MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL RÅDET OM REVIDERINGEN AV INTERNATIONELLA HÄLSOREGLEMENTET INOM VÄRLDSHÄLSOORGANISATIONEN

A. MOTIVERING

1. Inledning

1. Det internationella hälsoreglementet (International Health Regulations, IHR) som antogs på den tjugoandra Världshälsoförsamlingen 1969, och ändrades på den tjugosjätte församlingen 1973 och den trettiofjärde församlingen 1981, består av bestämmelser för anmälan av fall av tre sjukdomar (kolera, pest och gula febern) till Världshälsoorganisationen (WHO) och av en serie artiklar där åtgärder fastställs som skall vidtas vid ankomst- och avreseplatser (hamnar, flygplatser, gränsövergångar) och på internationella transportmedel (fartyg, flygplan etc.).

2. Det gällande hälsoreglementet är ett multilateralt initiativ för utveckling av ett effektivt globalt övervakningsverktyg för överföring över gränserna av vissa sjukdomar av betydelse för hela världen. Med IHR:s hjälp försöker man harmonisera skyddet av folkhälsan med behovet av att undvika onödiga avbrott i handeln och resandet. IHR innehåller de enda, för WHO:s medlemsstater, rättsligt bindande bestämmelserna om varning för och reaktion på infektionssjukdomar i världen.

3. Med hjälp av IHR kan man utbyta epidemiologisk information om spridning av infektionssjukdomar över gränserna. Syftet är att säkerställa högsta möjliga skydd mot internationell spridning av sjukdomar med minsta möjliga påverkan på världshandeln och resandet. Det gällande IHR innehåller bestämmelser för tillämpningen av både icke brådskande och reaktiva folkhälsoåtgärder gentemot internationella resande, transportmedel och varor, och ålägger länderna att anmäla tre infektionssjukdomar hos människor: kolera, pest och gula febern.

4. Enligt WHO har det gällande IHR, som är ett globalt instrument för världsomfattande övervakning av sjukdomar och skydd av folkhälsan, följande huvudsakliga begränsningar:

- Det har begränsad täckning. Enligt IHR krävs endast anmälan av kolera, pest och gula febern.

- Det är beroende av att länderna gör en anmälan. IHR är helt och hållet beroende av att det berörda landet gör en officiell anmälan till WHO så snart fall har diagnostiserats.

- Det saknas mekanismer för samarbete. För närvarande innehåller IHR få incitament för samarbete mellan WHO och det land där infektionssjukdomar som kan få internationell spridning förekommer.

- Det saknas incitament. Det gällande IHR saknar verksamma incitament för att uppmuntra medlemsstaterna att följa det.

- Det saknas riskspecifika åtgärder. WHO har inte möjlighet att föreskriva specifika åtgärder, anpassade till den aktuella risk som utbrottet utgör, för att förhindra internationell spridning av sjukdomen.

5. SARS, som var den första allvarliga nya infektionssjukdomen på 2000-talet, kunde snabbt sprida sig internationellt på grund av möjligheten för många att snabbt förflytta sig med flyg. Sjukdomen har påverkat hälsan och utkomsten för människor i många länder, och de olika sjukvårdssystemens sätt att fungera och de olika ekonomiernas stabilitet och tillväxt har visat att det krävs intensivt regionalt och globalt samarbete för motåtgärder mot nya hot. SARS-utbrottet riktade uppmärksamheten på de huvudsakliga problem som måste lösas vid revideringen av IHR och behovet av ett enhetligt agerande på gemenskapsnivå.

6. Världshälsoförsamlingen antog 1995 resolution WHA 48.7 om revidering och uppdatering av det internationella hälsoreglementet (Revision and Updating of the International Health Regulations) med en yrkan om att IHR skall revideras för att bättre ta hänsyn till det hot som den internationella spridningen av nya sjukdomar utgör.

7. År 2001 antog Världshälsoförsamlingen resolution WHA 54.14 om globalt hälsoskydd och ett system för varning om och reaktion på epidemier (Global health security: epidemic alert and response). Denna resolution kopplar uttryckligen IHR till WHO:s åtgärder för att stödja medlemsstaterna i att fastställa, verifiera och vidta åtgärder mot "plötsliga hot mot hälsan av internationell betydelse" och behovet av att medlemsstaterna övervakar smittsamma sjukdomar.

