SV    SV  
 EUROPEISKA KOMMISSIONEN 
Bryssel den 14.12.2011 
SEK(2011) 1555 slutlig 
  
ARBETSDOKUMENT FRÅN KOMMISSIONENS AVDELNINGAR 
SAMMANFATTNING AV KONSEKVENSBEDÖMNINGEN 
Följedokument till 
Förslag till RÅDETS DIREKTIV  
om konsulärt skydd för EU-medborgare utomlands 
{KOM(2011) 881 slutlig} 
{SEK(2011) 1556 slutlig}  
 
 
SV 1   SV Denna konsekvensbedömning rör samordnings- och samarbetsåtgärder som avser konsulärt 
skydd av EU-medborgare, vars medl emsstat inte är representerad. 
En EU-medborgare som reser till eller är bosatt i e tt tredjeland där hans  eller hennes egen 
medlemsstat inte är representerad genom en ambassad eller ett konsulat har rätt till skydd 
genom en annan medlemsstats diplomatiska eller konsulära beskickningar, på samma villkor 
som den medlemsstatens egna medborgare. Denna rätt anges i artikel 20.2 c och artikel 23 i 
fördraget om Europeiska unionens funktionssätt och i artikel 46 i Europeiska unionens stadga 
om de grundläggande rättigheterna.  
1. POLITISKA FÖRUTSÄTTNINGAR OCH FÖRFARANDE  
Den senaste tidens större kriser har påverkat ett stort antal EU-medborgare i tredjeländer (t.ex. 
i Libyen och Egypten efter de demokratiska upproren under våren 2011 och i Japan i mars 
2011). Men också i vanliga nödsituationer, t.ex. när re sande blir allvarligt sjuka eller blir offer 
för brott, är de konsulära myndighete rnas bistånd ofta oumbärligt.  
I Stockholmsprogrammet uppmanade Europeiska  rådet kommissionen att överväga lämpliga 
åtgärder för att fastställa de samordnings- och samarbetsåtgärder som är nödvändiga för att 
underlätta konsulärt skydd i en lighet med artikel 23 i fördraget om Europeiska unionens 
funktionssätt1. I enlighet med åtgärd 8 i rapporte n om EU-medborgarskapet från 20102 ska 
kommissionen överväga att effektivisera det stöd  som EU-medborgare har rätt att begära från 
varje medlemsstats diplomatiska och konsu lära myndigheter i tredjeland, även i 
krissituationer, genom att föreslå nya la gstiftningsåtgärder under 2011. Kommissionen 
upprepade detta åtagande i sitt meddelande av den 23 mars 2011 om konsulärt skydd i tredjeländer för EU-medborgare
3.  
I Lissabonfördaget överges det tidigare mellanstatliga beslutsfattandet  och kommissionen ges 
möjlighet att föreslå direktiv om de samordni ngs- och samarbetsåtgärder som är nödvändiga 
för att underlätta konsulärt skydd för EU-medborgare , vars medlemsstat inte är representerad4.  
Vid denna konsekvensbedömning hölls intensiva samråd med de berörda parterna, också 
genom ett offentligt samråd, två workshops, unde rsökningar och tjänster esor till urvalda 
medlemsstater och tredjeländer5. Fyra nyligen utförda externa undersökningar har också 
bidragit till denna konsekvensbedömning. 
                                                 
1 EUT C 115, 4.5.2010, s. 1 (rådsdokument 17024/09). 
2 KOM(2010) 603 slutlig. 
3 KOM(2011) 149 slutlig. 
4 Artikel 23.2 i EUF-fördraget. 
5 Genom ett externt konsultbolag har uppdrag på platsen utförts i Kazakstan, Sri Lanka, Kuba och 
Egypten. 
 
