INNEHÅLLSFÖRTECKNING

1. Bakgrund och översikt 3

2. Genomförande av gemenskapens prioriteringar 6

3. Övergripande frågor 12

4. Utsikter 15

Denna rapport från 2011 är kommissionens första rapport till Europaparlamentet, rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén och regionkommittén om genomförandet av de nationella strategiska planerna[1] och gemenskapens strategiska riktlinjer för landsbygdsutveckling (2007–2013)[2].

Kommissionens rapport[3] har utarbetats på grundval av en analys och bedömning av de sammanfattande rapporter som medlemsstaterna lämnat in under 2010[4] samt annan tillgänglig information, bland annat de gemensamma finansiella och fysiska övervakningsindikatorerna och resultat från det europeiska nätverket för landsbygdsutveckling.

I rapporten sammanfattas de viktigaste nuvarande utvecklingstendenserna, trenderna och utmaningarna när det gäller genomförandet av de nationella strategiska planerna och gemenskapens strategiska riktlinjer.

De uppgifter som används i medlemsstaternas sammanfattande rapporter för 2010 är aggregat från programperiodens början 2007 fram till slutet av 2009. I denna aktuella rapport beaktas inte de justeringar av de nationella strategiska planerna och de landsbygdsutvecklingsprogram som är knutna till dessa och som följde på hälsokontrollen av den gemensamma jordbrukspolitiken och den ekonomiska återhämtningsplanen för Europa[5]. Ändringarna slutfördes inte förrän i början av 2010.

1. BAKGRUND OCH ÖVERSIKT

1.1 Gemenskapens prioriteringar för landsbygdsutvecklingen under perioden 2007–2013

I februari 2006 antog Europeiska unionens råd strategiska riktlinjer för landsbygdsutveckling för perioden 2007–20132, utgående från de tre tematiska huvudprioriteringar som fastställs i rådets förordning om stöd för landsbygdsutveckling från Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling (EJFLU[6]):

Att förbättra jord- och skogsbrukssektorernas konkurrenskraft . EJFLU bör bidra till en stark och dynamisk europeisk livsmedelssektor genom att inriktas på de prioriterade områdena kunskapsöverföring, modernisering, innovation och kvalitet i livsmedelskedjan samt investeringar i fysiskt och mänskligt kapital. De åtgärder som grupperas i axel 1 ska bidra mest till landsbygdsutvecklingsprogrammens mål för konkurrenskraft.

Att förbättra miljön och landsbygden . För att skydda och förbättra EU:s naturresurser och landskap i landsbygdsområden, bör de resurser som avsätts för den här prioriteringen bidra till följande tre prioriterade områden på EU-nivå: biologisk mångfald, bevarande och utvecklande av jord- och skogsbruk med högt naturvärde samt traditionella jordbrukslandskap, vatten och klimatförändring. De åtgärder som grupperas i landsbygdsutvecklingsprogrammens axel 2 ska främst bidra till miljömålet.

Att förbättra livskvaliteten i landsbygdsområden och främja en diversifiering av landsbygdsekonomin . De resurser som är avsatta för diversifiering av landsbygdsekonomin och livskvalitet på landsbygden bör bidra till den överordnade prioriteringen att skapa arbetstillfällen och förutsättning för tillväxt. Insatserna bör främst användas för att främja kapacitetsuppbyggnad, förvärvande av färdigheter och organisation av strategiutveckling samt för att se till att landsbygdsområden är attraktiva även för kommande generationer. När utbildning, information och entreprenörskap ska främjas bör även de särskilda behoven hos kvinnor, ungdomar och äldre arbetstagare beaktas. De åtgärder som grupperas i landsbygdsutvecklingsprogrammens axel 3 ska främst bidra till utvecklingsmålen för landsbygden i vidare bemärkelse tillsammans med axel 4 (se nedan).

Utöver de tematiska prioriteringarna betonas i de strategiska riktlinjerna behovet av insatser på följande områden:

- Att bygga lokal kapacitet för sysselsättning och diversifiering samtidigt som man bidrar till de tematiska prioriteringarna. Denna övergripande axel, även kallad Leaderaxeln (axel 4) bör spela en viktig roll för att förbättra styrningen och mobiliseringen av landsbygdsområdenas egen utvecklingspotential genom lokala utvecklingsstrategier.

