MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET OCH RÅDET Förberedelse av den fleråriga finansieringsramen för finansieringen av EU:s samarbete med staterna i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet samt de utomeuropeiska länderna och territorierna under perioden 2014–2020 (elfte Europeiska utvecklingsfonden) /* KOM/2011/0837 slutlig */





Detta meddelande och dess bilagor ingår i ett paket med förslag från kommissionen på området EU:s yttre åtgärder inom ramen för den fleråriga budgetramen för perioden 2014–2020. Beräkningarna grundar sig på antagandet att Kroatien ansluter sig till EU den 1 januari 2014 och därmed kommer att bidra till elfte Europeiska utvecklingsfonden (EUF). Om så är nödvändigt kommer texten till den föreslagna interna avtalet att ändras i enlighet med artiklarna 1.7 och 8.4 i detta. Tack vare AVS–EU-partnerskapsavtalet[1] har utvecklingsländerna i AVS-gruppen (länderna i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet) särskilt förmånliga förbindelser med Europeiska unionen. De 25 utomeuropeiska länder och territorier (ULT) som har konstitutionella band till medlemsstaterna är associerade till EU genom en ordning som grundar sig på bestämmelserna i den fjärde delen i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget) och de närmare bestämmelser och förfaranden som fastställs i beslutet om associering av ULT av den 27 november 2001[2]. EUF är det viktigaste instrument som EU förfogar över för att tillhandahålla sitt stöd till utvecklingssamarbete inom ramen för Cotonouavtalet med AVS-staterna och för att finansiera sitt samarbete med ULT inom ramen för associeringsbeslutet för ULT. EUF finansieras inte via EU:s budget utan av bidrag från medlemsstaterna. Storleken på dessa bidrag fastställs på grundval av en särskild fördelningsnyckel. Varje EUF ingås för en flerårsperiod. I det interna avtalet för tionde EUF[3] för perioden 2008–2013, som fastställer medlen för tionde EUF och fördelningen av dessa i breda underkategorier, anges bestämmelserna för genomförandet av fonden och för den finansiella övervakningen. I sitt meddelande En budget för Europa 2020[4] framhåller kommissionen att det för närvarande inte är lämpligt att föreslå att EUF införlivas i EU:s allmänna budget, eftersom villkoren för detta ännu inte är uppfyllda (integration av EUF). Det är meningen att integrationen av EU:s utvecklingssamarbete med AVS-staterna i EU:s allmänna budget ska genomföras 2020 då både den fleråriga budgetramen för perioden 2014–2020 och Cotonouavtalet löper ut. I detta meddelande beskrivs de viktigaste punkter som bör ingå i det interna avtalet för elfte EUF för perioden 2014–2020. Det interna avtalets innehåll och lydelse kommer att fastställas av företrädare för EU-medlemsstaternas regeringar. Efter det att detta interna avtal antagits kommer rådet dessutom att anta en genomförandeförordning och en budgetförordning för elfte EUF. 1. Rättsliga och politiska frågor EU:s utvecklingssamarbete De viktigaste målen för EU:s yttre åtgärder finns angivna i Lissabonfördraget (artikel 21 i EUF-fördraget). Det främsta målet för EU:s utvecklingspolitik är att minska och på sikt utrota fattigdomen (se artikel 208 i EUF-fördraget). Vad gäller dessa mål måste EU uppfylla de åtaganden och beakta de mål som godkänts inom ramen för Förenta nationerna och andra internationella organisationer. I den politiska ramen ingår Europeiskt samförstånd som är den gemensamma förklaring om Europeiska unionens utvecklingspolitik som antogs av rådet och företrädarna för medlemsstaternas regeringar, församlade i rådet, Europaparlamentet och kommissionen den 22 december 2005[5], meddelandet Att göra EU:s utvecklingspolitik mer effektiv: en agenda för förändring”, som antogs av kommissionen den 13 oktober 2011[6] och som uppdaterar den politiska ramen för EU:s utvecklingssamarbete generellt, samt eventuella framtida meddelanden om grundläggande riktlinjer och principer för unionens utvecklingspolitik. Den politiska kontexten rymmer även de av unionens sektorspolitiska prioriteringar och strategier som har en yttre dimension och integrationen av sektorsövergripande politikområden, såsom klimatåtgärder. Vad gäller EU:s samarbete med AVS-staterna finns förutom den ovan angivna rättsliga och politiska ramen även Cotonouavtalet mellan AVS-gruppen och Europeiska unionen och dess medlemsstater. Detta avtal som trädde i kraft i april 2003 löper under en tjugoårsperiod och gäller således från mars 2000 till februari 2020. Det har till syfte att inrätta ett brett partnerskap som består av tre delar som kompletterar varandra, nämligen utvecklingssamarbete, ekonomiskt samarbete och handelssamarbete samt en politisk dimension. Dessa tre delar kompletterar varandra. Partnerskapet ska framförallt vara inriktat på målet att minska och på sikt utrota fattigdomen, vilket också står i överensstämmelse med målen att åstadkomma en hållbar utveckling och att uppnå en gradvis integrering av AVS-staterna i världsekonomin (artikel 1 i Cotonouavtalet). Cotonouavtalet innehåller en klausul i vilken det föreskrivs att det ska ses över vart femte år. Den andra översynen antogs i juni 2010 av AVS–EU-ministerrådet och har därefter