Förslag till RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr .../.. om den gemensamma organisationen av marknaden för fiskeri- och vattenbruksprodukter

(framlagt av Kommissionen)

MOTIVERING

1. FÖRSLAGETS BAKGRUND OCH SYFTE

I sitt meddelande till rådet och Europaparlamentet av den 16 december 1997 om framtidens marknad för fiskeprodukter i Europeiska unionen (1) fastställer kommissionen vilka mål som skall nås för att gemenskapsmarknaden skall fungera på bästa sätt samtidigt som den föreslår överväganden och diskussion, mot bakgrund av dess riktlinjer och förslag, kring de huvudsakliga faktorer som styr eller påverkar det sätt på vilket denna marknad fungerar.

(1) KOM (97) 719 slutlig.

Denna diskussion ägde rum under det första halvåret 1998 och hölls inom unionens institutioner och i de flesta medlemsstater med aktivt deltagande från alla berörda inom fiskeribranschen. Genom diskussionen kunde alla olika åsikter komma till uttryck, vilka sedan utgjorde ytterst användbara bidrag till de av kommissionen inledda övervägandena.

Rådet inbjöd vid sitt möte den 8 juni 1998 kommissionen att lämna in förslag grundade på slutsatserna från denna diskussion.

I kommissionens meddelande behandlas bland annat specifika rättsakter. Exempel på sådana är de nyligen antagna bestämmelserna om kontroller eller mekanismerna för att ge ekonomiskt stöd från FFU till bransch- och producentorganisationerna på marknaden, vilka just nu diskuteras.. Andra aspekter som hör samman med överskådligheten av marknaden, särskilt certifiering av ansvarsfullt fiske, kommer att ingå i senare förslag.

Detta förslag är av central betydelse eftersom det gäller den gemensamma organisationen av marknaden för fiske- och vattenbruksprodukter (GOM), av vilken en genomgående omarbetning föreslås för rådet i enlighet med de mål och principer som beskrivs i kommissionens meddelande och som till stora delar godkändes under diskussionerna, särskilt de följande:

- Att möjliggöra för GOM att bidra till en ansvarsfull förvaltning av resurser.

- Att förbättra överskådligheten och kunskapen om marknaden och dess produkter, bland annat bland konsumenter.

- Att ge aktörer större ansvar, särskilt producentorganisationer och deras medlemmar, för att nå bästa möjliga förvaltning och utnyttjande av resurserna.

- Att uppmuntra till partnerskap mellan olika aktörer inom fiskeindustrin för att öka effekten av deras respektive marknadsåtgärder.

- Att uppmuntra producentorganisationer att använda sig av prognoser för att anpassa tillgången till efterfrågan.

- Att bidra till marknadsstabilitet genom att uppmuntra till distributionsplaner och leveranskontrakt.

- Att förnya interventionsmekanismerna för att minska de definitiva återtagen från marknaden till ett minimum och uppmuntra tillfälliga återtag och uppvärdering av produkterna.

- Att se till att tillgången på marknaden och för beredningsindustrin sker på sådana villkor som krävs för att vara konkurrenskraftig på världsmarknaden.

Slutligen utnyttjas genom detta förslag också tillfället att utvidga, förtydliga och förenkla användandet av GOM-föreskrifterna och framför allt undvika att tillämpningsföreskrifterna blir allt för många. För att uppnå dessa mål är den nya grundförordningen mer detaljerad, särskilt när det gäller producentorganisationer, medan de mer tekniska detaljerna skall utarbetas med hjälp av förvaltningskommittéförfarandet.

2. FÖRSLAGETS METODIK OCH INNEHÅLL

- På grund av omfattningen och räckvidden av förändringarna av den gemensamma organisationen av marknaden är det nödvändigt att ersätta rådets förordning (EEG) nr 3759/92 av den 17 december 1992 om den gemensamma organisationen av marknaden för fiskeri- och vattenbruksprodukter (2) med en ny förordning. Målet med det här förslaget är alltså bland annat att i den nya förordningen arbeta in bestämmelserna i följande förordningar :

(2) EGT L 388, 31.12.1992, s. 1.

- Rådets förordning (EEG) nr 105/76 av den 19 januari 1976 om godkännande av producentorganisationer inom fiskeindustrin (3), och

(3) EGT L 20, 28.1.1976, s. 39.

- Rådets förordning (EEG) nr 1772/82 av den 29 juni 1982 om allmänna bestämmelser för utvidgad tillämpning av vissa regler som antagits av producentorganisationer inom fiskerisektorn (4).

(4) EGT L 197, 6.7.1982, s. 1.

De nya bestämmelser som ingår i förslaget beskrivs nedan:

1) Konsumentinformation (artikel 4)

Denna information har två huvudsyften:

- att förebygga den ökande risken för att konsumenter vilseleds på grund av den mångfald produkter som erbjuds på marknaden,

- att underlätta kontrollerna av att de tekniska åtgärderna iakttas, särskilt vad gäller minimistorlekar, vilka ibland varierar för samma arter beroende på fångstzon.

Försäljningen i detaljhandeln av levande, färska eller kylda fiskeriprodukter omfattas därmed krav på märkning av handelsbeteckning, produktionsmetod samt fångstplats.

2) Producentorganisationerna (artikel 5 12)

Syftet att ge producentorganisationerna ökat ansvar för förvaltningen av tillgängliga resurser är förenligt med marknadsbehoven och nödvändigheten att bevara balansen mellan bestånden.Detta för med sig nya förpliktelser men också tillfälliga stöd som skall göra det möjligt för organisationerna att ta på sig dessa ytterligare uppgifter. Därmed gäller följande:

- I artikel 5 ges producentorganisationerna uppgiften att stå för organisationen av marknaden liksom en sund resursförvaltning. De skall också fastställa minimiföreskrifter för hur dessa organisationer skall fungera samt förpliktelserna för deras medlemmar.

- I artikel 6 fastställs de principer som styr beviljandet och återkallandet av erkännande;här ingår även organisationer vars medlemmar är medborgare i olika medlemsstater.

- Genom artikel 10 förpliktas samtliga producentorganisationer att i förebyggande syfte genomföra åtgärder för att styra sina medlemmars produktion och det fastställs vilka sanktioner som skall tillämpas om detta krav inte uppfylls.

- Genom artikel 11 beviljas producentorganisationer tillfällig ersättning för de kostnader som uppkommer genom kraven på dem enligt artikel 10.

- Genom artikel 12 beviljas ett ytterligare schablonbelopp i ersättning till organisationer som säljer sina produkter på kontrakt för att bättre planera avsättningen för sina medlemmars produktion.

Slutligen bör det påpekas att ordningarna för ekonomiskt bidrag för upprättandet av producentorganisationer och stöd för genomförandet av planer för kvalitetsförbättring har överförts till förordningen om strukturstöd inom fiskerisektorn.

3) Branschorganisationer och -avtal (artiklarna 13-16)

Dessa bestämmelser gör det möjligt för erkända branschorganisationer inom fiskerisektorn att frångå tillämpningsprincipen i artikel 85.1 i EG-fördraget i avtal, beslut och överenskomna tillvägagångssätt, dock med viss begränsning och med reservation för kommissionens förhandskontroller. Detta beror på att dessa organisationers verksamhet kan bidra till en bättre organisation av marknaden, en bättre förvaltning, användning och uppvärdering av resurserna och i allmänhet hjälpa till att nå målen i den gemensamma fiskeripolitiken och artikel 39 i EG-fördraget.

4) Intervention

Med beaktande av reformens principer och mål, vilka syftar till att förbättra den förebyggande förvaltningen av resurser och till att uppvärdera dem, är interventionsmekanismernas huvuduppgift att utgöra ett säkerhetsnät, där definitivt återtag endast används när ingen annan möjlighet finns.

- Ekonomisk ersättning för definitivt återtag (artikel 21).

Storleken på den ekonomiska ersättningen och de kvantiteter som berättigar till ersättning kommer gradvis att minskas under fiskesäsongerna 2001-2003, medan det gemensamma ansvaret producentorganisationer emellan kommer att ökas.

- Förädlingsstöd (artikel 23)

De kvantiteter som berättigar till stöd kommer att ökas betydligt (upp till 20 % för producentorganisationer som inte använder sig av definitiva återtag) samtidigt som marinering läggs till förteckningen över tillåtna beredningsmetoder. Dessutom kommer andra åtgärder att vidtas på nivån för genomförandebestämmelser för att underlätta användningen av denna mekanism istället för definitiva återtag. Detta gäller ett ökat stöd och andra tekniska detaljer som till exempel lagringstid.

Dessa kompletterande åtgärder skall utgöra en drivfjäder för producentorganisationer att uppmuntra till användning av preventiva metoder och att endast se definitiva återtag som en sista utväg, men när de används söka uppvärderande användningsmöjligheter för produkterna eftersom det är orealistiskt att sträva efter att dessa återtag fullständigt upphör, särskilt för vissa säsongsbundna produkter. Ekonomisk kompensation skall därmed behållas som säkerhetsnät.

- Vid autonomt återtag och autonom beredning (artikel 24) begränsas det definitiva återtaget till 5 % och den sammanlagda intervention som berättigar till kompensation förblir 10 % av de kvantiteter som bjuds ut till försäljning.

- Stödet för privat lagring av produkter som hålls frysta ombord på fartyg (artikel 25) kan i framtiden beviljas producentorganisationer på villkor som är jämförbara med de för förädlingsstödet och som innehåller ett krav på att priset fastställs årligen för produkterna i fråga.

5) Kompensationsersättning för tonfisk avsedd för beredningsindustrin (artikel 27)

Eftersom denna ordning inte ingick i diskussionen mot bakgrund av det meddelande som angetts tidigare föreslår inte kommissionen några radikala förändringar i denna.

Kommissionen anser emellertid att slutrekommendationerna från rapporten för 1994 (5), vilka rådet endast delvis följde vid reformen från samma år, fortfarande är giltiga, framför allt kritiken mot det alltför höga utlösande tröskelvärdet för utbetalning av stöd, vilket kan leda till olämpliga och oberättigade utbetalningar. Kommissionen föreslår därför än en gång att rådet sänker den utlösande tröskeln till 85 % av gemenskapens produktionspriser.

(5) KOM (94) 266 slutlig, 28.6.1994.

6) Ordning för handel med tredje land

- Marknadsförsäljning (artikel 28)

För att säkerställa en konkurrenskraftig och stabil råvaruförsörjning för beredningsindustrin, särskilt med arter som inte alls kan tillhandahållas eller endast kan tillhandahållas i små mängder inom gemenskapen föreslås att tullarna på obestämd tid upphävs helt eller delvis, enligt vad som anges i bilaga V.

Tullarna får endast avskaffas för dem som iakttar det referenspris som har fastställts för produkterna i fråga.

Rådet har redan när det fastställde kvoter och införde autonomt avskaffande av tull erkänt att dessa arter kan betraktas som råvaror för beredningsindustrin.

- Referenspriserna (artikel 29), vare sig de har fastställts inom ramen för ovannämnda ordning för avskaffande eller i några andra särskilda fall, till exempel kvoter enligt WTO, får inte längre omvandlas till skyddsåtgärder på grund av de åtaganden som gjordes enligt WTO-avtalet om säkerheter.

- Nödåtgärderna (artikel 30) tar hänsyn till ovannämnda WTO-avtal, genomfört genom rådets förordning (EG) nr 3285/94 om gemensamma importregler (6).

(6) EGT L 349, 31.12.1994, s. 53.

Detta förslag kan tillämpas från och med den 1 januari 2001 såvida de tekniska bestämmelser som är nödvändiga för att det skall genomföras effektivt har antgits av kommissionen efter det att direktivet har trätt i kraft och efter det att förvaltningskommittén har lämnat sitt yttrande. Sådana bestämmelser kommer särskilt att krävas när det gäller konsumentinformation, alla åtgärder som hör samman med producentorganisationer och branschövergripande organisationer samt för interventionsmekanismer.

RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr .../..

om den gemensamma organisationen av marknaden för fiskeri- och vattenbruksprodukter

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artiklarna 28, 42 och 43 i detta,

med beaktande av kommissionens förslag (7),

(7) EGT...

med beaktande av Europaparlamentets yttrande (8),

(8) EGT...

med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (9),

(9) EGT...

(1) De grundläggande bestämmelserna för organisationen av marknaden för fiskeriprodukter bör revideras med hänsyn till marknadsutvecklingen, de senaste årens förändringar inom fisket och de bristfälligheter som upptäckts i tillämpningen av de gällande bestämmelserna. De ändringar som behöver göras är många och komplicerade, och om bestämmelserna inte ges en helt ny utformning kommer de att sakna den klarhet som är väsentlig för all lagstiftning. Det är därför nödvändigt att ersätta rådets förordning (EEG) nr 3759/92 av den 17 december 1992 om den gemensamma organisationen av marknaden för fiskeri- och vattenbruksprodukter med en ny förordning.

