Förslag till RÅDETS FÖRORDNING om fastställande för 2013 av fiskemöjligheter för vissa fiskbestånd och grupper av fiskbestånd i Östersjön /* COM/2012/0458 final - 2012/0223 (NLE) */





MOTIVERING 1. BAKGRUND TILL FÖRSLAGET · Motiv och syfte I enlighet med rådets förordning (EG) nr 2371/2002 av den 20 december 2002 om bevarande och hållbart utnyttjande av fiskeresurserna inom ramen för den gemensamma fiskeripolitiken bör åtgärder vidtas för att se till att de levande akvatiska resurserna utnyttjas på ett hållbart sätt med avseende på ekonomiska, miljömässiga och sociala aspekter. Ett viktigt verktyg i detta sammanhang är det årliga fastställandet av fiskemöjligheterna i form av totala tillåtna fångstmängder (TAC), kvoter och begränsningar av fiskeansträngningen. Syftet med detta förslag är att fastställa medlemsstaternas fiskemöjligheter beträffande de kommersiellt sett viktigaste fiskbestånden i Östersjön för 2013. För att förenkla och förtydliga de årliga besluten om total tillåten fångstmängd (TAC) och kvoter har fiskemöjligheterna i Östersjön sedan 2006 fastställts genom en särskild förordning. · Allmän bakgrund I kommissionens meddelande om ett samråd om fiskemöjligheter för 2013 (COM(2012) 278 final) ges bakgrunden till förslaget. Internationella havsforskningsrådet (Ices) och vetenskapliga, tekniska och ekonomiska kommittén för fiskerinäringen (STECF) lämnade i maj respektive juni 2012 vetenskapliga rekommendationer för bestånden i Östersjön för 2013. Förslaget består av två avsnitt som är viktiga för förvaltningen av Östersjöfisket genom fiskemöjligheter under 2013: ett avsnitt om fastställande av TAC och kvoter och ett annat avsnitt om begränsning av fiskeansträngningen genom fastställande av tak för fiskefartygs verksamhet (antal dagar till sjöss). · Gällande bestämmelser Fiskemöjligheterna och deras fördelning på medlemsstaterna regleras varje år. Det senaste instrumentet är rådets förordning (EU) nr 1256/2011 av den 30 november 2011 om fastställande för 2012 av fiskemöjligheter för vissa fiskbestånd och grupper av fiskbestånd i Östersjön och om ändring av förordning (EU) nr 1124/2010. Rådets förordning (EG) nr 2187/2005 av den 21 december 2005 om bevarande av fiskeresurser genom tekniska åtgärder i Östersjön, Bälten och Öresund, om ändring av förordning (EG) nr 1434/98 och om upphävande av förordning (EG) nr 88/98 är också av betydelse för förvaltningen av fisket i Östersjön I rådets förordning (EG) nr 1098/2007 av den 18 september 2007 om upprättande av en flerårig plan för torskbestånden i Östersjön och det fiske som utnyttjar de bestånden, om ändring av förordning (EEG) nr 2847/93 och upphävande av förordning (EG) nr 779/97 redogörs för huvuddragen i de kontroll- och övervakningsåtgärder som krävs för att återställa torskbestånden i fråga. Där fastställs också bestämmelser för hur TAC ska fastställas för de västra och östra torskbestånden och om begränsningar av fiskeansträngningen i samband med detta. · Förenlighet med Europeiska unionens politik och mål på andra områden De föreslagna bestämmelserna överensstämmer med målen och reglerna för den gemensamma fiskeripolitiken och är förenliga med unionens politik för hållbar utveckling. 