SV    SV SV 
 
SV 1   SV  EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION 
Bryssel den 16.7.2008 
SEK(2008) 2119 
  
ARBETSDOKUMENT FRÅN KOMMISSIONENS AVDELNINGAR 
Medföljande dokument till 
 
Förslag till 
 
EUROPAPARLAMENTETS OC H RÅDETS FÖRORDNING 
 
om ett miljömärkespr ogram för gemenskapen 
  
SAMMANFATTNING AV KO NSEKVENSANALYSEN  
  
{KOM(2008) 401 slutlig} 
{SEK(2008) 2118} 
 
SV 2   SV Sammanfattning 
Enligt artikel 20 i förordningen om program för miljömärke1, som har funnits sedan 1992, ska 
kommissionen se över programmet och före slå lämpliga ändringar av förordningen. 
Programmets övergripande mål är att uppm untra hållbar produktion och konsumtion av 
produkter samt hållbart tillhandahållande av tjäns ter genom angivande av riktmärken för goda 
miljöprestanda. Miljömärkningen ska leda konsum enter till de produkter och tjänster som har 
uppnått dessa riktmärken jämfört med andra i samma kategori. Miljömärkningen måste också 
kunna användas som en integrerad och effektiv  del av Europeiska kommissionens bredare 
politiska ramverk för hållbar konsumtion och produktion och kunna fungera smidigt 
tillsammans med andra instrument, som ”gr ön” offentlig upphandling, miljölednings- och 
miljörevisionsordningen samt direktivet om ekodesign. 
Genomgången av miljömärkning och inledand et av konsekvensbedömningen startade i 
februari 2002 i och med att en stor skalig undersökning av miljömärkning2 inleddes. Parallellt 
med genomgången har flera samråd med aktöre r ägt rum. Dessa samråd utmynnade i ett 
offentligt samråd på internet i början av 2006 so m visade att det fanns starka önskemål om att 
ändra förordningen om miljömärkning. Av konsekvensbedömningen framgår att det 
nuvarande systemet inte uppnår målen, vilket be ror på dålig medvetenhet om miljömärket och 
att industrin inte använder det i någon större  utsträckning, till följd av att byråkrati och 
förvaltning upplevs som alltför betungande.  
I denna konsekvensbedömning analyseras tre h uvudsakliga alternativ e ller makroalternativ: 
att fortsätta med nuvarande metoder, att fasa ut  systemet, eller att ä ndra systemet. Inom det 
sistnämnda alternativet analyseras flera mi kroalternativ och som därefter bedöms som ett 
åtgärdspaket som motsvarar de bästa ändringarna av systemet. Efter en analys av följderna 
föll valet på det sista alternativet. Följande åt gärdspaket föreslås därför för att ändra och 
förenkla systemet: 
● Att utforma förordningen så att den bättre passar in i kommissionens åtgärder för 
hållbar produktion och konsumtion. 
● Att utvidga miljömärkningens omfattning. 
● Att vidta åtgärder för att uppmuntra harmonisering med andra 
miljömärkningssystem. Kriterierna för EU:s  miljömärkning ska vara standard för 
andra miljömärken. Smidiga förfaranden för att anta kriterier som utvecklats inom nationella system för miljömärkning. 
● Fler produktgrupper/snabbare  utveckling av kriterier. 
● Att införa en mall för kriteriedokument så att de blir mer användarvänliga. 
● Att införa vägledning för ”grön” offentlig upphandling när kriterier utvecklas. 
● Förenkling av förfarandena för bedömni ng och verifiering samt slopande av den 
årliga avgiften. 
● Expertgenomgång för behöriga organ. 
                                                
 
1 Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1980/2000 av den 17 juli 2000 om ett reviderat 
gemenskapsprogram för tilldelning av miljömärke, 
(http://ec.europa.eu/environment/ecolabel/pdf/regulation/001980_sv.pdf) 
2 http://ec.europa.eu/environment/ecolabel/revision_en.htm  
 
SV 3   SV ● Att förbättra marknadsföringen. 
Om systemet förändras och förenklas kan det å en a sidan förväntas leda till att betydligt fler 
företag använder miljömärket, vilket innebär att fler miljömärkta varor kommer ut på 
marknaden och, å andra sidan, till att allt fler konsumenter känner till miljömärkta varor och kan tänka sig att köpa dem samt till att miljömärkta varor blir allt vanligare vid offentlig upphandling. Miljömärket kommer att vara bättre  utformat för beslutsfattare, framför allt 
inom ramen för handlingsplanen för hållbar konsumtion och produktion.  Det kommer vidare 
att vara ett värdefullt riktmärke och informa tionsverktyg i fråga om produkters och tjänsters 
miljöprestanda. 
Hur systemet påverkar miljön och ekonomin be ror på i vilken utsträckning miljömärkningen 
kommer att användas, vilket i sin tur bland annat beror på hur väl den kan samordnas med 
andra politiska instrument som syftar ti ll att gynna innovation i fråga om produkternas 
miljöpåverkan under deras livslängd. Framtida åt gärder från kommissionens sida om hållbar 
konsumtion och produktion kommer att analysera hur olika produktinstrument kan användas 
på ett sammanhängande och samord nat sätt för att maximera hur de driver på innovation och 
ökar försäljningen av miljövänligare produkter.  Eftersom miljömärkningen är en del av 
instrumentpaketet, måste dess påverkan bedömas som en del av det paketet. 
Slutsatsen av den här konsekvensbedömninge n blir att miljömärkningen, som frivilligt 
instrument, kan ge ekonomiska nettovins ter för EU-ekonomin, och förbättra både 
konkurrenskraften och konkurrenssituationen. Miljömärkningen går därför hand i hand med marknaden och är, i sin förenklade utformning, ett bra exempel på ”bättre lagstiftning”.