Kommissionens tillkännagivande

Vägledning om planer för återhämtning och resiliens inom ramen för REPowerEU

(2022/C 214/01)

Sedan förordningen om faciliteten för återhämtning och resiliens (RRF-förordningen) (1) antogs har det geopolitiska läget förändrats avsevärt. Den ryska invasionen av Ukraina har haft en drastisk inverkan på unionens samhälle och ekonomi. Dessa exceptionella, geopolitiska utmaningar gör det ännu viktigare och mer angeläget att minska EU:s beroende av fossila bränslen, särskilt sådana som importeras från Ryssland, bland annat ett fullständigt genomförande av förslagen i 55 %-paketet, öka användningen av förnybara energikällor och ytterligare förbättra energieffektiviteten. För att hantera dessa utmaningar, och på begäran av Europeiska rådet, offentliggjorde kommissionen den 18 maj 2022 en REPowerEU-plan med gemensamma europeiska åtgärder inom detta område, vilka kompletterar de åtgärder som vidtagits när det gäller tryggad energiförsörjning och energilagring. I REPowerEU-planen föreslås en rad åtgärder för att spara energi, diversifiera försörjningen och påskynda Europas övergång till ren energi.

— Energibesparingar kan uppnås på hushålls-, byggnads-, transport- och industrinivå samt inom energisystemet genom ökad energieffektivitet.

— Gasförsörjningen kan diversifieras genom ökad import av flytande naturgas och gas genom rörledning från andra leverantörer än Ryssland, samt genom ökade nivåer av biometan och förnybar eller fossilfri vätgas.

— För att påskynda Europas övergång till ren energi måste andelen förnybar energi i energimixen öka, och åtgärder måste vidtas för att ta itu med flaskhalsar i infrastrukturen och lagstiftningen samt bristen på arbetskraft och kompetens.

Dessa tre typer av insatser stöds av en smart kombination av investeringar och reformer.

Faciliteten för återhämtning och resiliens kan spela en central roll när det gäller att mobilisera och sätta in tillgängliga medel på unionsnivå och nationell nivå för att uppnå målen i REPowerEU-planen. För att faciliteten för återhämtning och resiliens ska vara bättre rustad för att effektivt hantera målen i REPowerEU-planen lade kommissionen fram ett riktat förslag om ändring av RRF-förordningen i syfte att uppnå REPowerEU-målen (kommissionens förslag till förordning om REPowerEU-kapitel i planer för återhämtning och resiliens). Syftet är att snabbt tillhandahålla den ram som behövs för att se till att investeringar och reformer som stärker EU:s energiresiliens mobiliseras så snart som möjligt. I förslaget fastställs särskilda REPowerEU-mål som bör ligga till grund för de investeringar och reformer som ska ingå i de befintliga planerna för återhämtning och resiliens som en del av särskilda REPowerEU-kapitel. Dessutom föreskrivs särskilda finansieringskällor för att finansiera de relevanta åtgärderna.

Formerna för hur REPowerEU-kapitlen ska utformas förklaras i denna vägledning. Denna vägledning är inriktad på förfarandet för att ändra befintliga planer, medan vägledningen från januari 2021 (2) fortfarande gäller för utarbetandet av planer för återhämtning och resiliens.

I del 1 i denna vägledning beskrivs den rättsliga grunden för ändring av antagna planer för återhämtning och resiliens. Del 2 avser utarbetandet av och innehållet i REPowerEU-kapitlen. Där anges också den information som medlemsstaterna bör lämna till kommissionen om skälen till, målen för och arten av de ändringar som de gör i sina planer för återhämtning och resiliens.

Vid utarbetandet av ändringarna av planerna för återhämtning och resiliens för att återspegla REPowerEU-kapitlen är det viktigt att understryka följande principer:

— Medlemsstaterna bör fortsätta att fokusera på genomförandet av de befintliga planerna för återhämtning och resiliens, så att delmål och mål kan uppnås, med tanke på hur viktigt detta är för en snabb återhämtning från pandemins ekonomiska effekter och för att bli mer motståndskraftiga.

