EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION 
Bryssel den 17.04.1996 
KOM(96) 160 slutlig 
FÖRSTA RAPPORTEN OM 
BEAKTANDET AV DE KULTURELLA 
ASPEKTERNA I EUROPEISKA 
GEMENSKAPENS VERKSAMHET 
(framlagt av kommissionen) 

ALLMAN INLEDNING 
I ingressen till Fördraget om Europeiska unionen, som undertecknades i Maastricht den 
7 februari 1992, uttrycker de höga avtalsparterna sin beslutsamhet att "övergå till en ny 
fas i den europeiska integrationsprocess som inleddes med upprättandet av Europeiska 
gemenskaperna.. " 
Den fasta viljan att knyta Europas folk närmare varandra i den europeiska 
integrationsprocessen visar sig särskilt i skapandet av ett europeiskt medborgarskap 
("ett unionsmedborgarskap införs härmed"), och i det uttryckliga införandet av nya 
områden i gemenskapens behörighetsområden (utbildning, ungdom, kultur, folkhälsa, 
konsumentskydd m.m.). 
Den europeiska integrationen, vars främsta faktorer historiskt har varit knutna till 
ekonomisk och kommersiell verksamhet, skall nu fördjupas på en bredare grund, som 
kan involvera medborgarna mer och stärka känslan av tillhörighet i Europeiska 
unionen, samtidigt som man respekterar skillnaden i de nationella och regionala 
traditioner och kulturer som deltar. I detta perspektiv har den kulturella verksamheten 
en stor roll att spela. 
Bland de förändringar som unionsfördraget medfört med anknytning till kulturen kan 
följande nämnas: 
- Artikel 3p i EG-fördraget, där det bland målen för gemenskapens verksamhet tas upp: 
"bidrag till god utbildning samt till kulturens utveckling i medlemsstaterna ". 
- Artikel 92.3 d i EG-fördraget, där det fastställs att "stöd för att främja kultur och 
bevara kulturarvet, om sådant stöd inte påverkar handelsvillkoren och konkurrensen 
inom gemenskapen i en omfattning som strider mot det gemensamma intresset" kan 
anses vara förenliga med den gemensamma marknaden. 
- Avdelning IX, artikel 128 i EG-fördraget, där särskild grund läggs för genomförandet 
av stimulansåtgärder som är avsedda att stödja och komplettera medlemsstaternas 
verksamhet på angivna områden där den nationella och regionala mångfalden 
respekteras samtidigt som det gemensamma kulturarvet framhävs. 
Genom upprättandet av en särskild rättslig grund för kulturen i unionsfördraget 
markeras att gemenskapens verksamhet när det gäller kultur hädanefter är av bestående 
slag och en erkänd del av gemenskapens verksamhet. 
) 
/ 
1. Artikel 128 i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen som 
den ändrats genom Fördraget om Europeiska unionen 
Avdelning IX artikel 128 i EG-fördraget har varit föremål för en fördjupad analys i 
samband med kommissionens meddelande till Europaparlamentet och Europeiska 
unionens råd (KOM(94) 356 av den 27.7.1994): "Europeiska gemenskapens 
verksamhet till förmån för kulturen". Detta meddelande har tjänat som ram för 
kommissionens antagande av tre åtgärdsprogram: Kalejdoskop, som ägnas åt artistisk 
och kulturell verksamhet, Ariane, som ägnas åt böcker och läsning och Rafael, som 
ägnas åt kulturarvet. 
I detta meddelande undersöktes följande: 
1. Den kulturella verksamhetens syften: Att bidra till utvecklingen av kulturen i 
medlemsstaterna med respekt för deras nationella och regionala mångfald, med särskilt 
framhävande av det gemensamma kulturarvet, att uppmuntra det europeiska kulturella 
skapandet, att främja det kulturella samarbetet med tredje land och internationella 
organisationer. 
2. Områden för intervention: Kunskap om och spridning av de europeiska folkens 
kultur och historia, bevarande av kulturarvet, kulturutbyte, konstnärligt och litterärt 
skapande. 
3. Bestämmelser för gemenskapens intervention: På grundval av principerna om 
subsidiaritet och komplementaritet består interventionen av stimulansåtgärder för 
samarbete mellan medlemsstaterna inom de angivna interventionsområdena. Artikel 
128 kan inte tjäna som rättslig grund för harmonisering av bestämmelserna i de 
nationella lagarna. Det bör understrykas att denna bestämmelse, som införs genom 
unionsfördragen, inte på något sätt påverkar det som ligger till grund för vissa åtgärder 
för harmonisering av de nationella lagstiftningarna som syftar till andra mål men som 
har en kulturell dimension eller påverkar det kulturella området. Följaktligen påverkas 
inte gemenskapens befogenhet att fullfölja och fördjupa sin verksamhet i de uppdrag 
som fördraget ger den. Unionsfördraget har givit gemenskapen ytterligare 
befogenheter, inte beskurit dem. I fördraget fastställs i artikel 128.4 att gemenskapen i 
sin övriga politik och verksamhet hädanefter skall beakta de kulturella aspekterna. 
4. Beslutsförfarandet skall vara det som anges i artikel 189b (medbeslutande) med 
rådfrågning av Regionkommittén. Rådet skall vara enhälligt under hela detta 
förfarande. 
2. Beaktandet av de kulturella aspekterna 
(Artikel 128.4) 
I artikel 128.4 fastställs följande: "Gemenskapen skall beakta de kulturella aspekterna 
då den handlar enligt andra bestämmelser i detta fördrag." 
Det rör sig här om en viktig bestämmelse som införts i fördraget av de höga 
avtalsparterna och som ger uttryck åt deras vilja att placera kulturen bland unionens 
stora mål. Denna bestämmelse uttrycker faktiskt ett åtagande från Europeiska 
gemenskapens sida att ta hänsyn till det kulturella målet i hela sin verksamhet. I artikel 
128.4 görs detta beaktande av de "kulturella aspekterna" till en nödvändighet som är 
desto större eftersom dessa i mycket stor utsträckning förblir inom medlemsstaternas 
jurisdiktion eftersom de har full befogenhet att utforma sina mål och sin politik i på 
detta område. 
I artikel 128.4 förstärks sålunda kravet på att gemenskapslagstiftaren skall förena de 
olika målen i fördraget när han antar en bestämmelse. Detta krav har förvisso 
tillämpats under gemenskapens historia och beaktandet av kulturpolitiken har 
vidmakthållits vid upprättandet av gemenskapsakter, till exempel de som ligger till 
grund för en gemensam politik eller som ger möjlighet att upprätta den inre marknaden 
och få den att fungera. Men i och med unionsfördragets ikraftträdande blir detta krav 
obligatoriskt och systematiskt, både för lagstiftningsakterna och för den gemensamma 
politiken. 
Kommissionen tillkännagav i ovannämnda meddelande att det, för att skapa klarhet i 
situationen och följderna av bestämmelserna i artikel 128.4 samt de utsikter som de 
erbjuder för utvecklingen av gemenskapens kulturella verksamhet, skulle upprättas en 
rapport om den kulturella dimensionen i gemenskapspolitiken och denna rapport skulle 
tillställas parlamentet, rådet och Regionkommittén. Kommissionen tillkännagav även 
att interna åtgärder skulle vidtas för att de kulturella kraven skall kunna beaktas vid 
utformningen och genomförandet av sådan gemenskapspolitik som har konsekvenser på 
kulturområdet. 
Denna rapport avser således inte den kulturella verksamhet som gemenskapen utövar 
på grundval av artikel 128: programmen Kalejdoskop (konstnärlig utövning) som 
trädde i kraft i mars 1996, Ariane (böcker och läsning) och Rafael (kulturarvet) som 
prövas av institutionerna. 
3. Metodik för rapporten om artikel 128.4 
Undersökningen av hur man har tagit eller tar hänsyn till de kulturella aspekterna -
som är föremål för den här rapporten - i de olika akterna och delarna av 
gemenskapspolitiken beror naturligtvis på hur man definierar kulturen. Begreppet 
kultur är flytande och varierar från lära till lära, från samhälle till samhälle och från tid 
till annan. Det kan handla om de sköna konsterna, litteraturen...men även utvidgas till 
) 
/ 
att gälla samtliga kunskaper och drag som karaktäriserar ett samhälle och gör det 
möjligt att förstå världen. 
Ett kulturområde är "ett område inom vilket en förening av vissa kulturella drag 
dominerar" (F. Braudel). Man finner denna inställning i den definition av kulturen som 
utarbetats av Unescos världskonferens om kulturpolitik: "kultur är summan av de 
andliga, materiella, intellektuella och emotionella faktorer som karaktäriserar ett 
samhälle eller en social grupp". (Mexiko 1982) 
Bredden i denna definition visar hur svårt det är att utarbeta den här rapporten, 
eftersom hela den europeiska uppbyggnaden, själva fördragen och alla akter som de har 
möjliggjort, kan betraktas som kulturella uttryck och verk baserade på denna grundval. 
Om man däremot begränsar de "kulturella aspekterna" till enbart de traditionella 
beståndsdelar som man brukar kalla "kulturpolitik": kulturarvet, konsten, litteraturen 
..., riskerar man att förbigå viktiga faktorer som medverkar i bildandet av kulturer. 
Det ankommer inte på en institution att definiera innehållet i begreppet kultur och vi 
ansluter oss därför i denna rapport - som inte kan göra anspråk på att vara uttömmande 
- till ett pragmatiskt tillvägagångssätt och försöker inom de naturliga begränsningar 
som detta innebär att svara på följande fyra frågor: 
- Vilka av gemenskapens rättsakter och politikområden har behandlat eller behandlar 
kulturella frågor, vilka har haft eller kan få en inverkan på kulturområdet och vilka har 
kommit att få en kulturell dimension? 
- Hur har man i sådana rättsakter eller politikområden förenat de eftersträvade målen 
med kulturella mål? I vilken grad har kulturella aspekter beaktats? 
- Har inriktningar och beslut på gemenskapsnivå befäst, påverkat eller försvagat de 
kulturpolitiska inriktningarna och besluten på regional eller nationell nivå? 
- Vilka förestående politiska beslut påkallar särskilt ett beaktande av "kulturella 
aspekter"? 
Efter denna genomgång undersöks i den här rapporten vägar och medel för att fullgöra 
de nya uppdrag som gemenskapen genom unionsfördraget har fått på kulturområdet, 
bland annat genom att föreslå ett sätt att ta hänsyn till de kulturella aspekterna när man 
utformar rättsakterna och bestämmer och utövar de delar av politiken som kan få 
konsekvenser för kulturområdet och detta med iakttagande av subsidiaritetsprincipen 
och de kulturella skillnaderna i medlemsstaterna. 
RAPPORT OM BEAKTANDET AV DE KULTURELLA ASPEKTERNA I 
EUROPEISKA GEMENSKAPENS VERKSAMHET 
(artikel 128.4 i EG-fördraget) 
I. KULTUREN OCH DEN INRE MARKNADEN -
LAGSTIFTNINGSASPEKTER 
Kapitel I: DEN FRIA RÖRLIGHETEN OCH KULTURARBETARNA 
Kapitel II: UPPHOVSRÄTT 
Kapitel III: BESKATTNING 
Kapitel IV: KONKURRENSPOLITIKEN 
Kapitel V: RÖRLIGHETEN FÖR KULTURFÖREMÅL 
Kapitel VI: TRADITIONELLA OCH REGIONALA 
JORDBRUKSPRODUKTER 
Kapitel VII: KULTUREN I DOMSTOLENS DOMAR 
II. KULTUREN I GEMENSKAPENS INTERNPOLITIK 
Kapitel I: KULTUR, SAMMANHÅLLNING OCH BALANSERAD 
REGIONALUTVECKLING 
1. Kultur och regionala program 
Mål 1-områden 
Mål 2-områden 
Mål 5b-områden 
2. Program på gemenskapens initiativ med regionalt och kulturellt syfte 
3. Artikel 10 i ERUF-förordningen 
Kapitel II: KULTUR, SOCIALPOLITIK OCH MÄNSKLIGA RESURSER 
1. Kultur, sysselsättning och social sammanhållning 
2. Kultur och mänskliga resurser 
Kapitel III: KULTUR OCH AVANCERAD TEKNIK 
1. Avancerad informations- och kommunikationsteknik 
2. Innehållsindustrin och informationsmarknaden 
Kapitel IV: KULTUR OCH ÖVRIG INTERNPOLITIK 
1. Miljö och kultur 
2. Turism och kultur 
3. Forskning och kultur 
4. Små och medelstora företag 
5. Den kooperativa sektorn och kulturen 
6. Gemenskapsinsats för vänortsrörelser mellan kommuner i Europa 
III. AUDIOVISUELL POLITIK 
Kapitel I: LAGSTIFTNINGSASPEKTER 
Kapitel II: STÖDÅTGÄRDER 
IV. KULTUREN I GEMENSKAPENS YTTRE FÖRBINDELSER 
Kapitel I: INSATSER FÖR EXTERNT SAMARBETE 
Kapitel II: HANDELSPOLITIK 
V. SLUTSATSER 
7 ^ 
DEL I: KULTUREN OCH DEN INRE MARKNADEN -
LAGSTIFTNINGSASPEKTER 
Denna del ägnas åt att undersöka hur de kulturella aspekterna beaktas vid utformandet 
av gemenskapsrätten. Syftet är att analysera hur gemenskapen förenat de allmänna 
målen för unionen med hänsynstaganden av kulturell art, som ibland kan innebära en 
diskrepans från de rättsliga skyldigheter som följer av genomförandet av 
Romfördraget. 
Undersökningen ägnas i första hand åt de ämnesområden som direkt berör den 
kulturella sektorn inom gemenskapsrättens huvudsakliga områden: de fyra 
grundläggande friheterna i fördraget: fri rörlighet för personer, varor, tjänster och 
kapital; upphovsrätterna, beskattningen, konkurrenspolitiken, rörligheten för 
kulturföremål. Gemenskapens sekundärlagstiftning och den roll som domstolens 
rättspraxis har spelat i utformningen av dessa akter har beaktats. Vidare har det 
framstått som lämpligt att göra en genomgång av de viktigaste domarna som visar hur 
domstolen har dömt i de olika tvister som har haft en kulturell dimension. 
Varje kapitel i denna del innehåller en bedömning av hur de kulturella aspekterna har 
beaktats och anger vid vilka tillfällen i framtiden ett sådant hänsynstagande kommer att 
bli nödvändigt. Det bör understrykas att nästan samtliga akter och domar som har 
undersökts har beslutats före införandet av artikel 128 som den ändrats genom 
Fördraget om Europeiska unionen. 
Kapitel I: DEN FRIA RÖRLIGHETEN OCH KULTURARBETARNA 
Kapitel II: UPPHOVSRÄTT 
Kapitel III: BESKATTNING 
Kapitel IV: KONKURRENSPOLITIKEN 
Kapitel V: RÖRLIGHET FÖR KULTURFÖREMÅL 
Kapitel VI: TRADITIONELLA OCH REGIONALA 
JORDBRUKSPRODUKTER 
Kapitel VII: KULTUREN I DOMSTOLENS DOMAR 
7 i 
KAPITEL I: DEN FRIA RÖRLIGHETEN OCH KULTURARBETARNA 
Gemenskapens invånare har friheten att förflytta sig eller vistas i en annan medlemsstat 
än den där de har sin hemvist. Denna vistelserätt ger varje invånare i gemenskapen1 
rätt att söka och utöva avlönad eller icke avlönad verksamhet inom vilket som helst 
verksamhetsområde. 
Kulturarbetare omfattas till fullo av den grundläggande gemenskapsprincipen om fri 
rörlighet för personer. 
1. Principerna 
* Fri rörlighet för arbetstagare (artiklarna 48 ff i EG-fördraget) 
Den fria rörligheten för arbetstagare som föreskrivs i artikel 48 i EG-fördraget innebär 
att all diskriminering på grund av nationalitet upphävs vad gäller anställning, ersättning 
och andra arbetsvillkor. 
Vissa inskränkningar av hänsyn till allmän ordning, säkerhet och hälsa är dock 
möjliga. Dessutom har lagstiftaren infört en reservation för anställning i offentlig tjänst 
(artikel 48.4). 
Europeiska gemenskapernas domstol har haft tillfälle att uttala sig om begreppet 
anställning i offentlig tjänst och har ansett att detta undantag endast avser anställningar 
som innebär ett direkt eller indirekt deltagande i offentlig maktutövning eller tjänster 
som syftar till skydd av statens eller de regionala eller lokala myndigheternas allmänna 
intressen2. 
Till följd av dessa domar har flera medlemsstater sett sig nödsakade att ändra sin 
lagstiftning om villkoren för tillträde till anställning i offentlig tjänst. 
De sektorer som mest berörts av denna liberalisering har varit radio och television 
inom kulturområdet och undervisning på offentliga institutioner. 
*Den fria rörligheten för egenföretagare; etableringsfriheten (artikel 52 ff i EG-
fördraget) och friheten att tillhandahålla tiänster (artikel 59 ff i JBG-fördraget) 
Etableringsfriheten innebär yrkesmässig etablering, som huvud- eller bisyssla, i en 
annan medlemsstat än den där personen ifråga har sin hemvist för att där utöva 
verksamhet som egen företagare. Friheten att tillhandahålla tjänster innebär en 
tjänsteprestation mot ersättning men utan yrkesmässig etablering av permanent eller 
varaktigt slag. 
i 
Alla personer som är medborgare i någon av medlemsstaterna. 
2 Tvä domar av den 17.12.1980 och 28.5.1982 Kommissionen mot Belgien. 
I likhet med den fria rörligheten för arbetstagare kan etableringsfriheten och det fria 
tillhandahållandet av tjänster begränsas med hänsyn till allmän ordning, allmän 
säkerhet och. hälsa och omfattar inte verksamheter som innebär direkt och specifikt 
utövande av offentlig makt. Domstolen har även tolkat undantaget för utövandet av 
offentlig makt restriktivt genom att skilja mellan begreppet verksamhet och begreppet 
yrke. Sålunda kan inte begreppet utövande av offentlig makt utgöra hinder för tillträdet 
till ett yrke generellt3. 
Antingen det rör sig om arbetstagare eller ej bör den nationella lagstiftningen först 
säkerställa likabehandling, dvs. förbud av all diskriminering på grund av nationalitet. 
Dessutom är inskränkningar som kan tillämpas utan åtskillnad även oförenliga med 
dessa grundläggande friheter, som erkänns i fördraget, om de inte motiveras av ett 
tvingande skäl av allmänt intresse som inte får motsvarande behandling i det land där 
aktören etablerar sig, om de inte är ägnade att förverkliga det eftersträvade målet och 
om de är överdrivna jämfört med det åsyftade ändamålet (dvs. om de kan ersättas av 
mindre tvingande åtgärder). 
Bland de inskränkningar som berättigas av objektiva hänsynstaganden som motiveras 
av det allmännas intresse har vissa tvingande krav erkänts av domstolen.4 
2. Kompletterande åtgärder 
Den fria rörligheten för arbetstagare eller egna företagare skulle inte kunna gälla fullt 
ut om den inte åtföljdes av följande kompletterande åtgärder: 
Ömsesidigt erkännande av utbildningsbevis. 
Samordning av lagar och andra författningar om tillträde till och utövning av 
verksamhet som egenföretagare. 
Samordning av lagar och andra författningar gällande socialförsäkringen. 
Åtskilliga sektorsdirektiv har antagits men de har i huvudsak gällt utövare av lakar- och 
vårdyrken. 
Beträffande de yrken som inte är medicinska och som är av intresse för kultursektorn 
förekommer 
- direktivet av den 10.6.19855 om arkitekter och "om ömsesidigt erkännande av 
utbildnings-, examens- och andra behörighetsbevis på arkitekturområdet, 
däribland åtgärder för att underlätta ett effektivt utnyttjande av 
etableringsrätten och friheten att tillhandahålla tjänster". 
3 
Europeiska gemenskapernas domstols dom "Reyners" av den 21.6.1974. 
4 
Se kapitel VII s. 24 - 27. 
EGT nr C 223, 21.8.1985. 
Sedan har gemenskapsinstitutionerna beslutat att gå längre än att lagstifta från fall till 
fall och istället införa ett allmänt system för erkännande. För detta ändamål har två 
direktiv antagits: 
Det första, den 21.12.1988 (i kraft sedan den 1.1.1991), syftar till att inrätta en 
generell ordning för erkännande av examensbevis över behörighetsgivande 
högre utbildning som omfattar eller motsvarar minst tre års studier. 
Det andra, som antogs den 24.7.1992 (i kraft sedan den 18.6.1994), rör studier 
om mindre än tre år samt bevis på yrkeskompetens och betyg från allmän eller 
yrkesinriktad gymnasieundervisning. 
Dessa båda direktiv träder bara in när det saknas sektorsvisa direktiv och har som mål 
att underlätta utövandet av all yrkesverksamhet för vilken man i värdlandet måste ha 
behörighet, dvs. lagreglerade yrken. 
Detta system bygger på principen om ömsesidigt förtroende. Om det emellertid finns 
alltför stora skillnader mellan utbildningarna, vad gäller innehåll och längd, kan 
värdlandet kräva kompletterande åtgärder, antingen yrkespraktik eller lämplighetstest. 
Kommissionen godkände i februari 1996 en rapport om det allmänna systemet för 
erkännande av högre utbildningsbevis för tiden 1991 - 1994 där den konstaterar att 
detta nya system fungerar tillfredsställande. 
De lagreglerade yrkena hör för kultursektorn för det mesta till det allmänna systemet 
för erkännande. 
I Frankrike till exempel hör auktionsförrättare, som ett lagreglerat yrke, till det 
allmänna systemet för erkännande. 
När det gäller socialförsäkringen samordnas i en gemenskapsförordning av den 
14.6.1971, kompletterad genom en förordning av den 2.6.1983, de olika nationella 
system som gäller för arbetstagare eller egna företagare som förflyttar sig inom 
gemenskapen. Gemenskapsbestämmelserna utelämnar "sjuk- och socialvården", som 
förbehålls de nationella bestämmelserna. Kulturarbetare och artister som flyttar inom 
gemenskapen berörs fullt ut av dessa förordningar. 
Vad beträffar dessa faktorer kan man konstatera att gemenskapen ständigt anstränger 
sig att förverkliga den fria rörligheten för personer som utövar en ekonomisk 
verksamhet och att denna tillämpas på ett tillfredsställande sätt på kulturarbetarna. 
10 
Icke desto mindre har vissa problem som är specifika för dessa yrkesutövare fått 
kulturministrar att fundera över de särskilda förhållanden som kulturyrkena utövas i, 
och man har till och med gått så långt som till att väcka tanken om en särskild 
artistförordning. Även om de flesta medlemsstaterna har betonat sitt intresse för de 
artistiska yrkenas situation (direkt beskattning, social situation, m.m.), har de 
framhållit att de betraktar dessa frågor som lydande under de nationella befogenheterna 
och har inte på detta stadium ansett en gemenskapsinsats motiverad, i synnerhet på 
grund av subsidiaritetsprincipen6. 
Vad gäller den fria rörligheten i allmänhet har kommissionen bildat en "arbetsgrupp på 
hög nivå för den fria rörligheten för personer" som har i uppdrag att före utgången av 
1996 sammanställa en rapport om alla de svårigheter (juridiska, administrativa och 
praktiska) som medborgarna möter när de skall utöva sin rätt till arbete och etablering i 
en annan medlemsstat. Kommissionen kommer förvisso att, bland annat på grundval av 
artikel 128.4, vara särskilt uppmärksam på de svårigheter som verkar beröra 
kultursektorn särskilt. 
Informella rådsmötet i Anvers den 19 och 20 september 1993. 
11 
KAPITEL II: UPPHOVSRÄTTER OCH NÄRSTÅENDE RÄTTIGHETER 
Upphovsrätten har både ekonomiska, juridiska och kulturella aspekter. De förstnämnda 
hänför sig till upphovsmannens rätt att få ekonomisk ersättning för att hans verk 
utnyttjas ekonomiskt. De andra hänför sig till att de gynnar det intellektuella och 
konstnärliga skapandet. 
Rent allmänt definieras upphovsrätten som en ensamrätt till utnyttjandet av ett litterärt, 
musikaliskt eller konstnärligt verk. Den består av förmånsrätter av egendomsrättslig 
och ideell art. 
Det egendomsrättsliga ger innehavaren av en upphovsrätt i huvudsak två förmånsrätter: 
att tillåta att verket framförs (direkt för publiken) eller mångfaldigas (varje form av 
materiell framställning av verket). 
Upphovsmannen har även förmånsrätter av ideell art, som rätten att motsätta sig varje 
förvanskning av verket eller rätten att göra anspråk på upphovet. Dessa motiveras av 
att verket avspeglar upphovsmannens personlighet. 
Närstående rättigheter (droits voisins) är upphovsrätten närliggande rättigheter som 
syftar till att skydda viss konstnärlig yrkesutövning, som inte innebär något skapande i 
strikt bemärkelse, som uttolkande eller utövande artister, skivproducenter och radio-
och TV-företag. 
Nytillkommen teknik och genomförandet av den inre marknaden till 1992 har varit 
pådrivande för gemenskapens verksamhet på detta område. 
1. Gemenskapens regelverk 
Gemenskapens arbete på detta område började med att man 1988 antog en grönbok om 
upphovsrätten och den teknologiska utmaningen - som i huvudsak var en analys av 
ekonomiskt slag - men i synnerhet med att man 1990 antog ett arbetsprogram , där 
kommissionen fastlägger ett nytt tillvägagångssätt som integrerar upphovsrättens både 
kulturella och ekonomiska karaktär. Kommissionen betonar särskilt att all 
harmonisering av upphovsrätten och liknande rättigheter bör genomföras på grundval 
av en hög skyddsnivå, eftersom de är nödvändiga för det kulturella skapandet, och att 
man genom att skydda dem gör det möjligt att säkerställa ett bibehållande och en 
utveckling av kreativiteten i upphovsmännens, kulturindustrins, konsumenternas och 
hela samhällets intresse. 
KOM(88) 172 slutlig, 7.6.1988. 
8 
Uppföljning av grönboken, kommissionens arbetsprogram vad gäller upphovsrätt och närstående rättigheter, KOM(90) 584 slutlig, 
17.1.1991. 
12 
) 
/ 
Gemenskapen har inriktat sig på en förstärkning av skyddet av upphovsrätten och 
liknande rättigheter (harmonisering på högsta möjliga nivå). 
Det bör understrykas att den känslighet som är utmärkande för kulturområdet har 
föranlett kommissionen att rådfråga branschorganisationerna före varje 
harmoniseringsförslag. 
Hittills har ett visst antal direktiv antagits som inte bara syftar till en hög och effektiv 
skyddsnivå, utan även erbjuder en juridisk ram som är gynnsam för utvecklingen av 
det intellektuella och konstnärliga skapandet. 
Dessa direktiv utgör för närvarande en första grund av åtgärder som på 
gemenskapsnivå fastställer en hög skyddsnivå vad avser upphovsrätt och närstående 
rättigheter. 
De antagna direktiven är följande: 
1. Direktiv om rättsligt skydd för datorprogram av den 14.5.19912 
Detta direktiv har till syfte att ge upphovsrättsligt skydd till dataprogram av alla 
slag som litterära verk. I direktivet fastställs förmånstagarna till skyddsobjektet, 
de skyddade personernas ensamrätt att tillåta eller förbjuda vissa handlingar, 
samt skyddets varaktighet (50 år förlängt till 70 år genom nedanstående 
" varaktighetsdirektiv " ). 
2. Direktiv om uthyrnings- och utlåningsrättigheter och vissa rättigheter avseende 
upphovsrättsligt skydd vad gäller immateriell äganderätt av den 19.11.199210 
I detta direktiv föreskrivs dels om ensamrätt att hyra ut och låna ut verk som är 
upphovsrättsligt skyddade, för vissa grupper av rättsinnehavare (författare, 
uttolkande eller utövande artister, skivproducenter och filmproducenter) och 
dels rätten till framställning, mångfaldigande, spridning, radioutsändning och 
förmedling till allmänheten inom området för skydd av närstående rättigheter. 
3. Direktiv om samordning av vissa bestämmelser om upphovsrätt och närstående 
rättigheter avseende satellitsändningar och vidaresändning via kabel av den 
27.9.199311 
Detta direktiv kompletterar vad gäller immaterialrätter direktivet av den 
3.10.1989 "Television utan gränser"12 och syftar till att harmonisera den 
9 
10 
ii 91/250 EGT nr L 122/42, 17.5.1991. 
92/100/EG, EGT nr L 346/61, 27.11.1992. 
93/83/EEG, EGT nr L 248/15, 6.10.1993. 
13 
rättsliga ramen för ett gemensamt audiovisuellt område genom att fastslå dels 
principen om kontraktsenligt förvärv av rättigheter till satellitsändningar inom 
ett gemensamt område, dels principen om gemensam administration för 
förhandling om rättigheter till kabelsändning. 
4. Direktiv om harmonisering av skyddstiden för upphovsrätt och vissa närstående 
rättigheter av den 29.10.19931* 
Genom detta direktiv harmoniseras skyddstiden för upphovsrätten till en tid av 
70 år efter upphovsmannens död eller 70 år efter det att verket har gjorts 
lagligen tillgängligt för allmänheten. Skyddstiden för upphovsrätter är 50 år 
efter tillkomsten. 
5. Förslag till direktiv om rättsligt skydd av databaser 
Detta förslag blev föremål för en gemensam ståndpunkt i rådet den 10.7.1995 
och syftar till att harmonisera upphovsrätten för databaser i alla former 
(elektroniska eller ej). Det inför även en ny speciell ekonomisk rättighet som 
skyddar den ekonomiska och yrkesmässiga investering som en databasproducent 
har gjort och därigenom ger denne möjlighet att hindra utdrag och/eller 
återanvändning av hela eller en betydande del av innehållet i databasen utan 
tillstånd. 
2. Utvecklingen 
Kommissionen fortsätter sitt arbete på andra områden som hänför sig till 
immaterialrätten och som nämns i "arbetsprogrammet" från 1991 (se ovan) såsom 
kopior för enskilt bruk av ljudinspelningar och audiovisuella verk, rätt till ersättning 
för utnyttjandet av ett verk, mångfaldigande, kollektiv administrering och slutligen 
ideella rättigheter. 
Vidare antog kommissionen den 19.7.1995 en grönbok14 om upphovsrätt och 
närstående rättigheter i informationssamhället för att väcka till allmän eftertanke för att 
ta reda på om det i detta sammanhang krävs nya lagstiftningsinitiativ inom följande 
områden: 
- Tillämplig rätt 
- Konsumtion av rättigheter 
- Rätten till mångfaldigande 
- Överföring till allmänheten 
12 
13 
14 Direktiv 89/552/EEG som syftar till samordning av vissa bestämmelser som fastställts i medlemsstaternas lagar och andra 
författningar om utförandet av sändningsverksamhet för television, EGT nr L 298, 17.10.1989. 
93/98/EEG nr L 290/9, 24.11.1993. 
K0M(95) 382 slutlig. 
14 
) 
/ 
- Rätten till digital spridning och radio- och TV-utsändning 
- Ideella rättigheter 
- Utnyttjandet av rättigheterna 
- Systemen för identifikation och skydd av verk 
Mot bakgrund av dessa olika utvecklingsområden kan man konstatera att de 
gemenskapsåtgärder som gjorts inom ramen för den inre marknaden vad gäller 
upphovsrätter och närstående rättigheter inte har gjorts till förfång för de kulturella 
intressena utan tvärtom har säkerställt ett högt och effektivt skydd av det intellektuella 
och konstnärliga skapandet. 
När det gäller de områden som återstår att behandla kommer kommissionen liksom 
hittills att anstränga sig att upprätthålla denna höga skyddsnivå. 
KAPITEL III: BESKATTNING 
Förverkligandet av den inre marknaden och det upphävande av tull- och skattehindren 
inom gemenskapen som detta har inneburit har föranlett gemenskapen att påtagligt 
ändra det skattesystem för omsättningen som gäller för gemenskapsinterna förvärv och 
att nå bättre överensstämmelse beträffande gällande skattesatser för mervärdesskatt och 
punktskatter i varje medlemsstat. 
Gemenskapen införde den 1 januari 1993 en övergångsfas för tillnärmning av de 
indirekta skatterna15. Denna fas gör det möjligt att inleda den gradvisa utjämningen av 
de gällande skattesatserna för mervärdesskatten och punktskatterna i de olika 
medlemsstaterna. 
För detta ändamål antog gemenskapen den 19 oktober 199216, ett direktiv om ändring 
av direktiv 77/38817. Enligt denna text kan medlemsstaterna bara tillämpa två sorters 
skatt, där en reducerad skatt inte får understiga 5 % och en normal skatt inte får 
understiga 15 %18. I detta direktiv finns även bestämmelser om tillfälliga undantag från 
det allmänna systemet samt en lista över varor och tjänster som kan komma i 
åtnjutande av en reducerad skattesats. 
För beskattningsbara personer innebär det övergångssystem som sålunda införts att 
principen om beskattning av varor i förbrukningslandet behålls, samtidigt som det 
medger att gränskontrollerna upphävs. 
15 
16 
17 
18 Ekofin-rådet den 18.12.1989. 
Direktiv 92/77/EEG EGT nr L 384/47 , 31.10.1992 om förenklingsåtgärder avseende mervärdesskatt. 
Rådets sjätte direktiv av den 17.5.1977, EGT nr L 145/1, 13.6.1977 om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning 
rörande omsättningsskatter. 
Kommissionen lade nyligen fram ett förslag till direktiv om ändring av direktiv 77/388/EEG om det gemensamma systemet 
för mervärdesskatt (nivå på normalskattesatsen). I detta förslag föreskrivs det att man skall hålla normalskattesatsen för 
mervärdesskatten inom följande variationsbredd: minst 15 % och högst 25 %. 
15 
När det gäller det definitiva beskattningssystemet, som bör baseras på principen om 
beskattning i ursprungslandet, kommer kommissionen under 1996 att lägga fram sina 
grundläggande åsikter inför införandet av det definitiva systemet samt en möjlig 
tidsplan för genomförandet. 