tillämpats provisoriskt sedan november 2010. Rådet kommer att besluta om ingående av det ändrade avtalet efter Europaparlamentets godkännande. Associeringen av ULT med EU Associeringen av ULT med EU bygger på flera olika rättsliga grunder. I EU:s primmärrätt utgörs den rättsliga grunden av fjärde delen i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget). Denna associering har till syfte att främja social och ekonomisk utveckling i ULT (utomeuropeiska länder och territorier) samt att upprätta nära ekonomiska förbindelser mellan ULT och EU i dess helhet (artikel 198 i EUF-fördraget). De närmare bestämmelserna och förfarandena har fastställts i en rad rådsbeslut, varav det senaste är rådets beslut 2001/822/EG. Det är tillämpligt på alla ULT som förtecknas i bilaga II till fördraget, med undantag för Bermuda, och finansieras via Europeiska utvecklingsfonden (EUF). Detta beslut upphör att gälla den 31 december 2013 och kommissionen håller på att utarbeta ett förslag till ett nytt rådsbeslut som kan träda i kraft den 1 januari 2014 och som ska utgöra den politiska och rättsliga ramen för genomförandet av elfte EUF vad gäller ULT. 2 De viktigaste förändringarna i förhållande till det interna avtalet för tionde EUF Inga viktigare förändringar har föreslagits i förhållande till den grundläggande strukturen för tionde EUF. Nedan följer en redogörelse för de viktigaste ändringarna. 2.1 Medlemsstaternas bidrag Såsom angivits i meddelandet En budget för Europa 2020 föreslås det att den fördelningsnyckel som används för medlemsstaternas bidrag EUF ska anpassas närmare till den nyckel som används för EU-budgeten. De fördelningsnycklar som föreslås i artikel 1.2 a överensstämmer därför bättre med fördelningsnyckeln för EU-budgeten än de gjorde vid tidpunkten för upprättandet av tionde EUF. 2.2 Finansiella medel De sammanlagda belopp som föreslås i artikel 1.2 a för samarbete med AVS-länderna och ULT inom ramen för elfte EUF har angivits i meddelandet En budget för Europa 2020 i 2011 års priser. I det föreslagna utkastet till internt avtal som bifogas detta meddelande har finansieringsramarna för EUF-anslagen angivits i löpande priser så att inflationen under den period som den fleråriga budgetramen omfattar återges mer korrekt. När det gäller stödutgifter motsvarar de begärda medlen 5 % av de EUF-anslag som kommer att förvaltas av kommissionen. Förslaget återspeglar kommissionens önskan om att man i ökad utsträckning bör redovisa de verkliga stödutgifterna för programplanering och genomförande av EUF, även kostnaderna i samband med delegeringen av genomförandet av biståndet och för en stärkt övervakning. Vad gäller samarbetet mellan AVS-länderna och interregionalt samarbete föreslås det i artikel 2 b att dessa åtgärder ska få samma andel av AVS-medlen som de fick under tionde EUF. Detta anslag kommer delvis att användas till finansieringen av det nya stötdämpande ordning som föreskrivs i den andra ändringen av Cotonouavtalet (se nedan). Efter samråd med Europeiska investeringsbanken har det beslutats att finansieringsanslaget inte behöver fyllas på, eftersom det redan finns tillgängliga medel i form av återflöden från anslagen till nionde och tionde EUF tack vare att finansieringsanslaget är revolverande till sin natur. Detta är emellertid inte fallet för bidrag för finansiering av räntesubventioner och projektrelaterat tekniskt bistånd där det i stället föreslås en ökning (i förhållande till tionde EUF) i artiklarna 2 d och 3.1, eftersom det inte finns tillräckligt med medel inom ramen för tionde EUF, i syfte att göra nuvarande verksamhet mer omfattande och möjliggöra andra eventuella typer av mekanismer för kombinerad finansiering. 2.3 Regionala B-anslag och stötdämpande ordning I den andra ändringen av Cotonouavtalet föreskrivs det att det ska inrättas regionala B-anslag för att täcka oförutsedda behov som har en regional dimension (artikel 9.2 i bilaga IV i det ändrade Cotonouavtalet). Dessutom inrättas en ny stötdämpande ordning som ska ersätta den nuvarande Flex-mekanismen och andra stötdämpande ordningar. Dessa nya ordningar bygger på de erfarenheter som vunnits i samband med sårbarhetsflexmekanismen (V-flex) och livsmedelsmekanismen (artiklarna 60 och 68 i det ändrade Cotonouavtalet) och vara inriktade på exogena chocker med gränsöverskridande verkningar. I artikel 2 c föreslås det därför att dessa förändringar införs i det interna avtalet för elfte EUF. 2.4 EUF-kommittén I artikel 8.2 anges ett förslag till system för röstviktning i elfte EUF, vilket grundar sig på de föreslagna fördelningsnycklarna. 