- Att säkerställa enhetlighet i programplaneringen . Synergieffekter mellan och inom axlarna bör maximeras. Om det är lämpligt bör andra strategier på EU-nivå beaktas. Medel för att förbättra styrningen och det politiska arbetet bör mobiliseras. Europeiska och nationella nät för landsbygdsutveckling bör inrättas som en plattform för utbyte av bästa praxis och expertis mellan aktörerna om alla aspekter som rör politikens utformning, förvaltning och genomförande.

- Komplementaritet mellan gemenskapsinstrument . För att främja synergieffekter mellan struktur-, sysselsättnings- och landsbygdsutvecklingspolitiken bör medlemsstaterna sörja för komplementaritet och samstämmighet mellan de åtgärder som ska finansieras av olika EU-fonder.

De strategiska riktlinjerna är den ram som legat till grund för de nationella strategiska planer som utarbetats av medlemsstaterna. I dessa planer omsätts EU:s prioriteringar i nationella strategier, samtidigt som de fungerar som referenspunkt landsbygdsutvecklingsprogrammen där prioriteringarna genomförs serier av åtgärder som grupperas efter axel (se tabell 1[7] för en förteckning över åtgärder per axel). Programmen kan vara nationella eller regionala och godkända av kommissionen under 2007 och 2008. Deras genomförande övervakas och utvärderas på grundval av den gemensamma övervaknings- och utvärderingsramen.

[pic]

1.2 Översikt över de ursprungliga budgetmål och operativa mål

Den totala budgeten för Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling uppgick (före ändringarna enligt hälsokontrollen av den gemensamma jordbrukspolitiken och den ekonomiska återhämtningsplanen för Europa)[8] till 90,98 miljarder euro för hela programperioden 2007–2013. För att säkerställa en balanserad strategi har EJFLU utgiftstak för alla tematiska axlar som ska tillämpas i varje landsbygdsutvecklingsprogram (10 procent, 25 procent respektive 10 procent för axlarna 1, 2 and 3). För Leaderaxeln har ett minimum på 5 procent (2,5 procent för nya medlemsstater) av EU-finansieringen för varje program avsatts. EJFLU:s bidrag till landsbygdsutvecklingsprogrammen kompletteras av nationell offentlig finansiering (samfinansiering[9]). Dessa bidrag från EJFLU finansieras inom ramen för delad förvaltning mellan medlemsstaterna och EU[10].

Så snart som programplaneringen gjorts på medlemsstatsnivå gav fördelningen av anslag mellan de olika axlarna samt fastställandet av huvudmålen för 2013 följande resultat i juni 2008[11]:

- Axel 1 Att förbättra av jord- och skogsbrukssektorernas konkurrenskraft. Denna axel står för 36 procent av det sammanlagda EJFLU-bidraget. Axeln förväntas inom 2013 bidra till 590 000 investeringsprojekt för att modernisera jordbruksföretag, stödja 68 000 företag för att höja värdet på jord- och skogsbruksprodukter samt att leda till 2,2 miljoner deltagare som med framgång fullföljt en utbildningsaktivitet relaterad till jordbruk och/eller skogsbruk.

- Axel 2 Att förbättra av miljön och landsbygden överväger med 46 procent av det sammanlagda EJFLU-bidraget. Det planerade resultatet är att 45 miljoner hektar jordbruksmark ska förvaltas i miljövänligt jordbruk, 600 000 hektar ny beskogad mark, 1,1 miljoner hektar jordbruksmark som mottar stöd för att uppfylla kraven för Natura 2000 och en ökning av produktionen av förnybar energi med 20 500 ktoe[12].

- Axel 3 Att förbättra livskvaliteten i landsbygdsområden och främja en diversifiering av landsbygdsekonomin har en mindre andel med 18 procent av det sammanlagda EJFLU-bidraget. Det förväntas bidra till förbättrad service för 71 miljoner invånare i landsbygdsområden och till stöd för 32 400 projekt för förnyelse av byar inom år 2013.

Leaderaxelns andel är 6 procent av det sammanlagda EJFLU-bidraget. Stöd för genomförande av lokala utvecklingsstrategier räknas proportionellt efter de tre huvudaxlarna som detta stöd bidrar till.

På åtgärdsnivå förblir huvudåtgärden stödet för miljövänligt jordbruk (214) som står för 20,3 miljarder euro för hela perioden. De näst viktigaste åtgärderna i fråga om budget är stöden till mindre gynnade områden (211 + 212) med 12,6 miljarder euro och åtgärden för modernisering av jordbruksföretag (121) som står för 9,7 miljarder euro.