(2) I syfte att förenkla lagstiftningen och att göra den lättare att tillämpa för dem som den riktar sig till, är det lämpligt att de grundläggande bestämmelserna i rådets förordning (EEG) nr 105/76 av den 19 januari 1976 om godkännande av producentorganisationer inom fiskeindustrin (10) och rådets förordning (EEG) nr 1772/82 av den 29 juli 1982 om allmänna bestämmelser rörande tillämpningsområdet för vissa bestämmelser som föreskrivs av producentorganisationer inom sektorn för fiskeriprodukter (11) förs in i den nya förordningen, och att dessa bestämmelser i samband med detta omarbetas och kompletteras. Dessa förordningar bör därför upphöra att gälla.

(10) EGT L 20, 28.1.1976, s. 39. Förordningen ändrad genom kommissionens förordning (EEG) nr 3940/87 (EGT L 373, 31.12.1987, s. 6).

(11) EGT L 197, 6.7.1982, s. 1.

(3) Den gemensamma jordbrukspolitiken bör särskilt omfatta en gemensam organisation av jordbruksmarknaderna, som kan anta olika former beroende på produkten.

(4) Fisket är av särskild betydelse för ekonomin i vissa kustområden i gemenskapen och produktionen inom fisket utgör en dominerande del av yrkesfiskarnas inkomster i dessa regioner. Det är därför lämpligt att främja marknadsstabilitet genom lämpliga åtgärder genomförda under iakttagande av gemenskapens internationella åtaganden, särskilt med hänsyn till Världshandelsorganisationens bestämmelser rörande ordningar för stöd till den inhemska produktionen samt till tullavtal;

(5) Vid produktion och saluföring av dessa produkter bör hänsyn tas till att det är av största vikt att upprätthålla jämvikten för havets resurser och ekosystem. Den gemensamma organisationen av marknaden för dessa produkter bör därför innebära åtgärder som kan främja en bättre jämvikt mellan utbud och efterfrågan, både när det gäller kvantitet och kvalitet, samt som möjliggör en uppvärdering av produkterna på marknaden, både ur ovannämnd synpunkt och för att genom stabila marknadspriser förbättra producenternas inkomster.

(6) En av de åtgärder som kan vidtas för att genomföra den gemensamma organisationen av marknaden är att tillämpa gemensamma marknadsnormer för produkterna i fråga. Genom tillämpning av dessa normer bör produkter med otillfredsställande kvalitet kunna hållas borta från marknaden och handelsförbindelser baserade på rättvis konkurrens underlättas, vilket bör bidra till att produktionens lönsamhet förbättras.

(7) Tillämpningen av dessa normer nödvändiggör en kontroll av de produkter som normerna gäller. Regler bör därför fastställas för sådan kontroll.

(8) På grund av den ökade mångfalden produkter som erbjuds är det nödvändigt att ge konsumenterna en viss grundläggande information om produkternas karaktär, särskilt när det gäller fiskeriprodukter som saluförs färska eller kylda. Det åligger medlemsstaterna att upprätta en förteckning över de handelsbeteckningar som är tillåtna i landet, för dessa produkter.

(9) Producentorganisationerna utgör grundvalen för den gemensamma organisationen av marknaderna och de ser till att denna fungerar på decentraliserad nivå. Inför en efterfrågan som ständigt blir mer koncentrerad framstår en samordning av utbudet från dessa organisationer av ekonomiska skäl som nödvändigare än någonsin för att stärka producenternas ställning på marknaden. Denna sammanläggning bör ske frivilligt och på ett ändamålsenligt sätt genom att de tjänster som en producentorganisation kan erbjuda sina medlemmar är omfattande och effektiva. En producentorganisation som är avsedd att bidra till att förverkliga målen med den gemensamma organisationen av marknaden får erkännas av medlemsstaten endast om den uppfyller vissa villkor som den förpliktar sig och sina medlemmar att följa i enlighet med sina stadgar.

(10) Det är lämpligt att stödja producentorganisationernas initiativ när det gäller att förbättra fiskeriprodukternas kvalitet, genom att under vissa villkor föreskriva ett särskilt erkännande för dessa organisationer.

(11) För att stärka dessa organisationer i den verksamhet på produktionssidan som syftar till att uppnå bättre stabilitet på marknaden bör medlemsstaterna under vissa omständigheter ges möjlighet att låta de regler som på medlemmarnas vägnar antagits av en organisation inom ett visst område omfatta också alla ej anslutna producenter som avsätter varor inom detta område, i synnerhet de regler som gäller produktion och saluföring, inklusive när det rör sig om intervention. Detta förfarande skall kontrolleras av kommissionen som under vissa omständigheter får ogiltigförklara utvidgningen i fråga.

(12) Tillämpningen av den ordning som beskrivs ovan medför kostnader för de organisationer vars regler har utvidgats. Därför bör de ej anslutna producenterna stå för en del av dessa kostnader. Den berörda medlemsstaten bör också ges möjlighet att ge kompensation till sina marknadsaktörer för produkter som uppfyller normerna men som inte kunnat avsättas och därför återtagits från marknaden.

(13) I alla händelser bör bestämmelser fastställas för att hindra att producentorganisationerna intar en dominerande ställning i gemenskapen.

(14) Med sikte på ett rationellt och hållbart utnyttjande av resurserna bör producentorganisationerna se till att de anslutnas produktion inriktas på marknadsbehoven samt arbeta för att deras fångster skall vara av ett så högt värde som möjligt, särskilt när fångsterna inriktas på arter som omfattas av begränsade fångstkvoter. Med hänsyn till ovanstående är det lämpligt att föreskriva att producentorganisationerna innan varje fiskeomgång inleds sammanställer och tillställer de behöriga myndigheterna ett antal beräknade planeringsåtgärder när det gäller de anslutnas insatser och förebyggande reglering av utbudet, samt eventuellt särskilda bestämmelser för produkter som traditionellt är svåra att saluföra.

(15) Med hänsyn till de kostnader som ovan beskrivna skyldigheter innebär för producentorganisationerna är det lämpligt att i gengäld bevilja dessa organisationer en kompensation under begränsad tid.

(16) Planeringen av de anslutnas utbud och regleringen av deras insatser kan förbättras särskilt genom förhandsförsäljning enligt kontrakt.Därför bör producentorganisationerna uppmuntras till att utnyttja denna saluföringsmetod för en väsentlig andel av produktionen genom en schablonmässig kompensation under begränsad tid och på vissa villkor.

(17) Branschorganisationer som bildas på initiativ av enskilda aktörer eller av aktörer som redan gått samman och som representerar en betydande del av de olika yrkeskategorierna inom sektorn för fiskeriprodukter kan bidra till att större hänsyn tas till hur marknaden faktiskt fungerar och till att underlätta utvecklingen av det ekonomiska beteendet för att förbättra kunskapen om och organisationen av produktionen, liksom presentationen och saluföringen av produkterna. Eftersom dessa branschorganisationers åtgärder i allmänhet kan bidra till att förverkliga målen i artikel 39 i fördraget, särskilt målen i denna förordning, är det lämpligt att, efter att ha definierat de berörda åtgärdstyperna, ge medlemsstaterna möjlighet att erkänna de organisationer som vidtar positiva åtgärder i förhållande till de ovan nämnda målen. Det är lämpligt att under vissa villkor föreskriva bestämmelser när det gäller utvidgning av de regler som antagits av branschorganisationer samt för fördelning av de kostnader som följer av denna utvidgning. Detta förfarande skall kontrolleras av kommissionen som under vissa omständigheter får ogiltigförklara utvidgningen i fråga.

(18) Det är lämpligt att fastställa de villkor enligt vilka avtal, beslut och samordnade förfaranden inom branschorganisationerna får avvika från artikel 1 i förordning nr 26 (12).

(12) Förordning nr 26 om tillämpning av vissa konkurrensregler på produktion av och handel med jordbruksvaror (EGT 30, 20.4.1962, s. 993/62).Förordningen ändrad genom förordning nr 49 (EGT 53, 1.7.1962, s. 1571/62).

(19) För att bemästra marknadssituationer som kan leda till priser som kan orsaka störningar på gemenskapens marknad när det gäller vissa fiskeriprodukter av särskild betydelse för producenternas inkomster, skall ett riktpris - eller, för tonfisk, ett produktionspris för gemenskapen - fastställas på grundval av de senast tillgängliga tekniska uppgifterna för varje fiskesäsong. Detta pris bör vara representativt för produktionsområdena inom gemenskapen och skall användas vid fastställande av de prisnivåer vid vilka intervention sker. Mot bakgrund av detta skall riktpriset fastställas på så sätt att det återspeglar den reella marknadssituationen samt så att det förhindrar alltför stora prisvariationer från en fiskesäsong till en annan. Riktpriset är grundförutsättningen för utformningen av en samling andra interventionsåtgärder. Därför bör rådet på kommissionens förslag anta åtgärder i fråga om detta.

(20) I syfte att stabilisera priserna bör producentorganisationerna kunna intervenera på marknaden, i synnerhet genom att tillämpa priser som medlemmarnas produkter inte får underskrida utan att återtas från marknaden.

(21) Det är lämpligt att i vissa fall och under vissa förutsättningar stödja producentorganisationernas verksamhet genom att kompensera dem ekonomiskt för de kvantiteter som definitivt återtas från livsmedelsmarknaden.

(22) Denna intervention från producentorganisationernas sida skall begränsas till lokala överskott som marknaden inte kan absorbera och som inte hade kunnat undvikas genom åtgärder av annat slag. Den ekonomiska kompensationen skall därför begränsas till en reducerad produktionsvolym.

(23) För att stimulera yrkesfiskarna till att bättre anpassa sina leveranser till marknadens behov bör den ekonomiska ersättningen vara av olika storlek beroende på vilka mängder som återtagits från marknaden.

(24) Tillsammans kommer de nya åtgärderna i denna förordning att ge producentorganisationerna möjlighet att väsentligt minska de definitiva återtagen. Det är därför motiverat att minska de kvantiteter som berättigar till ekonomisk ersättning såväl som ersättningsbeloppen. Detta skall ske progressivt under en övergångsperiod.

(25) Destruering av fisk som har återtagits från marknaden bör undvikas i så stor utsträckning som möjligt, i synnerhet som vissa arter är sparsamt förekommande. Därför bör stöd beviljas för beredning, stabilisering och lagring av vissa mängder färska produkter som återtagits från marknaden, så att de kan användas som livsmedel. Samtliga arter som kan återtas från marknaden skall kunna komma i fråga för detta stöd. Denna mekanism som både är en form av intervention och uppvärdering av fiskeriprodukter skall kunna användas av producentorganisationerna i större utsträckning än det definitiva återtaget. Däför bör de kvantiteter som får omfattas av denna mekanism ökas.

(26) De stora regionala prisskillnaderna innebär att det när det gäller vissa arter inte omedelbart går att integrera en ekonomisk kompensation till producentorganisationerna i ordningen. För att främja större stabilitet på marknaden för de berörda produkterna samtidigt som hänsyn tas till deras särdrag och deras varierande produktions- och saluföringsvillkor, bör det dock föreskrivas ett gemenskapssystem för prisstöd som är anpassat efter produkternas särdrag. Detta system skall grunda sig på tillämpningen av ett återtagspris som fastställts självständigt av producentorganisationerna. Dessutom bör det föreskrivas ett schablonmässigt stöd som beviljas dessa organisationer för de produkter som omfattats av fristående intervention.

(27) Det är lämpligt att föreskriva en särskild ordning för stöd till vissa produkter som frysts ombord på fartyget. Stödet skall inom vissa gränser och under vissa villkor ges i form av ett stöd till privat lagring av dessa produkter om dessa inte kan avsättas på marknaden till ett pris som överstiger ett på gemenskapsnivå ännu inte fastställt pris.

(28) En nedgång av importpriserna för tonfisk avsedd för konservindustrin skulle kunna hota inkomstnivån för de producenter i gemenskapen som producerar denna produkt. Det bör därför vara möjligt att vid behov ge kompensation till dessa producenter. För att rationalisera avsättningen av en enhetlig produkt bör kompensationen under vissa villkor reserveras för producentorganisationerna.

(29) För att motverka en onormal ökning av tonfiskproduktionen och variationer i till denna produktion knutna kostnader, bör de gränser inom vilka kompensationen till producentorganisationerna kan ges fastställas på grundval av de utbudsförhållanden som noterats på gemenskapsmarknaden och villkoren för närkompensation skall utbetalas bör ses över.