3. SLUTSATS Mot denna bakgrund uppmanar kommissionen medlemsstaterna att ta ställning till det bifogade utkastet till internt avtal om genomförandet av EU:s bistånd till AVS-staterna och ULT under perioden 2014–2020. BILAGA: UTKAST TILL INTERNT AVTAL mellan företrädarna för regeringarna i Europeiska unionens medlemsstater, församlade i rådet, om finansiering av Europeiska unionens bistånd inom ramen för den fleråriga budgetramen för perioden 2014–2020 i enlighet med AVS–EU-partnerskapsavtalet och om tilldelning av ekonomiskt stöd till de utomeuropeiska länder och territorier på vilka den fjärde delen av i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt är tillämplig FÖRETRÄDARNA FÖR REGERINGARNA I EUROPEISKA UNIONENS MEDLEMSSTATER, FÖRSAMLADE I RÅDET, HAR ENATS OM FÖLJANDE med beaktande av fördraget om Europeiska unionen och fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, efter att ha hört kommissionen, efter att ha hört Europeiska investeringsbanken, och av följande skäl: (1) Enligt partnerskapsavtalet mellan medlemmarna i gruppen av stater i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet, å ena sidan, och Europeiska gemenskapen och dess medlemsstater, å andra sidan, undertecknat i Cotonou den 23 juni 2000[7] (nedan kallat AVS–EU-partnerskapsavtalet) ska det fastställas ett finansprotokoll för varje femårsperiod. (2) Den 17 juli 2006 antog företrädarna för medlemsstaternas regeringar, församlade i rådet, ett internt avtal om finansiering av gemenskapens bistånd inom den fleråriga finansieringsramen för perioden 2008–2013 i enlighet med AVS–EU-partnerskapsavtalet och om tilldelning av ekonomiskt stöd till de utomeuropeiska länder och territorier på vilka den fjärde delen av EG-fördraget är tillämplig[8]. (3) Rådets beslut 2001/822/EG av den 27 november 2001 om associering av de utomeuropeiska länderna och territorierna med Europeiska gemenskapen[9] (nedan kallat associeringsbeslutet för ULT), ändrat genom rådets beslut 2007/249/EG (EUT L 109, 26.4.2007, s. 33), gäller till och med den 31 december 2013. Ett nytt beslut måste fattas före detta datum. (4) Det bör upprättas en elfte europeisk utvecklingsfond för att genomföra AVS–EU-partnerskapsavtalet och associeringsbeslutet för ULT och fastläggas ett förfarande för att fastställa tilldelningen av medel och medlemsstaternas bidrag till dessa medel. (5) Unionen och dess medlemsstater har i enlighet med punkt 7 i bilaga Ib till AVS–EU-partnerskapsavtalet, tillsammans med AVS-staterna genomfört en resultatöversyn som bl.a. innehåller en bedömning av det faktiska genomförandet av åtaganden och utbetalningar. (6) Det bör fastställas regler för förvaltningen av det ekonomiska samarbetet. (7) En kommitté bestående av företrädare för medlemsstaterna (nedan kallad EUF-kommittén) bör inrättas hos kommissionen och en likadan kommitté bör inrättas vid EIB. EIB:s och kommissionens arbete för att tillämpa AVS–EU-partnerskapsavtalet och motsvarande bestämmelser i ULT-beslutet bör harmoniseras. (8) Unionens politik på området utvecklingssamarbete styrs av de millennieutvecklingsmål som antogs av FN:s generalförsamling den 8 september 2000 samt alla senare ändringar. (9) Rådet och företrädarna för medlemsstaternas regeringar, församlade i rådet, har antagit En operativ ram för biståndseffektivitet[10] som bekräftar överenskommelserna inom Parisförklaringen om biståndseffektivitet (2005), EU:s uppförandekod om komplementaritet och arbetsfördelning inom utvecklingspolitiken (2007) och EU:s riktlinjer för Accra-handlingsplanen (2008). Rådet har även antagit en gemensam ståndpunkt (2011) för EU inför FN:s fjärde högnivåforum om biståndseffektivitet i Busan, Sydkorea. EU och dess medlemsstater har även godkänt Busandokumentet. (10) Hänsyn bör tas till de mål för det offentliga utvecklingsbiståndet som anges i de ovan angivna slutsatserna. När kommissionen rapporterar om EUF-utgifter till medlemsstaterna och OECD:s kommitté för utvecklingsbistånd bör den göra åtskillnad mellan offentligt utvecklingsbistånd och annan verksamhet. (11) Den 22 december 2005 antog rådet och företrädarna för medlemsstaternas regeringar, församlade i rådet, Europaparlamentet och kommissionen Gemensam förklaring om Europeiska unionens utvecklingspolitik, ” Europeiskt samförstånd”[11]. (12) Den 13 oktober 2011 antog kommissionen meddelandet Att göra EU:s utvecklingspolitik mer effektiv: en agenda för förändring[12]. (13) Den 22 december 2009 antog rådet och företrädarna för medlemsstaternas regeringar, församlade i rådet, slutsatserna om EU:s förbindelser med de utomeuropeiska länderna och territorierna (ULT). (14) Hur den europeiska avdelningen för yttre åtgärder (Europeiska utrikestjänsten) ska organiseras och arbeta anges i rådets beslut 2010/427/EU. (15) Eftersom man vill underlätta en integration av samarbetet med AVS-staterna i EU:s budget och undvika ett avbrott i finansieringen under perioden mars till december 2020 bör den fleråriga budgetramen för EUF ges samma giltighetstid som EU:s allmänna budget för perioden 2014–2020. Följaktligen bör sista dag för åtaganden avseende medel från EUF fastställas till den 31 december 2020 snarare än den 28 februari 2020 som är den sista giltighetsdagen för Cotonouavtalet. (16) I syfte att stärka det sociala och ekonomiska samarbetet mellan regionerna i EU:s yttersta randområden och AVS-länderna, samt de utomeuropeiska länderna och territorierna i Västindien, Stillahavsområdet och Indiska oceanen, inbegriper förordningarna om Europeiska regionala utvecklingsfonden och europeiskt territoriellt samarbete en förstärkning av anslagen för 2014–2020 för samarbete mellan dessa regioner och partnerna utanför unionen. HÄRIGENOM AVTALAS FÖLJANDE. KAPITEL 1 FINANSIELLA MEDEL Artikel 1 Medel avsedda för elfte EUF 1. Medlemsstaterna ska upprätta en elfte europeisk utvecklingsfond, nedan