrukning av primärenergi till 2020 bör fastställas.

3) Användning av tydliga kriterier för projekturval och standardinvesteringskostnader per sparad energienhet (med hjälp av en enhetlig mätenhet och mätmetod). Kommissionen bör fastställa en längsta tillåten enkel återbetalningsperiod på grundval av de vanliga avskrivningsperioderna för investeringar i energieffektivitet. Detta skulle kunna stödjas genom införande av kostnadsoptimala nivåer för referensbyggnader i medlemsstaterna som följer direktiv 2010/31/EU om byggnaders energiprestanda. Energibesiktningar bör användas som primärt urvalskrav för energieffektivitetsprojekt där kostnadsoptimala referensnivåer för byggnader ännu inte har fastställts på nationell nivå.

Denna rapport har antagits av revisionsrättens avdelning II, med ledamoten Harald NOACK som ordförande, vid dess sammanträde i Luxemburg den 14 november 2012.

För revisionsrätten

+++++ TIFF +++++

Vítor Manuel da Silva Caldeira

Ordförande

[1] KOM(2006) 545 slutlig av den 19 oktober 2006 – Handlingsplan för energieffektivitet: att förverkliga möjligheterna.

[2] Ibidem.

[3] Ordförandeskapets slutsatser från Europeiska rådet den 8– 9 mars 2007, dok. 7224/1/07 REV 1. Detta mål kan översättas till en besparing på 368 miljoner ton oljeekvivalenter (Mtoe) av primärenergi (inhemsk bruttoförbrukning minus användning för andra ändamål än energi) till 2020 jämfört med den beräknade förbrukningen det året på 1842 Mtoe, vilket innebär en förbrukningsnivå på 1474 Mtoe. Detta mål bekräftades på nytt av Europeiska rådet i juni 2010 ( 17/6/2010 nr: EUCO 13/10) och har tagits med i det nya energieffektivitetsdirektivet.

[4] SEK(2011) 277 slutlig av den 8 mars 2011.

[5] Bostadshus och kommersiella och offentliga byggnader står för nästan 40 % av energiförbrukningen och har störst energibesparingspotential. Byggnader som ägs eller utnyttjas av det offentliga utgör omkring 12 % av EU:s fastighetsbestånd sett till ytan, och i handlingsplanen för energieffektivitet betonas vikten av energieffektivitetsåtgärder i den offentliga sektorn (källa: KOM(2006) 545 slutlig). Det bör noteras att de tekniska lösningar som behövs för ett koldioxidsnålt samhälle redan finns tillgängliga i denna sektor, till skillnad från exempelvis transportsektorn.

[6] KOM(2010) 639 slutlig av den 10 november 2010 – Energi 2020 – En strategi för hållbar och trygg energiförsörjning på en konkurrensutsatt marknad.

[7] Sjunde ramprogrammet för forskning, Intelligent energi – Europa och instrumentet för finansiering av effektivare energiutnyttjande.

[8] Europeiska kommissionen (2009) Ex-post Evaluation of Cohesion Policy Programmes 2000–2006 Co-financed by the ERDF (Objectives 1 and 2) – Work Package 5B: Environment and Climate Change (efterhandsutvärdering av de sammanhållningsprogram 2000–2006 som medfinansierades av Eruf (mål 1 och 2) – arbetspaket 5B: miljö och klimatförändringar), s. 43.

[9] I mer utvecklade regioner och övergångsregioner måste enligt kommissionens förslag minst 80 % av Eruf-medlen anslås till energieffektivitet och förnybar energi, forskning och innovation samt små och medelstora företags konkurrenskraft, varvid minst 20 % av medlen måste anslås till energieffektivitet och förnybar energi; i mindre utvecklade regioner ska minst 50 % av Eruf-medlen anslås till dessa tre områden, varvid minst 6 % av medlen måste anslås till energieffektivitet och förnybar energi. (Källa: KOM(2011) 614 slutlig av den 6 oktober 2011, s. 4).

[10] Rådets förordning (EG) nr 1083/2006 av den 11 juli 2006 om allmänna bestämmelser för Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden och Sammanhållningsfonden samt om upphävande av förordning (EG) nr 1260/1999 (EGT L 210, 31.7.2010, s. 25).