(30) För att kunna bedöma om det på gemenskapsmarknaden föreligger en sådan situation knuten till prisutvecklingen på världsmarknaden för tonfisk som motiverar kompensation, måste det fastställas att nedgången i gemenskapens marknadspriser beror på en nedgång i importpriserna.

(31) Tillämpningen av en gemensam tulltaxa skall helt upphöra för vissa produkter. Eftersom gemenskapens produktion av tonfisk är otillräcklig bör man se till att råvarutillgången för de beredningsföretag som använder dessa produkter är jämförbar med den som råder i exporterande tredje land, så att dessa företag inte hindras att utvecklas i förhållande till internationella konkurrensvillkor. Eventuella nackdelar som detta system kan medföra för gemenskapens tonfisksproducenter kan kompenseras med de för ändamålet fastställda gottgörelsebeloppen.

(32) För att garantera en tillräcklig försörjning av gemenskapsmarknaden i fråga om råvaror till beredningsindustrin, under villkor som gör det möjligt för denna att bevara sin konkurrenskraft, bör tullarna enligt gemensamma tulltaxan helt eller delvis avskaffas för vissa produkter på obestämd tid.

(33) Tillämpningen av systemen med avskaffande av ovannämnda tullar får inte leda till anbud om råvarutillförsel från tredje land till onormalt låga priser och det är därför lämpligt att se till att avskaffande endast får ske under iakttagande av ett referenspris som skall beräknas enligt ännu ej fastställda metoder.

(34) När exceptionella störningsförhållanden eller hot om allvarliga störningar som uppstått på grund av import eller export kan skada målen enligt artikel 39 i fördraget, skall det vara möjligt att tillämpa lämpliga åtgärder i handeln med tredje land under iakttagande av gemenskapens internationella åtaganden.

(35) Erfarenheten har visat att åtgärder ibland måste vidtas mycket snabbt för att säkerställa tillförseln till gemenskapsmarknaden och för att tillse att gemenskapens internationella åtaganden uppfylls. För att gemenskapen skall kunna handla med den skyndsamhet som sådana situationer kräver bör ett förfarande fastställas enligt vilket nödvändiga åtgärder kan vidtas utan dröjsmål.

(36) Upprättandet av en gemensam inre marknad på grundval av ett gemensamt prissystem skulle äventyras om vissa typer av stöd beviljades. De bestämmelser i fördraget som gör det möjligt att granska stödåtgärder som beviljas av medlemsstaterna och, om de befinns strida mot den gemensamma marknaden, förbjuda dem, bör tillämpas inom fiskerisektorn.

(37) Genomförandet av bestämmelserna i denna förordning kräver upprättande och upprätthållande av ett system för informationsutbyte mellan gemenskapen och medlemsstaterna. membres. Det är lämpligt att fastställa vilka kostnader som kommer att uppstå i samband med detta. De kommer delvis att belasta gemenskapens budget.

(38) De utgifter som medlemsstaterna ådrar sig till följd av åtagandena i samband med tillämpningen av denna förordning skall åläggas gemenskapen i enlighet med bestämmelserna i rådets förordning (EG) nr om finansiering av den gemensamma jordbrukspolitiken (13).

(13) EGT L

(39) Vid genomförandet av denna gemensamma organisation skall hänsyn också tas till det faktum att det är i gemenskapens intresse att i möjligaste mån bevara fångstplatserna. Finansiering av åtgärder med avseende på kvantiteter som överskrider dem som eventuellt tilldelats medlemsstaterna bör därför inte tillåtas.

(40) Det åligger medlemsstaterna att vidta alla lämpliga åtgärder för att garantera att bestämmelserna i denna förordning iakttas samt för att förhindra bedrägeri.

(41) För att underlätta genomförandet av de föreslagna åtgärderna bör det inrättas ett förfarande för nära samarbete mellan medlemsstaterna och kommissionen i en förvaltningskommitté.

(42) Den gemensamma organisationen av marknaden för fiskeriprodukter skall ta samtidig och vederbörlig hänsyn till de mål som anges i artiklarna 39 och 110 i fördraget.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

En gemensam organisation av marknaden för fiskeriprodukter omfattande ett pris- och handelssystem samt gemensamma konkurrensregler skall upprättas.

I denna förordning skall

- med «producent» avses fysiska eller juridiska personer som tillhandahåller de produktionsmedel som krävs för att erhålla fiskeriprodukter avsedda för det första saluföringsledet.

- « fiskeriprodukter » omfatta sådana fångstprodukter och sådana produkter från vattenbruket som anges nedan:

KN-nummer // KN-nr Beskrivning

a) 0301 // Levande fisk

0302 // Fisk, färsk eller kyld, med undantag av fiskfiléer och annat fiskkött enligt nr 0304

0303 // Fisk, fryst, med undantag av fiskfiléer och annat fiskkött enligt nr 0304

0304 // Fiskfiléer och annat fiskkött, (även hackat eller malet), färska, kylda eller frysta

b) 0305 // Fisk, torkad, saltad eller i saltlake; rökt (även varmrökt) fisk; mjöl och pelletar av fisk, lämpliga som livsmedel

c) 0306 // Kräftdjur, även utan skal, levande, färska, kylda, frysta, torkade, saltade eller i saltlake; kräftdjur med skal, ångkokta eller kokta i vatten, även kylda, frysta, torkade, saltade eller i saltlake; mjöl och pelletar av kräftdjur, lämpliga som livsmedel

0307 // Blötdjur, även utan skal, levande, färska, kylda, frysta, torkade, saltade eller i saltlake; ryggradslösa vattendjur, andra än kräftdjur och blötdjur, levande, färska, kylda, frysta, torkade, saltade eller i saltlake; mjöl och pelletar av andra ryggradslösa vattendjur än kräftdjur, lämpliga, som livsmedel

d) // Produkter av animaliskt ursprung, ej angivna eller upptagna någon annanstans ; döda djur av sådana slag som omfattas av kapitlen 1 eller 3 och som är otjänliga som livsmedel.

- - // Andra

- - // Produkter av fisk eller av kräftdjur, blötdjur eller andra ryggradslösa vattendjur; döda djur av sådana slag som omfattas av kapitel 3.

0511 91 10 // - - - fiskavfall

0511 91 90 // --- Andra

e) 1604 // Fisk, beredd eller konserverad; kaviar och kaviarersättning som framställts av fiskrom

f) 1605 // Kräftdjur, blötdjur och andra ryggradslösa vattendjur, beredda eller konserverade

g)

1902 20 // Pastaprodukter, såsom spagetti, makaroner, nudlar, lasagne, gnocchi, ravioli och cannelloni, även kokta, fyllda (med kött eller andra födoämnen) eller på annat sätt beredda; couscous, även beredd:

-Fyllda pastaprodukter, ej kokta eller på annat sätt beredda:

-Fyllda pastaprodukter, även kokta eller på annat sätt beredda:

1902 20 10 // - // innehållande mer än 20 viktprocent fisk, kräftdjur, blötdjur eller andra ryggradslösa vattendjur

h) // Mjöl och pelletar av kött eller andra djurdelar eller av fisk, kräftdjur, blötdjur eller andra ryggradslösa vattendjur, otjänliga till människoföda; grevar:

2301 20 00 // - // mjöl och pelletar av fisk eller av kräftdjur, blötdjur eller andra ryggradslösa vattendjur

AVDELNING I

SALUFÖRINGSNORMER OCH KONSUMENTINFORMATION

Kapitel 1: Saluföringsnormer

Artikel 2

1. Gemensamma saluföringsnormer och räckvidden för dessa normer kan fastställas för produkter enligt artikel 1 eller grupper av dessa produkter. Dessa normer kan i synnerhet omfatta klassificering efter kvalitetskategori, storlek eller vikt, förpackning, presentation och märkning.

2. När saluföringsnormerna har antagits får de produkter som normerna tillämpas på inte bjudas ut till försäljning, säljas eller på annat sätt avsättas om de inte överensstämmer med dessa normer, med förbehåll för särskilda regler som eventuellt antas för handel med tredje land.

3. Saluföringsnormerna samt tillämpningsföreskrifterna för dessa, inklusive de särskilda anvisningar som avses i punkt 2, skall antas enligt förfarandet i artikel 38.

Artikel 3

1. Medlemsstaterna skall göra en kontroll av att de produkter för vilka gemensamma saluföringsnormer fastställts överensstämmer med dessa normer.

Denna kontroll får ske i alla saluföringsled samt under transport.

2. Medlemsstaterna skall senast en månad efter det att en saluföringsnorm trätt i kraft meddela de andra medlemsstaterna och kommissionen namn och adress på de organ som har fått i uppdrag att kontrollera den produkt eller produktgrupp för vilken en norm har fastställts.

3. Tillämpningsföreskrifter till punkt 1 skall vid behov antas i enlighet med det förfarande som fastställs i artikel 38, varvid hänsyn i synnerhet skall tas till nödvändigheten av att garantera samordning av det arbete som utförs av de olika kontrollorganen samt enhetlig tolkning och tillämpning av de gemensamma saluföringsnormerna.

Kapitel 2 : konsumentinformation

Artikel 4

1. Utan att det påverkar bestämmelserna i direktiv 79/112/EEG (14) och oavsett saluföringsmetod får de produkter som avses i artikel 1 a, 1 b och 1 c säljas i detaljhandeln till slutkonsumenten endast om man med lämplig affischering eller märkning anger följande :

(14) Rådets direktiv 79/112/EEG av den 18 december 1978 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om märkning, presentation och reklam i fråga om livsmedel avsedda för slutkonsumenten (EGT L 33, 8.2.1979, s. 1.). Direktivet senast ändrat genom Europaparlamentets och rådets direktiv 97/4/EG (EGT L 43, 14.2.1997, s. 21).

a) Artens handelsbeteckning.

b) Produktionsmetod (fångst eller vattenbruk).

c) Fångstzon (Atlanten, Östersjön, Medelhavet, Nordsjön, Indiska oceanen, Stilla havet, annan).

2. För tillämpning av punkt 1 a skall medlemsstaterna senast den 1 januari 2001 upprätta och offentliggöra förteckningen över de handelsbeteckningar som är tillåtna i landet, minst för de arter som anges i bilaga I-IV i denna förordning. I denna förteckning skall man för varje art ange vetenskapligt namn, dess beteckning på det eller de egna officiella gemenskapsspråket/språken, samt eventuellt den beteckning eller de beteckningar som accepteras eller tolereras lokalt eller regionalt.

3. Medlemsstaterna skall vidta de åtgärder som är nödvändiga för att kontrollera att bestämmelserna i punkt 1 iakttas.

4. Tillämpningsföreskrifterna till denna artikel skall om så krävs fastställas enligt förfarandet i artikel 38.

AVDELNING II

PRODUCENTORGANISATIONERNA

Kapitel 1 : villkor för samt beviljande och återkallande av erkännande

Artikel 5

1. I denna förordning skall med "producentorganisation" avses varje juridisk person

a) som upprättats på eget initiativ av en producentsammanslutning som framställer en eller flera av de produkter som avses i artikel 1 a, 1 b eller 1 c och, när det rör sig om frysta produkter som behandlat eller beretts, under förutsättning att denna verksamhet har genomförts ombord på fiskefartyget.

b) som särskilt syftar till att garantera ett rationellt fiske samt en förbättring av försäljningsvillkoren för de anslutnas produktion genom att vidta åtgärder som syftar till att

1) främja planeringen av produktionen samt anpassning av den till utbudet, såväl när det gäller kvantitet som kvalitet, särskilt genom att genomföra fångstplaner,

2) främja koncentration av utbudet,

3) reglera priserna,

4) främja ett utnyttjande av fisket som i högre grad tar hänsyn till jämvikten när det gäller resurserna och den biologiska mångfalden.

c) vars stadgar bland annat ålägger de anslutna producenterna att

1) när det gäller utnyttjandet av fiskeresurserna samt för produktionen och saluföringen, tillämpa de bestämmelser som fastställts av producentorganisationen.

2) när den berörda medlemsstaten har beslutat att vissa av de fångstkvoter eller det totala antalet fångstkvoter som tilldelats medlemsstaten skall förvaltas av producentorganisationen, tillämpa de bestämmelser som producentorganisationen fastställt för detta.

3) för samma produkt eller produktgrupp endast vara medlem av en producentorganisation.

4) avsätta hela den produktion för vilken de anslutit sig genom producentorganisationen. Organisationen kan dock besluta att ovan nämnda förpliktelse inte skall gälla om avsättningen sker enligt gemensamma regler som redan tidigare fastställts av producentorganisationen.

5) tillhandahålla uppgifter som producentorganisationen begär för att fastställa de åtgärder som avses i punkt 1 b, för att uppfylla rättsliga förpliktelser eller av statistiska skäl.

6) betala de ekonomiska bidrag som fastställs i stadgarna för inrättande och förvaltning av den driftsfond som avses i artikel 17.3.

7) förbli anslutna till producentorganisationen under minst tre år efter erkännandet av denna samt att minst ett år innan de önskar avsäga sig sitt medlemskap meddela producentorganisationen detta.

d) vars stadgar innehåller

1) bestämmelser rörande fastställande, antagande och ändring av de regler som avses i 1 c,

2) bestämmelser som utesluter all diskriminering mellan medlemmarna, på grund av nationalitet eller etablieringsställe.

3) bestämmelser rörande avgifter som medlemmarna skall åläggas att betala för finansieringen av producentorganisationen,

4) bestämmelser som på ett demokratiskt sätt garanterar att de sammanslutna producenterna har kontroll över organisationen och beslutsförfarandet,

5) bestämmelser om påföljder vid överträdelse av stadgarna, särskilt vid underlåtelse att betala de ekonomiska bidragen, eller av de regler som fastställts av producentorganisationen.

6) bestämmelser om antagande av nya medlemmar.

7) sådana bestämmelser för räkenskaper och budget som är nödvändiga för att organisationen skall fungera, och genom vilka det föreskrivs att särskilda räkenskaper skall föras för den verksamhet som omfattas av erkännandet.

e) som har erkänts av den berörda medlemsstaten enligt de villkor som avses i punkt 2.

2. Medlemsstaterna skall i enlighet med denna förordning bevilja erkännande såsom producentorganisation till sådana producentgrupper som har sitt säte inom deras nationella gränser och som ansöker om erkännande, på följande villkor:

a) De skall uppfylla de krav som anges i punkt 1 och skall för detta ändamål bland annat bevisa att de omfattar ett minsta antal producenter samt förfogar över den kvantitet avsättningsbar produktion som krävs,

b) De skall erbjuda tillräckliga garantier i fråga om verksamhetens genomförande, varaktighet och effektivitet.

c) De skall ha den rättskapacitet som krävs enligt den nationella lagstiftningen.

3. Producentorganisationerna får inte inta en dominerande ställning på en viss marknad annat än om detta är nödvändigt för att uppnå de mål som är fastställda i artikel 39 i fördraget.

4. Tillämpningsföreskrifter för denna artikel skall fastställas enligt förfarandet i artikel 38.

Artikel 6

1. 1. Medlemsstaterna skall

a) besluta om beviljande av erkännande inom tre månader från den dag då anmälan åtföljd av alla bestyrkande handlingar lämnades in.

b) med jämna mellanrum genomföra kontroller av att producentorganisationen iakttar villkoren för erkännande. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 10.2 c kan en producentorganisations erkännande återkallas om producentorganisationen inte längre uppfyller kraven enligt artikel 5 eller om erkännandet grundats på felaktig information. Om en organisation genom bedrägligt förfarande erhållit eller dragit fördel av ett erkännande skall detta omedelbart återkallas med retroaktiv verkan. ;

c) inom två månader till kommissionen anmäla varje beslut om beviljande av eller avslag på en ansökan om erkännande eller om återkallande av ett erkännande.

2. En medlemsstat skall bevilja erkännande till en producentorganisation som har sitt säte i medlemsstaten och i vilken en del av medlemmarna är medborgare i en eller flera andra medlemsstater, under förutsättning att de villkor som fastställs i artikel 5 iakttas.

De medlemsstater som har medborgare som tillhör en producentorganisation som är etablerad i en annan medlemsstat, skall tillsammans med denna producentorganisation införa det administrativa samarbete som är nödvändigt för att den skall kunna kontrollera den berörda organisationens verksamhet.

3. När en producentorganisation uppfyller de villkor rörande representativitet som skall anges med tillämpning av artikel 8.1, får medlemsstaterna bevilja producentorganisationen erkännande som enbart gäller inom en viss verksamhetszon.

4. Medlemsstaterna får bevilja en sammanslutning av producentorganisationer erkännande, under förutsättning att denna uppfyller villkoren enligt artikel 5. Bestämmelserna i artiklarna 10 och 11 skall inte tillämpas på en sådan sammanslutning.

5. Kommissionen skall genom kontroller i enlighet med förordning (EEG) nr 2847/93 (15) säkerställa att bestämmelserna i artikel 5 och i punkt 1 b i den här artikeln iakttas och får efter sådan kontroll eventuellt kräva att medlemsstaten återkallar erkännandet.

(15) Rådets förordning (EEG) nr 2847/93 av den 12 oktober 1993 om införande av ett kontrollsystem för den gemensamma fiskeripolitiken (EGT L 261, 20.10.1993, s. 1). Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 2846/98 (EGT L 358, 31.12.1998, s. 5).

6. I början av varje år skall kommissionen i Europeiska gemenskapernas officiella tidning, C-serien, offentliggöra en förteckning över de producentorganisationer som beviljats erkännande under det föregående året och över dem som fått sitt erkännande återkallat under samma period.

7. Tillämpningsföreskrifterna för denna artikel och särskilt villkoren för återkallande av erkännande, skall fastställas enligt förfarandet i artikel 38.

Kapitel 2 : särskilt erkännande

Artikel 7

1. Medlemsstaterna får bevilja ett särskilt erkännande till sådana producentorganisationer som avses i artikel 5.1 och som saluför produkter för vilka gemensamma saluföringsnormer fastställts genom förordning (EG) nr 2406/96 (16) och som har lagt fram en plan för förbättring av produkternas kvalitet och saluföringen av dessa produkter, vilken har godkänts av de behöriga nationella myndigheterna.

(16) Rådets förordning (EG) nr 2406/96 om fastställande av gemensamma marknadsnormer för saluföring av vissa fiskeriprodukter, (EG) L 334, 23:12:1996, s. 1. Förordningen ändrad genom kommissionens förordning (EG) nr 323/97, EGT L 52, 22.2.1997, s. 8.

2. Det främsta syftet med den plan som avses i punkt 1 skall vara att täcka alla produktions- och saluföringsled. Planen skall särskilt omfatta följande:

- - En märkbar förbättring av produktkvaliteten ombord på fartygen.

- - Ett optimalt bevarande av kvaliteten under lossning, transport och saluföring av produkterna.

- - Tillämpning av lämplig teknik och lämpligt kunnande för att uppnå de mål som anges ovan.

- - En beskrivning av föreskrivna åtgärder, inklusive förhandsstudier, utbildning och investeringar.

3. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna de planer som producentorganisationerna lämnar in till dem. Den behöriga myndigheten i medlemsstaten får godkänna dessa planer endast efter det att de har sänts till kommissionen och efter en tidsfrist på 60 dagar under vilken kommissionen kan begära ändringar i eller avvisa planen.

4. Tillämpningsföreskrifter för denna artikel skall fastställas enligt förfarandet i artikel 38.

Kapitel 3 : utvidgning av bestämmelser till att omfatta ej anslutna

Artikel 8

1. Om en producentorganisation betraktas som representativ för produktionen och saluföringen på en eller flera landningsplatser och om den lämnar in en begäran till de behöriga myndigheterna i medlemsstaten, kan medlemsstaten i fråga ålägga producenter, som inte är medlemmar av organisationen och som avsätter någon av de produkter som avses i artikel 1 inom det område för vilket producentorganisationen är representativ, att iaktta följande:

a) De produktions- och saluföringsbestämmelser som fastställts av organisationen i syfte att uppnå målen enligt artikel 5.1 b.

b) De regler som antagits av organisationen i fråga angående återtag och förädling för de färska eller kylda produkter som avses i artikel 1 a och 1 c.

För de produkter som anges under A, B och C i bilaga I får dessa bestämmelser endast utsträckas till att omfatta ej anslutna om det pris som tillämpas av producentorganisationen är gemenskapens återtags- eller försäljningspris och ingen toleransmarginal är tillåten.

Medlemsstaten får besluta att uvidgningen av bestämmelserna enligt punkterna a och b inte skall tillämpas för vissa saluföringskategorier.

2. De bestämmelser som görs obligatoriska enligt punkt 1 skall tillämpas fram till den första försäljningen på marknaden under en period som inte får överskrida tolv månader.

3. Medlemsstaterna skall omedelbart underrätta kommissionen om vilka bestämmelser de avser att göra obligatoriska i enlighet med punkt 1.

Kommissionen får inom en månad efter det att den har mottagit denna anmälan och om den finner att det råder osäkerhet om beslutets giltighet i förhållande till de fall av ogiltighet som avses i punkt 4, anmoda den berörda medlemsstaten att helt eller delvis upphäva beslutet. Kommissionen skall i detta fall och inom två månader från och med den dagen

- - bekräfta att de anmälda reglerna kan göras obligatoriska, eller

- - på grundval av de omständigheter som avses i punkt 4 a och 4 b i ett motiverat beslut ogiltigförklara den utvidgning av reglerna som medlemsstaten har beslutat.

4. Kommissionen skall ogiltigförklara den utvidgning som avses i punkt 1:

a) om den konstaterar att utvidgningen i fråga har en negativ inverkan på handelsfriheten eller om den äventyrar de mål som anges i artikel 39 i fördraget.

b) om den konstaterar att artikel 85.1 i fördraget är tillämplig på den bestämmelse som utvidgningen grundar sig på.

5. Kommissionen kan till följd av kontroller i efterhand som utförts i enlighet med förordning (EEG) nr 2847/93 när som helst konstatera fall av ogiltighet enligt punkt 4 samt ogiltigförklara utvidgningen i fråga.

6. Kommissionen skall omedelbart underrätta de övriga medlemsstaterna om varje steg av det förfarande som föreskrivs i punkterna 3, 4 och 5.

7. Medlemsstaterna skall vidta de åtgärder som är nödvändiga för att garantera att bestämmelserna i punkt 1 iakttas. De skall genast informera kommissionen om sådana åtgärder.

8. Vid tillämpning av punkt 1 får den berörda medlemsstaten besluta att de som inte är anslutna skall vara förpliktade att till organisationen helt eller delvis betala de avgifter som anslutna producenter betalar, i den mån dessa avgifter är avsedda att täcka de administrativa kostnader som uppstår vid tillämpningen av det system som avses i punkt 1.

9. Vid tillämpning av punkt 1 och om så krävs skall medlemsstaterna med hjälp av producentorganisationerna ombesörja återtagandet av produkter som inte uppfyller kraven enligt saluföringsbestämmelserna eller som inte kunnat säljas till ett pris som motsvarar minst återtagspriset.

10. Tillämpningsföreskrifter för denna artikel skall fastställas enligt förfarandet i artikel 38.

Artikel 9

1. Vid tillämpning av artikel 8.1 får medlemsstaten ge kompensation till producenter som inte är anslutna till någon organisation och som är etablerade i gemenskapen med avseende på produkter som

- - inte kan avsättas i enlighet med artikel 8.1 a, eller

- - har återtagits från marknaden i enlighet med artikel 8.1 b.

Kompensationen skall beviljas utan diskriminering på grund av mottagarens nationalitet eller etableringsort. Den får inte överstiga 60 % av det belopp som erhålls genom att följande tillämpas på de återtagna kvantiteterna:

- - det enligt artikel 20 fastställda återtagspriset för produkter upptagna i del A och B i bilaga I, eller

- - det enligt artikel 22 fastställda försäljningspriset för produkter upptagna i del C i bilaga 1.

2. Den berörda medlemsstaten skall stå för de utgifter som följer av den enligt punkt 1 beviljade kompensationen.

Kapitel 4 : operativt program för fiskesäsongen

Artikel 10

1. Innan fiskesäsongen inleds skall varje producentorganisation upprätta ett operativt program för fiskesäsongen och översända detta till de behöriga myndigheterna i medlemsstaten. Det operativa programmet skall omfatta följande:

a) En preliminär saluföringsplan med en beskrivning av de åtgärder som organisationen skall genomföra för att anpassa storleken och kvaliteten på utbudet till marknadens behov och krav.

b) En särskild fångstplan, särskilt för de arter som omfattas av fångstkvoter, under förutsättning att dessa arter utgör en betydande del av medlemmarnas landningar.

c) Särskilda förebyggande åtgärder för att anpassa utbudet av de arter som traditionellt är svåra att saluföra under fiskesäsongen.

d) De sanktioner som skall tillämpas på medlemmar som inte följer de beslut som fattats för genomförandet av programmet.

2. För att kontrollera att varje producentorganisation uppfyller de åtaganden som anges i punkt 1 skall medlemsstaterna genomföra lämpliga kontrollåtgärder samt tillämpa följande bestämmelser om dessa åtaganden inte uppfylls:

a) En producentorganisation som genomför interventioner under de villkor som avses i avdelning IV i denna förordning skall inte beviljas ekonomiskt stöd för den berörda fiskesäsongen, om organisation har underlåtit att inom fastställd tid upprätta och lämna in sitt operativa program för fiskesäsongen. Programmet skall ha upprättats i enlighet med föreskrifterna i punkt 1.

b) Den sanktionsåtgärd som avses i punkt a skall också tillämpas om en producentorganisation inte har genomfört de åtgärder som föreskrivs i dess operativa program för fiskesäsongen eller om den inte har genomfört dem på ett tillfredsställande sätt.

c) En producentorganisations erkännande skall återkallas efter det att punkt a eller punkt b har tillämpats en andra gång på denna organisation.