kallad elfte EUF. 2. Elfte EUF ska upprättas med följande medel: (a) Ett belopp på upp till 34 275,6 miljoner euro (i löpande priser) som finansieras av medlemsstaterna enligt följande: || Fördelningsnyckel || Bidrag i miljoner euro Belgien || 3,23 % || 1 108,55 Bulgarien || 0,22 % || 75,38 Tjeckien || 0,83 % || 284,58 Danmark || 1,97 % || 674,70 Tyskland || 20,54 % || 7 041,44 Estland || 0,08 % || 28,82 Irland || 0,95 % || 324,16 Grekland || 1.,57 % || 539,79 Spanien || 8,06 % || 2 762,43 Frankrike || 17,83 % || 6 110,88 Italien || 12,62 % || 4 324,33 Cypern || 0,12 % || 39,74 Lettland || 0,11 % || 37,52 Litauen || 0,18 % || 61,42 Luxemburg || 0.26 % || 90,00 Ungern || 0,69 % || 237,42 Malta || 0,04 % || 13,44 Nederländerna || 4,85 % || 1 662,01 Österrike || 2,36 % || 810,04 Polen || 2,17 % || 743,24 Portugal || 1,20 % || 410,17 Rumänien || 0,72 % || 247,40 Slovenien || 0,23 % || 80,05 Slovakien || 0,38 % || 131,85 Finland || 1,51 % || 516,47 Sverige || 2,94 % || 1 006,82 Förenade Kungariket || 14,33 % || 4 912,95 TOTALT || 100,00 % || 34 275,6 Beloppet på 34 275,6 miljoner euro ska ställas till förfogande från och med den dag då den fleråriga budgetramen träder i kraft; därav ska i) 32 218,4 miljoner euro tilldelas gruppen av AVS-stater, ii) 343,4 miljoner euro tilldelas ULT, iii) 1 713,8 miljoner euro tilldelas kommissionen för stödutgifter enligt artikel 6 i förbindelse med programplaneringen och genomförandet av EUF. (b) De medel som anges i bilagorna I och Ib till AVS–EU-partnerskapsavtalet och bilagorna II A och II Aa till ULT-beslutet och som inom ramen för nionde och tionde EUF avsatts till finansiering av investeringsanslaget i enlighet med de finansieringsformer och finansieringsvillkor som anges i bilaga II till AVS–EU-partnerskapsavtalet och bilaga II C till ULT-beslutet (nedan kallade investeringsanslaget) påverkas inte av rådets beslut 2005/446/EG, ändrat genom beslut 2007/792/EG, och punkt 5 i bilaga Ib till Cotonouavtalet där det fastställs en tidpunkt efter vilken det inte längre får ingås åtaganden avseende medel från nionde och tionde EUF. Dessa medel ska överföras till elfte EUF och förvaltas i enlighet med tillämpningsföreskrifterna för elfte EUF från och med dagen för ikraftträdandet av den fleråriga budgetramen för perioden 2014–2020 inom ramen för AVS–EU-partnerskapsavtalet respektive från och med dagen för ikraftträdandet av rådets beslut om ekonomiskt bistånd till ULT för perioden 2014–2020. 3. Efter den 31 december 2013, eller efter dagen för ikraftträdandet av den fleråriga finansieringsramen för perioden 2014–2020 om den dagen infaller senare, får det inte längre ingås åtaganden avseende medel från tionde EUF eller från tidigare EUF, med undantag för återstående medel och de medel som efter denna ikraftträdandedag frigjorts från Stabex (systemet för stabilisering av exportinkomster från jordbruksråvaror) inom ramen för de EUF som föregått nionde EUF och med undantag av de medel som avses i punkt 2 b. 4. Efter den 31 december 2013 får det inte längre ingås åtaganden avseende medel som frigjorts från projekt inom ramen för tionde EUF eller tidigare EUF, såvida inte rådet på grundval av ett förslag från kommissionen enhälligt beslutar något annat, med undantag för de medel som efter denna ikraftträdandedag frigjorts från Stabex inom ramen för de EUF som föregått nionde EUF, och som automatiskt ska överföras till de berörda nationella vägledande program som avses i artiklarna 2 a i och 3.1 och de medel som ska finansiera investeringsanslaget som avses i punkt 2 b i den här artikeln. 5. De sammanlagda medlen för elfte EUF ska avse perioden 1 januari 2014–31 december 2020. Åtaganden för medel från elfte EUF, och när det gäller investeringsanslaget medel från återflöden, ska inte löpa längre än till den 31 december 2020, såvida inte rådet på grundval av ett förslag från kommissionen enhälligt beslutar något annat. De medel som medlemsstaterna anslagit inom ramen för nionde och tionde EUF för att finansiera investeringsanslaget ska dock vara tillgängliga för utbetalning även efter den 31 december 2020. 6. Ränteintäkter från transaktioner som finansierats inom ramen för tidigare EUF och ränteintänkter från de medel från elfte EUF som förvaltas av kommissionen ska krediteras ett eller flera bankkonton som öppnats i kommissionens namn och användas i enlighet med artikel 6. Användningen av ränteintäkterna från de medel från elfte EUF som förvaltas av EIB kommer att fastställas i den budgetförordning som avses i artikel 10.2. 7. Om en ny stat ansluter sig till EU ska de bidrag och fördelningsnycklar som anges i punkt 2 a ändras genom enhälligt beslut av rådet på förslag från kommissionen. 8. De finansiella medlen kan också justeras genom ett enhälligt rådsbeslut, särskilt i enlighet med artikel 62.2 i AVS-EU-partnerskapsavtalet. 9. Varje medlemsstat kan, utan att det påverkar reglerna och förfarandena för beslutsfattande enligt artikel 8, lämna frivilliga bidrag till kommissionen eller EIB för att stödja målen i AVS–EU-partnerskapsavtalet. Medlemsstaterna kan även medfinansiera projekt eller program, till exempel inom ramen för särskilda initiativ som förvaltas av kommissionen eller EIB. Det enskilda AVS-landet ska garanteras äganderätten till sådana initiativ på det nationella planet. Den genomförandeförordning och budgetförordning som avses i artikel 10 ska omfatta nödvändiga bestämmelser om medfinansiering EUF samt om medfinansieringsverksamhet genomförd av medlemsstaterna. Medlemsstaterna ska i förväg informera rådet om sina frivilliga bidrag. 