(4)Den 25 april 2019 lade Slovakien fram sitt nationella reformprogram för 2019 och sitt stabilitetsprogram för samma år. De båda programmen har bedömts samtidigt för att deras inbördes kopplingar ska kunna beaktas.

(5)Vid programplaneringen för de europeiska struktur- och investeringsfonderna (nedan kallade ESI-fonder) för 2014–2020 har relevanta landsspecifika rekommendationer beaktats. Enligt artikel 23 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1303/2013 får kommissionen begära att en medlemsstat ska se över och föreslå ändringar av sin partnerskapsöverenskommelse och av relevanta program när så krävs för att stödja genomförandet av relevanta rekommendationer från rådet. Kommissionen har i riktlinjerna för tillämpning av åtgärder som sammanlänkar effektiva europeiska struktur- och investeringsfonder med sund ekonomisk styrning beskrivit närmare hur den kommer att tillämpa denna bestämmelse.

(6)Slovakien omfattas för närvarande av stabilitets- och tillväxtpaktens förebyggande del. I sitt stabilitetsprogram för 2019 väntar sig regeringen att det totala saldot i de offentliga finanserna kommer att förbättras från ett underskott på 0,7 % av BNP 2018 till en budget i balans 2019 för att sedan vara oförändrat till 2022. På grundval av det omräknade strukturella saldot kommer det medelfristiga budgetmålet – vilket har ändrats från ett strukturellt underskott på 0,5 % av BNP 2019 till 1 % av BNP 2020 – att kunna uppnås under 2020. Enligt stabilitetsprogrammet för 2019 kommer den offentliga skuldkvoten att sjunka gradvis från 47,5 % 2019 till 44,4 % 2022. Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för dessa budgetprognoser är realistiskt. Samtidigt har de åtgärder som ska stödja de planerade underskottsmålen från 2019 och framåt inte beskrivits tillräckligt. Budgeten innefattar en ospecificerad utgiftskategori som kallas budgetreserver (uppgående till 0,7 % av BNP), vilket minskar förutsägbarheten för budgetgenomförandet.

(7)Den 13 juli 2018 rekommenderade rådet Slovakien att säkerställa att den nominella ökningen av de primära offentliga nettoutgifterna inte överstiger 4,1 % under 2019, vilket motsvarar en årlig strukturell anpassning på 0,5 % av BNP. Med beaktande av kommissionens höstprognos 2018, enligt vilken Slovakien kommer att ligga närmare sitt medelfristiga mål under 2019, och enligt reglerna för upphävande av frysningen av kravet på anpassning, bör den nominella ökningen av de primära offentliga nettoutgifterna inte överstiga 4,6 %, vilket motsvarar en årlig strukturell anpassning på 0,3 % under 2019. Enligt kommissionens vårprognos 2019 finns det en risk för en betydande avvikelse från den rekommenderade finanspolitiska anpassningen under 2018 och 2019 tillsammans.

(8)Slovakien bör kunna uppnå sitt medelfristiga budgetmål 2020. Enligt kommissionens vårprognos för 2019 är detta vid oförändrad politik förenligt med en högsta nominell ökning av de primära offentliga nettoutgifterna på 4,6 %, vilket motsvarar en strukturell anpassning på 0,3 % av BNP. Enligt kommissionens vårprognos 2019 finns det vid oförändrad politik en risk för en betydande avvikelse från det kravet för åren 2019 och 2020 tillsammans. Enligt prognoserna kommer Slovakien att iaktta skuldregeln 2019 och 2020. Sammantaget anser rådet att de nödvändiga åtgärderna bör vidtas från och med 2019 för att Slovakien ska följa stabilitets- och tillväxtpaktens bestämmelser.