SV 2   SV 2. PROBLEMFORMULERING  
2.1. Omfattning 
På grundval av uppgifter från medlemsstaterna lämnades under 2009 konsulärt skydd i nästan 
300 000 fall6. Enligt uppgifter som rapporterats vi d jämförbara situa tioner verkar EU-
medborgare, vars medlemsstat är representerad,  ansöka om och få konsulärt skydd mycket 
oftare än EU-medborgare, vars medlemsstat in te är representerad. Om man antar att EU-
medborgare, vars medlemsstat är representerad, och EU-medborgare, vars medlemsstat inte är 
representerad, lika of ta hamnar i en situat ion där de kan ansöka om konsulärt skydd (t.ex. 
efter att ha blivit offer för ett rån) skulle 7 300 EU-medborgare, vars  medlemsstat inte är 
representerad, ha kunnat få konsulärt skydd7. Bara 16 % av dessa medborgare har faktiskt 
dragit fördel av konsulärt skydd, trots att 79 % av EU-me dborgarna enligt en nyligen 
genomförd Eurobarometerunders ökning känner til l denna rätt8, trots att det inte är en rätt som 
genomförs fullt ut9. Allt fler medborgare kommer att hamna i situationer där de är berättigade 
till konsulärt skydd från en annan medlemsstat och EU-medborgare utomlands hamnar allt 
oftare i krissituationer (sedan  1975 har det registrerade antale t kriser ökat femdubbelt och 
kommer sannolikt att öka ännu mer)10.  
Diagram: Uppskattning av det totala antal tillfälle n när EU-medborgare reser i tredjeländer, där deras 
medlemsstat inte är representerad (2009). 
 
2.2. Problemanalys 
EU-medborgarskapet är för närvarande inte säkr at som en konkret rätt som garanterar lika 
behandling vad gäller konsulärt skydd. Det finns inge n klar enighet om innehållet i artikel 23 i 
EUF-fördraget och det ansvar som denna rätt medför. 
För att rätten ska vara verkningsfull med et t konkret innehåll räcker inte den korta 
ordalydelsen i fördragets artike l. För närvarande skiljer sig nationell lagstiftning och praxis 
kraftigt åt, på samma sätt som åsikterna om de grundläggande begreppen. Denna rätt är därför 
så mycket viktigare då konsulära fall ofta inbe griper EU-medborgare, vars medlemsstat inte är 
                                                 
6 Eftersom inte alla medlemsstaterna rapportera de några fall baseras denna uppgift delvis på 
extrapoleringar. 
7 Jämfört med hur ofta företrädda medborgare ansökte om konsulärt skydd.  
8 Eurobarometer(2010), Flash EB nr 294, unionsmedborgarskap. 
9 I texten ges närmare upplysningar om de olika orsakerna. 
10 KOM(2010) 600 slutlig, 26.10.2010. 
 