1. Gemenskapens regelverk 
A - Kulturprodukter och -tjänster är belagda med mervärdesskatt. Det bör 
understrykas att den europeiska lagstiftaren har givit medlemsstaterna möjlighet att -
för de flesta av dessa varor och tjänster - tillämpa den reducerade mervärdesskatten, 
för att gynna det konstnärliga och intellektuella skapandet och tillgången till kultur. 
Den reducerade mervärdesskattesatsen gäller för 
- böcker och tidskrifter, 
- upphovsrätter och närstående rättigheter, 
- utställningar och kulturarrangemang, 
- biljetter till biografer, museer, konserter, teatrar, 
- television (allmän TV-licens, abonnemang). 
Däremot gäller normal mervärdesskattesats för andra kulturprodukter och -tjänster som 
- skivor, 
- ljudkassetter, 
-videokassetter, 
- CD-Rom och CD-I, 
- bevarande och restaurering av minnesmärken. 
Slutligen har vissa undantag medgivits fram till 1997 för stater som den 1 januari 1991 
tillämpade skattesatser som var lägre än den reducerade mervärdesskattesatsen: 
Belgien: 0 % för dagstidningar och tidskrifter 
Danmark: 0 % för dagstidningar 
Irland: 0 % för böcker 
Frankrike: 2,1. % för vissa press- och bokhandelsartiklar 
Storbrittanien: 0 % för böcker, dagstidningar och tidskrifter. 
B - Rådet kompletterade den 14 februari 1994 dessa bestämmelser med ett 
direktiv om begagnade föremål, konstverk, antikviteter, samlarobjekt. Detta direktiv, 
som trädde i kraft den 1 januari 1995, avser föremål som genomgår flera trans-aktioner 
och som vid varje transaktionsstadium genererar skatteinkomster, vilket skulle kunna 
medföra en risk för dubbel beskattning mellan medlemsstater. 
De viktigaste inslagen i detta nya system kan sammanfattas på följande sätt: 
16 
1. Försäljningar mellan privatpersoner beläggs inte med mervärdesskatt. 
2. För yrkesutövare gäller skatteprincipen om mervärdesskatt på säljarens 
marginal (skillnaden mellan det pris säljaren har köpt föremålet för och det pris 
han säljer det för), detta för att undvika kumulativ beskattning. Samma 
bestämmelser gäller för försäljning vid offentliga auktioner som organiseras av 
auktionskommissarier. 
3. Mervärdesskattesatsen på återförsäljningsmarginalen skall vara den normala 
skattesatsen i den berörda medlemsstaten (minst 15 %). För försäljning som 
sker direkt från konstnärer eller arvtagare kan en reducerad skattesats tillämpas. 
Denna reducerade skattesats skall vara den som tillämpas i den berörda 
medlemsstaten (minst 5 %). 
När det gäller tillämpliga skattesatser har följande beaktats: 
Det kulturella intresset: Vissa varor eller tjänster som är av särskilt kulturellt 
intresse kan komma i åtnjutande av den reducerade mervärdesskattesatsen. 
Medlemsstaterna kan tillämpa den reducerade skattesatsen på konstföremål, 
samlingar eller antikviteter. Som tillfälligt undantag (t.o.m. 30.6.1999) får 
Storbrittanien tillämpa en särskild skatt på 2,5 % på viss import. 
Riskerna för att en del av konstmarknaden skall flyttas till tredje land: De 
ändringar i nivån på skatter och avgifter som tillämpas i gemenskapen bör inte 
leda till att dessa transaktioner flyttas till tredje land, ej heller till obalans i 
behandlingen mellan import och gemenskapsinterna affärer. 
Ökad konkurrens från tredje land: Varje ändring av nivån på skatter och 
avgifter i gemenskapen riskerar att medföra en flykt till tredje land på grund av 
konstmarknadens stora känslighet och på grund av det höga priset på de föremål 
man handlar med. 
Konkurrens mellan medlemsstaterna: Alla medlemsstater har inte samma 
beskattningssystem för konstverk. Exempelvis har StoVbrittanien haft ett 
speciellt system som gjorde att man kunde undanta import av konstverk, 
antikviteter och samlingar från mervärdesskatt då importen hade genomförts 
före 1973. 
17 
2. Den aktuella debatten 
Vid fastställandet av gemenskapssystemet för indirekt beskattning har hänsyn tagits till 
vissa varors eller tjänsters kulturella karaktär genom att man givit medlemsstaterna 
möjlighet att tillämpa en reducerad skattesats på dessa. 
När det gäller försäljning av skivor, kassetter, CD-Rom och CD-I pläderar de 
europeiska branschorganisationerna (video-, multimedie- och skivproducenter) för att 
dessa produkter skall tas med på listan över varor och tjänster som kan komma i 
åtnjutande av den reducerade skattesatsen av följande skäl: 
- Tillämpningen av olika skattesatser (5 och 15 % minimum) mellan å ena sidan bio 
och television och å andra sidan videofilm skapar snedvridningar av konkurrensen till 
nackdel för videofilmen, även om det bara rör sig om olika sätt att framföra samma 
filmer eller program. 
- Video och multimedia är nya sätt att sprida och ge tillträde till kulturen som bör 
uppmuntras. 
Branschorganisationerna begär alltså att gemenskapen skall utöka listan över 
"reducerade skattesatser" till videokassetter, multimedieprodukter och skivor med 
tanke på införandet av det definitiva systemet för mervärdesskatten. 
För närvarande verkar de flesta medlemsstater inte vilja godkänna en sådan sänkning 
av mervärdesskattesatsen. Hittills har bara två ansökningar om ändring i den riktningen 
hänskjutits till kommissionen. Då tillämpningen av en reducerad mervärdesskattesats är 
frivillig, bör det understrykas att varje utvidgning av tillämpningsområdet för den 
reducerade skattesatsen minskar risken för att skillnaderna mellan medlemsstaternas 
lagstiftning skall öka och därigenom ge anledning till en betydande snedvridning av 
handeln. 
När det gäller indirekt beskattning av varor och tjänster som kan komma i åtnjutande 
av en reducerad skattesats kan bara det ena av följande kriterier tillämpas: 
- Varans eller tjänstens art, i vilket fall den tillämpliga skattesatsen är oberoende av 
varans eller tjänstens kulturella syfte (böcker är ett exempel på denna fråga om att 
skilja mellan reducerad och normal skattesats). 
- Varans eller tjänstens kulturella innehåll, vilket gör att man måste iaktta skillnader i 
behandling inom en och samma kategori av varor eller tjänster till nackdel för 
enkelheten i beskattningssystemet. Dessutom är det särskilt svårt att fastställa 
skillnaden mellan kulturell verksamhet och fritidsverksamhet. 
18 
Om principen om neutralitet i beskattningen av olika spridningssätt och -media 
verkligen skall garanteras, förutsätter tillämpningen att samma bestämmelser gäller för 
identiska situationer. 
När det gäller arbete med bevarande och restaurering av monument har de enskilda 
organisationer som är verksamma inom kulturarvsområdet även begärt reducerad 
skattesats på grund av dessa arbetens betydelse för spridningen av och tillgången till 
kulturen för Europamedborgaren. Man noterar dock att med hänsyn till dessa varors 
art och karaktär verkar det inte märkbart störa den inre marknadens funktion att det 
finns olika skattesatser i medlemsstaterna (ingen risk för snedvridning av handeln)19. 
I kommissionens rapport om tillämpningen av reducerade skattesatser under de första 
åren av genomförandet av direktivet från 1992 fastslogs att det för närvarande inte 
finns någon snedvridning av konkurrensen eller snedvridning av handeln som 
motiverar ett tillägg av kulturprodukter och/eller -tjänster i listan över reducerad 
20 
skattesats . 
19 
Vid kulturministrarnas rådsmöte (informellt i Wurtzburg 1993) utbytte ministrarna åsikter i denna fråga. 
20 
Kommissionens rapport til! rådet i enlighet med artiklarna 12.4 och 28.2 g i det sjätte momsdirektivet (KOM(94) 584). 
19 
KAPITEL IV: KONKURRENSPOLITIKEN 
Konkurrenspolitiken spelar en viktig roll för främjandet av en harmonisk utveckling av 
den ekonomiska verksamheten, en fortlöpande och balanserad tillväxt, ökad stabilitet 
och fortsatt höjning av levnadsstandarden i gemenskapen. Tack vare detta bidrar den 
till att säkerställa att den inre marknaden fungerar effektivt, samtidigt som skyddet av 
konsumenterna, löntagarna och arbetsgivarna gynnas. 
Denna politik omfattar följande: 
- Regler tillämpliga på företag (artikel 85 ff i EG-fördraget) :Där förbjuds dels varje 
avtal eller företagssammanslutning som kan påverka handeln mellan medlemsstater och 
som har till syfte eller resultat att hindra, begränsa eller snedvrida konkurrensen inom 
den inre marknaden, dels varje missbruk av en dominerade ställning (artikel 86). 
Fördraget förskriver dock, under vissa närmare angivna villkor, ett undantag från 
denna förbudsprincip och medger sålunda att vissa avtal mellan företag tillåts21. 
För övrigt bör det erinras om att rådet den 21.12.1989 antog en förordning (4064/89) 
om kontroll av företagskoncentrationer. Genom denna förordning fick kommissionen 
makt att kontrollera koncentrationer av "gemenskapsdimension". Och enligt artikel 3 i 
denna avses med koncentration "möjligheten att utöva avgörande inflytande på ett 
företags verksamhet" (fusioner m.m.). 
-Regler tillämpliga på stater och i synnerhet på stöd som beviljas av stater (artikel 92 jf 
i EG-fördraget): Stöd som påverkar handeln mellan stater och som snedvrider eller 
hotar att snedvrida konkurrensen genom att gynna vissa företag eller viss produktion 
anses oförenliga med den inre marknaden. 
Principen om de statliga stödens oförenlighet med den inre marknaden är dock inte 
absolut. I artikel 92 föreskrivs faktiskt typer av stöd som är förenliga eller kan 
betraktas som förenliga med den inre marknaden. 
I artikel 128.4 finns en konkret motsvarighet till artikel 92.3 d i så måtto att den senare 
föreskriver att "stöd för att främja kultur och bevara kulturarvet, om sådant stöd inte 
påverkar handelsvillkoren och konkurrensen inom gemenskapen i en omfattning som 
strider mot det gemensamma intresset" skall anses vara förenliga med den inre 
marknaden. 
Om de kulturella varorna och tjänsterna är av särskild karaktär och erkänns som 
sådana, lyder kultursektorn i ekonomiskt avseende under konkurrensreglerna, liksom 
de andra sektorerna. Det är alltså nödvändigt att även för denna sektor se till att 
21 
1 artikel 85.3 i fördraget föreskrivs att undantag beviljas för avtal som uppfyller följande fyra villkor: De skall 
- bidra till att förbättra produktionen eller distributionen, 
- främja tekniskt eller ekonomiskt framåtskridande, 
- tillförsäkra konsmenterna en skälig andel av den vinst som därigenom uppnås, 
- inte införa begränsningar som inte är nödvändiga för att uppnå målen för avtalet. 
20 
) 
/ 
konkurrensen inte snedvrids och att man undviker att tillämpa subventioner som är 
oproportionerliga i förhållande till de eftersträvade kulturella målen. 
I kommissionens konkurrenspolitik har beaktats och beaktas de egenskaper som är 
utmärkande för kulturområdet. Denna politik gör det möjligt att ge lämpligt stöd till 
kulturinsatser i medlemsstaterna. Kommissionen har ständigt haft för vana att bevilja 
statliga stöd avsedda att främja kulturen och bevarandet av kulturarvet samtidigt som 
de grundläggande reglerna för den inre marknaden och konkurrensen respekteras. 
I. Konkurrensregler för företag 
På kulturområdet rör dessa konkurrensregler närmare bestämt förlagssektorn och den 
audio visuella sektorn. 
A. Förlagssektorn 
1. Bakgrund 
När det gäller böcker, och i synnerhet de konventionella systemen för bestämning av 
bokpriserna, har kommissionen alltid ansträngt sig att sakligt överväga de fall som har 
förelagts den med hänsyn till bokens speciella natur och på grund av införandet i 
fördraget av den nya artikeln 128, som ägnas åt kulturen. Kommissionen bör ändå 
övervaka att reglerna i fördraget respekteras, och särskilt artikel 85 i detta. 
Hittills har kommissionen fått kännedom om fyra ansökningar om dispens. Den har 
givit två avslag (målen VBVB/VBBB och NBA), varav det första fastställdes till fullo 
av domstolen och det andra fastställdes vad avser den aspekt som gäller artikel 85.1 
(förbud mot avtal), men avslogs beträffande tillämpningen av artikel 85.3 (dispens). 
För de båda andra fallen och återigen affären NBA fortsätter kommissionen, som måste 
göra en ekonomisk och juridisk analys, nu att undersöka om det finns möjlighet eller 
inte att bevilja dispens. 
Vidare bör det erinras om att de rättsliga systemen för att bestämma pris på böcker hör 
till regler som gäller den fria rörligheten för varor (artikel 30 ff). Endast två 
medlemsstater (Frankrike och Spanien) har för närvarande utarbetat sådana 
bestämmelser. De spanska bestämmelserna har inte givit upphov till någon oförenlighet 
med gemenskapsrätten, men de franska bestämmelserna har behövt ändras för att stå i 
överensstämmelse med gemenskapsreglerna. 
2. Den aktuella debatten 
1 detta mycket omdiskuterade gemenskapssammanhang, där förlag, bokhandlare och 
läsare/konsumenter verkar delade, har kommissionen efter en djupanalys av den 
allmänna problematiken med bokpriserna kommit fram till att det för närvarande inte 
21 
) 
/ 
finns anledning att lägga fram något förslag till reglering av bokpriserna. Den har för 
övrigt konstaterat att frågan om bokpriserna ur kulturell synpunkt bara är en av de 
faktorer som skall beaktas i strävan efter och verkställandet av en samlad politik som 
gynnar böcker och läsning. Denna bör syfta både till att stimulera en hög nivå på 
läsningen, grundad på ett brett utbud, en garanterad tillgång till kulturen samt stöd till 
att skapa och bibehålla en produktiv bokutgivning. 
Dessutom beror dynamiken i boksektorn även på andra faktorer som säljfrämjande 
åtgärder, utbildning, fysisk planering, m.m. 
B. Pen audioyisuella sektorn 
Artiklarna 85 och 86 i fördraget kom inte till för att skydda mediernas mångfald eller 
något annat kulturellt mål. Men kommissionen har skickligt kunnat använda de rättsliga 
instrument som ställts till dess förfogande vad gäller konkurrens för att indirekt 
garantera att marknadens konkurrensstrukturer bibehålls och bidra till mångfalden i de 
program som erbjuds allmänheten. 
Några fall kan illustrera denna kommissionens vilja att övervaka att konkurrensreglerna 
tillämpas strikt, samtidigt som man tar hänsyn till deras effekt på mångfalden: 
* Fallet MSG Media Service, där kommissionen förbjöd att ett gemensamt företag 
bildades mellan stora grupper som Bertelsmann och Deutsche Bundespost Telekom, på 
grundval av att detta gemensamma företag skulle ha medfört att tillträdet till den tyska 
marknaden för betaltelevision stängdes och följaktligen att tillträdet till marknaden 
begränsades för konkurrerande leverantörer. 
* Fallet Nordic Satellite Distribution, där ett liknande resultat uppnåddes genom ett 
negativt beslut av kommissionen. 
* Fallet Holland Media Group (HMG), där kommissionen begärde att parterna (dvs. 
RTL4 och RTL5 samt kanalen VERONICA) skulle finna lämpliga åtgärder för att 
garantera att den holländska marknadens öppenhet för konkurrerande leverantörer 
bibehölls. 
Kommissionen har även haft tillfälle att i sitt meddelande av den 21.2.1990 uttala sig 
om den vikt som läggs vid att mångfalden inom mediesektorn respekteras. 
Det har således sagts att gemenskapens audiovisuella politik även bör ha syftet att 
försäkra sig om att utvecklingen av den audiovisuella sektorn inte sker till förfång för 
mångfalden utan tvärtom bidrar till att stärka denna genom att särskilt gynna variation i 
de program som erbjuds allmänheten. 
Men att upprätthålla mångfalden har inte varit det enda som kommissionen har 
engagerat sig i. Den har även flera gånger uttalat sig för att tillträdet till större 
evenemang, även de kulturella, skall säkerställas för att garantera allmänhetens tillgång 
22 
till information. Som exempel kan nämnas mål MGM/UA, där kommissionen på 
grundval av artiklarna 85 och 86 i fördraget undersökte om de beviljade ensamrätterna 
inte var för omfattande på detta område. 
Detta beaktande av de kulturella aspekterna är på grund av konkurrensreglernas 
karaktär i princip begränsat. Det är alltså föga troligt att enbart skyddet av ett kulturellt 
mål i sig skall kunna ligga till grund för en individuell dispens. Det skall dock noteras 
att kommissionen redan har tagit hänsyn till andra kriterier, som inte uttryckligen 
föreskrivs i artikel 85.3, nämligen samhällskriteriet i fallet med omstruktureringen av 
karteller i kris (ex. beslut avseende avtalet om syntetfibrer 89/340) eller mera nyligen 
angående skyddet av miljön. Det är alltså inte uteslutet att kulturella kriterier i 
framtiden kan beaktas direkt av kommissionen, dock utan att det huvudsakliga målet 
med den inre marknaden ifrågasätts. 
II. Politik i fråga om stöd som beviljas av staterna på kulturområdet 
A. Stöd till kultursektorn 
Bakgrund 
Kommissionen har antagit en rad beslut som klargör dess ställning beträffande stöd till 
kulturen. Främjandet av den kulturella mångfalden har således godtagits som 
motivering till stöd som lämnas bland annat till plastisk konst och export av böcker. 
Rent allmänt skapar stöd till förmån för kultursektorn knappast några problem ur 
konkurrenspolitikens synvinkel. Kommissionen har ändå föranletts att motsätta sig 
stöd, inte på grund av deras art, men på grund av villkoren för beviljandet som ofta är 
i strid med de grundläggande principerna för Europeiska gemenskapen. Så var det till 
exempel med bidragssystemen som bröt mot den grundläggande principen om icke­
diskriminering av nationalitet, föreskriven i den nya artikel 6 i unionsfördraget. 
Förklaringen är den att medborgare i de andra medlemsstaterna borde få samma 
behandling som medborgarna i det land som beviljar stödet. Kommissionen har till 
exempel avslagit ett villkor som infördes av den tyska regeringen, enligt vilket 
producenten för en film som fick stöd skulle vara tysk medborgare eller tillhöra den 
tyska kulturen. 
Den aktuella debatten 
Till följd av att artikel 128 infördes i fördraget och bestämmelsen om stöd för 
främjande av kulturen (artikel 92.3 d) och för att lämna nya klargöranden har 
kommissionen börjat undersöka möjligheten att anta riktlinjer i frågan. På denna 
grundval skulle vissa bidrag som beviljas till verksamheter som inte snedvrider 
konkurrensen och som inte på ett betydelsefullt sätt påverkar utbytet mellan 
medlemsstaterna (teatrar, konstgallerier, m.m.) kunna tillåtas utan inskränkning, så vitt 
de erbjuds till alla potentiella mottagare i den berörda medlemsstaten. 
23 
B. Stöd till den audiovisuella sektorn 
Stöd till television och filmproduktion 
Medlemsstaterna gynnar utvecklingen av sin audiovisuella industri på flera sätt, bland 
annat genom direkta bidrag till särskilda filmproduktioner, genom skattemässiga 
fördelar som beviljas investeringar i företagen i denna sektor, genom finansiering av 
utbildning och genom stöd till filmfestivaler. Dessa åtgärder ingår i allmänhet 
konsekvent som mål i gemenskapens audiovisuella politik, som i sig syftar till att 
stärka den europeiska programindustrins konkurrenskraft. 
Stödåtgärderna kan vara lokala, regionala eller nationella. Så länge dessa åtgärder inte 
framkallar snedvridning av konkurrensen och inte påverkar handeln mellan 
medlemsstaterna på ett betydande sätt, skall inte artikel 92 i Fördraget om upprättandet 
av Europeiska gemenskapen, där reglerna för stöd som beviljas av staterna klargörs, 
tillämpas och kommissionen har ingen anledning att ingripa. 
Med tanke på att de berörda aktörerna på marknaden ofta konkurrerar kan ändå vissa 
stödåtgärder för film- och TV-produktion få en icke oväsentlig inverkan på 
konkurrensen och handeln mellan medlemsstaterna. Kommissionen har länge godtagit 
iakttagandet av den kulturella mångfalden som motivering för statligt stöd till 
filmindustrin och produktionen av TV-program på villkor att detta stöd inte framkallar 
otillbörlig obalans i konkurrensen. 
I artikel 3 p i Fördraget om Europeiska unionen fastställs att gemenskapens verksamhet 
skall innefatta "bidrag till kulturens utveckling i medlemsstaterna". Artikel 92.3 d samt 
artikel 128 har införts i EG-fördraget som en tillämpning av den principen - utan att 
detta nödvändigtvis medför en grundläggande omorientering av politiken på det här 
området. Kommissionen har redan beaktat den här sortens av hänsynstaganden vid 
bedömningen av stödet i den här sektorn. Vid framtida bedömningar av de statliga 
stöden till den audiovisuella sektorn kommer kommissionen att eftersträva en jämvikt 
mellan kraven på främjande av kulturen och kulturarvet, öppnandet av handeln och 
konkurrensen på den inre marknaden och nödvändigheten att undvika otillbörliga 
snedvridningar. 
Finansieringen av public service-företagen på detta område 
Med stöd av reglerna för statligt stöd har den mer specifika frågan om finansieringen 
av public service-företagen ställts till kommissionen av privata TV-programföretag i 
Frankrike, Spanien och Portugal. De gör gällande att den statliga finansieringen av 
public service-företag genom avgifter, direkta bidrag eller regelbunden kapitaltillförsel 
utgör en illojal konkurrens gentemot dem. Frågan är av betydande vikt och intresse i 
hela gemenskapen. Kommissionen har uppdragit åt externa konsulter att undersöka 
balansen i statens finansiering av public service-programföretagen. Kommissionen 
24 
) 
/ 
kommer att undersöka de aktuella ärendena i ljuset av denna analys (som även omfattar 
de nya medlemsstaterna). 
Riktlinjerna 
För att närmare klargöra sin politik på detta område utarbetar kommissionen för 
närvarande riktlinjer avseende bidrag till kulturen, de fria konsterna och den 
audiovisuella sektorn. Den bekräftar där sin gynnsamma inställning till stöd till filmer 
och televisionsprogram, inbegripet videor och musikinspelningar, i den mån det kan 
bevisas att dessa stöd är nödvändiga för främjandet och/eller bevarandet av den 
europeiska kulturen och deras storlek står i proportion till de eftersträvade målen. 
Kommissionen kommer dessutom att försäkra sig om att det inte förekommer någon 
diskriminering på grund av nationalitet mellan medborgarna i medlemsstaterna i 
Europeiska unionen eller något hinder för den fria rörligheten för varor, tjänster, 
personer och tankar någonstans i unionen. 
Då de kulturella hänsynstagandena är grundläggande kommer kommissionen att inta en 
gynnsam inställning till stödet av kulturarvet genom bidrag till spridning av TV-
program, videor, osv. Kommissionen bedömer att public service-programföretagen har 
en viktig roll att spela i främjandet av den regionala, nationella och europeiska kulturen 
samt i utvecklingen av den audiovisuella industrin i Europa. Kommissionen är 
medveten om att public service-funktionen innebär att förse medborgarna med 
informations-, undervisnings-, kultur-, fritids- och sportprogram. Kommissionen är 
välvilligt inställd både till public service-företagens och de kommersiella 
programföretagens expansion och kommer att försöka finna en rimlig balans mellan de 
dubbla målsättningarna. 
Slutsatser 
I artikel 92.3 d beaktas särskilt de kulturella målen. Den europeiska industrin för 
produktion och distribution av filmer och TV-program utgör en viktig aspekt av det 
europeiska kulturlandskapet. Främjandet av kulturen har godtagits av kommissionen 
som motivering till statliga stöd till filmindustrin och produktionen av TV-program på 
villkor att de inte ger upphov till en otillbörlig snedvridning av konkurrensen. 
KAPITEL V: KULTURFÖREMÅLEN PÅ DEIS INRE MARKNADEN 
Den fria rörligheten, en grundläggande princip i EG-fördraget och ett villkor för 
genomförandet av den inre marknaden, gäller även kulturföremålen. Bestämmelserna 
om detta i fördraget, särskilt artiklarna 9, 10, 12 ff (tullar) och artiklarna 30 - 34 
(kvantitativa restriktioner, etc), är således tillämpliga på dessa. 
Principen om den fria rörligheten för kulturföremål bör dock bringas i samklang med 
det lagliga skyddet av våra länders kulturarv, närmare bestämt nationalskatterna. 
25 
Det föreskrivs även i artikel 36 i fördraget att medlemsstaterna kan göra undantag från 
bestämmelserna i artiklarna 30 och 34 och anta eller behålla förbud, restriktioner eller 
motsvarande åtgärder vid import, export eller transitering inom gemenskapen, när det 
gäller nationalskatter av konstnärligt, historiskt eller arkeologiskt värde22. 
Artikel 36 utgör ett undantag från principen om den fria rörligheten som klargörs av 
själva bestämmelserna i artikeln och bör därför tolkas restriktivt. Inom de gränser som 
fastställs i gemenskapsrätten ankommer det i princip på varje medlemsstat att bestämma 
de krav som skall säkerställa målen i artikel 36, när det gäller att fastställa vad som är 
nationalskatter på dess territorium, enligt egna regler och egna värdeskalor, på villkor 
att de ligger på en rimlig nivå och är av den arten att de gör det möjligt att förena 
skyddet av kulturarvet och den fria rörligheten. 
Den makt som ges åt medlemsstaterna i artikel 36 är dock inte godtycklig. Hänsyn 
måste tas till de stora principerna i gemenskapsrätten, som kontrolleras av 
gemenskapsinstitutionerna. 
I. Problem med avgränsning av begreppet nationalskatter och kulmrföremål 
Begreppet nationalskatter är mycket svårt att avgränsa och det är för tillfället vanskligt 
att försöka finna gemensamma kriterier för att bestämma räckvidden för detta begrepp. 
Lagstiftningar och bruk i medlemsstaterna är olika, vilket förklaras av de olika 
kulturella traditionerna och skilda intressena i frågan. 
Det är möjligt att urskilja två stora riktningar i tolkningen av begreppet nationalskatt: 
En extensiv tolkning, som förekommer i de länder som exporterar 
kulmrföremål och har ett rikt kulturarv, som sällan är fullständigt upptecknat. 
En snäv tolkning som förekommer i de länder som importerar kulturföremål 
och har ett mer begränsat kulturarv, där för det mesta de stora 
marknadsplatserna för konst finns. 
Svårigheten att avgränsa begreppet kulmrföremål ställer till problem när det gäller att 
internationellt eller på gemenskapsnivå bestämma räckvidden och vidden av ländernas 
ömsesidiga skyldigheter när det gäller att samarbeta för att skydda dessa föremål23. 
22 
Det bör noteras att en bestämmelse liknande den i artikel 36 föreskrivs i en förordning som sedan 1970 fastställer ett gemensam 
system i gemenskapen för export till tredje land (förordning 2609/69, artikel 11). Det undantag som i artikel 36 föreskrivs för 
handeln inom gemenskapen finns allstå för export till tredje land. Dessa restriktioner för handeln står inte i strid med reglerna i 
GATT (artikel 20, samma hänvisning till nationalskatter). 
23 
Denna svårighet har varit en stötesten i förhandlingarna om de viktiga texterna eller konventionerna som har som mål att samarbeta i 
skyddet av föremålen eller förhindrandet av den olagliga trafiken (1970: Unesko-konventionen - om åtgärder rörande förbud mot 
och förhindrande av olovlig import, export och överförande av äganderätt avseende kulturegendom. 1985: Europarådet - Europeiska 
26 
II. Kompletterande gemenskapsåtgärder i fråga om kulturföremål för 
genomförandet av den inre marknaden 
Förverkligandet av den inre marknaden krävde från och med den 1 januari 1993 att all 
kontroll vid gränserna inom gemenskapen avskaffades, utan undantag för någon som 
helst produkt. 
När det gäller kulmrföremål behåller medlemsstaterna rätten att med stöd av och inom 
ramen för artikel 36 dels definiera sina nationalskatter och dels vidta nödvändiga 
åtgärder för att skydda dem. De kan dock inte längre tillgripa kontroller vid de inre 
gränserna för att försäkra sig om att dessa åtgärder är effektiva. 
I detta läge har gemenskapen alltså valt att vidta åtgärder för att avskaffandet av 
gränserna inte skall få konsekvenser som strider mot skyddet av nationalskatterna. 
Ett effektivt skydd av "nationalskatterna" i de 12, senare 15, medlemsstaterna kräver 
inom den inre marknaden - utan kontroller vid de inre gränserna - att varje medlemsstat 
bidrar till att skydda de andras nationalskatter. 
Det är i detta hänseende nödvändigt att varje medlemsstat kontrollerar exporten av 
nationalskatter utanför gemenskapen, inte bara av sina egna skatter utan också de som 
tillhör andra medlemsstater och som till en början med skulle kunna återfinnas på dess 
territorium på grund av att kontrollerna vid de inre gränserna avskaffats. Detta är målet 
för förordningen om export av kulmrföremål nr 3911 av den 9.12.1992. 
Ändå - trots att begreppet gemensamt kulturarv för gemenskapen inte existerar på detta 
stadium - är det faktum att ett kulmrföremål befinner sig i en medlemsstat och inte i en 
annan av avgörande betydelse. 
Medlemsstaterna vill ha garantier för att kulturföremål som är klassade som 
nationalskatter och som utförts olagligt från deras territorium återförs. Att den 
medlemsstat på vars territorium ett föremål återfinns efter den 1 januari 1993 skall 
svara för att det återförs till det lands territorium varifrån det har utförts olagligt är 
målet för den andra kompletterande gemenskapsåtgärden: direktivet om återlämnande 
av kulmrföremål som olagligen förts bort från en medlemsstats territorium, nr 
1993/7/EEG av den 15 mars 1993. Direktivet om "återlämnande" syftar till att 
möjliggöra att en medlemsstats kulturarv återlämnas genom att med hjälp av ett 
rättsmedel skapa en återlämningsskyldighet bland unionens länder vars 
tillämpningsområde och -villkor är exakt angivna. 
I avsaknad av avtal om en mekanism för "ömsesidigt erkännande" av hur man skall 
definiera begreppet nationalskatt, har tillvägagångssättet i dessa två instrument varit att 
konventionen om brott avseende kulturegendom. 1980 ff år: Unidroits arbete med stulna eller olagligt exporterade kulturföremål. 
1995: Unidroits konvention om återlämnande av stulna eller olagligt exporterade kulturföremål. 
27 
) 
/ 
skapa ömsesidiga men ännu så länge avgränsade skyldigheter mellan medlemsstaterna i 
syfte att för en gemensam kärna av kulmrföremål säkerställa ett gemensamt skyddsnät. 
Detta skyddsnät skall komplettera de befintliga nationella och skiljaktiga skydd som 
finns kvar efter 1992, men vars effektivitet på grund av upphävandet av de inre 
gränserna anses försvagade. Detta för att ge denna gemensamma inre kärna (inom 
vilken de viktigaste, om inte samtliga, nationalskatter kan återfinnas) en god 
skyddsnivå på gemenskapsplanet, samtidigt som de grundläggande principerna om den 
fria rörligheten och skyddet av handeln respekteras. Denna "inre kärna" har definierats 
i den gemensamma bilagan till ovannämnda förordning och direktiv. 
Bland den stora mängden föremål upprättas i bilagan en lista över gemensamma 
kategorier av kulmrföremål som fastställts tillsammans med experter (kriterier: typ av 
föremål, ålder, värde). I listan definieras de kategorier av föremål till vilka 
medlemsstaterna för närvarande är beredda att utsträcka sina skyldigheter att samarbeta 
för att skydda sina respektive kulturarv. Den definierar alltså inte nationalskatterna i 
den mening som avses i artikel 36. Det är medlemsstaternas privilegium att göra denna 
definition. Det skulle alltså kunna vara så att kulmrföremål som är klassade som 
nationalskatter inte omfattas av den gemensamma bilagan till direktivet och 
förordningen. 
Även om innehållet i bilagan (listan över kategorier av föremål) är gemensamt för 
förordningen och direktivet, är tillämpningsområdet inte exakt detsamma. 
I fråga om mil gäller att alla kulmrföremål som är upptagna i bilagan (oavsett om de är 
klassade som nationalskatter eller ej) omfattas av kravet att exportlicens med stöd av 
det administrativa enhetsdokumentet.24 Själva kvaliteten, som nationalskatter eller i 
övrigt, på de kulmrföremål som omfattas av bilagan är i själva verket inte något 
relevant kontrollkriterium för tullen. 
Andra detaljskillnader kan nämnas, bland annat det undantag som gäller för 
arkeologiska föremål av mindre betydelse. 
Den återlämningsskyldighet som föreskrivs i direktivet utlöses däremot bara för 
föremål som är klassade som nationalskatter enligt artikel 36, inte för alla 
kulmrföremål av de kategorier som tas upp i bilagan. Det fysiska tillämpningsområdet 
för direktivet är alltså exakt avgränsat. 
En central fråga i debatten har varit att komma överens om hur mycket kategorierna i 
bilagan skall omfatta. Resultatet är en politisk kompromiss, som kan förbättras. 
Frågans politiska känslighet har föranlett våra institutioner att föreskriva att varje 
ändring i bilagan bör underkastas det förfarande som föreskrivs i artikel 100a i 
fördraget. 
24 
DAU: Document Administratif Unique = enhetsdokument 
28 
Ill- Den aktuella debatten 
1. Befintlig gemenskapslagstiftning (förordning och direktiv) 
På grundval av de nationella rapporter som medlemsstaterna lämnat kommer 
kommissionen under 1996 att lämna den första treårsrapporten som föreskrivs i 
dessa rättsakter för att sammanfatta läget när det gäller de svårigheter man stött 
på och nödvändigheten att i förekommande fall anpassa dessa två åtgärder. 