8. År 2002 antog Världshälsoförsamlingen resolution WHA 55.16 om globala reaktioner på folkhälsoområdet på naturlig förekomst, oavsiktligt utsläpp eller avsiktlig användning av biologiska och kemiska agens och radioaktivt material som påverkar hälsan (Global public health response to natural occurrence, accidental release, or deliberate use of biological and chemical agents or radionuclear material that affect health), där medlemsstaterna och internationella organisationer anmodas öka den globala övervakningen av infektionssjukdomar. I resolutionen fastställdes ett antal aktiviteter, däribland en revidering av IHR.

9. År 2003 beslutade den femtiosjätte Världshälsoförsamlingen med stöd av resolution WHA 56.28 att inrätta en mellanstatlig arbetsgrupp, öppen för samtliga medlemsstater i WHO, som skall se över och rekommendera ett utkast till reviderat IHR.

10. Huvudsyftet med det reviderade IHR är att säkerställa högsta möjliga skydd mot spridning av sjukdomar med minsta möjliga påverkan på världshandeln.

11. Åtskilliga av gemenskapens verksamhetsområden berörs av dessa två verksamhetsområden och utgör utgångspunkten för och motiverar behovet av ett starkt engagemang från gemenskapens sida och sammanhållna och effektiva åtgärder.

2. Föreslagna ändringar av det internationella hälsoreglementet

12. Just nu pågår en utveckling och anpassning av IHR till dagens behov av övervakning för kontrollen av plötsliga hot mot befolkningens hälsa av internationell betydelse, och även om många av de huvudkoncept som föreslagits inför revideringen av IHR är nya, finns några av beståndsdelarna redan i det gällande föråldrade IHR.

13. WHO verkar föreslå följande struktur på det reviderade IHR:

- Ett ramdokument som innehåller i) allmänna principer för lämpliga folkhälsoåtgärder och ii) rättsliga bestämmelser om användning och ändringar av IHR inklusive hänvisningar till de tekniska bilagorna.

- Ett antal bilagor med tekniska bestämmelser och särskilda krav, som - på grund av hänvisningarna till bilagorna i ramdelen - utgör en del av IHR.

Därutöver kommer det att finnas operativa riktlinjer för IHR och deras tillämpning (t.ex. på fartyg och flygplan).

14. De föreslagna huvudkoncepten för revideringen av IHR förväntas omfatta följande kriterier:

- Rapportering av samtliga plötsliga hot mot befolkningens hälsa av internationell betydelse.

- Inrättande av nationella kontaktpunkter för revideringen och senare genomförandet av IHR.

- Nationella resurser för att snabbt analysera och rapportera nationella sjukdomsrisker och i samarbete med WHO fastställa deras potential att sprida sig internationellt och påverka andra länder.

- Möjlighet för länderna att göra konfidentiella, provisoriska anmälningar till WHO. Denna möjlighet existerar inte inom det gällande IHR, eftersom anmälda fall av kolera, pest och gula febern automatiskt tas upp i den epidemiologiska veckobulletinen (Weekly epidemiological record, WER).

- Annan information än officiella anmälningar som WHO kan tänkas kunna använda för att fastställa och kontrollera plötsliga hot mot befolkningens hälsa av internationell betydelse. Länderna skulle vara skyldiga att på anmodan av WHO verifiera tillförlitligheten hos sådan information.

- Åtgärder för att minska risken för ekonomiska förluster i samband med plötsliga hot mot befolkningens hälsa av internationell betydelse genom att utfärda tidsbegränsade rekommendationer som de facto upprättar modeller (normer) för åtgärder som är nödvändiga för att skydda andra länder.

- Skyldighet för WHO att snabbt bistå länder vid bedömning och kontroll av sjukdomsutbrott.

- Upprätta ett genomsynligt förfarande inom WHO för utfärdande av rekommendationer.

- Bestämmelser för en icke uttömmande förteckning över nyckelåtgärder som skulle kunna användas i WHO:s rekommendationer.

- Inrättande av ett ständigt organ för revidering av IHR för att säkerställa kontinuiteten inom IHR-förfarandet.

15. De första samrådsdokumenten har sänts ut till några få utvalda länder, däribland några av EU:s medlemsstater. I dokumenten beskrivs hur ett utbrott i ett land skulle kunna meddelas till WHO och hur WHO skulle kunna bistå med hjälp och bedömning av situationen. WHO skulle även försöka verkställa ett förfarande för att fastställa åtgärder som skulle kunna vidtas vid införselorterna till ett land av varor eller personer från ett land som har drabbats av epidemin. Detta skulle betyda att WHO och den/de berörda staterna under ett aktuellt plötsligt hot mot befolkningens hälsa av internationell betydelse skulle välja de åtgärder som är lämpliga att vidta ur denna förteckning och lägga dessa till grund för rekommendationer för det som länderna skall genomföra. Dessa rekommendationer skulle vara tidsbegränsade och kan behöva ändras under riskperioden. IHR skulle innehålla klara anvisningar för när rekommenderade åtgärder kan upphävas.