Bild 1 : Total budget för landsbygdsutveckling (EJFLU) före hälsokontrollen av den gemensamma jordbrukspolitiken och den ekonomiska återhämtningsplanen för Europa, fördelad per åtgärd (miljarder euro).[13]

[pic]

2. GENOMFÖRANDE AV GEMENSKAPENS PRIORITERINGAR

2.1 Översikt över resultat, svårigheter och lösningar

Det sammanlagda EJFLU-stödet som betalades ut av medlemsstaterna i EU-27 för programperioden 2007–2009 uppgår till 19,4 miljarder euro[14], vilket motsvarar 21,3 procent av den totala budgeten på 90,98 miljarder euro för 2007–2013. Eftersom den beaktade tidsramen står för 33 procent av betalningsperioden (3 år av 9)[15], tyder den här siffran på ett aningen långsamt utnyttjande. Programgenomförande kräver dock normalt mer tid under de första åren innan det når normal hastighet, särskilt med hänsyn till att många landsbygdsutvecklingsprogram godkändes nära slutet av 2007 och endast 41 program (av 94) godkändes under 2008.

Bilden är långt ifrån enhetlig bland medlemsstaterna (bild 2). Endast två medlemsstater har utgiftsnivåer över 40 procent, medan tre medlemsstater har betalat ut mindre än 10 procent. I flera fall har utbetalningarna gjorts för åtaganden som hör till den föregående programperioden 2000–2006 enligt övergångsbestämmelserna. Detta kan leda till en viss snedvridning av bilden när det gäller uttnyttjandegraden för vissa medlemsstater och åtgärder.

Bild 2 : Totalt genomförande av EJFLU-budgeten i slutet av 2009 jämfört med de totala anslagen för perioden 2007–2013.

[pic]

Några axel 2-åtgärder har nått sin högsta nivå snabbare än andra på grund av ovannämnda övergångsbestämmelser. Axlarna 1 och 3 har däremot bromsats ner betydligt av den finansiella kris som minskade tillgången till nationellt stöd från medlemsstaterna. Krisen gjorde det svårare för stödmottagarna att få nödvändig privat finansiering. För axel 4 kan en typiskt långsam start konstateras, vilket förklaras av upprättandet av lokala strategier och valet av lokala aktionsgrupper framför genomförandet av eventuella projekt (se tabell 3).

Bild 3 : Total budget för landsbygdsutveckling (EJFLU) före hälsokontrollen av den gemensamma jordbrukspolitiken, efter axel (miljarder euro) och andel av utnyttjandet i slutet av 2009.[16]

[pic]

Utfallsindikatorerna för utnyttjande jämfört med de sammanlagda mål för 2013 som medlemsstaterna fastställt i sina program överensstämmer generellt med genomförandets finansiella nivå. Det fullständiga utnyttjandet för utfallsindikatorer återges i tabell 2.

Allmänna genomförandesvårigheter och lösningar

Utöver den tidsfrist som behövs för att godkänna landsbygdsutvecklingsprogrammen är den ekonomiska krisen det vanligaste problemet som tas upp av medlemsstaterna. Detta ledde till svårigheter rörande utnyttjandet av investeringsåtgärder på grund av stödmottagarnas brist på egna resurser, de sökandes svårigheter att få lån och budgetbegränsningar som hindrade offentliga initiativ. Den privata sektorn har i allmänhet varit mindre riskbenägen och en del investeringar kan ha flyttats över till mindre ambitiösa projekt eller helt enkelt skjutits upp på framtiden. Den svåra situationen inom mejerisektorn under 2009 hade också negativa konsekvenser för landsbygdsutvecklingsprogrammens genomförande.

En del medlemsstater pekar även på höga administrativa kostnader och komplicerade förfaranden som hinder för ett smidigt genomförande. Vissa landsbygdsutvecklingsprogram upplevde dessutom en brist på tillräcklig kapacitet hos förvaltnings- och kontrollmyndigheterna, svårigheter i inrättandet av övervakningssystem och rättslig osäkerhet. Några medlemsstater pekade särskilt på brister i genomförandet på medlemsstatsnivå av miljölagstiftningen (t.ex. ramdirektivet om vatten, Natura 2000 etc.) med relevans för vissa åtgärder (t.ex. 213) och behovet av tolkning av bestämmelserna om statligt stöd (särskilt rörande projekt för produktion av förnybar energi).