Kommissionen har, utan att vänta på ovannämnda treårsrapport, föranletts att 
lägga fram ett förslag till ändring på en bestämd punkt: den som gäller 
klassificering av akvareller och gouacher i den gemensamma bilagan till 
förordningen och direktivet (KOM(95) 479 slutlig, 19.10.1995). 
2. Det administrativa samarbetet om kulmrföremål utanför förordningens och 
direktivets speciella ram 
Det har nyligen gjorts plats för kulturföremålen i IDA-programmen (telematic 
network between administrations) som godkändes i november 1995 (rådets 
beslut 95/468/EG) och som syftar till att underlätta utbytet av information 
mellan förvaltningarna. 
Inom ramen för det fjärde ramprogrammet för forskning samfinansierar 
kommissionen ett projekt som kallas GRASP och vars mål är att genom ett 
telesystem för inregistrering av förlorade eller stulna föremål utveckla 
samarbetet mellan poliskårerna i de 15 medlemsstaterna. 
Samarbete om den olagliga handeln inom ramen för inrikes och rättsliga frågor 
(polisiärt samarbete, tredje pelaren) 
Det polisiära samarbetet när det gäller olaglig handel med konstverk behandlas 
här. 
3. Samarbete mellan kulturmyndigheter och andra behöriga myndigheter i 
medlemsstaterna 
Rent allmänt är utvecklingen av samarbetet mellan kulturmyndigheter och andra 
behöriga myndigheter i medlemsstaterna på gemenskapsnivå framtidens väg för 
att skydda de kulmrföremål som är klassade som nationalskatter i unionen. 
29 
Inför ett så komplext problem är det viktigt att undvika onödigt arbete och se 
till att gemenskapens befintliga åtgärder och verktyg utnyttjas till fullo. Med 
utgångspunkt i de instrument som successivt har införts och utvärderingar av 
hur de fungerar (jfr. treårsrapporter), kan evenmella nya behov av 
administrativt samarbete successivt identifieras. 
Gemenskapen kommer, med iakttagande av subsidiaritetsprincipen och de 
befogenheter som fördraget ger den, att bemöda sig om att uppmuntra och 
komplettera de ansträngningar som de behöriga myndigheterna i 
medlemsstaterna gör, i synnerhet kulmrmyndigheterna, för att på bästa sätt 
uppfylla dessa behov och således på sikt komma fram till ett optimalt skydd av 
unionens kulturarv. 
30 
KAPITEL VI: TRADITIONELLA OCH REGIONALA 
JORDBRUKSPRODUKTER 
Fördragets bestämmelser om jordbruk, särskilt den gemensamma jordbrukspolitiken 
(CAP), gäller inte de kulturella aspekterna. 
Jordbruket har icke desto mindre en inneboende kulturell karaktär och har i årtusenden 
varit en av civilisationens drivkrafter. 
Jordbruket har även påverkat den fysiska planeringen, landskapen och den europeiska 
miljön i allmänhet. 
Europeiska gemenskapen bör se till att den kulturella mångfalden respekteras i 
medlemsstaterna och deras regioner. I Europa har det lokala och regionala kunnandet 
givit upphov till en mycket stor mångfald av traditionella produkter som är en del av 
bygdens eller regionens kulturella identitet. 
Förverkligandet av den inre marknaden har gjort det möjligt att ge dessa produkter 
större prestige. Men gemenskapen har varit tvungen att ingripa för att säkerställa 
skyddet av dessa produkters lokala identitet. I den meningen kan man säga att 
gemenskapen på jordbruksområdet har beaktat de kulturella aspekterna i sin reglerande 
verksamhet. 
Två initiativ har bidragit till att bevara traditionella jordbruksprodukter eller produkter 
med ett visst geografiskt ursprung: 
Förordningen (nr 2081/92) om skydd för geografiska beteckningar och 
ursprungsbeteckningar för jordbruksprodukter och livsmedel. 
Förordningen (nr 2082/92) om särartsskydd för jordbruksprodukter och 
livsmedel. 
Målet är gemensamt för de båda förordningarna. Det består dels i att belysa vissa 
produkters särart vad beträffar de traditionella tillverkningssätten eller deras ursprung, 
dels att skydda konsumenten mot illojala affärsmetoder och förfalskningar. 
För att uppnå homogenitet i de nationella skyddssystemen ger förordning 2081/92 
definitioner som är oumbärliga inom området för geografiska beteckningar. Den skiljer 
på geografiska beteckningar och ursprungsbeteckningar, som avser produkter som är 
mycket nära förbundna med den region som de är uppkallade efter. 
Förordning 2082/92 syftar till att framhäva produkternas typiska och traditionella 
karaktär genom särartsskydd. Dessa texters kulturella betydelse ligger alltså i 
framhävandet av en bygd, i skyddet av ett lokalt kunnande eller ett traditionellt 
till verkningssätt. 
31 
Det bör även nämnas att det i november 1994 skapades en grafisk symbol för 
jordbruksprodukterna i de mest perifera regionerna (de franska utomeuropeiska 
departementen, Kanarieöarna, Azorerna och Madeira), avsedd att främja 
kvalitetsjordbruksprodukter som är speciella för dessa regioner. 
Det finns vidare viktiga kulturella aspekter i flera sektorer som stöds av den 
gemensamma jordbrukspolitiken. Till exempel olivodlingen och produktionen av 
olivolja är en viktig del av Medelhavsregionernas kulturarv i Europeiska unionen. 
Det skall även noteras att kommissionens förslag till reformering av den gemensamma 
marknaden för vin (KOM( 94) 117) beaktar denna sektors betydelse på miljö- och 
kulturområdet genom att mångfalden och tillverkningstraditionerna för vinet i 
Europeiska unionen respekteras. 
Inom ramen för de kompletterande åtgärderna i reformeringen av CAP år 1992 syftar 
förordning EEG nr 2078/92 till metoder för jordbruksproduktion som är förenliga med 
de villkor som är nödvändiga för att skydda och bevara landsbygdsmiljön. 
De program som har varit föremål för avtal med medlemsstaterna i samband med 
denna åtgärd kan få viktiga kulmrella sidoeffekter, dvs. bevarande av traditionella och 
historiska landskap. Exempelvis syftar programmet för den alpina regionen Bolzano 
(Italien) till att stimulera ett omfattande bete och skydd av de alpina odlingsmetoderna. 
Åtgärderna omfattar ett stöd till bevarande av de traditionella landskapen. 
I Storbrittanien är "Country Steward Ship Scheme" en av de åtgärder som godkänts 
inom ramen för förordning EEG 2078/92 och syftar till att bevara, underhålla eller 
återinföra speciella landskapstyper med särskild naturskönhet, faunans mångfald och 
det historiska värdet eller fritidsvärdet tillsammans med metoder som bevarar de 
traditionella produktionssätten i jordbruket. 
32 
KAPITAL VII: KULTUREN I DOMSTOLENS DOMAR 
I ANALYS AV RATTSPRAXISEN 
När det gäller undantag från den fria rörligheten för varor, personer och tjänster gör 
domstolen tydlig åtskillnad mellan diskriminerande och icke-diskriminerande åtgärder. 
De diskriminerande åtgärderna är bara förenliga med gemenskapsrätten om de kan 
härledas till en särskild undantagsbestämmelse, som artiklarna 36, 56 och 66. 
Undersökningen av rättspraxisen visar att domstolen genom en restriktiv tolkning av 
artiklarna 36, 48.3, 56 och 66 i fördraget avsevärt begränsar det evenmella 
hänsynstagandet till begreppet kulturellt intresse för den allmänna ordningens skull25. 
Domstolen vidmakthåller först av allt en strikt definition av begreppet allmän ordning 
eftersom denna motivering enligt domstolen förutsätter att det finns ett allvarligt hot 
mot ett grundläggande samhällsintresse26. 
Även när det grundläggande villkor som anförs i denna dom är uppfyllt, ställer 
domstolen ett villkor om strikt proportionalitet, eftersom "artikel 56 som undantag från 
en grundläggande princip i fördraget bör tolkas på ett sådant sätt att dess effekter 
begränsas till vad som är nödvändigt för att skydda de åsyftade intressena." 
Denna restriktiva hållning tyder på att domstolen kommer att avvisa varje motivering 
av kulturellt slag som baseras på begreppet allmän ordning. 
Ett visst skydd av kulturella särdrag har ändå erkänts genom att tillämpa en 
rättspraxis grundad på tvingande skäl av allmänt intresse, men enbart i fråga om 
åtgärder som inte är diskriminerande med hänsyn till nationalitet. 
Domstolens rättspraxis vad gäller fri rörlighet för tjänster vittnar således om denna 
öppning för kulturpolitiska mål som inte är diskriminerande i grunden. 
I sina domar Mediawet27 har domstolen erkänt "att en kulturpolitik" kan utgöra ett 
tvingande skäl av allmänt intresse som motiverar en inskränkning i det fria 
tillhandahållandet av tjänster samt "upprätthållandet av den pluralistiska 
yttrandefriheten för de olika sociala, kulturella, religiösa och filosofiska 
komponenterna i ett land. " 
25 
26 
27 Dom av den 16.12.1992, Kommissionen mot Belgien, 211/91. 
Dom av den 27.10.1977, Boucherau, 30/77. 
Domar av den 25.7.1991, Mediawet, 353/89 och 288/89. 
33 
Det är likaså tillåtet att ta hänsyn till vissa tjänsteprestationers särskilda art, om dessa 
innebär speciella krav, för att säkerställa skyddet av exempelvis en konstnär.28 
29 
I de så kallade turistguide-målen har bevarandet och framhävandet av det historiska 
och konstnärliga nationella kulturarvet erkänts som tvingande skäl av allmänt intresse 
som kan motivera en inskränkning i den fria rörligheten för tjänster. 
Likaså inom området för den fria rörligheten för arbetstagare har domstolen varit 
lyhörd för de speciella behov som strävandet att bevara den kulmrella identiteten 
medför. Detta kan illustreras genom domen Groener30, där den har svarat att 
bestämmelserna i fördraget inte strider mot att man antar en politik som syftar till 
försvar och främjande av det språk i en medlemsstat som är både det nationella språket 
och det första officiella språket. 
På området för den fria rörligheten för varor kan man slutligen konstatera samma vilja 
hos domstolen att skydda den kulturella mångfalden. I domen Cinéthèque31 har 
domstolen beslutat att en nationell myndighet som för att uppmuntra skapandet av 
filmverk utan hänsyn till upphov syftar till att under en begränsad inledningstid 
reservera dessa verk främst för visning i biograflokaler strävar mot ett mål som är 
berättigat i förhållande till gemenskapsrätten. 
På samma sätt har domstolen i domen B&Q32 bekräftat att när det gäller stängning av 
affärer på söndagar åligger det medlemsstaterna att göra sina val med hänsyn till de 
nationella eller regionala sociokulturella särdragen, samtidigt som de krav som följer 
av gemenskapsrätten respekteras. 
Detta tvingande skäl kan man, för att upprepa generaladvokat Van Gervens slutsatser i 
mål C-17/9233, allmänt beskriva som "skydd, utveckling och spridning av det egna 
kulturarvet i en medlemsstat eller en region i en medlemsstat i ett "pluralistiskt" 
sammanhang och som "en del av ett gemensamt kulturarv för medlemsstaterna". 
Domstolen har dock tydligt satt vissa gränser för ett sådant erkännande. 
Den har således fastställt att sådana tvingande skäl inte kan motivera inskränkningar 
som inte är ägnade att realisera det eftersträvade målet eller som går utöver vad som är 
objektivt nödvändigt för att nå det åsyftade målet. 
28 
29 
30 
31 
32 
33 Dom av den 18.1.1979, Van Wesemael, 110/78. 
Dom av den 26.2.1991, Turistguider, 154/89. 
Dom av den 28.11.1989, Groener, 379/87. 
Dom av den 11.7.1985, Cinéthèque, 60 och 61/84. 
Dom av den 16.12.1992, B&Q, 169/91. 
Dom av den 4.5.1993, Fédicine/Spanien, 17/92. 
34 
Domstolen har även begränsat räckvidden för dessa tvingande skäl, eftersom det skall 
finnas skillnader mellan medlemsstaterna som inte är reglerade eller är otillräckligt 
reglerade genom en harmoniseringsåtgärd eller genom tillämpning av principen om 
ömsesidigt erkännande. 
Dessutom har den tydligt angivit att kulturen inte får bli ett alibi för ekonomisk 
protektionism gentemot de andra medlemsstaterna. Som exempel kan nämnas domen 
mellan kommissionen och Belgien av den 16.12.199234 där domstolen avvisar de 
kulmrella hänsynstaganden som den belgiska regeringen anför i den mån de "har till 
syfte att i realiteten minska den effektiva konkurrensen med de nationella bolagen för 
att skydda dessas reklamintäkter." 
Denna restriktiva hållning utesluter dock inte att domstolen kan tillåta att det 
förekommer ekonomiska bieffekter av sådana bestämmelser som den redan har gjort 
inom hälsosektorn i målet Omroep Organisatie , där den har gått med på att 
"nationella bestämmelser som motiveras av objektiva omständigheter som 
överensstämmer med de åsyftade intressena, också kan göra det möjligt att uppnå andra 
mål av ekonomisk art. " 
Det är således inte domstolens avsikt att förneka det faktum att främjandet av kulmrella 
mål ofta är beroende av ekonomiska faktorer, men den vill snarare undvika att 
medlemsstaterna utnyttjar detta för i huvudsak ekonomipolitiska mål. Balansen i denna 
rättspraxis ligger alltså mer i bedömningen av en nationell kulturåtgärds "primära eller 
sekundära effekter". 
När det gäller den senaste begränsningen, dvs. åtgärdens icke diskriminerande art, 
verkar rättspraxisen på förhand mycket strikt, vilket en hel rad domar tycks bekräfta 
(till exempel domarna Mediawet och domen kommissionen mot Belgien). Men 
domstolen kommer troligen att se sig föranledd att precisera sin rättspraxis på den här 
punkten. 
Det bör slutligen noteras att de flesta av dessa domar har avgivits innan 
Maastrichtfördraget, närmare bestämt artikel 128 i detta, hade trätt i kraft. Det handlar 
alltså uteslutande om en rättslig konstruktion av domstolen som har föranletts att, trots 
avsaknaden av en särskild rättslig grund, uttala sig om de kulmrella motiveringar som 
medlemsstaterna anfört. Betydelsen av principen om kulturell mångfald har erkänts i 
unionsfördraget och följaktligen är frågan som återstår att ställa vilken effekt denna nya 
bestämmelse kan få på rättspraxisen. 
De första domarna (dom Piageme och dom Bosman ), där artikel 128 anförs, visar 
tydligt att domstolen inte avser att ifrågasätta sin traditionella rättspraxis och erinrar 
34 
35 
36 Dom 211/91 av den 16.12.1992, Kommissionen mot Belgien. 
Dom 118/86 av den 6.10.1987, Omroep Organisatie Nertsvooederfabriek. 
Dom 85/94 av den 12.10.1995, Pigeme. 
35 
om att denna bestämmelse inte bör utnyttjas av medlemsstaterna för att kringgå 
befintlig gemenskapslagstiftning. Det framkommer även av dessa domar att artikel 128 
inte på något sätt kan påverka räckvidden för de grundläggande friheter som erkänns i 
fördraget och inte heller den befogenhet som gemenskapen kan ha enligt andra 
bestämmelser i fördraget. Den enda skyldigheten ligger, i artikel 128.4, i att man 
måste beakta de kulturella aspekterna i sin verksamhet. Domstolen kommer att behöva 
precisera räckvidden för denna skyldighet, som den har gjort på miljöområdet. 
Dom 415/93 av den 15.12.1995, Bosman. 
36 (K 
II. KULTUREN I GEMENSKAPENS INTERNPOLITIK 
Kapitel I: KULTUR, SAMMANHÅLLNING OCH BALANSERAD 
REGIONAL UTVECKLING 
1. Kultur och regionalprogram 
Mål 1-regioner 
Mål 2-regioner 
Mål 5b-regioner 
2. Gemenskapsinitiativ till program med regionalt och kulmrellt syfte 
3. Artikel 10 i ERUF-förordningen 
Kapitel II: KULTUR, SOCIALPOLITIK OCH MÄNSKLIGA RESURSER 
1. Kultur, sysselsättning och social sammanhållning 
2. Kultur och mänskliga resurser 
Kapitel III: KULTUR OCH AVANCERAD INFORMATIONS- OCH 
KOMMUNIKATIONSTEKNIK 
1. Avancerad informations- och kommunikationsteknik 
Kommunikationsteknik och kultur 
Telematiktillämpningar och kultur 
Informationsteknik och kultur 
2. Innehållsindustri och informationsmarknad 
Telekommunikationsnät och kultur 
Informationsmarknad och kultur 
Kapitel IV: KULTUR OCH ÖVRIG INTERNPOLITIK 
1. Miljö och kultur 
2. Turism och kultur 
3. Forskning och kultur 
4. Små och medelstora företag 
5. Den kooperativa sektorn och kulturen 
6. Gemenskapsinsats för vänortsrörelser mellan europeiska kommuner 
DEL II: KULTUREN OCH GEMENSKAPENS INTERNPOLITIK 
Denna andra del syftar till att identifiera de olika gemenskapsverksamheter som har en 
kulturell dimension, direkt eller indirekt. Denna lägesbeskrivning skall bidra till att för 
första gången ge en helhetsbild av gemenskapens engagemang i kulturen. Den syftar 
till att understryka det som uppnåtts, att göra redan befintliga åtgärder mer effektiva, 
men även att bestämma inom vilka områden gemenskapen skulle kunna förbättra sitt 
tillvägagångssätt och utveckla en bättre samordning av åtgärderna. 
Analysen av det kulmrella innehållet i gemenskapspolitiken är disponerad i följande 
fyra åtgärdsområden: 
I. Kultur, sammanhållning och balanserad regional utveckling 
II. Kultur, socialpolitik och mänskliga resurser 
III. Kultur och avancerad teknik 
IV. Kultur och övrig internpolitik (miljö, turism, forskning, små och medelstora 
företag) 
KAPITEL I: KULTUR, SAMMANHÅLLNING OCH BALANSERAD 
REGIONAL UTVECKLING 
Den ekonomiska och sociala sammanhållningspolitik som införts på grundval av artikel 
130a och följande i EG-fördraget för att möjliggöra en balanserad utveckling inom den 
europeiska inre marknaden utgör ett av Europeiska unionens större politikområden med 
mer än 30 % av gemenskapsbudgeten. Den finansieras av gemenskapens strukturfonder 
och bör göra det möjligt för de mindre gynnade regionerna att minska skillnaden i 
utveckling jämfört med de utvecklade regionerna. 
Verksamheten i gemenskapens strukturfonder (Europeiska regionala utvecklingfonden, 
Europeiska socialfonden, Europeiska jordbruksfonden, Fonden för fiskets utveckling) 
är uppdelad i tre huvudinriktningar: 
Stöd till eftersatta regioner (mål 1). 
Stöd till omställning av regioner som berörs av den industriella utvecklingen 
(mål 2). 
Stöd till skydd och utveckling av känsliga landsbygdsområden (mål 5b). 
En ytterligare inriktning (mål 6) tillkom vid den senaste utvidgningen av unionen och 
rör stöd till nordiska regioner med låg befolkningstäthet. 
Tillsammans uppbådar dessa mål 85 % av anslagen till sammanhållningspolitiken 
(165 miljarder ecu under perioden 1994 - 1999) till förmån för de geografiska områden 
som är berättigade till strukturfondernas åtgärder. 
3c? C 
Man kan urskilja tre huvudsakliga slag av program: 
Operativa program som genomförs i partnerskap mellan Europeiska 
kommissionen, medlemsstaterna och regionerna (90 % av strukturfonderna). 
Gemenskapsinitiativ (9 %) på kommissionens initiativ. 
Nyskapande insatser (1 %). 
Dessa program syftar till ekonomisk och social utveckling. De rör det kulmrella 
området i den mån de kulmrella verksamheterna kan ingå i en politik för utnyttjande av 
de regionala eller lokala resurserna och i en strategi för ekonomisk utveckling samt 
utgör potentiella arbetstillfällen. 
Sedan några år visar dessa verksamheter en ökad intensitet, framför allt förbunden med 
de socioekonomiska förändringarna och den vikt som läggs vid en politik som 
utvecklar hantverk och kulturarv och stärker den lokala samhällsstrukturen. 
1. Kultur och regionalprogram 
A. Stödet till eftersatta regioner (mål 1) rör regioner vars 
bruttonationalprodukt är under 75 % av genomsnittet i gemenskapen. Det uppbådar 96 
miljarder ecu för perioden 1994 - 1999 ( + 166 miljoner ecu för Österrike under 
perioden 1995 - 1999). De områden som kan komma i fråga för mål 1 har valts ut av 
Europeiska unionens råd 1993. De omfattar 27 % av unionens befolkning. De åtgärder 
som finansieras inom denna ram har framlagts av de nationella myndigheterna som en 
del av en utvecklingsstrategi och sedan förhandlats och antagits av Europeiska 
kommissionen. 
Det stöd som gemenskapen lämnar till regional utvecklingsverksamhet i varje 
medlemsstat är föremål för ett "enhetligt programdokument". 
Detta dokument omfattar strategiska mål och inriktningar för strukturfondernas 
verksamhet inom de berörda områdena. Medlemsstaterna föreslår sedan kommissionen 
operativa program för att förverkliga bestämda mål. I dessa operativa program 
preciseras målen, typ av åtgärder och finansiering av dessa. 
En undersökning av de 75 operativa program som antagits för perioden 1994 -
1999 visar att 11 av dem innehåller delprogram som uttryckligen föreskriver 
interventioner på kulturområdet (kultur, kulturarv, konsterna). 
Därav får man inte dra slutsatsen att de 64 andra operativa programmen inte innehåller 
någon åtgärd av kulturell art. Det betyder bara att kulturarvet eller kulturskatterna i 
dessa operativa program inte är upptagna som mål eller identifierade medel i 
regionalutvecklingen. 
36 d^ 
De 11 operativa program som bland annat omfattar interventioner av kulturell art 
utgör 12,5 % av budgeten för samtliga 75 operativa program. 
Som exempel kan nämnas att kommissionen har antagit ett operativt program 
för att utveckla öarna i norra Egeiska havet som innefattar fem 
huvudinriktningar (turism, jordbruks- och industriverksamhet, 
landsbygdsutveckling, mänskliga resurser, lokal utveckling). Den första 
inriktningen "utveckling av turismen" avser främjande av alternativ 
turistverksamhet (vattensport, till exempel), förstärkning av transportmedel och 
telekommunikation samt utnyttjande av dessa öars kulturarv och arkeologiska 
arv. Detta område står för 38 miljoner ecu i gemenskapsanslag, dvs. 18 % av 
de anslag som gemenskapen lämnar för genomförandet av detta operativa 
program. 
Inom ramen för dessa operativa program förekommer ett stort urval av åtgärder som 
rör kulturområdet. Vissa av dem syftar till direkt finansiering av utrustning av 
kulturellt slag (till exempel skapande av kulturcentra eller teaterskolor på 
landsbygden). Andra består av kompletterande åtgärder för utnyttjande av kulturarvets 
rikedomar (anläggning av grönområden eller promenader runt utgrävningsplatser eller 
kulturobjekt, snitsling m.m.) eller lokalt kunnande (tillverkning och försäljning av 
traditionellt hantverk). 
B. Stödet till omställning av regioner som berörs av den industriella 
nedgången (mål 2) rör traditionella industriområden där arbetslösheten och 
antalet anställda inom industrin är högre än genomsnittet i Europa. Dessa 
regioner omfattar cirka 17 % av unionens befolkning och kommer att få 15,3 
miljarder ecu under den aktuella programperioden för strukturfonderna, vartill 
kommer ett stöd på 444 miljoner ecu för tiden 1995 - 1996 till de tre nya 
medlemsstaterna i unionen. 
Det främsta målet för omställningsstödet till dessa regioner är att utveckla 
sysselsättningsskapande ekonomisk verksamhet. 
Inom denna ram ingår den "kulturella dimensionen" i stora drag i tre inriktningar: 
- Kulturen som en beståndsdel i arbete och utbildning. 
- Omstrukturering av den "naturliga" miljön som här inte omfattar bevarande eller 
utveckling av det redan befintliga i fråga om "kulturarv" (nedlagda industrier m.m.). 
- Restaurering av kulturarv i form av byggnader, antingen det gäller arbetsmiljöer 
(t.ex. industribyggnader, fabriker) eller livsmiljöer (t.ex. arbetarkvarter). 
i. Exemplet Lowry Centre: 
- Det rör sig om uppbyggnad av ett kulturellt centrum för visuell konst (Greater Manchester-, 
Lancashire- och Cheshire-regionen) till en beräknad totalkostnad av 71,8 miljoner ecu varav 
12,2 miljoner ecu i gemenskapsstöd (JL 17 %). 
37 
) 
/ 
Det förväntade resultatet av detta projekt skulle vara att cirka 6 500 arbetstillfällen skapades 
inom handels- turist- och fritidssektorerna. Förutom att centret gör det möjligt att ta dit 
professionella (artistgrupper till föreställningar, koncerter, etc.) beräknas det komma cirka 
700 000 besökare per år. Projektet skall genomföras baserat på ett partnerskap av fackmän inom 
handel, konst, ett universitet, vidareutbildning, turism och miljöorganisationer. I projektet ingår 
utveckling av lokal infrastruktur (tillfartsvägar, spårväg, flodkanal) samt förbättring av 
vattenkvaliteten. 
2. Exemplet Basse-Normandie 
- Två sysselsättningsområden (Cherbourg och Caen) är berättigade till stöd under mål 2 för 
perioden 1994 - 1996 (gemenskapsbidrag med 57,8 miljoner ecu). Cherbourgområdet har redan 
varit föremål för intervention från strukturfonderna för mål 2 mellan 1989 och 1993 samt för 
gemenskapsinitiativet Renaval. Cherbourgområdet fick 1993 stöd från Konver. Dessa båda 
sysselsättningsområden är således föremål för ett stöd som avser olika strategier beroende på 
respektive områdes företräden. I Caen är målet att bromsa den industriella nedgången på grund 
av stängningen av järnindustrin och i Cherbourg handlar det om att öka diversifieringen av 
legotillverkningen som var mycket beroende av kärnkrafts- och varvssektorn. I båda fallen bör 
områdenas hamnfunktion stärkas. 
- För detta har tre huvudinriktMingar fastställts: 
1. Stöd till regionala företag och utbildning av yrkesarbetande (gemensam) - (13,72 miljoner 
ecu). 
2. Återindustrialisering av Caen-området (25,92 miljoner ecu) vars underavdelning 2.3 
"Diversifiering av den ekonomiska verksamheten" som syftar till "samhällsåtgärder till förmån 
för hantverket och dess tjänster |...J. Inrättande av turistanläggningar och utnyttjande av 
arkitektur- och kulturarvet för att öka Caen-områdets värde som turistattraktion." (2,59 miljoner 
ecu, dvs. 10 %). 
3. Fortsättning av omställningen i sysselsättningsområdet Cherbourg (17,53 miljoner ecu), vars 
underavdelning 3.5 "Diversifiering av turismen i sysselsättningsområdet" som avser 
"inkvartering, maritimt centrum, nöjesanläggningar, kulturarvet". (7,0 miljoner ecu, dvs. ±_ 
40 %). 
Utifrån en smdie av ett tjugotal mål 2-regioner, som står för en fjärdedel av det 
totalbelopp som tilldelats berättigade regioner, som de två ovanstående är exempel på, 
kan man uppskatta den del av de tre investeringsinriktningarna som i olika grad har en 
"kulturell dimension" till ungefär 14 %. Analysen av dessa tre inriktningar visar att 
något mindre än en tredjedel är interventioner av kulturellt slag. Mer än två tredjedelar 
utgör åtgärder som syftar till integration och till utveckling av industriområden och 
platser som endast har ett mycket avlägset samband med kulturområdet. 
Således kan den del av finansieringarna av mål 2 som är avsedd för verksamhet av 
kulmrellt slag eller i kulmrellt syfte uppskattas till ungefär 4 % av den sammanlagda 
finansieringen. 
3. Stöd till skydd och utveckling av känsliga landsbygdsområden (mål 5b) rör 
regioner som uppfyller minst två av de tre följande kriterierna: hög grad av 
sysselsättning i jordbruket, låg jordbruksinkomst, låg befolkningstäthet. Dessa regioner 
omfattar 8 % av unionens befolkning och är föremål för ett stöd på 7 miljarder ecu till 
och med år 1999. 
38 
Uppdelningen av mål 5 i två underavdelningar, dvs. a) anpassning av jordbruks- och 
fiskestrukturerna och b) landsbygdsområden, återspeglar tendensen till en ökande 
åtskillnad mellan landsbygd och jordbruk, vilket även visar sig i gemenskapspolitikens 
utveckling. Samtidigt har diagnosen om en minskning av jordbruksbefolkningen, vilket 
påkallade en politik för kamp mot flykten från landsbygden, successivt ersatts av 
tanken på risken för avfolkning i vissa regioner. Detta påkallar mer av en 
helhetspolitik, baserad på inre utvecklingsfaktorer, mot avfolkningen av vissa 
landområden. 
En av konsekvenserna av denna utveckling har varit att det kulturellas roll i 
landsbygdsutvecklingen har ökat både på analysområdet och i de konkreta projekten. 
I detta hänseende bör det noteras att även om jordbruksfondens garantisektion 
finansierar, dock mycket marginellt med tanke på vilka stora belopp det gäller, en del 
åtgärder (icke regionaliserade) för främjande av vissa jordbruksprodukter, som 
olivolja, är det huvudsakligen EUGFJ:s riktlinjer (i synnerhet på grundval av artikel 8 i 
dessa) som, tillsammans med de båda andra strukturfonderna (socialfonden och 
regionalfonden), bidrar till genomförandet av projekt med en kulturell dimension inom 
ramen för mål 5b-områdena. 
En undersökning av hur gemenskapens anslag för mål 5b fördelas per prioriterad 
utvecklingsinriktning visar att 7,9 % av anslagen tilldelades för lokal utveckling och 
förnyelse av byar för perioden 1994 - 1999 (532,8 miljoner ecu i 1994 - 1995 års 
priser) och 12,3 % (831,3 miljoner ecu) för turism, inriktningar som omfattar åtgärder 
av kulmrellt slag. Av denna summa i storleksordningen 227 miljoner ecu per år kan 
bara en del tillskrivas det "kulturella". Den kulturella aspekten inrymmer dessutom 
speciella projekteringsstrategier som är annorlunda än de tidigare nämnda. 
De åtgärder som direkt eller indirekt kan betecknas som kulmrella finns på 
följande områden: 
- I fråga om turism finner man uttryckliga hänvisningar till inslag av kulturarv eller kultur som 
till exempel "restaurering av kanaler", "utnyttjande av kulturen och landsbygdens kulturarv" och 
"turistplaner, lokala studier, främjande av området". 
- I fråga om "miljö" finner man förslag till "utnyttjande och skydd av naturområden", eller 
"förvaltning av områden", "landskapsplanering" samt "bevarande och skötsel av djur och 
växter, förnyelse och skötsel av biotoper, skydd av vattenmiljöer". 
- Aspekter av kulturellt slag förekommer även i egenskap av förbättring av livsmiljön, som 
"restaurering och framhävande av det arkitektoniska arvet", "förbättring av anläggningar och 
förnyelse av byar" eller "planering och förnyelse av tätortsområden." 
Med hänsyn till den stora mängden fall (regioner som kan komma i fråga för mål 5b 
utgör ungefär 1/3 av gemenskapens territorium) är det svårt att få en uppfattning om 
den exakta kulturella betydelsen av dessa finansieringar. I detta avseende vore det 
intressant att i framtiden ringa in några försöksområden som har valt att ge stort 
utrymme åt det "kulmrella" som en faktor i en balanserad regionalutveckling. 
39 
Trots skillnaden i fysiska villkor (klimat, m.m.), hur man använder jorden, men även i 
rikedomen på kulturarv har dessa regioner det gemensamt att de har utrymme och 
alltså kan utnyttja denna "resurs" genom att utveckla nya bruksvärden med stora 
möjligheter, som "ekoturism", "kretslopp", "naturparker och -reservat", m.m., alla i 
lika hög grad lämpliga för exploatering av det man brukar kalla naturarvet. 
Dessutom skapas nya identitetsvärden - som kan grundas på faktorer som språk, 
levnadssätt, arkitektur, etc. - runt vilka det kan utvecklas konstnärligt eller kulmrellt 
skapande. 
Den kulmrella dimensionen i de åtgärder som syftar till att främja en hållbar utveckling 
i de sårbara landsbygdsområdena bör inta en allt större plats, därför att den kan vara 
ett vällovligt medel i genomförandet av alternativ verksamhet, i utvecklingen av 
investeringar som skapar lokal sysselsättning. En sådan strategi kan dessutom stå i 
överensstämmelse med den alltmer aktuella miljöskyddsfrågan. 
II. GEMENSKAPSINITIATIV TILL PROGRAM MED REGIONALT OCH 
KULTURELLT SYFTE 
Gemenskapsinitiativen är speciella instrument i strukmrpolitiken som kommissionen på 
eget initiativ föreslår medlemsstaterna. De utgör 9 % av strukmrfonderna (13,45 
miljarder ecu för 1994 - 1999). För perioden 1994 - 1999 har 13 initiativ antagits varav 
8 inriktas på en balanserad regionalutveckling. 
Dessa initiativ bidrar till att förverkliga strukturpolitikens stora mål för tiden 1994 -
1999. 
1. Stöd till transnationellt samarbete Qnterreg II) är ett program som 
anvisats 1,9 miljarder ecu för perioden 1994 - 1999. 
