GEMENSAM STÅNDPUNKT (EG) NR 14/95 antagen av rådet den 29 juni 1995 inför antagandet av Europaparlamentets och rådets beslut nr 95/. . ./EG för att fastställa ett förfarande för ömsesidig information om nationella åtgärder som avviker från principen om fri rörlighet för varor inom gemenskapen (95/C 216/06)

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR FATTAT DETTA BESLUT

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 100a i detta,

med beaktande av kommissionens förslag(1),

med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(2),

i enlighet med det i artikel 189b i fördraget angivna förfarandet(3), och

med beaktande av följande:

Kommissionen har i enlighet med artikel 100b i fördraget upprättat en förteckning över nationella lagar och andra författningar som omfattas av artikel 100a i fördraget och som inte har blivit harmoniserade i enlighet med den artikeln.

Det framgår av denna förteckning att den största delen av de hinder för den varuhandel som medlemsstaterna har nämnt behandlas inom ramen för åtgärder som vidtagits med stöd av artikel 100a eller för förfaranden som inletts på grundval av artikel 169 i fördraget beroende på att de skyldigheter som följer av artikel 30 inte uppfyllts.

En ökad genomblickbarhet hos nationella åtgärder för förbud mot produkter kan underlätta en snabb behandling på lämplig nivå av de problem som kan lägga hinder i vägen för en fri rörlighet för varor, särskilt genom att dessa åtgärder i god tid närmas till varandra eller anpassas i enlighet med artikel 30 i fördraget.

För att underlätta denna genomblickbarhet är det viktigt att införa ett enkelt och pragmatiskt ömsesidigt informationsförfarande mellan medlemsstaterna och mellan dem och kommissionen så att de problem som kan uppstå inom ramen för hur den gemensamma marknaden fungerar kan lösas på ett sätt som är tillfredsställande både för företagen och konsumenterna.

Detta förfarande syftar framför allt till att öka kunskapen om genomförandet av den fria rörligheten för varor inom icke harmoniserade sektorer och till att identifiera de problem som uppkommit för att lösa dem på ett lämpligt sätt.

Detta förfarande bör omfatta endast de fall då en medlemsstat under hänvisning till bristande överensstämmelse med den egna nationella lagstiftningen lägger hinder i vägen för den fria rörligheten för eller utsläppandet på marknaden av varor som är lagligen tillverkade eller marknadsförda i en annan medlemsstat.

Endast åtgärder som lägger hinder i vägen för en viss varumodell eller varutyp bör beaktas och detta besluts tillämpningsområde bör således inte omfatta åtgärder som rör begagnade varor vilka beroende på tidens gång eller användningen inte längre är lämpliga att släppa ut eller behålla på marknaden.

Åtgärder som endast har att göra med skydd av allmän moral eller allmän ordning bör också uteslutas.

Andra medlemsstater och kommissionen bör få möjlighet att reagera på åtgärder som har anmälts inom ramen för detta beslut.

Det nämnda förfarandet får dessutom inte överlappa de anmälnings- och informationsförfaranden som föreskrivs i andra gemenskapsbestämmelser och dessa olika förfaranden bör samordnas på ett lämligt sätt.

Företagen, konsumenterna och andra berörda parter bör få veta vem de skall kontakta inom kommissionen och varje medlemsstats förvaltningar när det uppstår ett problem rörande den fria rörligheten för varor.

De förfaranden som fastställs för tillämpningen av detta beslut får inte innebära att det skapas nya överflödiga byråkratiska strukturer, samtidigt som de skall göra det möjligt att uppnå en reell balans mellan skyddet för medlemsstaternas legitima intressen och bevarandet av den fria rörligheten för varor inom gemenskapen.

För att öka genomblickbarheten bör fullständig och aktuell information om genomförandet av detta beslut vara tillgänglig för alla berörda parter.

Avskaffandet av hinder för den fria rörligheten för varor är ytterst viktigt för gemenskapen, som måste vidta åtgärder på detta område för att uppnå detta mål. Denna insats är helt i enlighet med proportionalitetsprincipen i dennas egenskap av komplement till subsidiaritetsprincipen eftersom den inskränker sig till att säkerställa kännedom om fall där tillämpningen av nationella icke harmoniserade regler riskerar att hindra den inre marknaden från att fungera väl.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

När en medlemsstat hindrar den fria rörligheten eller utsläppandet på marknaden av en viss produktionsmodell eller produkttyp som är lagligen tillverkad eller saluförd i en annan medlemsstat skall den anmäla detta till kommissionen när åtgärden direkt eller indirekt leder till

- ett allmämt förbud mot produkten,

- en vägran att tillåta utsläppande på marknaden av produkten,

- en ändring av den aktuella produktmodellen eller produkttypen innan den släpps ut på eller behålls på marknaden, eller

- ett tillbakadragande från marknaden av produkten.