10. Unionen och dess medlemsstater kan, i enlighet med punkt 7 i finansprotokollet i bilaga Ic till AVS–EU-partnerskapsavtalet, tillsammans med AVS-staterna genomföra en resultatöversyn för att bedöma i vilken utsträckning åtaganden och betalningar har genomförts och vilka resultat och effekter som uppnåtts genom det stöd som lämnats. Denna översyn ska företas på grundval av ett förslag från kommissionen. Artikel 2 Medel för AVS-länderna Det belopp på 32 218,4 miljoner euro som avses i artikel 1.2 a i ska fördelas mellan samarbetsinstrumenten på följande sätt: a) 27 658,2 miljoner euro ska avsättas till finansieringen av nationella och regionala vägledande program. Detta anslag ska användas för att finansiera i) nationella vägledande program i AVS-staterna i enlighet med artiklarna 1–5 i bilaga IV till AVS–EU-partnerskapsavtalet, ii) regionala vägledande program till stöd för regionalt och interregionalt samarbete och integration i AVS-staterna i enlighet med artiklarna 6–11 i bilaga IV till AVS-EU-partnerskapsavtalet. b) 3 960,2 miljoner euro ska avsättas till samarbete mellan AVS-staterna och interregionalt samarbete som omfattar flera eller samtliga AVS-stater, i enlighet med artiklarna 12–14 i bilaga IV till AVS–EU-partnerskapsavtalet. I detta anslag ingår strukturstöd till det centrum för företagsutveckling och det centrum för jordbruksutveckling som anges i bilaga III till AVS–EU-partnerskapsavtalet och övervakas i enlighet med de regler och förfaranden som fastställs i den bilagan, samt till den gemensamma parlamentsförsamling som avses i artikel 17 i AVS–EU-partnerskapsavtalet. Detta anslag omfattar även stöd till driftskostnaderna för det AVS-sekretariat som det hänvisas till i punkterna 1 och 2 i protokoll 1 till AVS–EU-partnerskapsavtalet. c) Delar av medlen enligt a och b får användas för bistånd till oförutsedda behov och för att mildra de kortsiktiga skadliga verkningarna av exogena chocker, i enlighet med artiklarna 60, 66, 68, 72, 72a och 73 i AVS–EU-partnerskapsavtalet och artiklarna 3 och 9 i bilaga IV till AVS–EU-partnerskapsavtalet, inbegripet för kompletterande kortsiktigt humanitärt bistånd och katastrofbistånd i fall där sådant stöd inte kan finansieras från EU:s budget. d) 600 miljoner euro ska avsättas till EIB för finansiering av investeringsanslaget i enlighet med de finansieringsformer och finansieringsvillkor som fastställs i bilaga II till AVS–EU-partnerskapsavtalet, inbegripet bidrag för finansiering av räntesubventioner och projektrelaterat tekniskt bistånd i enlighet med artiklarna 1, 2 och 4 i bilaga II till AVS–EU-partnerskapsavtalet under den period som omfattas av elfte EUF. Artikel 3 Medel för ULT 1. Det belopp på 343,4 miljoner euro som anges i artikel 1.2 a ii ska fördelas i enlighet med ett rådsbeslut som ska fattas före den 31 december 2013 om genomförande av associeringen med ULT, vilket innebär ett anslag på 338,4 miljoner till finansieringen av territoriella och regionala program och ett anslag på 5 miljoner euro till EIB för att finansiera räntesubventioner och tekniskt bistånd i enlighet med ULT-beslutet. 2. Om ett utomeuropeiskt land eller territorium som blivit självständigt ansluter sig till AVS–EU-partnerskapsavtalet ska det belopp som anges i punkt 1 minskas och det belopp som anges i artikel 2 a i ökas i motsvarande grad genom ett enhälligt beslut av rådet på förslag från kommissionen. Artikel 4 Lån ur EIB:s egna medel 1. Till det belopp som avsatts för det investeringsanslag inom nionde EUF som avses i artikel 1.2 b och det belopp som avses i artikel 2 d ska det läggas ett vägledande belopp på upp till 2 600 miljoner euro i form av lån ur EIB:s egna medel. Av dessa medel ska ett belopp på upp till 2 500 miljoner euro anslås till de ändamål som anges i bilaga II till AVS–EU-partnerskapsavtaletavtalet och ett belopp på upp till 100 miljoner euro anslås till de ändamål som anges i ULT-beslutet, i enlighet med villkoren i EIB:s stadga, de tillämpliga bestämmelserna om formerna och villkoren för finansiering av investeringar i bilaga II till AVS–EU-partnerskapsavtalet samt i ULT-beslutet. 2. Medlemsstaterna ska förbinda sig att i proportion till sina respektive insatser i bankens kapital, och med avstående från varje rätt att göra invändningar, gå i borgen gentemot EIB avseende alla ekonomiska skyldigheter för låntagarna enligt avtal om lån som banken beviljat ur egna medel genom tillämpning av artikel 1.1 i bilaga II till AVS-EU-partnerskapsavtalet och motsvarande bestämmelser i ULT-beslutet. 3. Den borgensförbindelse som anges i punkt 2 ska begränsas till att omfatta 75% av totalbeloppet för alla de krediter som EIB ställt avseende samtliga låneavtal; den ska omfatta alla risker för projekt inom den offentliga sektorn. När det gäller projekt inom den privata sektorn ska borgensförbindelsen omfatta alla politiska risker, men EIB ska påta sig hela den kommersiella risken. 