C 432/11

Offentliggörande av ett meddelande om godkännande av en standardändring av produktspecifikationen för ett namn i vinsektorn enligt artikel 17.2 och 17.3 i kommissionens delegerade förordning (EU) 2019/33

(2020/C 432/08)

Detta meddelande offentliggörsi enlighet med artikel 17.5 i kommissionens delegerade förordning (EU) 2019/33 (1).

MEDDELANDE OM EN STANDARDÄNDRING AV DET SAMMANFATTANDE DOKUMENTET

”CHAMPAGNE”

PDO-FR-A1359-AM03

Datum för meddelandet: 1.10.2020

BESKRIVNING AV OCH MOTIVERING TILL DEN ÄNDRING SOM GODKÄNTS

1. Beskärning

I punkt VI.1°b i kapitel I, i tabellen: Beskärningsmetoden ”taille Chablis” i punkt c i raden ”Beskrivning” ersätts med följande: ”En ersättningsgren (’rachet’) som beskärs till högst två knoppar, lämnas kvar vid vinstockens bas.”

En av de båda godkända bestämmelserna i fråga om grenen för denna beskärningsmetod motsvarar inte det som tillämpas i praktiken. Syftet med detta ändringsförslag är därför att korrigera den felaktiga beskrivningen.

Det sammanfattande dokumentet påverkas inte av denna ändring.

2. Andra odlingsmetoder

I punkt VI.2 c införs följande regel: ”Det är förbjudet att använda ogräsmedel mellan raderna innan plantorna har kommit upp.”

Syftet är att begränsa användningen av insatsvaror, minska föroreningarna av vattenresurserna och uppmuntra aktörerna att diversifiera sina metoder, med fokus på marktäckning eller mekanisk ogräsrensning.

Det sammanfattande dokumentet påverkas inte av denna ändring.

Regeln i c i den tidigare versionen av produktspecifikationen behålls och betecknas med d i den nya versionen.

3. Reservering av en del av skörden

I punkt VIII.3 ersätts femte stycket med följande: ”Ökningen av skörden för att fylla på reserven fastställs varje år inom gränsen för den utökade avkastning som fastställs i denna produktspecifikation och med tillämpning av artikel D. 645-7.I i lagen om jordbruk och havsfiske (Code rural et de la pêche maritime). Denna individuella ökning av avkastningen får inte leda till att den högsta tillåtna kvantitet som får reserveras per aktör överskrids.”

Borttagningen av taket för höjningen på 25 % av den årliga avkastning som läggs i reser bör göra det möjligt att anpassa hanteringen av reserven bättre med hänsyn till de årliga variationerna.

Det sammanfattande dokumentet påverkas inte av denna ändring.

4. Förpackning

I punkt IX.3 b ersätts den första meningen med ”Vinerna framställs och säljs i nya, inköpta flaskor”.

Det angivna datumet ”från och med den 1 januari 2015” har passerats, varför dessa ord tas bort.

Det sammanfattande dokumentet påverkas inte av denna ändring.

5. Övergångsbestämmelser

I punkt XI.2 tas övergångsbestämmelsen bort, eftersom tidsfristen har löpt ut.

Det sammanfattande dokumentet påverkas inte av denna ändring.

6. Märkning

Punkt XII b ersätts med följande:

”Vid märkning av viner med den kontrollerade ursprungsbeteckningen kan en mindre geografisk enhet endast anges på följande villkor:

— Det handlar om en registrerad plats, eller

— en kommun.

Namnet på platsen eller kommunen nämns i skördedeklarationen.

Alla druvor som används vid framställningen av basvinerna kommer från den berörda kommunen eller platsen.

Namnet på kommunen får anges tillsammans med ’Premier Cru’ och ’Grand Cru’ enligt de villkor som anges i kapitel I, II Geografiska beteckningar, uppgift om årgång, övriga upplysningar, b och c i den här produktspecifikationen.

Utanför de kommuner som anges ovan ska namnet på kommunen anges tillsammans med uppgiften ’Vigne de’ (vin från) eller ’Vignoble de’ (vinodling i).

Namnet på en kommun eller en registrerad plats får anges med bokstäver som varken på höjden eller bredden får vara större än de bokstäver som används i den kontrollerade ursprungsbeteckningens namn.