(9)Slovakiens offentliga finanser står fortfarande inför medelhöga risker när det gäller den finanspolitiska hållbarheten på lång sikt. Enligt kommissionens rapport om de offentliga finansernas hållbarhet 2018 krävs en ackumulerad förbättring på 2,5 procentenheter av BNP av det strukturella primärsaldot för att stabilisera skuldkvoten på lång sikt jämfört med ett scenario med oförändrad politik. Detta beror framför allt på den väntade ökningen av utgifter för pensioner och hälso- och sjukvård som driver upp kostnaderna för en åldrande befolkning (tillsammans 1,8 procentenheter av BNP). Då födelsetalen är låga samtidigt som den förväntade livslängden i Slovakien väntas öka, beräknas äldreförsörjningskvoten (andelen äldre i förhållande till arbetskraften, dvs. andelen av befolkningen som arbetar eller utbildar sig) nästan ha tredubblats 2060. År 2016 gick det bara ungefär tre icke förvärvsarbetande personer över 65 på tio arbetande, men detta väntas öka till över sju icke förvärvsarbetande personer på tio arbetande fram till 2060 (den ekonomiska äldreförsörjningskvoten). Införandet av automatisk anpassning av pensionsåldern till den förväntade livslängden skulle gradvis förbättra pensionssystemets långsiktiga hållbarhet. Detta har betraktats som ett viktigt sätt att säkerställa rättvisa mellan generationerna och långsiktig hållbarhet. Oron över pensionssystemets långsiktiga hållbarhet har ökat sedan parlamentet den 28 mars 2019 antog en författningsändring om införande av ett tak för pensionsåldern (64 för män och kvinnor utan barn, och ett avdrag för kvinnor på ett halvår för vart och ett av de första tre barnen) och avskaffande av de automatiska anpassningarna till den förväntade livslängden. Enligt Slovakiens finanspolitiska råd medför pensionstaket en ytterligare ökning av utgifterna på 1,6 % av BNP, från 8,6 % 2016 till 11,4 % 2070, jämfört med ökningen på 9,8 % enligt prognosen i 2018 års åldranderapport. Detta ökar hållbarhetsriskerna avsevärt. Det har än så länge inte lagts fram några kompensationsåtgärder, och effekterna på äldres inkomst och fattigdom har inte beräknats.

(10)Trots vissa framsteg i bekämpningen av skattefusk är efterlevnaden av skattereglerna fortfarande en utmaning och den bristande efterlevnaden av momslagstiftningen var 2016 mer än dubbelt så hög som EU-genomsnittet. Åtgärderna i den tredje handlingsplanen förväntas ge positiva resultat, men vissa av dem har ännu inte genomförts. Exempelvis kommer införandet av elektroniska skattedeklarationer sannolikt att minska den administrativa bördan för skattebetalarna, men om man inte lyckas genomföra alla planerade åtgärder finns det risk att den sammanlagda effekten minskar. Samtidigt kan en genomtänkt ram med politiska åtgärder bidra till att minska de ofta förekommande ändringarna av skattelagstiftningen och främja en förenkling av den. Slutligen är miljö- och fastighetsbeskattningens inkomstpotential underutnyttjad jämfört med andra EU-länder.

(11)Den positiva utvecklingen på arbetsmarknaden, som kännetecknas av ökad sysselsättning och historiskt låga nivåer av arbetslöshet, fortsätter. Det har gjorts goda framsteg med att genomföra handlingsplanen för långtidsarbetslösa, som har bidragit till att minska antalet långtidsarbetslösa med en tredjedel på två år. Långtidsarbetslösheten ligger dock fortfarande över EU-genomsnittet, särskilt för lågutbildade, unga och romer. Som kontrast till den sjunkande arbetslösheten har bristen på kvalificerad arbetskraft blivit ett allvarligt problem. Det är fortsatt stora regionala skillnader på arbetsmarknaden, med högre arbetslöshet främst i tre regioner i östra Slovakien och brist på arbetskraft i landets västra del. Fortsatt kapacitetsuppbyggnad för arbetsgivare och fackföreningar behövs för att främja ett mer aktivt engagemang från dem.

(12)Insatserna för att förbättra anställbarheten har begränsad omfattning och begränsat genomslag. Utbildnings- och omskolningsprogram har förstärkts, men de är fortfarande otillräckliga och inte tillräckligt målinriktade på långtidsarbetslösa och missgynnade grupper. Utbildningssystemet bidrar inte tillräckligt till den socioekonomiska utvecklingen och är underfinansierat på alla nivåer. Utbildningsresultatens låga kvalitet, romernas deltagande i ordinarie, inkluderande utbildning ända från tidig barndom och effektiv integration av elever från socioekonomiskt missgynnade miljöer i utbildningen (med tanke på den stigande andelen personer med endast grundskoleutbildning) är akuta utmaningar. Utbildningsresultaten och nivån på de grundläggande färdigheterna är fortfarande låga internationellt sett och är starkt påverkade av elevernas socioekonomiska bakgrund. Att se till att Slovakiens befolkning utrustas med bättre färdigheter för en ekonomi och ett samhälle i förändring är en utmaning. Trots successiva lönehöjningar fram till 2020 är läraryrket fortfarande oattraktivt och lärarbristen ökar. Dessutom är den inledande utbildningens kvalitet och relevans och lärarnas möjligheter till yrkesutveckling begränsade. De nuvarande åtgärderna för att främja en rättvis utbildning för alla har hittills inte motsvarat förväntningarna, och inga verkliga framsteg har gjorts vad gäller att minska segregeringen av romska elever. Regeringen har antagit en nationell reformplan för utbildning och uppfostran (2018–2027) och en första handlingsplan (2018–2019) (tillsammans med en preliminär budget) samt ny lagstiftning om kvalitetssäkring inom högre utbildning. Det är mycket viktigt att dessa åtgärder genomförs och övervakas på ett effektivt sätt för att se om de ger de förväntade resultaten.