4. De åtaganden som medlemsstaterna gör enligt punkt 2 ska bli föremål för borgensförbindelser mellan var och en av medlemsstaterna och EIB. Artikel 5 Transaktioner som förvaltas av EIB 1. Betalningar till EIB för särskilda lån som beviljats AVS-staterna, ULT och de franska utomeuropeiska departementen samt inkomster från riskkapitaltransaktioner som gjorts inom ramen för fonder som föregått nionde EUF ska krediteras medlemsstaterna i förhållande till deras bidrag till de fonder från vilka dessa medel härrör, såvida inte rådet på förslag av kommissionen enhälligt beslutar att medlen ska avsättas till en reserv eller för andra ändamål. 2. De belopp som ska krediteras medlemsstaterna ska först minskas med EIB:s avgifter för förvaltningen av de lån och transaktioner som avses i punkt 1. 3. EIB:s inkomster från transaktioner inom ramen för investeringsanslaget inom nionde, tionde och elfte EUF ska användas för ytterligare transaktioner inom ramen för detta anslag i enlighet med artikel 3 i bilaga II till AVS–EU-partnerskapsavtalet, efter avdrag för exceptionella utgifter och förpliktelser i samband med investeringsanslaget. 4. EIB ska få full ersättning för förvaltningen av de transaktioner inom ramen för investeringsanslaget som avses i punkt 3 i enlighet med artikel 3.1 a i bilaga II till AVS–EU-partnerskapsavtalet och relevanta bestämmelser i det ändrade ULT-beslutet. Artikel 6 Medel för kommissionens stödutgifter i förbindelse med EUF 1. Kostnaderna för stödutgifter ska täckas av EUF-medlen. De medel för stödåtgärder som anges i artikel 1.2 b iii och artikel 1.6 ska täcka sådana kostnader i förbindelse med programplanering och genomförande av EUF som inte nödvändigtvis omfattas av de strategidokument och fleråriga vägledande program som avses i den genomförandeförordning som ska antas i enlighet med artikel 10.1. 2. Medlen för stödåtgärder kan användas till att täcka kommissionens utgifter i förbindelse med följande: (a) Förberedelse, uppföljning, övervakning, redovisning, revision och utvärdering som är direkt nödvändiga för programplaneringen och genomförandet av EUF-medlen. (b) Förverkligandet av EUF:s mål, t.ex. utgifter för forskning på utvecklingsområdet, studier, möten, information, upplysningsverksamhet, utbildning och publikationer, bl.a. information och kommunikation om EUF. Den budget som anslås till kommunikation enligt detta avtal ska också omfatta den övergripande kommunikationen om Europeiska unionens politiska prioriteringar för EUF. (c) Datornätverk för informationsutbyte och andra administrativa eller tekniska utgifter vid programplaneringen och förvaltningen av EUF. Medlen ska också täcka utgifter såväl vid kommissionens huvudkontor som vid delegationerna för det administrativa stöd som krävs för att förvalta de transaktioner som finansieras inom ramen för AVS–EU-partnerskapsavtalet och ULT-beslutet. De ska dock inte anslås för verksamhet som ingår i den europeiska offentliga förvaltningens centrala arbetsuppgifter. KAPITEL II GENOMFÖRANDE OCH SLUTBESTÄMMELSER Artikel 7 Bidrag till elfte EUF 1. Kommissionen ska före den 20 oktober varje år fastställa och till rådet överlämna en plan över åtaganden, betalningar och infordran av bidrag som ska göras under det innevarande samt de två påföljande budgetåren, med beaktande av EIB:s beräkningar avseende förvaltning och åtgärder inom ramen för investeringsanslaget. De angivna beloppen skall grunda sig på förmågan att faktiskt tillhandahålla de föreslagna medlen. 2. På förslag av kommissionen ska rådet med kvalificerad majoritet enligt artikel 8 besluta om taket för det årliga bidragsbeloppet för det andra året efter kommissionens förslag (n + 2) och, inom det tak som fastställdes det föregående året, om det årliga beloppet för infordran av bidrag för det första året efter kommissionens förslag (n + 1) och därvid ange hur stor del som ska gå till kommissionen respektive EIB. 3. Om de bidrag som beslutas enligt punkt 2 avviker från EUF:s faktiska behov under budgetåret i fråga ska kommissionen för rådet lägga fram förslag till ändring av bidragsbeloppen inom det tak som avses i punkt 2; rådet ska fatta beslut med kvalificerad majoritet enligt artikel 8. 4. Infordran av bidrag får inte överskrida det tak som fastställs i punkt 2, och taket får inte heller höjas, om inte detta beslutas med kvalificerad majoritet av rådet enligt artikel 8 i fall då det föreligger särskilda behov på grund av exceptionella och oförutsedda omständigheter, exempelvis i situationer efter en kris. I sådana fall ska kommissionen och rådet se till att bidragen motsvarar de förväntade betalningarna. 