SV 3   SV representerad, och deras anhörig a som befinner sig i mycket svåra situationer (dödsfall, 
allvarlig sjukdom, gripande och brott). Ofta är konsulärt skydd det enda sättet att få hjälp 
(t.ex. i fall av evakuering eller gripande) eller det enda som åt minstone underlättar 
förfarandet. För att bistå en medborgare, vars me dlemsstat inte är representerad, krävs det, i 
motsats till bistånd till egna  medborgare, samarbete mellan den bistående medlemsstat som 
finns närvarande på platse n och ursprungsmedlemsstate n. För närvarande fungerar 
samordning och samarbete ofta ad hoc och beror i stor utsträckning på vilka personer som är 
inblandade. 
Det är för närvarande inte klart när en medborga re anses tillhöra en me dlemsstat som inte är 
representerad. En EU-medborgare  anses inte bara tillhöra en medlemsstat som inte är 
representerad om hans eller he nnes medlemsstat inte har någon ambassad eller konsulat alls i 
ett givet tredjeland, utan också om dessa inte är ”tillgängliga”11. Det finns ingen gemensam 
överenskommelse om när en representation är tillgänglig12 och i vilken utsträckning 
tredjelandsmedborgare, som är familjemedlemmar till EU-medborgare, vars medlemsstat inte är representerad, eller varaktigt bosatta eller erkända flyktingar ska behandlas likvärdigt med 
EU-medborgare, vars medlemsstat inte är re presenterad. Det är också oklart vilken 
medlemsstat som ska bistå en EU-medborgare, va rs medlemsstat inte är representerad, och 
hur biståndet ska samordnas. Detta medför förs eningar och ger inte ett effektivt skydd på lika 
villkor. Enligt fördraget kan en EU-medborgare, va rs medlemsstat inte är representerad, fritt 
välja vilken ambassad eller vilket konsulat han eller hon föredrar att vända sig till, fast det i 
praktiken förekommer undantag. Samordnings- och samarbetsförfa randena är inte tillräckligt 
klara. I praktiken vänder sig van ligtvis konsulatets tjänstemän fö rst till sina egna myndigheter 
i huvudstaden för att begära särskilda instruk tioner. Enkla former för legalisering av 
handlingar från tredjeländer och enkla not arietjänster ingår för närvarande inte
13. Den roll som 
unionens delegationer spelar är därför oklar oc h beror på vilka personer och den policy som 
finns på platsen. Nuvarande situation bidrar därmed inte till fullt samstämmiga yttre åtgärder från unionens sida och leder till en  reursanvändning som inte är optimal. 
I krissituationer framgår det in te i i tillräcklig grad av nuvarande samarbetsbestämmelser vem 
som bistår EU-medborgare, vars medlemsstat inte är representerad, och inte  heller vilken roll 
den så kallade ledande staten har. I beredskaps planeringen sörjer man inte på något särskilt 
sätt för EU-medborgre, vars medlemsstat inte är representerad. Förv altningen är ibland 
uppdelad
14 och upplysningarna om behov och tillgängl iga resurser är (utan ytterligare stöd 
från krisinsatsgrupperna) inte  alltid tillräckliga. Nuvarande lagstiftning och riktlinjer om 
återbetalning av bistånd leder till ganska omfa ttande och tunga förfaranden, vilka vanligtvis 
inte tillämpas, eftersom de inte är anpassade  till de särskilda be hoven i krissituationer15. Om 
det inte är klargjort hur den finansiella bördan ska delas och den i praktiken inte äger rum 
finns det mindre incitament för att utveckla en proaktiv hållning som medför ansvar som inte 
bara är relaterat till de egna medborgarna. 
                                                 
11 Artikel 1 i beslut 95/553/EG. 
12 De av medlemsstaternas företrädare som rådfrågades hade olika åsikter (t.ex. resavstånd på mindre än 
400 km eller på en ö). 
13 Dessa tjänster avser inte omedelbara nödsituationer, men att resa till ett annat tredjeland för att få denna 
tjänst är ofta betungande. 
14 Individuella åtgärder som fokuseras på egna medborgare istället för på en samordnad strategi. 
15 Särskilt en kraftig tidspress och ett stor t antal medborgare som behöver bistånd. 
 