Kulturens plats i det transnationella samarbetet (internt och externt) tycks ha 
varit blygsam under perioden 1989 - 1993, då det mesta av fonderna anslagits 
för "tunga" arbeten med infrastruktur. I vissa initiativ som finansierats inom 
denna ram ingår dock aspekter som kan hänföras till kulturen: 
- Programmet Spanien - Portugal (1990 - 1993) gällde mer än hälften av Portugals 
territorium och en del av de spanska regionerna Galicien, Castilien och Leon, 
Estremadura och Andalusien, dvs. omkring 6 miljoner människor. Det fick 410,82 
miljoner ecu av gemenskapen (av en totalkostnad på 592,83 miljoner ecu). 
De viktigaste inriktningarna var förbättring av kommunikationerna (76,4 % av 
anslaget), förstärkning av banden mellan städerna och en samordnad förvaltning av 
natur- kuliui- och miljörikedomarna. 
I den senare inriktningen finansierades anläggningen av naturparker och -reservat. 
- Programmet Belgien (Västra Flandern) - Frankrike (Nord-Pas de Calais) mellan 1991 
och 1993 (28,33 miljoner ecu varav 13,87 miljoner ecu i EG-bidrag) omfattade 
40 
"exploatering av det turistiska kulturarvet" till en stor del (40,2 %) och detta var nära 
förenat med miljöaspekter (20,6 %), som bekämpningen av erosionen av 
stranddynerna. Inom ramen för dessa projekt av transnationell karaktär noteras till 
exempel en kampanj för de flamländska spetsarna-
För programperioden 1994 - 1999 kan man uppskatta att den kulmrella 
dimensionen bara uppgår till 1 % av de totala anslagen, dvs. ca 3 miljoner ecu 
per år. Dessa belopp används till att finansiera åtgärder knutna till olika former 
av "kulmrellt samarbete" eller främjande av "turism och landsbygdsturism" 
eller "landsbygdsutveckling". 
2. Stöd till mycket perifera regioner (Regis II) syftar till att göra det möjligt för 
dessa områden att delta fullt ut i de transnationella samarbetsnäten. 
För detta program har 600 miljoner ecu anslagits för perioden 1994 - 1999. De berörda 
regionerna (Guadeloupe, Guyana, Martinique och Réunion för de franska 
utomeuropeiska departementen, Azorerna och Madeira för Portugal och Kanarieöarna 
för Spanien) skall lämna in sina ansökningar om medverkan i form av operativa 
program eller totala bidrag. 
Åtgärder som kan komma i fråga för Regis II är uppdelade i fem huvudinriktningar. 
Under "diversifiering av ekonomisk verksamhet" finner man under "turism" "stöd till 
investeringar i samband med utveckling av en "upplevelseturism" utanför de stora 
turistområdena, som är bättre integrerad i den lokala samhällsstrukturen och som inte är till fara 
för de biologiskt känsliga områdena (t.ex.: läger, familjeboende, turistarrangemang i anslutning 
till skapande eller utveckling av naturparker, leder i tropiska skogar och floder, vandringsledcr, 
utnyttjande av det arkitektoniska arvet och lokala kulturer). 
Det stöd som tilldelas enligt Regis får endast beviljas för investeringar knutna till 
utveckling av upplevelsemrism som inbegriper utnyttjande av det arkitektoniska 
kulmrarvet och de lokala kulmrerna). Det handlar alltså inte om en kulmrinsats som 
enbart baseras på att exploatera dessa mycket speciella kulturer. 
3. Programmet Leader II "Liaisons Entre Actions de Développement de l'Economie 
Rurale" (stöd till landsbygdsutveckling) avser huvudsakligen (90 %) regioner i 
målområdena 1 och 5b. Detta initiativ är en fortsättning på programmet Leader I (1991 
- 1993) och har fått anslag på 1 400 miljoner ecu för perioden 1994 - 1999, varav 900 
miljoner ecu för regioner i mål 1-områden. Betoningen är lagd på åtgärder för 
nyskapande landsbygdsutveckling med demonstrationsvärde, som genomförs antingen 
av "lokala aktionsgrupper" (definierade redan i Leader I), eller aktörer av mer 
institutionell karaktär (den lokala samfälligheten, handelskamrar eller 
jordbruksförbund, etc.) på temat lokal utveckling. 
Sparc-projektet (South Pembrokeshire Partnership for Action with Rural Communities, "lokal 
aktionsgrupp" i programmet Leader I) är ett exempel på initiativ som syftar till nyutveckling av 
en landsbygdsregion i södra Wales med utgångspunkt i huvudsakligen kulturella insatser. 
41 
Regionen är mycket missgynnad och levnadsstandarden ligger 70 % under genomsnittsnivån i 
gemenskapen. 
Principen för detta projekt är att mobilisera hela befolkningen till att komma fram till "vad som 
bör göras" och låta var och en av de 35 samfälligheterna komma fram till satsningar som berör 
dem alla. 
Det första av dessa kulturinitiativ bestod i att lägga om samtliga gångstigar som förband byarna, 
nära 80 km stigar. 
I detta första initiativ var återupprättandet av landsbygden det viktigaste. Alla byarna började 
intressera sig för renovering av det egna kulturarvet, underhåll av landsbygdens inventarier, 
gamla byggnader, jordbruksredskap. 
Flera kulturobjekt fick fördel av detta: ett medeltida sjukhem (Llangollen Medieval hospice), ett 
gammalt ölbryggeri, etc. 
Dessutom infördes en årlig festival ägnad åt att uppföra verk från den walesiska kulturen. 
På detta första initiativ följde ett annat, att skydda det walesiska språket. Detta skydd 
eftersträvas inte för sin egen skull, utan avser att resultera i en bättre kännedom om det lokala 
samhället. 
På detta sätt sattes 300 projekt igång för ett belopp som uppgick till nära 2,5 miljoner engelska 
pund, varav LEADER I finansierade en femtedel. Nära 3 000 personer hade anmält sig som 
frivilliga för att delta i dessa föreningar och de projekt som de tog itu med. 
Dessa initiativ har, i synnerhet när de baseras på kulmrella faktorer, förändrat 
inställningen till utveckling av landsbygdsområden, som mer och mer inriktas på 
"livskvalitet" och befolkningens aktiva medverkan. 
Det är alltså i denna egenskap som Leader II inbegriper faktorer som främjande av 
regionala identiteter (även språkliga), bevarande och framhävande av kulmrarvet och 
organisering av kulturaktiviteter. 
4. Gemenskapsinitiativ till förmån för omställning av områden med en 
dominerande industri 
Byggandet av Europa, som i början baserades på kol- och stål sektorerna, har successivt 
avlägsnat sig från den sektorsvisa inriktningen tills dess att de sektorer som till stor del 
legat till grund för den europeiska industriella utvecklingen kom i kris under 1980-
talet. 
På initiativ av gemenskapen infördes då stöd till omställning av de regioner som 
drabbats mest av krisen i dessa "traditionella" sektorer med programmen Résider I 
12SS (omställning av ståldistrikt), Rechar I 1989 (kolgruvdistrikt), Retex 1992 (textil -
konfektion), Konver 1993 (militär- och förs vars verksamhet) och slutligen Pesca 1994 
(fiskesektorn). 
Dessa program antogs vid olika tidpunkter, omfattar alltså inte samma programperioder 
och har olika budgetanslag: 
- Efter Résider I (1988 - 1993) har ett nytt program - Résider II med anslag på 500 miljoner ecu 
- beslutats för 6 år (1994 - 1999J. 
- Rechar I (1989 - 1993) följdes av Rechar II (500 miljoner ecu) för perioden (1994 - 1997). 
- Retex, som först antogs för 2 år (1992 - 1993), har förlängts till 1999 (500 miljoner ecu). 
42 
) 
/ 
- Projekten avseende militär omställning på Europaparlamentets begäran år 1991 (Perifra I) och 
1992 (Perifra II) har givit upphov till Kojryjej;, som igångsattes först för ett år (1993) och sedan 
förlängdes på flerårsbasis till slutet av 1997 (500 miljoner ecu). 
- Pesca beslutades 1994 för 5 år med ett anslag på 250 miljoner ecu. 
Dessa gemenskapsinitiativ är koncentrerade till ett gemensamt mål: ekonomisk 
omställning av dessa områden genom diversifiering av verksamheten. De slag av 
åtgärder som kan komma i fråga rör dels förnyelse av den lokala ekonomiska 
strukturen, i synnerhet genom främjande av ny verksamhet, som utvecklas av små och 
medelstora företag, dels anpassning av arbetskraften genom utbildnings- och 
sysselsättningsstöd. 
Förutom dessa två stora inriktningar kan det noteras att de äldsta gemenskapsinitiativen 
har vidkänts en ökning av bidragsberättigande åtgärder, särskilt i samband med miljö 
och turism. 
Inom de två sistnämnda områdena kan man urskilja insatser som har en kulturell 
dimension. 
I Résider II (6 slag av bidragsberättigande åtgärder) och i Rechar II (7 slag av 
bidragsberättigande åtgärder) och i mindre grad för Konver (9 slag av bidragsberättigande 
åtgärder) finns två åtgärder som innehåller en kulturell dimension, nämligen "Miljöförbättring 
och upprustning av gamla industrifastigheter" och "främjande av turism, i synnerhet baserad på 
det industriella kulturarvet". 
För Retex är det bara en åtgärd som rör "upprustning av industrimark och ombyggnad av 
nedlagda fabriker, stöd till behandling av avloppsvatten och andra industriutsläpp, tekniskt 
bistånd för utveckling av mindre förorenande metoder". 
Slutligen syftar en av underavdelningarna i Pesca till "anläggning av hamnar och 
investeringar i ny verksamhet (turism, hantverk)". 
Man återfinner således samma beståndsdelar som redan lagts fram i stöd som beviljas 
för mål 2, kanske med den skillnaden att man här mer märker den relativa frånvaron av 
åtgärder för bevarande eller skydd av kulturarvet, som skulle kunna utgöra en 
kompletterande aspekt i dessa förändringar. Man skulle i detta avseende kunna 
föreställa sig - exempelvis på fiskeområdet - att "den kroniska överkapaciteten i nästan 
hela fiskeflottan" som "framtvingar nedrustning av ett betydande antal fiskefartyg"37 är 
förenlig med ett stöd till skydd, bevarande och tillvaratagande av gamla yrken, båtar, 
navigationsinstrument eller fiske, etc. 
Slutsatsen blir att den del av stödet som går till olika bidragsberättigande åtgärder som, 
helt eller delvis, har en kulturell dimension bara tycks stå för ett relativt lågt belopp (i 
storleksordningen 5 miljoner ecu per år, dvs. 1,15 %) av dessa gemenskapsinitiativ i så 
måtto att alla de andra åtgärderna medför tunga utgifter (infrastruktur, kollektiva 
anläggningar, uppförande av nya byggnader, osv.). 
37 
Gemenskapsinitiativ för strukturomvandling av fisket (Pesca) 94/C180/01. 
43 
III. ARTIKEL 10 I ERUF-FORORDNINGEN 
Vid sidan av strukmrfondernas interventioner till förmån för de program som 
medlemsstaterna lägger fram och gemenskapsinitiativen finansierar ERUF genom 
artikel 10 studier och pilotprojekt av nyskapande karaktär för att direkt eller indirekt 
gynna överförandet av kunnande. Denna artikel är alltså ett finansiellt instrument för 
regionalpolitiken38 som för perioden 1995 - 1999 föreskriver en fördelning av anslagen 
på 395 miljoner ecu enligt följande fyra prioriterade områden: 
1. Internt och externt samarbete mellan regioner (180 miljoner ecu). 
2. Nyskapande insatser för regionalutveckling (90 miljoner ecu) med tre 
inriktningar: 
- Mobilisering av den lokala inhemska potentialen. 
- Teknisk och telematisk utveckling (informationssamhället). 
- Kultur och ekonomisk utveckling. 
3. Stadsplanering (80 miljoner ecu) 
4. Fysisk planering (45 miljoner ecu) 
Ett stort antal projekt kan omfatta åtgärder av kulmrellt slag eller med kulmrellt syfte, 
som insatser av samarbete mellan regioner eller urbana pilotprojekt. 
Beträffande insatser på det urbana området har sådana initierats under perioden 1989 -
1993 då 32 urbana pilotprojekt samfinansierades på gemenskapsnivå till ett belopp av 
101 miljoner ecu. Ett av de fyra ämnesområdena var "förnyelse av historiska 
stadskärnor". 
Exemplet Lissabon: Detta projekt baserades på tekniska undersökningar som finansierades inom 
ramen för artikel 10 i ERUF. Målet för projektet är ekonomisk förnyelse av två historiska 
kvarter i staden. Projektet "Rempart de Livramento" innebär att man skapar en utsiktsplats, ett 
museum och konstnärsateljéer. Det andra initiativet innebär renovering av palatset Pancas Palha, 
en byggnad stadd i framskridet förfall, som skall hysa ett nytt centrum för vetenskapliga och 
kulturella organisationer utan vinstsyfte. En av dessa institutioner skall tjäna som permanent 
observationscentrum för urbana och regionala studier. 
I detta sammanhang skall även byggnadstekniker utprövas som möjliggör en förbättring av 
byggnadernas motståndskraft mot jordbävningar. För detta projekt, som är avslutat vad gäller 
arbetena på Pancas Palha, har det planerats ett gemenskapsbidrag på 5,665 miljoner ecu. 
Förutom renoveringen av de historiska kulturobjekten och utvecklingen av kulturell verksamhet 
är det förväntade resultatet en ökning av den lokala industri- och affärsverksamheten. 
De insatser av samarbete mellan regionerna som gjorts enligt artikel 10 i ERUF har 
delats upp på två program, Recite (48 miljoner ecu, 36 interregionala samarbetsnät 
inom unionen sedan 1990) och Ouverture/Ecos, som infördes 1991 (program för 
decentraliserat externt samarbete, 20 miljoner ecu vardera och 250 finansierade 
projekt). 
38 
Föreskrivet i rådets förordning (EEG) nr 2052/88 om strukturfondernas uppgifter. 
44 
Inom ramen för de europeiska samarbetsnäten är "Turism i Medelhavet" det 
enda projektet som har en stark kulturell konnotation. Med utgångspunkt i en 
viss nedgång i turismen i de europeiska Medelhavsområdena avser man att möta 
denna situation genom att exploatera vattensportturismen och kultur- och 
landsbygdsturismen. Gemenskapens bidrag till detta projekt är 1 miljon ecu (av 
en totalkostnad på 1,3 miljoner ecu). 
Vad gäller vattensportturismen avser man att utnyttja de beräknade 540 "små 
och medelstora" fritidshamnarna, i synnerhet genom att skapa interregionala 
leder som erbjuds nöjesseglarna som "kompletta produkter", men även genom 
att utveckla interregionala grupperingar som har tillgång till moderna 
informations- och telehjälpmedel för att förbättra villkoren för och främjandet 
av den här typen av turism. 
Vad beträffar kultur- och landsbygdsturismen gäller det att utnyttja både mindre 
kända historiska eller kulmrella platser och inlandet, som ofta inte finns med i 
turistbroschy rerna. 
Inom ramen för insatser av interregional samarbete infördes programmet Pacte 
(utanför artikel 10 i ERUF) år 1990 av Europaparlamentet. Pacte, som från början var 
sammansatt av två olika program som slogs samman 1994, har gjort det möjligt för 
regionala och kommunala myndigheter att sätta sig in i det transnationella samarbetet 
genom erfarenhetsutbyte som skall omfatta minst tre samhällen eller organ i olika 
medlemsstater. 
1. Det projekt som drevs 1992 - 1993 på området "kultur och utveckling" av departemensrådet i 
Aude (FR) i partnerskap med städerna Mytilini (GR), Anos Siros (GR), Torroella de Montgri 
(ES) och Bologna (IT) förenade samhällen som berörts av kättarfenomenet på medeltiden. 
Mötena gällde utveckling av metoder för att använda historié-, natur- eller kulturarvet som en 
faktor i en regions ekonomiska utveckling. Erfarenheten från den allmänna utvecklingen i Pays 
Cathare (katarernas land) i departementet Aude tjänade som referensram för utbytet. Genom 
detta exempel kunde de andra parterna se hur långt man kunde gå i utnyttjandet av kulturarvet 
som ett verktyg i den ekonomiska utvecklingen. 
Parterna planerade att förena sina städer i en vänortsrörelse, sätta igång gemensamma åtgärder 
för utbyte av sakkunskap och tekniskt stöd på så skilda områden som miljö, historisk forskning 
och märkning av produkter. 
2. Projektet TV Regio - (Audiovisuellt område för regionaltelevisionen i Europa) (1994 - 1995), 
också inom området "kultur och utveckling", drevs av "Midlands" (UK) och gjorde det möjligt 
att ansluta ett stort antal partner: Alsace (FR), Piemonte (IT), Rheinland Pfalz (DE), Bornholm 
(DK), Norte (PT), Valencia (ES), Madrid (ES), Catalonien (ES), Lissabon och Vale de Tejo 
(PT), Köpenhamn (DK), Nord-Holland (NL). 
Projektet, som förenar forskare och fackmän från massmedia över gränserna, gör det möjligt att 
skapa ett nät för utbyte av program, diskussioner mellan de europeiska regionerna i syfte att 
genomföra samproduktioner, till exempel transnationella tidskrifter och tidningar, 
dokumentärfilmer, musiksändningar. Detta nät resulterar i en lista över regionala 
televisionssändare, en katalog över samproduktioner och informationsblad. Ett program för 
utbildning av journalister och en databank för regionala sändningar undersöks även. Detta 
projekt gör det möjligt att nå praktiska lösningar för det interregionala samarbetet inom ett 
område som är särskilt nyskapande. 
45 
) 
/ 
Bland de interregionala samarbetsområdena är det om "kulmr och ekonomisk 
utveckling" obetydligt med cirka 2 %, långt efter andra samarbetsområden, som 
"statlig, kommunal och regional förvaltning" (22 %) eller "ekonomisk utveckling, 
sysselsättning och stöd till små och medelstora företag" (23 %). 
I artikel 10 i ERUF-förordningen föreskrivs för programperioden 1995 - 1999 
möjligheten till ett gemenskapsbidrag på högst 600 000 ecu per projekt för finansiering 
av pilotprojekt för interregional samarbete och ekonomisk utveckling i kulmrellt syfte. 
Totalt 15 miljoner ecu beräknas för denna period för att finansiera en sådan pilotinsats. 
Dessa projekt har som mil att stärka den ekonomiska och sociala sammanhållningen 
genom att bidra till upprättande av nätverk mellan unionens regioner och städer med 
utgångspunkt i temat kulmr och till främjande av det regionala och lokala kulmrarvet 
on 
med tanke på interregionalt samarbete och ekonomisk utveckling . 
Följande samarbetsområden ingår (ej uttömmande): 
- Det historiska och arkitektoniska arvet (urbant, arkeologiskt, religiöst, 
militärt, maritimt, etc). 
- Det industriella kulmrarvet (textil, järn och stål, etc). 
- Det hantverksmässiga arvet (konsthantverk, traditionella yrken, fackkunskaper 
etc). 
Sammanlagt, jämfört med den specifikt kulmrella inriktningen, som tar i anspråk 15 
miljoner ecu, tar de kulmrella åtgärder som ingår i de fyra prioriterade områdena i 
artikel 10 i ERUF något mer än 2 miljoner ecu i anspråk per år (mot 1 miljon ecu för 
föregående period). 
Under dessa omständigheter verkar det som om en avgränsning av ett område speciellt 
för kulmr i nyskapande regionalutvecklingsåtgärder är ett viktigt steg kvalitetsmässigt, 
men även kvantitetsmässigt, eftersom den del som rör kulmr bland samtliga åtgärder 
ökar från ca 0,5 % till ungefär 6 %. 
C) = Inbjudan att lämna förslag till regionala och lokala nätverk som gemensamt önskar genomföra pilotprojekt for interregionalt 
samarbete och ekonomisk utveckling i kulturellt syfte enligt artikel 10 i ERUF (95/38). 
46 
KAPITEL II: KULTUR, SOCIALPOLITIK OCH MÄNSKLIGA RESURSER 
En strukturerad och konsekvent insats från unionens sida bör bidra till att återställa en 
hög sysselsättningsnivå, som är ett av målen i fördraget. Arbetslösheten skadar 
grunderna för våra samhällen. Den berör nära 20 miljoner människor i unionen, 
särskilt ungdomar. På grund av de socioekonomiska förändringarna, levnads- och 
konsumtionssätten, det synnerligen rika och di versifierade kulturarvet i Europa, är den 
kulmrella verksamheten en viktig källa till sysselsättning som bör utnyttjas. 
1. KULTUR. SYSSELSÄTTNING OCH SOCIAL SAMMANHÅLLNING 
Förutom interventionerna enligt de regionala målen 1, 2 och 5b, inom vilka Europeiska 
socialfonden finansierar utbildningsinsatser på kulturområdet, verkställs den 
ekonomiska och sociala sammanhållningspolitiken även genom socialfondens 
interventioner enligt mål 3 och 4. Dessa interventioner kompletteras av de båda 
gemenskapsinitiativen Employment och Adapt samt, vad gäller nyskapande åtgärder, 
artikel 6 i förordningen om Europeiska socialfonden. I nedanstående åtgärder går dessa 
interventioner ofta in på eller inbegriper kulturella aspekter som, genom att man 
tillvaratar de berörda mänskliga resurserna, gör det möjligt att minska risken för 
marginalisering. 
Mål 3 handlar om att bekämpa långtidsarbetslöshet, underlätta de ungas inträde i 
yrkeslivet och inlemma personer som är uteslutna från arbetsmarknaden. 
Mål 4 syftar till att underlätta arbetstagarnas anpassning till förändringarna inom 
industrin och produktionssystemens utveckling. 
Dessa mål tar 14 miljarder ecu i anspråk för den aktuella programperioden 1994 -
1999. 
Gemenskapsinitiativet Employment, med en budget på 1,4 miljarder ecu, består av tre 
delar som tillsammans skall lösa problemen med utestängning och marginalisering på 
arbetsmarknaden. 
Employment/Now stödjer utvecklingen av metoder och instrument som är både 
nyskapande och effektiva för kvinnornas yrkesutbildning och integrering på 
arbetsmarknaden. 
Employment/Horizon främjar integrering på arbetsmarknaden av funktionshindrade och 
andra marginaliserade grupper i syfte att bekämpa den ekonomiska och sociala 
utestängningen. 
47 
Employment/Youthstart stödjer projekt som främjar integrering på arbetsmarknaden av 
ungdomar utan yrkesutbildning, särskilt de som hotas av långtidsarbetslöshet och 
ökande utestängning från det aktiva samhället. 
Gemenskapsinitiativet Adapt har också anslagits en budget på 1,4 miljarder ecu. Det 
omfattar fyra mål som är beroende av varandra: 
Anpassa arbetskraften till strukturförändringar i industrin. 
Förbättra företagens konkurrenskraft. 
Förebygga arbetslöshet genom att förbättra arbetstagarnas kompetens. 
Skapa nya arbetstillfällen och starta ny verksamhet. 
Stödmottagarna till Adapt är främst arbetstagare som berörs av de industriella 
förändringarna, antingen sysselsatta arbetstagare som hotas av arbetslöshet, eller 
sådana som just har förlorat sin anställning till följd av omorganisation i företaget. 
Under perioden 1989 - 1993 har gemenskapen aktivt bidragit till att införa en politik 
för återanpassning av svaga grupper i samhället och yrkeslivet, långtidsarbetslösa, 
ungdomar utan kvalifikationer, migrerande arbetstagare och funktionshindrade. 
Betecknande för de åtgärder som genomförts över dessa fem år är bland annat att 
kulturen intar en betydande plats i yrkesutbildningsinsatserna. 
Denna utbildning kan rikta sig till ungdomar som redan har valt en inriktning med 
anknytning till det kulmrella. 
Exempel 1 - Utbildningsåtgärder som syftar till att tillvarata det historiska och konstnärliga 
kulturarvet i Italien 
Åtgärder av den här typen har mångfaldigats i Italien, i olika regioner, i synnerhet under 1993. 
Många ungdomar har kvalifikationer inom kulturområdet men har svårt att komma in på 
arbetsmarknaden. Utbildningsinsatserna prioriterar en ekonomisk och produktiv inriktning på de 
konstnärliga yrkena och rör olika områden (förlag, museer, musik, restaurering av byggnader, 
etc). Den kulturella dimensionen har visat sig vara både givande och motiverande för 
deltagarna. 
Bland de understödda initiativen kan följande nämnas: 
- I Umbrien - en kurs i restaurering av gamla böcker och en utbildning för museiarbetare. Nära 
100 % lär ha fått arbete. 
- I Toscana och Emilien-Romagna - en rad utbildningar inom musik, musikrestaurering 
(ljudband till gamla filmer) och teater. I Toscana lär 80 % ha placerats i arbete. 
- I Venezia slutligen, där behoven av att bevara det konstnärliga kulturarvet är stora, har kurser 
anordnats för tekniker i restaurering av byggnader. Andelen anställda lär vara 80 %. 
I de flesta fallen har de som fått ovan nämnda utbildningar även fått arbete, antingen i offentliga 
företag eller i privata bolag där de hade haft yrkespraktik, eller i kooperativ, vilket är det 
vanligaste. 
48 
Exempel 2 - Belfort-området. Europeiska socialfonden och integrering av unga konstnärer i 
yrkeslivet 
De europeiska "plantskolorna" erbjuder unga konstnärer möjligheter att genomföra 
forskningsarbete och skapande arbete under en tid av 3 - 9 månader. 
Utöver de materiella förmåner som ställs till deras förfogande av värdstaden erhåller 
konstnärerna ett stipendium från plantskolan för att slutföra sitt projekt och vidta åtgärder för att 
genom sin konstnärliga utövning komma in i yrkes- och kulturlivet 
Konstnärer inom samma gren men av olika nationalitet utbyter erfarenheter och olika möten 
med allmänheten organiseras kring deras verk (utställningar, kataloger, publikationer, 
föreställningar). 
Europeiska socialfonden understödde 1993 denna åtgärd som främjar integreringen av unga 
kreatörer i yrkeslivet. 
Andra experiment som stöds av Europeiska socialfonden har en kulturell dimension, 
inte därför att det rör sig om utbildning för konstnärer, etc, utan därför att de åsyftade 
utkomstmöjligheterna kommer från verksamheter inom kulmrområdena. Dessa 
utbildningar är då avsedda för ungdomar som har svårt att komma in på 
arbetsmarknaden på grund av att de inte har utbildning, vilket är en grundläggande 
förutsättning. 
Exempel - Les Escuelas-Talleres (skolverkstäder) och "Cases de Oficios" (yrkesskolor) 
Escuelas-Talleres och Casas de Oficios är statliga program som leds av arbetsmarknadsinstitutet. 
Åtgärderna avser ungdomar som inte har avslutat sin grundläggande skolutbildning, vilket 
hindrar dem från att skaffa sig yrkesutbildning. 
Teori och praktik varvas och råd och vägledning integreras i utbildningarna. Under 1 - 3 år får 
eleverna utbildning i offentliga projekt och på områden som har betecknats som 
sysselsättningsskapande i Vitboken om tillväxt, konkurrenskraft och sysselsättning, som 
restaurering av det konstnärliga, historiska, kulturella och urbana kulturarvet, bevarande av 
miljön/miljöskydd (underhåll av parker) samt praktik i hantverksyrken. 
De offentliga organ som är inblandade i dessa program anställer i vissa fall elever från dessa 
skolverkstäder eller yrkesskolor för arbeten eller tjänster som de administrerar. 
Den här sortens program har redan ingångsatts i andra medlemsstater under en annan beteckning 
och skulle kunna tillämpas i hela gemenskapen. 
Exempel - Byggande av ett fartyg från 1500-talet "Batavia" för att integrera arbetslösa 
ungdomar utan yrkeskompetens. (NU 
Detta projekt, finansierat inom ramen för mål 3, syftade till att integrera arbetslösa ungdomar i 
arbetsmarknaden och sysselsatte årligen cirka 50 lärlingar mellan 1990 och 1995. De var 
organiserade i små grupper under ledning av en kompetent arbetare. Arbetet, i synnerhet 
snickeriet, gjorde det möjligt för omkring 350 deltagare att få kvalificerad utbildning och, för 
224 av dem, att komma in på arbetsmarknaden. 
En tredje kulturell dimension i socialpolitiken är kulturens betydelse som uttrycksmedel 
för och bekräftelse av människor med problem och alltså som en hjälp till integrering 
av dessa, i synnerhet på arbetsmarknaden. 
49 
) 
/ 
Exempel - Centrum för teatcrkonst i Blyth: Tillvaratagande av de långtidsarbetslösas talanger 
Projektet hade som mål alt skapa en nytt koncept som kombinerade praktisk utbildning och 
utveckling av personligheten för att tillfredsställa särskilda behov på lång sikt. Det handlade om 
att ge de berörda grundläggande kompetenser som de saknade för att göra det möjligt för dem 
att senare följa en annan utbildning. 
De ansvariga för projektet valde för detta ändamål ut personer som var över 25 år gamla, utan 
anställning sedan mer 17 månader och vars speciella utbildningsbehov hade konstaterats. Inom 
ramen för denna utbildning kallades de att delta i en gruppverksamhet av gemensamt intresse, i 
detta fall att sätta upp en teaterföreställning, ett arbete som var avsett att utveckla 
självförtroende, motivation och initiativanda hos de berörda, att förbättra den kompetens de 
redan hade uppnått och framkalla ny sådan. Deltagarna skrev rapporter allt eftersom de 
utbildades, enligt former som anpassades till deras egna behov. Dessa rapporter lämnades sedan 
in för godkännande av Royal Society of Arts (RSA). 
Den andra lärdomen av analysen av perioden 1989 - 1993 är att kulturen har visat sig 
vara en lovande sektor när det gäller att skapa arbetstillfällen och kommer långt fram 
bland de sektorer som erkänns som sysselsättningsskapande. 
Svårigheten ligger i att förstå kulturens påverkan på sysselsättningen. Man måste alltså 
få igång arbetet med kulturstatistiken. 
Den första uppgiften blir att ta fram och sprida kulturstatistik i vart och ett av länderna 
i Europeiska unionen och skapa möjligheter till harmonisering på europeisk nivå. En 
förstudie i den riktningen har genomförts, där det utifrån tre huvudmetoder anges vilka 
områden som kan definieras som kultur, vilka källor som kan användas för 
bedömningen av dessa och hur resultaten kan valideras. 
Beträffande definitionen av det kulmrella området har följande kategorier tagits från 
UNESCO-nomenklaturen: 
Kulturarv 
Trycksaker och litteratur 
Musik och scenkonst 
Visuell konst 
Ljudbaserade och audiovisuella media 
Sociokulturell verksamhet 
Den stora mängden av uppgifter i de flesta länder gjorde det nödvändigt att fastställa 
kriterier för vilka som kunde behållas för fortsatt analys på Europeiska unionens nivå. 
Man har därför gjort en förteckning över de källor som uppfyller tre krav. De skall 
vara nationella, varaktiga och tillgängliga. Valideringen av resultaten gjordes genom 
direktkontakt med de främsta nationella insamlarna utifrån hur de använt den 
information som lämnats till dem, för att upprätta gemenskapsramar för en analys 
baserad på 
- omfattningen av den offentliga finansiering som berör kulturen, 
- bedömning av den kulturella sektorns betydelse ur sysselsättningssynpunkt, 
- kännedomen om den kulturella utövningen. 
50 
Den andra uppgiften avser förbättring av kunskapen om kulturens betydelse i 
gemenskapspolitiken, i synnerhet utifrån undersökningarna "sysselsättning" och "fritid" 
(i hushållen) som gjorts av Eurostat, men även av ett mer systematiskt utnyttjande av 
de upplysningar som finns i de projekt som lagts fram inom ramen för strukturfonderna 
eller gemenskapsinitiativen i fråga om sysselsättning. 
Det är således nödvändigt att utveckla och förfina verktygen för bedömning av den 
kulmrella dimensionen i gemenskapens socialpolititik. Fritids-, konst- och 
kulmrsektorn i allmänhet lär idag ha lika många anställda som bilindustrin och fler än 
konfektions- och skoindustrin (rapport om sysselsättningen i Europa 1994). 
Unionen har redan, utöver den befintliga sysselsättningen, satt igång en aktiv forskning 
och katalogiserat 17 ledande verksamhetsområden där de största möjligheterna till 
sysselsättning finns, däribland utveckling av kulturarvet, lokal kulturell utveckling och 
audiovisuell utveckling. För dessa har nyskapande åtgärder inletts (enligt artikel 10 i 
ERUF, se kapitel I i denna del). 
Det åsyftade målet med dessa nyskapande åtgärder är dubbelt. Att främja utarbetandet 
av strategier på lokal nivå, eller helst på högre nivå, och sedan pilotprojekt till stöd för 
skapande av sysselsättning på lokalt initiativ. Dessa åtgärder baseras på en integrerad 
utvecklingsmetod och på prioriterade åtgärdsområden som valts ut bland de 17 sektorer 
som tas upp i vitboken. De kompletteras på gemenskapsnivå av mer specifika insatser 
som tillkommit enbart med tanke på de långtidsarbetslösa. 
- En integrerad utvecklingsmetod 
Det gäller att för att skapa arbetstillfällen på lokalt initiativ göra en integrerad insats 
både i fråga om instrument och parter. Denna integrerade metod bör grundas på en 
bred bas av samarbetspartner som omfattar de viktigaste offentliga aktörerna, men även 
föreningssektorn och den privata sektorn. 
- Åtgärdsområden 
De har utvalts med utgångspunkt i vitboken och berör alla förbättringen av 
livskvaliteten och kan delas upp i tre underavdelningar: 
1. Arbeten med anknytning till människor, bl.a. kulmrella och audiovisuella lokala 
tjänster. 
2. Arbeten med anknytning till livskvalitet, bl.a. nya former av turism. 
3. Arbeten med anknytning till miljön, bl.a. skydd och underhåll av naturområden. 
De åtgärder som är stödberättigande måste delas upp i två sammanhängande faser: 
Utarbetande av regionala eller lokala strategier till stöd för 
sysselsättningsskapande på lokalt initiativ (varaktighet 8 månader). 
- Pilotprojekt för stöd till strukturering av ett utbud av tjänster (varaktighet 16 
månader). 