Märkningen med kommunens namn, enligt de bestämmelser som anges ovan, får kompletteras med angivelse av kommunens namn i namnet på cuvéen.”

Enligt förslaget ska det vara tillåtet att ange namn på kommuner som uppgift om en mindre geografisk enhet enligt de regler som anges ovan.

Ändringen påverkar det sammanfattande dokumentet. Punkten om väsentliga ytterligare villkor ändras på motsvarande sätt.

7. Huvudpunkter som ska kontrolleras och utvärderingsmetoder

I punkt I i kapitel III i produktspecifikationen uppdateras tabellen över de viktigaste punkter som ska kontrolleras och motsvarande utvärderingsmetoder för att lägga till punkter och specificera några av utvärderingsmetoderna.

Det sammanfattande dokumentet påverkas inte av denna ändring.

8. Beskrivning av sambandet

Det ursprungliga innehållet i uppgifterna om det geografiska området i beskrivningen av samband i det sammanfattande dokumentet har ersatts av hela texten i del X ”Samband med det geografiska området” i kapitel I i produktspecifikationen. Genom denna ersättning införs de detaljerade och exakta uppgifter som krävs enligt lagstiftningen.

SAMMANFATTANDE DOKUMENT

1. Produktens namn

Champagne

2. Typ av geografisk beteckning

SUB – Skyddad ursprungsbeteckning

3. Kategorier av vinprodukter

5.Mousserande kvalitetsvin

4. Beskrivning av vinet eller vinerna

Vinerna är mousserande kvalitetsroséviner och mousserande vita kvalitetsviner

Vinernas naturliga alkoholhalt i volymprocent är minst 9 %.

Efter berikningen och efter koldioxidutvecklingen överstiger vinernas totala alkoholhalt i volymprocent inte 13 %.

Halten flyktiga syror, den totala syrahalten, svaveldioxidhalten och koldioxidhalten ska följa de regler som fastställs i unionslagstiftningen.

Vinerna kan vara vita (framställda genom blandning av gröna och blå druvor, framställda enbart av gröna druvor [”blanc de blancs”] eller enbart av blå druvor [”blanc de noirs”]) eller vara roséviner (framställda genom blandning eller genom avblödning) och kan framställas av druvor från en eller flera kommuner. De kan vara årgångsvin, men behöver inte vara det.

Alla viner har en sak gemensamt: sin syra, som garanterar deras friskhet och lämplighet för lagring. De yngsta vinerna har mycket friska toner: blommor och vita frukter, citrus, mineraliska toner. Mogna viner har en palett av mer avrundade aromer: gula frukter, inkokt frukt, kryddor. I de mest utvecklade vinerna, som kallas ”de plénitude”, framträder djupa tertiära aromer: kanderad frukt, fat, rostning. Bubblorna, som är champagnens kännetecken, är intensiva och långlivade hos de unga vinerna. Med tiden minskar de och blir mer ömtåliga och krämiga.

Allmänna analytiska egenskaper Högsta totala alkoholhalt (i volymprocent): Lägsta verkliga alkoholhalt (i volymprocent): Lägsta totala syrahalt: i milliekvivalenter per liter Högsta halt av flyktiga syror (i milliekvivalenter per liter): Högsta totala halt av svaveldioxid (milligram per liter):

5. Vinframställningsmetoder

a. Specifika oenologiska metoder

Planttäthet – allmänna bestämmelser

Odlingsmetoder

Radavståndet mellan vinrankorna får inte vara mer än 1,50 meter. Avståndet mellan plantor i samma rad ska vara mellan 0,90 och 1,50 meter. Det totala avståndet mellan raderna och avståndet mellan plantorna i samma rad får inte överstiga 2,50 meter.

Planttäthet – särskilda bestämmelser

Odlingsmetoder

För att göra det möjligt att använda lämpliga maskiner får jordbrukslotter

— med en lutning på mer än 35 %, eller

— med en lutning på mer än 25 % kombinerat med en lutning i sidled på mer än 10 %,

ha 1,5–3 meter breda gångar högst var sjätte rad. I detta fall får det totala avståndet mellan de övriga raderna och avståndet mellan plantorna i samma rad inte överstiga 2,30 meter.

