[pic] | EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION |

Bryssel den 22.6.2006

KOM(2006) 323 slutlig

RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET OCH RÅDET

Om verksamheten enligt EIB:s externa utlåningsmandat och en framtidsbedömning

{SEK(2006) 789}{SEK(2006) 790}

RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET OCH RÅDET

Om verksamheten enligt EIB:s externa utlåningsmandat och en framtidsbedömning

Innehållsförteckning

1. Inledning 3

2. Resultat 3

2.1. Lånevolymer 4

2.2. EIB:s regionala närvaro jämfört med andra internationella finansinstitut 5

2.3. Samarbete med gemenskapsprogram och andra finansinstitut 7

2.4. Framsteg i riktning mot att uppnå riskdelningsmålet 8

2.5. EIB:s mervärde 9

3. Riktlinjer för framtida verksamheter 10

3.1. Regionala tak 10

3.2. Reservmandat 12

3.3. Garantitäckning 12

3.4. Ländertäckning 13

3.5. Samband med EU:s politik 13

3.6. Samarbete med andra internationella finansinstitut 14

3.7. Rapportering och räkenskaper 14

Inledning

Denna rapport läggs fram för Europaparlamentet och rådet i enlighet med artikel 2 i rådets beslut 2000/24/EG av den 22 december 1999 i dess ändrade lydelse (nedan kallat ”rådets beslut”), i vilket det fastställs att: ”Kommissionen skall rapportera om tillämpningen av detta beslut senast den 31 juli 2006”.

De garantier som gemenskapen beviljat enligt rådets beslut täcks av en garantifond för extern verksamhet som inrättades genom rådets förordning (EG, Euratom) nr 2728/94 av den 31 oktober 1994 med ändringar (nedan kallad ”garantifonden”). Den 5 april 2005 lade kommissionen fram ett förslag till ändring av ovannämnda förordning.

Denna rapport består av två avsnitt. Det första avsnittet innehåller en översikt över Europeiska investeringsbankens resultat (nedan kallad ”EIB” eller ”banken”) under det nuvarande mandatet. Det andra avsnittet innehåller en mer detaljerad beskrivning av riktlinjerna för den framtida verksamheten. Två arbetsdokument från kommissionens avdelningar, ett i vilket de regionala framtidsutsikterna granskas (SEK(2006) 790, bilaga 1) och ett annat som innehåller en detaljerad utvärdering av det nuvarande mandatet (SEK(2006) 789, bilaga 2), bifogas denna rapport.

Tillsammans med denna rapport lägger kommissionen fram ett förslag till rådets beslut om en förlängning av EIB:s externa mandat (KOM(2006) 324), som avspeglar de riktlinjer som ges i den här rapporten.

Resultat

EIB:s mandat är, så som det fastställs i beslutet, att stödja gemenskapens politiska mål genom att finansiera utvalda investeringsprojekt. Banken uppmanas att stärka samordningen med gemenskapens övriga finansiella instrument och att regelbundet samråda med kommissionen för att se till att prioriteringar och verksamhet i de berörda länderna samordnas. Banken uppmanas även att sträva efter att täcka den kommersiella risken på 30 % av den utlåning som görs i form av riskdelningsarrangemang från garantier eller annan säkerhet från tredje part. I detta avsnitt sammanfattas hur banken uppfyllt dessa mål, med en särskilt detaljerad beskrivning av lånevolymen, samordningen med gemenskapsinstrument och med övriga internationella finansinstitut och de framsteg som gjorts när det gäller att uppnå riskdelningsmålet. Dessutom granskas mervärdet hos bankens verksamhet. Bilaga 2 innehåller, som redan nämnts, en detaljerad utvärdering.

Lånevolymer

Vad beträffar de nuvarande externa utlåningsmandaten framgår det av tabell 1 att de tecknade lånen den 31 december 2005 – det vill säga ungefär 85 % av utlåningsmandatens löptid – utgör 87 % av det totala lånetaket på 20 660 miljoner euro, men det finns betydande regionala skillnader. Tabellen inbegriper transaktioner enligt det allmänna mandatet[1], mandatet för den nordliga dimensionen för miljöprojekt/Ryssland (NDEP-mandatet)[2] och mandatet för Ryssland, Ukraina, Moldavien och Vitryssland (Ryssland/WNIS-mandatet)[3].