— Ändringarna av planerna för återhämtning och resiliens bör därför vara väl motiverad och begränsas till de olika situationer som beskrivs i denna vägledning för att möjliggöra ett snabbt antagande och mobilisering av ytterligare investeringar och reformer.

— Ambitionsnivån i planerna för återhämtning och resiliens kan inte sänkas, särskilt inte när det gäller reformer avseende landsspecifika rekommendationer. De ytterligare investeringar och reformer som planeras för den reviderade planen för återhämtning och resiliens bör inriktas på REPowerEU-målen.

Innehållsförteckning

DEL I: ALLMÄN RAM FÖR ÄNDRING AV PLANER FÖR ÅTERHÄMTNING OCH RESILIENS 3

Inledning 3

I. Finansiering enbart för reformer och investeringar som ingår i REPowerEU-kapitel 4

1. Artikel 21a – nya medel för REPowerEU 4

A) Överföring av medel enligt artikel 26a i förordning (EU) 2021/1060 om gemensamma bestämmelser 4

B) Anslag från Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling 6

II. Skäl till ändring av planerna för återhämtning och resiliens 7

1. Artikel 14.2 i RRF-förordningen: en översyn av planen för begäran om lån 7

2. Artikel 18.2 i RRF-förordningen: en uppdatering av planen 9

3. Artikel 21 i RRF-förordningen: att ändra eller ersätta planen eftersom planen eller delar av den inte längre kan uppnås på grund av objektiva omständigheter 11

4. Översikt över förfarandena 13

5. Översikt över möjliga ändringar av planerna 13

DEL II: VÄGLEDNING OM UTARBETANDE OCH PRESENTATION AV TILLÄGG 14

I. REPowerEU-kapitlet 14

1. Rättslig grund och REPowerEU-målen 14

2. Innehållet i REPowerEU-kapitlen 15

3. Bedömning av REPowerEU-kapitlet 19

II. Allmän vägledning för ändringar av planer för återhämtning och resiliens 21

1. Mål för ändringarna 21

A) Övergripande och tillräckligt balanserat svar på den ekonomiska och sociala situationen/bidrag till de sex pelarna 22

B) Koppling till de landsspecifika rekommendationerna och den europeiska planeringsterminen 22

C) Övergripande effekt av planen för återhämtning och resiliens 23

D) Enhetlighet 23

E) Jämställdhet och lika möjligheter för alla 23

F) Gränsöverskridande projekt och projekt som omfattar flera länder 23

G) Statligt stöd 24

2. Beskrivning av ändringarna 24

A) Beskrivning av reformer och investeringar 24

B) Gröna och digitala aspekter 25

C) Klimatspårning och digital märkning 26

D) Principen om att inte orsaka betydande skada 26

E) Öppet strategiskt oberoende 27

F) Delmål, mål och tidsplan 28

G) Finansiering och kostnader 28

3. Komplementaritet i planerna för återhämtning och resiliens samt genomförandet av dem 29

A) Överensstämmelse med andra initiativ 29

B) Komplementaritet i finansieringen 29

C) Undvikande av dubbelfinansiering 29

D) Genomförande 30

E) Samrådsförfarande 30

F) Kontroller och revision 31

G) Kommunikation 31

BILAGA: FINANSIERINGSINSTRUMENT 32

DEL I

ALLMÄN RAM FÖR ÄNDRING AV PLANER FÖR ÅTERHÄMTNING OCH RESILIENS

Inledning

I linje med RRF-förordningen och kommissionens förslag om ändring av RRF-förordningen kan medlemsstaterna föreslå ändringar av en tidigare antagen plan för återhämtning och resiliens i följande syften:

— Artikel 21a: för att dra nytta av den nya kategorin av icke återbetalningspliktigt ekonomiskt stöd för REPowerEU.

— Artikel 21b: för att dra nytta av medel från program med delad förvaltning (fonder enligt förordningen om gemensamma bestämmelser och Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling) för REPowerEU.

— Artikel 14.2: för att se över den plan som åtföljer en begäran om lån.

— Artikel 18.2: för att uppdatera planen för att ta hänsyn till det uppdaterade maximala ekonomiska bidraget efter den beräkning som avses i artikel 11.2.

