YTTRANDE nr 5/97 av Europeiska Gemenskapernas Revisionsrätt om förslaget till rådets förordning (EG, Euratom) om ändring av rådets förordning (EEG, Euratom) nr 1552/89 om genomförande av rådets beslut 94/728/EG, Euratom om systemet för Europeiska gemenskapernas egna medel (98/C 15/01)

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS REVISIONSRÄTT HAR

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 209 i detta,

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska atomenergigemenskapen, särskilt artikel 183 i detta,

med beaktande av Europeiska rådets beslut 94/728/EG, Euratom av den 31 oktober 1994 (1) om systemet för Europeiska gemenskapernas egna medel,

med beaktande av rådets förordning (EEG, Euratom) nr 1552/89 av den 29 maj 1989 (2) om genomförande av beslut 88/376/EEG, Euratom om systemet för gemenskapernas egna medel, senast ändrad genom rådets förordning (Euratom, EG) nr 1355/96 av den 8 juli 1996 (3),

med beaktande av kommissionens förslag av den 3 juli 1997 (4),

med beaktande av rådets beslut av den 17 juli 1997 att i enlighet med artikel 209 i fördraget rådfråga revisionsrätten om ovan nämnda förslag, vilket tillställdes revisionsrätten den 25 juli 1997,

med beaktande av revisionsrättens yttrande nr 1/93 av den 1 april 1993 (5),

samt med beaktande av att kommissionens förslag upprepar förslag till ändring av artikel 2 (6) och avser att ändra artikel 17 för att ta hänsyn till de iakttagelser som revisionsrätten har framlagt i sina årsrapporter, särskilt i årsrapporten för budgetåret 1995 (7),

ANTAGIT DETTA YTTRANDE.

DEL I

Inledande iakttagelser

1. Kommissionens förslag åberopar initiativet SEM 2000 (Sund och effektiv förvaltning), etapp III, som godkändes av Europeiska rådet vid dess möte i Madrid den 15 16 december 1995. Detta förslag syftar visserligen till att stärka den rättsliga ramen för uppbörd av egna medel men leder samtidigt till att komplexiteten i bestämmelserna ökar. För att förbättra överskådligheten i systemet för egna medel bör man överväga en allmän omarbetning av de tillämpliga texterna, så att dessa blir tydligare och kan tillämpas på ett mer konsekvent sätt. Efter den senaste ändringen består förordningen av en blandning av principbestämmelser och detaljerade tillämpningsföreskrifter.

Allmänna iakttagelser

Till artikel 2.1

2. Revisionsrätten vill påminna om att den i sitt yttrande nr 1/93 av den 1 april 1993 redan har yttrat sig om ett förslag från kommissionen om ändring av artikel 2. Denna ändring, som till sitt innehåll var mycket lik den föreliggande ändringen, har emellertid inte antagits av lagstiftaren vid den senaste ändringen den 8 juli 1996 (8) av förordning (EEG, Euratom) nr 1552/89.

3. Det föreliggande förslaget skiljer sig emellertid från det tidigare förslaget till ändring genom att det inte längre endast avser insynen i räkenskaperna utan koncentrerar sig på två situationer där medlemsstaterna hädanefter skulle bli ekonomiskt ansvariga, nämligen de fall där det är omöjligt att fastställa egna medel på grund av misstag som begås av tullmyndigheterna själva

a) om myndigheterna har begått misstag som den betalningsskyldige inte haft rimliga möjligheter att upptäcka och då den sistnämnde handlat i god tro och följt alla gällande bestämmelser för tulldeklaration,

b) om ett misstag från tullmyndigheternas sida leder till att den betalningsskyldige inte underrättas om tullbeloppet inom den tidsfrist på tre år som fastställs i artikel 221 i tullkodexen.

4. Revisionsrätten uppmärksammar kommissionens initiativ men noterar att den föreslagna texten inte begränsar sig till de fall som anges i motiveringen (punkt 2 - styckena 1 och 2 i förslag till ändring av artikel 2). Revisionsrätten föreslår att texten skall ändras i enlighet därmed.

5. För närvarande behöver tullmyndigheterna inte bokföra tullbelopp under den tröskel på 10 ecu som anges i artikel 217.1 c i förordning (EEG/Euratom) nr 2913/92 om inrättandet av en tullkodex för gemenskapen (9). I sin motivering framlägger kommissionen inga skäl som berättigar en avvikelse från denna bestämmelse. Därför anser revisionsrätten att förslaget att höja tröskeln till 2 000 ecu inte är motiverat.

6. Revisionsrätten noterar att de föreslagna ändringarna varken anger datum eller tidsfrister som skall beaktas vid tillämpningen av artikel 7.2 i förordning (EEG, Euratom) nr 1552/89.

Till artikel 17.2 5

7. I sin årsrapport för budgetåret 1995 har revisionsrätten dragit slutsatsen att man bör öka genomblickbarheten i förvaltningen av de egna medel som tas upp i särskilda räkenskaper, s.k. B-räkenskaper, genom att i en bilaga till den årliga balansräkningen publicera situationen per medlemsstat för gemenskapsfordringar som inte kunnat uppbäras vid slutet av en fastställd period.