Artikel 2

I detta beslut avses med

- "ändring av produktmodellen eller produkttypen": varje ändring av en eller flera av produktens utmärkande egenskaper, så som dessa anges i definitionen "teknisk specifikation" i artikel 1 i direktiv 83/189/EEG(4),

- "domstolsbeslut": varje beslut som fattas av ett rättsskipande organ, vars uppgift är att fastställa vad som är gällande lag,

- "åtgärd": varje åtgärd som inte är ett domstolsbeslut.

Artikel 3

1. Den anmälningsskyldighet som avses i artikel 1 gäller för de åtgärder som vidtas av de behöriga myndigheter i medlemsstaterna som har sådana befogenheter, varvid domstolsbeslut är undantagna.

När en viss produktmodell eller produkttyp är föremål för flera åtgärder som vidtas under identiska förhållanden och med identiska förfaranden, gäller anmälningsskyldigheten bara för den första av dessa åtgärder.

2. Artikel 1 skall inte tillämpas på

- åtgärder som enbart vidtas som en tillämpning av gemenskapsbestämmelser om harmonisering,

- åtgärder som enligt särskilda bestämmelser skall anmälas till kommissionen,

- åtgärder som på utkaststadiet har anmälts till kommissionen enligt särskilda gemenskapsbestämmelser,

- åtgärder som endast har till syfte att möjliggöra införandet av den huvudåtgärd som avses i artikel 1, såsom till exempel förebyggande åtgärder och utredningar,

- åtgärder som uteslutande vidtas för att skydda allmän moral eller allmän ordning,

- åtgärder som rör begagnade varor som beroende på tidens gång eller användningen inte längre är lämpliga att släppa ut eller behålla på marknaden.

3. Om en sådan huvudåtgärd som avses i punkt 1 överklagas, medför detta inte under några omständigheter att tillämpningen av artikel 1 skall upphöra.

Artikel 4

1. En sådan anmälan som avses i artikel 1 skall vara tillräckligt detaljerad, tydlig och lättförståelig. Den skall bestå av

- en blankett med de upplysningar som anges i bilagen och

- en kopia av beslutet om den åtgärd som vidtagits av de myndigheter som avses i artikel 3.1, i den form som åtgärden har offentliggjorts eller delgivits den berörda personen.

Uppgifter som inte faller under någon av blankettens rubriker får avlägsnas från kopian.

2. Den information som avses i punkt 1 skall överlämnas inom 45 dagar räknat från den dag då den åtgärd som avses i artikel 1 vidtogs.

3. Kommissionen skall överlämna en kopia av anmälan till övriga medlemsstater.

Artikel 5

1. Om det beslut om åtgärd som skall anmälas enligt detta beslut omfattar en eller flera bilagor, skall till kopian av själva beslutet fogas endast en förteckning med en kortfattad beskrivning av innehållet i dessa.

2. Kommissionen och varje medlemsstat får begära att den medlemsstat som vidtagit åtgärden inom en månad från begäran översänder en fullständig kopia av de bilagor som nämns i den i punkt 1 nämnda förteckningen, eller varje annan användbar upplysning om åtgärden.

3. Om de nationella bestämmelserna föreskriver tystnadsplikt under utredningen, skall överlämnande av de uppgifter som inte faller under någon av rubrikerna i den blankett som avses i artikel 4.1 vid behov kräva tillstånd av behörig rättslig myndighet.

Artikel 6

Medlemsstaterna och kommissionen skall vidta de åtgärder som behövs för att deras tjänstemän och övriga anställda inte skall vidarebefordra de uppgifter som inhämtats enligt detta beslut, och som på grund av sin karaktär omfattas av tystnadsplikt, med undantag för uppgifter som rör säkerhetsaspekterna hos en viss produkt, vilka beroende på omständigheterna måste spridas för att skydda människors hälsa och säkerhet.

Artikel 7

Varje medlemsstat skall meddela kommissionen vilken eller vilka nationella behöriga myndigheter som utsetts att överlämna eller mottaga den information som avses i detta beslut. Kommissionen skall vidarebefordra dessa uppgifter till övriga medlemsstater omedelbart efter mottagandet.

Medlemsstaterna skall sträva efter att säkerställa att det upprättas en kontaktpunkt, som kan utgöras av den eller de behöriga nationella myndigheter som avses i första stycket, eller ett nätverk av kontaktpunkter som kan fungera som en första referenspunkt för förfrågningar om orsakerna till att andra medlemsstaters regler inte har erkänts och om de allmänna verkningarna av föreliggande beslut.