2. RESULTAT AV SAMRÅD MED BERÖRDA PARTER OCH KONSEKVENSBEDÖMNINGAR · Extern experthjälp De viktigaste organisationer och experter som rådfrågats De vetenskapliga organisationer som rådfrågats är Internationella havsforskningsrådet (Ices) och vetenskapliga, tekniska och ekonomiska kommittén för fiskerinäringen (STECF). Unionen ber varje år Ices och STECF lämna vetenskapliga rekommendationer om tillståndet för viktiga fiskbestånd. Råden omfattar alla bestånd i Östersjön för vilka totala tillåtna fångstmängder föreslås. · Samråd med berörda parter Den rådgivande nämnden för Östersjön (BSRAC) rådfrågades vid ett gemensamt arbetsgruppsmöte om bottenlevande och pelagiska bestånd i juni 2012, med kommissionens meddelande om fiskemöjligheter som underlag. Ices och STECF tillhandahöll den vetenskapliga grunden för förslaget. Vid detta möte presenterades bestämmelser om fastställande av TAC och kvoter för 2013 på grundval av meddelandet. Utan att gå emot befintlig politik, eller försämra läget för känsliga resurser, har man i förslaget i möjligaste mån tagit hänsyn till de preliminära åsikter som framfördes för samtliga berörda fiskbestånd. BSRAC stöder kommissionens ansträngningar att fastställa TAC som i högre grad tar hänsyn till vetenskapliga rekommendationer, liksom tillämpningen av den fleråriga planen för torsk när man fastställer TAC. · Konsekvensbedömning TAC för torsk i västra och östra Östersjön har minskats med i genomsnitt 6 % i enlighet med flerårsplanen. Enligt förslaget skulle tre av de fem pelagiska TAC ökas och de återstående två minskas. Generellt sett skulle de föreslagna åtgärderna leda till en smärre ökning av fiskemöjligheterna för alla arter utom lax och rödspätta på totalt cirka 2 %, uttryckt i fångstvolym för EU-fartyg i Östersjön. Förslaget är inte bara en reaktion på kortsiktiga problem utan ingår också i ett långsiktigare sammanhang för att gradvis minska fiskeuttaget till en nivå som är hållbar i det långa loppet. Förslaget kommer därför på medellång till lång sikt att leda till en stabil fiskeansträngning och ökade kvoter. Dess långsiktiga konsekvenser väntas bli minskad miljöpåverkan till följd av den minskade fiskeansträngningen, reduceringar inom fångstsektorn i fråga om antal fartyg och/eller genomsnittlig fiskeansträngning per fartyg samt oförändrade eller ökade landningar. Fiskeverksamheten kommer därför på lång sikt att bli mer hållbar. 3. FÖRSLAGETS RÄTTSLIGA ASPEKTER · Sammanfattning av den föreslagna åtgärden Syftet med förslaget är att fastställa begränsningar av fångster och fiskeansträngningar för EU-fisket för att uppnå målet med den gemensamma fiskeripolitiken, dvs. att se till att fisket bedrivs på nivåer som är biologiskt, ekonomiskt och socialt hållbara. · Rättslig grund Artikel 43.3 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt. · Subsidiaritetsprincipen Förslaget omfattas av unionens exklusiva befogenhet i enlighet med artikel 3.1 d i EUF-fördraget. Subsidiaritetsprincipen är därför inte tillämplig. · Proportionalitetsprincipen Förslaget är förenligt med proportionalitetsprincipen av följande skäl: Den gemensamma fiskeripolitiken är en gemensam politik. Enligt artikel 43.3 i EUF-fördraget ska rådet besluta om åtgärder om fastställande och fördelning av fiskerimöjligheter. Genom den aktuella rådsförordningen fördelas fiskemöjligheter till medlemsstaterna. Med beaktande av artikel 20.3 i förordning (EG) nr 2371/2002 kan medlemsstaterna fritt fördela fiskemöjligheterna mellan regioner och aktörer. Medlemsstaterna har därmed stora möjligheter att själva besluta vilken social/ekonomisk modell de vill använda för att utnyttja sina fiskemöjligheter. Förslaget får inga nya ekonomiska följder för medlemsstaterna. Rådet antar denna särskilda förordning varje år och de offentliga och privata medel som behövs för att genomföra den finns redan. · Val av regleringsform Föreslagen regleringsform: Förordning. Det här är ett förslag för förvaltningen av fisket på grundval av artikel 43.3 i EUF-fördraget och i enlighet med artikel 20 i rådets förordning (EG) nr 2371/2002. 