Tabell 1: Tecknade lån per den 31 december 2005

Mandat | Tecknade lån |

Region | Tak miljoner euro | Summa miljoner euro | euro % av tak | Antal lån | Genomsnittligt lånebelopp miljoner euro |

De sydöstra grannländerna (SEN) | 9 185 | 7 817 | 85 | 120 | 65 |

Medelhavsländerna (MED) | 6 520 | 6 272[4] | 96 | 89 | 70 |

Latinamerika och Asien (ALA) | 2 480 | 1 942 | 78 | 44 | 44 |

Sydafrika (RSA) | 825 | 757 | 92 | 14 | 54 |

Återuppbyggnad i Turkiet efter jordbävningen (Turkey Earthquake Reconstruction and Rehabilitation Action – TERRA) | 600 | 600 | 100 | 5 | 120 |

Särskilda åtgärdsprogrammet för tullunionen mellan EG och Turkiet (SAP) | 450 | 450 | 100 | 5 | 90 |

Nordliga dimensionen/Ryssland (NDEP) | 100 | 85 | 85 | 3 | 28 |

Ryssland, Ukraina, Moldavien och Vitryssland (Ryssland/WNIS) | 500 | 0 | 0 | 0 | 0 |

Summa | 20 660 | 17 923 | 87 | 280 | 64 |

EIB förväntar sig att under 2006 kunna teckna lån till samtliga tillgängliga belopp inom ramen för de regionala taken, med undantag för mandatet för NDEP som löpte ut i maj 2005 och mandatet för Ryssland/WNIS, där banken förväntar sig att göra åtaganden för 225 miljoner euro under 2006 och för det resterande beloppet under 2007.

Den sektorsvisa fördelningen som redovisas i bilaga 2 visar att kommunikationssektorn (transport och telekom) stod för 35 % av den totala utlåningen. Över hälften av lånen i denna sektor beviljades i de sydöstra grannländerna. Sektorn för vatten och övrigt (inklusive områden som urban upprustning) absorberade 20 % av den totala utlåningen, och lånen var jämnt fördelade mellan grannländerna i sydöst och Medelhavsländerna. Energisektorn stod för 19 % av de beviljade lånen under den granskade perioden och merparten gick till länderna i Medelhavsområdet.

EIB:s regionala närvaro jämfört med andra internationella finansinstitut

I tabell 2 nedan jämförs EIB:s utlåningsverksamhet i de olika regionerna under 2005, inklusive den utlåning som sker på bankens egen risk utom ramen för gemenskapens mandat, med utlåningsverksamheten hos andra internationella finansinstitut.

Tabell 2: EIB:s och andra internationella finansinstituts låneåtaganden under 2005 (i miljarder euro)[5]

Region | EIB | Världsbanken[6] | IFC | EBRD | AfDB | ADB | IADB |

Turkiet | 0,9 | 1,4 | 0,3 | - | - | - | - |

Västra Balkan | 0,5 | 0,3 | 0,2 | 0,4 | - | - | - |

Medelhavsländerna | 1,3 | 0,5 | 0,1 | - | 0,7 | - | - |

Östeuropa, Södra Kaukasien och Ryssland | 0,1 | 0,5 | 0,7 | 2,0 | - | <0,1 | - |

Centralasien | - | 0,2 | <0,1 | 0,3 | - | 0,1 | - |

Asien (utom Centralasien och Mellanöstern)[7] | 0,6[8] | 6,3 | 1,2 | - | - | 4.5 | - |

Latinamerika | 0,1 | 3,9 | 1,2 | - | - | - | 5,5 |

Sydafrika | 0,1 | - | <0,1 | - | - | - | - |

IFC = Internationella finansieringsbolaget (International Finance Corporation); EBRD = Europeiska utvecklingsbanken (European Bank for Reconstruction and Development);

AfDB = Afrikanska utvecklingsbanken (African Development Bank); ADB = Asiatiska utvecklingsbanken (Asian Development Bank); IADB = Interamerikanska utvecklingsbanken (Inter-American Development Bank) Bank

Som framgår av tabellen ovan var EIB den störste aktören i Medelhavsområdet och Västra Balkan under 2005. Banken var dessutom, tillsammans med Världsbanken, det mest aktiva internationella finansinstitutet i Turkiet. Jämfört med övriga finansinstituts verksamhet spelade EIB en marginell roll i de östra grannländerna, Asien och Latinamerika, vilket beror på den begränsade omfattningen på respektive mandat.

Samarbete med gemenskapsprogram och andra finansinstitut

På grund av den typ av projekt som banken stödjer är samfinansiering vanlig och normalt nödvändig, eftersom finansiering från EIB inte täcker mer än 50 % av projektkostnaden. I tabell 3 nedan finns uppgifter om de projekt som finansierats enligt mandatet och där gemenskapsprogram eller andra finansinstitut, utöver initiativtagarna, har bidragit till projektets finansiering.