16. För resandes del varierar åtgärderna från "Inga åtgärder krävs" till "Personer från berörda områden vägras inresa". För varor och transportmedel varierar de planerade åtgärderna från "Inga åtgärder krävs" till "Transportmedel, laster och varor får ej införas". EU:s klara hållning i denna fråga är att åtgärderna bör vara enhetliga.

3. IHR:s rättsliga grund och genomförande

17. Med revideringen av IHR strävar man efter att skapa bred samstämmighet mellan WHO:s medlemsstater. Det första, icke-lagstiftningsmässiga utkastet som avspeglar den samstämmighet som uppnåtts bland de av WHO:s medlemsstater som "deltar" i revideringen bör föreligga i slutet av 2003. Detta utkast kommer sedan att sändas till medlemsstaterna och kommissionen. Utkastet skall ligga till grund för en lagtext och ett omfattande samråd, som kommer att äga rum på ett antal regionala samrådsmöten som hålls i slutet av 2003 och under 2004.

18. Den mellanstatliga arbetsgruppen, som enligt planerna skall mötas under 2004, skall sedan avsluta arbetet på och godkänna utkastet till det reviderade IHR. Medlemsstaterna och kommissionen kommer att inbjudas att delta. Den slutgiltiga versionen kommer att föreläggas Världshälsoförsamlingen 2005 för antagande.

19. Regeringarna i samtliga medlemsstater inbjöds att utse en officiell kontaktpunkt som skall samarbeta med WHO om revideringen av IHR. Enligt uppgifter från WHO har drygt 108 medlemsstater gjort detta, däribland flera av EU:s medlemsstater. Även många intresserade mellanstatliga och icke-statliga organisationer inbjöds att utse kontaktpunkter för detta och flera av dem har gjort det.

20. Den femtiosjätte Världshälsoförsamlingen beslutade genom resolution WHA 56.28 att regionala organisationer för ekonomisk integration bestående av suveräna stater som är medlemmar av WHO, och till vilka dess medlemsstater har överfört befogenheter som omfattas av denna resolution, inbegripet befogenheten att ingå rättsligt bindande reglemente, i enlighet med regel 55 i Världshälsoförsamlingens procedurregler kan delta i arbetet i den mellanstatliga arbetsgrupp som omnämns i punkt 9. Detta betyder att kommissionen i enlighet med fördraget kan delta i egenskap av gemenskapens företrädare.

21. Artikel 21 i WHO:s stadga förblir den rättsliga grunden för det nya hälsoreglementet.

22. Vad gäller reglementets rättsliga grund och genomförandet av det anser WHO att det till följd av Världshälsoförsamlingens rättsliga status endast krävs att församlingen utfärdar en resolution om att anta det nya reglementet. Medlemsstaterna får därefter en viss tid på sig för det interna ratificeringsförfarandet och/eller meddelar sina reservationer angående artiklarna i det nya reglementet till WHO. Om inga sådana meddelanden/reservationer framläggs inom den avtalade tiden kommer man att utgå från att reglementet kommer att tillämpas i den berörda medlemsstaten.

23. För närvarande kan gemenskapen som sådan inte ratificera reglementet, som skall anses som ett internt dokument från WHO. Genom ratificeringen får det emellertid status som internationella bestämmelser som är bindande för samtliga berörda länder. Gemenskapen bör därför i sinom tid besluta om hur man skall ställa sig i frågan för att fullt ut kunna delta i slutförhandlingarna 2005.

4. Grundvalen för gemenskapens engagemang

24. Globaliseringen håller på att sudda ut gränserna mellan nationella och internationella folkhälsofrågor: människor rör sig fritt och både varor och mikroorganismer korsar nationsgränser obehindrat. Bästa sättet att förhindra internationell spridning av sjukdomar är att upptäcka hot mot befolkningens hälsa på ett tidigt stadium och vidta verksamma motåtgärder medan problemet är litet. Detta är endast möjligt om de nationella övervakningssystemen är effektiva när det gäller att upptäcka hoten på ett tidigt stadium och kapabla att snabbt tillämpa verksamma motåtgärder. På internationell nivå måste insatsen samordnas för att de globala motåtgärderna skall vara enhetliga och verksamma. I förslagen till det reviderade IHR försöker man tillämpa dessa principer genom en multilateral ram med betoning på partnerskap och samarbete både nationellt och regionalt för att skapa en global övervaknings- och reaktionskapacitet.