— Artikel 21: för att ändra eller lämna in en ny plan eftersom planen, inbegripet relevanta delmål och mål, inte längre kan uppnås på grund av objektiva omständigheter.

När medlemsstaterna ändrar sina planer för återhämtning och resiliens uppmanas de att göra detta på grundval av en konsoliderad version av den ursprungliga planen, som bör återspegla de ändringar som införts under bedömningsfasen och vara helt förenlig med rådets respektive genomförandebeslut. Medlemsstater som inte har konsoliderat sin ursprungliga plan uppmanas att göra detta innan de ändrar den. Medlemsstaterna bör lämna in de ändrade planerna i form av ett tillägg till sina konsoliderade planer.

Varje ändring av de antagna planerna kommer att medföra en ny bedömning i enlighet med artikel 19 i RRF-förordningen. Kommissionen kommer att tillämpa de relevanta bedömningskriterierna på hela planen för återhämtning och resiliens, dvs. den tidigare antagna planen för återhämtning och resiliens plus de ändringar som lagts fram.

Kommissionens positiva bedömning av en ändrad plan måste därefter godkännas genom att rådet antar det genomförandebeslut som kommissionen föreslagit, i enlighet med artikel 20 i RRF-förordningen. Detta ska vid behov följas av undertecknandet av ett nytt eller ändrat finansierings- och/eller låneavtal mellan kommissionen och den berörda medlemsstaten och, före eventuella utbetalningar, undertecknandet av operativa arrangemang.

När den berörda medlemsstaten lämnar in en ändrad plan för återhämtning och resiliens bör den tydligt ange den rättsliga grunden för de föreslagna ändringarna av planen, tillsammans med den motivering som krävs i motsvarande artikel/artiklar i RRF-förordningen. En begäran om ändring av planen kan grundas på någon av de rättsliga bestämmelser som nämns ovan eller på en kombination av dem.

För att optimera förfarandet med att ändra planerna uppmanas varje medlemsstat att sammanställa alla planerade ändringar av sin plan i en enda begäran som ska lämnas in till kommissionen. Finansierings- och/eller låneavtalen efter ändringar av en plan som grundar sig på en kombination av rättsliga grunder (i den mån de inbegriper artikel 18.2) kan undertecknas från och med januari 2023.

Innan medlemsstaterna lämnar in de ändrade planerna för återhämtning och resiliens uppmanas de att först inleda en informell dialog med kommissionens avdelningar. Denna dialog, som liknar den som hölls innan de ursprungliga planerna lämnades in, syftar till att hjälpa medlemsstaterna att förbereda ändringarna av planerna för återhämtning och resiliens.

I. Finansiering enbart för reformer och investeringar som ingår i REPowerEU-kapitel

1. Artikel 21a – nya medel för REPowerEU

Genom kommissionens förslag till förordning om REPowerEU-kapitel i planerna för återhämtning och resiliens införs en ny kategori av icke återbetalningspliktigt ekonomiskt stöd. Dessa medel får endast användas för att finansiera reformer och investeringar som ingår i det REPowerEU-kapitel som avses i artikel 21c.1 i RRF-förordningen, i dess ändrade lydelse enligt kommissionens förslag (se det särskilda avsnittet i del II).

Medlemsstater som vill dra nytta av dessa ytterligare medel ska lämna in planer för återhämtning och resiliens (gäller dem som inte har antagna planer) eller ändrade planerna för återhämtning och resiliens i enlighet med kommissionens förslag till förordning om REPowerEU-kapitel i planerna för återhämtning och resiliens (kommissionens förslag). Medlemsstaterna uppmanas att lämna in sina planer så snart som möjligt efter den 30 juni 2022 så att de tillgängliga medlen för genomförandet av de brådskande REPowerEU-målen kan fördelas snabbt och så att utbetalningen av detta ytterligare ekonomiska stöd underlättas. Delbetalningsplanerna för REPowerEU-bidraget kommer att integreras med medlemsstaternas delbetalningsplaner för de redan antagna icke återbetalningspliktiga ekonomiska stöden och lånen.

A) