KOMMISSIONENS YTTRANDE enligt artikel 251.2 c i EG-fördraget om Europaparlamentets ändringar av rådets gemensamma ståndpunkt om förslaget till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV om tilldelning av infrastrukturkapacitet, uttag av banavgifter och utfärdande av säkerhetsintyg MED ÄNDRING AV KOMMISSIONENS FÖRSLAG enligt artikel 250.2 i EG-fördraget

1. Förhistoria

Den 22 juli 1998 antog kommissionen ett förslag [1] till rådets direktiv om tilldelning av infrastrukturkapacitet, uttag av banavgifter och utfärdande av säkerhetsintyg.

[1] KOM(1998) 480 slutlig, 22.07.1998.

Den 29 september 1998 överlämnade kommissionen detta förslag till rådet [1998/0267 (COD)].

Vid plenarsammanträdet den 10 mars 1999 godkände Europaparlamentet förslaget med vissa ändringar. Efter Amsterdamfördragets ikraftträdande den 1 maj 1999 måste parlamentet återigen godkänna den första behandlingen. Europaparlamentet godkände till sist kommissionens förslag vid plenarsammanträdet den 15 september 1999.

Ekonomiska och sociala kommittén antog sitt yttrande den 26 maj 1999 [2].

[2] EGT C 209, 22.07.1999, s. 22.

Den 25 november 1999 antog kommissionen ett ändrat förslag mot bakgrund av Europaparlamentets första behandling [3].

[3] KOM (1999) 616 slutlig

Vid sitt sammanträde den 9-10 december 1999 nådde rådet fram till en politisk överenskommelse om sin gemensamma ståndpunkt till förslaget.

Vid sitt sammanträde den 28 mars 2000 antog rådet sin gemensamma ståndpunkt [4], som lades fram för Europaparlamentet vid dess plenarsammanträde den 13 april 2000.

[4] EGT C 178, 27.06.2000, s. 29.

Vid plenarsammanträdet den 5 juli 2000 godkände parlamentet den gemensamma ståndpunkten med vissa ändringar.

2. Bakgrund

Anmärkning: Det förslag som avses i detta meddelande ingår i det så kallade infrastrukturpaketet bestående av ett förslag [5] till rådets direktiv om ändring av direktiv 91/440/EEG om utvecklingen av gemenskapens järnvägar [6], rådets direktiv om ändring av direktiv 95/18/EG om tillstånd för järnvägsföretag [7] och förslaget till rådets direktiv om tilldelning av infrastrukturkapacitet, uttag av banavgifter och utfärdande av säkerhetsintyg.

[5] KOM(1998) 480 slutlig, 22.07.1998.

[6] Rådets direktiv 91/440/EEG av den 29 juli 1991, EGT L 237, 24.08.1991, s. 25.

[7] EGT L 143, 27.06.1995, s. 70.

Kommissionens avsikt med förslaget var att sörja för en öppen marknad och ett effektivt tillhandahållande av infrastruktur genom att definiera principerna för tilldelning av infrastrukturkapacitet och uttag av banavgifter. Genom detta förslag kompletteras de förslag till ytterligare öppnande av marknaden som ingår i de föreslagna ändringarna till direktiv 91/440/EEG om utvecklingen av gemenskapens järnvägar.

3. Ändringar i rådets gemensamma ståndpunkt [8]

[8] Ändringsförslagens numrering och ordningsföljd följer dokument A5-171/2000 (parlamentets protokoll av den 5 juli 2000, preliminär utgåva).

3.1. Ändringsförslag som inte kan godtas

3.1.1. Principer för uttag av avgifter Ändringsförslag 6 (artikel 7.1), 8 (artikel 7.5) och 10 (artikel 8.1)

Kommissionen har alltid framhållit att ett av de slutliga målen för kommissionens transportpolitik är att främja en rättvis och effektiv prissättning för infrastrukturen. Målet är att sporra till bästa möjliga användning av befintlig infrastruktur och till lämpliga investeringar i ny infrastruktur. Man bör genom uttagssystemen dessutom sörja för lika konkurrensvillkor för de olika transportmedlen.

All systematisk avvikelse från marginalkostnads principen när det gäller prissättningen skulle negativt påverka de effektivitetssporrar som ett uttagssystem för infrastrukturen skulle ge marknadens aktörer. Dessutom kan många europeiska järnvägsföretag troligtvis inte själva bära de totala drifts- och underhållskostnaderna för befintliga anläggningar.