3. Vid tillämpning av punkt 2 a, 2 b eller 2 c skall medlemsstaterna omedelbart underrätta kommissionen.

4. Tillämpningsföreskrifter för denna artikel skall fastställas enligt förfarandet i artikel 38.

Artikel 11

1. Utan att det påverkar de stöd som kan beviljas producentorganisationer för att stimulera bildandet av dem samt för att främja deras verksamhet i enlighet med artikel 16.1 i förordning (EG) nr .... (17) skall producentorganisationerna under begränsad tid ges ersättning för kostnader som uppstår på grund av deras åtaganden enligt artikel 10.

(17) Rådets förordning (EG) nr ..... av den ...... om föreskrifter och villkor för strukturåtgärderna inom fiskerisektorn (EGT L ..... ).

Producentorganisationer som beviljats erkännande före den 1 januari 2001 skall beviljas denna ersättning under fem år från och med detta datum.

De producentorganisationer som erkänts senare skall erhålla ersättning under de fem år som följer på det år då de beviljades erkännande.

2. Den ersättning som avses i punkt 1 skall omfatta följande:

a) a) Ett belopp som betalas i förhållande till antalet anslutna fartyg och som beräknas degressivt i enlighet med metoden i bilaga VI A.

b) Ett schablonbelopp på 500 euro per art som omfattas av artikel 10.1 b, upp till 10 arter.

3. Medlemsstaterna skall betala ut ersättningen till producentorganisationerna inom fyra månader efter utgången av det år för vilket ersättningen beviljats, under förutsättning att de behöriga myndigheterna har kontrollerat att de stödmottagande organisationerna har uppfyllt sina åtaganden enligt artikel 10.

4. Tillämpningsföreskrifter för denna artikel skall fastställas enligt förfarandet i artikel 38.

Artikel 12

1. Medlemsstaterna skall bevilja en kompletterande ersättning till sådana producentorganisationer som för att bättre planera medlemmarnas utbud i sitt operativa program för fiskesäsongen föreskriver att minst 10 % av medlemmarnas produktion skall avsättas inom ramen för i förväg uppgjorde försäljningskontrakt.

I detta fall skall en kopia av kontraktet finnas i bilaga till det operativa program för fiskesäsongen som producentorganisationerna lämnar in till de behöriga myndigheterna i enlighet med artikel 10.

Vid tillämpning av denna punkt skall hänsyn tas till producentorganisationernas genomsnittliga produktion under de tre senaste fiskesäsongerna.

2. Det årliga ersättningsbelopp som avses i punkt 1 skall beräknas degressivt enligt den metod som avses i punkt B i bilaga VI.

3. Ersättningen skall betalas ut inom fyra månader efter det att den berörda fiskesäsongen avslutats, under förutsättning att den stödmottagande producentorganisationen på ett tillfredsställande sätt till de behöriga nationella myndigheterna har lagt fram bevis på att storleken på den produktion som saluförts inom ramen för kontrakten i fråga har nått den tröskel som avses i punkt 1.

4. Den ersättning som föreskrivs i denna artikel får beviljas under fem år från och med den 1 januari 2001.

5. Tillämpningsföreskrifterna till denna artikel skall om så krävs fastställas enligt förfarandet i artikel 38.

AVDELNING III

BRANSCHORGANISATIONER OCH -AVTAL

Kapitel 1 : villkor för samt beviljande och återkallande av erkännande av branschorganisationer

Artikel 13

1. Medlemsstaterna får i enlighet med denna förordning bevilja erkännande såsom branschorganisation till sådana juridiska personer som är etablerade inom deras nationella gränser, som ansöker om erkännande samt som samlar företrädare för näringsverksamhet med anknytning till produktion samt saluföring och/eller beredning av produkter som avses i artikel 1, på följande villkor:

a) De har bildats på initiativ av samtliga eller några av de organisationer eller sammanslutningar som den består av.

b) De står för en väsentlig andel av produktionen och saluföringen och/eller bearbetningen av fiskeriprodukter och av bearbetade fiskeriprodukter i de berörda regionerna och, i de fall då flera regioner berörs, skall de ha en viss lägsta representativitet för varje bransch som de representerar i var och en av de berörda regionerna.

c) De bedriver inte själva vare sig produktions-, bearbetnings- eller saluföringsverksamhet i fråga om fiskeriprodukter eller bearbetade fiskeriprodukter.

d) Under iakttagande av konsumenternas intresse och utan att det hindrar den gemensamma markanden från att fungera tillfredsställande, bedriver de i en eller flera av gemenskapens regioner samt under villkor som är förenliga med gemenskapslagstiftningen, särskilt i fråga om konkurrens, en eller flera av följande verksamheter:

- - Att förbättra kunskapen om och insynen i produktionen och marknaden.

- - Att bidra till en bättre samordning av saluföringen av fiskeriprodukter, bl.a. genom marknadsforskning eller marknadsundersökningar.

- - Att göra studier kring och utveckla teknik som främjar en så väl fungerande marknad som möjligt, inklusive på området informations- och kommunikationsteknik.

- -Att utarbeta standardkontrakt som är förenliga med gemenskapslagstiftningen.

- - Att ge den information och genomföra den forskning som krävs för att inrikta produktionen på de produkter som är bäst anpassade till marknadsbehoven samt till konsumenternas smak och önskningar, särskilt när det gäller produkternas kvalitet och ett utnyttjande av fisket som tar hänsyn till resursbalansen.

- - Att förbättra organisationsmetoderna och -medlen när det gäller utbildningsåtgärder för att förbättra produkternas kvalitet.

- -Att uppvärdera och skydda usprungsbeteckningar, kvalitetsmärken samt geografiska beteckningar.

- - Att definiera bestämmelser för fångst och saluföring som strängare än de som finns på gemenskaps- eller medlemsstatsnivå.

- - Att utveckla uppvärderingen av fiskeriprodukter.

2. Före erkännandet skall medlemsstaterna till kommissionen anmäla vilka branschorganisationer som har lämnat in ansökan om erkännande med alla relevanta uppgifter om dessa organisationers representativitet och om de olika verksamheter som dessa bedriver liksom alla andra nödvändiga bedömningsgrunder.

Kommissionen kan framföra invändningar mot erkännandet inom två månader räknat från mottagandet av en sådan anmälan.

3. Medlemsstaterna skall

a) besluta om beviljande av erkännande inom tre månader från den dag då anmälan åtföljd av alla bestyrkande handlingar lämnades in;

b) reglelundet genomföra kontroller för att fastställa om producentorganisationerna uppfyller villkoren för erkännande;

c) återkalla erkännandet om

i. villkoren för erkännandet, enligt denna förordning, inte längre är uppfyllda,

ii. branschorganisationen bryter mot något av förbuden i artikel 14 eller hindrar den gemensamma organisationen av marknaden från att fungera tillfredsställande, utan att det påverkar tillämpningen av straffrättsliga påföljder enligt den nationella lagstiftningen,

d) inom två månader till kommissionen anmäla varje beslut om beviljande av eller avslag på en ansökan om erkännande eller om återkallande av ett erkännande.

4. Kommissionen skall genom kontroller i enlighet med förordning (EEG) nr 2847/93 säkerställa att bestämmelserna i punkt 1 och i punkt 3 b i den här artikeln iakttas och efter sådan kontroll eventuellt begära att medlemsstaten återkallar erkännandet.

5. Ett erkännande innebär tillstånd att bedriva sådan verksamhet som anges i punkt 1 d, på de villkor som anges i den här förordningen.

6. Kommissionen skall ombesörja offentliggörande i Europeiska gemenskapernas officiella tidning, C-serien, av de erkända branschorganisationerna, med angivande av ekonomisk sektor eller verksamhetsområde samt av de åtgärder som genomförs i enlighet med artikel 15. Även återkallanden av erkännanden skall offentliggöras.

7. Tillämpningsföreskrifterna för denna artikel, särskilt villkoren för hur och hur ofta medlemsstaterna skall rapportera till kommissionen om branschorganisationernas verksamhet, skall fastställas enligt förfarandet i artikel 38.

Kapitel 2 : villkor rörande avtal, beslut och samordnade förfaranden inom branschorganisationerna

Artikel 14

1. Med avvikelse från artikel 1 i förordning nr 26 kan artikel 85.1 i fördraget inte tillämpas på de avtal, beslut och samordnade förfaranden som de erkända branschorganisationerna genomför för att förverkliga de åtgärder som anges i artikel 13.1 d och som, utan att det påverkar de åtgärder som vidtas av branschorganisationerna inom ramen för tillämpningen av särskilda åtgärder enligt gemenskapslagstiftningen,

a) inte innebär tvång att tillämpa ett fast pris,

b) inte kan leda till någon form av uppdelning av marknaderna inom gemenskapen,

c) inte innebär diskriminering,

d) inte sätter konkurrensen ur spel för en betydande del av produkterna i fråga,

e) inte skapar något annat konkurrenshinder som inte är nödvändigt för att uppnå målen för den gemensamma fiskeripolitik som branschåtgärderna syftar till.

Kapitel 3 : utvidgning av avtal, beslut eller samordnade förfaranden till att omfatta icke anslutna aktörer

Artikel 15

1. Om en branschorganisation som är verksam i en eller flera bestämda regioner i en medlemsstat i fråga om en viss produkt anses vara representativ för produktionen och/eller saluföringen och/eller bearbetningen av denna produkt får den berörda medlemsstaten på begäran av denna organisation och under en begränsad tid föreskriva att vissa avtal, beslut eller samordnade förfaranden som sluts inom ramen för denna organisation skall vara tvingande för de aktörer, även enskilda aktörer, som bedriver verksamhet i den eller de berörda regionerna men inte är medlem av organisationen.

2. En branschorganisation skall anses vara representativ i den mening som avses i punkt 1 om den omfattar minst två tredjedelar av produktionen och/eller saluföringen och/eller bearbetningen av den berörda produkten eller de berörda produkterna i den eller de aktuella regionerna i en medlemsstat. Om en ansökan om utvidgning av reglerna omfattar flera regioner skall branschorganisationen kunna bevisa ovan nämnda representativitet för varje bransch som de representerar i var och en av de berörda regionerna.

3. För de regler i fråga om vilka utvidgning får begäras skall följande gälla:

a) De får endast avse ett av följande områden:

- Kunskap om produktionen och den inre marknaden.

- Produktionsregler som om så krävs är strängare än reglerna i gemenskapslagstiftningen respektive nationell lagstiftning.

- Utarbetande av standardkontrakt som är förenliga med gemenskapslagstiftningen.

- Regler om saluföring.

- Åtgärder för skydd av ursprungsbeteckningar, kvalitetsmärken och geografiska beteckningar.

b) De skall ha tillämpats under minst ett år.

c) De får inte göras obligatoriska under mer än tre år.

d) De får inte skada andra av medlemsstatens aktörer med verksamhet i andra regioner, och de får inte heller skada aktörer i andra medlemsstater.

Artikel 16

1. Medlemsstaterna skall utan dröjsmål till kommissionen anmäla de regler som de har gjort obligatoriska för alla aktörer i ett eller flera bestämda områden. Dessa regler skall offentliggöras i C-utgåvan av Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

Före ovan nämnda offentliggörande skall kommissionen upplysa den kommitté som anges i artikel 38 om alla anmälningar om utvidgning av branschorganisationsavtal.

Kommissionen skall besluta att medlemsstaten skall upphäva den utvidgning av reglerna som den beslutat i följande fall:

a) Om kommissionen konstaterar att utvidgningen har en negativ inverkan på handelsfriheten eller om den äventyrar de mål som anges i artikel 39 i fördraget.

b) Om kommissionen konstaterar att artikel 85.1 i fördraget är tillämplig på det avtal, det beslut eller de samordnade förfaranden som utvidgningen gäller.

c) Om kommissionen, efter de kontroller som utförts i efterhand i enlighet med förordning (EEG) nr 2847/93, konstaterar att bestämmelserna i artikel 15 inte iakttagits.

Kommissionens beslut skall gälla från och med det datum då någon av de omständigheter som avses i punkterna a, b eller c konstaterades.