Huvudsyftet med det reviderade IHR är att säkerställa högsta möjliga skydd mot spridning av sjukdomar med minsta möjliga påverkan på världshandeln.

Åtskilligt av gemenskapens arbete berörs av dessa två verksamhetsområden och utgör utgångspunkten för och motiverar behovet av ett starkt engagemang från gemenskapens sida och sammanhållna och effektiva åtgärder.

Direkt berörda av detta är särskilt gemenskapens instrument och aktiviteter på områdena epidemiologisk övervakning och kontroll av smittsamma sjukdomar. Även andra närliggande områden, såsom säkra livsmedel, handelsrestriktioner, transporter och räddningstjänsten, skulle också kunna vara berörda av revideringen av IHR.

25. De idéer som nu diskuteras i WHO påminner faktiskt väldigt mycket om principerna i gemenskapens nätverk för epidemiologisk övervakning och kontroll av smittsamma sjukdomar som inrättades genom beslut nr 2119/98/EG. Inom nätverket samordnar kommissionen övervakningen genom de kontaktpunkter (myndigheter och instanser) som medlemsstaterna utsett och genom systemet för tidig varning och reaktion (EWRS). Alla hot mot befolkningens hälsa och åtgärder som vidtas bör meddelas till nätverket i enlighet med beslut nr 2119/98/EG.

26. Revideringen av IHR kommer att vara ett stöd för EU:s medlemsstater när det gäller att uppfylla kraven i beslut nr 2119/98/EG genom att det tillhandahåller en ram för bättre samordning på internationell nivå, i samarbete med WHO, särskilt i frågor där tredje land är inblandat.

27. Europeiska kommissionen antog den 23 juli 2003 ett förslag till rådets och Europaparlamentets förordning om inrättande av ett europeiskt centrum för förebyggande och kontroll av sjukdomar. Om rådet och parlamentet antar förordningen blir det en av centrumets viktigare uppgifter att bistå kommissionen och medlemsstaterna med teknisk och vetenskaplig rådgivning i samband med tillämpningen och genomförandet av det nya reglementet, särskilt genom WHO:s nätverk för global varning.

5. Områden för gemenskapens verksamhet som omfattas av IHR

5.1. Gemenskapens verksamhet på området epidemiologisk övervakning och kontroll av smittsamma sjukdomar:

28. Syftet med det reviderade IHR och den planerade organisationen, dvs. allmän bekämpning av smittsamma sjukdomar med hjälp av epidemiologisk övervakning och ett system för tidig varning mellan ministerier, är att införa ett världsomfattande system som i stor utsträckning liknar det som parlamentet och rådet har infört på EU-nivå.

29. Samarbetet och förbindelserna mellan WHO och EU måste vara starka på detta område för att båda organisationernas medlemsstater skall kunna dra nytta av synergin och för att dubbelarbete skall kunna undvikas.

30. Kommissionen, som själv har ett nära samarbete med WHO, både informellt och formellt, genom en skriftväxling mellan Världshälsoorganisationen och Europeiska gemenskapernas kommission om konsoliderat och intensifierat samarbete (EGT C1, 4.1.2001, s. 1), måste därför få en central roll när det gäller att omsätta detta samarbete i dynamisk aktivitet. Följande rättsliga bestämmelser är särskilt relevanta:

- Förfaranden för utbyte av information inom ramen för gemenskapens nätverk för epidemiologisk övervakning och kontroll av smittsamma sjukdomar enligt Europaparlamentets och rådets beslut nr 2119/98/EG av den 24 september 1998 (EGT L 268, 3.10.1998, s. 1).

- Systemet för tidig varning och reaktion för förebyggande och kontroll av smittsamma sjukdomar enligt kommissionens beslut 2000/57/EG av den 22 december 1999 (EGT L 21, 26.1.2000, s. 32).

- Sjukdomar som gemenskapens nätverk för epidemiologisk övervakning och kontroll av smittsamma sjukdomar skall omfatta enligt kommissionens beslut 2000/96/EG (EGT L 28, 3.2.2000, s. 50).

