Europaparlamentets resolution

innehållande de kommentarer som ingår i beslutet om ansvarsfrihet för genomförandet av Europeiska unionens allmänna budget för budgetåret 2001 (kommissionen)

EUROPAPARLAMENTET UTFÄRDAR DENNA RESOLUTION

med beaktande av Europeiska unionens budget för budgetåret 2001,

med beaktande av inkomst- och utgiftsredovisningen och den konsoliderade balansräkningen för budgetåret 2001 (SEK(2002) 403 - C5-0239/2002, SEK(2002) 404 - C5-0240/2002, SEK(2002) 405 - C5-0242/2002, SEK(2002) 406 - C5-0241/2002, SEK(2002)1378 - C5-0087/2003)(1),

med beaktande av revisionsrättens årsrapport för budgetåret 2001, och revisionsrättens särskilda rapporter (C5-0538/2002)(2), samt de granskade institutionernas svar,

med beaktande den revisionsförklaring om räkenskapernas tillförlitlighet och de underliggande transaktionerna laglighet och korrekthet som revisionsrätten avgett i enlighet med artikel 248 i EG-fördraget (C5-0538/2002),

med beaktande av rådets rekommendation av den 7 mars 2003 (C5-0087/2003),

med beaktande av artiklarna 275 och 276 i EG-fördraget, artikel 78g i EKSG-fördraget och artiklarna 179a och 180b i Euratomfördraget,

med beaktande av budgetförordningen av den 21 december 1977, särskilt artikel 89 i denna, och budgetförordningen av den 25 juni 2002, särskilt artiklarna 145-147 i denna(3),

med beaktande av artikel 93 och bilaga V i arbetsordningen,

med beaktande av betänkandet från budgetkontrollutskottet och yttrandena från övriga berörda utskott (A5-0109/2003), och

av följande skäl:

A. Det finns ett budgetöverskott på mer än 15 miljarder euro, vilket är mer än under tidigare budgetår.

B. I sin resolution av den 30 januari 2003(4) om uppföljningen av beviljandet av ansvarsfrihet för 2000 uppmärksammade Europaparlamentet följande aspekter:

- de återkommande budgetöverskotten,

- underutnyttjandet av strukturfonderna och de komplicerade regelverken på området,

- problemen med rutinerna för uppbörd av felaktigt utbetalda medel och otillräckligheterna när det gäller bedrägeribekämpningen.

C. Generaldirektörernas revisionsförklaringar och verksamhetsrapporter som utgavs för första gången 2002 för budgetåret 2001 uppmärksammade tre större riskområden:

- behovet av att förnya ramen för ekonomisk redovisning och IT-systemen för denna,

- brist på personal inom viktiga kontrollområden, exempelvis programförvaltning,

- oförenlighet mellan fördragets antagande om fullständigt budgetansvar för kommissionen och delegeringen av förvaltningsansvar till medlemsstaterna för 80 procent av budgeten.

D. Ett tack måste riktas till kommissionens olika avdelningar för att de innan tidsfristen löpte ut (18 december 2002) snabbt besvarade de frågor i samband med förfarandet för att bevilja ansvarsfrihet som ledamöterna i budgetkontrollutskottet översände den 29 november 2002.

I. Allmänna synpunkter på redovisningssystemet

1. Europaparlamentet uppmärksammar att revisionsrätten på det stora hela anser, såsom anges i revisionsförklaringen, att räkenskaperna för det budgetår som slutade den 31 december 2001 ger en tillförlitlig bild av gemenskapernas inkomster och utgifter för året samt av den finansiella ställningen vid årets slut men att bristerna i redovisningssystemet gör att det krävs brådskande och djupgående åtgärder.

2. Europaparlamentet understryker revisionsrättens observation: "Ända sedan den första revisionsförklaringen (DAS) för budgetåret 1994, har revisionsrätten upprepade gånger avgett en revisionsförklaring med reservation för räkenskapernas tillförlitlighet. Anledningen har oftast varit brister i bokföringssystemet och brister när det gäller att göra kommissionens verkställande generaldirektorat uppmärksamma på frågor som gäller bedömning och kontroll av räkenskaperna. Reservationerna i förklaringen från generaldirektören för GD Budget bekräftar revisionsrättens konstateranden" samt "Ett förslag till handlingsplan [om hur man skall reformera redovisningssystemet] lades fram i juni 2001".(5)

3. Europaparlamentet konstaterar att revisionsrätten anser att de transaktioner som ligger bakom den ekonomiska rapporten som helhet är lagliga och riktiga när det gäller inkomster, åtaganden och administrativa utgifter, men att en sådan försäkran inte kan ges när det gäller andra betalningar. Denna övergripande försäkran är alltför allmän och hindrar parlamentet från att verifiera att kommissionens, och framför allt medlemsstaternas, transaktioner varit korrekta, och att ta reda på var felkällan ligger.

4. Europaparlamentet konstaterar att kommissionen alltid har haft en rättslig och politisk skyldighet att se till att det går att lita på förvaltningen av de medel som kommissionen har anförtrotts (artikel 274 i fördraget).

5. Europaparlamentet begär att kommissionen före detta års utgång lägger fram en flerårig plan med en tidsplan och en åtgärdsplan för att utverka en positiv revisionsförklaring från revisionsrätten för hela budgeten. Europaparlamentet begär att varje enskilt generaldirektorat inom ramen för decentraliseringen skall upprätta en handlingsplan för hur och när generaldirektoratet kan utverka en positiv revisionsförklaring från revisionsrätten.

6. Europaparlamentet välkomnar kommissionens nyliga åtgärder för att avskaffa permanent tillgång till redovisningen och istället begränsa denna tillgång så att den endast är begränsad och gäller vissa särskilda uppgifter. Parlamentet konstaterar att man gjort ansträngningar under 2001 och 2002 för att kunna förena informationen i båda systemen, men påpekar mot bakgrund av revisionsrättens kritik att denna åtgärd varken är övergripande eller systematisk och därför inte är en tillfredsställande lösning på längre sikt. Parlamentet anser att samordning av systemen är ett viktigt sätt att förbättra överensstämmelsen mellan uppgifterna i undersystemet och därför bör behandlas snabbare och mera regelbundet.

7. Europaparlamentet konstaterar att kommissionen vid flera tillfällen har rapporterat om och förklarat för budgetkontrollutskottet de åtgärder som kommissionen tänker vidta för att reformera redovisningssystemet. Parlamentet välkomnar offentliggörandet av kommissionens meddelande av den 17 december 2002 om "Modernisering av Europeiska gemenskapernas redovisningssystem" (KOM(2002) 755) som bygger på promemorian från juli 2002 och handlingsplanen från juni 2001 och det uttalade åtagandet att förbättra och modernisera gemenskapens redovisningssystem före 2005.

8. Europaparlamentet betonar att kommissionen både har en rättslig och politisk skyldighet att skapa ett modernt, tillförlitligt och noggrant redovisningssystem för budgetåret 2005, vilket fastställs i artiklarna 125 och 181 i den nya budgetförordningen. Parlamentet anser därför att det är mycket beklagligt att man åstadkom så litet resultat under de senaste sex åren som reaktion på revisionsrättens synpunkter på redovisningssystemet.

9. Europaparlamentet medger att revisionsrätten har lagt fram en positiv revisionsförklaring om riktigheten i redovisningen av inkomster och utgifter för 2001, men bekräftar dock de reservationer, som uttryckts av revisionsrätten samt i den årliga verksamhetsrapporten för 2001 från generaldirektören för GD Budget, om gemenskapens räkenskaper, i synnerhet beträffande följande:

a) samordningen, samstämmigheten och säkerheten när det gäller uppgifterna (GD Budget),

b) tillförlitligheten i bedömningen av läget när det gäller tillgångar och likvida medel (GD Budget),

c) redovisningen av anslag som skall återtas (GD Budget),

d) överskattningen med 148,7 miljoner euro av avsättningen som betalats ut till medlemsstaterna för interventionslagring av jordbruksprodukter (punkt 9.12 i revisionsrättens årsrapport),

e) beloppet på 980 miljoner euro, infört utan adekvat motivering under rubriken "Övriga fordringar", som avser överföring av likvida medel i tredje länder (punkt 9.25 i revisionsrättens årsrapport),

f) avsättningen på 564 miljoner euro som tillkommit på tveksamma grunder för nedmontering av det gemensamma forskningscentrets kärnkraftsinstallationer (punkt 9.31 i revisionsrättens årsrapport),

g) överskattningen vid redovisningen av utestående åtaganden ("RAL") med omkring 1318 miljoner euro (punkt 9.32 i revisionsrättens årsrapport).