En brist på medvetenhet och erfarenhet hos potentiella stödmottagare kan även leda till ett långsamt utnyttjande i framför allt en del EU-12-medlemsstater (dvs. långsamma framsteg när det gäller åtgärder som rör humankapitalet samt otillräckliga tillämpningar), eller i alla 27 EU-medlemsstater när nya åtgärder införs. Några medlemsstater har planer på att erbjuda en tillräcklig kritisk massa av utbildning och jordbruksrådgivning för att komma över dessa problem.

Lösningar har tagits eller kommer att tas fram och har redan i allt väsentligt införts i programmen genom ändringar. För att bemöta finanskrisen införde medlemsstaterna olika programjusteringar, på bland annat följande områden: omfattningen av statligt stöd, stödnivån, interventionsnivån för mindre attraktiva åtgärder, anpassning av urvalskriterierna, ökning av EU:s medfinansieringsnivå och/eller omfördelning av medlen. De flesta av de inledande svårigheterna när det gäller administration och rättsliga frågor har nu åtgärdats.

2.2 Att förbättra jord- och skogsbrukssektorernas konkurrenskraft

Det sammanlagda registrerade EJFLU-stödet för axel 1 under perioden 2007–2009 uppgår till 16,3 procent av dess totala anslag för 2007–2013 (genomsnitt för EU-27).

Följande resultat för detta mål i slutet av 2009 är de viktigaste:

- Antal deltagare som med framgång fullföljt en utbildningsaktivitet relaterad till jordbruk och/eller skogsbruk: 696 000 (32 procent av det beräknade målet för 2013).

- Antal företag som infört nya produkter eller nya tekniker: 33 400 (10 procent av det beräknade målet för 2013).

Genomförande av åtgärder[17]

Åtgärd 121 (modernisering av jordbruksföretag) är den största åtgärden inom axel 1 när det gäller budgetanslag (9,7 miljarder euro). Stödutnyttjandet för den här åtgärden är 23 procent av dess totala budget och 106 000 moderniseringsprojekt har redan fått stöd (18 procent av målet för 2013). Åtgärdens positiva utnyttjande visar att det finns ett stort intresse för investeringar bland jordbrukare. De fall där genomförandegraden var lägre än beräknat förklarades av medlemsstaterna främst med motiveringen att den ekonomiska krisen hade en negativ inverkan på företagens investeringskapacitet. I en del medlemsstaten verkar genomförandegraden vara snabbare än förväntat, vilket innebär att den beräknade budgeten måste ökas för åtgärd 121 (se tabell 3).

Åtgärderna 123 (högre värde på jord- och skogsbruksprodukter) är den näst största axel-1-åtgärden när det gäller anslag. Utnyttjandet är 9,6 procent och 7 060 företag mottar stöd (av 68 000 enligt målet för 2013). Bland de andra axel-1-åtgärderna kan följande utnyttjandenivåer observeras: 141 (delvis självförsörjande företag, 29 procent och 8 885 delvis självförsörjande stödmottagande jordbruksföretag), 113 (förtidspension, 28 procent och 17 385 stödmottagare) och 112 (startstöd för unga jordbrukare, 20 procent och 36 660 stödmottagande unga jordbrukare).

2.3 Att förbättra miljön och landsbygden

Det sammanlagda EJFLU-stödet för axel 2 under perioden 2007–2009 står för 32,6 procent av det totala anslaget. Flera medlemsstater har nått en genomförandenivå som är mycket högre än genomsnittet för EU-27 (se tabell 3). Andra medlemsstater har en genomförandenivå som ligger under 20 procent, särskilt där axel-2-åtgärderna är nya eller relativt nya för stödmottagare och förvaltningar.

För detta mål är de viktigaste resultaten i slutet av 2009 de följande:

- 43 miljoner hektar för framgångsrik markförvaltning som har bidragit till biologisk mångfald.

- 27 miljoner hektar för att förbättra vattenkvaliteten.

- 25 miljoner hektar för klimatförändringsfrågor.

- 30 miljoner hektar för att förbättra jordkvaliteten.[18]

Genomförande av åtgärder

De tre största åtgärderna i fråga om budgetanslag är även de som har den högsta utnyttjandegraden bland axel-2-åtgärderna: 211 (stöd för naturbetingade svårigheter till jordbrukare i bergsområden, med en utnyttjandegrad på 42 procent; 212 (stöd till jordbrukare i områden som inte är bergsområden, med en utnyttjandegrad på 40 procent; och 214 (stöd för miljövänligt jordbruk, med en utnyttjandegrad på 33 procent).