Det är angeläget att säkerställa att det nya IHR är förenligt med samt kompletterar och överensstämmer med EG:s lagstiftning och främst med bestämmelserna i ovan nämnda beslut som antagits till följd av Europaparlamentets och rådets beslut nr 2119/98/EG.

5.2. Säkra livsmedel:

Följande urval rättsliga bestämmelser illustrerar gemenskapens omfattande befogenheter i fråga om säkra livsmedel:

- Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 178/2002 av den 28 januari 2002 om allmänna principer och krav för livsmedelslagstiftning, om inrättande av Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet och om förfaranden i frågor som gäller livsmedelssäkerhet (EGT L 31, 1.2.2002, s. 1).

- Rådets direktiv 92/67/EEG av den 14 juli 1992 om ändring av direktiv 89/662/EEG om veterinära kontroller vid handeln inom gemenskapen i syft förvekliga den inre marknaden (EGT L 268, 14.9.1992, s. 73).

- Rådets direktiv 96/90/EG av den 17 december 1996 om ändring av direktiv 92/118/EEG om djurhälso- och hygienkrav för handel inom gemenskapen med produkter, som inte omfattas av sådana krav i de särskilda gemenskapsbestämmelser som avses i bilaga A.I till direktiv 89/662/EEG och, i fråga om patogener, i direktiv 90/425/EEG, samt för import till gemenskapen av sådana produkter. (EGT L 13, 16.1.1997, s. 24)

- Kommissionens beslut 2002/477/EG av den 20 juni 2002 om fastställande av hygienkrav för färskt kött och färskt fjäderfäkött som importeras från tredje land och om ändring av beslut 94/984/EG (EGT L 164, 22.6.2002, s. 39).

- Rådets direktiv 97/78/EG av den 18 december 1997 om principerna för organisering av veterinärkontroller av produkter från tredje land som förs in i gemenskapen (EGT L 24, 30.1.1998, s. 9).

- Rådets direktiv 93/43/EEG av den 14 juni 1993 om livsmedelshygien (EGT L 175, 19.7.1993, s. 1).

- Rådets direktiv 95/23/EG av den 22 juni 1995 om ändring av direktiv 64/433/EEG om hygienproblem som påverkar handeln med färskt kött inom gemenskapen (EGT L 243, 11.10.1995, s. 7).

- Rådets direktiv 83/91/EEG av den 7 februari 1983 om ändring av direktiv 72/462/EEG om hälsoproblem och problem som rör veterinärbesiktning vid import från tredje land av nötkreatur, svin och färskt kött och direktiv 77/96/EEG om trikinkontroll (trichinella spiralis) vid import av färskt kött av tamsvin från tredje land (EGT L 59, 5.3.1983, s. 34).

- Rådets direktiv 97/22/EG av den 22 april 1997 om ändring av direktiv 92/117/EEG om skyddsåtgärder mot specifika zoonoser och zoonotiska agenser hos djur och animaliska produkter för att förhindra utbrott av livsmedelsburna infektioner och förgiftningar.(EGT L 113 , 30.4.1997, s.9)

- Rådets direktiv 96/23/EG av den 29 april 1996 om införande av kontrollåtgärder för vissa ämnen och restsubstanser av dessa i levande djur och i produkter framställda därav och om upphävande av direktiv 85/358/EEG och 86/469/EEG samt beslut 89/187/EEG och 91/664/EEG (EGT L 125, 23.5.1996, s. 10).

- Rådets direktiv 96/43/EG av den 26 juni 1996 om ändring och kodifiering av direktiv 85/73/EEG om finansieringen av veterinära besiktningar och kontroller av levande djur och vissa animaliska produkter och om ändring av direktiv 90/675/EEG och 91/496/EEG. (EGT L 162 , 1. 7.1996, s.1)

5.3. Handel:

- För att uppfylla det nya IHR:s huvudsyften - att säkerställa högsta möjliga skydd mot internationell spridning av sjukdomar med minsta möjliga påverkan på världshandeln och resandet - är det nödvändigt att betrakta och verkställa bestämmelserna utifrån artiklarna 28, 29 och 30 i EG-fördraget om förbud mot kvantitativa restriktioner mellan medlemsstaterna och om (artikel 30) möjligheterna till restriktioner som grundas med hänsyn till skyddet av människors hälsa.

5.4. Annan verksamhet och lagstiftning:

- Rådets beslut 2001/792/EG, Euratom av den 23 oktober 2001 om inrättande av en gemenskapsindustri för att underlätta ett förstärkt samarbete vid biståndsinsatser inom räddningstjänsten (EGT L 297, 15.11.2001, s. 7).