Tabell 3: Samfinansieringar per den 31 december 2005 (miljoner euro)

Region | Kostnad | EIB | Phare/ Ispa | Multilaterala institutioner | Bilaterala och nationella inst. | Övriga |

Medelhavsländerna | 9 344 | 3 214 | 1 122 | 1 330 | 881 | 2 797 |

MED | 9 041 | 2 787 | - | 1 292 | 1 182 | 3 780 |

ALA | 12 423 | 1 338 | - | 718 | 2 398 | 7 969 |

RSA[9] | 798 | 50 | - | - | 148 | 600 |

Turkiet SAP | 96 | 40 | - | 51 | - | 5 |

TERRA | 1 286 | 450 | - | 308 | - | 528 |

SUMMA | 32 988 | 7 879 | 1 122 | 3 699 | 4 609 | 15 679 |

EIB förvaltar budgetmedel från EU för olika typer av åtgärder i föranslutningsländerna, i Medelhavsområdet och i Sydafrika. Alla medlemmar av ekonomiska och finansiella kommittén har tydligt erkänt värdet av en närmare koppling mellan EIB:s utlåning och EU:s budgetmedel i form av bidragsstöd och tekniskt bistånd[10]. EIB har dessutom, inom ramen för samarbetet med de andra finansinstituten, undertecknat ett flertal samförståndsavtal eller avsiktsförklaringar om en samarbetsram för informationsutbyte och verksamhetssamordning i specifika regioner eller särskilda projekt. Tabellen nedan innehåller en förteckning över de EU-finansierade instrument som förvaltas av banken samt de samförståndsavtal med kommissionen och internationella finansinstitut som för närvarande har tecknats eller är föremål för förhandling.

Tabell 4: Förteckning över EU-finansierade instrument och samförståndsavtal

Region | EU-finansierade instrument | Samförståndsavtal/avsiktsförklaringar och andra involverade parter |

Föranslutningsländer | - Finansieringsfacilitet för små och medelstora företag, kommunal infrastrukturfacilitet och kommunal finansieringsfacilitet. Dessa instrument kombinerar EIB-lån och EU-bidrag för att uppmuntra finansinstitut att öka deras utlåningsverksamhet till små och medelstora företag samt kommunala investeringsprojekt. - Räntesubventioner för utvalda projekt. - Tekniskt bistånd genom Europeiska byrån för återuppbyggnad. | - Samförståndsavtal med kommissionen, Europeiska utvecklingsbanken, Världsbanken, Internationella finansieringsbolaget, Nordiska investeringsbanken, Nordiska miljöfinansieringsbolaget, Europarådets utvecklingsbank och Svarta havets handels- och utvecklingsbank. |

Medelhavsländerna | - Tekniskt bistånd för utveckling och genomförande av projekt. - Riskkapitalinvesteringar till stöd för lokala företag och utvecklingen av lokala kapitalmarknader. - Räntesubventioner för miljöprojekt. - FEMIP:s förvaltningsfond, som huvudsakligen innehåller medel från medlemsstaterna, är inriktad på tekniskt stöd tidigare i processen och på riskkapital. | - Samförståndsavtal med kommissionen och Världsbanken. - Samförståndsavtal med kommissionen och Afrikanska utvecklingsbanken. - Avsiktsförklaring med europeiska utvecklings- och finansinstitut. - Avsiktsförklaring med Agence Française de Développement och Kreditanstalt für Wiederaufbau. |

Östeuropa, Södra Kaukasien och Ryssland | - | - Kommissionen, Europeiska utvecklingsbanken, Världsbanken, Nordiska investeringsbanken, Svarta havets handels- och utvecklingsbank. Kommissionen, EBRD (täcker även Centralasien; förhandlingar pågår). |

Asien | - | - Asiatiska utvecklingsbanken (under förhandling) |

Latinamerika | - | - Interamerikanska utvecklingsbanken. - Corp. Andina de Fomento (under förhandling). - Centralamerikanska banken för ekonomisk integration (under förhandling). -Banco Nacional de Desenvolvimento Econômico e Social (under förhandling). |

Sydafrika | - Riskkapitalinvesteringar till stöd för lokala företag. | - |

Framsteg i riktning mot att uppnå riskdelningsmålet

Den nuvarande gemenskapsgarantin täcker alla kreditrisker, om inte riskdelning tillämpas, varvid gemenskapsgarantin endast täcker specifika politiska risker medan icke-politiska risker bärs och lindras av EIB. För 30% av EIB:s utlåningsportfölj förväntades riskdelning utnyttjas enligt det nuvarande mandatet.