Om en medlemsstat vill ha fullständig täckning för infrastruktur förvaltarens kostnader, bör man väl definiera de tillåtna påslagen för att undvika stora prisskillnader som skulle försämra järnvägens konkurrenskraft, särskilt när det gäller internationell godstransport. Kommissionen anser att man i den kompromiss som rådet uppnådde i sin gemensamma ståndpunkt på ett bra sätt sammanväger de olika synpunkterna på uttagsprinciperna. Kommissionen vill därför behålla rådets ordalydelse.

Kommissionen kan därför inte godta dessa ändringsförslag.

3.1.2. Undantag för vissa medlemsstater Ändringsförslag 3 (skäl 46) och 18 (artikel 33)

Kommissionen håller med Europaparlamentet om att man så långt som möjligt bör tillämpa principen om att en och samma lag skall gälla för alla, men anser att de föreslagna undantagen är väl avvägda och proportionerliga. Kommissionen vill påpeka att undantagen är tidsbegränsade.

Kommissionen kan därför inte godta dessa ändringsförslag.

3.1.3. Företag som kan få tillgång till infrastruktur (ansökningar) Ändringsförslag 15 (artikel 16.1)

En hänvisning till artikel 2 b skulle skapa oklarhet om vilka företag som kan få tillgång till infrastruktur. Den skulle kunna tolkas som att andra sökande också skulle få göra ansökningar i alla medlemsstater.

Kommissionen kan därför inte godta detta ändringsförslag.

3.1.4. Prioritet för allmännyttiga kommunikationstjänster vid kapacitetstilldelningen Ändringsförslag 12 [artikel 14.1a (ny)]

Enligt detta ändringsförslag skall det vara möjligt att ge järnvägsföretag ersättning för de ekonomiska förluster som uppstår till följd av att en viss kapacitet på järnvägsnätet i somliga medlemsstater måste tillhandahållas för allmännyttiga kommunikationstjänster. Detta ligger inte i linje med direktivets syfte. Målet är snarare att sörja för lika konkurrensvillkor för olika transportmedel och typer av järnvägstjänster. Frågor som rör skyldigheter avseende allmännyttiga tjänster bör hellre tas upp i ett särskilt lagstiftningsinitiativ om allmännyttiga landtransporttjänster. Det bör dessutom påminnas om att man enligt artikel 22 i direktivet får använda prioriteringskriterier för att tilldela begränsad infrastrukturkapacitet.

Kommissionen kan därför inte godta detta ändringsförslag.

3.1.5. Behov av ökade investeringar i järnvägens infrastrukturkapacitet Ändringsförslag 2 [skäl 40a (nytt)]

Kommissionen kan inte se något klart samband mellan detta ändringsförslag och direktivets syften, även om själva innehållet är korrekt..

Kommissionen kan därför inte godta detta ändringsförslag.

3.1.6. Aktuellt register över vilka företag eller offentliga organ som fått sig kapacitet tilldelad Ändringsförslag 11 (artikel 12)

Ett sådant register skulle visserligen kunna öka insynen i tilldelningsprocessen, men den berörda informationen kan uppfattas som känslig i kommersiellt hänseende. Vid klagomål skulle denna information i vilket fall som helst kunna göras tillgänglig för de berörda myndigheterna.

Kommissionen kan därför inte godta detta ändringsförslag.

3.2. Godtagna ändringsförslag

Kommissionen godtar ändringsförslag 22 (artikel 2 b), förutsatt att man kan enas om en annan ordalydelse i ändringsförslaget och om att införa det på ett lämpligare ställe i direktivet. Begreppet "tillträdesrätt" bör ersättas med "tåglägen".

Kommissionen godtar ändringsförslag 9 [artikel 7.6a (ny)], förutsatt att begreppet "infrastrukturförvaltare" ersätts med "det behöriga organet".

Kommissionen godtar också ändringsförslagen 5 (artikel 4.2), 7 (artikel 7.3), 13 (artikel 14.2), 14 (artikel 15.4), 16 (artikel 17.5) och 17 (artikel 31).

4. Slutsats

I enlighet med villkoren i artikel 250.2 i EG-fördraget, ändrar kommissionen sitt förslag enligt ovanstående text.