SV 4   SV 3. SUBSIDIARITET  
Bistånd för EU-medborgare, vars me dlemsstat inte är representera d, leder per definition till en 
gränsöverskridande dimension, som utvidgar EU -medborgarskapets rättigheter till att gälla 
utanför EU:s gränser. Detta inti ativ avser en särskild rätt fö r EU-medborgare. Denna rätt ingår 
som en naturlig del i unionens begrepp och befogenheter. EU-åtgärder bör ge 
stordriftsfördelar. Enhetliga sa mordnings- och samarbetsförfaranden och en klarare roll för de 
lokala aktörerna, inklusive unionens delegationer, kommer att minska behovet av ad hoc-
beslut och individuella inst ruktioner. De EU-åtgärder so m följer av Lissabonfördraget 
kommer också att möjliggöra en ändamålsenlig övervakning av genomförandet och underlätta 
efterlevnaden. 
4. MÅL 
Varje åtgärd som vidtas bör uppnå följande mål. 
MÅL  
ALLMÄNNA  Främja genomförandet av EU-medlems kapet som säkrar lika behandling av 
alla EU-medborgare, vars medlemsstat inte är representerad, uppnå ett gott 
skydd av medborgarnas grundläggande rät tigheter och främja EU-värderingar 
som icke-diskriminering oc h ömsesidig solidaritet. 
SÄRSKILDA  • Klargöra denna rätts innehåll och hur den ska genomföras. 
• Förenkla samordning och sama rbete mellan de konsulära 
myndigheterna. 
OPERATIVA  Ge underlag för en stabil samor dnings- och samarbetsram genom att 
fastställa: 
• Vem som betraktas som EU-medborgar e, vars medlemsstat inte är 
representerad. 
• Vilken medlemsstat i tredjeland som ska bistå en EU-medborgare, 
vars medlemsstat inte är repres enterad, och hur biståndet ska 
samordnas med medborgarens ursprungsmedlemsstat. 
• Hur de myndigheter som finns närvarande i ett tredjeland bör 
samordna och samarbeta med varandra och vilken innebörd EU:s roll 
ska ha.  
• Hur och vem som ska bistå EU-medbor gare, vars medlemsstat inte är 
representerad, i krissituati oner och hur den ekonomiska 
återbetalningen ska göras. 
5. ALTERNATIV  
• Alternativ 1:  Ingen ändring: Inga ytter ligare åtgärder på EU-nivå. 
 
SV 5   SV • Alternativ 2:  Direktiv som fastställer samordni ngs- och samarbetsåtgärder för att 
ytterligare underl ätta konsulärt skydd av EU-medbor gare, vars medlemsstat inte är 
representerad, och som stärks genom riktade medvetande höjande åtgärder. 
Detta alternativ täcker de fyra operativa målen och säkerställer ett ändamålsenligt 
genomförande till följd av medvetandehöjande åtgärder som riktas till medborgare och 
yrkesverksamma. 
• Alternativ 3:  Ytterligare och närmare samarbetsåtgärder. 
Detta alternativ skulle, utöver alternativ 2, säkerställa att konsulärt skydd också ges på lika 
villkor till varaktigt bosatta och erkända flyktin gar, inkludera enkla former för legalisering 
och notarietjänster och stärka återbetalning i krissituationer genom att införa en återbetalningsmekanism och/eller stärka EU -samfinansiering särskilt för EU-medborgare, 
vars medlemsstat inte är representerad. 
6. K
ONSEKVENSBEDÖMNING  
Alternativen bedöms få  följande konsekvender. 
Ändamålsenlighet i förhållande till målen 
• Alternativ 1:  Detta alternativ kommer inte att bidra till att ytte rligare underlätta 
samordning och samarbete till förmån för EU-medborgare, vars medlemsstat inte är 
representerad. Rätten till kons ulärt skydd kommer att fortsätt a att brista i klarhet, 
vilket hindrar ett fullt genomförande av denna rätt. Hela spektrumet av verkställighetsmekanismer komme r inte att tillämpas fullt ut. 
• Alternativ 2:  Ett direktiv kommer att främja ge nomförandet av EU-medborgarskapet 
som en konkret rätt genom att klargöra innehållet i denna rätt, effektivisera 
samordnings- och samarbetsförfarandena och tillåta verkställighetsmekanismer. 
Detta skulle genomföras genom följande åtgärder: 
1. Individualitetsprincipen:  Klargöra när en medborgare in te anses vara representerad 
(särskilt under vilka förhå llanden den konsulära och dipl omatiska representationen i 
hans eller hennes hemmedlemsstat inte är ”tillgänglig”) och i vilken utsträckning 
också EU-medborgares familjemedlemmar från tredjeländer ska omfattas. 
2. Åtkomst till konsulärt skydd oc h samordning och samarbete:  Ange vilken 
medlemsstat som ska bistå en EU-medbo rgare, vars medlemsstat inte är 
representerad, och hur detta bistånd ska samordnas med medborgarens 
urprungsmedlemsstat. 
3. Lokal samordning och EU-mervärde:  Fastställa att lokalt samarbete systematiskt 
bör inkludera insamling av relevanta uppgifter och klargöra den roll unionens 
delegationer ska ha (logistik och drifts töd, underlätta informationsutbyte, osv.). 
4. Bistånd vid krissituatione r/ekonomisk återbetalning:  Fullt ut inkludera EU-
medborgare, vars medlemsstat inte är re presenterad, i beredskapsplaneringen, 
klargöra ansvar vid krissituationer (särsk ilt vad gäller den ro ll som den ledande 
staten ska ha) och förenkla de ekonomi ska förfarandena för återbetalning. 
 