Tabell 5 visar att banken vid slutet av december 2005 hade uppnått 16,7 % vad gäller lån med riskdelning i förhållande till samtliga lån som tecknats enligt mandatet. Proportionerna varierar kraftigt mellan mandatets olika regionala delar. Det utsatta målet på 30 % för åtgärder enligt mandatet har överskridits avsevärt i Asien och Latinamerika, men kommer sannolikt inte att nås i de sydöstra grannländerna, Medelhavsländerna respektive Sydafrika. I Medelhavsländerna återspeglar detta i huvudsak svårigheterna för lokala initiativtagare att få tillgång till externa (inklusive europeiska) banker som är villiga att lämna garantier som är godtagbara för EIB enligt bankens nuvarande riktlinjer. Inga anspråk på EU:s garanti har gjorts för att täcka politiska risker i samband med lån med riskdelning.

Den övervägande delen av utlåningen i de nya medlemsstaterna före anslutningen skedde dock utan EU-garantier enligt den föranslutningsfacilitet som antogs av banken efter beslutets ikraftträdande. Banken har under tiden även inrättat en facilitet för partnerländerna i Medelhavsområdet (FEMIP), med en utlåningsram på 1 miljard euro, för utlåning i Medelhavsländerna. Den har dessutom beviljat ett lån på 500 miljoner euro för flygplatsen i Beijing. I bägge fallen tecknas lånen utan EU-garantier. En fullständig analys av riskdelningen mellan EU:s budgetmedel och EIB vid externa utlåningstransaktioner måste även ta utlåning utan garantier i beaktande. Tabell 5 nedan visar effekten, om utlåning enligt föranslutningsfaciliteten, faciliteten för partnerländerna i Medelhavsområdet och specifikt beviljande enligt artikel 18 sammanförs med utlåning med riskdelning enligt mandatet.

Tabell 5: Riskdelning per den 31 december 2005

Mandat | Tecknade lån |

Region | Tak miljoner euro | Summa miljoner euro | Riskdelning miljoner euro | Riskdelning i % enligt enbart mandatet | Riskdelning i % enligt mandatet och annat |

SEN | 9 185 | 7 817 | 830 | 10,6 | 65,3 |

MED | 6 520 | 6 272 | 601 | 9,6 | 14,6 |

ALA | 2 480 | 1 942 | 1 463 | 75,3 | 80,4 |

Sydafrika | 825 | 757 | 80 | 10,6 | 10,6 |

TERRA | 600 | 600 |

Turkiet SAP | 450 | 450 |

EU-mandatet totalt | 20 060 | 17 838 | 2 974 | 16,7 | 52,1 |

Föranslutningsfacilitet II | 14 000 | 12 304 | 12 304 |

Faciliteten för Medelhavspartnerskapet | 1 000 | 364 | 364 |

Artikel 18-projekt | 500 | 500 |

Utanför EU-mandatet summa | 15 000 | 13 168 | 13 168 |

Summa totalt | 35 060 | 31 006 | 16 142 |

EIB:s mervärde

EIB har inget generellt uppdrag utanför EU enligt dess stadga, utan bedriver sin verksamhet enligt specifika mandat att agera till stöd för EU:s politik så som den fastställs i strategidokument från kommissionen eller rådet. Jämfört med andra internationella finansinstitut genomför banken sina externa utlåningsmandat med färre anställda och den uppfattas av potentiella låntagare som ett rationellt och effektivt låneinstitut med en tydligt definierad inriktning.

EIB:s sakkunskap och komparativa fördel ligger framför allt på områden som infrastruktur, miljö samt små och medelstora företag, där den strävar efter att överföra sitt tekniska och ekonomiska kunnande på de som tar initiativ till nya projekt. Banken utför dessutom rigorösa utvärderingar av projektvillkor, i synnerhet när det gäller att säkerställa att EU:s miljö- och upphandlingsnormer tillämpas[11].

EIB:s projektvillkor omfattar också andra viktiga faktorer, t.ex. policy för priser och taxor, förbättring av administrativ kapacitet, avslutande av olönsam verksamhet, produktivitetsmål, användningen av tillgångar osv. Sådana villkor ingår i finansieringsavtalen och följs upp vid projektgenomförandet. Om villkoren inte uppfylls kan låneutbetalningen utebli eller avbrytas. I Medelhavsområdet har EIB lagt allt större vikt vid sektorsstöd och sektorsreformer, vilket blivit möjligt även genom tillgången till fonder för tekniskt stöd vid föreberedelser och genomförande av projekten. Det är att märka att makroekonomiskt stöd och villkor för detta på EU-nivå sköts av kommissionen.