5. Varje år ska kommissionen med beaktande av EIB:s prognoser senast den 20 oktober meddela rådet sina beräkningar av åtaganden, utbetalningar och bidrag för vart och ett av de kommande tre åren. 6. När det gäller medel som överförts från tidigare fonder till elfte EUF enligt artikel 1.2 b ska varje medlemsstats bidrag beräknas i förhållande till dess bidrag till respektive berörd EUF. När det gäller eventuella medel från tionde EUF och tidigare EUF som inte överförts till elfte EUF, ska tidigare inverkan på bidraget från varje medlemsstat beräknas i förhållande till varje medlemsstats bidrag till tionde EUF. 7. Närmare bestämmelser om hur medlemsstaterna ska betala sina bidrag ska fastställas i den budgetförordning som avses i artikel 10.2. Artikel 8 Kommittén för Europeiska utvecklingsfonden 1. En kommitté (nedan kallad EUF-kommittén) bestående av företrädare för medlemsstaterna ska inrättas hos kommissionen för förvaltning av de medel från elfte EUF som förvaltas av kommissionen. En företrädare för kommissionen ska vara ordförande i EUF-kommittén och dess sekretariat ska tillhandahållas av kommissionen. En företrädare för EIB ska delta i dess arbete. 2. Medlemsstaternas röster i EUF-kommittén ska fördelas på följande sätt: Medlemsstat || EU-27-röster Belgien || 32 Bulgarien || 2 Tjeckien || 8 Danmark || 20 Tyskland || 205 Estland || 1 Irland || 9 Grekland || 16 Spanien || 80 Frankrike || 178 Italien || 126 Cypern || 1 Lettland || 1 Litauen || 2 Luxemburg || 3 Ungern || 7 Malta || 1 Nederländerna || 48 Österrike || 24 Polen || 22 Portugal || 12 Rumänien || 7 Slovenien || 2 Slovakien || 4 Finland || 15 Sverige || 29 Förenade Kungariket || 143 Totalt EU -27 || 998 3. För kvalificerad majoritet i EUF-kommittén ska det krävas 720 röster av 998, varvid minst 14 medlemsstater röstar för förslaget. En blockerande minoritet ska utgöras av 279 röster. 4. Om en ny stat ansluter sig till EU, ska ändringar av den röstfördelning som fastställs i punkt 2 och den kvalificerade majoritet som anges i punkt 3 beslutas enhälligt av rådet. 5. Kommittén ska själv anta sin arbetsordning. Artikel 9 Kommittén för investeringsanslag 1. En kommitté, nedan kallad kommittén för investeringsanslaget, bestående av företrädare för medlemsstaternas regeringar och en företrädare för kommissionen ska inrättas under EIB:s överinseende. EIB ska tillhandahålla kommitténs sekretariat och stödtjänster. Ordföranden i kommittén för investeringsanslaget ska väljas av och bland kommitténs medlemmar. 2. Rådet ska enhälligt anta arbetsordningen för kommittén för investeringsanslaget. 3. Kommittén för investeringsanslaget ska fatta beslut med kvalificerad majoritet i enlighet med artikel 8.2 och 8.3. Artikel 10 Genomförandebestämmelser 1. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 8 i detta avtal eller röstfördelningen mellan medlemsstaterna, ska alla relevanta bestämmelser i genomförandeförordningen för tionde EUF och kommissionens förordning (EG) nr 2304/2002 om genomförande av rådets beslut 2001/822/EG om associering av de utomeuropeiska länderna och territorierna med Europeiska gemenskapen (ULT-beslutet), fortsätta att gälla i avvaktan på rådets antagande av en genomförandeförordning för elfte EUF och tillämpningsföreskrifter för det ändrade ULT-beslutet. Beslutet om en genomförandeförordning för elfte EUF ska fattas med enhällighet på grundval av ett förslag från kommissionen och efter samråd med EIB. Genomförandebestämmelserna för EU:s ekonomiska stöd till ULT ska antas sedan rådet efter samråd med Europaparlamentet enhälligt antagit det ändrade ULT-beslutet. Genomförandeförordningen för elfte EUF och tillämpningsföreskrifterna för det ändrade ULT-beslutet ska innehålla de ändringar och förbättringar av programplanerings- och beslutsförfarandena som krävs för att unionens och EUF:s förfaranden i ännu ett steg ska kunna harmoniseras så långt som möjligt. Genomförandeförordningen för elfte EUF ska dessutom innehålla särskilda förvaltningsförfaranden för den fredsbevarande resursen. Med tanke på att finansiellt och tekniskt bistånd för genomförandet av artikel 11b i AVS–EU-partnerskapsavtalet kommer att finansieras genom andra specifika instrument än de som är avsedda för finansiering av AVS–EU-samarbetet, måste verksamhet under dessa bestämmelser godkännas genom på förhand fastställda budgetförvaltningsförfaranden. Genomförandeförordningen för elfte EUF ska innehålla lämpliga åtgärder som gör det möjligt att matcha finansiering av anslag från Europeiska utvecklingsfonden och Europeiska regionala utvecklingsfonden för att finansiera samarbetsprojekt mellan EU:s yttersta randområden och AVS-länderna samt de utomeuropeiska länderna och territorierna i Västindien, Stillahavsområdet och Indiska oceanen, särskilt förenklade mekanismer för gemensam förvaltning av sådana projekt. 2. Rådet ska anta en budgetförordning, varvid det ska fatta sitt beslut med kvalificerad majoritet i enlighet med artikel 8 på grundval av ett förslag från kommissionen och efter ett yttrande från EIB om de bestämmelser som berör den och ett yttrande från revisionsrätten. 3. Kommissionens förslag till de förordningar som avses i punkterna 1 och 2 ska bland annat innehålla en möjlighet att vid behov delegera genomförandet av uppgifter till tredje part. Artikel 11 Finansiellt genomförande, redovisning, revision och ansvarsfrihet 1. Kommissionen ska svara för det finansiella genomförandet av de anslag som den förvaltar, särskilt det finansiella genomförandet av projekt och program i enlighet med den budgetförordning som avses i artikel 10.2. För återbetalning av otillbörligen utbetalade belopp ska kommissionens beslut vara verkställbara inom EU:s jurisdiktion i enlighet med artikel 299 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt. 2. EIB ska förvalta investeringsanslaget och genomföra transaktionerna inom ramen för detta på unionens vägnar i enlighet med den budgetförordning som avses i artikel 10.2. EIB ska därvid agera på medlemsstaternas risk. Medlemsstaterna ska bli innehavare av alla med dessa transaktioner förbundna rättigheter, särskilt som fordringsägare eller ägare. 