Beskärningsbestämmelser

Odlingsmetoder

Plantorna får inte röra varandra, och de fruktbärande grenarna får inte ligga på varandra. Det får finnas högst 18 skott per kvadratmeter. Beskärningen görs senare före det fenologiska stadiet (F) (Lorenz-stadium 12), vid fyra utslagna blad.

Vinrankorna ska beskäras på något av följande sätt:

— beskärningsmetoden taille chablis

— cordon (de Royat-beskärning)

— beskärningsmetoden taille de la vallée de la Marne

— enkel eller dubbel guyotbeskärning, eller asymmetrisk guyotbeskärning.

Varje metod som inte gör det möjligt att skörda hela druvklasar är förbjuden.

Specifik oenologisk metod

All användning av träspån är förbjuden.

Under berikningen får ökningen av volymen av den druvmust som används under fermenteringen inte överstiga 1,12 % för varje 1 % naturlig alkoholhalt i volymprocent.

Förutom ovannämnda bestämmelser ska de oenologiska metoder som används vid tillverkningen av dessa viner uppfylla de bestämmelser som fastställs på EU-nivå och i den franska jordbrukslagen (Code rural).

Vinerna framställs enbart med en andra jäsning på glasflaskor.

b. Högsta avkastningar

Gräns för skördeuttag

15 500 kg druvor per hektar

6. Avgränsat geografiskt område

Skörd av druvorna, vinframställning och vinberedning, inklusive lagring och förpackning, utförs i de områden som definieras i artikel 17 i lagen av den 6 maj 1919.

7. Huvudsaklig(a) druvsort(er) för vinframställningen

Arbane B

Chardonnay B

Meunier N

Petit meslier B

Pinot blanc B

Pinot gris G

Pinot noir N

8. Beskrivning av samband

Uppgifter om det geografiska området

Beskrivning av de naturliga faktorerna bakom sambandet

Det geografiska området ligger i nordöstra Frankrike och omfattar kommuner i departementen Aisne, Aube, Haute-Marne, Marne och Seine-et-Marne.

Jordbrukslotterna, som är noggrant avgränsade för skörd av druvor, utgör en del av ett landskap som präglas av vinodling på sluttningarna längs bergskammarna öster om Parisbäckenet, som är imponerande geomorfologiska strukturer:

— Côte d’Ile-de-France i Marne, samt sluttningarna i de tillhörande dalarna, som från norr till söder omfattar Montagne de Reims, Marne-dalen (som sträcker sig söder om Aisne till Seine-et-Marne), Côte de Blancs och Côte du Sezannais, som är de mest symboliska områdena.

— Côte de Champagne med Vitryat Marnais och området Aubois de Montgueux.

— Côte des Bar genomkorsas av flera dalar och sträcker sig från Bar-sur-Aubois i öster till Bar-Séquanais i väster, i Aube och Haute-Marne.

Denna typiska relief av bergskammar, med tillhörande dalgångar, har sluttningar mot öster och söder, ibland mot norr t.ex. på Montagne de Reims i nor och den västra stranden i Marne-dalen.

Cuestabranterna består av hårda lager kalksten eller krita. Branterna, som är kalkhaltiga, märgelhaltiga eller sandiga, är mjukare och har eroderat för att sedan täckas av material från rasbranterna på de högre liggande cuestabranterna.

Vinodlingen i Champagne ligger i ett nordligt område. Det påverkas både av

— havsklimat, som medför regelbunden nederbörd och jämna temperaturer oavsett årstid, och

— inlandsklimat, som ibland kan leda till skadlig frost, men även ger gynnsamma soltimmar under sommaren.

Beskrivning av de mänskliga faktorerna bakom sambandet

Vinodlingen har anor från antiken och har varit väletablerad i Champagne sedan 800-talet, då vinodlingen utvecklades i klostren. De särskilda egenskaperna hos det naturligt mousserande vita vinet och koldioxidutvecklingen experimenterades fram i slutet av 1600-talet. I slutet av 1800-talet konstaterade den kända oenologen Weinmann att ”vinet från Champagne är mycket jäsbart. Koldioxidutvecklingen hos viner från Champagne är mycket enklare, mycket mer förutsägbar och mycket bättre än hos något annat jäsämne.”