Utöver ovannämnda förmåner har EIB fullt ut överfört de finansiella fördelar som följer av gemenskapsgarantin och bankens attraktiva finansieringskostnader till slutmottagarna i form av konkurrenskraftiga räntor. EIB har dessutom beviljat lån med mycket långa löptider, något som normalt är svårt att få tillgång till i dessa länder. I många fall har EIB:s stöd till ett projekt också verkat som en katalysator när det gäller deltagandet från andra finansiella partners sida. EIB har även arbetat med att utveckla en egen kapacitet för anskaffning av lokalt kapital och utlåning i några länder, vilket har bidragit till utvecklingen av lokala kapital- och finansmarknader.

Riktlinjer för framtida verksamheter

Regionala tak

Det nya mandatet kommer att bygga vidare på bankens nuvarande resultat genom att bredda verksamhetens geografiska och sektorsvisa inriktning i linje med EU:s nya politiska prioriteringar. De överskådliga framtida behoven och potentiella absorptionskapaciteterna varierar i de olika regionerna. Bilaga 1 till denna rapport innehåller en granskning av framtidsutsikterna i de olika regioner som omfattas av mandatet och en analys av riktlinjerna för bankens framtida verksamhet i syfte att möta dessa behov, vilket alltså utgör ett stöd för kommissionens förslag till EIB:s nya externa mandat.

I tabell 6 nedan jämförs taken för mandaten under perioden 2000–2006 med de tak som kommissionen föreslår för perioden 2007–2013.

Tabell 6: Jämförelse mellan EIB:s nuvarande och föreslagna mandat

EU-POLITIK/MANDAT | 2000–2006 | 2007–2013 |

Mdr euro | % | Mdr euro | % |

Föranslutning Föranslutningsländer - varav föranslutningsländer 2007–2013 Delsumma | 10,2 5,2 10,2 | 49,5 % 25,2 % 49,5 % | 9,0 9,0 | 28,6 % 28,6 % |

Grannländer Medelhavsländer(*) Östeuropa, Södra Kauakasus och Ryssland Delsumma | 6,5 0,6 7,1 | 31,6 % 2,9 % 34,5 % | 10,0 5,0 15,0 | 31,7 % 15,9 % 47,6 % |

Utvecklingssamarbete/Ekonomiskt samarbete |

Asien och Latinamerika Asien Latinamerika Delsumma | 2,5 | 12,0 % | 2,0 4,0 6,0 | 6,3 % 12,7 % 19,0 % |

ACP – Sydafrika Sydafrika Delsumma | 0,8 0,8 | 4,0 % 4,0 % | 1,5 1,5 % | 4,8 % 4,8 % |

Summa regionala mandat | 20,7 | 100 % | 31,5 | 100 % |

Reservmandat | 0,0 | 1,5 |

TOTALT | 20,7 | 33,0 |

(*) Med anledning av mandatens omstrukturering efter halvtidsöversynen 2003 höjdes i praktiken taket för Medelhavsländerna, eftersom Turkiet uteslöts från mandatet för Medelhavsområdet och infördes i mandatet för de sydöstra grannländerna.

Beloppet på 31,5 miljarder euro skulle i praktiken utgöra en sjuårig ökning på ungefär 16 %[12] (eller strax över 2 % per år). De regionala taken har, i enlighet med vad som anges i bilaga 1, beaktats med hänsyn till såväl EU:s politiska prioriteringar som den av EIB uppskattade absorptionskapaciteten.

Det bör påpekas att de nuvarande mandaten har en splittrad geografisk täckning, medan det nya mandatet kommer att ge en övergripande täckning genom att stödja de tre huvudområdena i EU:s utrikespolitik (föranslutningspolitiken, europeiska grannskapspolitiken samt politiken för utvecklingssamarbete och ekonomiskt samarbete). Nivån på de belopp som anslås till de olika regionerna kommer att fastställas i relation till respektive regions betydelse inom EU:s utrikespolitik. Den beräknade tilldelningen per capita som följer av de föreslagna taken enligt de olika mandaten är den följande: föranslutning ca 100 euro; grannskaps- och partnerskapspolitik ca 40 euro; utvecklingssamarbete och ekonomiskt samarbete ca 2 euro.