4. BUDGETKONSEKVENSER Förslaget påverkar inte EU:s budget. 5. ÖVRIGA UPPLYSNINGAR · Förenklingar Förslaget innebär fortsatta förenklingar av administrativa förfaranden för offentliga myndigheter (på EU-nivå och nationellt) eftersom det innehåller liknande bestämmelser som 2012 års förordning om fiskemöjligheterna i Östersjön. · Översyn/ändring/tidsbegränsning Förslaget avser en ettårig förordning för 2013 och innehåller därför ingen bestämmelse om översyn. · Närmare redogörelse I förslaget fastställs medlemsstaternas fiskemöjligheter för vissa fiskbestånd och grupper av fiskbestånd i Östersjön för 2013. De föreslagna siffrorna grundas på gällande vetenskapliga rekommendationer, samråd med BSRAC och de ramar för fastställande av TAC och kvoter som presenteras i kommissionens meddelande om samråd om fiskemöjligheter. I förekommande fall har de föreslagna TAC minskats med de teoretiska mängder av bestånden som delas med Ryska federationen. Mot bakgrund av kommissionens avsikter att säkerställa en hållbar användning av fiskeresurserna i enlighet med unionens politik och internationella åtaganden, samtidigt som man upprätthåller stabila fiskemöjligheter, är de årliga variationerna av TAC i möjligaste mån begränsade, med beaktande av tillståndet för ett visst bestånd. De TAC och kvoter som fördelats till medlemsstaterna anges i bilaga I och begränsningarna av fiskeansträngningarna i bilaga II till förordningen. För torskbestånden överensstämmer föreslagna TAC och begränsningar av fiskeansträngningen med kraven i den fleråriga planen för torskbestånden i Östersjön och de fisken som utnyttjar dessa bestånd. Huvudtanken i planen är att gradvis minska fiskedödligheten till en nivå som är hållbar på lång sikt för att säkerställa att bestånden återhämtar sig och skapa hög och stabil avkastning. Eftersom fiskedödligheten för torskbestånden redan har minskat till de nivåer som anges i flerårsplanen finns det inte längre något behov av att minska fiskeansträngningen, dvs. antal dagar till sjöss, eller att höja den. Alla pelagiska bestånd i Östersjön (bestånden av sill/strömming och skarpsill i de västra och centrala delarna, Rigabukten och Bottniska viken) ska fiskas på nivån för maximalt hållbart uttag under 2013, och därför motsvarar den föreslagna TAC fiskedödligheten vid maximalt hållbart uttag. För bestånden av lax och rödspätta måste de vetenskapliga rekommendationerna lämnas i enlighet med referensvillkoren innan TAC kan förslås. I avvaktan på resultatet av de fortsatta kontakterna med Ices anges inte dessa kvantiteter i förslaget, utan kommer att ingå i ett senare skede. 2012/0223 (NLE) Förslag till RÅDETS FÖRORDNING om fastställande för 2013 av fiskemöjligheter för vissa fiskbestånd och grupper av fiskbestånd i Östersjön EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 43.3, med beaktande av Europeiska kommissionens förslag, och av följande skäl: (1) I artikel 43.3 i fördraget föreskrivs att rådet på förslag av kommissionen ska besluta om åtgärder om fastställande och fördelning av fiskerimöjligheter. (2) Enligt rådets förordning (EG) nr 2371/2002 av den 20 december 2002 om bevarande och hållbart utnyttjande av fiskeresurserna inom ramen för den gemensamma fiskeripolitiken[1] ska bestämmelser för tillträde till vatten och resurser