10. Europaparlamentet anser att trots att GD Budget var sysselsatt med andra ekonomiska aspekter av kommissions reformarbete - översyn av budgetförordningen och generaldirektörernas verksamhetsberättelser - kunde mer konkreta åtgärder vidtagits under de gångna 18 månaderna för att ta itu med den stora oro som revisionsrätten uttrycker beträffande hur redovisningssystemet ser ut.

11. Europaparlamentet uttrycker sin oro över den höga omsättningen på administrativ personal i ledande ställning, till exempel tjänsten som kommissionens räkenskapsförare, och bristen på kvalificerad personal inom redovisning och revision som den interna revisionsavdelningen har rapporterat om. Parlamentet uppmanar kommissionen att behandla detta som ett högprioriterat område i sin personalpolitik.

12. Europaparlamentet påminner om kommissionens uttalande (svar på skriftlig fråga P-1839/2002) att bokslutet för 2001 inte förelagts kommissionens styrekonom av räkenskapsföraren innan det antagits, även om detta föreskrevs i artikel 18 i genomförandebestämmelserna till budgetförordningen.

13. Europaparlamentet drar därav slutsatsen att kommissionens avslutande av räkenskaperna för 2001 skedde i strid mot budgetförordningen.

14. Europaparlamentet efterlyser maximal återhållsamhet när det gäller öronmärkning av medel inom olika budgetposter, i synnerhet för kapitel A-30, av respekt för de olika institutionernas ansvarsområden, och för att garantera nödvändig insyn och öppenhet vid tilldelningen av EU-medel och se till så att man når alla frivilligorganisationer som kan vara intresserade.

15. Europaparlamentet uppmanar revisionsrätten att offentliggöra en revisionsförklaring och felkvoten för varje enskilt generaldirektorat för att på så sätt uppmärksamma problemområdena och kraftigt öka kommissionens och medlemsstaternas ansvarsskyldighet.

16. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att före detta års utgång låta genomföra en externrevision för sin finansförvaltning och rapportera tillbaka till parlamentet om vad man kommit fram till.

II. Redovisningsramen

17. Europaparlamentet beklagar att kommissionens handlingsplan inte gör någon tydlig skillnad mellan de åtgärder som behövs för att komma till rätta med nuvarande verksamhetsbrister och förbättra den nuvarande kontantbaserade bokföringens informationsvärde och de åtgärder som behövs för att fullt ut tillämpa periodisk redovisning. Parlamentet betonar att vissa av de allvarligaste bristerna i det nuvarande systemet omgående måste rättas till. Parlamentet uppmanar kommissionen att tydligt definiera vad den menar med "fullständig periodisk redovisning".

18. Europaparlamentet begär att de befintliga SAP/R3-modulerna "accounts payable" (kortfristiga skulder) och "accounts receivable" (kortfristiga fordringar) tas i bruk före utgången av 2003.

19. Europaparlamentet anser att övergången till periodisk redovisning (som omfattar alla förutbetalda kostnader och upplupna intäkter) utgör ett viktigt steg för att följa de senaste internationella principerna för periodisk redovisning. Parlamentet framhåller att båda systemen i vilket fall som helst iakttar principen om dubbel bokföring.

20. Europaparlamentet framhåller att den myndighet som beviljar ansvarsfrihet skall informeras regelbundet, åtminstone varje kvartal, om konkreta framsteg på området och underrättas om större förseningar med att uppnå de mål som anges i bilagan till kommissionens ovannämnda meddelande av den 17 december 2002.

21. Europaparlamentet välkomnar att räkenskapsföraren enligt både revisionsrätten och budgetförordningen kommer att spela en viktig roll i utvecklandet av nya redovisningsprinciper. Räkenskapsföraren kommer att bistås av en rådgivande kommitté bestående av erfarna personer med kunskaper i revision och bokföring, däribland två externa yrkesrevisorer.

22. Europaparlamentet anser att så länge de revisionsansvariga myndigheternas oberoende inte äventyras anser bör en expert från revisionsrätten få en rådgivande roll i kommittén för nya redovisningsprinciper.

23. Europaparlamentet anser att det framtida redovisningssystemet åtminstone måste ha följande grundläggande drag:

- En enda och fullständigt integrerad informationsregistrering systemet igenom.

- Enhetliga datadefinitioner.

- Överensstämmelse mellan centrala och sektorsvisa system.

- Flerårig överensstämmelse mellan uppgifter och information (för att underlätta jämförelser och visa på förbättringar).

- En fullständigt kapacitet för periodisk redovisning och respekt för internationella principer för periodisk redovisning.

24. Europaparlamentet stöder de aktuella förslagen om att komplettera budgetresultatet med en mer övergripande förklaring om det ekonomiska resultatet, som skulle ge en bättre bild av hur Europeiska unionens räkenskaper verkligen ser ut.

III. IT-systemet

25. Europaparlamentet är mycket bekymrat över den bristande integreringen i det nuvarande automatiska redovisningssystemet, vilket utgår från ett komplext tredelat gränssnitt som framställdes internt 1997 (SINCOM 2) och utökades 1999 för att tillhandahålla ett användarvänligt gränssnitt för de olika avdelningarna. Europaparlamentet konstaterar att det inte har kunnat garantera en tillräckligt hög säkerhetsnivå för tillgång till systemet eller tillförlitlighet av inmatade uppgifter från olika delar av systemet och att det till följd av detta kritiseras av revisionsrätten.

26. Europaparlamentet påpekar att när ett ersättningssystem skall tas fram så måste kommissionen ha en långsiktig planering och utveckla marknadens mest tillförlitliga och praktiska datorbaserade redovisningssystem, kompatibelt med utvecklade internationella redovisningsprinciper för den offentliga sektorn (IPSAS). Europaparlamentet efterlyser en kostnads/nytto-analys av de två möjligheter som uttrycks i alternativ 2 och 3(6) så att den budget- och ansvarsfrihetsgivande myndigheten kan bedöma inverkningarna på budgeten, planera hur ett införande skulle gå till och se effektiviteten i var och en av valmöjligheterna. Parlamentet konstaterar samtidigt att kommissionen uppskattar att de externa resurser som behövs för att utveckla IT-systemet uppgår till 18,6 miljoner euro.

27. Europaparlamentet anser att det är mycket viktigt att kommissionen fullt ut beaktar användarnas erfarenhet och behov när man utformar och tillämpar det nya systemet.

28. Europaparlamentet anser att det framtida systemet åtminstone måste kännetecknas av följande:

- Ett enda ställe för användarna att vända sig till för att få tillgång till uppgifter.

- Full driftskompabilitet inom systemet.

- Avlägsnande av överflödiga uppgifter.

- Effektiv datasäkerhet och datatillförlitlighet och garantier för full spårbarhet.

- Ett fungerande reservsystem om systemet kraschar.

- Användardelaktighet i alla stadier av utvecklingen (för att säkerställa användarvänlighet och minska behovet av särskilda sektorsvisa eller lokala system).

- En ordentlig och säker hantering av byte av programvara.

29. Europaparlamentet efterlyser att externa experter genomför en detaljerad och allomfattande granskning av kommissionens planer att förbättra redovisningsramen och de åtföljande IT-systemen i syfte att bedöma deras lämplighet. Detta i avsikt att garantera att de vidtagna åtgärderna uppfyller de mest utvecklade normerna inom modern redovisning, inbegripet de behov som fastställts i punkterna 23 och 28. Parlamentet begär att resultaten av denna externa granskning skall rapporteras och diskuteras vid en utfrågning om redovisningsramen, som skall organiseras av budgetkontrollutskottet och i vilken Europeiska kommissionen och revisionsrätten bör medverka.

IV. Revisionsrättens särskilda rapport nr 2/2002(7)

30. Europaparlamentet noterar att revisionsrätten har lyft fram det faktum att kommissionens siffror för betalningsbemyndiganden och utförda betalningar för programmen Sokrates och Ungdom skiljer sig åt beroende på vilka dokument som konsulteras.

31. Europaparlamentet har tagit del av förklaringarna och motiveringarna för dessa siffror, och i synnerhet följande:

a) Samtliga siffror för de aktuella åren (1995-1999) i förslagen till budget stämmer överens med siffrorna som lagts fram i volym II i den ekonomiska rapporten.

b) Budgetförslagen innehåller dock inga siffror som rör EES-ländernas och tredje länders deltagande eftersom de presenteras i de ekonomiska rapporterna utan att det anges tydligt, vilket orsakar felaktig tolkning av siffrorna.

c) Sammanställningen av siffrorna från båda källorna är mycket komplicerad och innebär insamlande av information från så många som sex olika tabeller från bilagorna till de ekonomiska rapporterna.

d) Siffrorna i volymerna I och IV i de ekonomiska rapporterna är avrundade och eftersom det finns flera olika sätt att presentera den insamlade informationen från de ursprungliga tabellerna på, kan det ge upphov till olika resultat.

e) Uppgifterna i den ekonomiska rapporten, volym I, för åtagandena för 1998 för programmet Ungdom, stämmer inte, vilket har orsakat tvivel på om man kan lita på de siffror som redovisas i denna volym.

32. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att i framtiden tillhandahålla en komplett förklaring av sina räkenskaper inklusive hänvisningar till den rättsliga grunden, inbegripet de olika volymerna och tabellerna.

33. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att omgående göra en bedömning av tillförlitligheten och riktigheten när det gäller siffrorna i volymerna I och IV i de ekonomiska rapporterna för att komma till rätta med nuvarande brister.

34. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att använda verifierade siffror från sina ekonomiska rapporter som enda källa i all officiell information om budgetutfallet, så att man omgående förhindrar vidare spridning av oriktiga uppgifter som publicerats av andra avdelningar inom kommissionen.

35. Europaparlamentet konstaterar att de siffror för utförda betalningar som återges i programmets slutliga utvärderingsrapport (SEK(2001) 1621) inte stämmer med siffrorna i några andra källor.

V. Modernisering av betalningssystemet

36. Europaparlamentet konstaterar att de otillförlitliga och bristande angivelserna när det gäller datum för fakturor, kvitton och betalningar från kommissionen djupt skadar EU-institutionernas rykte. Det skapar dessutom allvarliga problem för fordringsägarna och är en direkt orsak till stora ekonomiska förluster (punkt 9.86 i revisionsrättens årsrapport).

37. Europaparlamentet konstaterar införandet av ett enda registreringsställe systemet igenom, vilket föreslås i denna resolution, kommer att undanröja dubbla och motsägelsefulla register över utförda betalningar och olika och oförenliga redovisningssystem. Utan extra kostnader kommer dessutom följande att bli möjligt:

- Automatisk registrering av datum för kvitton, fakturor och betalningar i samma dokument. Därigenom ges möjlighet till en riktig tillämpning, kontroll och revision av Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/35/EG av den 29 juni 2000 om bekämpande av sena betalningar vid handelstransaktioner(8), införlivat i EU-institutionernas interna regler i artikel 83 i budgetförordningen av den 25 juni 2002 och artikel 106 i kommissionens förordning (EG, Euratom) nr 2342/2002(9) om genomförandebestämmelser för budgetförordningen.

- En systematisk registrering av tiden från det ögonblick en betalningsorder görs till dess att överföringen når antingen betalningsmottagaren eller dennes bank. Denna information kommer att göra det möjligt att utvärderade banker som valts ut att sköta gemenskapens överföringar (överföringshastighet).

- Enhetlig information till betalningsmottagare om när en betalningsorder utfärdas, i stället för det nuvarande ostrukturerade systemet där betalningsmottagare får olika typer av information eller ingen information alls. Denna information gör det möjligt för betalningsmottagarna att bedöma hur effektiva finansinstituten är. Följaktligen kommer det att bli lättare att kontrollera var ansvaret ligger hos de olika aktörerna i betalningssystemet.

38. Europaparlamentet anser att reformeringen av redovisningssystemet kräver ett system för systematisk information till mottagarna av gemenskapsstöd. Kommissionen uppmanas därför att i tidsplanen för redovisningsreformerna upprätta ett försöksprojekt för införandet av information om datum för fakturor och betalningar i meddelandena till betalningsmottagarna.

VI. Tillämpning av universalitetsprincipen

39. Europaparlamentet konstaterar att ränta på gemenskapsmedel och det sammanlagda beloppet av återbetalade medel enligt artikel 268 i fördraget skall föras upp i budgeten.

40. Europaparlamentet anser därför att det är oacceptabelt att kommissionen varken har kunnat ange storleken på, identifiera eller förklara användningen av räntan på gemenskapens förskottsutbetalningar eller de 20 procent som återbetalats i enlighet med rådets förordning (EEG) nr 595/91(10), med undantag för räntan på strukturfonderna.

41. Europaparlamentet konstaterar när det gäller strukturfonderna att kommissionen inte heller kunde ange storleken av eller identifiera erhållen ränta, utan endast kunde ge en allmän förklaring för hur räntan använts. Denna förklaring visar att användningen av räntan innebär en överträdelse av gällande förordningar (artikel 32.2 i rådets förordning (EG) nr 1260/1999(11) och kommissionens förordning nr (EG) nr 1685/2000, punkt 3.1 i bilagan(12).

42. Europaparlamentet konstaterar emellertid att artikel 3 i kommissionens förordning (EG, Euratom) nr 2342/2002 utesluter följande från gemenskapens egendom: "förhandsfinansiering som utbetalas antingen vid genomförandet av en upphandling i den mening som avses i artikel 88 i budgetförordningen, till medlemsstaterna, eller i samband med stöd inför anslutningen eller som förskott enligt artikel 265. Bestämmelsen är inte heller tillämplig på förvaltning i samarbete med internationella organisationer i den mening som avses i artikel 53 i budgetförordningen."

43. Europaparlamentet förväntar sig därför att kommissionen inom de närmaste tre månaderna lägger fram en detaljerad handlingsplan för att inom en snar framtid kunna inkludera de belopp som anges i punkt 40, med undantag av de belopp som anges i punkt 42, i budgeten.

VII. Att lägga ut verksamhet på entreprenad och reformeringen av kommissionen

A. Personalpolitik

44. Europaparlamentet ber kommissionen att upprätta en uppförandekod för sin personal som garanterar öppenhet, insyn och en uppdelning mellan personalens privata och offentliga intressen när det gäller personalens uppgifter och ansvarsområden i kommissionen och deras tidigare, nuvarande och framtida verksamhet utanför kommissionen.

45. Europaparlamentet ber kommissionen att noggrant övervaka beviljandet av tjänstledighet av personliga skäl för att se till att villkoren för öppenhet, insyn och separation av intressen möts. Kommissionen ombeds dessutom att se över tidigare beslut i ljuset av dessa resultat.

46. Europaparlamentet konstaterar att kommissionen inte kunde motivera några av argumenten för att fortsätta den nuvarande praxisen med viktade pensioner för personalens pensioner.

47. Europaparlamentet anser mot bakgrund av rättviseprincipen och jämställdhetsprincipen, den fria rörligheten, rätten till skydd för privatlivet och de stora kostnaderna i samband med de viktade pensionerna och de alldeles för stora kostnaderna för att kontrollera systemet att det är nödvändigt att avskaffa systemet med geografisk viktning på grundval av den ort där en pensionär har förklarat sig vara bosatt eller förväntas vara bosatt. Kommissionen uppmanas att modifiera sitt förslag om ändring av tjänsteföreskrifterna i överensstämmelse med detta.

B. Genomförandeorgan och andra former av entreprenadverksamhet

48. Europaparlamentet uppmärksammar rådets förordning (EG) nr 58/2003 av den 19 december 2002 om stadgar för de genomförandeorgan som ansvarar för vissa uppgifter som avser förvaltningen av gemenskapsprogram(13).

49. Europaparlamentet betonar att kommissionen även i fortsättningen kommer att vara huvudansvarig för verksamheten i de genomförandeorganen till vilka uppgiften att sköta gemenskapsprogram (genomförandet av budgeten) har delegerats.

50. Europaparlamentet påminner om att utläggningen av vissa uppgifter till offentliga genomförandeorgan måste uppfylla ett bestämt syfte. Uppgifterna i fråga måste vara tekniskt komplexa och tillfälliga och under inga omständigheter får uppgifter som tillhör offentliga myndigheters ansvarsområden eller omfattar prövningsrätt och tillgång till sekretessbelagd information delegeras till ett genomförandeorgan.

51. Europaparlamentet betonar att före ett beslut om att inrätta ett genomförandeorgan måste kommissionen, med beaktande av subsidiaritetsprincipen och principen om förenklade rutiner, först genomföra en omfattande analys om behovet och det mervärde inrättandet eventuellt skulle tillföra.

52. Att lägga ut viss perifer verksamhet, exempelvis catering, på entreprenad verkar logiskt, men att lägga ut de grundläggande delarna av kommissionens informationspolitik, exempelvis utarbetandet av texter, genom ett flerårigt kontrakt på många miljoner euro med ett enda företag delegerar verklig prövningsrätt när det gäller att omsätta politiska alternativ i handling. Kommissionen uppmanas därför att noga se över sin politik för att lägga ut verksamhet på entreprenad, särskilt med beaktande av principen om en årsbaserad budget.