De första hänvisningarna till detta vin, som kallades ”saute-bouchon”, förekommer i abbot Chaulieus dikter år 1700. Metoden beskrevs dock för första gången 1718 av kaniken Godinot, som tros vara författaren till Manière de cultiver la vigne et de faire le vin de Champagne (...). Enligt honom måste de vita vinerna vara ”klara som tårar (...) framställda av blå druvor. Ju tidigare druvorna pressas efter skörd, desto vitare blir vinet.” Vinodlarna anstränger sig därför att bevara druvorna hela under skörden och är mycket försiktiga under transport och lagring av dem, för att de ska vara hela när de läggs i vinpressen. Pressningen måste ske mjukt och gradvis och druvsaften delas i olika delar (”cuvée” och ”taille”) som vinifieras separat. Pressningsanläggningarna följer strikta regler och genomgår en noggrann behörighetskontroll.

Detaljerat kunnande som utvecklades i klostren: Jules Guyot konstaterade 1866 den stora betydelsen av att blanda druvor från olika sorter eller olika jordbrukslotter. Sedan början av 1900-talet har tre druvsorter valts ut för sin balans mellan sötma och syra och deras lämplighet för koldioxidutveckling: pinot noir N, le chardonnay B och meunier N. Vintillverkaren utformar blandningarna genom att smaka av olika basviner som har framställts. Sammansättningarna av basviner buteljeras för koldioxidutveckling och lagring på jäsningsrester, vilket måste ske under lång tid, särskilt för årgångsviner.

Kalkgrottorna i Champagne, som har perfekta temperatur- och luftfuktighetsförhållanden, har gynnat utvecklingen av detta steg i koldioxidutvecklingen. När lagringen på jäsningsrester har avslutats är det dags för ”remuage”, då flaskan långsamt vrids så att jäsningsresterna glider ned längs buteljens hals, innan buteljen degorgeras och jäsningsresterna avlägsnas. Efter degorgering tillsätts expeditionslikören, som bidrar till egenskaperna hos flera typer av viner med beteckningen ”Champagne”.

Den kontrollerade koldioxidutvecklingen genom en andra jäsning på flaska enligt ”champagnemetoden” exporterades och inom kort började namnet ”Champagne” att användas utanför produktionsområdets gränser. Sedan 1882 har rättsliga åtgärder vidtagits av vingårdarna i Champagne, som gick samman i en branschorganisation (Union des Maisons de Champagne) och kort innan lagen av den 1 augusti 1905 om bedrägerier och förfalskningar trädde i kraft erkändes det i rättspraxis att namnet ”Champagne” är reserverat för vin som har framställts av druvor som har skördats i Champagne, vilket var första gången en ursprungsbeteckning skyddades. Arbetet med att avgränsa det geografiska området inleddes 1908. Aktörerna i Champagne är solidariska, vilket tar sig uttryck i stora branschorganisationer.

Uppgifter om produktens kvalitet och egenskaper

Vinerna kan vara vita (framställda genom blandning av gröna och blå druvor, framställda enbart av gröna druvor [”blanc de blancs”] eller enbart av blå druvor [”blanc de noirs”]) eller vara roséviner (framställda genom blandning eller genom avblödning) och kan framställas av druvor från en eller flera kommuner. De kan vara årgångsvin, men behöver inte vara det.

Alla viner har en sak gemensamt: sin syra, som garanterar deras friskhet och lämplighet för lagring.

De yngsta vinerna har mycket friska toner: blommor och vita frukter, citrus, mineraliska toner. Mogna viner har en palett av mer avrundade aromer: gula frukter, inkokt frukt, kryddor. I de mest utvecklade vinerna, som kallas ”de plénitude”, framträder djupa tertiära aromer: kanderad frukt, fat, rostning.

Bubblorna, som är kännetecknande för ”Champagne”, är intensiva och långlivade hos de unga vinerna. Med tiden minskar de och blir mer ömtåliga och krämiga.

Samspel mellan de olika sambanden

Det stora öppna landskap som skapas av de tre bergskammarna mot slätten och dalarna betyder att vinodlingen får tillräckligt med ljus för att druvorna ska kunna mogna, även i lägen mot norr. I det öppna landskapet blir den kalla luften inte stillastående, vilket minskar risken för frost.