Reservmandat

Återuppbyggnad efter naturkatastrofer eller konflikter samt händelser i politiskt/strategiskt viktiga länder kan leda till omfattande behov av kompletterande finansiering. Här kan EIB:s garanterade lån utgöra ett värdefullt komplement till eller kombineras med stöd från gemenskapens budgetmedel för att säkerställa EU-åtgärder som sätts in i rätt tid och är väl synliga. EU kan dessutom behöva sätta in insatser som riktar sig särskilt till utvalda sektorer och förhållanden. Under de senaste åren har det visat sig vara mycket svårt att snabbt mobilisera omfattande EIB-resurser till stöd för sådana typer av insatser (t.ex. tsunamikatastrofen samt Västbanken och Gazaremsan). För att se till att sådana händelser inte blir en belastning för befintliga tak och, där det är lämpligt, snabbt skall kunna kombineras med budgetmedel, föreslås därför införandet av ett ”reservmandat” inom ramen för det allmänna utlåningsmandatet i syfte att underlätta planeringen och skynda på insatser från EU:s sida.

Det som främst kommer att utlösa reservmandatet kommer att vara naturkatastrofer (vanligen översvämningar, bränder, jordbävningar, orkaner/tyfoner, tsunamikatastrofer) eller återuppbyggnad efter konflikter. Reservmandatet kan även aktiveras för att driva på EIB:s utlåningsverksamhet i vissa länder eller regioner som är politiskt/strategiskt viktiga för EU utan att uppfylla de nödvändiga villkoren för omedelbara insatser från EIB, men som ger prov på livskraftiga utsikter på medellång sikt. Detta inbegriper länder med utsikter att ingå samarbetsavtal. Det vore med hänsyn till tidigare erfarenheter lämpligt att avsätta belopp för två-tre större händelser under mandatets löptid, vilket rättfärdigar det föreslagna taket på 1,5 miljarder euro.

Potentiellt låneberättigade länder enligt reservmandatet kommer att vara de som anges i rådets beslut under de regionala mandaten. Aktiveringen av reservmandatet kommer att vara underkastat ett gemensamt beslut från kommissionen och EIB, efter samråd med Ekonomiska och finansiella kommittén genom ett kommittéförfarande, vilket förutsätter parallell information till Europaparlamentet.

Garantitäckning

EIB kommer att fortsätta att utvidga volymen på och tillämpningsområdet för dess transaktioner utan gemenskapsgaranti närhelst detta är lämpligt. Detta innebär att finansiering i Kroatien, Turkiet och före detta jugoslaviska republiken Makedonien under perioden 2007–2013 i allt högre grad kommer att ske inom ramen för den föranslutningsfacilitet som EIB har ställt till förfogande, vilket i linje med deras anslutningsprocess med tiden bör utvidgas till att omfatta även resten av länderna i Västra Balkan. EIB:s planerade utlåning utan gemenskapsgaranti skulle i den här regionen uppgå till ungefär 4 miljarder euro under perioden 2007–2013. Banken skulle även öka sin utlåning utan garantitäckning från EU i Medelhavsområdet, varvid den utgår från den redan inrättade ”Nice-faciliteten”, till ett beräknat belopp på ungefär 2 miljarder euro under perioden 2007–2013. Banken skulle också, med hänsyn till tidigare erfarenheter (flygplatsprojektet i Beijing), kunna främja bruket att på egen risk finansiera strategiska ad hoc-projekt i länder med hög kreditvärdighet, särskilt i Asien och Latinamerika.

Genom kommissionens förslag tydliggörs karaktären hos garantitäckningen och den kommer att begränsas till politiska risker. Gemenskapsgarantin kommer att ge full täckning vid finansiering som görs i samarbete med staten eller med statlig garanti. Även transaktioner som ingås med lokala myndigheter eller statligt ägda och/eller kontrollerade organ kan få full täckning, förutsatt att EIB bedömer att transaktionerna medför en lämplig kreditrisk med hänsyn till kreditrisksituationen i det berörda landet.

De politiska risker som täcks enligt gemenskapsgarantin kommer att vara de som fastställs under det nuvarande mandatet, dvs. hinder för valutaöverföringar, expropriation, krig och inre oroligheter samt déni de justice (”rättsvägran”) vid avtalsbrott. I syfte att anpassa genomförandebestämmelserna för täckningen av dessa risker, särskilt déni de justice (”rättsvägran”) vid avtalsbrott, till MIGA:s bestämmelser, kommer vissa tekniska justeringar att införas i garantiavtalet mellan kommissionen och EIB.