53. Europaparlamentet beklagar att kommissionen ännu inte har kunna ange omfattningen av utläggningen av administrativa uppgifter på entreprenad, fördelat på kommissionens olika avdelningar. Kommissionen ombeds att så snart som möjligt lämna denna information i enlighet med följande kriterier:

- antalet anbud och anbudsrutiner,

- antalet kontrakt,

- förteckning över de främsta kontraktsmottagarna utifrån ekonomiskt värde.

54. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att inleda en övergripande studie av de fall där olika gemenskapsorgans nuvarande verksamheter kan överlappa varandra eller eftersträva samma mål. Syftet med denna studie bör vara att föreslå lämpliga lösningar, bl.a. eventuella sammanslagningar av byråer.

55. Europaparlamentet är bekymrat över att det på många byråer finns en bristande jämvikt mellan administrativa utgifter och driftsutgifter, där de administrativa utgifterna är högre än utgifterna för verksamheten. Kommissionen och byråerna uppmanas därför att fastställa mål och en tidtabell för att minska de administrativa utgifternas andel av de sammanlagda utgifterna.

56. Europaparlamentet anser härvidlag att dessa byråer skulle kunna ges mer operativa uppgifter, så att man undviker att kommissionen skapar fler verkställande organ och gemenskapsorgan. Kommissionen uppmanas att lägga fram lämpliga förslag senast den 30 juni 2003 och innan den inrättar några nya verkställande organ.

C. Eurostat

57. Europaparlamentet upprepar den politiska betydelse det fäster vid punkterna 14-32 i sin resolution av den 13 mars 2003(14) om skydd av gemenskapernas ekonomiska intressen och bedrägeribekämpning och betonar åter att det förväntar sig av kommissionens avdelning för internrevision att den senast till sommaren 2003 undersöker lagligheten och korrektheten i samtliga avtal som ingåtts av Eurostat sedan 1999 och att den i undersökningen inbegriper de avtal som på Eurostats rekommendation ingåtts av andra avdelningar vid kommissionen.

58. Europaparlamentet beklagar att de senaste rekommendationerna från Eurostats avdelning för internrevision inte har följts till punkt och pricka när det gäller framtida avtal med Eurogramme liksom tillämpningen av artikel 24 i tjänsteföreskrifterna i fallet med Eurogrammes anklagelser mot projekttjänstemannen. Kommissionen uppmanas av parlamentet att ta vederbörlig hänsyn till rekommendationerna från sin egen avdelning för internrevision och från enheterna för internrevision på kommissionens olika avdelningar. Parlamentet uppmanar kommissionen att till fullo tillämpa artikel 24 i tjänsteföreskrifterna i ovannämnda fall.

59. Europaparlamentet välkomnar kommissionens meddelande om en detaljerad översyn av alla kontrakt och betalningar till Eurogramme, och gläds åt att alla nya kontrakt med detta företag har upphävts. Parlamentet anser även att det är bra att kommissionen har meddelat att den fullt ut skall tillämpa budgetförordningens bestämmelser om överföring av aktier i detta företag till ett nytt bolag.

60. Europaparlamentet anser att det är oacceptabelt att OLAF:s klagomål till de nationella rättsliga myndigheterna när det gäller de avtal som ingåtts av EU-institutionerna ignoreras av kommissionen och inte leder till åtgärder. Kommissionen uppmanas att grundligt se över det nuvarande läget och att vidta de åtgärder som krävs för att snarast möjligt finna en lösning.

VIII. Underutnyttjande av budgeten

A. Betalningsbemyndiganden till strukturfonderna

61. Europaparlamentet konstaterar att de belopp som inte betalats ut för programplaneringsperioderna före 1994 närmast handlar om kontroversiella utbetalningar.

62. Europaparlamentet beklagar att siffran för att genomföra tillgängliga anslag för strukturåtgärder under 2001 för tredje året i rad fortsatte att sjunka i jämförelse med tidigare år (1999: 87 procent, 2000: 77,5 procent, 2001: 68,1 procent).Europaparlamentet tillstår emellertid att genomförandetakten för 2002 (71,8 procent:) innebär ett trendbrott och förväntar sig att ökningen kommer att fortsätta de kommande åren.

63. Europaparlamentet håller med revisionsrätten i dess iakttagelser om problemen i det tidiga stadiet i programarbetet och är synnerligen bekymrat i anledning av de förseningar som uppträtt i början av strukturfondsperioden 2000-2006. Parlamentet anser att kommissionen vid nästa reform av strukturfonderna bör komma fram med förslag om hur liknande dröjsmål skall kunna undvikas i fortsättningen samt att en periodisering av målprogrammen och gemenskapsinitiativen bör genomföras under nästa programplaneringsperiod.

64. Europaparlamentet reagerar med förvåning på att prognoserna för utbetalningar från strukturfonderna under 2001 överskred de faktiska betalningarna med 50 procent och konstaterar att tre medlemsstater (Italien, Portugal och Förenade kungariket) svarade för 85 procent av den totala övervärderingen av betalningarna. Parlamentet kritiserar dessa medlemsstater för deras verkligt undermåliga utbetalningsprognoser för 2001 och uppmanar kommissionen att tillsammans med medlemsstaterna förbättra prognostekniken.

65. Europaparlamentet konstaterar att förordning (EG) nr 1260/1999 uppenbarligen inte har lyckats bidra till förenklade förfaranden och regler för programmens genomförande. Europaparlamentet påminner i detta sammanhang om revisionsrättens slutsatser som pekar på en varaktig osäkerhet om vad medlemsstaterna är ansvariga för och vad kommissionen är ansvarig för. Förenklade rutiner får emellertid inte införas på bekostnad av gemenskapens politiska prioriteringar.

66. Europaparlamentet välkomnar kommissionens förslag från oktober 2002 om att förenkla rutinerna inom nuvarande programperiod. Kommissionen och medlemsstaterna uppmanas att snarast möjligt genomföra sina respektive delar för att öka siffran för utbetalning av tillgängliga anslag under 2003. Europaparlamentet beklagar medlemsstaternas ovilja att göra de egna institutionerna ansvariga för avslutandet av respektive nationella program och avge en årlig revisionsförklaring för att på så sätt minska antalet revisioner som kommissionen måste utföra.

67. Europaparlamentet understryker att bekämpningen av oegentligheter, bedrägeri och korruption och skyddet av Europeiska gemenskapens ekonomiska intressen bör prioriteras högre i samtliga medlemsstater. Parlamentet uppmanar kommissionen att samarbeta med de ansvariga myndigheterna i respektive medlemsstat för att se till att medlemsstaterna i samband med hanteringen av EU-medlen, särskilt när dessa ingår som medfinansiering, har tillgång till eller utarbetar goda redovisnings- och kontrollsystem och inrättar organ för att bekämpa bedrägeri som samarbetar med OLAF. Parlamentet efterlyser ett närmare samarbete mellan de nationella revisionsmyndigheterna och Europeiska revisionsrätten.

68. Europaparlamentet uppmanar kommissionen, och framför allt dess internrevisionsavdelning, samt revisionsrätten och medlemsstaterna att utveckla och införa ett gemensamt revisionssystem för att ytterligare förbättra och rationalisera revisions- och redovisningsverksamheten.

69. Europaparlamentet anser att om genomförandetakten inte förbättras under 2003 måste kommissionen till budgetförfarandet 2005 överväga alternativa metoder och andra alternativ för att få ned anslagen till sådana belopp som det är realistiskt att medlemsstaterna kan genomföra.

70. Europaparlamentet är synnerligen bekymrat över det omfattande underutnyttjandet i några av medlemsstaterna när det gäller strukturfondsprogrammen 1994-1999, och påminner om att man i gemenskapsbestämmelserna fastställde en tidsfrist till den 31 mars 2003. Parlamentet påpekar att medlemsstater som lämnar in ansökningar gällande denna programperiod, vilka kommer in efter detta datum, inte kommer att erhålla några betalningar, med undantag för betalningar som är avhängiga av fall som håller på att avgöras i ett rättsligt förfarande.

71. Europaparlamentet upprepar revisionsrättens begäran om att kommissionen skall ge medlemsstaterna mer vägledning när det gäller att redovisa oegentligheter inom strukturfondsprogrammet, och uppmanar kommissionen att bevisa att detta har gjorts.

72. Europaparlamentet är besviket över de förenklingsförslag som inlämnats av generaldirektoratet för regionalpolitik när det gäller strukturfonderna, och begär att genomgripande förändringar görs i det kommande strukturfondsprogrammet, i överensstämmelse med förslagen i kommissionens vitbok om styrelseformerna i Europeiska unionen(15).