Vinodlingens sluttning och de olika substraten ger en optimal naturlig dränering som gör det möjligt att reglera vinstockarnas vattentillgång på naturlig väg. Tack vare sin porositet och genomsläpplighet leder den krithaltiga jordmånen bort överskottsvatten och kapillärfunktionen gör att marken torkar upp snabbt i torrt väder. De övriga inslagen i alven förenas med de märgelhaltiga lagren, som bildar en vattenreserv, i form av kalklager eller karbonathaltig sand, vilket innebär att överskottsvatten kan infiltreras under perioder med mer nederbörd. Denna typ av underliggande jordmån och de känsliga klimatförhållandena har styrt planteringen av druvsorterna i de olika vinodlingsområdena.

Det unika klimatet i Champagne ger druvorna och även musten en naturlig syra som är idealisk för framställning av framstående mousserande viner. Balansen mellan denna syra – en oumbärlig garanti för friskheten – och druvornas mognadsgrad är det som ger de bästa årgångarna och ger en god lagringsförmåga.

Den mosaik som bildas av de många olika naturliga faktorerna utnyttjas i varje jordbrukslott av vinodlarna, som tar vara på alla odlingsmetoder för att druvornas särdrag ska kunna komma till uttryck.

Att druvorna bevaras hela efter skörden, genomgår en mjuk pressning och att druvsafterna delas upp betyder att det inte sker någon färgning och att druvsaften bibehålls klar, vilket är avgörande för druvmustens kvalitet. Uppdelningen leder också till ytterligare komplexitet hos aromerna.

”Cuvée”, med sin höga syra, ger friska och livliga aromer: när den används i blandningar framträder de tertiära aromer som utvecklas under lagringen på jäsningsrester fullt ut.

”Taille” är fruktigare och innehåller mer tanniner.

Reserveviner (utom årgångsviner), som har framställts av druvor från föregående skördar, ger blandningen de mer mogna egenskaperna hos utvecklade viner. Vinframställarens förmåga att välja viner till den önskade blandningen uttrycks under hela mogningen på jäsningsrester, för framställningen av ”Champagne”. Denna fortsatta mogningsprocess kan, för viner med stor kropp, fortsätta under tiotals år i vinkällarna i Champagne, eftersom deras förhållandevis höga friskhet säkerställer en god koldioxidutveckling.

Det mycket tekniska tillvägagångssätt som krävs för att framställa ”Champagne” innebär att det krävs särskild och kostsam infrastruktur. Anläggningarna för framställning, behandling och förpackningar i ligger i kommunerna nära vinodlingarna.

Vinodlingen i Champagne har sina rötter i begynnelsen av vår tideräkning men ”Champagne” vann sin ryktbarhet, framför allt under 1600-talet, tack vare den gradvisa utvecklingen av kunskaperna om koldioxidutveckling genom en andra jäsning på flaska. I slutet av samma århundrade föredrog producenterna i Champagne att buteljera sina viner i stället för att transportera dem i bulk, för att bevara deras kvalitet och egenskaper.

Skummet och de fina bubblor som utvecklades i flaskorna framträdde i glasen och vinet gjorde omedelbar succé. Unga adelsmän, som längtade efter allt som var nytt, hyllade vinet, det besjöngs av poeter och författare skrev om det. Vinet blev en favorit vid Ludvig XV:s hov och hos Madame de Pompadour. Finansmän och byråkrater härmade adeln, provinsen gjorde som i huvudstaden. Under Ludvig XV och Ludvig XVI blomstrade vinindustrin och anseendet hos ”Champagne” växte snabbt såväl i Frankrike som i utlandet. Mousserande vin var inne överallt där det var ett tecken på god ton att följa det franska modet och på 1700-talet prydde ”Champagne” fester och supéer i hela Europa. Denna ryktbarhet finns kvar än i dag. Vinodlarna, kooperativen och Maisons de Champagne fortsätter sina ansträngningar genom att förbättra de gemensamma reglerna i syfte att främja sitt gemensamma arv, den kontrollerade ursprungsbeteckningen ”Champagne”, och vidtar åtgärder för att skydda dess namn och personlighet.