51 
Under denna period åtar sig de utvalda deltagarna även att sätta i stånd och sprida sina 
insatser. 
När det gäller den aktiva sysselsättningspolitik som rekommenderas i vitboken om 
tillväxt, konkurrenskraft och sysselsättning är uppmuntran av lokala initiativ till 
utveckling och sysselsättning (EGT nr 265/3, 12.10.1995) onekligen en intressant 
faktor ur lönsamhetssynpunkt. 
På grundval av den makroekonomiska bedömning av möjligheten att skapa 
sysselsättning som bedrivs för tre länder i unionen (Frankrike, Storbrittanien och 
Tyskland) är det möjligt att hävda att en politik som har en tydlig kulturell dimension 
är av det slaget att den varje år ökar sysselsättningen i Europa från 140 000 till 
400 000 platser. Detta är ungefär 40 % av målet att förbättra den tillväxt i 
sysselsättningen som avses i vitboken för att sänka den nuvarande arbetslöshetsnivån 
till hälften fram till år 2000. I detta sammanhang utgör de nya sysselsättningsområdena 
en möjlighet som kan utnyttjas främst till att öka antalet sysselsatta (främst bland 
kvinnor) och i kampen mot arbetslösheten bland ungdomarna. 
När det gäller arbetet med att söka nya områden för att öka sysselsättningen driver 
eller stödjer gemenskapen ekonomiskt, i samarbete med de viktigaste berörda 
aktörerna, flera verksamheter som innebär analys och utbyte av erfarenheter med 
inriktning på förhållandet "sysselsättning och kulmr". Som exempel kan följande 
nämnas: 
Organisation, inom ramen för programmet Leda (Local employment 
development action), av s k workshops om de nya arbetstillfällena inom 
kulmrsektorn. 
Undersökning av festivalstädernas ekonomiska betydelse och deras bidrag till 
sysselsättningen. Detta projekt omfattar 13 festivaler i fem medlemsstater 
(Tessaloniki och Herakleion för Grekland, Spoleto, Pesaro och Turin för 
Italien, Wexford för Irland, Edinburg och Manchester för Storbrittanien, 
Avignon, Lorient och Bourges för Frankrike, Graz och Salzburg för Österrike). 
Undersökning av museernas ekonomiska betydelse (Nemus) och dessas bidrag 
till sysselsättningen. Detta projekt omfattar museiförvaltare i 20 städer eller 
regioner i sju medlemsstater. 
Undersökning av möjligheterna att skapa kulmrella arbetstillfällen i Sydeuropa. 
Stöd till kongressen "making music work", organiserad inom ramen för 
Europadays, som i maj 1996 samlade mer än 150 företag från hela unionen. 
Stöd till projektet för "internationell kulturell sysselsättning" som syftar till att 
gynna rörligheten för kulturarbetare. 
Stöd till seminarier ägnade åt kulturens ekonomi (Perugia, 1995, Temple Bar, 
Dublin, 1994, Liverpool Institute of Performing Arts, 1994 ...). 
52 
Slutligen bör det noteras att gemenskapen med programmet Helios II till förmån för 
funktionshindrade lämnar ekonomiskt stöd (235 000 ecu år 1995) till aktiviteter på 
kulturområdet som genomförs av europeiska funktionshindrade konstnärer. 
2. KULTUR OCH MÄNSKLIGA RESURSER 
Yrkesutbildningen är med i Romfördraget, men det är i Maastrichtfördraget som 
utbildning i kunskap om Europeiska Unionen införs. Gemenskapens intervention inom 
yrkesutbildningsområdet har utvecklats under 80-talet med lanseringen av 
samarbetsprogram mellan universitet och mellan utbildningsinstitut. 
År 1993 underströks i kommissionens vitbok om tillväxt, konkurrenskraft och 
sysselsättning utbildningens stora betydelse när det gäller att omvandla den ekonomiska 
tillväxten till sysselsättning. Detta tema togs sedan upp i vitboken om utbildning som 
utarbetades av kommissionen 1995 (KOM (95) 590, "Lära och lära ut - på väg mot 
kunskapssamhället"). 
För att fylla sin funktion bättre har unionen sedan 1995 omorganiserat och 
rationaliserat sina utbildningsprogram och omgrupperat dem i första hand inom tre 
program: Sokrates (utbildning) och Leonardo (yrkesutbildning) och Ungdom för 
Europa. 
Sokrates 
Detta program, som omfattar perioden 1995 - 1999 och har ett budgetanslag på 850 
miljoner ecu, är baserat på erfarenheten från Erasmus, Lingua och olika tidigare 
pilotåtgärder. Det berör alla utbildningsnivåer, från förskolan till den högsta, 
språkundervisning, distansundervisning, vuxenutbildning samt främjande av 
informations- och erfarenhetsutbyte på utbildningsområdet. Kulturen och dess olika 
sidor är en viktig beståndsdel i utbildningsinnehållet och den ligger till grund för de 
flesta åtgärder som föreskrivs i programmet. 
I stort sett är målet att utveckla den europeiska dimensionen i utbildningen för att 
förstärka känslan av europeiskt medborgarskap med utgångspunkt i varje medlemsstats 
kulturella arv. Detta görs lika mycket genom att främja bättre kunskap i främmande 
språk, för att gynna utvecklingen av den mellankulturella dimensionen i 
undervisningen, skapa ett bättre samarbete mellan utbildmngsanordnarna och rörlighet 
för studerande och utbildare, som genom att uppmuntra det akademiska erkännandet av 
utbildningsbevis och studieperioder, främja informations- och erfarenhetsutbyte, osv. 
Erasmus och den interkulturella dimensionen i den högre utbildningen 
Erasmus (budget för 1995: 128 miljoner ecu), som avser högre utbildning, uppmuntrar 
framför allt studenternas och utbildarnas rörlighet genom att de beviljas stipendier och 
53 
ges lämplig språklig förberedelse. Programmet stödjer även samarbetsprojekt på 
universitetsnivå på områden av gemensamt intresse, s.k. "tematiska nätverk". Det är 
svårt att isolera och beräkna den kulmrella dimensionen i ett sådant initiativ, även om 
den finns med på alla nivåer i aktiviteterna. Den är i synnerhet beroende av deltagande 
från studenter och utbildare från kulmrsektorn, som får möjlighet att komplettera sin 
utbildning på universitet i andra länder och förbättra sina språkkunskaper samt slutligen 
låta de kulmrella kretsarna i de egna länderna få del av detta "europeiska mervärde". 
Den kulmrella karaktären hos en sådan insats ligger även i att den bidrar till att öppna 
och göra människor medvetna om olika europeiska kulturer. 
Exempel - Polyphonia 
(Europeiskt musikaliskt nätverk): 12 europeiska fakulteter för musikvetenskap och konservatorier har 
organiserat sig i nät för att samarbeta till förmån för studenternas och utbildarnas rörlighet (gemensamma 
intensivstudier- och program). Detta nät har givit upphov till en kammarorkester och en 
slagverksensemble. 
"Comenius" och samarbetet inom utbildning på förskole- och grundskole- och 
gymnasienivå 
Comenius har som mål att främja den europeiska och interkulturella dimensionen i 
förskolan och skolan och innehåller en rad insatser som syftar till att stimulera 
samarbetet mellan skolinrättningar, bidra till att utveckla lärarnas yrkeskunskaper och 
på detta sätt förbättra kvalitén på skolundervisningen i de olika länderna i Europa. 
Denna insats kan stödja projekt som bygger på ett kulmrellt tema som kan anses vara 
samverkande faktor och ett arbetsunderlag för nätverk av skolor med mycket olika 
bakgrund. 
Exempel från förberedelserna för lanseringen av Comenius 
Exempel 1 - Meithal 
Nätverket Meithal ("arbeta tillsammans" på gaeliska) för grundutbildning av lärare och den 
europeiska dimensionen sedan 1990, samlar under en månad lärare och blivande ämneslärare 
från tolv lärarhögskolor i åtta av unionens länder över en särskilt ämne ("konsten i Europa" 
1984) - där målet var att stimulera tankeutbyte om den europeiska dimensionen i 
grundutbildningen av lärare. 
Exempel 2 - Leva tillsammans i Europa 
Projektet "How to live together in Europe - Le forme délia convivenza in Europa" utvecklades 
1992 - 1994 inom ramen för en pilotåtgärd av multilaterala skolpartnerskap som föregick 
Sokrates och samordnades av ett gymnasium i Palermo (Italien). Det genomfördes tack vare ett 
nätverk av inrättningar i Österrike, Frankrike, Tyskland, Storbrittanien, Nederländerna och 
Spanien. Projektet genomfördes enligt en tvärvetenskaplig metod med deltagande lärare från 
flera områden förenade i undervisningsenheter som tog i beaktande så olika undervisningsämnen 
som historia, filosofi, litteratur, samhällskunskap, konst, osv. Det bidrog till att optimera 
medvetandet om det gemensamma kulturarvet, sökandet efter kulturella rötter, förståelsen av 
sambanden mellan den nationella historien och de andra ländernas historia i Europa och i 
världen. 
Exempel 3 - Skolan adopterar ett kultarpbjekt 
54 
Detta projekt lanserades 1992 av en italiensk stiftelse och samordnades på europeisk nivå av 
stiftelsen Pégase - som stöds av Europeiska unionen - och resulterade i att man skapade ett 
nätverk av mer än 350 skolor i tolv städer i unionen, vars arbetstema är det arkitektoniska arvet. 
Varje deltagande skola adopterar symboliskt ett kulturobjekt i sin stad, integrerar närmare 
studier om det i sitt program, och använder därvid även den nya multimedietekniken, ordnar 
guidade besök, utarbetar informationsmateriel, osv., i nära samarbete med de lokala 
myndigheterna och med de ansvariga för förvaltningen av kulturobjekt. I projektet ingår även 
transnationellt samarbete med publicering av en månatlig bulletin, möten mellan representanter 
för elever och lärare i de deltagande skolorna, elevutbyte mellan skolor, osv. 
Comenius syftar dessutom till att stödja integrering och jämställdhet för barn till 
migrerande arbetare, människor med resande yrken, kringresande och zigenare. Här 
bör stöd till projekt som gynnar medvetandegörandet om den språkliga och kulmrella 
mångfaldens rikedomar bidra till kampen mot social utestängning, rasism och 
främlingsfientlighet. 
Det är samma inriktning på de projekt som stöds som "Utbildning över kulturgränser". 
Dessa syftar till att hjälpa eleverna att upptäcka de faktorer som förenar och skiljer 
mänskligheten, genom komparativa studier av olika kulturer, och att utveckla en kritisk 
och förstående syn på den kulmrella mångfalden. 
Den kulturella dimensionen i de tvärgående åtgärderna i Sokrates: Lingua, Arion, 
m.fl. 
En kulturell dimension som - liksom de andra insatserna - är starkt knuten till 
begreppen utbyte mellan utbildningssystem och mellan olika kulmrella världar 
kännetecknar även de tvärgående åtgärderna inom ramen för Sokrates. Det är dock 
svårt att exakt definiera den och ännu svårare att kvantifiera den. 
Så är det med insatsen för främjande av språkundervisning (Lingua), som sätter i 
verket en rad åtgärder för att förbättra kunskaperna i ett växande antal europeiska 
språk. Den prioritering som görs av de språk som talas minst och lärs ut minst bidrar 
till deras överlevnad och till kulturell berikning av unionen. 
Vad gäller de insatser som organiseras i syfte att gynna informations- och 
erfarenhetsutbytet, i synnerhet det som behandlar frågor av gemensamt intresse om 
utbildningspolitik, eller det europeiska informationsnätverket avseende utbildning 
(Eurydice), kan dessa logiskt hänföras till aspekter som rör utbildning på 
kulmrområdet. Erkännandet av utbildningsbevis och utbildning i andra länder (som 
Nätverket för nationella informationscentrer om det akademiska erkännandet av 
utbildningsbevis (NARIC) är en fråga som även rör studier av kulmrellt slag. 
Ett av de främsta målen för en insats kallad "Vuxenutbildning" är att sprida kunskap 
om kulmrer, traditioner och de olika europeiska språken genom att stödja pilotprojekt 
som läggs fram av nätverk av institutioner och organisationer från minst tre 
medlemsstater. För denna insats har man kunnat uppskatta att 29 % av den tilldelade 
budgeten på 3 miljoner ecu per åtgärd för 1995 har gått till att stödja projekt av 
kulturellt slag. 
55 
) 
/ 
Mötet mellan utbildning och kultur: gemenskapsinitiativet på området konstnärlig 
utbildning 
Detta gemenskapsinitiativ, som lanserades 1994, syftar till att främja transnationell 
samarbetsverksamhet mellan inrättningar för utbildning och konstnärlig yrkesutbildning 
i Europeiska unionen. Det avser främst postgymnasial nivå och försöker avhjälpa den 
alltför blygsamma plats som de konstnärliga ämnena intar i utbildningsprogrammen. 
Projektet omfattar organisation av en rad aktiviteter av utbildningskaraktär inom 
samtliga konstnärliga områden, från de audiovisuella (film, foto, videokonst, osv.), 
dans och formgivning (grafisk, textil och rörlig konst), till de sköna konsterna (måleri 
och skulptur), musik (både klassisk och populär) och teater. Under det förberedande 
stadiet 1994 finansierade kommissionen 61 demonstrationsprojekt som omfattade alla 
de nämnda områdena. År 1995 valdes 52 projekt ut och finansierades till ett 
sammanlagt belopp på 700 000 ecu. 
Exempel 1. Granit - trä - brons 
Detta projekt består i en transnationell vidareutbildningskurs där konststuderande och unga 
konstnärer går på kurser som ges av yrkesutövande konstnärer som behärskar skulpturtekniker 
för granit, brons och trä. Förhållandet mellan de tre materialen utforskas. Genom att blanda 
material under lektionerna får lärare och kursdeltagare anledning att arbeta tillsammans och 
utbyta erfarenheter och metoder samt att ta nya metoder för skulptur i bruk. En dokumentation 
som publiceras vid projektets slut uppmuntrar till bättre samarbete på europeisk nivå mellan 
skolor och skulpturateljéer. Projektet samordnas av en skotsk skulpturateljé och omfattar även 
irländska och svenska ateljéer. 
Exempel 2. Upprättande av en "gemensam struktur" för högre konstnärliga studier inom 
Europeiska unionen 
Detta projekt samordnas av Universidad de la Laguna de Tenerife och genomförs med 
deltagande från Ecole régionale des Beaux-Arts et des arts appliqués i Toulouse samt Nationaal 
hoger inst. en koninklijke Adademie voor schone kunsten i Anvers. Det syftar till att bedriva 
forskning om Europeiska unionens konsthögskolor och deras samhällsroll när det gäller att skapa 
sysselsättning i relation till utbildningarna. En dokumentation skall sammanställas om de olika 
utbildningarna och utbildningsbevisen inom de sköna konsterna i Europeiska unionen. Slutmålet 
för projektet är att skapa en struktur som är gemensam för alla medlemsstaterna och som kan 
uppfylla de studerandes behov vad gäller deras förberedelse för yrkeslivet och överföringen av 
deras kompetens till andra medlemsstater. 
De projekt som valdes ut 1994 och 1995 visar på många olika infallvinklar när det 
gäller utbildningen på det konstnärliga området, vilket stämmer med de olika 
inriktningar som föreslås i själva åtgärden: att stärka de transnationella 
samarbetsaktiviteterna mellan inrättningar för utbildning och konstnärlig 
yrkesutbildning i Europeiska unionen, att öka rörligheten för studerande och utbildare, 
att stödja initiativ som gynnar spridning av information och erfarenheter och att 
uppmuntra framtagning av moduler, specialkurser eller internationella arbetsgrupper 
och seminarier som ger den konstnärliga undervisningen en europeisk dimension. 
Många av dem är ofta av tvärvetenskaplig karaktär och utnyttjar även den nya 
informations- och kommunikationstekniken. De uppvisar dessutom åtskilligt av 
socioekonomisk dynamik. 
56 
Programmet Leonardo da Vinci och den kulturella dimensionen i yrkesutbildningen 
Detta program, som liksom Sokrates sträcker sig över perioden 1995 - 1999, har 
anslagits en sammanlagd budget på 620 miljoner ecu. Det förenar, i 
rationaliseringssyfte, de tidigare gemenskapsprogrammen för yrkesutbildning, bland 
annat Force (vidareutbildning), Petra (grundutbildning), Comett (samarbete mellan 
universitet och företag) och Eurotecnet (främjande av utbildningar knutna till 
teknologiskt nyskapande). 
Det tillhandahåller stöd till pilotprojekt, förmedlings- och utbytesprogram, enkäter och 
analyser som drivs inom ramen för de transnationella partnerskapen, i syfte att särskilt 
gynna förbättring av och även bättre kunskap om såväl de nationella systemen för 
yrkesutbildning som de insatser som görs av företagen (även samarbetet mellan 
universitet och företag). 
Programmet spänner över ett mycket stort område och kan ge upphov till projekt av 
kulmrellt slag som syftar till att utveckla utbildning eller påbyggnadsutbildning av 
yrkesverksamma från konstnärs- och hantverkssektorn. 
Exempel 1. Vidareutbildning inom sektorn för konstnärlig keramik 
Detta projekt samordnas av en spansk förening av företag som är verksamma inom 
keramiksektorn och har som mål att skapa ett system av kurser i vidareutbildning för att 
avhjälpa hantverkares och företagares allvarliga luckor i utbildningen, i synnerhet när det gäller 
att använda ny teknik. 
Den verksamhet som genomförs i detta sammanhang syftar till att klassificera yrkena i nivåer, 
studera det teknologiska innehållet i varje yrke, utarbeta kurser som är anpassade till dess 
innehåll och särskilda utbildningsbehov, för att slutligen i praktiken pröva de lösningar man fått 
fram. 
Andra projekt har som mål att föra en metodologisk diskussion på europeisk nivå om 
ett yrke knutet till den konstnärliga sektorn, för att det skall fungera bättre och 
effektivare. 
Exempel 2. Yrkesutövare på museer - skillnaden mellan utbildning och yrke 
Detta projekt syftar till att minska skillnaden mellan den traditionella utbildningen av 
yrkesutövare på museer och dessa institutioners särskilda behov. Detta sker genom att man 
öppnar en dialog mellan de olika universitetsavdelningarna för museologi och de organisationer 
som företräder yrkesutövarna på museerna. Detta utbyte bör utmynna i en analys av de 
befintliga utbildningssystemen som kan främja att nya undervisningsmetoder inrättas, bättre 
anpassade till den här sektorns behov. 
Konkret skall projektet drivas i form av flera seminarier, som tar upp olika aspekter av 
problemet. En gemensam publikation skall avsluta detta initiativ och resultaten skall även spridas 
via rapporter, tidskrifter och seminarier i de deltagande länderna. Projektet samordnas av ett 
svenskt organ och förenar partner från Danmark, Nederländerna och Storbrittanien. 
Programmet "Ungdom för Europa " 
Med ett anslag på 105 miljoner ecu för perioden 1995 - 1999 syftar detta program till 
att främja utvecklingen av ungdomsutbyte och initiativ riktade till ungdomar. Allmänt 
57 
) 
/ 
kan sägas att kulturella ämnesområden har företräde i kommunikationen och utbytet 
mellan ungdomarna. Konst kan vara en katalysator för energi, en väckarklocka, för 
utveckling och integrering i samhället. "Ungdom för Europa" har i detta sammanhang 
understött flera initiativ, som till exempel: 
Graffiti: Ett projekt som innebär att man organiserar möten och utställningar av graffitikonst 
samt ger ut en publikation (hip-hopkultur m.m.). 
Musik för ungdom: Utveckling av inspelningsstudior för unga musiker och utbyte av dessa 
inspelningar mellan ungdomar tvärsöver Europa. 
Insats till förmån för regional- eller minoritetsspråk och -kulturer 
I enlighet med Europaparlamentets önskemål driver kommissionen sedan 1983 en 
verksamhet för främjande och skydd av regional- eller minoritetsspråk och -kulmrer. 
Budgeten för år 1996 uppgår till 4 miljoner ecu. 
Insatsen syftar främst till att uppmuntra utveckling av initiativ på utbildnings-, kultur-
och informationsområdena, att förstärka den europeiska dimensionen och stimulera 
samarbetet mellan alla som verkar för bevarande och främjande av dessa språk och 
kulmrer, att förbättra informationsutbytet och överföringen av erfarenheter, att 
systematisera, förbättra eller främja undervisningen i regionala språk eller 
minoritetsspråk inom alla utbildningsinriktningar, från förskola till vuxenutbildning. 
De godkända projekten omfattar ett brett urval av utbildnings- och kulturaktiviteter, 
som undervisning i språk på alla nivåer, utbildning av lärare och vuxna, trycksaker för 
barn och vuxna, standardisering av språket och terminologiarbete, konferenser och 
seminarier, kulturarrangemang, videofilmer, radio- och televisionssändningar. 
Exempel 1 • Språk i Europa 
Detta projekt, som lanserades av gruppen TIDOC i Barcelona år 1994, har gjort det möjligt alt 
skapa en grafisk databas över de språk som talas i Europa. Uppgifterna, som har utarbetats på 
katalanska, engelska och franska och lagts på diskett, är ett intressant sätt att göra didaktiskt 
flerspråkigt material i form av pedagogisk lek för barn mellan 10 och 15 år. 
Exempel 2. Keltisk filmfestival 
"International Celtic film festival" är ett kulturarrangemang av stor betydelse för språken och 
kulturerna i Skottland, Bretagne, Irland, Wales och Cornwall. Det 16:e evenemanget ägde rum i 
Fort Williams (Skottland) i april 1995, med deltagande av film- och TV-producenter och 
företrädare för branschorganisationerna på området. I festivalen ingick även symposier, 
seminarier och utdelning av priser till de bästa filmerna. 
Exempel 3. Marixtu Berritsu 
Radioprogram avsett för barn i Frankrike och Spanien som talar baskiska. Dessa utsändningar 
om en timme per dag har utarbetats i samarbete med lärare och elever i småskolan och 
mellanstadiet i syfte att hjälpa barnen att utveckla sin kommunikationsförmåga på det baskiska 
språket. 
58 
KAPITEL III: KULTUR OCH AVANCERAD TEKNIK 
I detta kapitel ges en översikt över de olika gemenskapsprogram som möjliggör 
samverkan mellan sektorn för avancerad kommunikationsteknik och 
informationsmarknaden å ena sidan och kulmrsektorn å andra sidan. Därefter beskrivs 
några exempel på pilotprojekt och viktiga initiativ till användning av avancerad teknik 
inom kulmrsektorn. För att inrikta undersökningen på ett mer specifikt område inom 
kulmrsektorn avser de utvalda exemplen i möjligaste mån museerna. Museerna utgör 
dessutom ett privilegierat tillämpningsområde för multimedieresurserna och ett perfekt 
exempel på fördelarna med att integrera den kulturella dimensionen i projekt som rör 
avancerad teknik. Museerna anser för övrigt att den avancerade informations- och 
kommunikationstekniken är ett verktyg utan jämförelse för att stimulera dem till mer 
samarbete och hjälpa dem att bättre fullgöra sitt speciella uppdrag. 
I. AVANCERAD INFORMATIONS- OCH KOMMUNIKATIONSTEKNIK 
Sektorn för forskning, utveckling och avancerad teknologi är ett av de viktigaste 
verksamhets- och utgiftsområdena i Europeiska unionen. Den har som mål att förstärka 
den teknologiska grunden för den europeiska industrin och stödja dess internationella 
konkurrenskraft. Åtgärder i den riktningen ingår i det fjärde ramprogrammet (budget 
12 700 miljoner ecu för perioden 1994 - 1998) som framför allt ser till sammanhanget 
mellan politiken för forskning och teknisk utveckling (FTU) och den socioekonomiska 
sammanhållningen. Den grundläggande drivkraften är viljan att utnyttja vetenskap och 
teknik för att förbättra den europeiska industrins konkurrenskraft och livskvaliteten i 
Europa. 
FTU-politiken är av stor vikt för kultursektorn, bland annat som stöd till museernas 
och bibliotekens verksamhet. Införandet av avancerad teknik i kulmrsektorn är 
oundgängligt för den framtida spridningen av informations- och 
kommunikationsteknologin och dess tillämpning. Här följer några program som 
uppmuntrar och stödjer forskning och utveckling inom kulmrsektorn samtidigt som 
man gynnar ett närmare samarbete mellan de europeiska kulturorganisationerna. 
1. Kommunikationsteknik och kultur 
Programmet Race (Forskning och utveckling inom området avancerad 
kommunikationsteknologi i Europa), har genomförts i två etapper: Race I (1988 -
1992) och Race II (1992 - 1995), med ett sammanlagt finansiellt bidrag från 
gemenskapen på 1 103 miljoner ecu (mindre än hälften av den totala insatsen som 
beräknats till 2 500 miljoner ecu). Målet för Race var att införa villkor som gör det 
möjligt för européerna att få tillgång till en rad telekommunikationstjänster av bättre 
kvalitet och till lägre kostnad samt att ge Europa en kraftfull och konkurrenskraftig 
telekommunikationsektor på världsnivå. 
59 
Särskilt två projekt bör framhållas när det gäller tillämpning av avancerad 
telekommunikation på kulmrområdet - och speciellt på kulmrarvet - inom ramen för 
Race-programmen: 
1. Inom ramen för Race I: Projektet EMN (European Museums Network), inriktat 
på databaser, har utvecklat ett komplett digitalt multimedietestsystem baserat på 
client/servertekniken. Det har installerats i åtta museer och gjort det möjligt att 
skapa en gemensam multimediedatabas med över 800 objekt, där vart och ett av 
dem i sig utgör ett multimedialt datadokument bildat av en hel rad 
sammanhörande multimediedokument. Projektet har bland annat resulterat i att 
man utvecklat ett verktyg som gör det möjligt för museerna att ge ut och skapa 
egna multimediedokument. Den andra tillämpningen var ett presentationssystem 
avsett för vanliga besökare för att de skulle kunna hitta utifrån objekt som de 
fått fram genom sökord som styrs av besökarnas egna associeringar eller 
känslor. Detta projekt utvecklades mellan 1989 och 1992 och har fått ett 
sammanlagt gemenskapsstöd på 5 miljoner ecu. 
2. Inom ramen för Race II: Projektet Rama (fjärranslutning av museernas arkiv), 
som genomfördes mellan 1992 och 1995 tack vare ett totalt gemenskapsstöd på 
8,6 miljoner ecu, syftade till att främja en bredare användning av databaser och 
bildbanker som är tillgängliga för de genom systemet sammankopplade 
museerna samt göra pilottjänster åtkomliga på distans via bredband där 
museernas arkiv används som källor. Rama ger museerna möjlighet att 
organisera sina arkiv elektroniskt, att erbjuda nya former av 
multimediepresentation för visning av sina egna (eller andra museers) samlingar 
och att göra denna information åtkomlig på distans. Avsikten är att Rama skall 
resultera i att det bildas ett nätverk av museer som erbjuder forskare, 
förläggare, skolinrättningar och specialister på internationell nivå att nå deras 
arkiv på distans. Urvalet av konstverk görs således elektroniskt på grundval av 
en förbättrad multimedieinformation om museerna. 
Race-programmen har idag lämnat plats för ACTS (Avancerade 
telekommunikationstekniker och -tjänster), som får ett budgetanslag på 671 miljoner 
ecu för perioden 1995 - 1999. ACTS konkretiserar den insats som Europeiska unionen 
har visat prov på för att uppmuntra forskning och utveckling (FTU) i ett 
prekonkurrerande skede vad gäller telekommunikationer enligt det fjärde 
ramprogrammet för forskning, teknisk utveckling och demonstration (1994 - 1998). 
ACTS är ett avgörande steg på vägen mot skapandet av ett informationssamhälle i 
Europa. 
De framsteg som gjorts inom telekommunikationsområdet är en av själva drivkrafterna 
i denna utveckling. Som den viktigaste industrisektorn i sig är telekommunikation även 
en nödvändig infrastruktur för utveckling av andra tjänster, kulmren inbegripen. För 
att säkerställa ett fullständigt förverkligande av de möjligheter som erbjuds genom 
telekommunikation bör det upprättas fasta och förutsebara ramar inom vilka de många 
60 
aktörerna - och konkurrenterna - i sektorn kan fylla sina respektive funktioner på ett 
konstruktivt sätt. 
Telekommunikationsutvecklingen är viktig även inte bara ur ekonomisk synvinkel, utan 
den berör också kulmrella och sociala aspekter. Kommunikationstekniken bör gå längre 
än till kvantitativa förbättringar och stödja kvalitativa förbättringar 
(kommuikationskvalitet) och relevans (att kommunicera med rätt partner eller skaffa 
rätt tjänst eller information). 
En av fördelarna med informationssamhället är att det blir lättare att få tillgång till 
information av kulmrellt slag, närmare bestämt till multimedieinformation som avser 
satsningar på kulmrområdet. En förstärkning av samarbetet är nödvändig för att 
påskynda digitaliseringen av kulturarvet och införande av enhetliga tekniska och 
operativa system vad gäller lagring och åtkomst. Det blir verkligen inte så lätt att 
uppnå fullständig samverkan mellan de olika system som för närvarande används av 
olika användare på olika platser. Samarbetet bör främja ett samförstånd om skydd av 
immaterialrätten, om upphovsrätten och om förvaltningen och skyddet av den kulturella 
och språkliga mångfalden. 
Målet är att optimera fördelarna med integreringen och med nyskapande utveckling, att 
införa en samrådsmekanism och att gynna samverkan mellan närliggande områden och 
tjänster genom att inrikta insatserna på samarbete mellan de olika sektorerna. 
Det viktigaste är nu att fastställa breda riktlinjer och prioriteringar för att 
definiera mål för 
1. digitalisering av information om samlingarna (multimedia), 
2. mål vad gäller tolkning av multimediekommunikation och system för 
åtkomst, 
3. kompilering/digitalisering av register över arv från minoriteter som är 
utsatta eller utrotningshotade, 
4. tillgänglighet på bibliotek, skolor och universitet och i fråga om 
offentliga tjänster, 
5. interaktion med denna multimedieinformation, 
6. överordnade principer för immaterialrätter, upphovsrätter, fakturering, 
osv. 
2. Telcmatiktillämpningar och kultur 
TAP (Telematics Application Programme) ingår i det fjärde ramprogrammet (1994 -
1998) och är särskilt inriktat på informations- och kommunikationsteknik. I detta 
sammanhang har en insats utvecklats inom sektorn för infomationsvetenskap som syftar 
till en lättare och mer selektiv åtkomst av all slags information och till att det skall vara 
61 
) 
/ 
lättare att använda den, genom metoder och system baserade på telematik och inriktade 
på informationsinnehållet. Målet är alltså åtkomst, användarbekvämlighet och innehåll i 
multimedia. Detta nya budgetområde erhåller för närvarande en budget på 37 miljoner 
ecu av de cirka 900 miljoner ecu som beräknas för hela TAP under ovannämnda 
period. 
Denna insats har följande prioriterade mål: 
En koncentration på att tillfredsställa användarnas krav (utformning inriktad på 
användarna och deras behov och dessa användares deltagande i 
utformningsprocessen). 
Integrering av kostnaden för de användarvänliga verktyg och metoder som 
används på de olika stadierna i informationskedjan. 
Optimering och enklare användning av informationen (utformning av form och 
innehåll, sökning av information, användning av informationen i det lokala 
sammanhanget). 
Administrering av muitimedieinformationen (tonvikt på register över 
information som inte är text). 
Denna insats har ett kommersiell syfte. Den dikteras mer av efterfrågan än av tekniken. 
Tillvägagångssättet innebär pilottillämpningar som integrerar de tre viktigaste länkarna 
i informationskedjan (elektronisk förlagsverksamhet, inriktad på kreatörerna och 
kreativiteten; spridning av informationen, inriktad på distribution och marknadsandel 
samt informationssökning, inriktad på användarna och användarvänligheten), vilka i sin 
tur innebär att ett ökat antal användare som deltar i utvecklingsprocessen får en rad 
exakta sökningsuppgifter och tillämpning i verkligheten. 
I detta sammanhang samfinansieras ett projekt som har en obestridlig kulturell 
dimension. Det gäller programmet Aquarelle (som gör kulmrarvet tillgängligt med 
Irjälp av multimedietelematiken), 
Detta projekt, som beräknas starta i början av 1996, syftar till att möjliggöra ett 
decentraliserat system för multimedieinformation som gör att man kan få tillgång till 
multimediala referensdokument, standardiserade meddelanden, rörliga och fasta bilder 
som skildrar kulmrarvet: målningar, skulpturer, monument, musikinstrument, 
historiska inventarier, osv. Alla databaserna, som administreras och underhålls av 
lokala enheter och nationella myndigheter som ansvarar för digitaliseringen och 
indexeringen av kulmrarvet samt av förlag och privata organisationer, sätts i 
förbindelse med varandra för att bilda ett homogent nätverk som kan användas 
gemensamt och erbjuder användaren både en öppen åtkomst och en helhetsuppfattning 
av det europeiska arvet. 
Systemet är främst till för professionella användare: museiintendenter, forskare, 
offentliga administratörer som ansvarar för indexering, arkivering och skydd av 
kulmrarvet, kommersiella förlag som skapar konstnärliga informationsprodukter 
62 
) 
/ 
(böcker, CD, virtuella utställningar), konsthistoriker, konsthandeln och 
utställningsarrangörer. 
Projektet syftar till att ge dessa användare möjlighet till internationell spridning av 
information med flerspråkigt stöd, garanterad tillgänglighet och skydd av immateriella 
rättigheter samt avancerade verktyg för skapande av "hypermediamappar" som 
innehåller användbara informationsresurser och kraftfulla verktyg för on line-sökning 
av dessa resurser. 
Framgången med projektet beror på förmågan att genomföra den nödvändiga 
samverkan mellan många aktörer och parter i sektorn inom det konsortium som deltar i 
projektet. Det är företag inom informationsteknik, forskningsinstitut, kulturella 
organisationer och föreningar, förlag och privata resursinnehavare, specialister på 
utveckling av användarvänligheten och organisering av samordning och administrering 
av projektet. 