2. Om reglerna utvidgas för en eller flera produkter, och om en eller flera sådana verksamheter som avses i artikel 15.3 a och bedrivs av en erkänd branschorganisation är av allmänt ekonomiskt intresse för de ekonomiska aktörer vilkas verksamhet är knuten till produkten eller produkterna, får den medlemsstat som har beviljat erkännandet besluta att de enskilda aktörer eller de grupper som inte är medlemmar i organisationen och drar nytta av denna verksamhet står i skuld till organisationen med hela eller en del av de ekonomiska bidrag som medlemmarna betalar, såvida dessa är avsedda att täcka omkostnader som är en direkt följd av den aktuella verksamheten.

AVDELNING IV

PRISER OCH INTERVENTION

Kapitel 1 : återtagsordningar

Artikel 17

Allmänna bestämmelser

1. För de i artikel 1 angivna produkterna får producentorganisationerna fastställa ett återtagspris under vilket de inte säljer produkter som levererats av deras medlemmar.

För de kvantiteter som återtagits från marknaden

- skall producentorganisationerna kompensera sina medlemmar med avseende på de i del A och B i bilaga 1 och i bilaga IV upptagna produkter som uppfyller de normer som antagits enligt artikel 2,

- får producentorganisationerna bevilja en ersättning till sina medlemmar för övriga produkter som avses i artikel 1.

För var och en av de i artikel 1 upptagna produkterna får ett återtagspris fastställas i enlighet med punkt 5.

2. Omhändertagandet av de produkter som sålunda återtagits från marknaden skall av producentorganisationerna ombesörjas på ett sådant sätt att detta inte påverkar den normala avsättningen av den berörda produkten.

3. För att finansiera återtagandet skall producentorganisationerna skapa interventionsfonder som finansieras med bidrag beräknade efter de saluförda kvantiteterna. Alternativt skall de använda sig av ett utjämningssystem.

4. Producentorganisationerna skall ge följande upplysningar till de nationella myndigheterna som skall vidarebefordra dem till kommissionen:

- En förteckning över de produkter för vilka de ämnar använda den ordning som avses i punkt 1.

- Den tidsperiod under vilken återtagspriserna gäller.

- De prisnivåer som föreslagits och tillämpats för återtagen.

5. Tillämpningsföreskrifter för denna artikel skall fastställas enligt förfarandet i artikel 38.

Artikel 18

Riktpris

1. Ett riktpris skall före fiskesäsongens början fastställas för var och en av de i del A och B i bilaga I upptagna produkterna samt för var och en av produkterna och produktgrupperna upptagna i bilaga II.

Dessa priser skall gälla för hela gemenskapen och skall fastställas för varje fiskesäsong eller för var och en av de perioder som denna säsong är uppdelad i.

2. Riktpriset skall fastställas

- på grundval av genomsnittet av de priser som för en betydande del av gemenskapens produktion noterats på representativa partihandelsmarknader eller i representativa hamnar under de tre fiskesäsonger som närmast föregår den säsong för vilken priset fastställts.

- med hänsyn till utvecklingsutsikterna för produktion och efterfrågan.

När detta pris fastställs skall hänsyn också tas till behovet att

- stabilisera marknadspriserna och undvika produktionsöverskott gemenskapen,

- bidra till att upprätthålla producenternas inkomster,

- ta hänsyn till konsumenternas intressen.

3. Rådet skall med kvalificerad majoritet och på förslag av kommissionen fastställa den i punkt 1 avsedda riktprisnivån.

Artikel 19

Anmälan av priser

1. Under hela den period, under vilken riktpriset gäller, skall medlemsstaterna till kommissionen anmäla de priser som noteras på representativa partihandelsmarknader eller i representativa hamnar för de produkter som avses i artikel 18.1.

2. Marknader och hamnar i medlemsstater, där en betydande andel av gemenskapens produktion av en viss produkt saluförs, skall anses som representativa enligt punkt 1.

3. Tillämpningsföreskrifter för denna artikel samt förteckningen över de representativa marknader och hamnar som avses i punkt 2 skall fastställas enligt förfarandet artikel 38.

Artikel 20

Gemenskapens återtagspris

1. För var och en av de i del A och B i bilaga I upptagna produkterna skall ett återtagspris fastställas för gemenskapen på grundval av färskhet, storlek eller vikt och presentation av produkten (produktkategori), genom att tillämpa den berörda produktkategorins utjämningskoefficient på ett belopp som motsvarar minst 70% och högst 90% av riktpriset. Dessa utjämningskoefficienter skall återspegla prisförhållandet mellan produktkategorin i fråga och den som används vid fastställande av riktpriset. Gemenskapens återtagspris får dock aldrig överstiga 90 % av riktpriset.

2. För att se till att producenter i landningszoner, som ligger mycket långt från gemenskapens främsta konsumtionscentra, får tillgång till marknaderna på tillfredsställande villkor kan de priser som avses i punkt 1 viktas för dessa zoner med hjälp av utjämningskoefficienter.

3. Tillämpningsföreskrifterna för denna artikel skall fastställas enligt förfarandet i artikel 38. Detta gäller särskilt fastställandet av den procentandel av riktpriset som skall ligga till grund för beräkningen av gemenskapens återtagspris, för fastställandet av de landningszoner som avses i punkt 2 samt för fastställandet av priser.

Kapitel 2 : intervention

Artikel 21

Ekonomisk ersättning för återtag

1. Medlemsstaterna skall ge en ekonomisk ersättning till de producentorganisationer som i enlighet med artikel 17 återtar produkter som avses i del A och B i bilaga I, under förutsättning att

a) återtagspriset som dessa organisationer tillämpar motsvarar gemenskapens återtagspris, fastställt i enlighet med artikel 20. En toleransmarginal på 10 % under och 10 % över detta pris skall dock tillåtas för att ta hänsyn särskilt till säsongsbundna variationer i marknadspriset.

b) de återtagna produkterna är förenliga med de saluföringsnormer som fastställts enligt artikel 2 och att de håller en tillräckligt hög grad av kvalitet, vilken skall fastställas enligt förfarandet i artikel 2.3.

c) det återtagspris som avses i punkt a tillämpas under hela fiskesäsongen för varje berörd produktkategori. En producentorganisation som med stöd av de åtgärder som avses i artikel 5.1 tillämpar ett förbud mot saluföring av vissa produktkategorier, behöver dock inte tillämpa gemenskapens återtagspris för dessa produktkategorier.

2. Ekonomisk ersättning skall endast beviljas om de produkter som återtagits från marknaden avsatts för andra ändamål än för livsmedelsbruk eller på ett sådant sätt att detta inte hindrar normal saluföring av andra produkter.

3. För de produkter som avses i punkt 1

a) skall den ekonomiska ersättningen motsvara

i. 87,5 % av det återtagspris som tillämpas av den berörda producentorganisationen för återtagna kvantiteter som inte överstiger 2 % av de årliga kvantiteter som saluförs.

ii. 80 % av det återtagspris som tillämpas av den berörda producentorganisationen för återtagna kvantiteter som överstiger 2 % men inte 5 % av de årliga kvantiteter som saluförs.

iii. 50 % av det återtagspris som tillämpas av den berörda producentorganisationen för återtagna kvantiteter som överstiger 5 % men inte 8 % av de årliga kvantiteter som saluförs, från och med fiskesäsongen 2003. För fiskesäsongerna 2001 och 2002 skall ersättningen motsvara 70 % respektive 60 % av ovan nämnda återtagspris.

b) skall ekonomisk ersättning ej beviljas för återtag som överstiger 8 % av de årliga kvantiteter som saluförs av en producentorganisation.

4. Vid beräkningen av det ersättningsbelopp som skall betalas till en producentorganisation skall hänsyn tas till den sammanlagda produktion som presteras av medlemmarna i denna organisation, inklusive de kvantiteter som med tillämpning av artikel 5 eventuellt återtas från marknaden av en annan organisation.

5. Den ekonomiska ersättningen skall minskas med det till ett standardbelopp fastställda värdet av den för annan användning än för livsmedelsbruk avsedda produkten, eller med nettoinkomsterna vid avsättningen av de för livsmedelsbruk avsedda produkterna enligt punkt 2. Detta värde skall fastställas i början av fiskesäsongen. Värdet skall emellertid ändras om väsentliga och bestående prisvariationer konstateras på gemenskapens marknad.

6. När en producentorganisation återtar produkter som avses i punkt 1 skall den för de kvantiteter som återtas från marknaden bevilja sina medlemmar ersättning som minst motsvarar den ekonomiska ersättning som beräknas i enlighet med punkt 3 a samt ett belopp som

- i det fall som avses i punkt 3 a i motsvarar 10 %,

- i det fall som avses i punkt 3 a ii motsvarar 12 %,

- i det fall som avses i punkt 3 a iii och 3 b motsvarar 15 %,

av det återtagspris som tillämpas av denna organisation.

En producentorganisation kan inom ramen för ett internt bestraffningssystem ge sina medlemmar en ersättning som är lägre än den som avses ovan, under förutsättning att skillnaden överförs till en reserv som endast får realiseras för senare intervention.

7. Tillämpningsföreskrifter för denna artikel skall fastställas enligt förfarandet i artikel 38.

Artikel 22

Gemenskapens försäljningspris

För var och en av de i del C i bilaga I upptagna produkterna skall ett gemenskapspris för försäljning fastställas enligt de villkor som anges i artikel 20 för fastställande av återtagspriset.

Artikel 23

Förädlingsstöd

1. Följande produkter skall vara berättigade till förädlingsstöd:

i. I del A och B i bilaga 1 upptagna produkter som återtagits från marknaden till det återtagspris som fastställs enligt artikel 20.

ii. I del C i bilaga I upptagna produkter som har bjudits ut till försäljning men som inte kunnat säljas till gemenskapens försäljningspris enligt artikel 22.

En toleransmarginal på 10 % under och 10 % över dessa priser är emellertid tillåten, främst med hänsyn till säsongsbaserade variationer i marknadspriserna.

2. Endast sådana kvantiteter skall anses berättigade till förädlingsstöd som

a) har levererats av en producent som är medlem,

b) uppfyller vissa krav vad gäller kvalitet, storlek och presentation,

c) antingen har stabiliseringsbehandlats och lagrats eller konserverats i enlighet med villkor och under en period som ännu ej fastställts.

3. För var och en av de berörda produkterna får stöd beviljas med upp till 20 % av de årliga kvantiteter som saluförs, minskat med den procentandel av ovan nämnda kvantiteter som har omfattats av ekonomisk ersättning enligt artikel 21.

Stödbeloppet får inte överstiga summan av de tekniska och ekonomiska kostnaderna i samband med den för stabilisering och lagring nödvändiga verksamheten.

4. De beredningssätt som avses i denna artikel är följande:

a)

- Frysning.

- Saltning.

- Torkning.

- Marinering.

- Eventuellt kokning,

b) Filetering eller styckning och eventuellt avlägsnande av huvud, då dessa förfaranden utförs i samband med någon av de i a angivna beredningssätten.

5. Tillämpningsföreskrifter för denna artikel skall fastställas enligt förfarandet i artikel 38.

Artikel 24

Återtag och förädling som utförs autonomt av producentorganisationen

1. Medlemsstaterna skall för de produkter som avses i bilaga IV bevilja ett fast stöd till de producentorganisationer som företar intervention i enlighet med artikel 17, på villkor att

a) dessa producentorganisationer före fiskesäsongens början fastställer ett återtagspris, nedan kallat "det autonoma återtagspriset". Producentorganisationerna skall tillämpa detta pris under hela fiskesäsongen, med en tillåten marginal på 10% nedåt och 10% uppåt. Priset får emellertid inte överstiga 80 % av det viktade genomsnittspris som för produktkategorierna i fråga noterats inom de berörda producentorganisationernas verksamhetsområden under de tre närmast föregående fiskesäsongerna.

b) de återtagna produkterna är förenliga med de saluföringsnormer som fastställts enligt artikel 2 samt håller en tillräckligt hög grad av kvalitet, vilken skall fastställas enligt förfarandet i artikel 2.3.

c) den ersättning som de anslutna producenterna beviljas för de återtagna produkterna är lika med det autonoma återtagspris som tillämpas av producentorganisationerna.

2. Det fasta stödet skall beviljas för från marknaden återtagna kvantiteter som har saluförts i enlighet med artikel 5.1 och som avsatts på ett sådant sätt att den normala avsättningen av produktionen inte påverkas.

3. Beloppet för det fasta stödet skall vara 75 % av det autonoma återtagspriset under löpande fiskesäsong minskat med det till ett standardbelopp fastställda värdet av den produkt som avsatts i enlighet med punkt 2.

4. Det fasta stödet skall också ges för återtagna kvantiteter som antingen bereds för stabilisering och efterföljande lagring eller konserveras enligt villkor och under en period som ännu ej fastställts. Beloppet för det fasta stödet får i dessa fall inte överstiga summan av de tekniska och ekonomiska kostnaderna i samband med den för stabilisering och lagring nödvändiga verksamheten.