Tillsammans stödjer åtgärderna 211 och 212 50,9 miljoner hektar, och 214 stödjer 21,5 miljoner hektar.[19] Det här stora intresset stöds i EU-15 av en lång tids erfarenheter som ackumulerats under loppet av de olika programperioderna. Den höga utnyttjandegraden förklaras även av utbetalningen av åtaganden från den föregående programperioden, som var stor i många medlemsstater.

Efter de tre åtgärderna kommer när det gäller utnyttjande åtgärderna 215 (stöd för djurens välbefinnande, med en utnyttjandegrad på 33 procent och totalt 126 700 kontrakt hittills) och 221 (en första beskogning av jordbruksmark, med en finansiell utnyttjandegrad på 20 procent och 72 500 hektar beskogade hittills).

2.4 Att förbättra livskvaliteten i landsbygdsområden och främja en diversifiering av landsbygdsekonomin

Det sammanlagda EJFLU-stödet för axel-3 under perioden 2007–2009 uppgår till 6 procent av dess totala anslag för 2007–2013, med stora skillnader mellan medlemsstaterna (se tabell 3). Enligt medlemsstaterna handlar de främsta problemen bakom detta långsamma utnyttjande om den finansiella krisen (brist på privata och nationella/lokala medel) och administrativa svårigheter (försenade nationella genomförandebestämmelser, kontrollskyldigheter, komplicerade ansökningar osv.). I en del medlemsstater genomförs axel 3 uteslutande via Leader, vilket betyder att förseningar i genomförandet av Leader också har påverkat utnyttjandet av axel 3.

Följande resultat för detta mål i slutet av 2009 är de viktigaste:

- Axel 3 bidrog till att skapa sysselsättningstillfällen (över 4 000) mot bakgrund av växande arbetslöshet i landsbygdsområden.[20]

- Befolkning i landsbygdsområden genom bättre service med stöd av EJFLU: 23 miljoner.[21]

- Ytterligare 1 miljon hushåll i landsbygdsområden har tillgång till internet.

Genomförande av åtgärder[22]

De största åtgärderna inom axel 3 när det gäller totala anslag är åtgärd 322 (förnyelse och utveckling av byar, finansiell utnyttjandegrad på 5 procent och 12 800 byar där förnyelseverksamhet genomfördes) och åtgärd 321 (grundläggande tjänster för ekonomin och befolkningen, finansiell utnyttjandegrad på 7 procent och 8 700 stödmottagande projekt).

Den högsta utnyttjandegraden bland axel-3-åtgärderna har registrerats för åtgärd 341 (kompetensutvecklings- och informationsinsatser för lokala utvecklingsstrategier) med en utnyttjandegrad på 14 procent och 5 500 stödmottagande projekt, följd av åtgärd 323 (bevarande och uppgradering av landsbygdens natur- och kulturarv) som har den näst högsta utnyttjandegraden med 10 procent och 23 500 stödmottagande projekt hittills.

2.5 Att bygga lokal kapacitet för sysselsättning och diversifiering

Medlemsstaterna var skyldiga att välja de lokala aktionsgrupperna senast två år efter landsbygdsutvecklingsprogrammens godkännande.[23] I slutet av 2009 hade urvalet slutförts i tjugo medlemsstater, med ungefär 2 000 lokala aktionsgrupper. Antalet lokala aktionsgrupper har fördubblats jämfört med Leader+ och hälften av territorierna genomför Leader-strategin för första gången.

Eftersom medlemsstaternas urvalsprocess för lokala aktionsgrupper nyligen slutförts hade många aktionsgrupper ännu inte börjat genomföra projekten inom deras lokala utvecklingsstrategi. Detta förklarar den låga finansiella utnyttjandegraden för EJFLU när det gäller axel 4, som står för endast 2,9 procent av det totala anslaget för den axel under programperioden. På senaste tiden har dock stort antal projekt har godkänts.

Några medlemsstater har pekat på särskilda svårigheter. Integreringen av Leader har haft stor inverkan på strategins flexibilitet genom att många medlemsstater begränsade valet av projekt till de fördefinierade åtgärderna, medan Leader-projekt ofta inte passar in i kriterierna för stödberättigande för fördefinierade åtgärder. Detta förde med sig omfattande administrativa anpassningsåtgärder (administrativ omorganisering och personalutbildning).