73. Europaparlamentet begär, inom ramen för Europeiska konventet, att kommissionen i framtiden skall få riktlinjer om att skapa revisionsstrukturer inom strukturfonderna, som skall stå i proportion till de tilldelade medlen.

74. Europaparlamentet menar att nästa reform av strukturfonderna, som kommer att äga rum i en utvidgad union, bör utformas efter följande principer: fokusering på ett fåtal, klart prioriterade frågor, ytterligare administrativ förenkling, starkare resultatinriktning vid fördelningen av medel samt undvikande av abrupta övergångar mellan programplaneringsperioderna.

B. Sapard

75. Europaparlamentet konstaterar att Sapardprogrammets huvudsyfte är att anpassa de tio kandidatländernas jordbrukssektorer och landsbygdsregioner till EU-integrationen. Det finansiella stödet i unionens budget uppgår till 3769 miljoner euro för perioden 2000-2003 (jfr revisionsrättens årsrapport för 2000(16), tabell 6.1).

76. Europaparlamentet uppmärksammar att underutnyttjandet av Sapards budget för budgetåren 2000 och 2001 i första hand beror på en försenad start i kandidatländerna när det gäller att genomföra det komplexa regelverk som behövs för att införa de "nationella organen". Som bevis på detta kan nämnas att i slutet av 2001 hade endast fem länder tilldelats ansvaret för förvaltningen och kontrollen av anslag

77. Europaparlamentet noterar den diskrepans som finns mellan kommissionens beräkningar av hur mycket pengar som skulle behövas för att genomföra programmen och de belopp som betalats ut. För budgetåret 2001 uppgår denna skillnad till 30,5 miljoner euro, pengar som utbetalats i förskott till de fem länder som tilldelats ansvar att förvalta anslagen. Av detta har endast 1 miljon euro gått till de slutliga mottagarna.

78. Europaparlamentet understryker behovet av att ta upp situationen i kandidatländerna på följande områden: tillgången till krediter, vilket inte existerar i vissa länder (exempelvis Bulgarien); detta är oumbärligt eftersom mottagarna måste finansiera projekten i förväg och först i efterhand ersätts med pengar från Sapardprogrammet och avsaknaden av en fastighetsmarknad, vilket gör det svårt för vissa betalningsmottagare att uppfylla de villkor som krävs (att hyra eller äga odlingsbar mark).

79. Europaparlamentet välkomnar det undantag till regeln n+ 2 år som fastställts för Sapardprogrammet i kommissionens förordning (EG) nr 2222/2000(17) ändrad genom förordning (EG) nr 188/2003(18), och uppmanar kommissionen att noggrant följa upp genomförandet av de nya reglerna och att tidigt underrätta parlamentet om den planerar att göra strykningar.

80. Europaparlamentet beklagar djupt den minimala inverkan som Europeiska unionens stöd till strukturreformer av kandidatländernas jordbruk haft. Parlamentet anser att den nuvarande situationen är oacceptabel och att den försvårar EU:s utvidgning och skadar allmänhetens intryck av utvidgningen. Parlamentet uppmanar kommissionen att prioritera strukturanpassningen av kandidatländernas jordbruk genom att ge ett rimligt ekonomiskt stöd till bönder som står inför alla de problem som integrationen medför, samtidigt som man ser till att ordentliga kontrollinstrument finns på plats och att kontrollstrukturerna och de administrativa kostnaderna står i proportion till de belopp som fördelas.

81. Europaparlamentet beklagar att meddelanden om riktlinjer för Sapardprogrammet inte är tillgängliga på kandidatländernas språk, och insisterar på att kommissionen åtgärdar detta så snart som möjligt.

C. Phare och Tacis

82. Europaparlamentet är mycket bekymrat över den höga nivå för utestående åtaganden i slutet av 2001 (mer än 2,3 miljarder euro) som revisionsrätten kunde konstatera i samband med Phareprogrammet.

83. Europaparlamentet konstaterar att genomförandegraden för ISPA-anslagen under 2001 uppgick till endast 58 procent till följd av förseningar vid förhandlingarna. Detta är dock ett någorlunda hyfsat resultat jämfört med Sapard (6 procent). Parlamentet uppmanar kommissionen och kandidatländerna att förbättra genomförandegraden och använda ISPA-anslagen så effektivt som möjligt.

84. Europaparlamentet anser att Tacisprogrammet skulle ha större verkan på den sociala och ekonomiska situationen i lokalsamhällena om fler lokala företag valdes ut för lokala projekt. Parlamentet ber kommissionen att ungefärligt ange proportionen lokala företag i förhållande till europeiska företag som utvalts för projekt. Parlamentet uppmanar kommissionen att utforma anbudsinfordringarna på ett sådant sätt att även lokala företag har en rimlig möjlighet att få sig tilldelade kontrakt.

D. Bättre ekonomiskt ansvarstagande i kandidatländerna

85. Europaparlamentet upprepar att bedrägeri- och korruptionsbekämpning och skyddande av gemenskapens ekonomiska intressen måste ha högsta prioritet i samtliga kandidatländer. Parlamentet uppmanar kommissionen att se till att samtliga kandidatländer inför väl fungerande bokförings-, revisions- och kontrollrutiner och inrättar bedrägeribekämpningskontor som skall samarbeta med Europeiska bedrägeribekämpningsbyrån OLAF samt att länderna genomför ytterligare förbättringar av samarbetet mellan de nationella revisionsmyndigheterna och Europeiska revisionsrätten.

IX. Gemensamma jordbrukspolitiken

86. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att senast i november 2003 lägga fram en rapport om bättre IT-säkerhet bland utbetalningsorganen, med tanke på att endast 1 av de 49 granskade organen godkändes utan anmärkning.

A. Det integrerade administrations- och kontrollsystemet (IACS)

87. Europaparlamentet kräver att gemensamma normer för att beräkna odlingsbar mark införs och tillämpas i hela gemenskapen.

88. Europaparlamentet konstaterar att det finns enorma skillnader mellan hur olika medlemsstater tolkar kraven på information enligt IACS, och att många lantbrukare i vissa medlemsstater därmed tvingas axla en betydligt tyngre administrativ börda än vad fallet är i medlemsstater som gör en mindre stringent tolkning. Parlamentet uppmanar kommissionen att förenkla kraven för IACS och harmonisera tillämpningen av dem inom EU.

89. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att tillse att Grekland till fullo genomför IACS-systemet före slutet av 2003. I samband med detta understryker parlamentet att EU inte kan kräva mer av kandidatländerna än av medlemsstaterna.

90. Europaparlamentet kräver att identifieringssystemet för nötkreatur tillämpas i alla medlemsstater senast vid utgången av 2003.

91. Europaparlamentet är fortfarande tveksamt till om det - dels rent allmänt och i synnerhet inom IACS - rent objektivt går att kontrollera de villkor som hör ihop med miljön och den bästa jordbrukspraxisen, något som mer och mer används som kriterier för att bevilja stöd inom den gemensamma jordbrukspolitiken.

92. Europaparlamentet anser i detta sammanhang att kontrollnivån bör hålla jämna steg med utvecklingen inom den gemensamma jordbrukspolitiken och ber kommissionen att snarast möjligt lägga fram klart definierade och objektivt kontrollerbara indikatorer.

B. Utebliven reformering av den gemensamma organisationen av marknaden för socker

93. Europaparlamentet uppmärksammar den omfattande analysen i revisionsrättens årsrapport om de stora bristerna i kommissionens handhavande av reformeringen av sockermarknaden. Dessa brister är en bidragande orsak till att betydande reformer av denna organisations funktionssätt än en gång förhindrades. Organisationen är i stort sett oförändrad sedan inrättandet.

94. Europaparlamentet ber att kommissionen gör en omsorgsfull intern analys av orsakerna till detta misslyckande och välkomnar kommissionens beslut att tillsätta en tillfällig arbetsgrupp för reformeringen av sockermarknaden där flera olika avdelningar inom kommissionen kommer att bidra.

95. Europaparlamentet påminner om att gemenskapen måste genomföra sin politik enligt rättvisa principer, med beaktande av de grundläggande principer och mål som anges i fördraget.

C. Exportbidrag

96. Europaparlamentet välkomnar de två första reservationerna från generaldirektören för GD Jordbruk. Reservationerna rör hur systemet med exportbidrag fungerar och detta är i grova drag i linje med de argument som Europaparlamentet framförde i sin resolution av den 10 april 2002(19) beslut om beviljande av ansvarsfrihet för 2000.

97. Europaparlamentet uppmärksammar kommissionens kompromisser när det gäller en förenkling av systemet och kommissionens målsättning att begränsa systemets omfattning och betydelse.