Slutligen föreslår kommissionen att garantitäckningen skall utvidgas till att omfatta båda de typer av finansieringstransaktioner som anges i EIB:s stadga, dvs. lån och garantier. Enligt de nuvarande mandaten täcks bara lån. Den här utvidgningen kommer inte att föra med sig någon materiell förändring när det gäller de typer av projekt som skall finansieras av EIB. Gemenskapsgarantin kommer både för lån och garantier att täcka oberoende och politiska risker, vilket innebär att den risk som bärs av gemenskapsbudgeten kommer att vara likvärdig för bägge typer av transaktioner (under likvärdiga förhållanden). För att ge utrymme för denna utvidgning krävs en teknisk förändring av garantifondsförordningen.

Ländertäckning

I linje med det arbetssätt som etablerats inom ramen för det nuvarande mandatet för Ryssland, Ukraina, Moldavien och Vitryssland kommer utvalda enskilda länder som omfattas av grannskapspolitiken och politiken för ekonomiskt samarbete att bli låneberättigade om och när de uppfyller lämpliga villkor i enlighet med EU:s högnivåavtal med landet i fråga om politiska och makroekonomiska aspekter. Kommissionen kommer, efter samråd med EIB, att avgöra när ett enskilt land har uppfyllt lämpliga villkor. En förteckning över de relevanta länderna är inkluderad i den föreslagna rättsakten. Detta angreppssätt kommer att säkerställa att EIB:s verksamhet i de utvalda länderna kan utgå från en sund politisk och makroekonomisk grund som i alla avseenden överensstämmer med EU:s åtgärder i länderna i fråga. EIB:s transaktioner i ett givet land kan sedan äga rum så snart därtill hörande ramavtal mellan EIB och landet i fråga har undertecknats, ratificerats och trätt i kraft.

Enligt förslaget kan kommissionen och EIB, med hänsyn till allvarlig oro för en senare utveckling av den politiska eller ekonomiska situationen i ett specifikt land, besluta att ställa in EIB:s finansieringstransaktioner i ett sådant land.

Samband med EU:s politik

För att ytterligare öka stödet till EU:s utrikespolitik i varje specifik region måste sambandet mellan EIB:s prioriteringar och EU:s politik i respektive område förstärkas. Detta kan åstadkommas genom ett starkare ramverk för dialog och samarbete mellan banken och kommissionen, i fastställandet av regionala politiska riktlinjer, länderstrategier och på projektnivå. Dessutom kan effektiviteten och synligheten i det finansiella stödet till EU:s politik i många sammanhang gynnas av de synergi- och hävstångseffekter som erhålls genom en kombination av EU:s budget- och utlåningskapaciteter (riskkapital, tekniskt bistånd, samfinansiering, målinriktade räntesubventioner). Omfattningen av detta samarbete kommer att utvecklas på en regionalt differentierad grund, med hänsyn till EIB:s betydelse i regionen men även till graden av samband med EU:s politik inom ramen för föranslutningspolitiken, den europeiska grannskapspolitiken samt politiken för utvecklingssamarbete och ekonomiskt samarbete.

Kommissionen förväntar sig att täcka EIB:s verksamhet i sina strategidokument och åtgärdsprogram för regioner eller länder, där den fastställer prioriteringar och förväntade resultat. Dessa rapporter kommer att tas fram i nära samarbete med EIB. Banken kommer även att uppmanas att delta i de olika regionala kommittéer som upprättas under kommissionens beskydd.

Kommissionen avser även att samråda med EIB i tidiga skeden i fråga om enskilda projekt. En EIB-transaktion kommer inte att omfattas av gemenskapsgarantin om kommissionen lämnar ett negativt yttrande om en sådan transaktion i förfarandet enligt artikel 21 i EIB:s stadga.

Slutligen innehåller förslaget ett årligt rapporteringsförfarande för att utvärdera det bidrag som EIB:s finansiella transaktioner står för när det gäller uppfyllandet av EU:s utrikespolitiska mål.

Samarbete med andra internationella finansinstitut

Kommissionens förslag avspeglar EIB:s behov att ytterligare stärka samordningen, samarbetet och samfinansieringen med andra internationella finansinstitut samt i lämpliga fall med europeiska bilaterala institutioner. Avsikten är att där så krävs utveckla ett bättre ramverk för operativt samarbete som bygger på de befintliga samförståndsavtalen.