8. Samtidigt som kommissionen fastställer den berörda perioden till fem år, går den ännu längre genom att föreslå att belopp som ännu inte har uppburits vid femårsperiodens slut skall avföras från de särskilda räkenskaperna.

9. Revisionsrätten anser att kommissionen bör hållas underrättad om de belopp över 10 000 ecu som avskrivs av medlemsstaterna, så att den kan bedöma om dessa avskrivningar är godtagbara och så att genomblickbarheten i förvaltningen av de traditionella egna medlen säkerställs.

10. Enligt revisionsrättens uppskattning uppgår de avskrivningar som anmäls inom Europeiska unionen till ca 10 fall om året inom ramen för gällande bestämmelser. Införandet av femårsperioden kommer förmodligen att leda till att ett visst antal fall avförs från räkenskaperna under det första tillämpningsåret. På sikt borde emellertid antalet avskrivna fordringar inte öka i väsentlig grad. Revisionsrätten bedömer därför att det är för tidigt att höja beloppet från 10 000 ecu till 50 000 ecu för den tröskel vid vilken kommissionens rapporterings- och godkännandeförfaranden tillämpas. Dessutom anser revisionsrätten att man helst bör behålla parallellen mellan den tröskel som föreskrivs för anmälan av avskrivna fordringar och den tröskel som föreskrivs för rapporterna till kommissionen om fall som rör bedrägerier och oegentligheter (artikel 6 i förordning (EEG, Euratom) nr 1552/89).

11. Kommissionens förslag fastställer att medlemsstaterna automatiskt skall fritagas från kravet att tillhandahålla de belopp som har varit föremål för avskrivningsförfaranden om kommissionen inom sex månader inte har meddelat något beslut. Revisionsrätten anser att eftersom det rör sig om fordringar till avsevärda belopp av egna medel, t.ex. mer än 100 000 ecu, skulle ett sådant system av underförstått godkännande av avskrivningar vara oförenligt med målen för sund ekonomisk förvaltning, skyddandet av unionens ekonomiska intressen och med det ansvar för gemenskapens inkomster som fördraget och budgetförordningen ålägger kommissionen. Revisionsrätten anser att om kommissionen, när det gäller större belopp, inte har lämnat något formellt godkännande inom sex månader, innebär detta att befrielse från skyldigheten att tillhandahålla beloppen har avslagits.

12. Den faktiska uppbörden av anspråk som har varit befriade från skyldigheten att tillhandahållas skall behandlas som ett nytt fastställande av anspråk. Dessa anspråk bör bokföras i enlighet med artikel 6.2 a och ställas till kommissionens förfogande enligt de villkor som föreskrivs i förordningen. De anspråk som eventuellt uppbärs efter befrielse från skyldigheten att tillhandahållas förlorar nämligen inte sin status som egna medel, vilket skulle vara i strid med artikel 2 i beslutet av den 31 oktober 1994 om systemet för egna medel (10). Denna bestämmelse, som har företräde framför förordning (EEG, Euratom) nr 1552/89, föreskriver nämligen inte något undantag från gemenskapsstatus för de anspråk som uppräknas i beslutet.

DEL II

Revisionsrätten bifogar en schematisk uppställning av de iakttagelser som har gjorts ovan och av de kompletterande iakttagelser som den anser nödvändiga för att vissa oklarheter i texten skall undvikas.

Föreliggande yttrande har antagits av revisionsrätten i Luxemburg vid dess sammanträde den 25 september 1997.

För revisionsrätten

Bernhard FRIEDMANN

Ordförande

(1) EGT L 293, 12. 11. 1994, s. 9.

(2) EGT L 155, 7. 6. 1989, s. 1.

(3) EGT L 175, 13. 7. 1996, s. 3.

(4) KOM (97) 343 slutlig.

(5) EGT C 170, 21. 6. 1993.

(6) KOM (92) 519 slutlig.

(7) Revisionsrättens årsrapport för budgetåret 1995, punkt 1.16 (EGT C 340, 12. 11. 1996).

(8) Rådets förordning (Euratom, EG) nr 1355/96 av den 8 juli 1996 om ändring av förordning (EEG, Euratom) nr 1552/89 om genomförande av beslut 88/376/EEG, Euratom om systemet för gemenskapernas egna medel (EGT L 175, 13. 7. 1996, s. 3).

(9) EGT L 302, 19. 10. 1992, s. 1.

(10) Rådets beslut 94/728/EG, Euratom av den 31 oktober 1994 om systemet för gemenskapernas egna medel (EGT L 293, 12. 11. 1994, s. 9).

REVISIONSRÄTTENS YTTRANDE OM FÖRSLAGET TILL RÅDETS FÖRORDNING (EG, EURATOM) OM ÄNDRING AV RÅDETS FÖRORDNING (EEG, EURATOM) NR 1552/89 OM GENOMFÖRANDE AV BESLUT 94/728/EG, EURATOM OM SYSTEMET FÖR GEMENSKAPERNAS EGNA MEDEL

>Plats för tabell>