[11] Artikel 17.1 i i fördraget om Europeiska unionen (EUT C 326, 26.10.2012, s. 13) och artikel 317 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUT C 326, 26.10.2012, s. 47).

[12] En sammanfattning av EU:s lagstiftning om förvaltnings- och kontrollsystem för stöd som beviljas inom ramen för sammanhållningspolitiken finns på följande adress: http://europa.eu/legislation_summaries/regional_policy/management/g24241_en.htm

[13] Förordning (EG) nr 1083/2006.

[14] Operativa programmet Miljö (Tjeckien), interregionala operativa programmet Energi (Italien) och operativa programmet Främjande av sammanhållning (Litauen).

[15] Operativa programmet Basilicata (Italien).

[16] OECD/IEA (2008) Energy Efficiency Policy Recommendations (rekommendationer för energieffektivitetspolitiken), Paris.

[17] SEK(2009) 889 slutlig av den 23 juni 2009 – Synthesis of the complete assessment of all 27 National Energy Efficiency Action Plans as required by Directive 2006/32/EC on energy end-use efficiency and energy services (sammanställning av en fullständig bedömning av alla 27 nationella handlingsplaner för energieffektivitet, såsom krävs enligt direktiv 2006/32/EG om effektiv slutanvändning av energi och om energitjänster), s. 47.

[18] Artikel 27.1 och 27.2 i rådets förordning (EC, Euratom) nr 1605/2002 av den 25 juni 2002 med budgetförordning för Europeiska gemenskapernas allmänna budget (EGT L 248, 16.9.2002, s. 1).

[19] SEK (2011)277 slutlig.

[20] Artikel 5 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/32/EG av den 5 april 2006 om effektiv slutanvändning av energi och om energitjänster och om upphävande av rådets direktiv 93/76/EEG (EGT L 114, 27.4.2006, s. 64).

[21] Flanderns handlingsplan för energieffektivitet (2007) och handlingsplan för förnyat energisparande (2005), Danmark (www.ec.europa.eu/energy).

[22] Detta kan jämföras med den tjeckiska statens årliga program för stöd till energibesparingar och användning av förnybara energikällor, Effekt-programmet, som har pågått sedan 1991. Den enkla återbetalningsperioden för investeringarna varierade mellan 5 år (industrin), 7 år (tjänstesektorn) och 21 år (hushåll), och den genomsnittliga kostnaden per sparad gigajoule uppgick till 74 euro under perioden 2005–2007.

[9999] Efter omfördelningen av medel.

[23] I artikel 27.3 i förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002 anges att specifika mål som kan mätas och förverkligas och som är relevanta och daterade ska fastställas för alla verksamhetsområden som EU-budgeten omfattar. Förverkligandet av dessa mål ska kontrolleras genom resultatindikatorer.

[24] Revisionsrättens yttrande nr 7/2011 (EUT 47, 17.2.2012, s. 1).

[25] Kommissionens arbetsdokument nr 2 The New Programming Period 2007–2013, Indicative Guidelines on Evaluation Methods: Monitoring and Evaluation Indicators (den nya programperioden 2007–2013, vägledande riktlinjer för utvärderingsmetoder: övervaknings- och utvärderingsindikatorer), augusti 2006.

[26] Kommissionens arbetsdokument Outcome indicators and targets, Towards a new system of monitoring and evaluation in EU Cohesion Policy (utfallsindikatorer och utfallsmål, mot ett nytt system för övervakning och utvärdering i EU:s sammanhållningspolitik), juni 2011, ej offentliggjort.

[27] SEK(2009) 889 slutlig, s. 36 och 59.

[28] Detta krävs inte enligt den metod för energibesiktningar och besiktningar av energiresurser och kallvattenanvändningen i offentliga byggnader som godkändes av ekonomiministeriet i beslut nr 4-184 av den 29 april 2008.

[29] Övervakning av programmet för renovering av flerfamiljshus. Offentlig institution "Kompetencijų centras", beslut av HUDA, 2009.

[30] Projektet Kladno.

[31] Projektet Cardarellisjukhuset, Neapel.

[32] Projekten Palanga, Gargzdai, Garliava, Alytus och Vilnius universitetskliniker.

[33] Projekten Klaipeda, Kaunas onkologi och Vilnius Mykolas Marcinkevičius.