I detta sammanhang kommer ett trepartsavtal i form av ett samförståndsavtal mellan kommissionen, EIB och Europeiska utvecklingsbanken att fastställa samarbetsmönster när det gäller transaktioner i Östeuropa, Södra Kaukasien, Ryssland och Centralasien. De former för samarbete som anges i trepartsavtalet kommer att omfatta insatser av EIB och Europeiska utvecklingsbanken i dessa regioner, normalt med avtalade ”gemensamma erbjudanden” till låntagare där var och en av dem i de flesta fallen står för hälften av finansieringen. Slutmottagaren kommer alltså i allmänhet att få ett blandat paket med olika typer av prissättning. En styrkommitté bestående av tjänstemän på hög nivå från de tre institutionerna kommer att övervaka trepartsavtalets tillämpning.

Rapportering och räkenskaper

Kommissionen föreslår att den skall öka sin rapportering till Europaparlamentet och rådet för att de bättre skall kunna övervaka EIB:s externa mandat. Enligt de räkenskapsregler som härrör från den nya budgetförordningen skall EIB dessutom i god tid förse kommissionen med mer detaljerade uppgifter om den finansiella situationen, räkenskaperna och, vid behov, riskbedömning så att kommissionen skall kunna utarbeta sina bokslut och besvara revisionsrättens förfrågningar.

Enligt förslaget skall kommissionen 2010 genomföra en halvtidsöversyn av mandatet, vilket vid behov skulle ge möjlighet till en omorientering när det gäller de prioriteringar som fastställs i den rättsliga grunden. Kommissionen kommer att utarbeta denna rapport på grundval av bl.a. EIB:s verksamhetsberättelse och på en utvärdering från den oberoende utvärderingsavdelningen vid EIB.

[1] Rådets beslut 2000/24/EG av den 22 december 1999, i dess ändrade lydelse enligt rådets beslut 2000/688/EG av den 7 november 2000, rådets beslut 2000/788/EG av den 4 december 2000, rådets beslut 2001/778/EG av den 6 november 2001, rådets beslut 2005/47/EG av den 22 december 2004 och rådets beslut 2006/174/EG av den 27 februari 2006. Rådets beslut 199/786/EG av den 29 november 1999 omfattas också av det allmänna mandatet.

[2] Rådets beslut 2001/777/EG av 06.11.01.

[3] Rådets beslut 2005/48/EG av den 22 december 2004. Hittills har bara Ryssland och Ukraina fått kommissionens bekräftelse på att ha uppfyllt de lämpliga villkoren för att EIB skall inleda transaktioner enligt detta mandat.

[4] Den algeriska regeringens uppsägning av alla inte utbetalda EIB-lån till den offentliga sektorn kommer att frigöra upp till 407 miljoner euro för nya transaktioner.

[5] Växelkursen EUR/$ är den genomsnittliga växelkurs för 2005 som offentliggjorts av ECB. Siffrorna avser de olika finansinstitutens respektive räkenskapsår 2005, som i vissa fall löper från den 1/7 till den 30/6.

[6] Världsbankens siffror inbegriper utlåning från Internationella banken för återuppbyggnad och utveckling (IBRD – International Bank for Reconstruction and Development) och förmånlig finansiering från Internationella utvecklingsfonden (IDA – International Development Association).

[7] Uppgifterna för Världsbanken och ADB hänför sig till Asien (utom Centralasien och Mellersta Östern) och Stillahavsområdet.

[8] Detta belopp inkluderar lånet på 0,5 miljarder euro som utom ramen för gemenskapsmandatet beviljats för flygplatsen i Beijing.

[9] Uppgifterna inbegriper inte lånelöften om 130 miljoner euro direkt till bilaterala/regionala institut (europeiska utvecklings- och finansinstitut samt sydafrikanska utvecklingsinstitut).

[10] Rapport från ekonomiska och finansiella kommittén till Ekofin-rådet i mars 2006.

[11] Det är i det här avseendet värt att nämna de nyligen lanserade Europeiska miljöprinciperna, som är ett gemensamt initiativ mellan EIB, EBRD, Europarådets utvecklingsbank, Nordiska miljöfinansieringsbolaget och Nordiska investeringsbanken och som syftar till att åstadkomma harmonisering av miljöprinciper, praxis och standarder vid projektfinansiering. När det gäller upphandling försöker EIB säkerställa att EU:s grundläggande upphandlingsprinciper beaktas. t.ex. principerna om likabehandling, icke-diskriminering och öppenhet.

[12] Siffrorna har sänkts på grundval av ENR:s internationella byggkostnadsindex.