98. Europaparlamentet uppmanar kommissionen, med tanke på de pågående utredningarna om exportrundgång och tidigare erfarenheter av problem i samband med exportbidrag för smör uppmanar Europaparlamentet kommissionen att snarast möjligt neka exportbidrag för sockerexport till länder som har tullfritt tillträde till EU:s marknad.

99. Europaparlamentet efterlyser en utvärdering av samtliga system för exportbidrag, av konsekvenserna av dessa för svälten i världen och av motsvarande ökningar av livsmedelsbiståndet.

D. Fiskesektorn

100. Europaparlamentet anser att det faktum att anslag måste återkrävas från nästan hälften av de granskade projekten (svar till fråga 5.27 i frågeformuläret) tyder på allvarliga brister i medlemsstaternas tillsyns- och kontrollsystem, vilket strider mot principen om sund ekonomisk förvaltning. Parlamentet anser att kontrollnivån för projekt, både vad gäller inspektioner på platsen och revisioner av bokföringen, måste höjas avsevärt.

E. Öppenhet och insyn vid användning av medel för den gemensamma jordbrukspolitiken (GJP)

101. Europaparlamentet välkomnar publiceringen av heltäckande statistik när det gäller tilldelningen av direktstöd till jordbrukare, uppdelat på medlemsstat och stödets storleksklass.

102. Europaparlamentet beklagar djupt att kommissionen envist vägrar att offentliggöra förteckningen över stöd till företag inom GJP-systemet, exempelvis exportbidrag och överskottsåtgärder. Detta går rakt emot de grundläggande principerna för öppenhet och insyn.

103. Europaparlamentet är djupt oroat över att det saknas enhetliga och heltäckande åtgärder på gemenskapsnivå för att väcka åtal för livsmedelsförvanskning. Detta påverkar inte bara folkhälsan, konsumenter och lantbrukare utan skadar även, direkt eller indirekt, gemenskapens ekonomiska intressen.

104. Europaparlamentet beklagar att kommissionen inte vidtog några åtgärder mot de företag som var inblandade i storskalig förvanskning av mjölkprodukter.

X. Europeiska socialfonden och socialpolitik

105. Europaparlamentet konstaterar bekymrat att grova administrativa missförhållanden har rapporterats i samband med användningen av Europeiska socialfondens medel i alla medlemsstater eller i hela Europeiska unionen. Kommissionen ombeds informera parlamentet om resultatet av de utredningar och åtgärder som genomförs i enlighet med artikel 24 i rådets förordning (EEG) nr 4253/88(20).

106. Europaparlamentet beklagar att allvarliga oegentligheter och fusk har upptäckts i olika medlemsstater, bland annat i Danmark, när det gäller flera projekt som finansieras av Europeiska socialfonden. Parlamentet gratulerar kommissionen för att den snabbt vidtog åtgärder för att stoppa betalningarna till de danska socialfondsprojekten och för att man tog upp de allvarliga bristerna i den danska förvaltningen och i kontrollsystemen.

107. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att klargöra hur Europeiska socialfondens mål skall uppnås samtidigt som man undviker tungrodda och ineffektiva rutiner, bedrägerier och administrativa missförhållanden.

108. Europaparlamentet förvånas över att det har tagit så lång tid att undersöka eventuella missförhållanden i förvaltning av ESF-medel i Madrid. Parlamentet uppmanar kommissionen att avsluta ärendet så snart som möjligt, och att klargöra hela situationen på ett otvetydigt sätt.

109. Europaparlamentet anmodar kommissionen att ta de särskilda rapporterna från revisionsrätten nr 3/2002(21) och 4/2003 som utgångspunkt för diskussioner om en reform av den europeiska stödpolitiken, oberoende av specialistområde. Särskilt i fråga om "innovativa åtgärder" måste man mera uppmärksamma utvärderingen, spridningen och utnyttjandet av resultaten.

110. Europaparlamentet kritiserar att instrumentet "socialt riskkapital" i enlighet med artikel 4.2 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1784/1999 av den 12 juli 1999 om Europeiska socialfonden,(22) inte tillämpas av en del medlemsstater, trots att denna är en bindande bestämmelse i förordningen. Kommissionen måste försöka hitta en lösning tillsammans med de berörda medlemsstaterna.

111. Europaparlamentet är i stort sett tillfreds med genomförandet av budgetposterna på social- och sysselsättningsområdena inom ramen för den inre politiken, men det bör påpekas att

- den relativt låga genomförandegraden av budgetpost B5-803 (program mot diskriminering) bara delvis kan motiveras med det försenade antagandet av grundrättsakten, allra helst som budgetposten följde på "förberedande åtgärder" avseende samma ämne,

- en betydande andel av budgetposterna för administration (B-A) antingen inte alls eller endast i otillräcklig utsträckning har utnyttjats och att det uppenbarligen inte har funnits någon samordnad metod för att överföra de icke utnyttjade anslagen för administration till de operativa budgetposterna.

112. Europaparlamentet anser det oacceptabelt att endast 6 procent av ESF-utgifterna istället för det fastställda målet om 15 procent särskilt avsatts för stöd till kvinnors deltagande på arbetsmarknaden, trots att medlemsstaterna åtagit sig att göra jämställdheten mellan män och kvinnor till en övergripande prioriterad fråga inom de verksamheter som samfinansieras av strukturfonderna. Parlamentet anser att större uppmärksamhet bör ägnas åt att främja kvinnors deltagande i kunskapssamhället, och följaktligen åt utbildning av hög kvalitet och åt anställning av kvinnor inom informations- och kommunikationstekniken.

113. Europaparlamentet uppskattar halvtidsrapporten som kommissionen har lagt fram om Daphneprogrammet (2000-2003) om förebyggande åtgärder för att förhindra våld mot barn, ungdomar och kvinnor. Parlamentet anser att rapporten är en uttömmande utvärdering av hur Daphneprogrammet har skötts under de första två åren, och att programmet har genomförts i enlighet med målen i Europaparlamentets och rådets beslut nr 293/2000/EG(23) som etablerade detta program. Parlamentet konstaterar dock att en mängd projekt inte har kunnat få ekonomiskt stöd p.g.a. programmets bristande ekonomiska resurser, och välkomnar därför det ekonomiska anslag som kommissionen fastställer i det förslag det lagt fram för att inleda en andra etapp av programmet.

XI. Miljö, folkhälsa och konsumentfrågor

114. Europaparlamentet betonar att miljöprogrammens effekter ofta hindras av bristen på bedömning av miljöeffekterna av program och lagstiftning inom både medlemsstaterna och EU, och anser att en systematisk användning av strategiska miljöbedömningar(24) kan vara ett kraftfullt verktyg för att undvika sådana problem i framtiden.

XII. Böter

115. Europaparlamentet konstaterar att sedan 1998 har 9018 fall av överträdelser anmälts. Av dessa har 7,6 procent lett till utredningar, men endast en gång har en medlemsstat fått böta för att den brutit mot gemenskapslagstiftningen. Parlamentet konstaterar att i nästan samtliga fall har det krävts hot om rättsliga åtgärder genom EG-domstolen för att medlemsstaterna i fråga skulle rätta sig efter EU-lagstiftningen.

116. Europaparlamentet konstaterar att kommissionen inom överträdelseförfarandet ensidigt fastställer nya tidsfrister för när medlemsstater skall ha rättat sig efter EU-lagstiftning. Parlamentet kräver att det regelbundet underrättas av kommissionen om dessa beslut och att kommissionen skriftligen redogör för sina skäl att förlänga dessa tidsfrister. Parlamentet konstaterar också att när lagstiftningen väl är genomförd avslutar kommissionen helt enkelt ärendet, även om en medlemsstat under flera år uppges ha ignorerat gemenskapslagstiftningen, med uppenbara skador för gemenskapens ekonomiska intressen till följd.

117. Europaparlamentet konstaterar att det dröjde tio år innan det första bötesbeloppet för att inte ha följt gemenskapslagstiftningen utdömdes.

118. Europaparlamentet begär att kommissionen framlägger lagförslag som tydligt skiljer mellan de olika slags överträdelser som förekommer, och som anger avgränsade tidsramar för hantering av varje slags överträdelse utifrån hur komplex och allvarlig den är.

119. Europaparlamentet noterar det ringa antal böter som ålagts medlemsstater enligt artikel 228 i fördraget. Parlamentet betraktar böter på grund av överträdelser som ett acceptabelt instrument i överträdelseförfarandet. Parlamentet föreslår att kommissionen lägger fram ett förslag om ett bötessystem som innehåller både ett engångsbelopp för överträdelse av EU:s lagstiftning och ett dagligt vite för att uppmuntra till att domar efterlevs.