--------------------------------------------------

BILAGA I

FÖRDELNING AV SAMMANHÅLLNINGSMEDEL TILL ENERGIEFFEKTIVITET 2000–2013 OCH UTVALDA PROJEKT 2007–2011

Anmärkning: En urvalsandel på över 100 % innebär att medel omfördelades från andra prioriteringar eller åtgärder inom samma operativa program eller ett annat operativt program.

Källa: Generaldirektoratet för regionalpolitiks databas SF 2000–2006, SFC2007, 2011 års årliga genomföranderapport för utvalda projekt.

Medlemsstat | Anslaget belopp 2000–2006 (euro) | Anslaget belopp 2007–2013 (euro) | Totala anslag i medlemsstaten 2000–2013 (euro) | Totala anslag i medlemsstaten/totala anslag (%) | Utvalda projekt 2007–2011 (euro) | Utvalda projekt 2007–2011 (%) |

Tjeckien [1] | 9225386 | 942214473 | 951439859 | 17,7 | 342658632 | 36,4 |

Italien | 35298133 | 838592232 | 873890365 | 16,2 | 417305116 | 49,8 |

Polen [1] | 11410880 | 499012133 | 510423013 | 9,5 | 389379855 | 78,0 |

Litauen [1] | 31815678 | 370508149 | 402323827 | 7,5 | 439300937 | 118,6 |

Tyskland | 11969823 | 373182646 | 385152469 | 7,1 | 307047003 | 82,3 |

Ungern [1] | 7181475 | 328531227 | 335712702 | 6,2 | 163856263 | 49,9 |

Frankrike | 25596690 | 291167688 | 316764378 | 5,9 | 177008914 | 60,8 |

Bulgarien [2] | 0 | 258104621 | 258104621 | 4,8 | 74144427 | 28,7 |

Rumänien [2] | 0 | 253241727 | 253241727 | 4,7 | 60131969 | 23,7 |

Storbritannien | 23362973 | 150657204 | 173420177 | 3,2 | 167360699 | 111,1 |

Spanien | 39941325 | 110048101 | 146803260 | 2,7 | 33326165 | 30,3 |

EU:s gränsöverskridande samarbete | 4029659 | 119642025 | 123671684 | 2,3 | 164027992 | 137,1 |

Grekland | 42623511 | 71170000 | 113793511 | 2,1 | 492363482 | 691,8 |

Slovenien [1] | 0 | 105700000 | 105700000 | 2,0 | 73707906 | 69,7 |

Lettland [1] | 21048774 | 60220000 | 81268774 | 1,5 | 106078878 | 176,2 |

Slovakien [1] | 1334466 | 78584184 | 79918650 | 1,5 | 64760737 | 82,4 |

Portugal | 0 | 74200883 | 74200883 | 1,4 | 49599067 | 66,8 |

Irland | 22864270 | 19000000 | 41864270 | 0,8 | 22346186 | 117,6 |

Nederländerna | 793076 | 34250000 | 35043076 | 0,7 | 19917049 | 58,2 |

Estland [1] | 2568584 | 28760241 | 31328825 | 0,6 | 27844967 | 96,8 |

Finland | 190740 | 24243917 | 24434657 | 0,5 | 6926847 | 28,6 |

Belgien | 5271426 | 18976147 | 24247573 | 0,5 | 9375338 | 51,0 |

Malta [1] | 0 | 12550000 | 12550000 | 0,2 | 3096758 | 24,7 |

Sverige | 0 | 9173788 | 9173788 | 0,2 | 1057737 | 11,5 |

Österrike | 2864306 | 6156013 | 9020319 | 0,1 | 17383781 | 282,4 |

EU:s interregionala samarbete | 6891928 | 0 | 6891928 | 0,1 | 0 | 0 |

Luxemburg | 0 | 504873 | 504873 | 0,01 | 1744838 | 345,6 |

Cypern [1] | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |

Danmark | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |

Totalt | 306283104 | 5078392272 | 5384675376 | 100 % | 3632051543 | 71,5 |

[1] Anslag från 2004.

[2] Anslag från 2007.

--------------------------------------------------

BILAGA II

ÅTERBETALNINGSPERIOD OCH ENERGIBESPARINGAR SOM UPPNÅTTS GENOM PROJEKT I TJECKIEN, ITALIEN OCH LITAUEN

Källa: Energibesiktningar och energiprojektens faktiska output, revisorernas beräkningar på grundval av energibesiktningar, utvärderingsperiod mellan 25 och 50 år.