När det gäller den del av TAP som rör förvaltningarna, syftar åtgärden till att stimulera 
transnationellt samarbete mellan lokala organisationer utan vinstsyfte, att stödja 
kulturpolitiken i EU och att underlätta integreringen av denna i samordnings-, 
planerings- och genomförandeprocessen samt att uppfylla kravet på en mekanism som 
ställer Europas möjligheter vad avser kultur och turism till förfogande för var och en 
av dess medborgare. 
Kulmrområdet, i synnerhet museisektorn, är av stort intresse i detta sammanhang. 
Europas museer är världsledande i fråga om kultur. De är ungefär 15 000 till antalet 
och tar varje år emot mer än 500 miljoner besökare - varav många kommer från andra 
områden i Europa, även utomeuropeiska - och utgör ett betydande ekonomiskt tillskott 
utöver den kulmrella roll de spelar direkt eller genom förmedling av lärare och 
författare. 
En stor del av samlingarna kan dock inte visas av brist på utrymme och medel. Det är 
också många som skulle vara betjänta av bättre tillgänglighet: människor som bor i 
avlägsna regioner eller som lider av något funktionshinder och alla de som anser att 
museer inte är något för dem. 
Enligt den allmänna uppfattningen är dessa institutioner skickade att bli en stor tillgång 
i det informationssamhälle som tar form. Denna utveckling ger dem även möjlighet att 
försäkra sig om ytterligare inkomstkällor som kompensation för de minskade 
statsbidragen. Flera gemenskapsprogram och internationella program har redan 
lanserats men de hotas av amerikanska projekt med stora ekonomiska anslag. 
Bland dessa initiativ förtjänar Magnets , som ingår i TAP ("myndighetssektorn"), 
särskilt omnämnande. 
63 
Projektet Magnets (Museums and Galleries New Technology Study - officiell titel 
Rinascimento & Emma) syftar till att erbjuda en fördjupad analys av användarnas krav 
och av de stora kommersiella och tekniska frågorna inom ramen för en internationell 
undersökning av museernas behov och erfarenheter. Slutsatserna kommer att underlätta 
utarbetandet av framtida gemenskapsprojekt och klargöra museernas "visioner" med 
det framtida informationssamhället i sikte. 
Denna undersökning kommer att vara till stöd för underlaget för planering och 
administrering av program som rör de kulmrella systemen på europeisk, nationell och 
regional nivå i hela gemenskapen. Den kommer att definiera behov och krav, möjliga 
och tillgängliga resurser, lösningar och framtidsutsikter. Den kommer att bidra till en 
bättre förståelse av konsekvenserna av informationsspridning om museernas samlingar 
och tillgängligheten för redan befintliga informationen om kulmrarvet. 
Projektet är inriktat på visuell konst, arkeologi och historia, men kan tjäna som 
exempel för andra områden. Slutsatserna av undersökningen borde dessutom röna 
omedelbart intresse för en hel rad museer samt för de behöriga offentliga 
myndigheterna. 
Projektet Magnets kommer att drivas av en ledande fransk sammanslutning av 40 stora 
museer med en databas med bilder från 1900-talet omfattande 100 000 konstföremål 
(Videomuseum), och av ett "kulturellt SME", som är resultatet av ett av de första 
gemenskapsprojekten som ägnades åt kultursystem, Vasari Enterprises. 
Kostnaden för projektet är beräknad till 2,5 miljoner ecu. 
TAP omfattar även forskning och utveckling inom bibliotekssektorn i syfte att 
underlätta tillgången till kunskaper som finns bevarade i biblioteken i hela Europeiska 
unionen. Programmet inriktas särskilt på att lägga information på nät, skapa kataloger, 
upptäcka resurser, utforma bilder, multimedia, distansundervisning, standarder och 
upphovsrätter. 
Efter några förberedande åtgärder (1986 - 1990) med ett budgetanslag på 5 miljoner 
ecu igångsattes Libraries Programme med det tredje ramprogrammet (1990 - 1994) och 
ett budgetanslag på 25 miljoner ecu. Det syftade till att stimulera partnerskap mellan 
bibliotek (60 %) och små och medelstora företag, forskningsinstitut och universitet 
(30 %). Det ger uppmuntrande resultat på de nya områdena nätverksteknik, system för 
bilder och hypertext, skapande av kataloger som kan bearbetas med maskin. Prototyper 
till nya bibliotekstjänster studeras, bland annat med avseende på ljud- och bildarkiv. 
Programmet Telematics for Libraries, som ingår i det fjärde ramprogrammet (1994 -
1998) med en budget på 30 miljoner ecu, är mer inriktat på att lägga på nät. 
Arbetsprogrammet föreskriver en utvidgning av informationen på nätet till hela 
världen, inom vilken biblioteken kan agera som förmedlare av kunskapskällor. Det 
centrala i projektet är integrering av tidigare resultat i sammankopplade och öppna 
tjänster. 
64 
Biblioteken är kulmrella institutioner som, allt eftersom tjänsterna för åtkomst och 
tillhandahållande av information på nät utvecklas, får se sitt historiska och kulturella 
material integreras alltmer i elektroniska tjänster. Flera utvalda projekt avser material 
som är av stort kulmrellt intresse inom de sköna konsterna, konsthistoria, historiska 
manuskript och historisk bibliografi (till exempel projekten Van Eyck, Elise, Historia, 
Barnbi, Incipit, m.fl.). 
Inom ramen för genomförandet av Task Force "educational software and multimedia" 
planeras i vissa program, bland annat "Telematics Applications Programmes", en 
utökning av aktiviteterna på kulmrområdet. 
3. Informationsteknik och kultur 
Under de andra (1987 - 1990) och tredje (budget 1 532 miljoner ecu för 1990 - 1994) 
ramprogrammen blev Esprit (Europeiskt strategiskt forsknings- och 
utvecklingsprogram för informationsteknik) under teknikens tryck en insats riktad mot 
en informationsindustri i full expansion. Esprit-projekten med anknytning till kulmr 
stod för 19,6 miljoner ecu för perioden 1987 - 1994. 
Det fjärde ramprogrammet (budget 2 035 miljoner ecu för perioden 1994 - 1998, varav 
8,5 miljoner ecu den 15 januari 1996 har tilldelats projekt med anknytning till kulmr) 
inriktar mer sin FTU på informationsinfrastrukturen, som är ägnad att ligga till grund 
för morgondagens globala informationssamhälle. Programmet bestäms alltså i stor 
utsträckning av användarnas och marknadens behov och mer uppmärksamhet kommer 
att ägnas åt projekt med anknytning till kulmr. Målet i stort är att bidra till att 
infrastrukturen för information utvecklas i rätt riktning för att förstärka 
konkurrenskraften hos hela den europeiska industrin, inte bara IT-industrin, och 
förbättra medborgarnas livskvalitet. 
I programmet läggs tonvikten på att det skall vara lätt för företag, myndigheter och 
enskilda att komma åt information, tjänster och teknik. Den verksamhet som utvecklas 
i detta sammanhang inriktas på teknikens användning och användarvänlighet samt goda 
rutiner. 
Flera informationstekniker riktar sig till kulturaktörer som museer och skapare av 
audiovisuella program. Kulmrella förevisningar kan till exempel dra fördel av 
avancerad teknik som affischering på platt bildskärm, virtuell verklighet och simulering 
med en snabbhet som hädanefter möjliggör interaktion med konstruktören. 
Driftkostnaden för dessa tillämpningar blir överkomlig, även för små och medelstora 
företag. 
I Esprit planeras ett visst antal arbetsuppgifter som är lämpade för lansering av 
pilotprojekt. Museerna uppmuntras att delta i utvecklingen av tillämpningar som berör 
dem direkt. När det gäller multimedieteknik ägnas särskild uppmärksamhet åt frågor 
65 
) 
/ 
som immaterialrätlen. Ansträngningarna att söka samförstånd i fråga om standarder har 
resulterat i en bättre samordning mellan de berörda aktörerna. På samma sätt ombeds 
museer och andra aktörer i kulmrsektorn att lämna sitt bidrag. 
Här följer några exempel på projekt som utvecklats i detta sammanhang och 
som stöds av Esprit. 
Vasari (Visuella konstnärliga system för arkivering och framtagning av bilder). 
Detta projekt, som leddes av Brameur (Storbrittanien) mellan 1989 och 1992, 
hade som främsta syfte att utveckla ett högupplösningssystem med stor exakthet 
för färger och en närliggande programvara för elektronisk överföring av 
målningar i museerna. Projektet har tydligt visat genomförbarheten och 
fördelarna med hög upplösning och hög kvalitet när det gäller elektronisk 
överföringpå av visuell konst. (Gemenskapsfinansiering 2,1 miljoner ecu av en 
total budget på 3,66 miljoner ecu). 
MARC (Metod för reproduktion av konstverk i färg). Detta projekt leddes av 
Thomson (Frankrike) mellan 1992 och 1995 och syftade till att utveckla ett 
integrerat system för digital inmatning, lagring och hantering av bilder från 
konstverk med hög färgupplösning för utgivningsändamål. Tanken bakom 
projektet var dels behovet av att bevara allmänhetens intresse för bildkonst, dels 
de kommersiella möjligheter som var förenade med tryckning av konstbilder. 
Kataloger av hög kvalitet, som återger målningar från olika europeiska museer, 
skapas av konstverk som lästs in och behandlats digitalt. MARC stöder sig på 
erfarenheten från VASARI och är egentligen en förlängning av detta projekt i 
trycksakssammanhang. (Gemenskapsfinansiering 2,98 miljoner ecu av en total 
budget på 5 232 miljoner ecu). 
MUSA (Användning av multimedia för att bevara Europas kulturarv). Med stöd 
av resultaten från Esprit inom området för digital teknik för bildskapande och 
multimedia syftade Musa (1992 - 1994) till att ge förlagsindustrin för 
multimedia direkt tillgänglighet till data och bilder av hög kvalitet när det gäller 
visuella konst i museer och att visa tredimensionella modeller av rekonstruerade 
objekt och att ge museerna nya medel (och nya inkomstkällor) för bevarande 
och spridning av konstverk. Musa ger museerna möjlighet att erbjuda förlagen 
en elektronisk katalog med bilder och text som beskriver målningarna och andra 
konstverk. (Gemenskapsfinansiering 1,4 miljoner ecu av en total budget på 2,5 
miljoner ecu). 
3D-MSC (Servicecentrum för 3P-multimedia)- Ett projekt för ett 
servicecentrum som skall tillhandahålla tredimensionell skannerteknik för 
museer och andra institutioner. 
Alla dessa projekt ger museerna möjlighet att tillämpa ny teknik för eget bruk 
och dra fördel av detta. 
66 
) 
/ 
IL INNEHÅLLSINDUSTRIN OCH INFORMATIONSMARKNADEN 
Den avancerade informations- och kommunikationstekniken är ett utmärkt instrument 
för att stimulera samarbetet mellan kulturorganisationerna. Kulturaktörerna spelar 
samtidigt en stor roll i utarbetandet av det framtida informationssamhällets tjänster och 
produkter. Deras stora resurser efterfrågas mer och mer för att öka on line-innehållet 
på informationens nya "supermotorvägar" eller off line-innehållet på marknaden för 
elektronisk information i det dubbla syftet att förbättra livskvaliteten och skapa 
ytterligare inkomster. 
L Telekommunikationsnät och kultur 
Införandet av transeuropeiska nät, i synnerhet telekommunikationsnät, skall öppna den 
europeiska marknaden för nya tillämpningar och nya tjänster som utgör själva grunden 
för det framtida informationssamhället. De är nödvändiga - för att skapa detta 
informationssamhälle i Europa och världen, för att den inre marknaden skall fungera, 
för att man skall kunna förverkliga målen att behålla och skydda välståndet i 
morgondagens Europa, för att skapa nya arbetstillfällen och för att stärka den 
ekonomiska och sociala sammanhållningen i unionen. I gemenskapens budget beräknas 
30 miljoner ecu för de transeuropeiska telenäten år 1996, 35 miljoner ecu år 1997, 77 
miljoner ecu år 1998 och 114 miljoner ecu år 1999. 
Tillämpningsprojekt av gemensamt intresse har fastställts på tio specifika områden för 
transeuropeiska telekommunikationsnät. Varje projekt föreslås av ett konsortium av 
aktörer inom sektorn och berörda parter som har för avsikt att utveckla en tillämpning 
av huvudsakligen gemensamt intresse. En av dem avser transeuropeisk tillgång till 
Europas kulturarv. 
Transeuropeisk åtkomst av Europas kulturary 
Tillgång till museer på nätet gör både att det blir lättare att få kontakt med det 
europeiska arvet och ger extra inkomster som genereras av avgifterna för 
åtkomst och återanvändning och som gör det möjligt att förbättra bevarandet 
och förevisningen av kulmrarvet. Europas museer har den rikhaltigaste 
samlingen av föremål och konstverk i världen - men en mycket stor del av detta 
är inte tillgänglig, vare sig för experter eller för allmänheten, på grund av 
bristen på utrymme och medel. Införandet av ett transeuropeiskt system för 
information på elektroniska nät är alltså av enorm kulturell och kommersiell 
betydelse. 
Detta projekt syftar till att införa tekniska, operativa och kommersiella baser för 
transeuropeisk elektronisk tillgång till Europas kulturarv. 
67 
De första bedömningarna av genomförbarheten kommer förmodligen att gälla 
det tekniska - frågan om systemet är förenligt med uppdraget: att det skall vara 
av allmänt intresse för de museer som deltar i projektet, vidare skolornas, 
universitetens och allmänhetens huvudintresse och behov, dess 
marknadsmässiga gångbarhet och strukturerna för insamling och distribution av 
avgifter till museerna. 
Bedömningarna av genomförbarheten bör göras inom ett år och följas av 
experiment i de flesta av Europeiska unionens medlemsstater under det andra 
året med en utökning av marknaden i sikte. 
De organisationer som deltar i projektet bör fastställa riktlinjer vad gäller god 
praxis för elektronisk tillgång till kulmrarvet. 
2. Informationsmarknad och kultur 
Kommissionen har lanserat flera initiativ avsedda att göra informationen mer åtkomlig 
på europeisk nivå. Bland dessa återfinns Impact, en atgärdsplan för att skapa en 
marknad för informationstjänster och stärka den europeiska industrins 
konkurrensförmåga i fråga om produktion av informationstjänster. Programmet 
stimulerar förlagen och de andra aktörerna att gå in på den elektroniska 
informationsmarknaden och erbjuda produkter (för utbildnings- eller 
underhållningsändamål) för utnyttjande och skydd av det europeiska kulturarvet och 
den europeiska kulmren i allmänhet till en större publik, skolorna inbegripna. 
Det kulmrella målet är att tillhandahålla information och tjänster över hela Europa för 
att på europeisk nivå säkerställa ett dynamiskt utnyttjande av de kulturtillgångar som 
tillhör den allmänna sektorn för att öka både allmänhetens intresse och marknaden för 
kulmrföremål. I programmet planeras ett nära samarbete med innehavare av 
informationsinnehåll (museer m fl), förlag och multimedieproducenter. 
I det första Impact-programmet, med en budget på 36 miljoner ecu för perioden 1989 -
1990, var man angelägen om att främja de kulmrella aspekterna på 
informationsmarknaden och samfinansierade ett projekt som hade en speciellt kulturell 
dimension: 
Projektet Narcisse (Network of Art Research Computer Images Systems in 
Europe), som skapade en bildbank med hög upplösning omfattande de 
europeiska museernas konstskatter. Den ledande organisationen var Laboratoire 
de Recherche des Musées de France (FR). 
Med hjälp av erfarenheterna från Narcisse finansierade programmet Impact-2 (med en 
budget på 64 miljoner ecu för perioden 1991 - 1995) 22 projekt inriktade på införandet 
av interaktiva system för multimedieinformation för produktion av CD-ROM och CD-
I. 
68 
Bland de 22 interaktiva multimedieprojekten rörde nio (för vilka budgeten 
närmade sig 2 miljoner ecu) kulturen och konsterna och deras betydelse för 
medvetandegörandet med avseende på det kulmrella och samtida arvet var 
avsevärd. Vi vill gärna särskilt framhålla några av dem: 
Via Lucis - Museums for the Community: Via Lucis är en CD-I som låter oss 
upptäcka barockkonstens fantastiska värld genom en stor samling fasta och 
rörliga bilder och kunskapskällor på expertnivå. 
Museum of London - En resa genom 13QQ-talets London: Denna CD-ROM öser 
ur Museum of Londons stora samlingar för att kombinera mer än 1 000 bilder 
med originalljudinspelningar och några av de allra första filmerna. 
The Genesis of European Art - the Flemish Contribution: Denna CD-ROM 
ägnas främst åt målningar och teckningar av flamländska konstnärer från 1300-
1600-talet och deras verks inverkan på det europeiska konstnärliga arvet. 
The Gothic Cathedrals of Europe: Detta är den första titeln i en projektserie 
kallad "Monumenta" i vars elektroniska publikationer man kan studera Europas 
arkitektoniska arv. Tack vare filmerna och fotona kan användarna i detalj 
studera arkitekturen i 35 katedraler. 
Alla ovannämnda projekt har utvecklat material och programvara för sina nya 
multimedieprodukter. De kan inte bara användas till att medvetandegöra allmänheten, 
utan även som utbildningsverktyg för allmänheten eller en mer specialintresserad 
publik. 
Impact-programmen har idag lämnat plats för Info2000, ett gemenskapsprogram som 
kommissionen erbjuder för att stimulera utveckling och användning av det multimediala 
informationsinnehållet. Den föreslagna budgeten uppgår till 65 miljoner ecu för 
perioden 1996 - 1999 och målet är dels att uppmuntra europeiska innehållsleverantörer 
att utveckla nya multimedietjänster och -produkter, dels att stimulera efterfrågan på 
tjänster och produkter. Det multimediala innehållets betydelse har erkänts av flera fora. 
Rådets industrimöte den 6 och 7 november 1995 uppmanade särskilt kommissionen att 
fortsätta med sina initiativ till förmån för industrin för informationsinnehåll, eftersom 
det är nödvändigt att sprida innehåll och tjänster till hela industrin. 
Info2000 är främst inriktat på utveckling av en europeisk industri för 
informationsinnehåll som är konkurrenskraftig på världsnivå och kan fylla de 
europeiska företagens och medborgarnas behov av informationsinnehåll med sikte på 
dels ekonomisk tillväxt, konkurrenskraft och sysselsättning, dels individuell 
professionell, social och kulturell utveckling. 
69 
När det gäller kulturarvet syftar Info2000 till att uppmuntra det ekonomiska 
utnyttjandet av det europeiska kulmrarvet genom införande av nya multimediala 
informationstjänster. Projekten skall skapa ett nytt informationsinnehåll och göra det 
åtkomligt på eller utanför nätet. 
De tjänster som utvecklas bör använda informationsvägar som är brett tillgängliga och 
väl anpassade till den eftersträvade funktionen. De bör också ha ett datainnehåll av hög 
kvalitet för att man reservationslöst skall kunna godkänna den tekniska tillämpning som 
de avser. 
Projekten bör syfta till utveckling av nyskapande produkter av utbildnings- eller 
underhållningskaraktär som gör det möjligt att förstå de kulmrella tillgångarna. De bör 
också bidra till att en europeisk industri för multimedialt informationsinnehåll etableras 
genom att till exempel visa på framstegen i fråga om informationstjänster, 
nätverkserfarenheter och nyttjande av kommunikationsnät. Projekten bör särskilt 
eftersträva att dela på och ställa digitala dataresurser till förfogande, som den 
elektroniska förlagssektorn kan återanvända i utvecklingen av nya produkter och 
tjänster. 
SLUTSATSER 
Den plats som ges åt kulmren inom den avancerade tekniken växer på ett lovande sätt, 
även om den ännu är blygsam. Vi berör här ett område där den tekniska utvecklingen 
(bäraren) är beredd att införliva en kulturell dimension (innehållet), med tanke på vilket 
utmärkt tillämpningsområde som just kulmren är för den avancerade tekniken. 
Nästa etapp består alltså i att ge kulturorganisationerna möjlighet att använda 
informations- och kommunikationstekniken för att fullgöra sin speciella uppgift. Deras 
aktiva deltagande visar sig nödvändigt för att anta den utmaning som till exempel 
konverteringen av vårt kulmrarv till elektronisk form utgör. Man noterar en önskan att 
påskynda utvecklingen, eftersom utmaningen inte bara ligger på det europeiska planet, 
utan även världen över. Ett belysande exempel är det pilotprojekt för multimedial 
tillgång till det kulmrella världsarvet som beslutades av G7-konferensen om 
informationssamhället i februari 1995 som samordnades av de italienska och franska 
kulturministrarna. 
Behovet av samarbete förstärks på grund av att de kulmrella och tekniska aktörerna, 
som är olika till sin natur, har tillvägagångssätt och behov som kompletterar varandra. 
De kulmrella aktörernas önskemål bör integreras redan i början av processen så att 
tillämpningarna anpassas till innehållet och den användning som användarna avsett, 
genom att man i effektivitetens intresse ser till att de är enhetliga. Utan ett sådant 
tillvägagångssätt skulle utspridningen av insatserna kunna medföra dubbelarbete eller 
luckor. 
70 
Detta samarbete mellan kultur- och tekniksektorerna återspeglas redan i en del 
gemenskapspolitik som baseras på en samverkan mellan berörda parter, i synnerhet på 
museiområdet. Europeiska unionen fungerar som katalysator genom att fastställa 
ramarna för detta samarbete mellan kulturvärlden (som har innehållet) och de 
industriella och kommersiella intressena (informations- och maskinvaruindustrierna, 
telekommunikationsföretag, osv.). Partnerskap mellan den offentliga och den privata 
sektorn förefaller som en självklar konkretisering av denna vilja att göra att berörda 
aktörer delaktiga. Dessa kan sedan, när deras sektorer är tillfredsställande 
representerade, tillsammans överväga sina insatser, närmare beskriva sina mål vad 
gäller museer och avancerad teknik, och klart definiera sin strategi. Med hänsyn till 
alla de erfarenheter och resultat som redan uppnåtts är huvudmålet att genom ett 
enhetligt tillvägagångssätt upprätta en solid bas på europeisk nivå. 
Genom integrering av en kulmrell dimension i den avancerade tekniken skulle man 
göra det möjligt för museisektorn att dra nytta av minst tre av de fördelar som just har 
beskrivits: 
a. Museerna blir mer stimulerade att samarbeta på det här området och påskyndar 
digitaliseringen av sina samlingar. 
b. Projektens sammanlagda värde ökar genom jämvikten mellan den högre 
kulturella kvaliteten å ena sidan och den tekniska kvaliteten och de 
socioekonomiska effekterna å andra sidan. 
c. Museernas kompetens och kreativitet kommer att bättre tjäna målet att ge det 
framtida informationssamhället en synlig kulmrell dimension. 
Det är museisektorn som verkar vara mest utvecklad när det gäller att integrera den 
kulmrella dimensionen i den avancerade tekniken. Avsevärda ansträngningar har dock 
även gjorts på biblioteks- och arkivplanet. Andra områden av kulmrsektorn erbjuder 
ännu intressanta möjligheter, till exempel det fasta kulmrarvet, teater, musik och dans. 
71 
KAPITEL IV: KULTUR OCH ÖVRIG INTERNPOLITIK 
1. Kultur och miUö 
År 1972 uppmanades gemenskapen för första gången att utan dröjsmål införa en 
gemensam politik för miljö- och konsumentskydd. Följande år såg det första 
handlingsprogrammet för miljön dagen, följt av tre andra program. Med 
antagandet av Europeiska enhetsakten och senare med Fördraget om Europeiska 
unionen (avdelning XVI, artikel 130r, s, t) erkändes år 1987 miljöskyddet som 
en integrerad del i unionens politik och målen för denna. 
Det femte handlingsprogrammet för miljön antogs i februari 1993 för en tid av 
åtta år och kallas "Mot en hållbar utveckling". Målet är att inte längre begränsa 
miljöskyddet till korrigerande åtgärder, utan även göra det förenligt med den 
nödvändiga ekonomiska tillväxten. Denna integrerade och långsiktiga syn på 
problem som rör miljön bildar underlag för de initiativ som för närvarande 
genomförs av kommissionen. 
Det finansiella instrumentet för miljön 
(LIFE) 
Sedan 1984 har gemenskapen försetts med en rad finansiella instrument som gör 
det möjligt att genomföra politiken till förmån för miljön (1984 - 1991), 
Gemenskapsinsatser för miljön - biotoper). Den senaste bland dessa kallas "Det 
finansiella instrumentet för miljön" (Life) och antogs i maj 1992 för en första 
period om tre år (1993 - 1995) med en total budget på runt 400 miljoner ecu. 
Programmet organiserades på ett sådant sätt att det omfattar flera prioriterade 
områden, av vilka de två viktigaste är främjande av en harmonisk utveckling 
och miljöns kvalitet (Life-Miljö, som står för ungefär 40 % av de disponibla 
medlen) samt skydd av namren och olika namrtyper (Life-Namr, på sammanlagt 
cirka 45 % av medlen). 
Inom ramen för det senare området har det utvecklats åtgärder avsedda att 
finansiera projekt av vägledande karaktär som ingår i genomförandet av rådets 
direktiv 92/43/EEG om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter 
(livsmiljödirektivet) och rådets direktiv 79/409/EEG om bevarande av vilda 
fåglar (fågeldirektivet). 
Life-Namr, som främst bemödar sig om att skydda namrarvet och den 
biologiska mångfalden, avser kultur i en annan bemärkelse än den som avses i 
denna rapport och som beskrivs i Maastrichtfördragets artikel 128. 
72 
Miljö och kultur 
Miljödelen i Life däremot finansierar projekt som mer specifikt innehåller en 
kulmrell dimension enligt följande prioriteringar: 
- Åtgärder som har som mål att utforma och utveckla modeller för att 
integrera miljön i planeringen och förvaltningen av ett område och för 
socioekonomiska verksamheter. Denna prioritering delas upp mellan 
landsbygdsutveckling och en hållbar turism. 
- Åtgärder som syftar till att förbättra miljöns kvalitet i städerna, både i 
centrala och perifera områden. 
Bland de projekt som stöds inom ramen för landsbygdsutvecklingen finns 
många som handlar om att framhäva eller återställa "historiska" landskap och 
som har sin kulmrella dimension på grund av samverkan mellan den naturliga 
miljön och dess invånare samt de möjligheter för turism som de bidrar till att 
skapa. 
Låt oss som exempel nämna produktionen och utnyttjandet av växtessenser från 
macchian för att bevara Medelhavslandskapet, i ekonomiskt, ekologiskt och 
turistmässigt syfte (Sicilien, Italien). Det handlar här om en ganska marginell definition 
av kulturen jämfört med den som denna rapport försöker fastställa inom de olika 
politikområdena. 
Däremot kan man inom insatserna till förmån för en hållbar turism räkna upp 
flera projekt med ett kulmrellt innehåll som har mer direkt samband med det 
område som beskrivs i artikel 128 i fördraget. 
Ett projekt som kallas "Vård och förbättring av megalitområden i Carnac" (Bretagne, 
Frankrike) lanserades i juli 1994 för en period av 54 månader med målet att renovera 
och återställa det arkeologiska området och dess naturliga miljö. Den stora 
besöksintensiteten på platsen, koncentrerad i tid och rum, tenderar att förstöra 
gräsväxten. Detta framkallar en fortlöpande nedslitning och erosion av marken och 
blottlägger klipphällen, vilket hotar att frilägga bautastenarna från grunden. Projektet 
syftar till att anpassa besöksreglerna och ta med samtliga fakta och krav vad gäller 
ekologi, kulturarv och turism, enligt en integrerad metod som kan upprepas i andra 
liknande fall i Europa. Av totalt 15 164 634 ecu har Life stått för omkring 1,68 % 
(254 614 ecu). 
På det prioiterade området för förbättring av miljöns kvalitet i tätorter finner 
man projekt som syftar till en hållbar förvaltning med avseende på 
tillgängligheten och kvaliteten på miljön i viktiga turistområden. 
Ett projekt som kallas "Tillgängligheten för allmänheten till det historiska 
handclscentrumet i gamla staden på Kos" (Grekland) sträcker sig över en period om 20 
månader från och med november 1995. Det syftar till förbättring av miljöns kvalitet i 
stadens centrum och en bättre tillgänglighet och trafik för besökarna i de historiska 
kvarteren och affärskvarteren. Bland de många åtgärderna - främst stadsplanering -
73 
som vidtas för att förverkliga dessa mål understryker vi iordningställandet av de antika 
kulturmiljöerna. Life stödjer projektet med upp till 232 439 ecu av en total budget på 
826 960 ecu (28,11 %). 
Genom att beakta miljön i vid bemärkelse, både den namrliga och den som 
förändrats genom människans ingrepp, landsbygd eller tätort, och de mycket 
olika problem som uppstår i dessa miljöer uppvisar Life-Miljö en kulturell 
dimension som inte är utan betydelse. Den kan, som de anförda exemplen visar, 
direkt bidra till förvaltningen och den hållbara utvecklingen av områden som 
kan betraktas som "kulmrlandskap" (arkeologiska eller historiska, urbana eller 
lokala områden, landskap som skapats av människan, osv.). 
74 
Kulturella aspekter i Life-Miljö 
Budget uttryckt i 1000 ecu 
Medlemsstat eller 
L//i?-prioritering Totalkostnad för 
projekt med kulturella 
aspekter L//i?-deltagande i 
"kulturella" projekt Procentandel 
"kulturella" projekt i 
L//i?-ansIag 
För 1992 och 1993 är Lifes deltagande i de "kulturella" projekten uppskattade. 
LIFE 92 
LIFE 93 
LIFE 94 
LIFE 95 A15 
A17 
TOTALT 
A15 
A17 
TOTALT 
Belgien 
Tyskland 
Grekland 
Spanien 
Frankrike 
Irland 
Italien 
Portugal 
Förenade 
Andra länder 
A151 
A152 
TOTALT 
Belgien 
Tyskland 
Grekland 
Spanien 
Frankrike 
Italien 
Portugal 
Förenade 
Andra länder 
A17 
TOTALT 
TOTALT 92-95 1202 
1445 
3230 
4271 
19112 
1507 
2305 
2049 
2932 
0 
11181 
26872 
38053 
2079 
579 
1813 
4840 
2226 
824 
212 
1871 
0 
14444 
14444 2763 
2392 
5155 
5227 
3159 
8386 
513 
713 
1464 
1361 
2111 
680 
1015 
903 
1459 
0 
4715 
5504 
10219 
935 
290 
720 
1180 
915 
342 
80 
616 
0 
5078 
5078 
28838 90 % 
80 % 
19% 
90 % 
80% 
14% 
21 % 
10% 
33 % 
29% 
30% 
26 % 
16 % 
52 % 
21 % 
0 % 
86 % 
100 % 
19% 
26 % 
4 % 
22 % 
25 % 
14 % 
5 % 
7 % 
12 % 
0 % 
81 % 
11% 
15% 
75 
) 
/ 
Några siffror 
Genom att för åren 1994 och 1995 ta i beaktande hela den prioriterade "hållbara 
turismen" och en stor del av den prioriterade "landsbygdsutvecklingen" och 
"förbättringen av miljöns kvalitet i stadsmiljö" (att söka den "kulmrella" 
karaktären enligt namnen på projekten) kan man göra en vägledande beräkning 
av summan av anslag som Life-Miljö har använt till stöd av projekt som 
uppvisar kulmrella aspekter. För 1994 har Life deltagit i den här typen av 
projekt med ungefär 10 219 000 ecu, dvs. 19 %, av en sammanlagd budget på 
53 085 000 ecu. För 1995 har Life deltagit med runt 5 078 000 ecu, dvs. 11 %, 
av ett totalbelopp på 48 147 000 ecu. Siffrorna för 1992 och 1993 är resultatet 
av en extrapolering av procenttalen från analysen av åren 1994 och 1995. För 
1992 har då ett belopp på 5 155 000 ecu av en total budget på 27 038 000 ecu 
satts in till förmån för "kulmrella" projekt, vilket motsvarar 19 %. År 1993 
uppgick utgifterna på det här området till 8 386 000 ecu av en budget på 
58 517 000 ecu, dvs. 14 %. För perioden 1992 - 1995 kan man följaktligen 
ungefärligen uppskatta att procentandelen av de anslag som lagts på att stödja 
projekt av kulturellt slag motsvarar 15 % av den totala budgeten för Life-Miljö. 
Projektet "Hållbara städer" och en balanserad förvaltning av stadsmiljön 
Exemplet från projektet "Hållbara städer", som lanserades av kommissionen 
1993, är betecknande för den kulmrella inriktning som kan utvecklas med stöd 
av en politik som gynnar miljön. Detta projekt drivs av en grupp bestående av 
experter på urban miljö och uppbärs av ett vidsträckt nätverk av företrädare för 
medlemsstaterna, urbana och lokala myndigheter, arbetsmarknadens parter, 
organisationer som verkar inom miljöområdet, organ som är specialiserade på 
stadsförvaltning och kommissionens enheter. Projektet har som mål att föra en 
fördjupad diskussion om den hållbara utvecklingen av de europeiska 
tätortsområdena och på sikt gynna ett förverkligande av konkreta projekt inom 
detta område. 
Resultatet av de första arbetena lades fram 1994 i en rapport kallad "Hållbara 
städer" och en ny version väntas 1996. Ï den del som ägnas åt temat 
"Balanserad planering och användning av området" ägnas ett kapitel åt 
bevarandet av kulmrarvet. Denna problematik analyseras mot bakgrund av tre 
huvudfaktorer: den urbana miljöns kvalitet som den återspeglas i de europeiska 
städernas namr- och kulmrarv, turism och fritidsaktiviteter, de senares inverkan 
på kulmrarvet och stadsmiljöns kvalitet. I rapporten föreslås en rad åtgärder 
som stadsplanering och -försköning, restaurering av historiska byggnader, den 
estetiska kvalitén på nybyggnationen och dess integrering i den gamla 
strukturen, osv. 