SV 6   SV 5. Medvetandegörande åtgärder för medborgare och yrkesverksamma  till stöd för 
direktivets genomförande. 
• Alternativ 3: De ytterligare åtgärder som planeras  enligt detta alternativ får följande 
konsekvenser:  
1. Individualitetsprincipen: Att behandla flyktingar och varaktigt bosatta som EU-
medborgare, vars medlemsstat inte är repr esenterad, skulle främja genomförandet av 
EU-medborgarskapet i vid mening men, då medlemsstaterna generellt inte ger 
bistånd genom lagstiftning, s kulle införandet av faststäl lda regler för närvarande 
framstå som allför ambitiösa. 
2. Samarbets- och samordningsåtgärder:  Att inbegripa samarbets- och 
samordningsåtgärder genom enkla former fö r legalisering och notarietjänster skulle 
öka tjänstens värde för medborgarna och skapa ömsesidigt förtroende. 
Medlemsstaternas bestämmelser varierar fortfarande stort, och EU-lagstiftning 
väntas antas senast 2013. 
3. Bistånd vid krissituatione r/ekonomisk återbetalning: Medlemsstaterna kan 
uppmuntras att begära återbetalning om de kan göra detta genom en EU-
återbetalnings-/clearing house-mekanism men med tanke på de berörda parternas 
hållning finns en risk för att en sådan mekanism inte skulle användas i tillräcklig utsträckning. Ökat ekonomiskt stöd på EU -nivå skulle minska ojämlikheten mellan 
bistående och bistådda medlemsstater me n synergier med befinliga EU-instrument 
bör utnyttjas helt. 
Sociala konsekvenser och grundläggande rättigheter 
• Alternativ 1:  Den grundläggande rätten till kons ulärt skydd kommer inte att få full 
effekt som ett centralt begre pp, då ansvaret och förfarandena inte är tillräckligt 
klargjorda och ett ändamålsenligt genomfö rande och en ändamå lsenlig tillämpning 
inte kommer att kunna säkerställas. Detta kan i sin tur underminera trovärdigheten 
för och uppfattningen om stadgan för de  grundläggande rättigheterna och för en 
union som grundas på solidaritet  och icke-diskriminering. 
• Alternativ 2:  Detta alternativ skulle öka den grundläggande rätten till konsulärt 
skydd. Att inbegripa familjemedlemmar från tr edjeländer skulle stärka rätten till 
familjeliv och barnets rättigheter. Klarare ansvarsdelning och förbättrad delning av 
bördan vid krissituationer skulle säke rställa icke-diskriminering också vid 
krissituationer när de grundl äggande rättigheterna är en känslig fråga. Människans 
rätt till liv och integritet, rätten till förs var och en opartisk domstol skulle stärkas. 
• Alternativ 3:  De positiva konsekvenserna vad gäller sociala frågor och 
grundläggande rättigheter skulle generel lt bli höga. Det konsulära skyddet skulle 
stärkas ytterligare (t.ex. genom legaliser ade tjänster). Att underl ätta återbetalning 
genom en kompensationsmekanism/clearing house-mekanism och/eller EU-
finansiering skulle bättre säkerställa en  icke-diskriminerande  behandling av EU-
medborgare, vars medlemsstat inte är representerad.  
Finansiella och ekonom iska konsekvenser 
 