Projekt | Syfte | Situationen när det gäller energibesparingar efter ett år | Planerad återbetalningsperiod (antal år) | Faktisk/uppskattad återbetalningsperiod (antal år) |

Uherské Hradiště | Isolering av tak och väggar och fönsterbyte i ett kulturhus och i en skola | Uppnådda | 42 | 35 |

Karviná | Isolering av tak och väggar och fönsterbyte i en gymnasieskola | Uppnådda | 93 | 78 |

Frýdek-Místek | Isolering av tak och väggar och fönsterbyte i en gymnasieskola | Uppnådda | 40 | 30 |

Sokolov | Isolering av tak och väggar och fönsterbyte i två låg- och mellanstadieskolor, en förskola och ett fritidshem | Uppnådda | 86 | 81 |

Sokolov II | Isolering av tak och väggar och fönsterbyte i tre låg- och mellanstadieskolor | Uppnådda | 30 | 26 |

Volyně | Komplext projekt för isolering av tak och väggar, fönsterbyte och byte av en koleldad värmepanna i en gymnasie- och yrkesskola och i elevhem | Uppnådda | 148 (46) [1] | 146 (26) [1] |

Kladno | Isolering av tak och väggar och fönsterbyte i åtta förskolor | Ej uppnådda | 27 | 32 |

Plzeň | Isolering av tak och väggar och fönsterbyte i en låg- och mellanstadieskola och en gymnasieskola | Uppnådda | 55 | 48 |

Melfi | Fönsterbyte i en högstadieskola | e.t. | 20 | e.t. |

Matera | Fönsterbyte i provinsen Materas högkvarter | Ej tillförlitligt mätta | 42 | 104 |

Grassano | Fönsterbyte i en låg- och mellanstadieskola | Ej tillförlitligt mätta | 28 | 56 |

Sant'Arcangelo | Fönsterbyte i kommunen Sant’Arcangelos huvudbyggnad | Ej tillförlitligt mätta | 37 | 17 |

ENEA-Rotondella | Fönsterbyte i matsalsbyggnaden vid ENEA-centrumet i Trisaia | Ej tillförlitligt mätta | 21 | 10 |

Policoro | Fönsterbyte i låg- och mellanstadieskolan i Policoro | Ej tillförlitligt mätta | 33 | 53 |

Neapel | Åtgärder på utbudssidan för att öka effektiviteten när det gäller produktion och distribution, till exempel modernisering av värmekraftanläggningen och byte av tekniska anordningar, rör och försörjningssystem för varm- och kallvatten och luft som främst används i den största sjukhusbyggnaden | Ej tillförlitligt mätta | 10 | 19 |

Palanga | Palanga Vladas Jurgutis – renovering av högstadieskola | Ej tillförlitligt mätta | 40 | 21 |

Gargždai | Viliaus Gaigalaitis – renovering av äldreboende | Ej tillförlitligt mätta | 49 | 36 |

Klaipėda | Klaipėda – renovering av turismskola | e.t. | 156 | e.t. |

Garliava | Ökning av effektiviteten i energiförbrukningen i Kaunasprovinsens sjukhus i Garliava | Ej tillförlitligt mätta | 57 | 31 |

Kaunas | Renovering av onkologicentrumet vid Kaunas medicinska universitet | e.t. | 8 | e.t. |

Vilnius | Renovering av delar av Mykolas Marcinkevičius-sjukhuset och dess tekniska system för att förbättra energiegenskaperna | Ej tillförlitligt mätta | 63 | 21 |

Alytus | Ökning av energieffektiviteten i Alytus yrkesutbildningscentrum | Ej tillförlitligt mätta | 26 | 23 |

Vilnius | Isolering av tak och renovering av uppvärmnings- och ventilationssystemen vid Vilnius universitetssjukhus (Santariškių-klinikens operationsavdelning) | e.t. | 66 | e.t. |

Genomsnitt | | | 51 | |

[1] Energibesiktningsmannen använde priset på brunkol (85,45 CZK/GJ) som ursprungligen förbrändes i det ombyggda värmeverket; som jämförelse använde revisorerna det genomsnittliga energipriset på 279 CZK/GJ som betaldes av skolan för all energitillförsel.

--------------------------------------------------