(13)Den låga sysselsättningen bland kvinnor beror på att den långa föräldraledigheten sällan utnyttjas av män, och späds dessutom på av begränsad tillgång till barnomsorg samt långvarig vård och omsorg till överkomlig kostnad. Den totala andelen barn i barnomsorg är extremt låg, särskilt när det gäller barn under tre års ålder. Regeringen har antagit ett nytt beslut om obligatoriskt deltagande i förskoleverksamhet från och med fem års ålder, med verkan från och med 2020. Det behövs dock ytterligare investeringar i och uppmuntran att delta i barnomsorg och förskola.

(14)Även om andelen personer som riskerar fattigdom eller social utestängning ligger under EU-genomsnittet, är nivåerna betydligt högre i ett antal regioner i södra och östra Slovakien. Tillgången till utbildning av hög kvalitet för alla utgör en betydande flaskhals, där de regionala skillnaderna är särskilt stora när det gäller andelen elever med endast grundskoleutbildning. Andra flaskhalsar gäller tillgången till hälso- och sjukvård, långvarig vård och omsorg, subventionerade boenden och andra väsentliga tjänster för missgynnade grupper, särskilt romer, liksom människor med funktionsnedsättningar samt människor som är drabbade av hemlöshet och utestängning från bostadsmarknaden. En integrerad strategi är nödvändig för att främja social inkludering för dessa grupper.

(15)Reformer som syftar till att öka hälso- och sjukvårdssystemets kostnadseffektivitet ökar, även om det varierar mellan vård- och omsorgsområdena i hur hög grad de har genomförts. De politiska åtgärder som vidtogs efter översynen av hälso- och sjukvårdsutgifterna har gett vissa positiva resultat, främst efter en rad åtgärder för att begränsa kostnaderna för läkemedel och medicintekniska produkter. Det finns dock fortfarande utrymme för ökad effektivitet och en mer prisvärd vård genom en strategisk omfördelning av resurserna mellan vårdområdena. Vården tillhandahålls fortfarande alltför ofta på sjukhusen, som trots regelbundna skuldlättnader fortsätter att dra på sig skulder och har svårt att finansiera de investeringar som krävs för att förbättra vårdens effektivitet och kvalitet. Att stärka primärvården är avgörande för att minska onödig användning av sjukhustjänster, men det låga antalet allmänläkare och det begränsade utbudet av tjänster inom primärvården är ett hinder för att öka hälso- och sjukvårdssystemets effektivitet. Eftersom regeringen har vidtagit åtgärder för att komma till rätta med bristen på vårdpersonal kommer det att vara viktigt att låta dessa åtgärder samverka med en mer långsiktig strategi för att gradvis decentralisera tjänster från akutvården, stärka primärvården och bygga ut den förebyggande vården.

(16)Ett splittrat forskningssystem gör att offentliga investeringar i forskning och utveckling inte får avsedd verkan gällande att höja kvaliteten på den vetenskapliga forskningen och attraherar inte privat finansiering. Forsknings- och innovationspolitiken lider av ineffektiv samordning mellan ministerier och andra aktörer, vilket leder till att omfattande reformer försenas och misslyckas. Den mindre lyckade omvandlingen av den slovakiska vetenskapsakademin väckte oro om kontinuiteten i verksamheten, vilket ledde till att hela processen föll samman. Om riktade åtgärder inte vidtas eller misslyckas, tillsammans med begränsat engagemang hos forskningsinstitutionerna och begränsad forskningskapacitet, bidrar det sammantaget till låga privata forsknings- och utvecklingsutgifter. Totalt sett ligger nivåerna för företagens forskning och utveckling fortfarande bland de lägsta i EU, och verksamheten är inriktad på medel- och högteknologisk tillverkningsindustri, där multinationella företag dominerar. Åtgärder för att stimulera kunskapsöverföring, stärka innovationskapaciteten i industrin och förbättra samarbetet mellan näringslivet och den akademiska världen fortskrider långsamt.