SV 7   SV • Alternativ 1:  Inga direkta nya finansiella kost nader följer av detta alternativ. 
Effektivitetsförluster kommer dock att fo rtsätta att uppstå och användningen av 
befintliga resurser kommer inte att förbättr as ytterligare. Nuvarande ojämlikheter vid 
finansiella åtaganden i krissitua tioner kommer att vara desamma. 
• Alternativ 2:  Den ekonomiska konsekvensen av lagstiftningsåtgärderna skulle 
uppgå till cirka 750 000 euro per år  för de bistående medlemsstaterna16
. Inga 
ytterligare resurser kommer att behövas för unionens delegationer17. Att underlätta 
återbetalning av genomförandekostnader kan beräknas till 89 610 euro för samtliga 
medlemsstater. De bistående medlemsstater nas besparingar är individuella. Den 
ytterligare ekonomiska bördan för icke representerade me dlemsstater skulle vara 
begränsad och, till följd av stordriftsförd elar, var mer gynnsamma än att organisera 
bistånd separat för deras egna medborgare . Omfattande medvetandehöjande åtgärder 
skulle medföra kostnader på cirka 1 miljon euro för en EU-omfattande informationskampanj. Detta alternativ skulle också få positiva konsekvenser för icke representerade medborgare som inte är så benägna att själva söka stöd från mindre 
fördelaktiga alternativa källor och spara tid
18 (besparingarna sku lle uppgå till över 
1,8 miljoner euro). 
• Alternativ 3:  Mot bakgrund av behovet av ytte rligare persona lresurser och 
finansiella resurser skulle detta altern ativ ge upphov till betydligt högre kostnader än 
alternativ 2, både på EU-nivå och för medlemsstaterna. En 
kompensationsmekanism/clearing house-me kanism skulle ge upphov till ytterligare 
kostnader på EU-nivå (minst 112 000 euro per år plus ytterligare kostnader för 
inrättandet av elektroniska filer/underhåll) , och EU-finansieringen skulle leda till 
kostnader på cirka 16–31 miljoner euro  för en finansieringsperiod på 6–7 år19. 
Ytterligare kostnader för att förvalta f onden på EU-nivå beräknas till minst 780 000 
euro.  
7. JÄMFÖRELSE AV ALTERNATIVEN  
Mål/kostnader: Ändamålsenlighet 
i förhållande till 
målen  Sociala 
konsekvenser 
och 
grundläggande 
rättigheter  Finansiella och 
ekonomiska 
konsekvenser  
                                                 
16 Till följd av den väntade ökningen av fall som rör EU-medborgare, vars medlemsstat inte är 
representerad. 
17 Det engagemang som behövs kan beräknas till 10 arbetsdagar för en EU-tjänsteman per 
unionsdelegation (vilket inte skulle kräva ytterligare personalresurser). 
18 Förmånerna för EU-medborgare, vars medlemsstat inte är representerad, i vanliga situationer 
beräknades utifrån två faktorer: 1) tidsbesparingar för medborgare, som tidigare inte fått bistånd eller 
som nu får bistånd snabbare – dessa är beräknade genom att använda en genomsnittlig dagslön som 
uppgår till 60 euro, 2) besparingar genom att undvika onödiga kostnader för besväret att ta emot bistånd 
som inte är optimalt eller för att finna andra former av bistånd. Vid beräkningen av denna kostnad används kompensationssystemet för flygpassagerare från avreseorten genom att anta att situationen för 
en medborgare som begär konsulärt bistånd kan jämföras med den för strandsatta flygpassagerare.
  
19 Beroende på om en procentandel på 50 % av verksamheterna eller mer ska finansieras.  
 
SV 8   SV Alternativ 1: 
Ingen ändring 0 0 0 
Alternativ 2: 
EU-direktiv om 
samordnings- och 
samarbetsåtgärder 
och 
medvetandehöjande 
åtgärder ++ 
 ++ Låg 
Alternativ 3: 
EU-åtgärder som 
fastställer 
ytterligare 
bestämmelser och 
stärker EU-
medborgarnas 
rättigheter ++(+/-)20 ++(+/-)21 Medelstor/Hög 
ökning22 
 