3. EIB ska, i enlighet med sin stadga och bästa bankpraxis, svara för det finansiella genomförandet av transaktionerna med användning av lån ur sina egna medel enligt artikel 4, i tillämpliga fall kombinerade med räntesubventioner ur EUF:s bidragsmedel. 4. Kommissionen ska för varje budgetår fastställa och godkänna EUF:s räkenskaper och skicka dem till Europaparlamentet, rådet och revisionsrätten. 5. Kommissionen ska ställa den information som avses i artikel 10 till revisionsrättens förfogande så att denna på grundval av detta underlag kan genomföra kontroller rörande det stöd som finansieras med EUF:s medel. 6. EIB ska varje år till kommissionen och rådet överlämna en årsrapport om genomförandet av de transaktioner som finansierats med de medel från EUF som förvaltas av EIB. 7. Om inte annat följer av artikel 9 ska revisionsrätten utöva sina befogenheter enligt artikel 287 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt avseende EUF:s transaktioner. Villkoren för revisionsrättens utövande av sina befogenheter ska fastställas i den budgetförordning som avses i artikel 10.2. 8. Europaparlamentet ska besluta om ansvarsfrihet för kommissionen för den finansiella förvaltningen av EUF, med undantag av de transaktioner som förvaltas av EIB, på rekommendation av rådet som ska fatta sitt beslut med kvalificerad majoritet enligt artikel 8. 9. Transaktioner som finansieras med de medel från EUF som förvaltas av EIB ska omfattas av det kontroll- och ansvarsfrihetsförfarande som anges i EIB:s stadga för all dess verksamhet. Artikel 12 Revisionsklausul Rådet får, på förslag av kommissionen, enhälligt fatta beslut om att ändra artikel 1.3 och artiklarna i kapitel II, med undantag av artikel 8. EIB ska vara delaktig i kommissionens förslag när det gäller frågor som berör dess verksamhet och investeringsanslaget. Artikel 13 Europeiska utrikestjänsten Denna förordning ska tillämpas i överensstämmelse med rådets beslut 2010/427/EU om hur den europeiska avdelningen för yttre åtgärder (Europeiska utrikestjänsten) ska organiseras och arbeta. Artikel 14 Ratificering, ikraftträdande och giltighetstid 1. Varje medlemsstat ska godkänna detta avtal i enlighet med sina egna konstitutionella bestämmelser. Varje medlemsstats regering ska till generalsekretariatet för Europeiska unionens råd anmäla när de förfaranden som krävs för att detta avtal ska kunna träda i kraft har slutförts. 2. Detta avtal träder i kraft den första dagen i den andra månaden efter det att den sista medlemsstaten har anmält att den har godkänt avtalet. 3. Detta avtal ska ha samma giltighetstid som den fleråriga budgetramen för perioden 2014–2020, som är bifogad AVS–EU-partnerskapsavtalet, och beslutet om associeringen av de utomeuropeiska länderna och territorierna (2014–2020). Trots vad som sägs i artikel 1.4 ska detta avtal emellertid vara i kraft under den tid som krävs för att alla transaktioner som finansieras inom ramen för AVS–EU-partnerskapsavtalet, ULT-beslutet och den fleråriga budgetramen ska kunna genomföras i sin helhet. Artikel 15 Giltiga språk Detta avtal som upprättats i ett enda original på de bulgariska, danska, engelska, estniska, finska, franska, grekiska, italienska, lettiska, litauiska, maltesiska, nederländska, polska, portugisiska, rumänska, slovakiska, slovenska, spanska, svenska, tjeckiska, tyska och ungerska språken, vilka samtliga texter är lika giltiga, ska deponeras i arkiven hos generalsekretariatet för Europeiska unionens råd som ska överlämna en bestyrkt kopia till var och en av regeringarna i signatärstaterna. [1] EGT L 317, 15.12.2000, s. 3. Avtalet ändrat genom det avtal som undertecknades i Luxemburg den 25 juni 2005 (EUT L 287, 28.10.2005, s. 4) och det avtal som undertecknades i Ouagadougou den 22 juni 2010 (EUT L 287, 4.11.2010, s. 3). [2] EUT L 314, 30.11.2001, s. 1. Beslutet ändrat genom beslut 2007/249/EG (EUT L 109, 26.4.2007, s. 33). [3] Det interna avtalet för tionde EUF (EUT L 247, 9.9.2006, s. 32) undertecknades i juli 2006 av företrädarna för medlemsstaterna församlade i rådet. Genomförandeförordningen för tionde EUF (rådets förordning (EG) nr 617/2007) och budgetförordningen för tionde EUF (rådets förordning (EG) nr 215/2008) antogs i maj 2007 respektive februari 2008. Tionde EUF trädde i kraft den 1 juli 2008 i och med att den första ändringen av Cotonouavtalet började gälla. [4] KOM(2011) 500. [5] EUT C 46, 24.2.2006, s. 1. [6] KOM(2011) 637. [7] EGT L 317, 15.12.2000, s. 3. Avtalet ändrat genom det avtal som undertecknades i Luxemburg den 25 juni 2005 (EUT L 287, 28.10.2005, s. 4) och det avtal som undertecknades i Ouagadougou den 22 juni 2010 (EUT L 287, 4.11.2010, s. 3). [8] EUT L 247, 9.9.2006, s. 32. [9] EGT L 314, 30.11.2001, s. 1. [10] Rådsdokument 18239/10 av den 11 januari 2011. [11] EUT C 46, 24.2.2006, s. 1 [12] KOM(2011) 637.