3. ÖVERGRIPANDE FRÅGOR

3.1 Att säkerställa enhetlighet i programplaneringen

Synergieffekter mellan och inom axlarna har säkerställts under hela programplaneringsprocessen genom följande åtgärder:

- Det överordnade kravet på samstämmighet med gemenskapens riktlinjer för landsbygdsutveckling.

- Landsbygdsutvecklingsprogrammens beroende av en analys av situationen i fråga om styrkor och svagheter.

- Landsbygdsutvecklingsprogrammens särskilda information om de axlar och åtgärder som föreslås för varje axel samt deras beskrivning, inklusive särskilda mål som kan kontrolleras och indikatorer som lämnar utrymme för mätning av programmens framsteg, verkan och effektivitet.

- En förhandsutvärdering av landsbygdsutvecklingsprogrammen.

Övervakningen av landsbygdsutvecklingsprogrammens utveckling gör det möjligt att utföra kontroller för att se till att dessa bestämmelser iakttas.

En åtgärds tväreffekter och indirekta bidrag till en annan axel än den som den tillhör mäts dock för närvarande inte genom det övervakningssystem som inrättats (t.ex. bidrag till klimatförändringen och anpassning för alla axlar). Det är bara utvärderingar som kan ge mer djupgående indikationer för dessa kompletterande synergieffekter och beröringspunkter.

Andra strategier på EU-nivå har beaktats i de nationella strategiska planerna och landsbygdsutvecklingsprogrammen, t.ex. EU:s skogsbruksstrategi och gemenskapens sjätte miljöhandlingsprogram. Ett ökat utnyttjande av förnybara energikällor och anpassning till och begränsning av klimatförändringar har tydligt tagits upp i strategierna och programmen, bland annat genom upprättandet av kvantifierade mål.[24] Landsbygdsutvecklingsprogrammens bidrag till ekologiskt jordbruk har granskats genom en särskild undersökning av Europeiska kommissionen om offentligt stöd för ekologiskt jordbruk.

Det har gjorts ytterligare insatser för förnybar energi och klimatförändringar samt biologisk mångfald, vattenförvaltning och omstruktureringsstöd till mejerisektorn genom hälsokontrollen av den gemensamma jordbrukspolitiken, medan ett bidrag till EU:s bredbandsstrategi gavs genom landsbygdsutvecklingsprogrammen inom ramen för den ekonomiska återhämtningsplanen för Europa. Nya mål definierades 2010[25].

De nationella näten för landsbygdsutveckling och det europeiska nätverket för landsbygdsutveckling har stått för ett viktigt bidrag till programplaneringens enhetlighet, särskilt genom att säkerställa ett utbyte av information och praxis mellan landsbygdsutvecklingsprogrammens förvaltare och aktörer samt genom att genomföra gemensamma analyser[26].

Tillsammans verkar de nationella näten för landsbygdsutveckling och det europeiska nätverket för landsbygdsutveckling för att förbättra styrningen och det politiska arbetet. Ytterligare arbete har utförts när det gäller genomförandet av Leader, och en tematisk arbetsgrupp undersöker olika genomförandemekanismer genom fallstudier. Genom dessa nätverk förstärks dialogen mellan förvaltningar och aktörer.

Nätverksbyggande är dock en relativt långsiktig process. Upprättandet av dessa nätverk har varit relativt långsamt, med olika tidsramar i olika länder. De flesta nationella näten för landsbygdsutveckling och det europeiska nätverket för landsbygdsutveckling har bara fungerat fullt ut på senare tid.

Informations- och publicitetsinsatserna i medlemsstaterna genomförs vanligen separat från verksamheten i de nationella näten för landsbygdsutveckling, med hjälp av tekniskt stöd. De är inriktade på aktörer på landsbygden som är potentiella stödmottagare, befintliga stödmottagare och allmänheten i syfte att informera om gemenskapens roll i programmen och resultaten av detta arbete.

3.2 Komplementaritet mellan gemenskapsinstrument

Andra strukturfonder i EU än Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling kan spela en viktig roll i landsbygdsområden, t.ex. Europeiska regionala utvecklingsfonden med fokus på utveckling, ekonomisk konkurrenskraft och infrastruktur, samt Europeiska socialfonden med fokus på utvecklingen av mänskliga resurser och Europeiska fiskerifonden.