Artikel 8

1. Kommissionen skall stärka samordningen av alla frågor som uppkommer genom tillämpningen av detta beslut, inklusive samordningen av förfarandena för anmälan och information, klagomål som rör särskilda hinder för den fria rörligheten för varor och av de allmänna problem som rör ömsesidigt erkännande.

2. Kommissionen skall sträva efter att säkerställa att företagen, konsumenterna och övriga berörda parter vet vem de skall vända sig till när problem uppstår.

Artikel 9

Med hänsyn tagen till att uppgifterna kan vara konfidentiella och utan att föregripa ännu inte avgjorda fall, skall kommissionen på gemenskapsnivå sprida information om de nationella åtgärder som har anmälts inom ramen för detta beslut och som får konsekvenser för principen om fri rörlighet för varor inom icke harmoniserade sektorer. Den skall även sprida information om beslutade åtgärder för uppföljning.

De nationella åtgärder som anmäls skall förtecknas i en bilaga till den årliga rapporten om den inre marknaden.

Artikel 10

För tillämpningen av detta beslut skall kommissionen biträdas av den ständiga kommitté som inrättas genom direktiv 83/189/EEG, och kommissionen skall regelbundet underrätta kommittén om hur förfarandet fungerar och om de åtgärder som anmälts av medlemsstaterna.

I förekommande fall skall kommissionen även informera de sektorkommittéer om vilka bestämmelser finns i särskilda gemenskapsbestämmelser.

Artikel 11

Inom två år från dagen för genomförande av detta beslut skall kommissionen rapportera till parlamentet och rådet om hur förfarandet fungerar och föreslå sådana ändringar som den anser lämpliga. För sammanställningen av rapporten skall medlemsstaterna till kommissionen överlämna all relevant information som rör deras sätt att tillämpa detta beslut.

Kommissionens rapport skall också undersöka om de anmälningar som gjorts i enlighet med detta beslut på ett tillfredsställande sätt har samordnats med de anmälningar som gjorts med stöd av andra gemenskapsinstrument.

Artikel 12

Detta beslut träder i kraft samma dag som det offentliggörs i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

Inom sex månader från offentliggörandet skall varje medlemsstat meddela kommissionen vilka åtgärder som vidtagits för tillämpning av beslutet.

Detta beslut skall tillämpas från och med den 1 januari 1997.

Artikel 13

Detta beslut riktar sig till medlemsstaterna.

Utfärdat i . . .

På Europaparlamentets vägnar

Ordförande

På rådets vägnar

Ordförande

(1) EGT nr C 18, 21.1.1994, s. 13, och EGT nr C 200, 22.7.1994, s. 19.

(2) EGT nr C 195, 18.7.1994, s. 6.

(3) Europaparlamentets yttrande den 20 april 1994 (EGT nr C 128, 9.5.1994, s. 142), rådets gemensamma ståndpunkt den . . . (ännu inte offentliggjord i EGT) och Europaparlamentets beslut den . . . (ännu inte offentliggjort i EGT).

(4) Rådets direktiv 83/189/EEG av den 28 mars 1983 om ett informationsförfarande beträffande tekniska standarder och föreskrifter (EGT nr L 109, 26.4.1983, s. 8). Direktivet senast ändrat genom direktiv 94/10/EG (EGT nr L 100, 19.4.1994, s. 30).

BILAGA

FÖRFARANDE FÖR ÖMSESIDIG INFORMATION om nationella åtgärder som avviker från principen om fri rörlighet för varor inom gemenskapen (Nr . . ./95/EG, slutlig)

1. Anmälande medlemsstat

- Ange namn och adress på den person som skall kontaktas för kompletterande upplysningar.

2. Datum för anmälan

3. Produktmodell eller produkttyp

- Ge detaljerad beskrivning av produkttyp eller produktmodell.

4. Vidtagna åtgärder

5. Huvudsakliga motiv

- Ange skäl av allmänt intresse som motiverar de vidtagna åtgärderna.

- Ange hänvisningar till nationella bestämmelser som produkten i fråga inte överensstämmer med.

- Ange på vilka punkter de nationella reglerna eller de villkor enligt vilka produkten i fråga tillverkas eller marknadsförs i en annan medlemsstat, inte garanterar ett skydd som motsvarar det allmänna intresset i fråga.

RÅDETS MOTIVERING

I. INLEDNING

1. Den 15 december 1993 lade kommissionen fram ett förslag, grundat på artikel 100a i fördraget, om fastställande av ett förfarande för ömsesidig information om nationella åtgärder som avviker från principen om fri rörlighet för varor inom gemenskapen.