och för hållbar fiskeverksamhet fastställas med beaktande av tillgängliga vetenskapliga, tekniska och ekonomiska utlåtanden, särskilt de rapporter som utarbetats av den vetenskapliga, tekniska och ekonomiska kommittén för fiskerinäringen (STECF), samt mot bakgrund av eventuella utlåtanden från regionala rådgivande nämnder. (3) Det åligger rådet att anta åtgärder för att fastställa och fördela fiskemöjligheter för varje fiske eller grupp av fisken, inklusive vissa villkor som är funktionellt knutna till dessa, beroende på vad som gäller. Fiskemöjligheterna bör fördelas bland medlemsstaterna på ett sådant sätt att varje medlemsstat garanteras relativ stabilitet i fiskeverksamheten för varje bestånd eller fiske samt med beaktande av målen för den gemensamma fiskeripolitiken enligt förordning (EG) nr 2371/2002. (4) De totala tillåtna fångstmängderna (TAC) bör fastställas på grundval av tillgängliga vetenskapliga utlåtanden, med beaktande av biologiska och socioekonomiska aspekter samtidigt som de olika fiskerisektorerna garanteras en rättvis behandling, och mot bakgrund av de synpunkter som framförts vid samråden med berörda parter, i synnerhet vid mötena med rådgivande kommittén för fiske och vattenbruk och de berörda regionala rådgivande nämnderna. (5) När det gäller bestånd för vilka det upprättats särskilda fleråriga planer bör fiskemöjligheterna fastställas i enlighet med bestämmelserna i dessa planer. Följaktligen bör fångstbegränsningar och begränsningar av fiskeansträngningen för torskbestånden i Östersjön fastställas i enlighet med rådets förordning (EG) nr 1098/2007 av den 18 september 2007 om upprättande av en flerårig plan för torskbestånden i Östersjön och det fiske som utnyttjar de bestånden[2] (torskplanen för Östersjön). (6) Mot bakgrund av de senaste vetenskapliga utlåtandena kan flexibilitet i förvaltningen av fiskeansträngningen inom ramen för torskplanen för Östersjön införas utan att målen för torskplanen för Östersjön äventyras och utan ökad fiskedödlighet som följd. En sådan flexibilitet skulle göra det möjligt att förvalta fiskeansträngningen effektivare i fall där kvoterna inte är jämnt fördelade inom en medlemsstats flotta och skulle göra det lättare att snabbt reagera på överföringar av kvoter. En medlemsstat bör därför ges möjlighet att tilldela fartyg som för deras flagg ytterligare dagar ute ur hamn om samma antal dagar ute ur hamn dras från ett annat fartyg som för den medlemsstatens flagg. (7) De fiskemöjligheter som fastställs i denna förordning bör omfattas av rådets förordning (EG) nr 1224/2009 av den 20 november 2009 om införande av ett kontrollsystem i gemenskapen för att säkerställa att bestämmelserna i den gemensamma fiskeripolitiken efterlevs[3], särskilt artiklarna 33 och 34 i den förordningen beträffande registrering av fångstuppgifter och fiskeansträngning respektive inlämning av uppgifter om uttömning av fiskemöjligheter. Det är därför nödvändigt att fastställa de koder för landningar av bestånd inom ramen för denna förordning som medlemsstaterna ska använda när de översänder uppgifter till kommissionen. (8) Enligt artikel 2 i rådets förordning (EG) nr 847/96 av den 6 maj 1996 om att införa ytterligare villkor för förvaltning av totala tillåtna fångstmängder (TAC) och kvoter med fördelning mellan åren[4] måste det anges vilka bestånd som omfattas av åtgärderna i den förordningen. (9) För undvika avbrott i fiskeverksamheten och trygga försörjningen för unionens fiskare är det viktigt att dessa fisken öppnas den 1 januari 2013. Av brådskande skäl bör denna förordning träda i kraft omedelbart efter att den har offentliggjorts. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Kapitel I Allmänna bestämmelser Artikel 1 Syfte I denna förordning fastställs fiskemöjligheter för vissa fiskbestånd och grupper av fiskbestånd i Östersjön för 2013. Artikel 2 Tillämpningsområde Denna förordning ska tillämpas på EU-fartyg som är verksamma i Östersjön. Artikel 3 Definitioner I denna förordning gäller följande definitioner: a) Ices-områden: de geografiska områden som anges i bilaga I till rådets förordning (EG) nr 2187/2005 av den 21 december 2005 om bevarande av fiskeresurser genom tekniska åtgärder i Östersjön, Bälten och Öresund[5], b) Östersjön: Ices-delområdena 22–32, c) EU-fartyg: ett fiskefartyg som för en medlemsstats flagg och är registrerat i unionen, d) total tillåten fångstmängd (TAC): den kvantitet som får tas ur varje bestånd per år, e) kvot: en andel av den TAC som tilldelas unionen, en medlemsstat eller ett tredjeland, f) dag ute ur hamn: varje kontinuerlig 24-timmarsperiod eller del av sådan som fartyget tillbringar ute ur hamn. Kapitel II Fiskemöjligheter Artikel 4 TAC och fördelning TAC, kvoter och de villkor som är funktionellt knutna till dessa, beroende på vad som gäller, anges i bilaga I. Artikel 5 Särskilda bestämmelser om fördelningen 1. Fördelningen av fiskemöjligheterna mellan medlemsstaterna enligt denna förordning ska göras utan att det påverkar a) byten enligt artikel 20.5 i förordning (EG) nr 2371/2002, b) omfördelningar enligt artikel 37 i förordning (EG) nr 1224/2009, c) ytterligare landningar enligt artikel 3 i förordning (EG) nr 847/96, d) kvantiteter som hålls inne enligt artikel 4 i förordning (EG) nr 847/96, e) avdrag enligt artiklarna 37, 105, 106 och 107 i förordning (EG) nr 1224/2009. 2. Om inget annat anges i bilaga I till denna förordning ska artikel 3 i förordning (EG) nr 847/96 tillämpas på bestånd som omfattas av en försiktighets-TAC och artiklarna 3.2, 3.3 och 4 i samma förordning på bestånd som omfattas av en analytisk TAC. Artikel 6 Villkor för landning av fångster och bifångster Fisk från bestånd för vilka fångstbegränsningar har fastställts får behållas ombord eller landas endast om fångsterna har tagits av fiskefartyg från en medlemsstat med en kvot som inte har uttömts. Artikel 7 Begränsning av fiskeansträngningen 3. Begränsningarna av fiskeansträngningen fastställs i bilaga II. 4. De begränsningar som avses i punkt 1 ska också tillämpas på Ices-delområdena 27 och 28.2, om inte kommissionen har fattat ett beslut i enlighet med artikel 29.2 i förordning (EG) nr 1098/2007 om att undanta dessa delområden från de begränsningar som föreskrivs i artikel 8.1 b, 8.3, 8.4 och 8.5 samt i artikel 13 i den förordningen. 5. De begränsningar som avses i punkt 1 ska inte tillämpas på Ices-delområde 28.1 om inte kommissionen har fattat ett beslut i enlighet med artikel 29.4 i förordning (EG) nr 1098/2007 om att de begränsningar som föreskrivs i artikel 8.1 b, 8.3, 8.4 och 8.5 i förordning (EG) nr 1098/2007 ska tillämpas på detta delområde. Kapitel III Slutbestämmelser Artikel 8 Dataöverföring När medlemsstaterna i enlighet med artiklarna 33 och 34 i förordning (EG) nr 1224/2009 sänder uppgifter till kommissionen om de kvantiteter ur varje bestånd som landats ska de använda beståndskoderna i bilaga I till den här förordningen. Artikel 9 Ikraftträdande Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning. Den ska tillämpas från och med den 1 januari 2013. Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater. Utfärdad i Bryssel den På rådets vägnar Ordförande BILAGA I TAC FÖR EU-FARTYG I OMRÅDEN DÄR TAC SPECIFICERAS PER ART OCH OMRÅDE I följande tabeller anges TAC och kvoter (i ton levande vikt, om inte något annat anges) för varje bestånd och villkor som är funktionellt knutna till dem, i förekommande fall. Hänvisningar till fiskezoner är hänvisningar till Ices-områden, om inte annat anges. Inom varje område redovisas fiskbestånden i alfabetisk ordning efter arternas latinska namn. Vid tillämpningen av denna förordning gäller följande jämförelsetabell över de latinska namnen och motsvarande svenska namn: Vetenskapligt namn || Trebokstavskod || Svenskt namn Clupea harengus || HER || Sill/strömming Gadus morhua || COD || Torsk Pleuronectes platessa || PLE || Rödspätta Salmo salar || SAL || Lax Sprattus sprattus || SPR || Skarpsill Art: || Sill/strömming || || Zon: || Delområdena 30–31 || || || Clupea harengus || || HER/3D30.; HER/3D31. Finland || 81 248 || || Sverige || 17 852 || || || || || Unionen || 99 100 || || || || || TAC || 99 100 || || Analytisk TAC Artikel 3 i förordning (EG) nr 847/96 ska inte tillämpas. Artikel 4 i förordning (EG) nr 847/96 ska inte tillämpas. Art: || Sill/strömming || || Zon: || Delområdena 22–24 || Clupea harengus || || HER/3B23.; HER/3C22.; HER/3D24. || Danmark || 3 617 || || Tyskland || 14 234 || Finland || 2 || || Polen || 3 357 || Sverige || 4 590 || || || || Unionen || 25 800 || || || || TAC || 25 800 || || Analytisk TAC Artikel 3 i förordning (EG) nr 847/96 ska inte tillämpas. Artikel 4 i förordning (EG) nr 847/96 ska inte tillämpas. || || || || || Art: || Sill/strömming || || Zon: || Delområdena 25–27, 28.2, 29 och 32 (unionens vatten) || Clupea harengus || || HER/3D25.; HER/3D26.; HER/3D27.; HER/3D28.2; HER/3D29.; HER/3D32. Danmark || 1 873 || || Tyskland || 497 || || Estland || 9 567 || || Finland || 18 674 || || Lettland || 2 361 || || Litauen || 2 486 || || Polen || 21 216 || || Sverige || 28 481 || || || || || Unionen || 85 155 || || || || || TAC || Ej tillämpligt || Analytisk TAC Art: || Sill/strömming || || Zon: || Delområde 28.1 || Clupea harengus || || HER/03D.RG || || || Estland || 12 764 || || Lettland || 14 876 || || || || || Unionen || 27 640 || || || || || TAC || 27 640 || || Analytisk TAC || || || Art || Torsk || Zon: || Delområdena 25–32 (unionens vatten) || Gadus morhua || || COD/3D25.; COD/3D26.; COD/3D27.; COD/3D28.; COD/3D29.; COD/3D30.; COD/3D31.; COD/3D32. Danmark || 14 143 || || Tyskland || 5 626 || || Estland || 1 378 || || Finland || 1 082 || || Lettland || 5 259 || || Litauen || 3 464 || || Polen || 16 285 || || Sverige || 14 328 || || || || || Unionen || 61 565 || || || || || TAC || Ej tillämpligt || Analytisk TAC || || || Art: || Torsk || || Zon: || Delområdena 22–24 || || Gadus morhua || || COD/3B23.; COD/3C22.; COD/3D24. Danmark || 9 080 || || Tyskland || 4 439 || || Estland || 201 || || Finland || 178 || || Lettland || 751 || || Litauen || 487 || || Polen || 2 429 || || Sverige || 3 235 || || || || || Unionen || 20 800 || || || || || TAC || 20 800 || || Analytisk TAC Artikel 3 i förordning (EG) nr 847/96 ska inte tillämpas. Artikel 4 i förordning (EG) nr 847/96 ska inte tillämpas. || || || Art: || Rödspätta || || Zon: || Delområdena 22–32 (unionens vatten) || || Pleuronectes platessa || || PLE/3B23.; PLE/3C22.; PLE/3D24.; PLE/3D25.; PLE/3D26.; PLE/3D27.; PLE/3D28.; PLE/3D29.; PLE/3D30.; PLE/3D31.; PLE/3D32. Danmark || 2 443 || || Tyskland || 271 || || Polen || 511 || || Sverige || 184 || || || || || Unionen || 3 409 || || || || || TAC || 3 409 || || Försiktighets-TAC Art: || Lax || Zon: || Delområdena 22–31 (unionens vatten) || Salmo salar || || SAL/3B23.; SAL/3C22.; SAL/3D24.; SAL/3D25.; SAL/3D26.; SAL/3D27.; SAL/3D28.; SAL/3D29.; SAL/3D30.; SAL/3D31. Danmark || 22 538 || (1) || Tyskland || 2 508 || (1) || Estland || 2 291 || (1) || Finland || 28 103 || (1) || Lettland || 14 335 || (1) || Litauen || 1 685 || (1) || Polen || 6 837 || (1) || Sverige || 30 465 || (1) || || || || Unionen || 108 762 || (1) || || || || TAC || Ej tillämpligt || Analytisk TAC Artikel 3 i förordning (EG) nr 847/96 ska inte tillämpas. Artikel 4 i förordning (EG) nr 847/96 ska inte tillämpas. __________ || || || (1) Uttryckt i antal enskilda fiskar. Art: || Lax || Zon: || Delområde 32 (unionens vatten) || Salmo salar || || SAL/3D32. || || || Estland || 1 581 || (1) || Finland || 13 838 || (1) || || || || Unionen || 15 419 || (1) || || || || TAC || Ej tillämpligt || Försiktighets-TAC __________ || || || (1) Uttryckt i antal enskilda fiskar. Art: || Skarpsill || || Zon: || Delområdena 22–32 (unionens vatten) || || Sprattus sprattus || || SPR/3B23.; SPR/3C22.; SPR/3D24.; SPR/3D25.; SPR/3D26.; SPR/3D27.; SPR/3D28.; SPR/3D29.; SPR/3D30.; SPR/3D31.; SPR/3D32. Danmark || 24 659 || (1) || Tyskland || 15 622 || (1) || Estland || 28 634 || (1) || Finland || 12 908 || (1) || Lettland || 34 583 || (1) || Litauen || 12 510 || (1) || Polen || 73 392 || (1) || Sverige || 47 670 || (1) || || || || Unionen || 249 978 || || || || || TAC || Ej tillämpligt || || Analytisk TAC __________ (1) Minst 92 % av landningarna avräknade från TAC:en ska bestå av skarpsill. Bifångster av sill ska räknas av från återstående 8 % av kvoten (HER/*3BCDC). BILAGA II BEGRÄNSNINGAR AV FISKEANSTRÄNGNINGEN 1. Medlemsstaterna ska tilldela fartyg som för deras flagg och som fiskar med trålar, snurrevadar eller liknande redskap med en maskstorlek på 90 mm eller mer, med garn, snärjgarn eller grimgarn med en maskstorlek på 90 mm eller mer och med bottenlinor, långrevar med undantag av drivlinor, handlinor och pilkmaskiner rätten att vara upp till a) 163 dagar ute ur hamn i Ices-delområdena 22–24 utom under perioden 1–30 april då artikel 8.1 a i förordning (EG) nr 1098/2007 ska tillämpas, och b) 160 dagar ute ur hamn i Ices-delområdena 25–28 utom under perioden 1 juli–31 augusti då artikel 8.1 b i förordning (EG) nr 1098/2007 ska tillämpas. 2. Det högsta antalet dagar ute ur hamn som fiskefartyg årligen får tillbringa i de två områden som anges i punkt 1 a och 1 b och fiska med de redskap som anges i punkt 1 får inte överstiga det högsta antalet dagar ute ur hamn som tilldelats för ett av de båda områdena. 3. Genom undantag från punkterna 1 och 2 och om så krävs för en effektiv förvaltning av fiskemöjligheterna, får en medlemsstat tilldela fartyg som för dess flagg ytterligare dagar ute ur hamn, om samma antal dagar ute ur hamn dras från ett annat fartyg som för dess flagg och som omfattas av begränsningar av fiskeansträngningen i samma område och om kapaciteten, i kW, för varje fartyg som bidrar med dagar motsvarar eller överstiger kapaciteten för fartyget i fråga som erhåller dagar. Antalet fartyg som erhåller dagar får inte överstiga 10 % av den berörda medlemsstatens totala antal fartyg enligt punkt 1. [1] EGT L 358, 31.12.2002, s. 59. [2] EUT L 248, 22.9.2007, s. 1. [3] EUT L 343, 22.12.2009, s. 1. [4] EGT L 115, 9.5.1996, s. 3. [5] EUT L 349, 31.12.2005, s. 1.