120. Europaparlamentet konstaterar att denna situation står i bjärt kontrast med situationen inom strukturfonderna. I det senare fallet uppskjuts vanligtvis utbetalningar innan en utredning inleds - ibland sker detta automatiskt när ett klagomål inkommer. Parlamentet ber kommissionen klargöra varför olika förfaranden används.

121. Europaparlamentet begär att kommissionen på ett avsevärt sätt förbättrar sin förmåga att driva igenom lagstiftning. Detta bör ske genom lagförslag för att harmonisera rutiner och minska den tidsperiod efter vilken överträdelser straffas. På detta sätt stärks EU-institutionernas trovärdighet.

XIII. Externa åtgärder

122. Europaparlamentet konstaterar att det huvudsakliga målet med kommissionens utvecklingspolitik är att minska och till slut avskaffa fattigdomen helt(25), och att EU och samtliga medlemsstater har ställt sig bakom millenniemålen (Millennium Development Goals - MDG), i vilka resultatmål som i första hand är relaterade till utbildning och hälsa fastställs.

123. Europaparlamentet noterar att kommissionen inte uppfyllt sina mål för de sektorspecifika åtaganden som fastställts i anmärkningarna till vissa geografiska budgetposter(26) under 2001, och att utfallet varit särskilt svagt för utbildning och hälsa i Latinamerika, trots att åtagandena för alla dessa poster låg på acceptabla nivåer när det gällde social infrastruktur och tjänster i allmänhet.

124. Europaparlamentet konstaterar att kommissionens rapportering av övergripande åtaganden inom olika sektorer för 2001 grundar sig på den riktmärkning på 35 procent för social infrastruktur som infördes 2002 och som inte var i kraft 2001. Parlamentet uppskattar emellertid kommissionens strävan att nå upp till detta riktmärke, trots att genomförandet i AVS-länderna bör förbättras. Parlamentet understryker att 35 procent måste avsättas för i första hand utbildning och hälsa, ett område inom vilket det övergripande resultatet under 2001 var särskilt svagt, och efterlyser avsevärda förbättringar inom dessa områden under de kommande åren.

125. Europaparlamentet gläder sig över att kommissionen för 2001 lägger fram tillförlitlig statistik över fördelningen inom de olika sektorerna, vilken är förenlig med statistiken inom OECD-DAC, och gläder sig även över att kommissionen infört det gemensamma systemet för information inom Relex (CRIS) för att i framtiden garantera kvaliteten på rapporteringen för de olika sektorerna. Parlamentet välkomnar beslutet att i framtiden införa liknande innovationer på området för granskningar och ramavtal.

126. Europaparlamentet understryker vikten av en tillförlitlig rapportering inför övergången till en resultatbaserad strategi för utvecklingspolitiken, men konstaterar att det ännu finns mycket arbete att utföra på detta område. Parlamentet välkomnar det arbete som kommissionen lagt ner på metoderna vid rapporteringen av framsteg när det gäller millenniemålen. Parlamentet konstaterar att kommissionen har förklarat sig vara beredd att presentera detaljerna i resultatmålen och resultatindikatorerna i juli 2003. Parlamentet uppmanar kommissionen att även fortsättningsvis informera och höra parlamentet i varje skede av denna process.

127. Europaparlamentet oroar sig över nivån på den ekonomiska sakkunskapen inom de decentraliserade delegationerna, i synnerhet med tanke på att den framtida granskningen skall koncentreras till dessa, och uppmanar kommissionen att omgående genomföra omfattande och effektiva utbildningsprogram, i synnerhet med avseende på granskningen.

128. Europaparlamentet beklagar att kommissionen 2001 beslutat att överföra 2 miljoner euro från budgetpost B7-6000 till budgetpost B7-6002, trots att man för den förstnämnda posten registrerat många avslag på ansökningar och åtagandegraden i allmänhet uppgått till 100 procent. Parlamentet medger att de överförda medlen använts väl, men uppmanar kommissionen att i framtiden överföra sådana belopp från lämpligare budgetposter.

129. Europaparlamentet noterar kommissionens dröjsmål vid förvaltningen av budgetpost B7-6000 under 2001 då nya förfaranden trädde i kraft, men understryker att det handlar om ett långvarigt problem som ännu inte har kunnat lösas. Parlamentet uppmanar kommissionen att förenkla förfarandena, eventuellt på ett liknande sätt som man gjort för budgetpost B7-7010 där likartade problem har påtalats.

130. Europaparlamentet välkomnar reformen av förfarandena för förvaltning av verksamhet relaterad till humanitärt bistånd och i synnerhet ökningen av antalet granskningar. Parlamentet litar på att det nya ramavtalet om partnerskap som snart skall ingås kommer att innehålla den begärda förenklingen av de minimistandarder som gäller för icke-statliga organisationer vilka getts i uppgift att genomföra denna verksamhet. Parlamentet hoppas att dessa åtgärder skall förhindra att sådana överträdelser som beskrevs i revisionsrättens årsrapport för 2001 upprepas i framtiden.

131. Europaparlamentet noterar den undersökning som för närvarande genomförs av OLAF och det beslut som fattats av Europaparlamentets talmanskonferens den 13 februari 2003 om att inrätta en arbetsgrupp med ledamöter från utskottet för utrikesfrågor, mänskliga rättigheter, gemensam säkerhet och försvarspolitik, budgetutskottet och budgetkontrollutskotten för att analysera användningen av budgetstöd till den palestinska myndigheten. Parlamentet förväntar sig att kommissionen till fullo kommer att samarbeta med arbetsgruppen i dennas verksamhet samt att den kommer att begära kompensation från varje stat eller organisation som förstör gemenskapsägd egendom.

132. Europaparlamentet konstaterar att revisionsrätten håller på att slutföra en revision av kommissionens externa åtgärder (den s.k. AMIS-rapporten) och att man avser att uppmärksamma den vid nästa ansvarsfrihetsförfarande. Parlamentet uppmanar kommissionen att på ett genomgripande sätt ta upp frågan om en reformering av de externa byråernas, organens och delegationernas redovisnings- och betalningssystem, bl.a. mot bakgrund av de klagomål som framförts av Europeiska återuppbyggnadsbyrån i Kosovo.

133. Europaparlamentet konstaterar att den relativa minskningen av åtagandebemyndiganden till Meda-programmet har åtföljts av en förbättring i förhållandet mellan betalningsbemyndiganden och åtagandebemyndiganden. Parlamentet noterar även de första framsteg som gjorts i reformen när det gäller genomförandet av det externa stödet och framför allt inledandet av decentralisering till delegationerna. Parlamentet förväntar sig att kommissionen stärker sina insatser för att garantera en större effektivitet i anslagsanvändningen men även en rejäl minskning av "vilande" åtaganden (kostnader under tidigare budgetår).

134. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att följa upp revisionsrättens iakttagelser om strukturanpassningsstödet i Medelhavsländerna. Parlamentet insisterar framför allt på behovet av att man på ett lämpligt sätt garanterar att åtgärderna övervakas och att åtgärderna/projekten blir föremål för revision och utvärdering.

135. Europaparlamentet förväntar sig att kommissionen, i överenskommelse med mottagarländerna, på ett tydligare och exaktare sätt definierar vilka åtgärder som i första hand skall vidtas för att göra det beviljade stödet effektivare och för att möjliggöra en lämplig kontroll. Kommissionen uppmanas att särskilt uppmärksamma definitionen av projektens optimala storlek, så att man undviker att åtgärderna uppsplittras i en mängd svårkontrollerade mikroprojekt. Samtidigt är det angeläget att man garanterar att reformens resultat blir varaktiga.

136. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att ägna all den uppmärksamhet som krävs åt projekt/åtgärder som rör reformer inom den institutionella sektorn. Kommissionens har själv konstaterat att projekten är ineffektiva beroende på otillräckliga reformer inom denna sektor. Kommissionen uppmanas att förelägga parlamentet en rapport om de framsteg som har noterats i mottagarländerna när det gäller institutionella reformer före parlamentets första behandling av 2004 års budget.

137. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att tydligare fastställa vilket mervärde det makroekonomiskt stödet (som kallas strukturanpassningsstöd i Medelhavsländerna) har. Parlamentet uppmanar vidare kommissionen att upprätta en gemensam strategi för alla mottagarländer och öka öppenheten och insynen i beslutsprocessen i de olika förvaltningsfaserna. Parlamentet betonar att det är angeläget att man snarast åstadkommer stora förbättringar av övervakningen av den ekonomiska förvaltningen i mottagarländerna och att man genomför expertutvärderingar av stödet.

138. Europaparlamentet konstaterar med oro att de utestående åtagandena på området för externa åtgärder (utgiftskategori 4 i budgetplanen) har ökat och insisterar på att kommissionen måste förbättra kvaliteten i motiveringarna för budgetöverföringar och respektera Europaparlamentets politiska prioriteringar och riktlinjer för budgeten.