76 
Slutsats 
I den verksamhet som utvecklas inom miljöpolitiken ingår en betydande 
kulturell del, särskilt i det att man beaktar miljön som den har förändrats genom 
växelverkan mellan människan och naturen. I en helhetssyn på miljön bör det 
dock understrykas att miljöns olika dimensioner är intimt sammanflätade och att 
den kulmrella dimensionen är svår att identifiera och kvantifiera med exakthet. 
Dessutom är gränsen mellan de kulmrella och namrliga världar som präglar 
miljön flytande och starkt varierande beroende på synvinkeln. Miljön i den mer 
specifikt ekologiska bemärkelsen (som utvecklats av Life-Namr) har, trots att 
den utgör den viktigaste delen i gemenskapsinsatserna på detta område, inte 
beaktats inom ramen för detta kapitel. 
Däremot finns en mer specifikt "kulmrell" dimension i de projekt som avser 
interventioner för det arkitektoniska arvet som anses vara en betydande 
beståndsdel i miljön - såväl stads- som landsbygdsmiljön - och en viktig del av 
livskvaliteten. 
Det arkitektoniska arvet påverkas mer eller mindre direkt av mänskliga faktorer 
(demografi, sociologi, ekonomi och kulmr), fysiska faktorer (trafik, 
befolkningstäthet, morfologi, material, funktioner) och miljöfaktorer 
(förorening, bevarande och hållbar förvaltning), som bör behandlas i sin helhet. 
Genom att beakta dessa problemområden samtidigt inom en politik som gynnar 
miljö, forskning och teknisk utveckling, regionalpolitik, turism och kultur och 
utveckla befintlig eller ny samverkan, kan unionen genomföra en integrerad 
politik som uppfyller de aktuella kraven på områdesförvaltning och skydd av 
kulmrarvet. 
77 
2. Turism och kultur 
De initiativ som utvecklats direkt av gemenskapen vad gäller turism har tagits enligt 
rådets beslut nr 92/421 /EEG där det föreskrivs att "gemenskapens insats syftar till att 
understryka kulmrarvets betydelse för turismen och att främja en större kunskap om 
européernas kulmrer, traditioner och levnadssätt".40 
I detta beslut understryks uttryckligen det nära sambandet mellan turism och kulmr, i 
synnerhet turism och kulmrarv. Dessa två delar har faktiskt blivit två poler som 
kompletterar varandra och hänger samman med den stora kulmrella och 
identitetsmässiga medvetenheten. Samtidigt är den kulmrella turismen genom att den 
främjar närmande och utbyte mellan länderna en väsentlig faktor för utveckling av 
tanken om ett europeiskt medborgarskap. Den drar samtidigt med sig ekonomiska och 
sociala konsekvenser som blir allt viktigare för många länder i unionen. 
Enligt subsidiaritetsprincipen, som styr gemenskapens insatser, är utveckling och 
förvaltning av turismen framför allt medlemsstaternas befogenhetsområde. De har 
således möjlighet att exploatera sina respektive kulturrikedomar. Gemenskapens roll i 
detta hänseende är att ge initiativ relaterade till turism en europeisk dimension genom 
att särskilt stödja informationsutbyte, kunnande och god praxis med hjälp av 
transnationella projekt. 
"Flerårig plan för gemenskapsåtgärder inom turism " 
och kulturell turism 
Kommissionen har därför utarbetat en "Flerårig plan för gemenskapsåtgärder inom 
området för turism" som omfattar perioden 1993 - 1995 och har ett budgetanslag på 18 
miljoner ecu. En stort antal projekt som stöds inom denna ram uppvisar en kulmrell 
karaktär, bland annat: 
a. Stöd till initiativ som syftar till att utarbeta nya europeiska turistmål i samarbete med 
medlemsstaternas nationella, regionala och lokala myndigheter och att sprida kännedom 
om dem genom broschyrer och andra publikationer eller multimedieverktyg. 
(Uppmaning till förslagsgivning 93/C 128/09 EGT C 128, 8.5.1993, s. 7) 
b. Stimulans och stöd till användning av de europeiska näten, som gör att aktörer inom 
turism och kulturinstitutioner kan utbyta erfarenheter, bland annat för att framhäva 
kulmrarvet (Uppmaning till förslagsgivning 94/C 122/07 EGT C 122, 4.5.1994, s. 9) 
- "Konststäder i Europa", som genomfördes av sammanslutningen av turistbyråerna i 
Europas städer (1994 - 1995), syftar till att upprätta ett europeiskt nätverk av 31 städer 
som är rika på konst och historia, belägna i elva länder i EU med hjälp av samarbete 
mellan kulturinstitutioner och turistbyråer från den offentliga och privata sektorn. 
Betoningen läggs på den urbana turismen, som görs mer funktionell och attraktiv 
genom utveckling av mristpaket och lämpliga verktyg för marknadsföring och 
information, i synnerhet med hjälp av databehandling och den nya tekniken. 
40 
För analys av samtliga gemenskapsåtgärder som påverkar turismen se KOM (96) 29 slutlig, 5.2.19%. 
78 
- "Europeiska städer inom räckhåll" (European Cities within reach) är ett projekt som 
utarbetats av Royal National Institute for the Blind (1993 - 94 - 95) och syftar till att 
framställa publikationer i blindskrift som presenterar kulmrarvet i ett antal europeiska 
städer för synskadade. Speciella kulturrundturer kommer även att utvecklas eller utökas 
om de redan finns. 
Till följd av arbetsprogrammet från 1993 har 18 projekt genomförts under 1994 som 
syftade till att utveckla nya kulturturistresor. Gemenskapens bidrag stod för ett belopp 
av 1 200 000 ecu. 
För år 1994 hade elva av de sammanlagt 21 turistprojekt som stöddes av kommissionen 
och genomfördes under perioden 1994 - 1995 en kulturell prägel. Målet var att 
stimulera erfarenhetsutbyte mellan aktörer verksamma inom turism och 
kulturinstitutioner genom att varje projekt upprättade ett kulturnätverk. De utvalda 
projekten har flera inriktningar som hänför sig till olika kulmrella mål, från 
framhävande av det arkitektoniska kulmrarvet för att så många som möjligt av 
turisterna skall upptäcka det, till en mer social inriktning, som främjande av etniska 
minoriteters kulmr genom att utarbeta turistresplaner, eller framställning av 
publikationer i blindskrift om kulturarvet i de europeiska städerna, avsedda för 
synskadade (se exemplet ovan). 
Av ett sammanlagt gemenskapsbidrag på 6 566 400 ecu har 1 093 863 ecu gått till att 
stödja dessa projekt av kulmrell karaktär (16,66 %). 
Slutsats 
Sambandet mellan turism och kulmr kan inte förnekas och gemenskapsirtsatserna på 
detta område kan därför inte resultera i annat än stora mervärden. Den kulturella 
turismen är följaktligen ett område med stora kulmrella möjligheter, men även 
ekonomiska och sociala. Utnyttjandet av kulmrarvet för turistiska ändamål kan bidra 
både till att bevara tillgångarna och till att utveckla den berörda regionen. Men det kan 
också visa sig vara ett tveeggat svärd. Att öppna historiska platser eller museer för en 
okontrollerad turistström, och de anläggningar som blir följden, kan utgöra ett 
allvarligt hot mot detta kulturarvs okränkbarhet och skydd på lång sikt. 
Det är därför, och med tanke på en ökad insats från unionens sida vad gäller turism, 
nödvändigt att i samverkan med kulmrsektorn ta hänsyn till allmänhetens 
förväntningar, men också, och inte minst, till kraven på bevarande och en balanserad 
förvaltning av kulturarvet. 
Detta kan ske bland annat genom bättre styrning av besöksströmmarna, genom 
information och medvetandegörande av turisterna och invånarna i turistområdena. 
79 
3. Kultur och forskning 
De gemenskapsprogram som drivs inom forskningsområdet härrör från det fjärde 
ramprogrammet för forskning (1994 - 1998) med ett budgetanslag på 12,7 miljarder 
ecu. 
Vetenskap och teknik ingår i kulturen. De är en stor källa till kunskap och nya 
tillvägagångssätt, samtidigt som de använder och återspeglar de värderingar och 
visioner av världen som är förhärskande i de grupper där de utvecklas. 
Betraktad i sin helhet har alltså unionens politik för forskning och teknisk utveckling en 
obestridlig kulmrell dimension. Den bidrar till att stärka vetenskapens och teknikens 
plats i den europeiska kulmren och stimulerar inom detta område den (de) europeiska 
kulturens (kulturernas) möjligheter att komma till uttryck. 
Den kulmrella dimensionen i politiken för forskning och teknisk utveckling är klart 
uttryckt i följande slags insatser: 
A. Unionens insatser när det gäller förhållandet mellan vetenskap och 
kultur 
Denna insats har ett dubbelt mål: 
Att på europeisk nivå stimulera till eftertanke och debatt om vetenskap och 
teknik. Det viktigaste instrumentet i detta syfte är "Europeiskt forum för vetenskap och 
teknik", en plattform för studier och konferenser om de kulturhistoriska, sociala och 
etiska aspekterna av vetenskap och teknik i Europa (budget: cirka 800 000 ecu per år). 
Inom forumet, som bildades 1994, drivs varje år fyra eller fem projekt. 
Forumets insatser kompletteras av en kvartalstidskrift kallad "Euroscientia 
Eojum". Målet för tidskriften är att föra ut debatten om vetenskap och teknik i Europa 
till andra än deltagarna i forumets konferenser och utvidga de ämnesområden som tas 
upp där. 
Att på europeisk nivå stimulera allmänhetens kunskap om och förståelse av 
vetenskap och teknik. Det viktigaste instrumentet i detta syfte är den "Europeiska 
veckan för vetenskaplig och teknisk kulmr" (budget: lmiljon ecu per år). Detta initiativ 
organiseras varje höst sedan 1993 och är plattform för projekt av olika slag (öppet hus, 
speciella TV-program, konferenser, utställningar, aktiviteter, m.m.), som syftar till att 
föra vetenskapen och tekniken i dess europeiska dimension (vetenskapligt och tekniskt 
europeiskt samarbete, vetenskap och teknik i de andra länderna i Europa) närmare 
allmänheten. Mellan 20 och 30 projekt av den här typen förbereds varje år i samarbete 
med organ i olika länder. 
80 
B. Unionens insatser vad gäller FTU för skydd och bevarande av det 
europeiska kulturarvet 
1. Programmet "Miljö": forskning och teknik för bevarande av kulturarvet 
Det var 1986 som gemenskapen konsekvent började stödja forskningsprojekt med en 
kulmrell dimension genom sitt program "Miljö". 
Detta program har som allmänna mål att utöka och stärka den forskningsverksamhet 
som för närvarande pågår genom stöd till transnationella och tvärvetenskapliga projekt 
som syftar till att förena miljöförbättringar och livskvalitet med den industriella 
utvecklingen. 
Sedan dess har detta program haft fyra verksamhetsetapper som var och en innehåller 
en specifikt kulmrell del: 
1. Luftföroreningarnas effekter på historiska byggnader och monument (1986 - 1990). 
2. Skydd och bevarande av det europeiska kulturarvet (Programmet Step, 1989 -
1992). 
3. Miljöskydd och bevarande av det europeiska kulturarvet (Programmet Miljö, 1991 -
1994). 
4. Metoder för skydd och restaurering av det europeiska kulmrarvet" (Programmet 
Miljö och klimat, 1995 - 1998). 
Som titlarna klart anger är den kulturella dimensionen i dessa initiativ förenad med det 
nära samband som vetenskaplig forskning och teknisk utveckling har med bevarandet 
av kulmrarvet, både det fasta och det lösa. 
Från de inre orsakerna till försämring (materialens sätt att reagera på yttre faktorer) 
eller de yttre (bl.a. klimat- och miljöfaktorer) till åtgärderna för skydd och bevarande 
avser de projekt som stöds i detta sammanhang ytterst varierande problemområden och 
har det gemensamt att de utnyttjar forskning och avancerade tekniska hjälpmedel för att 
nå ett kulturellt syfte. 
Låt oss som exempel nämna ett projekt som genomfördes av ett nätverk bestående av 
flera universitet och italienska, belgiska, spanska, portugisiska och grekiska centrer 
med deltagande från Malta och Rumänien, kallat "Marine spray and polluted 
atmosphere as factors of damage to monuments in the Mediterranean coastal 
environment", med en varaktighet av 36 månader, och som lanserades den 1 januari 
1993. 
Projektet syftar till att göra en vetenskaplig undersökning av klimat- och 
miljöeffekterna på föraldringsprocessen och problemen med angreppen på den sten som 
monumenten i Medelhavsregionerna i Sydeuropa är byggda av, med särskild 
uppmärksamhet på den kombinerade inverkan av havssaltet och luftföroreningarna. Det 
andra målet gäller utvecklingen av en undersökningsmetod som gör det möjligt att 
81 
bedöma stenens egenskaper och främja förståelsen av föråldringsfenomenen. Detta 
skulle kunna ligga till grund för att utveckla de metoder för bevarande som är mest 
lämpade. Projektet har understötts av kommissionen med upp till 1 200 000 ecu. 
De projekt som stöds inom ramen för detta program genomförs av universitet, 
forskningscentrer eller specialiserade små och medelstora företag. De har en 
varaktighet av två eller tre år och skall ha en europeisk dimension (deltagande från 
flera länder). De skall ha högt vetenskapligt innehåll, nyskapande inriktning och ge 
bästa möjliga utnyttjande av resultaten. 
Under programmets tre senaste verksamhetsperioder (1986 - 1990, 1989 - 1992 och 
1991 - 1994) har omkring 130 av de främsta europeiska laboratorierna och 
forskningsinstituten framlagt och genomfört projekt inom området för bevarande av 
kulmrarvet. 
Programmet innehåller även förberedande och kompletterande åtgärder som gynnar 
utnyttjande och spridning av forskningsresultaten. Åtgärderna omfattar konferenser, 
workshops ägnade åt speciella teman (t.ex. bevarande av tegelmurverk, Leuven, 
oktober 1994), inrättande av arbetsgrupper i nätverk samt publicering av rapporter som 
presenterar de mest betydande projekten inom ramen för programmet och European 
Cultural Heritage Newsletter on Research. 
För perioden 1990 - 1994 har de beviljade beloppen för 18 projekt av kulmrellt slag 
sammanlagt uppgått till ungefär 11 miljoner ecu av en total budget på 315 miljoner 
ecu, dvs. 3,5 %. Detta motsvarar ett årligt belopp på ungefär 2,2 miljoner ecu. 
2. Miljö och klimat: 1995 -1998 
Det nuvarande programmet, kallat "Miljö och klimat", avser perioden 1995 - 1998. 
Den del som ägnas åt forskning för skydd och bevarande av kulmrarvet har följande 
allmänna mål: 
- Att bättre lära känna orsaker och mekanismer bakom den försämring som åstadkoms 
av miljöfaktorer och samtidigt bedöma vilka riskfaktorer som är förenade med 
överdrivet bruk av olika tekniker (t.ex. uppvärmning, luftkonditionering, nya 
byggnadsmaterial etc.) och med massturismen. 
- Att främja utveckling och tillämpning av metoder och teknologi med tonvikt på 
utvärdering av deras begränsningar, fördelar och ändamålsenliga tillämpning I samband 
med orsaker och mekanismer bakom samt effekter och behandling av 
miljöförsämringen. 
- Att bidra till att skapa en vetenskaplig databas för bevarande. 
För detta program har anslagits en total budget på 566,5 miljoner ecu. Det är rimligt 
att anta att åtminstone samma procentandel som föregående period (3,5 %) kommer att 
användas till finansiering av projekt som har ett kulmrellt innehåll. Det skulle motsvara 
82 
) 
/ 
ett uppskattat belopp på minst 20 miljoner ecu för perioden 1994 - 1998, motsvarande 
ett årligt belopp på cirka 4 miljoner ecu. 
3. Åtgärder och analyser för bevarande av kulturarvet: programmet 
"Standardisering, åtgärder och försök" (1994 -1998) 
Andra initiativ som för närvarande utvecklas inom ramen för det fjärde 
ramprogrammet för forskning omfattar åtgärder som kan utöva ett visst inflytande på 
kulmrsektorn, i synnerhet kulturarvet. Programmet "Standardisering, åtgärder och 
försök" (1994 - 1998) syftar allmänt till utveckling av ett harmoniserat system för 
tillförlitliga och återanvändbara åtgärder och analyser för att förbättra den europeiska 
industrins konkurrenskraft. Programmets tema III, som avser "Åtgärder i samhällets 
tjänst", är avsett att uppmuntra forskning som bidrar till att förbättra människornas 
hälsa och trygghet samt miljöns kvalitet (även bevarande av det europeiska 
kulmrarvet). 
I detta sammanhang har nya instrument och system utvecklats för att karakterisera 
faktorer som påverkar bevarandet och underhållet av kulturegendomar och definiera 
skadorna, en metod för bedömning av effektiviteten av de behandlingar och produkter 
som används på konserveringsområdet, provtagningstekniker, metoder för fastställande 
av föremåls ursprung och sammansättning. 
Programmet har ett totalt budgetanslag på 184 miljoner ecu. Man kan uppskatta att 
ungefär 4 miljoner ecu kommer att läggas på verksamhet av kulmrellt slag. Det årliga 
beloppet för dessa utgifter skulle följaktligen ligga i närheten av 800 000 ecu. 
4. Programmet Innovation 
Programmet Innovation driver pilotprojekt som syftar till förståelse och integrering av 
den samhälleliga dimensionen, och därmed även den kulturella, i arbetet med att 
utveckla en miljö som främjar spridning av de vetenskapliga och tekniska resultaten i 
det europeiska samhället och mer allmänt att främja nyskapandet i Europa. 
En systematisk spridning av goda rutiner och metoder som tjänar till att göra 
samhällets aktörer delaktiga i olika förnyelseprocesser, vanliga i vissa av unionens 
länder och obefintliga eller sällsynta i andra, skapar betydelsefulla mervärdeseffekter 
och bidrar till att stärka den europeiska sammanhållningen. 
Villkoren för framgång med dessa insatser av överföring av kunnande har varit föremål 
för analyser och breda experiment på området (mer än 500 olika experter, 
kommunalpolitiker och invånare i ett femtontal städer har deltagit) i samband med en 
särskild metod som utvecklats i Danmark och som idag är på väg att användas i tiotals 
städer i Europa redan innan projektet har avslutats. (Inititative European Awareness 
Scenario Workshops - EASW). 
83 
Metodens effektivitet bekräftas av det stöd den fått från olika nätverk och 
organisationer, som Rådet för Europas kommuner och regioner, Eurocities, Kampanjen 
för hållbara städer, som samordnas av GD XI D, FN:s miljöprogram och andra 
grupper som arbetar i mindre formella nätverk. 
På denna grundval kommer en rad liknande projekt snart att lanseras, som utforskar 
nya ämnesområden präglade av informationssamhällets ankomst (hälsa och livskvalitet, 
rörlighet och tillgänglighet, den åldrande befolkningen, osv.) och nya metoder eller 
bättre rutiner. För detta ändamål har en öppen inbjudan om att komma in med förslag 
offentliggjorts. Budgeten är på ungefär 2 miljoner ecu. 
C. Unionens övriga insatser 
Den kulmrella dimensionen är med i en del av unionens insatser vad gäller stöd till 
utbildning av forskare och deras rörlighet. Det är svårare att beräkna vilken budget 
som anslagits till aktiviteter av kulmrellt slag inom andra program eller insatser knutna 
till FTU. Programmet "Utbildning och rörlighet för forskare" (1994 - 1998) syftar - i 
enlighet med Vitboken om tillväxt, konkurrenskraft och sysselsättning - till att främja 
forskarnas rörlighet och skapandet av forskningsnät på europeisk nivå. 
Detta mål fullföljs genom forskningsstipendier som ger europeiska forskare möjlighet 
att utbilda sig utanför det egna landet under en tid av 3 månader till 3 år, samt genom 
att organisera forskningsnät, avsedda att främja möten, experiment, utväxling av 
resultat, m.m. 
Programmet omfattar även kompletterande åtgärder, som organisering av 
Eurokonferenser och andra vetenskapliga möten, utbildningskurser och sommarkurser. 
Programmets kulmrella dimension har tydligt samband med deltagandet av forskare 
från de humanistiska och sociala vetenskaperna. Man finner i detta program projekt 
som har en betydande kulturell dimension (projekt inom vetenskapshistoria, 
kulturantropologi, arkeologi, värdesociologi, språkstudier, etc). 
Bland andra initiativ knutna till FTU som inte har en kulturell dimension, men som kan 
utöva ett visst inflytande på kulmrområdet, framhåller vi ett program kallat 
"Technology Stimulation Measures for small and medium size enterprises" (1994 -
1998, med ett budgetanslag på 700 miljoner ecu). Detta program syftar till att 
uppmuntra små och medelstora företags deltagande i gemenskapsprogrammen för FTU 
och kan vara till hjälp för de små och medelstora företag som önskar använda nya 
tekniska hjälpmedel inom konst och kulmrarv. 
Slutsats 
Under de senaste åren har vi sett den kulmrella dimensionen utvecklas i unionens 
politik för forskning och teknisk utveckling på tre olika sätt: ett bättre beaktande av de 
84 
kulmrella aspekterna i vetenskap och teknik, i stödet till forskning i det europeiska 
kulmrarvets tjänst och i forskningen om sociala problem med stort kulmrellt inslag. 
Denna utveckling bör fortsätta under de kommande åren inom ramarna för de mål för 
forskningspolitiken som fastställs i fördraget. 
85 
SV/10/96/02020000.P00 
Samband med FTU-programmet för miljön 
(A) Sektorn för vetenskap och 
forskning 
Miljöprogram (B) Totalt anslag för insatserna 
315 milj. ecu (C) Insatser med en kulturell 
dimension 
18 Anslag till insatser med en kulturell 
dimension 
11 milj. ecu Procentandel av de totala 
anslagen till insatser med en 
kulturell dimension 
3,5 
Förteckning över forskningsprojekt inom miljöskydd och bevarande av det europeiska kulturarvet som finansieras enligt FTU-programmet för miljö (1990-1994) 
Samordnare 
Syremont Spa (Italien) 
| Institut fur Instandhaltung 
GmbH (Tyskland) 
English Heritage (UK) 
Gifford & Partners Ltd (FK) 
Birbeck College (UK) 
Kunstakademiet (Danmark) 
Middlesex University (UK) 
Universitetet i Patras 
(Grekland) 
University of Manchester 
(FK) Partner 
Grekland, Spanien, 
Italien, Frankrike 
Storbrittanien, Grekland, 
Nederländerna 
Storbrittanien, Irland 
Tyskland, Portugal, FK 
Nederländerna, Italien 
Frankrike, Belgien, FK 
Portugal, Österrike, FK 
Italien, Spanien 
Danmark Projektets benämning 
Undersökning, med hjälp av nyligen utvecklade radarmetoder, av den 
mikrostrukturella nedbrytningen av stenmonument förorsakad av 
miljöfaktorer. 
Klassificering av jordarkiv på europeiska utgrävningsområden vad gäller 
miljöpåverkan och möjlighet att bevara kulturarvet. 
Skydd av trä: förståelse av förhållandet mellan träets förruttnelse förorsakad 
av strimmig trägnagare och träets åldrande i historiska byggnader i Europa i 
syfte att utveckla andra lösningar än de nuvarande, som är skadliga och 
ineffektiva. 
Förnyad behandling av konsoliderade stenfasader. 
Miljöforskning för bevarande av det konstnärliga arvet (ERA). 
Nedbrytning och bevarande av vegetabiliskt garvat läder. 
Partikelförorening och nedbrytning av sten. 
Gas- och partikeldepositioner och deras korrosiva effekt på ytan av kultur-
och konstföremål i museerna. 
Förbättring av metoder för konservering av arkeologiskt järn. Gemenskapsbidrag 
(ECU) 
600.000 
518.000 
500.000 
164.000 
580.000 
480.000 
471.000 
280.000 
300.000 Varaktighet 
(månader) 
30 
24 
36 
24 
36 
24 
24 I 
24 
» 
86 
SV/10/96/02O20O0O.P00 
Carl von Ossietzky 
Universität 
Oldenburg (Tyskland) 
TNO, Bouw 
(Nederländerna) 
Katholieke Universiteit 
Leuven 
(Belgien) 
Fraunhofer Institut fur 
Silicatforschung Wiirtzburg 
(Tyskland) 
Fraunhofer Institut fur 
Silicatforschung Wiirtzburg 
(Tyskland) 
Universiteit Gent (Belgien) 
Sammanslutningen av 
universitet i 
Medelhavsområdet (Italien) 
Universita degli Studi di 
Trieste (Italien) 
Université Paris Val-de-
Marne (Frankrike) Italien, Spanien 
Belgien, Italien 
Nederländerna, Italien, 
Tyskland 
Storbrittanien, Portugal 
Storbrittanien, Danmark, 
Rumänien, Tjeckien 
Spanien, Belgien, 
Tyskland, Italien 
Spanien, Grekland, 
Portugal, Belgien, 
Tyskland, Italien, Malta 
Frankrike, Italien 
Italien, Schweiz, 
Frankrike Biologiska och mineralogiska reaktioner i monumenten i Medelhavsområdet. 
Effektiv ytbehandling för bevarande av tegelmurverk. 
Expertsystem för beräkning av nedbrytningen av tegelmurverk i gamla 
historiska byggnader. 
Värdering och övervakning av miljön i fastigheter av kulturellt intresse. 
Nya metoder för konservering av utomhusskulpturer i brons. 
Interaktiv fysisk undersökning med datortomografi av förändringar och 
bioreceptivitet i byggnadssten. 
Luftburet havsvatten och förorenad luft som faktorer i nedbrytningen av 
monument i Medelhavets kustområden. 
Oförstörande provning för utvärdering av diagnosmetoder och 
konsolideringsmetoder som används på historiska byggnader. 
Experiment och modellförsök med ytförändringar i monument. 116.000 
410.000 
600.000 
900.000 
714.000 
600.000 
1.200.000 
660.000 
250.000 24 
24 
24 
36 
24 -
30 
36 
36 
27 
87 
4. Små och medelstora företag, handel och kultur 
Produktionen inom små och medelstora företag (s k SME), hantverk, handel och 
distribution är föremål för flera stödinsatser från gemenskapen inom ramen för det fleråriga 
programmet till förmån för företagande och SME (1994 - 1996). Detta program syftar 
bland annat till modernisering av handel och distribution och betonar handelns roll i den 
lokala utvecklingen, genomför insatser som indirekt har en kulmrell dimension, bland annat 
genom att uppmuntra hantverks- och konsthantverksaktiviteter. 
Tre initiativ förtjänar att omnämnas i detta avseende. Det som kallas "Stöd till seminarier, 
konferenser och undersökningar" har ett sammanlagt budgetanslag på 300 000 ecu och skall 
stödja icke-kommersiella insatser som är av intresse för handel och distribution. Dessa 
konferenser och seminarier kan ha en kulmrell karaktär. 
År 1994 organiserades en konferens om "Framtiden för småhandlare och tjänsteutövare i 
landsbygdsområden". Där analyserades handelns roll för bevarandet av landsbygdssamhällena och 
uppbromsningen av flykten från landsbygden. 
År 1996 hölls ett seminarium i Empoli, Italien, om handelns socioekonomiska inverkan på de 
historiska stadskärnorna i olika medlemsstater med särskild hänvisning till turismen. 
Det andra initiativet bestod i kommissionens stöd till och deltagande i konferensen om 
konsthantverk som organiserades i London i juni 1994 av British Craft Council. 
Craft - Under den andra europeiska konferensen om hantverkare och småföretag, som hölls 
i Berlin den 26 och 27 september 1994, handlade diskussionerna även om konsthantverk, i 
synnerhet om ett europeiskt konsthantverkspris. Kommissionen är beredd att sponsra ett 
sådant initiativ, som skulle igångsättas av företrädare för den privata sektorn. Detta initiativ 
skulle syfta till att ge hantverkarna ett erkännande, att förbättra kunskapen om hantverket, 
göra det mera synligt och representativt och förankra det i dess europeiska sammanhang. 
Ett pris skulle erkänna etablerade konsthantverkares talang, medan ett annat skulle 
uppmuntra unga konsthantverkare. 
Små och medelstora företag, i synnerhet de som arbetar inom hantverks- och 
konsthantverkssektorerna, med bevarandet av kulturarvet eller med de nya metoder som 
används på dessa områden, representerar en viktig kulmrell dimension, även om den är 
svår att identifiera och värdera inom den nuvarande gemenskapspolitiken. 
Unionens insats på detta område, som i synnerhet är av ekonomisk och social art, kommer 
om den stärks att kunna bidra på ett betydande sätt dels till att skydda och uppvärdera de 
traditionella yrkena, dels till att det uppstår ny kulmrell sakkunskap. 
88 
5. Den kooperativa sektorn och kulturen 
Stiftelserna räknas till de främsta aktörerna på det kulmrella fältet och man kan uppskatta 
att de investerar omkring 152 miljoner ecu på detta område i Europa. Minst 150 stiftelser41 
är verksamma där, antingen genom stöd som de beviljar till kulturevenemang eller genom 
att genomföra dem själva. 
I sin egenskap av frivilliga grupperingar av personer, som slår sig samman för att 
förverkliga ett gemensamt mål, används kooperativ och föreningar ofta som verktyg för att 
arrangera kulmrella aktiviteter. De är särskilt aktiva i att integrera kulmren genom att 
utvidga de kulmrella perspektiven till missgynnade grupper (de fattiga, de etniska 
minoritetsgrupperna). Arbetet med att införa europeiska stadgar för kooperativ, ömsesidiga 
försäkringsbolag och föreningar, liksom andra prioriteringar i det kooperativa 
arbetsprogrammet underlättar den transnationella kulmrella verksamheten i Europa. 
Kulmren ger allt större konkurrensfördelar för Europa. De kooperativa organisationerna 
bör alltså oförminskat fortsätta med yrkesutbildningen på kulmrområdet, till exempel 
utbildningsprojekt som stöds av Europeiska socialfonden inom musik, teater och lustspel. 
Ibland ingår dessa insatser i multidisciplinära projekt för förnyelse av stadskärnor. 
Några av de projekt som stöds inom ramen för kommissionens fleråriga program (1994 -
1996) för kooperativ, ömsesidiga försäkringsbolag, föreningar och stiftelser inom 
gemenskapen har en kulmrell dimension. Budgeten för programmet är hittills i 
storleksordningen 2,5 miljoner ecu per år och en liten del av den används till stöd av 
kulturverksamhet. 
6. Gemenskapsinsats för vänortsrörelser mellan europeiska kommuner 
Denna insats syftar till att uppmuntra närmandet mellan Europas städer och kommuner 
genom vänortsrörelser. Hittills har cirka 15 000 städer deltagit i denna verksamhet. 
Gemenskapens ekonomiska stöd kommer främst små kommuner och städer i missgynnade 
perifera regioner till del och tjänar till att utveckla det multilaterala utbytet och 
gemensamma handlingsprogram. Denna verksamhet kan beröra eller omfatta kulmren och 
kulmrarvet. 
Den beviljade budgeten för denna insats var 3,5 miljoner ecu för 1995. För 1996 höjdes 
den till 7,5 miljoner ecu. Man kan uppskatta att ungefär 10 % av den totala budgeten för 
insatsen tjänar till att stödja verksamhet av kulturell karaktär. 
41 
Se "Cultural Funding in Europe", European Foundation Centre, 1995. 
89 
DEL III: DEN AUDIOVISUELLA POLITIKEN 
Utvecklingen av politiken för den audiovisuella sektorn i Europeiska unionen har två 
grundläggande syften: 
Att skapa och säkerställa ett välfungerande europeiskt område för de audiovisuella 
tjänsterna. 
Att genomföra en strategi som stärker den europeiska programindustrin. 
Dessa två mål knutna till utvecklingen av marknaden och industripolitiken fullföljs med 
fullt beaktande av den kulmrella dimensionen i den audiovisuella sektorn. Detta visar sig 
såväl i de bestämmelser som reglerar det europeiska audiovisuella området som i de olika 
stödinitiativen. 
1. FÖRSTA MÅLET - ETT EUROPEISKT OMRÅDE FÖR DE 
AUDIOVISUELLA TJÄNSTERNA - LAGSTIFTNINGSASPEKTER 
Direktivet "television utan gränser"42, som antogs av rådet 1989, utgör grundstenen för 
bestämmelserna om det europeiska området för audiovisuella tjänster. Dess främsta mål är 
att möjliggöra fri rörlighet för TV-sändningar i Europeiska unionen och på så sätt främja 
utvecklingen av transnationella tjänster. Det är följaktligen baserat på artiklarna 57.2 och 
66 i EG-fördraget. 
Denna fria rörlighet bygger på den dubbla principen om ett lands gällande lag och fritt 
mottagande: 
Alla radio- och TV-programföretag är underställda lagstiftningen i den medlemsstat 
dit de hör (eller är etablerade) och skall iaktta ett minimum av gemensamma regler 
inom de "samordnade" områdena. 
Medlemsstaterna får inte hindra mottagning eller återutsändning inom sina 
territorier av TV-sändningar från andra medlemsstater under hänvisning till skäl 
som hör hemma inom de samordnade områdena. 
Den metod som används är alltså en samordning av de nationella bestämmelserna där detta 
är nödvändigt för att skillnaderna mellan dem inte längre skall kunna utgöra juridiska 
hinder för den fria rörligheten för TV-sändningar. Den fria rörligheten är direktivets 
främsta mål. Direktivet tar dock hänsyn till andra mål som skydd av konsumenter och 
minderåriga, främjande av de europeiska industrierna för audiovisuella program, skydd av 
folkhälsan, m.m. 
42 
Rådets direktiv nr 89/552/EEG av den 3 oktober 1989 som avser samordning av vissa bestämmelser som fastställts i 
medlemsstaternas lagar och andra författningar om utförandet av sändningsverksamhet för television. EGT nr L 298, 
17.10.1989. 
90 
Till de samordnade områdena hör fastställande av kriterier för radio- och TV-
programföretag med anknytning till en medlemsstats domsrätt, TV-reklam och sponsring 
(reklamens omfång och innehåll), skydd av minderåriga, genmälesrätt och ett särskilt 
kapitel ägnat åt främjande av produktion och distribution av audiovisuella program. 