Efter en jämförelse av alternativen, av deras kostnader och ändamålsenlighet för att nå de 
fastställda målen, konstateras alternativ 2  (EU-direktiv om samordnings- och 
samarbetsåtgärder) vara det bästa och är därmed det alternativ som föredras . Ett direktiv 
som leder till dessa förslag skulle utgöra grund för en stabil samordnings- och samarbetsram. 
Det skulle garantera likvärdigt skydd genom a tt ge en rätt med ett klart och tillförlitligt 
innehåll som grundas på förenklade samordnings - och samarbetsförfaranden. Detta kan leda 
till en begränsad ökning av ansökningar, men de ssa skulle vara mer fokuserade med tanke på 
den ökade klarheten vad gäller denna rätts innehåll.  I jämförelse med de totala kostnaderna för 
att bistå medborgare kommer de ytterligare ko stnaderna för att bistå EU-medborgare, vars 
medlemsstat inte är representerad, att ut göra en mindre andel och vid mer kostsamma 
evakueringar kommer ett förbättrat återbetalningssystem att införas. För att maximera detta alternativs ändamålsenlighet bör  medvetandehöjande åtgärder i nkluderas. Mot bakgrund av de 
ekonomiska konsekvenserna bör  direktivets genomförande
 åtföljas av en omfattande 
medvetandehöjande kampanj, då full förståelse  av innehållet i denna rättighet är en 
förutsättning. 
                                                 
20 Beroende på åtgärden: 1. Anta bestämmelser om begreppet ”tillgänglighet” genom att fastställa ett 
särkilt antal kilometer kan till och med minska ändamålsenligheten då lokala förhållanden (kvaliteten på transportnäten) inte i tillräcklig grad  skulle beaktas. 2. Att inbegripa varaktigt bosatta, flyktingar och 
legalisering skulle öka ändamålsenligheten (men avviker alltför mycket från nuvarande ram). 3. En 
återbetalningsmekanism skulle inte öka ändamålsenligheten om den sällan används av medlemsstaterna. 
4. EU-finansieringen skulle få en gynnsam effekt då medlemsstaterna vore mer benägna att proaktivt 
bistå icke representerade EU-medborgare. 
21 Ibid. 
22 Beroende på om återbetalning i krissituationer bara görs genom en kompensationsmekanism/clearing 
house-mekanism eller om man också väljer EU-finansiering. För närmare upplysningar se bilaga VI. 
 
SV 9   SV Alternativ 3 är ändamålsenligt vad gäller att nå de fastställda målen, me dan alternativ 2 bara 
är marginellt mindre ändamålsenligt. Att inkludera flyktingar och varaktigt bosatta samt införa en enkel legalisering för handlingar s kulle dock avvika avse värt från nuvarande 
bestämmelser, vilket anses vara förhastat i detta skede
23. Kostnaderna för alternativ 3 skulle 
bli betydligt högre än de som sannolikt skulle uppstå genom alternativ 224 och synergier med 
EU:s civilskyddsmekanism skulle inte utnyttjas helt. 
8. ÖVERVAKNING OCH UTVÄRDERING  
Den planerade tidsfristen för genomförandet av di rektivet är två år från det att det träder i 
kraft. Eftersom direktivet delvis speglar gä llande praxis anses två år vara tillräckligt. 
En gemensam övervaknings- och utvärderi ngsmekanism kommer att inrättas för att 
säkerställa att direktivets best ämmelser efterlevs. För att lösa nuvarande brist på täckande 
uppgifter kommer medlemsstat erna genom direktivet a tt uppmanas att underrätta 
kommissionen om genomförandet av denna rätt, också genom att lämna en årlig översikt över 
statistikuppgifter och relevanta fall. En rappor t som offentliggörs 3–5 år efter direktivets 
genomförande bör leda till en särskild und ersökning med betoning på insamlingen av 
uppgifter.  
 
                                                 
23 För närmare upplysningar se ovan (bedömning av konsekvenserna av de specifika inslagen i alternativ 
3). 
24 Särskilt om man väljer alternativet EU-samfinansiering.