2. Europaparlamentet avgav sitt yttrande vid en första behandling den 20 april 1994. Till följd av detta yttrande överlämnade kommissionen ett ändrat förslag till beslut den 15 juni 1994.

Ekonomiska och sociala kommittén avgav sitt yttrande den 27 april 1994.

3. Rådet fastställde sin gemensamma ståndpunkt i enlighet med artikel 189b i fördraget den 29 juni 1995.

II. MÅL

4. Kommissionens förslag syftar till att inrätta ett förfarande för ömsesidig information mellan medlemsstaterna och kommissionen som säkerställer insyn i förvaltningen av det ömsesidiga erkännandet av de nationella lagstiftningar som inte varit föremål för harmonisering på gemenskapsplanet och därmed också till att bidra till en väl fungerande inre marknad. Det är en följd av kommissionens meddelande till rådet och Europaparlamentet, daterat den 15 december 1993, om förvaltningen av det ömsesidiga erkännandet av nationella bestämmelser efter 1992.

III. ANALYS AV DEN GEMENSAMMA STÅNDPUNKTEN

Allmän kommentar

5. Det bör understrykas att den gemensamma ståndpunkt som rådet fastställt inkluderar alla de ändringar som Europaparlamentet föreslagit och som kommissionen behållit i sitt ändrade förslag av den 15 juni 1994.

Beaktandesatser

6. Beaktandesatserna nr 5 8, liksom beaktandesats nr 14, har införts eller ändrats för att bättre återge beslutets mål och framför allt för att bättre ta hänsyn till de ändringar som gjorts i vissa av bestämmelsens artiklar. De nya beaktandesatserna nr 9 13 motsvarar de ändringar som parlamentet föreslagit.

Förslagets artiklar

7. Artikel 1

Vissa redaktionella ändringar har införts för att tydligare ange de situationer som utlöser det anmälningsförfarande som inrättas genom detta beslut.

8. Artikel 2

Rådet har ansett det lämpligt att komplettera denna artikel med definitioner av termerna "domstolsbeslut" och "åtgärder".

9. Artikel 3

Ändringarna består endast i att tydligare ringa in de åtgärder som skall anmälas liksom dem som faller utanför beslutets tillämpningsområde. Det bör uppmärksammas att när det gäller den senare punkten har det ansetts lämpligt att utesluta sådana åtgärder som endast rör skydd av allmän moral eller ordning samt att förtydliga uteslutningen av begagnade varor som på grund av tidens gång eller hanteringen inte längre är lämpliga att släppas ut eller behållas på marknaden.

10. Artikel 4

Rådet har antagit den ändring som parlamentet föreslagit.

Vidare ansåg rådet att det är lämpligare att bevilja behöriga myndigheter en frist på 45 dagar i stället för 30 dagar för att verkställa anmälningarna, så att hänsyn kan tas till de tekniska begränsningar som framkommit i det administrativa arbetet.

11. Artikel 5

Det bör noteras att en ny punkt 3 anger att i vissa fall måste överlämnandet av begäran om information föregås av ett tillstånd från behörig domstolsmyndighet. Genom en sådan lösning kan hänsyn tas till rättsväsendets organisation i medlemsstaterna utan att detta påverkar skyldigheten att överlämna sådan nödvändig information som avses i den upplysningsblankett som bifogas beslutet.

12. Artiklarna 7 9

Dessa artiklar har införts eller kompletterats för att motsvara Europaparlamentets ändringsförslag.

13. Artikel 10

Rådet har ansett det nödvändigt att i artikel 10 införa en ny bestämmelse som föreskriver bistånd från den ständiga kommitté som inrättas genom direktiv 83/189/EEG samt eventuell information från sektorkommittéerna. Denna bestämmelse förstärker samarbetet mellan medlemsstaterna och kommissionen utan att skapa nya organisatoriska strukturer.

14. Artikel 11

Denna artikel har ändrats i enlighet med Europaparlamentets ändringsförslag.

15. Artikel 12

Denna artikel anger att beslutet skall vara tillämpligt från och med den 1 januari 1997 och ger medlemsstaterna en frist på sex månader, räknat från ikraftträdandet, för att underrätta kommissionen om vilka åtgärder de vidtagit för tillämpningen av beslutet. Denna bestämmelse har justerats för att alla medlemsstater på bästa sätt skall kunna utse i enlighet med artikel 7 de nationella myndigheter som skall vara behöriga att överlämna eller motta informationen i fråga samt inrätta kanaler för kommunikation och former för behandling av denna information.