139. Europaparlamentet noterar de svar som kommissionen lämnat på frågor om användningen av medel från EU-budgeten och Europeiska utvecklingsfonden i FN-programmen. Parlamentet anser att det fortfarande behöver göras förbättringar i det ingångna avtalet mellan kommissionen och FN för att samarbetet mellan EU och FN-organen skall fortlöpa ordentligt och smidigt. Parlamentet insisterar på att EU-delegationerna får tillräckligt med tid för att yttra sig om olika förslag från frivilligorganisationer och genomföra alternativa förfaranden för att förkorta tiden mellan när frivilligorganisationerna lämnar sina förslag och när avtal tecknas.

XIV. Byrån för bedrägeribekämpning (OLAF)

140. Europaparlamentet välkomnar de framsteg som gjorts i arbetsrelationen mellan OLAF och Europaparlamentet. Det är särskilt glädjande

- att OLAF är starkt involverat i att göra gemenskapslagstiftningen bedrägerisäker, eftersom det bästa sättet att bekämpa bedrägerier är att hindra dem från att äga rum, och

- att OLAF varje kvartal förelägger Europaparlamentet en rapport om interna utredningar.

141. Europaparlamentet beklagar att ESF-insatser oproportionellt ofta blir föremål för undersökningar av OLAF och att medlemsstaterna inte systematiskt utreder fall av misstänkt bedrägeri och meddelar kommissionen. Parlamentet kräver därför förstärkta förebyggande kontroller av de ansvariga avdelningarna på kommissionen och välkomnar att OLAF har för avsikt att pröva de nationella förfarandena för underrättande om regelbrott.

142. Europaparlamentet önskar få information om externa utredningar på samma sätt som det informeras om interna utredningar. Kommissionen och/eller berörda medlemsstater uppmanas att underrätta OLAF om de rättsliga och/eller disciplinära uppföljningsåtgärder som de har inlett efter att ha mottagit utredningsresultaten.

143. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att förbereda ett lagförslag som skulle kunna göra det möjligt för administrationen att utestänga en tredje man som fällts för bedrägeri från att delta i offentlig upphandling.

144. Europaparlamentet upprepar sin kritik mot det faktum att kommissionen inte följt artikel 15 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1073/1999(27). I denna artikel anges att kommissionen efter tre år skall "överlämna en utvärderingsrapport om byråns verksamhet till Europaparlamentet och rådet, åtföljd av övervakningskommitténs yttrande och vid behov åtföljd av förslag om förändring eller utökning av byråns uppgifter. Parlamentet uppmanar kommissionen att rätta sig efter detta krav senast i slutet av april 2003."

145. Europaparlamentet förväntar sig att kommissionen i sin rapport inkluderar lagstiftningsförslag som syftar till att förbättra OLAF:s undersökningsbefogenheter och -förfaranden, i synnerhet ett bättre skydd när det gäller rätten att försvara sig för personer som är under utredning och en förstärkning av rollen för OLAF:s övervakningskommitté.

XV. Finansiella instrument och bankverksamhet

146. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att be om en fullständig och detaljerad översikt över de kostnader som Europeiska investeringsbanken ådragit sig för likviditetsförvaltningen av garantifonden för externa åtgärder. Parlamentet uppmanar kommissionen att lägga fram en utvärdering om möjliga besparingar i det fall den själv skulle sköta garantifondens likviditetsförvaltning.

147. Europaparlamentet beklagar svårigheterna med att genomföra ETF-startordningen, vilken syftar till att öka tillgången till riskkapital för innovativa och sysselsättningsskapande små och medelstora företag. Parlamentet finner det mycket otillfredsställande att den 30 september 2002 enbart 36,9 miljoner euro netto hade investerats hos slutmottagare utav ett totalbelopp på 184,3 miljoner euro som varit tillgängligt i flera år. Parlamentet ber Europeiska investeringsfonden att senast den 31 maj 2003 lägga fram övertygande förslag om hur ETF-startordningens resultat skulle kunna förbättras.

148. Europaparlamentet uppmanar Europeiska investeringsfonden (EIF) och kommissionen att påskynda rapporteringen om de program som förvaltas av EIF.

XVI. Reformeringen av kommissionen

149. Europaparlamentet noterar revisionsrättens iakttagelse om att "genomförandet [..] innebär verkliga framsteg" när det gäller reformeringen av kommissionen och framtagandet av handlingsplanen i vitboken om reformen. Parlamentet noterar också att vissa tidsfrister förlängdes, men att "dessa förseningar var oundvikliga eftersom den ursprungliga tidsplanen för vitboken var överambitiös".

150. Europaparlamentet noterar att 2001 var det första året för de årliga verksamhetsrapporterna, och förklaringarna från generaldirektörerna. Parlamentet uppmanar kommissionen att lägga fram klarare riktlinjer om det tillvägagångssätt som bör användas när förklaringar läggs fram i avsikt att garantera samstämmighet mellan generaldirektörernas förklaringarna och rapporter.

XVII. Övriga iakttagelser

151. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att, genom en begäran om anslagsöverföring, begära att de anslag till administration som förmodligen inte kommer att utnyttjas innan årets slut, överförs till budgetposter för verksamhetsutgifter. På så sätt skulle man kunna använda de anslagna medlen till miljöskydd, konsumentpolitik och folkhälsa på ett optimalt sätt.

152. Europaparlamentet gläder sig över de insatser som kommissionen under 2001 har gjort för att integrera jämställdheten mellan män och kvinnor i gemenskapens olika politikområden, särskilt inom nya områden såsom den internationella handeln, offentlig upphandling, asylpolitiken och miljön. Parlamentet uppmanar kommissionen att öka insatserna för att integrera jämställdheten inom alla gemenskapens politikområden för vilka generaldirektoraten har ansvaret, och att på lämpligt sätt utbilda personalen på alla nivåer för att uppnå detta. Parlamentet uppmanar dock kommissionen att påskynda sina insatser så att det på alla avdelningar finns åtminstone en person som fått utbildning i och som ansvarar för integreringen av jämställdhetsperspektivet.

153. Europaparlamentet upprepar sitt krav, med adress till kommissionen, på att en klar och tydlig analys skall göras av den ekonomiska förvaltningen, som visar de totala utgifterna för främjande av jämställdheten mellan män och kvinnor för samtliga budgetposter i 2004 års budget.

154. Europaparlamentet är besviket över att inte budgetposten B2-702 (transportsäkerhet) kunnat utnyttjas till fullo under 2001 men anser att det var förnuftigt att göra en anslagsöverföring till budgetposten B2-704 (hållbar transportpolitik).

155. Europaparlamentet konstaterar att genomförandegraden för betalningar när det gäller de transeuropeiska transportnäten under 2001 blev sämre (80 procent) än året innan (93 procent) på grund av dröjsmål med beslutsfattandet inom det fleråriga programmet.

(1) EGT C 296, 28.11.2002.

(2) EGT C 295, 28.11.2002.

(3) EGT L 248, 16.9.2002, s. 1.

(4) P5_TA(2003)0035.

(5) Se årsrapporten, punkterna 9.6 och 9.8.

(6) Se KOM(2002) 755, del II.3.2 och 3.3.

(7) EGT C 136, 7.6.2002, s. 1.

(8) EGT L 200, 8.8.2000, s. 35.

(9) EGT L 357, 31.12.2002, s. 1.

(10) EGT L 67, 14.3.1991, s. 11.

(11) EGT L 161, 26.6.1999, s. 1.

(12) EGT L 193, 29.7.2000, s. 39.

(13) EGT L 11, 16.1.2003, s. 1.

(14) P5_TA(2003)0099.

(15) EGT C 287, 12.10.2001.

(16) EGT C 359, 15.12.2001.

(17) EGT L 253, 7.10.2000, s. 5.

(18) EUT L 27, 1.2.2003, s. 14.

(19) EGT L 158, 17.6.2002, s. 3.

(20) EGT, L 374, 31.12.1988, s. 5.

(21) EGT C 263, 29.10.2002, s. 1.

(22) EGT L 213, 13.8.1999, s. 5.

(23) EGT L 34, 9.2.2000, s. 1.

(24) Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/42/EG av den 27 juni 2001 om bedömning av vissa planers och programs miljöeffekter (EGT L 197, 21.7.2001, s. 30).

(25) Europeiska unionens utvecklingspolitik, slutsatser från utvecklingsrådets 2304:e möte den 10 november 2000.

(26) Budgetposterna B7-300, B7-301, B7-310, B7-311, B7-32.

(27) EGT L 136, 31.5.1999, s. 1.