I de flesta fallen säkerställdes komplementariteten mellan dessa fonder genom att upprätta avgränsningslinjer och samordningsmekanismer. Det är endast i några fall som medlemsstaterna har valt en mer strategisk vision för det samordnade utnyttjandet av EU:s fonder. De vägledande principerna fastställdes i de nationella strategiska planerna, medan landsbygdsutvecklingsprogrammen innehåller den detaljerade beskrivningen.

Avgränsning

Medlemsstaterna har använt avgränsningskriterier för det stränga EU-kravet på att dubbelfinansiering måste undvikas och att inget projekt får motta stöd från mer än en EU-fond. Beroende på de enskilda axlarna och åtgärderna har avgränsningskriterierna varit av olika typer, dvs. typ av stödmottagare, typ av projekt (storlek, geografisk omfattning), typ av åtgärd eller typ av ekonomisk sektor.

Avgränsningen har varit framgångsrik när det gäller säkerställandet av att undvika dubbelfinansiering. Endast ett fåtal svårigheter orsakades av olika tolkningar av kriterierna i vissa länder. Avgränsningskriterierna kan anpassas under programperioden för att åtgärda eventuella brister eller svårigheter.

Samordningsmekanismer

Det är nödvändigt med effektiv samordning för att säkerställa tillämpningen av avgränsningslinjer och ett optimalt utnyttjande genom mekanismer som interministeriella kommittéer eller korsvis representation i övervakningskommittéer, och i vissa fall ett gemensamt IT-verktyg.

I en del stater delegeras delar av kontrollen till myndigheter eller till och med lokala aktionsgrupper på ganska lokala nivåer. Detta kan göra det möjligt för lokala beslutsfattare att se till att mönstren för avgränsning och komplementaritet är anpassade till de särskilda förhållandena och behoven i deras territorier.

Ett särskilt samordningsorgan (t.ex. ett interministeriellt organ) underlättar i allmänhet samordningsprocessen. En källa till svårigheter är skillnaden i programplaneringens nivå, till exempel när samordning krävs mellan ett nationellt och flera regionala program är nödvändigt.

Komplementaritet och synergieffekter

Några medlemsstater har lyckats skapa effektiva komplementariteter, men i allmänhet har en övergripande strategi för att säkerställa fullständiga komplementariteter och synergieffekter mellan strukturfonderna saknats.

På lokal nivå finns mer exempel på en synergistrategi. I en del länder kan till exempel den lokala utvecklingsstrategin för lokala aktionsgrupper gå längre än landsbygdsutvecklingsprogrammens mål och en del av deras ambitioner skulle kunna förverkligas genom strukturfonderna. Ibland har en enda lokal aktionsgrupp inrättats för programmen inom EJFLU och Europeiska fiskerifonden. I några medlemsländer har Leader-grupper inrättats som lokala utvecklingsföretag, som genomför åtgärder inom ramen för landsbygdsutvecklingsåtgärder samtidigt som de har inslag från andra program som kan gynna befolkningen på landsbygden.

Enligt några nationella rapporter hör följande faktorer till de som skulle bidra till att stödja synergieffekterna mellan fonderna:

- Harmonisering av bestämmelserna mellan de olika EU-fonderna när det gäller stödberättigande kostnader (moms etc.).

- Samstämmigheten mellan de olika övervaknings- och utvärderingssystemen för att möjliggöra en övergripande bedömning av EU-fonderna på regional och tematisk nivå.

Mer information från förvaltningsmyndigheterna till (potentiella) stödmottagare om avgränsningskriterierna skulle också vara till nytta för att ge dem vägledningen om de relevanta EU-fonderna.

4. UTSIKTER

För många program startade genomförandet egentligen först 2008. Sifforna för 2009 visar dock redan en uppgång, trots en del ogynnsamma förhållanden som den ekonomiska situationen.

För de enskilda programmen har genomförandeproblem redan varit föremål för regelbundna diskussioner mellan kommissionen och medlemsstaterna. I kommittén för landsbygdsutveckling och genom det europeiska nätverket för landsbygdsutveckling har ytterligare utbyten om genomförandefrågor ägt rum. Många ändringar i landsbygdsutvecklingsprogrammen har redan gjorts för att möta de svårigheter som uppstått, och ytterligare justeringar har införts för att införliva andra fonder som behandlar nya utmaningar (hälsokontrollen av den gemensamma jordbrukspolitiken) och den ekonomiska krisen (den ekonomiska återhämtningsplanen för Europa).