5. De kvantiteter som berättigar till ett fast stöd enligt punkt 2, får inte överstiga 5 % av de årliga kvantiteter berörda produkter som saluförs i enlighet med artikel 5.1.

De kvantiteter som berättigar till ett fast stöd enligt punkterna 2 och 4 får inte sammanlagda överstiga 10 % av de årliga kvantiteter som avses i föregående stycke.

6. De berörda medlemsstaterna skall införa ett kontrollsystem för att se till att de produkter för vilka det fasta stödet begärts verkligen uppfyller villkoren för detta stöd.

I kontrollsyfte skall mottagarna av det fasta stödet föra lagerbokföring som uppfyller vissa ännu ej fastställda kriterier. Medlemsstaterna skall med ännu ej fastställda intervaller sända kommissionen en tabell över de genomsnittliga priser per produkt och produktkategori som noterats för representativa partihandelsmarknader eller hamnar.

7. Mot bakgrund av prisutjämningen för de i denna artikel avsedda arterna skall rådet, med kvalificerad majoritet och på förslag av kommissionen, bestämma vilka arter som skall kunna tas upp i produktförteckningen i del A i bilaga I.

8. Tillämpningsföreskrifter för denna artikel skall fastställas enligt förfarandet i artikel 38.

Artikel 25

Stöd till privat lagring

1. Före fiskesäsongens början skall det för var och en av de bilaga I upptagna produkterna fastställas ett gemenskapspris för försäljning som minst motsvarar 70 % men som inte överstiger 90 % av det riktpris som avses i artikel 18.1.

2. Ett stöd till privat lagring får beviljas producentorganisationer som under hela den fiskesäsong som pågår

a) skall tillämpa artikel 5.1 för produktion och saluföring av de berörda produkterna,

b) skall tillämpa det försäljningspris som avses i punkt 1. En marginal på 10 % under och 10 % över detta pris skall dock tillåtas för att ta hänsyn särskilt till säsongsbundna variationer i marknadspriset.

3. Stöd till privat lagring skall beviljas för sådana produkter som avses i bilaga II och som har bjudits ut till försäljning men inte kunnat säljas till det gemenskapspris för försäljning som fastställts i enlighet med punkt 1.

4. Stöd till privat lagring får beviljas endast för följande produkter:

a) Produkter som har fiskats och frysts ombord samt landats i gemenskapen av en medlem i en producentorganisation,

b) Produkter som har lagrats under en minimiperiod och sedan åter saluförts på gemenskapens marknad.

Stödet får gälla högst 15 % av berörda årliga produktkvantiteter som saluförs av producentorganisationen.

5. Beloppet för detta stöd till privat lagring får inte överstiga summan av de tekniska kostnaderna och räntan under högst tre månader. Beloppet skall fastställas månadsvis och minskas successivt.

6. Fastställandet av tillämpningsföreskrifterna för denna artikel och av det försäljningspris som avses i punkt 1 skall ske enligt förfarandet i artikel 38.

Kapitel 3 : tonfisk avsedd för beredningsindustrin

Artikel 26

Gemenskapens produktionspris

1. Rådet skall med kvalificerad majoritet och på förslag från kommissionen för var och en av de produkter som förtecknas i bilaga III före fiskeårets början fastställa gemenskapens produktionspris. Detta pris skall fastställas i enlighet med artikel 18.2 första och andra strecksatsen.

När detta pris fastställs skall hänsyn också tas till behovet att

- beakta råvaruförsörjningen av gemenskapens beredningsindustri,

- bidra till att upprätthålla producenternas inkomster,

- undvika produktionsöverskott i gemenskapen.

Dessa priser skall gälla i hela gemenskapen och de skall fastställas för varje fiskesäsong.

2. Medlemsstaterna skall till kommissionen anmäla de genomsnittliga priser som varje månad noteras på representativa partihandelsmarknader eller i representativa hamnar för de produkter med ursprung i gemenskapen som avses i punkt 1 och som är definierade enligt respektive varubeskrivning.

3. Marknader och hamnar i medlemsstater, där en betydande andel av gemenskapens produktion av tonfisk saluförs, skall anses som representativa enligt punkt 2.

4. Fastställandet av tillämpningföreskrifterna för denna artikel och av de utjämningskoefficienter som skall gälla för olika tonfiskarter och storleksordningar och presentationsformer när det gäller tonfisk, samt upprättandet av förteckningen över representativa hamnar, skall ske enligt förfarandet i artikel 38.

Artikel 27

Ersättning till producentorganisationer

1. Producentorganisationerna kan beviljas ett bidrag för de kvantiteter produkter enligt bilaga III som fiskas av deras medlemmar och därefter säljs och levereras till beredningsindustrier inom gemenskapens tullområde och som är avsedda för industriell framställning av produkter enligt KN-nummer 1604. Detta bidrag skall beviljas när det för ett kalenderkvartal konstateras att både

- det genomsnittliga försäljningspris som noteras på gemenskapsmarknaden, och

- det importpris som avses i artikel 30.3

ligger under den utlösande tröskeln på 85 % av gemenskapens produktionspris för den aktuella produkten.

Medlemsstaterna skall före början av varje fiskesäsong upprätta eller uppdatera och till kommissionen anmäla den förteckning över de industrier som avses i denna punkt.

2. Bidragsbeloppet får under inga omständigheter varken överstiga

- skillnaden mellan den utlösande tröskeln och det genomsnittliga försäljningspriset på gemenskapsmarknaden för den berörda produkten, eller

- ett fast belopp motsvarande 12 % av denna tröskelnivå.

3. Den sammanlagda kvantiteten av var och en av de stödberättigande produkterna skall begränsas till att vara högst lika med genomsnittet av de kvantiteter som på de villkor som avses i punkt 1 säljs och levereras under samma kvartal de tre fiskesäsonger som närmast föregår det kvartal då bidraget betalas ut.

4. Det bidragsbelopp som beviljas var och en av producentorganisationerna skall vara lika med

- det högsta belopp som fastställs i punkt 2 för de kvantiteter av den berörda produkten som har avyttrats i enlighet med punkt 1 och som inte överstiger genomsnittet av de kvantiteter som på samma villkor sålts och levererats av producentorganisationens medlemmar under samma kvartal de tre fiskesäsonger som närmast föregår det kvartal då bidraget betalas ut.

- 50 % av det högsta belopp som fastställs i punkt 2 för de kvantiteter av den berörda produkten som överstiger de kvantiteter som avses i första strecksatsen och som är lika med återstoden av de kvantiteter som är resultatet av fördelningen mellan producentorganisationerna av de kvantiteter som berättigar till bidrag i enlighet med punkt 3.

Fördelningen mellan de berörda producentorganisationerna skall ske i förhållande till genomsnittet av deras respektive produktion under samma kvartal de tre fiskesäsonger som närmast föregår det kvartal då bidraget betalas ut.

5. Producentorganisationerna skall fördela det beviljade bidraget till sina medlemmar i förhållande till de kvantiteter som dessa har producerat samt sålt och levererat i enlighet med punkt 1.

6. Tillämpningsföreskrifter för denna artikel skall fastställas enligt förfarandet i artikel 38. Detta gäller i synnerhet fastställandet av bidragets storlek och villkoren under vilka det beviljas.

AVDELNING V

HANDEL MED TREDJE LAND

Kapitel 1 : tullordning

Artikel 28

1. För att garantera en råvaruförsörjning till beredningsindustrin som motsvarar behoven på gemenskapens marknad skall autonoma åtgärder för att på obestämd tid helt eller delvis avskaffa tullar enligt gemensamma tulltaxan fastställas för vissa produkter, i enlighet med bilaga V i denna förordning.

2. För att undvika att åtgärderna skadar de stabiliseringsåtgärder som avses i artiklarna 20, 21, 22, 23, 25 och 26 skall de tullbefrielser som avses i punkt 1 beviljas vid import av berörda produkter under förutsättning att det pris som fastställs i enlighet med artikel 29 iakttas.

Kapitel 2 : referenspris

Artikel 29

1. De referenspriser som gäller i gemenskapen får fastställas årligen per produktkategori för de produkter som avses i artikel 1 och som omfattas av

i. ett system med sänkta eller avskaffade tullar där det i villkoren för konsolidering i WTO-avtalet föreskrivs ett referenspris.

ii. en av de åtgärder som avses i artikel 28.1, eller

iii. ett system, annat än de som avses under i och ii, där det föreskrivs iakttagande av ett referenspris och där gemenskapens internationella åtaganden iakttas.

2. Om tullvärdet för en viss produkt som importerats från tredje land enligt någon av de åtgärder som avses i punkt 1 är lägre än referenspriset, skall gällande tullordning avskaffas för de berörda kvantiteterna.

Vid tillämpning av de åtgärder som avses i denna punkt skall medlemsstaterna omedelbart underrätta kommissionens.

3. När ett referenspris fastställts skall följande gälla:

a) Referenspriset för de i del A och B i bilaga I angivna produkterna skall vara lika med det återtagspris som fastställts enligt artikel 20.1.

b) Referenspriset för de i del C i bilaga I angivna produkterna skall vara lika med det försäljningspris för gemenskapen som fastställts i enlighet med artikel 22.

c) Referenspriserna för de bilaga II angivna produkterna skall vara lika med det försäljningspris för gemenskapen som fastställts i enlighet med artikel 25.1.

d) Referenspriset för övriga produkter skall fastställas särskilt på grundval av det viktade genomsnittet av de tullvärden som under de tre år som föregår datumet för fastställande av referenspriset konstateras på de mest representativa marknaderna eller hamnarna för import i medlemsstaterna, samt med hänsyn till behovet av att garantera ett prisförhållande som är förenligt med marknadssituationen.

4. Medlemsstaterna skall regelbundet till kommissionen anmäla de på representativa marknader eller i representativa hamnar konstaterade priserna för och de importerade kvantiteterna av de produkter som avses i bilaga I - IV. Dessa priser skall motsvara tullvärdet för de berörda produkterna.

5. Tillämpningsföreskrifter för denna artikel skall tillsammans med referensprisnivåerna fastställas enligt förfarandet i artikel 38.

Kapitel 3 : nödåtgärder

Artikel 30

1. Om marknaden i gemenskapen för en eller flera av de i artikel 1 angivna produkterna på grund av import eller export utsätts för eller hotas av allvarliga störningar som kan äventyra syftena i artikel 39 i fördraget, får lämpliga åtgärder vidtas i handeln med tredje land tills dessa störningar eller störningshot har upphört.

2. De åtgärder som avses i punkt 1 skall tillämpas och genomföras i enlighet med de förfaranden som föreskrivs i artikel 16 i förordning (EG) nr 3285/94 (18).

(18) Rådets förordning (EG) nr 3285/94 av den 22 december 1994 om gemensamma importregler och om upphävande av förordning (EG) nr 518/94 (EGT L 349, 31.12.1994, s. 53), förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 2315/96 (EGT L 314, 4.12.1996, s. 1).

AVDELNING IV

ALLMÄNNA BESTÄMMELSER

Artikel 31

Om det på gemenskapsmarknaden konstateras dels en höjning av priserna för produkter som avses i artikel 1 och dels svårigheter i fråga om försörjningen och om detta kan få till följd att vissa av målen i artikel 39 i fördraget äventyras samt om denna situation verkar bli bestående, får åtgärder för att häva denna situation vidtas i enlighet med förfarandet i artikel 38.

Artikel 32

Med förbehåll för bestämmelser av motsatt innebörd som antagits i enlighet med artiklarna 42 och 43 i fördraget skall artikel 92, 93 och 94 i fördraget tillämpas på produktion av och handel med de i artikel 1 angivna produkterna.

Artikel 33

Utan att det påverkar andra gemenskapsbestämmelser skall medlemsstaterna vidta nödvändiga åtgärder för att tillse att alla fiskefartyg som för en medlemsstats flagg på lika villkor får tillgång till hamnar och mottagningsanläggningar i första handelsledet samt till all utrustning och alla tekniska installationer som hör till.

Artikel 34

1. Medlemsstaterna och kommissionen skall förse varandra med den information som behövs för tillämpningen av denna förordning. De skall införa alla sådana system för för meddelande och utbyte av information som krävs för detta ändamål, och de skall se till att de fungerar samt stå för de kostnader som detta innebär.

De system som avses i stycke ett skall delvis belasta gemenskapes budget.

2. Tillämpningsföreskrifter för denna artikel, tillsammans med de kostnader som skall belasta gemenskapens budget, skall fastställas enligt förfarandet i artikel 38.

Artikel 35

1. Sådana kostnader som är knutna till beviljandet av de utbetalningar som föreskrivs i denna förordning skall betraktas som knutna till interventionsåtgärder enligt artikel 2.2 i förordning (EG) nr ........ av den ..... om finansiering av den gemensamma jordbrukspolitiken (19).