Detta kapitel innehåller en strukturregel som syftar till att stärka den oberoende 
produktionen och en regel som syftar till att garantera att majoriteten av de verk som sänds 
av europeiska radio- och TV-programföretag är europeiska. Den senare regeln har en klar 
kulmrell dimension i det att den säkerställer att ett minimum av de nationella och 
europeiska kulturerna visas på de europeiska TV-skärmarna. 
De grundläggande ramarna i direktivet "television utan gränser" kompletteras på flera 
andra områden för att säkerställa en verkligt fri rörlighet för dessa tjänster genom andra 
juridiska instrument, där den audiovisuella sektorns kulmrella dimension även beaktas. 
* Direktivet om upphovsrätt och satellitsändningar kompletterar sedan 1993 
direktivet om television utan gränser i fråga om gränsöverskridande radio- och TV-
sändningar. 
* Dessutom ger Grönboken om rättsskydd för krypterade radio- och TV-tjänster44 
berörda parter möjlighet att ta del av en analys av frågor knutna till piratkopiering av 
audiovisuella avgiftsbelagda tjänster och alltså indirekt på audiovisuella verk. I grönboken 
anses bland annat att en reglerande insats på gemenskapsnivå som syftar till att upprätta 
samma skyddsnivå i alla medlemsstaterna skulle kunna visa sig nödvändig för att 
komplettera bestämmelserna om det europeiska audiovisuella område som införs med 
direktiven "television utan gränser" och "satellitsändningar". 
* Inom andra områden som rör radio- och TV-sändningar behåller medlemsstaterna 
visserligen lagstiftningsrätten enligt gemenskapsrätten, nämligen med iakttagande av 
principerna om icke-diskriminering och proportionalitet. På dessa områden kan man 
genom tillämpning av fördragets artikel 59, som föreskriver avlägsnande av hinder för det 
fria tillhandahållandet av tjänster, undvika nya uppdelningar av det europeiska 
audiovisuella området. Men vid tillämpning av denna artikel inom den audiovisuella 
sektorn tas även hänsyn till speciella kulturella förhållanden: det erkänns nämligen att 
medlemsstaterna har rätt att behålla vissa nationella bestämmelser med språkpolitiska 
syften. (Jfr. Del I, Kapitel VII - kulmren och gemenskapens rättspraxis). 
* För att ett europeiskt audiovisuellt område skall fungera bra förutsätts att man 
upprätthåller en öppen marknad och en effektiv konkurrens. När det gäller statliga stöd bör 
dock de nya möjligheter som ges genom artikel 92.3 d i Maastrichtfördraget utnyttjas 
tillfullo. 
43 
44 Direktiv 93/83/EEG om samordning av vissa bestämmelser om upphovsrätt och närstående rättigheter avseende 
satellitsändingar och vidaresändning via kabel. 
KOM (96) 76 slutlig. 
91 
Den audiovisuella sektorn står inför en snabb utveckling, både teknologisk och ekonomisk. 
Detta visar sig bland annat i utvecklingen av nya slags audiovisuella tjänster på båda sidor 
om den traditionella gränsen mellan radio- och TV-sändningar och telekommunikationer. 
Vid en tidpunkt då mängder av satellitkanaler och betal-TV börjar slå rot i det europeiska 
audiovisuella landskapet kan man med de revolutionerande digitala sändningarna ana en 
mångdubbling av utbudet av program och utvecklingen av tjänster som pay-per-view eller 
video på beställning. 
Likaså blir telekommunikationsnäten, tack var framstegen med digital kompression, 
lämpliga bärare vid sändning av bilder och utveckling av nya multimediala och interaktiva 
tjänster. 
Inför dessa olika utvecklingar förutsätts det, om man skall upprätthålla grundprinciperna 
för det europeiska audiovisuella området, både vissa anpassningar av befintliga regler och 
en framåtblickande diskussion om vilka ramar som kan komma att främja utvecklingen av 
de nya tjänsterna. På alla dessa nya arbetsområden tas det vederbörlig hänsyn till den 
kulmrella dimensionen i sektorn. 
Utöver den begränsade revideringen av direktivet "television utan gränser" kommer den 
framåtblickande diskussionen att hållas inom ramen för en grönbok om de nya 
audiovisuella tjänsterna som bör bli klar under 1996. 
2. ANDRA MÅLET - STÄRKANDET AV DEN EUROPEISKA 
PROGRAMINDUSTRIN - (STÖDINSATSER) 
Även om den europeiska film- och TV-programindustrins kulturarv är rikt oçh varierat har 
den visat svagheter inför den ökade konkurrensen på den internationella marknaden. 
Stärkningen av denna industri och viljan att göra den mer konkurrenskraftig har redan från 
början varit ett grundläggande mål för gemenskapens politik för den audiovisuella sektorn. 
Utöver den industriella dimensionen i detta mål finner man klart en betydande kulmrell 
dimension. Biograf- och televisionsprogrammen är inte som andra produkter. Som 
kulturförmedlare behåller de sin särart bland de nya typerna av audiovisuella produkter, 
som blir allt fler. Som levande bevis på varje lands traditioner och identitet förtjänar de att 
uppmuntras. Endast en stark europeisk industri kan säkra programmens mångfald och en 
internationell spridning av de europeiska kulturerna. Med tanke på bildens ställning i vårt 
samhälle är det kulmrellt sett mycket som står på spel. 
Under årens lopp har diagnosen förfinats och gemenskapsstöden har utvecklats. 
92 
De viktigaste stödinstrumenten är programmet Media och Handlingsplanen för avancerad 
television i Europa46, båda baserade på artikel 235 i EG-fördraget. De kompletterar 
effektivt de insatser som gjorts på nationell nivå. Med iakttagande av 
subsidiaritetsprincipen syftar de till strukturella mål som har en direkt och indirekt effekt, 
både på produktionen av europeiska verk och spridningen av dessa i medlemsstaterna. 
Likaså syftar den europeiska garantifond för den audiovisuella sektorn som föreslagits av 
kommissionen47 till att skapa ett finansiellt instrument som kan skaffa fram investeringar 
till förmån för den europeiska industrin för audiovisuella program. 
Detta förnyande instrument är avsett att komplettera Media II genom att intervenera direkt 
på den audiovisuella produktionsnivån. Den skall göra det möjligt att effektivt förbättra 
finansieringen av europeiska verk som kan få en spridning över hela Europa och i världen. 
Med hänsyn till att huvudmålet är att främja utvecklingen av programindustrin är Media II 
och garantifonden baserade på artikel 130 (industri) i EG-fördraget. Men dessa instrument, 
liksom handlingsplanen, beaktar tillfullo de kulturella aspekterna i den industrisektor de 
avser att främja, i enlighet med det som står i artikel 128.4. 
Stödet till priser och festivaler under rubriken "Europeisk dimension i den audiovisuella 
sektorn" gör det möjligt att ge finansiellt stöd till audiovisuella festivaler, särskilt 
filmfestivaler som har europeiska kvalitetsverk på programmet, i en tid då de kommersiella 
biograferna i huvudsak visar amerikanska filmer. Denna åtgärd, som har pågått sedan 
1992, har följande tre mål som inte är utan betydelse ur kulmrell synvinkel. 
Den möjliggör främjande av europeiska verk. 
Den gynnar deras spridning och distribution (bara en mycket liten del av en 
medlemsstats egna filmer kommer nämligen upp på programmet i andra 
medlemsstater). 
Den underlättar den ömsesidiga kännedomen om de nationella biograffilmerna och 
bidrar på detta sätt till att berika det kulturella utbytet. 
Det intresse för denna insats som branschfolk inom filmsektorn har och varom vittnar den 
nyligen inrättade europeiska samordningen av filmfestivaler beror, utöver det finansiella 
stödet, på att den möjliggör ett rikare programurval utanför de krav som distributörerna 
45 
46 
47 Media-programmet infördes genom rådets beslut 90/685/EEG av den 21 december 1990 om genomförandet av en 
handlingsplan för att främja utvecklingen av den europeiska audiovisuella industrin (Media 1991 - 1995). 
Detta program har omarbetats till ett Media II på grundval av två rådsbeslut: nr 95/563/EG om 
genomförandet av ett program för för att stimulera utveckling och distribution av europeiska 
audiovisuella verk (Media II - Utveckling och spridning) (1996 - 2000); nr 95/564/EG om 
genomförandet av ett utbildningsprogram som vänder sig till branschfolk inom den europeiska 
industrin för audiovisuella program (Media II - utbildning)) (1996 - 2000). 
Rådets beslut 93/424/EEG av den 22.7.1993 om en handlingsplan för införande av avancerade televisionstjänster i Europa, 
EGT nr L 196, 5.8.1993. 
Förslag till rådets beslut om inrättande av en europeisk garantifond för att uppmuntra biograf- och televisionsproduktionen. 
KOM (95) 546, 14.11.1995. 
93 
ställer och ger en "stämpling" som gör det lättare att få nationella och regionala stöd samt 
på firandet av filmens hundraårsjubileum år 1996 i vissa medlemsstater. 
Övers, anm.: 
Coordination Européenne des Festivals de Cinéma - Någon sådan samordning har man inte 
hört talas om på Filmhuset (ansvarig för internationella filmfestivaler). Så jag har översatt 
ordagrant "den europeiska samordningen av filmfestivaler". 
94 
SLUTSATS 
Instrumenten för den audiovisuella politiken är på sätt och vis en modell för gemenskapens 
beaktande av de kulmrella aspekterna i de rättsakter som antas enligt andra bestämmelser i 
fördraget, i enlighet med vad som står i artikel 128.4. Detta hänsynstagande gjordes redan 
före ikraftträdandet av Fördraget om Europeiska unionen 1993 och dess bestämmelser med 
avseende på kulmren (direktivet "television utan gränser" antogs år 1989 och programmet 
Media I år 1990) och det finns därför ingen anledning varför det skulle vara mindre viktigt 
idag. Modellen bör också tillämpas på andra områden. Även om det är klart att de 
viktigaste målen för direktivet "television utan gränser" (fri rörlighet) och Media II 
(utveckling av den audiovisuella industrin) inte är de som tas upp i artikel 128.2, och de 
följaktligen med all rätt är baserade på andra bestämmelser i fördraget, så står det ändå 
klart att det är just i sådana fall som artikel 128.4 bör tillämpas. 
Genom de olika gemenskapsinitiativ som utvecklats inom politiken för den audiovisuella 
sektorn bidrar Europeiska unionen onekligen till att bevara och sprida de europeiska 
kulturerna samtidigt som olikheterna respekteras. Det industri- och marknadstänkande som 
ligger till grund för dessa insatser, enligt bestämmelserna i fördraget, har inte hindrat att 
det även tas hänsyn till den audiovisuella sektorns dubbla namr, som är både ekonomisk 
och kulmrell. Tvärtom tenderar den kulmrella dimensionen i denna politik att förstärkas i 
de nya initiativen. Således kommer kommissionen bland annat att se till att utnyttja de olika 
synergier som uppstår mellan den kulmrella insatsen och den audiovisuella politiken till 
förmån för multimediernas utveckling. 
95 c\ 
DEL IV: KULTUREN I GEMENSKAPENS YTTRE FÖRBINDELSER 
KAPITEL I: EXTERNA SAMARBETSINSATSER 
Det internationella kultursamarbetet har fått ökad betydelse i världen. Den kulmrella 
dimensionen framträder numer som en av beståndsdelarna i internationella förbindelser och 
utrikespolitik och kompletterar sålunda de politiska och ekonomiska dimensionerna. 
Denna utveckling har även visat sig på Europeiska gemenskapens nivå. I Fördraget om 
upprättandet av Europeiska gemenskapen, artikel 128.3, uppmanas gemenskapen och 
medlemsstaterna att främja det (kulmrella) samarbetet med tredje land. 
Från och med Lomé III (1986 - 1990) och på grundval av artikel 131.3 i EG-fördraget har 
gemenskapen infört en hänvisning till kulmren i de olika typer av avtal som den sluter med 
tredje land. I de flesta fall görs en hänvisning till kulmren bland annat på grund av att 
gemenskapen inte längre uppfattas enbart som en ekonomisk makt. Detta skedde med 
länderna i Latinamerika (samarbetsavtal). Efter de förändringar som inträffade i Europa i 
slutet av 90-talet har denna process förstärkts i alla avtal med länderna i Central- och 
Östeuropa (Europa- och samarbetsavtal), med de nya oberoende staterna (samarbets- och 
partnerskapsavtal) och nyligen med Medelhavspolitiken (associeringsavtal mellan Europa 
och Medelhavsländerna). 
De avtal mellan gemenskapen och tredje land som hänvisar till kulmren har alltså blivit allt 
fler sedan 1986. De har utformats på många olika sätt beroende på att de har förhandlats 
under olika omständigheter. 
När det gäller gemenskapens kulturella samarbete med tredje land och internationella 
organisationer kan man urskilja sex typer av avtal: 
1. Kulmrellt samarbete med AVS-länderna. Den fjärde Lomékonventionen, som 
undertecknades 1991 och har en budget på 14,6 miljarder ecu för perioden (1996 -
2000), innehåller en artikel (139) som ägnas åt kulmrellt samarbete. 
I denna konvention leder för närvarande ungefär 45 % av de 70 vägledande 
nationella programmen för AVS-länderna till att kulmrsektorn formellt fastställs 
som särskilt samarbetsområde. 
Europeiska kommissionen har hittills inom ramen för Lomékonventionerna 
finansierat ungefär 250 kulturprogram för över 62 miljoner ecu. 
Nästan en tredjedel av de finansierade kulturprogrammen avser den audiovisuella 
sektorn (90 insatser), antingen genom deltagande i finansieringen av 
filmproduktionen - fler än 60 - eller genom stöd till distribution av filmerna eller 
till utbildning eller filmfestivaler. 
95 
På detta område har Europeiska unionen blivit den främsta finansiären för Afrika 
och bidrar effektivt till att stärka sin image som promotor för kulturen hos en stor 
afrikansk och europeisk publik. 
En annan viktig avdelning var stödet till mycket betydelsefulla kulturarrangemang, 
som "Marché des Arts du Spectacle Africain d'Abidjan", Biennalen i Dakar, 
musikfestivalen i södra Afrika och det stora kulturarrangemanget Africa 95 i 
Förenade kungariket. 
Bland de andra finansierade aktiviteterna bör särskilt nämnas den vikt som lagts vid 
att skydda och tillvarata kulmrarvet. På det området har Europeiska kommissionen 
finansierat flera insatser, främst till förmån för det materiella arvet i AVS-länderna, 
samtidigt som man inte har glömt den immateriella sidan av kulmrarvet, som är så 
avgörande för AVS-ländernas identitet, som till exempel skydd av den muntliga 
traditionen, stöd till lokala språk och traditionell musik. 
I vissa fall har de avtal som slutits av gemenskapen och medlemsstaterna klausuler 
om att starta gemensamma kulturprogram. 
- Avtalet om det Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (Island, Norge, 
Liechtenstein. 
- Associeringsavtalet med de Central- och Östeuropeiska länderna (Polen, Ungern, 
Tjeckien, Slovakien, Rumänien, Bulgarien, Estland, Lettland, Litauen, Slovenien 
(paraferat), Albanien (ett förslag till direktiv om ett nytt samarbetsavtal utarbetas). 
- Associeringsavtal med Cypern och Malta (omnämns i texten till programmen 
Kaleidoskop, Ariane och Rafael). 
- Euro-mediterranska associeringsavtal med Tunisien och Marocko och program är 
även planerade i de associeringsavtal som förhandlas med Libanon och Egypten, 
Jordanien och Israel. I det avseendet bör det understrykas att det med 
Barcelonadeklarationen av den 27 och 28 november 1995 införs en multilateral 
dimension i kulturrelationerna med Medelhavsländerna. Där erkänner parterna "att 
de kulmrella och religiösa traditionerna i Medelhavsområdet, dialogen mellan dessa 
kulmrer och ett utbyte på ett mänskligt, vetenskapligt och tekniskt plan är en 
mycket viktig faktor för att närma folken, främja förståelsen mellan dem och 
förbättra deras uppfattning om varandra". Efter Barcelonakonferensen har en 
Europa-Medelhavskonferens med kulmrarvet som tema planerats till den 22 och 23 
april 1996 i Bologna. 
Tredje lands deltagande i gemenskapens kulturprogram sker "på grundval av extra 
anslag som skall tillhandahållas på sätt som skall överenskommas med dessa länder" 
(artikel 4 i beslutet om Kaleidoskop och beslutet om Ariane). För Island, Norge och 
Liechtenstein regleras deltagandet särskilt i EES-avtalet (Europeiska ekonomiska 
samarbetsområdet) och för Central- och Östeuropa i tilläggsprotokollen till 
Europaavtalen. 
96 
Enligt EES skall Island, Norge och Liechtenstein 
- ha tillgång till de program som omfattas av avtalet, inklusive kulmrprogrammen, 
genom beslut av den blandade kommittén, 
- ha samma rättigheter och skyldigheter som medlemsstaterna i de kommittéer som 
biträder kommissionen i genomförandet av programmen, 
- bidra ekonomiskt till programmen i proportion till sin BNP. 
4. I tilläggsprotokollen till Europaavtalen har, i enlighet med Europeiska rådets 
slutsatser i Köpenhamn (21 - 22 juni 1993), Islands, Norges och Liechtensteins 
villkor anpassats till Central- och Östeuropas speciella situation och deras 
begränsade möjligheter vad gäller finansiering. Enligt dessa protokoll 
- skall det associeringsråd som inrättas genom Europaavtalet fastställa villkoren för 
det berörda landets deltagande i gemenskapens program, 
- skall det berörda landets bidrag till finansieringen beräknas enligt principen att 
landet skall svara för kostnaderna för sitt deltagande, 
- kan gemenskapen vid behov från fall till fall besluta att komplettera detta bidrag. 
5. I andra fall skall det utvecklas ett kulturellt samarbete av mer allmänt slag vars 
genomförande och uppföljning skall handhas av de kommittéer och 
biandkommissioner som har i uppdrag att administrera följande avtal: 
- Partnerskaps- och samarbetsavtal med de nya oberoende staterna (Ryssland, 
Ukraina, Vitryssland, Moldova, Kazakstan, Kirgizistan och under förhandling 
Georgien, Arménien, Azerbajdzjan, Uzbekistan). 
- Samarbetsavtal med Latinamerika (Chile, Mexiko, Uruguay, Brasilien, Paraguay), 
Centralamerika (Costa Rica, El Salvador, Guatemala, Honduras, Nicaragua, 
Panama), andinska pakten (Bolivia, Colombia, Ecuador, Peru, Venezuela), 
Mercosur och dess medlemsländer. 
- Samarbetsavtal med de asiatiska länderna (Indien, Macao, Sri Lanka och 
förhandlingar med Sydkorea). 
- Samarbetsavtal som innehåller en utvecklingsklausul som gör det möjligt att 
utsträcka samarbetsområdena till andra ämnesområden. Exempelvis stipuleras 
följande i artikel 15.2 i det paraferade avtalet med Vietnam: "Within the framework 
of this Agreement, either of the Parties may put forward suggestions for expanding 
the scope of the cooperation, taking into account the experience gained in its 
application." 
Frånsett vissa undantag, till exempel Med-Media för Medelhavet (5 miljoner ecu 1994 -
1995) och "Cross Culmral project" med Indien (30 miljoner ecu på 5 år), förfogar 
97 
gemenskapens kulturella samarbete med tredje land inte över någon särskild finansiering 
och kan således inte utvecklas på ett strukturerat sätt, utan fortsätter att vara helt beroende 
av växlingarna i utrikespolitiken. 
6. De gemensamma deklarationer som undertecknats mellan Europeiska 
gemenskapen och vissa industriländer (USA, Kanada och Japan) inom ramen för det 
politiska samarbetet innehåller också en kulturell del utan särskilda 
budgetbestämmelser. 
Det bör även understrykas att man ofta tillgriper kulturen som en PR-faktor utåt 
för gemenskapen (stöd till vissa kulturella arrangemang, t ex orkesterturnéer, 
konserter m m) som åtföljer något politiskt initiativ inom ramen för de yttre 
förbindelserna. 
Med tanke på dessa interventioners karaktär hör även dessa insatser till 
gemenskapens utrikespolitik. 
Gemenskapens och medlemsstaternas uppdrag (artikel 128.3) att samarbeta med 
andra internationella organ som verkar inom kulmrområdet, särskilt Europarådet 
och Unesco, har ofta nämnts men inte närmare preciserats. 
Ett sådant samarbete med internationella organisationer är inte något nytt när det 
gäller tekniskt samarbete (deltagande i möten av gemensamt intresse och 
informationsutbyte). Relationerna mellan Europarådet och Europeiska gemenskapen 
är baserade på en skriftväxling av den 16 juni 1987 om konsolidering och 
intensifiering av samarbetet, regelbundet återkommande möten på hög nivå mellan 
tjänstemän i Europarådets och kommissionens sekretariat, bland annat inom 
kulmrområdet. 
Även om 112 stater är bundna till gemenskapen genom avtal med klausuler av kulmrell art, 
har gemenskapen för närvarande varken ett effektivt organisations- och samordningssystem 
eller en tillräcklig budget för att möta denna stora utmaning i gemenskapspolitiken. 
Tendensen i gemenskapen är för närvarande, med tanke på varifrån finansieringen - i den 
mån den finns - kommer, att skilja mellan å ena sidan de länder som skall delta i 
gemenskapens kulmrella program och å andra sidan de andra tredje länderna. 
Det bör erinras om att kulturministrarna och utrikesministrarna på nationell nivå har ansvar 
och en särskild budget för utveckling av det utrikes kultursamarbetet. De handlar, ur 
politisk synvinkel, utifrån ett annat tänkande. Även om dessa myndigheters respektive 
ansvarsområden är svåra att inringa, ifrågasätts ändå sällan denna dubbla befogenhet, som 
också återfinns på gemenskapsnivån. 
98 
KAPITEL II: HANDELSPOLITIK 
1. Gemenskapens handelspolitik är baserad på artiklarna 110 - 115 i fördraget. Vid 
behandlingen av handelsfrågorna på europeisk nivå har de kulmrella aspekterna i regel bara 
tagits upp om de haft viktiga ekonomiska och handelsmässiga konsekvenser. Detta blev vi 
senast påminda om i GATS-förhandlingarna (General Agreement on Trade and Services). 
Frågan gav upphov till långa diskussioner om huruvida ett "undantag för kulmren" skulle 
begäras - en fråga som aldrig blev besvarad - och våra förhandlingspartners avvisade klart 
den principen och att den skulle användas inom den audiovisuella sektorn. 
2. Resultatet av G ATS var lätt att förstå i den meningen att den rättsliga ramen för WTO 
inte innehåller något "undantag för kulmren" eller någon bestämmelse om de audiovisuella 
tjänsternas "kulmrella karaktär". Men det faktum att EU och dess medlemsstater inte har 
förbundit sig till något vad gäller tillgång till marknaden och den nationella behandlingen 
ger dem en avsevärd frihet att skydda sin kulturpolitik och målen för denna. 
3. À andra sidan är två av undantagen enligt klausulen om mest gynnad nation som EU 
begärt inom det audiovisuella området av stor kulmrell betydelse. Det första rör kriterierna 
för definition av verk av europeiskt ursprung, som gör att den nationella behandlingen av 
radio- och TV-sändningar eller liknande former av utsändningar utsträcks till att omfatta 
audiovisuella verk, om dessa uppfyller vissa kriterier vad gäller språk och ursprung och 
kommer från länder som har undertecknat Europarådets konvention om gränsöverskridande 
television, eller europeiska länder med vilka ett avtal kan slutas. Detta undantag motiveras 
av att de kulmrella värdena främjas och de språkpolitiska målen förverkligas. Det andra 
undantaget för mest gynnad nation rör produktion och distribution av biograf- och 
televisionsprogram och omfattar ramavtalen mellan två regeringar om samproduktion av 
audiovisuella verk som är föremål för nationell behandling, särskilt vad gäller distribution 
och tillgång till finansiering. Detta undantag syftar även till att främja de kulturella banden 
mellan de berörda länderna. 
Dessa bestämmelser är en värdefull utgångspunkt, under förutsättning att kulturargumentet 
inte är en förevändning för en uppenbart protektionistisk åtgärd. Det bör dock erinras om 
att det i GATS-avtalet anges att dessa undantag i princip inte bör vara längre än tio år och 
att de i varje fall skall omprövas vid nästa förhandlingsomgång. 
Förhandlingarna om subventioner - artikel XV - blir ett utmärkt exempel (även om någon 
tidsplan ännu inte har fastställts är det troligt att de startar inom kort). Det är väsentligt att 
EU är enat i försvaret av stödordningarna för de audiovisuella och kulmrella sektorerna, 
som har stor betydelse för det mångkulturella Europa, även om de inte har någon större 
ekonomisk betydelse för handelsförbindelserna. Det krävs alltså förberedelser, om man vill 
att resultaten av framtida förhandlingar skall bli bättre än de som uppnåddes i GATS när 
det gäller förverkligandet av EU:s och medlemsstaternas kulturmål. 
4. Teknikens utveckling, informationssamhällets ankomst och även multimedieprodukterna 
med sitt väsentliga kulmrella innehåll, den ständiga utvecklingen av vad man kallar 
"kulturindustri och -tjänster" och saluföringen av dessa kommer att kräva ett större 
beaktande av kulmren - i alla former - i morgondagens handelsförhandlingar. 
99 
DEL V: SLUTSATSER 
Kommissionens undersökning av hur gemenskapen har beaktat de kulmrella aspekterna i 
sina insatser har lett till att man kunnat konstatera två saker: 
För det första har rättsakterna och domstolens rättspraxis i många fall behövt förena 
förverkligandet av fördragets målsättningar med kulturpolitiska målsättningar. De initiativ 
som tagits på gemenskapsnivå eller domstolens domar har gjort det möjligt att befästa 
uppfattningar som på många områden styr organisationen av kulmraktiviteter, både internt 
och externt. Detta är särskilt iögonfallande inom upphovsrätten och främjandet av 
audiovisuella verk. 
Inom andra sektorer har det visat sig svårare att åstadkomma en sådan samklang på grund 
av de berörda kulturaktiviteternas ekonomiska och kommersiella karaktär. Man har varit 
tvungen att göra en avvägning mellan fördragets bestämmelser och kulmrella målsättningar. 
Denna avvägning har medfört ett visst hänsynstagande till de kulmrella aspekterna, dock 
utan att ge dem den förmånsbehandling som de kan få i vissa medlemsstater (till exempel 
frågan om bokpriserna, beskattning av vissa kulturprodukter och -tjänster eller inom 
konkurrensområdet). 
För det andra har merparten av gemenskapens politik och insatser numera en kulmrell 
dimension eller betydelse för vissa kulturområden. Denna "investering" på det kulmrella 
området har gjorts gradvis allt efter den vikt som lagts vid den politik som använts i 
förverkligandet av den inre marknaden: ekonomisk och social sammanhållning, miljö, 
forskning och teknologi och socialpolitik i synnerhet. 
Det finns alltså många kulmrella aspekter i de åtgärder som vidtagits av gemenskapen och i 
gemenskapspolitiken. I denna rapport har vi bara delvis kunnat redogöra för hur de 
kulmrella aspekterna har beaktats. 
Kunskapen om vilka åtgärder som är gemenskapsinterventioner, men som vidtas på ett 
mycket decentraliserat plan, kan inte bli annat än begränsad, om man inte gör stora 
konsekvensutredningar på regional eller lokal nivå. Sådana undersökningar skulle dock 
bara ge kompletterande upplysningar om ett fenomen som kan uppfattas i sina huvuddrag 
och som redan nu gör det möjligt att dra lärdom inför framtida insatser. 
1. De första slutsatserna av rapporten 
1. De kulmrella aspekterna inom de olika områdena av gemenskapens stödpolitik är många, 
viktiga och av skilda slag. Merparten av gemenskapspolitiken har en kulmrell dimension, 
den samverkar på kulturområdet och mobiliserar aktörer inom kulmrsektorn. Det finns 
betydande resurser. 
100 
2. Även om det läggs betydande medel på kulturella aktiviteter eller aktiviteter med en 
kulmrell dimension, hör de genomförda åtgärderna inte eller sällan till ett bestämt 
politikområde som motsvarar de uppdrag gemenskapen har på kulmrområdet. De motsvarar 
inte något kulturprojekt och har inga eller bara i liten utsträckning kulturella 
gemenskapssyften. 
3. Eftersom Fördraget om Europeiska unionen ger gemenskapen tydliga befogenheter inom 
kulmrområdet, ankommer det hädanefter på gemenskapen att förena själva målen för 
stödpolitiken med mål av kulmrellt slag. Detta innebär dels att mål och medel för 
gemenskapens kulturpolitik preciseras i förväg, dels att dessa mål och medel integreras 
efter hand i fastställandet och genomförandet av den berörda gemenskapspolitiken. 
Kulturpolitiken omfattar de stimulansåtgärder som genomförs på grundval av artikel 128, 
de rättsakter som antas och den politik som förs på andra rättsliga grunder där de kulmrella 
aspekterna bör beaktas. 
2. Mål och medel för gemenskapens kulturpolitik 
Gemenskapens kulturpolitik, som genomförs särskilt utifrån artikel 3 p och avdelning IX i 
EG-fördraget, får inte sammanblandas med den kulturpolitik som förs av stater, regioner 
och andra decentraliserade institutioner. Den motsvarar bestämda uppdrag som ålagts 
Europeiska gemenskapen. 
Kulturpolitiken skall ses i ljuset av det europeiska företag som unionen innebär och utgör i 
detta avseende en integreringsfaktor i "en allt fastare sammanslutning mellan de europeiska 
folken" (ingressen till fördraget). 
I detta avseende skall kulturpolitiken bidra till att stärka och sprida den "europeiska 
samhällsmodellen grundad på ett antal värden som är gemensamma för alla europeiska 
samhällen" (Kommissionens uttalande i samband med kallelsen till regeringskonferensen 
1996). Kulmren är i sin rikedom och mångsidighet en mycket viktig beståndsdel i denna 
europeiska samhällsmodell. Gemenskapens verksamhet skall främja bevarandet och 
berikandet av de europeiska folkens identitet och kulmrella och språkliga verklighet. Den 
skall bidra till att förstärka medborgarnas känsla av att tillhöra samma gemenskap. Det var 
denna önskan som uttrycktes av stats- och regeringscheferna i Madrid i december 1995: 
"Europeiska rådet bekräftar de kulturella insatsernas betydelse för främjandet av en 
gemenskapsdimension i kulturerna i alla unionens medlemsstater". 
Ur denna synvinkel är följande tre åtgärdsområden av särskild betydelse: 
Framhävande av de kulmrella rötter och strömningar som är gemensamma för 
européerna och som splat - och fortfarande spelar - en roll för formandet av de 
europeiska folkens kulmrella identitet och verklighet. Kulmren är ett samhälles sätt 
att utrycka sig, den är även resultatet av utbyte och konfrontationer mellan 
samhällena. Det fmns inte många filosofiska, vetenskapliga eller konstnärliga 
101 
riktningar i Europa som inte har en gränsöverskridande dimension. Gemenskapens 
kulmrpolitik skall berika detta utbyte, men även se till att varje lands kulmrella 
identitet och uttrycksmöjligheter och kreativa möjligheter respekteras. 
En kulmrinsats som gör det möjligt att främja uppkomsten av bestående nätverk 
mellan kulturarbetarna i de olika länderna och ge dem medel att knyta varaktiga 
samarbetskontakter som är synliga för medborgarna. 
Gemenskapen bör fastställa prioriterade områden så att man får en ökad 
överensstämmelse mellan de berörda stödinsatserna. En sådan metod skulle ha 
fördelen att skapa mer sammanhang i aktionerna på kulmrområdet. Man kommer då 
också ifrån det intryck av tillfällighet som annars är så iögonfallande vid 
genomgång av vissa genomförda insatser. 
Utanför Europeiska unionen bör gemenskapens kulmrpolitik framhäva de europeiska 
folkens kulmr och den europeiska samhällsmodellen. Inom unionen är den en 
integrationsfaktor, men utåt är den ett samarbetsinstrument som bör tjäna dialogen mellan 
de olika kulturerna. 
3. Rekommendationer vad gäller beaktandet av kulturmålen i gemenskapens 
insatser 
Sedan Fördraget om Europeiska unionen trädde i kraft är unionens institutioner skyldiga att 
beakta de kulmrella aspekterna i gemenskapens insatser. Denna rapport gör det möjligt att 
bedöma hur långt skyldigheten sträcker sig och bidra till diskussioner och insatser för att 
utveckla gemenskapens kulmrpolitik utifrån de mål och medel som definieras ovan. Den 
visar att det med dessa medel är möjligt att ha kulturella ambitioner på europeisk nivå, om 
den politiska viljan att samordna medlen fmns. Det fmns en önskan att än en gång ställa 
medborgarna i centrum för det europeiska äventyret och det är ett gyllene tillfälle att göra 
något åt denna önskan nu, när unionen står i begrepp att ta nya avgörande steg på det 
ekonomiska och monetära området. 
Europeiska kommissionen för sin del kommer att vidta de interna åtgärder som krävs för 
att 
de förslag till sekundärrättsakter som den får anledning att ställa till parlamentet och 
rådet, och dess beslut, är förenliga med de kulturpolitiska målen enligt artikel 128 i 
fördraget, 
mål och medel för varje instrument som har betydelse för kulmrområdet skall vara 
förenliga med mål och medel för gemenskapens kulmrpolitik i fastställandet och 
genomförandet av den interna politiken. 
Kommissionen kommer därför att ta intryck av vad som har gjorts på andra områden, som 
de åtgärder som vidtagits för att integrera miljön i gemenskapspolitiken. 
102 

mmmmmmmmm*mim—**W r AxTQfti ftpnn 
ISSN 1024-4506 
KOM(96) 160 slutlig 
DOKUMENT 
SV 16 
Katalognummer : CB-CO-96-183-SV-C 
ISBN 92-78-Ö3027-9 
Byrån fCr Europeiska gemenskapernas officiella publikationer 
L-2985 Luxemburg 
/o3