- Kommissionens direktiv 97/58/EG av den 26 september 1997 om ändring av rådets direktiv 94/57/EG om gemensamma regler och standarder för organisationer som utför inspektioner och utövar tillsyn av fartyg och för sjöfartsadministrationernas verksamhet i förbindelse därmed (EGT L 274, 7.10.1997, s. 8).

- Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/61/EG av den 10 oktober 2000 om ändring av rådets direktiv 94/55/EG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om transport av farligt gods på väg. (EGT L 279, 1.11.2000, s. 40)

- Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/62/EG av den 10 oktober 2000 om ändring av rådets direktiv 96/49/EG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om transport av farligt gods på järnväg. (EGT L 279, 1.11.2000, s. 44)

B. SLUTSATSER

En genomgripande revidering av Internationella hälsoreglementet kommer att stärka det internationella samarbetet för att skydda folkhälsan och därigenom öka gemenskapens och dess medlemsstaters möjligheter att förhindra och reagera på sjukdomsutbrott så effektivt som möjligt, med minsta möjliga störningar av den internationella handeln.

Den nya versionen av Internationella hälsoreglementet bör göra det möjligt för medlemsstaterna att genom ett relevant gemenskapsförfarande godkänna och genomföra reglementets bestämmelser i så stor utsträckning som möjligt.

Det är i gemenskapens intresse att revideringsförfarandet avslutas så raskt som möjligt och därmed också att medlemsstaterna och kommissionen samarbetar med varandra och samordnar sitt arbete.

Domstolen har understrukit att det "när det framgår att ämnet för ett avtal omfattas till en del av gemenskapens behörighet och till en del av medlemsstaternas behörighet, är nödvändigt att säkerställa ett nära samarbete mellan de sistnämnda och gemenskapens institutioner såväl under förhandlingen och vid avslutandet som vid verkställigheten av åtagandena. Denna samarbetsskyldighet som fastslagits inom ramen för EKSG-fördraget, skall även gälla inom ramen för EEG-fördraget, eftersom den följer av kravet på en enhetlig internationell representation för gemenskapen." (Yttrande från domstolen den 19 mars 1993, s. I-1061, punkt 36.)

Följaktligen gäller följande:

1. Eftersom många av de områden som förslaget till Internationellt hälsoreglementes ramdokument och dess bilagor omfattar faller under gemenskapslagstiftningen, måste kommissionen och medlemsstaterna delta i dessa överläggningar och spela en aktiv och ledande roll i revideringsförfarandet för att säkerställa att revideringen av det internationella hälsoreglementet fullföljs i överensstämmelse med gemenskapens regelverk.

2. Gemenskapen skall, i enlighet med Världshälsoförsamlingens resolution WHA 56.28, bidra effektivt till arbetet i den mellanstatliga arbetsgruppen. Det betyder att medlemsstaterna och kommissionen skall delta aktivt i enlighet med fördraget.

3. Kommissionen kommer att samordna arbetet tillsammans med medlemsstaternas tekniska experter på de områden som faller under gemenskapens behörighet, särskilt kontroll av smittsamma sjukdomar, men även säkra livsmedel, handel, transporter och räddningstjänsten, för att se till att åtgärderna är samlade på gemenskapsnivå.

4. Kommissionen kommer att samordna arbetet med medlemsstaterna så att gemenskapens synpunkter förs fram i de preliminära tekniska utkasten till den reviderade texten och att gemenskapens uppfattningar beaktas under förhandlingarna om revideringen inom WHO.

5. Kommissionen kommer att tillsammans med medlemsstaterna delta i de regionala möten som WHO anordnar för att säkra en samordnad gemenskapshållning både före och under mötena.

6. Kommissionen kommer att regelbundet informera rådet om framstegen genom Arbetsgruppen för hälso- och sjukvårdsfrågor.

7. Kommissionen kommer regelbundet att konsultera medlemsstaterna om framstegen genom gemenskapens nätverk för epidemiologisk övervakning och kontroll av smittsamma sjukdomar som inrättades genom beslut nr 2119/98/EG.

8. Kommissionen kommer att samarbeta med de anslutande länderna, kandidatländerna och EES-länderna om en konsekvent och sammanhängande strategi för revideringen.

9. Kommissionen uppmanar rådet att godkänna dessa slutsatser och stödja kommissionen i genomförandet av dem.