(17)För att öka Slovakiens produktivitet och upprätthålla konvergensen krävs även fortsatta investeringar i bland annat digital infrastruktur, transportinfrastruktur och energieffektivitet. Det finns ett behov av att förbättra den grundläggande fasta bredbands- och 4G-täckningen och spridningen av ultrasnabbt bredband. Investeringar i energieffektivitet, särskilt inom fastighetssektorn, och miljöteknik kan vara en källa till grön tillväxt och bidra till att bevara knappa miljöresurser. För att mindre utvecklade regioner ska kunna komma i kapp och bli mer kunskapsbaserade, konkurrenskraftiga och produktiva krävs dessutom mer strategiska investeringar för att fylla luckor i infrastrukturen och förbättra transportnäten. Slovakien släpar efter när det gäller att slutföra det centrala väg- och järnvägsnätet i det transeuropeiska transportnätet, till exempel Rhen-Donau-korridoren. Brister i transportnätet kan åtgärdas genom att förbättra det befintliga kollektivtrafiknätets sammankopplingsmöjligheter, intermodalitet och driftskompatibilitet samt genom att främja hållbara transportsätt.

(18)En tung administrativ börda och regelbörda kan inverka negativt på investeringar och innovation, särskilt för små och medelstora företag. Trots regeringens ansträngningar minskar den administrativa bördan inte tillräckligt mycket, och det slovakiska företagsklimatet halkar efter i internationella jämförelser. Lagstiftningens kvalitet och bristen på förutsägbarhet är ett problem för företagen. Dessa utmaningar bör hanteras genom ett fullständigt genomförande av Slovakiens strategi för bättre lagstiftning (RIA2020) och en förstärkning av Slovakiens centrum för bättre lagstiftning. Den slovakiska sektorn för fria yrkesutövare är fortfarande starkt reglerad. Regleringen är mer begränsande än det viktade EU-genomsnittet för advokater, patentombud, väg- och vatteningenjörer, arkitekter, revisorer, turistguider och fastighetsmäklare.

(19)Regeringen håller på att reformera praxis för offentlig upphandling väsentligt genom att se över regelverket för att förenkla handläggningen och minska transaktionskostnaderna. Den nya inriktningen på professionalisering är välkommen, men de allmänna fördelarna visar sig dock endast långsamt. I ett klimat av misstro mot offentliga institutioner måste de offentliga upphandlarna anstränga sig mer för att återfå näringslivets, mediernas och allmänhetens förtroende. Detta är ett hinder för införandet av de mycket välbehövliga nya metoderna. Ansträngningarna för att öka användningen av kvalitetskriterier måste öka för att ge mer valuta för pengarna och förbättra den strategiska användningen av offentlig upphandling.

(20)Slovakiens offentliga förvaltning hämmas fortfarande av ineffektivitet och flaskhalsar, vilket framför allt beror på ineffektivt samarbete mellan myndigheter. Bristen på kapacitet och strategisk planering samt administrativ ineffektivitet hämmar ett smidigt genomförande av ESI-fonderna. Som en följd av detta gick Slovakien miste om 120 miljoner euro i finansiering för 2014–2020, samtidigt som fördelningen av medel till de slutliga stödmottagarna fortfarande är låg. Dessutom ledde suboptimala förberedelser av projekt som fått medel från ESI-fonderna till försenade investeringar och snäva tidsfrister för offentliga upphandlingar, vilket ökade risken för oriktigheter.

(21)Korruption fortsätter att utgöra en utmaning, och viljan att lagföra ärenden om korruption på hög nivå har varit begränsad. Bekämpningen av korruption hindras av brister i polis- och åklagarmyndigheternas organisation och rutiner och ett svagt skydd för visselblåsare. Att förbättra rättsväsendets ändamålsenlighet, däribland dess oberoende, förblir också en utmaning. Trots vissa förbättringar i fråga om effektivitet och kvalitet kvarstår farhågor om rättsväsendets oberoende, och de fördröjda utnämningarna av domare i författningsdomstolen kan påverka rättsväsendets funktion.

(22)Programplaneringen för EU-medel för perioden 2021–2027 kan bidra till att åtgärda en del av de brister som identifierats i rekommendationerna, särskilt de områden som anges i bilaga D till landsrapporten. Slovakien skulle på detta sätt bättre kunna utnyttja dessa medel på de identifierade områdena, med beaktande av regionala skillnader. Att stärka landets administrativa kapacitet att förvalta dessa medel är en viktig faktor för att den här investeringen ska lyckas.

(23)Kommissionen har inom ramen för 2019 års europeiska planeringstermin gjort en omfattande analys av Slovakiens ekonomiska politik och redogjort för den i 2019 års landsrapport. Kommissionen har även bedömt stabilitetsprogrammet för 2019 och det nationella reformprogrammet för 2019 samt uppföljningen av de rekommendationer Slovakien har fått tidigare år. Kommissionen har beaktat inte bara programmens relevans för hållbarheten i finanspolitiken och den socioekonomiska politiken i Slovakien, utan också att unionens regler och riktlinjer har iakttagits, mot bakgrund av behovet att stärka den övergripande ekonomiska styrningen i unionen genom att framtida nationella beslut fattas med beaktande av synpunkter på unionsnivå.