9. Väsentliga ytterligare villkor (förpackning, märkning, andra krav)

Märkning

Rättslig ram:

Nationell lagstiftning

Typ av ytterligare villkor:

Kompletterande bestämmelser om märkning

Beskrivning av villkoret:

Inga flaskor får handlas, utom mellan två anläggningar som tillhör samma aktör eller mellan två aktörer, utan att vara färdigjästa, försedda med kork och stålgrimma samt märkta i enlighet med gällande lagstiftning.

De flaskor som innehåller vin ska vara förslutna med en kork som är märkt med namnet på den skyddade ursprungsbeteckningen på den del som sitter i flaskans hals eller, om det gäller en flaska med ett nominellt innehåll på högst 0,2 liter, på någon annan inre del av förslutningsanordningen.

Märkning

Rättslig ram:

Nationell lagstiftning

Typ av ytterligare villkor:

Kompletterande bestämmelser om märkning

Beskrivning av villkoret:

Etiketter och handelsdokument ska innehålla de registreringsuppgifter som föreskrivs av Comité Interprofessionnel du vin de Champagne för att identifiera aktörerna.

Den uppgift om vintillverkaren som anges i bokstäver på ett tydligt och läsbart sätt på etiketten kompletteras med namnet på tillverkningskommunen om tillverkaren har sitt säte utanför området.

Uppgift om druvsort

Rättslig ram:

Nationell lagstiftning

Typ av ytterligare villkor:

Kompletterande bestämmelser om märkning

Beskrivning av villkoret:

Druvsorten får anges med bokstäver som varken på höjden eller på bredden får vara större än 3 mm eller mer än dubbelt så stora som de bokstäver som används i den kontrollerade ursprungsbeteckningens namn. Druvsorten får endast anges om samtliga druvor som har använts för framställningen av basvinerna kommer från den druvsorten.

Hänvisning till årgången

Rättslig ram:

Nationell lagstiftning

Typ av ytterligare villkor:

Kompletterande bestämmelser om märkning

Beskrivning av villkoret:

Om årgången anges ska den anges på korken eller, i fråga om ett nominellt innehåll på högst 0,2 liter, på en annan lämplig förslutningsanordning, samt på etiketten. Uppgiften om årgång anges också i fakturor och i åtföljande handlingar.

Förpackning

Rättslig ram:

Nationell lagstiftning

Typ av ytterligare villkor:

Förpackning i det avgränsade geografiska området

Beskrivning av villkoret:

Vinerna säljs i samma flaskor som kolsyreutvecklingen har skett i, med undantag för flaskor med en volym på högst 37,5 centiliter eller på mer än 300 centiliter

Vinerna släpps ut på marknaden för försäljning till konsument efter minst 15 månaders lagring efter omtappning, eller minst 36 månader för årgångsviner.

Märkning

Rättslig ram:

Nationell lagstiftning

Typ av ytterligare villkor:

Kompletterande bestämmelser om märkning

Beskrivning av villkoret:

Vid märkning av viner med den kontrollerade ursprungsbeteckningen kan en mindre geografisk enhet endast anges på följande villkor:

— Det handlar om en registrerad plats, eller

— en kommun.

Namnet på platsen eller kommunen nämns i skördedeklarationen.

Alla druvor som används vid framställningen av basvinerna kommer från den berörda kommunen eller platsen.

Namnet på kommunen får anges tillsammans med ”Premier Cru” och ”Grand Cru” enligt de villkor som anges i kapitel I, II Geografiska beteckningar, uppgift om årgång, övriga upplysningar, b och c i den här produktspecifikationen.

Utanför de kommuner som anges ovan ska namnet på kommunen anges tillsammans med uppgiften ”Vigne de” (vin från) eller ”Vignoble de” (vinodling i).

Namnet på en kommun eller en registrerad plats får anges med bokstäver som varken på höjden eller bredden får vara större än de bokstäver som används i den kontrollerade ursprungsbeteckningens namn.

Märkningen med kommunens namn, enligt de bestämmelser som anges ovan, får kompletteras med angivelse av kommunens namn i namnet på cuvéen.

Länk till produktspecifikationen

http://info.agriculture.gouv.fr/gedei/site/bo-agri/document_administratif-fc0f1954-4b40-4e61-a291-93b955aa1410

(1) EUT L 9, 11.1.2019, s. 2.