Den gemensamma övervaknings- och utvärderingsramen har gett användbar information för rapportering och för att kontinuerligt följa programmens genomförande och resultat. Enligt de preliminära siffrorna för 2010 har de flesta programmen nått normal kapacitet. Sammanfattningen av halvtidsutvärderingarna av landsbygdsutvecklingsprogrammen som ska vara tillgängliga 2012 kommer att innehålla mer information om i vilken utsträckning programmen kommer att nå sina mål och motsvara gemenskapens prioriteringar.

[1] Se avdelning II, kapitel II i rådets förordning (EG) nr 1698/2005 av den 20 september 2005 om stöd för landsbygdsutveckling från Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling (EJFLU).

[2] Rådets beslut av den 20 februari 2006 om gemenskapens strategiska riktlinjer för landsbygdsutvecklingen (programperiod 2007–2013) (2006/144/EG).

[3] Se artikel 14 i rådets förordning (EG) nr 1698/2005 av den 20 september 2005.

[4] Se artikel 13 i rådets förordning (EG) nr 1698/2005 av den 20 september 2005. I de sammanfattande rapporterna redovisas de framsteg som har gjorts i genomförandet av de nationella strategiska planerna och målen, och hur detta bidragit till att genomföra gemenskapens strategiska riktlinjer.

[5] Se http://ec.europa.eu/agriculture/healthcheck/index_fr.htm för information om hälsokontrollen av den gemensamma jordbrukspolitiken och den ekonomiska återhämtningsplanen för Europa, samt för tillgång till relevant lagstiftning antagen under.

[6] Rådets förordning (EG) nr 1698/2005 av den 20 september 2005 om stöd för landsbygdsutveckling från Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling (EJFLU).

[7] Alla tabeller redovisas i arbetsdokumentet från kommissionens avdelningar.

[8] Sedan dess har EJFLU:s budget för programperioden 2007-2013 ökats (särskilt genom hälsokontrollen av den gemensamma jordbrukspolitiken och den ekonomiska återhämtningsplanen för Europa) till 96,2 miljarder euro.

[9] De finansiella uppgifterna i rapporter gäller endast EJFLU.

[10] Artikel 4 i rådets förordning (EG) nr 1290/2005 om finansieringen av den gemensamma jordbrukspolitiken.

[11] En del av anslagen för Leader, tekniskt stöd och direktstöd har proportionellt tilldelats de tre huvudaxlarna i nedanstående bilder och tabeller.

[12] 2013 års mål för jordbruk och skogsbruk, fastställt av medlemsstaterna i deras program.

[13] Se förklaringen av åtgärder i tabell 1 i arbetsdokumentet från kommissionens avdelningar.

[14] Medlemsstaternas utbetalningar för kalenderåren 2007, 2008 och 2009.

[15] Utbetalningar kan göras två år efter det sista åtagandet (slut 2013), dvs. fram till slutet av 2015.

[16] En del av anslagen för Leader, tekniskt stöd och direktstöd har proportionellt tilldelats de tre huvudaxlarna i nedanstående bilder och tabeller.

[17] Se tabell 4 för den fördelning efter kön och ålder som föreskrivs i artikel 81.3 i rådets förordning (EG) nr 1698/2005 av den 20 september 2005.

[18] Resultatindikator från den gemensamma övervaknings- och utvärderingsramen för landsbygdsutveckling. Samma område skulle kunna bidra till att behandla flera utmaningar.

[19] Endast åtaganden från och med 2007.

[20] Totalt steg arbetslösheten från 7,1 procent 2007 till 8,9 procent 2009 i utpräglade landsbygdsområden (källa: Eurostat).

[21] Detta inkluderar befolkning som indirekt åtnjuter tjänsterna.

[22] Se tabell 4 för den fördelning efter kön och ålder som föreskrivs i artikel 81.3 i rådets förordning (EG) nr 1698/2005 av den 20 september 2005.

[23] Med undantag för Rumänien och Bulgarien som har tre år för att välja grupper.

[24] Se förteckningen över mål i bilaga VIII till kommissionens förordning (EG) nr 1974/2006 av den 15 december 2006 om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EG) nr 1698/2005 om stöd för landsbygdsutveckling från Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling (EJFLU).

[25] Faktablad: ”Overview of the CAP Health Check and the European Economic Recovery Plan” (översikt över hälsokontrollen av GJP och den ekonomiska återhämtningsplanen för Europa), http://enrd.ec.europa.eu/app_templates/filedownload.cfm?id=5ACE6F64-F5FA-701C-70FD-E059E8462395

[26] För mer information se webbplatsen enrd.ec.europa.eu.