(19) EGT L

2. Finansiering av sådana kostnader som avses i punkt 1 får när det gäller produkter från ett bestånd eller en grupp av bestånd endast ges inom ramen för de kvantiteter som eventuellt tilldelats medlemsstaten i fråga på grundval av den sammanlagda volymen tillåtna fångster för beståndet eller gruppen av bestånd i fråga.

3. Tillämpningsföreskrifter för denna artikel skall fastställas enligt förfarandet i artikel 38.

Artikel 36

Medlemsstaterna skall vidta alla åtgärder som krävs för att beivra överträdelser av denna förordning och för att förebygga och hindra bedrägerier. I detta syfte skall de

- genomföra systematiska kontroller av mottagarna av ekonomiskt stöd.

- när det är lämpligt att genomföra vissa stickprovskontroller, utifrån en riskanalys försäkra sig om att antalet kontroller samt kontrollmetoderna över hela landet är anpassade till den åtgärd som omfattas av kontroll, samt att de är tillräckliga med hänsyn till volymen saluförda produkter eller antalet produkter som är avsedda att saluföras.

Artikel 37

En förvaltningskommitté för fiskeriprodukter (nedan kallad "kommittén") skall inrättas. Den skall bestå av företrädare för medlemsstaterna och ha en företrädare för kommissionen som ordförande.

Artikel 38

När det förfarande som fastställs i denna artikel skall tillämpas, skall ordföranden hänskjuta ärendet till kommittén, antingen på eget initiativ eller på begäran av företrädaren för en medlemsstat.

Kommissionens företrädare skall förelägga kommittén ett förslag till åtgärder. Kommittén skall yttra sig över förslaget inom den tid som ordföranden bestämmer med hänsyn till hur brådskande frågan är. Den skall fatta sitt beslut med den majoritet som enligt artikel 148.2 i fördraget skall tillämpas vid beslut sin rådet skall fatta på förslag av kommissionen, varvid medlemsstaternas röster skall vägas enligt fördraget artikel 148.2. Ordföranden får inte rösta.

Kommissionen skall besluta med omedelbar verkan. Om beslutet inte är förenligt med kommitténs yttrande skall kommissionen emellertid genast underrätta rådet. I sådana fall får kommissionen uppskjuta verkställandet av de beslutade åtgärderna under en tid som inte överstiger en månad från den dag då rådet underrättats.

Rådet får fatta ett annat beslut med kvalificerad majoritet inom den tid som anges i föregående stycke.

Artikel 39

Kommittén får behandla alla andra frågor som tas upp av ordföranden antingen på dennes eget initiativ eller på begäran av en företrädare för en medlemsstat.

Artikel 40

Denna förordning skall tillämpas på så sätt att vederbörlig och samtidig hänsyn tas till de mål som anges i artiklarna 39 och 110 i fördraget.

Artikel 41

Senast den 31 december 2005 skall kommissionen till rådet och parlamentet överlämna en utvärdering av resultaten av genomförandet av denna förordning. Till denna rapport skall, i förekommande fall, lämpliga förslag fogas. Dessa skall grunda sig på en analys av effekterna av denna gemenskapsintervention samt av dess effektivitet i förhållande till målen.

Artikel 42

1. Förordning (EEG) nr 3759/91, (EEG) nr 105/76 och (EEG) nr 1772/82 upphör att gälla från och med den 1 januari år 2001.

2. Hänvisningarna till den upphävda förordningen (EEG) nr 3759/92 skall betraktas som hänvisningar till denna förordning och skall läsas enligt jämförelsetabellen i bilaga VII.

Artikel 43

Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

Den skall tillämpas från och med den 1 januari 2001.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i den

På rådets vägnar

Ordförande

BILAGA I

>Plats för tabell>

BILAGA II

>Plats för tabell>

BILAGA III

Tonfisk (av släktet Thunnus) och bonit (Euthynnus pelamis eller Katsuwonus pelamis) och andra arter av släktet Euthynnus, färska, kylda eller frysta, för industriell framställning av produkter enligt nr 1604 och klassficerade i kombinerade nomenklaturen enligt något av följande nummer:

>Plats för tabell>

BILAGA IV

>Plats för tabell>

BILAGA V

ÅTGÄRDER FÖR UPPHÄVANDE AV TULL ENLIGT GEMENSAMMA TULLTAXAN ENLIGT ARTIKEL 28

1. Tullen för filéer av alaska pollock (Theragra chalcogramma) i form av frysta industriblock för beredning vilka omfattas av KN-nummer ex 0304 20 85 sänks på obestämd tid till 3,5 %.

2. Tullen för kött av alaska pollock (Theragra chalcogramma) i form av frysta industriblock för beredning vilket omfattas av KN-nummer ex 0304 90 61 sänks på obestämd tid till 3,5 %.

3. Tullen för fisk av arterna Gadus morhua, Gadus ogac, Gadus macrocephalus och Boreogadus saida, med undantag för lever, rom och mjölke, i färsk, kyld eller fryst form för beredning, vilken omfattas av KN-nummer

ex 0302 50 10

ex 0302 50 90

ex 0302 69 35

ex 0303 60 11

ex 0303 60 19

ex 0303 60 90

ex 0303 79 41

sänks på obestämd tid till 3,0 %.

4. Tullen för surimi för beredning och som omfattas av KN-nummer ex 0304 90 05, sänks på obestämd tid till 3,5 %.

5. Tullen för frysta filéer av blå grenadiärfisk (Macruronus novaezealandiae) för beredning, vilka omfattas av KN-nummer ex 0304 20 91 sänks på obestämd tid till 3,5 %.

6. Tullen för fryst kött av blå grenadiärfisk (Macruronus novaezealandiae) för beredning, vilket omfattas av KN-nummer ex 0304 20 97 sänks på obestämd tid till 3,5 %.

7. Tullen för filéer, så kallade "Loins", av tonfisk och bonit, för beredning, vilka omfattas av KN-nummer 1604 14 16 sänks på obestämd tid till 6 %. Denna tull kommer att ses över mot bakgrund av utvecklingen av GSP och utarbetandet av den nya ordningen som skall tillämpas från och med 2002.

8. Tullen för räkor av arten Pandalus borealis, oskalade, färska, kylda eller frysta samt avsedda för beredning, vilka omfattas av KN-nummer

ex 0306 13 10

ex 0306 23 10

avskaffas på obestämd tid.

9. Tullen för hel sill och strömming (Clupea harengus, Clupea pallasi) som väger mer än 140 g/styck (hel sill och strömming) eller filéer som väger mer än 80 g/styck (filé) inklusive lappar, men exklusive lever, rom och mjölke, färska, kylda eller frysta och avsedda för beredning, vilka omfattas av KN-nummer:

ex 0302 40 98

ex 0303 50 98

ex 0304 10 96

ex 0304 90 27

sänks på obestämd tid till 5%.

Kontrollen av att ovannämnda produkter verkligen bereds sker i enlighet med gällande gemenskapsbestämmelser. Tullen skall avskaffas helt eller delvis för alla produkter som är avsedda att beredas, utom när de uteslutande skall beredas på ett eller flera följande sätt:

- Rensning, urtagning, borttagning av stjärt, avlägsnande av huvud.

- Styckning, med undantag för filetering eller styckning av frysta block.

- Stickprovstagning, sortering.

- Märkning.

- Förpackning.

- Kylning.

- Frysning.

- Djupfrysning.

- Upptining, urbening.

Tullarna skall inte avskaffas för produkter som visserligen är avsedda för sådan beredning som ger rätt till tullbefrielse, men vars beredning sker på detaljhandels- eller restaurangnivå. Tullarna skall endast avskaffas för fisk som är avsedd att konsumeras som livsmedel.

BILAGA VI

A. Beräkningsmetod för den ersättning som avses i artikel 11

(i euro per anslutet fartyg)

>Plats för tabell>

B. Beräkningsmetod för den ersättning som avses i artikel 12

(i euro per anslutet fartyg)

Anslutna fartyg // Årligt belopp

från det 51:a till det 100:e // 1000

från det 101:a till det 500:e // 500

från och med det 501:a // 250

TOTALT // 0

BILAGA VII

JÄMFÖRELSETABELL

Förordning (EEG) nr 3759/92 // Denna förordning // // // //

Article 1 // Article 1

Artikel 2 // Artikel 2

Artikel 3 // Artikel 3

Artikel 4 // Artikel 5

Artikel 4A // Artikel 6

Artikel 5 // Artikel 8

Artikel 5A // -

Artikel 6 // Artikel 9

Artikel 7 // -

Artikel 7A // Artikel 7

Artikel 7B // -

Artikel 8 // Artikel 17

Artikel 9 // Artikel 18

Artikel 10 // Artikel 19

Artikel 11 // Artikel 20

Artikel 12 // Artikel 21

Artikel 12A // -

Artikel 13 // Artikel 22

Artikel 14 // Artikel 23

Artikel 15 // Artikel 24

Artikel 16 // Artikel 25

Artikel 17 // Artikel 26

Artikel 18 // Artikel 27

Artikel 19 // -

Artikel 20 // -

Artikel 21 // -

Artikel 22 // Artikel 29

Artikel 23 // Artikel 29

Artikel 24 // Artikel 30

Artikel 25 // Artikel 35

Artikel 26 // Artikel 33

Artikel 27 // Artikel 32

Artikel 28 // Artikel 31

Artikel 29 // -

Artikel 30 // Artikel 34

Artikel 31 // Artikel 37

Artikel 32 // Artikel 38

Artikel 33 // Artikel 39

Artikel 34 // Artikel 40

Artikel 35 // Artikel 42

Artikel 36 // Artikel 43

BILAGA I // BILAGA I

BILAGA II // BILAGA II

BILAGA III // BILAGA III

Annexe IV // -

BILAGA V // -

BILAGA VI // BILAGA IV

BILAGA VII // BILAGA V

>Plats för tabell>

Bilaga

1. BERÄKNINGSMETOD FÖR DE ÅTGÄRDER SOM INGÅR I REFORMEN AV DEN GEMENSAMMA ORGANISATIONEN AV MARKNADEN

I förslaget ingår två typer av åtgärder som kommer att innebära kostnader:

- Interventionsordningar varav vissa i förhållande till den nu gällande gemensamma organisation av marknaden kommer att omfattas av tekniska åtgärder, vilka vid en stabil marknadssituation kommer att medföra en kraftig minskning av utgifterna. Beräkningen av utgifterna för dessa ordningar kommer att göras mot bakgrund av faktiska utgifter under föregående år.

- Nya tillfälliga åtgärder (5 år) som skall stödja producentorganisationernas verksamhet så att den kan inriktas å en bättre planerad produktion samt större utnyttjande av metoder för förebyggande anpassning av utbudet till efterfrågan. Dessa åtgärder kommer att innebära bättre strukturering av producentorganisationernas roll i den riktning som anges samt en varaktig minskning av interventionsåtgärder och därmed kostnader knutna till dessa.

I slutet av översikten finns en tabell över beräknade kostnader.

1) Interventionsordningar

a) Gemenskapens återtag och förädlingsstöd

Under förutsättning av en genomsnittligen fördelaktig marknadssituation utan omfattande störningar kommer utgifterna från och med år 2003 att minska från 12 miljoner euro till 7 miljoner euro.

Andelen ekonomisk ersättning för definitiva återtag respektive andelen förädlingsstöd kommer att inom ramen för dessa belopp anpassas till den gällande situationen, eftersom det i förslaget föreskrivs en minskning av stödberättigande kvantiteter och av den ekonomiska ersättningen tillsammans med ökning av de kvantiteter som berättigar till förädlingsstöd.Detta kommer att göra det möjligt att förutse en totalt sett minskad intervention men också ett mer värdeskapande utnyttjande av de kvantiteter vilka krävt intervention.

b) Autonomt återtag och förädlingsstöd

Eftersom denna ordning kommer att förbli densamma kommer beloppet 3,5 miljoner euro att kvarstå, på grundval av de genomsnittliga utgifterna de senaste tre kända åren.

c) Stöd till privat lagring

Denna ordning kommer att genomgå en teknisk anpassning för att producentorganisationerna snabbare skall kunna tillämpa den om marknadssitutionen motiverar detta.

Utgiftsbeloppet kommer att ökas till 2 miljoner euro eftersom det förutses att ordningen kommer att utnyttjas i betydligt högre grad än för närvarande.

d) Kompensation för tonfisk

En teknisk anpassning föreslås för denna ordning, för vilken utgifterna på grund av marknadssituationen varierat kraftigt de senaste åren. Den utlösande nivån sänks från 91 % till 85 % av gemenskapens produktionspris i syfte att undvika omotiverad utlösning av mekanismen vid minsta marknadsförändring.

Denna anpassning kommer att medföra e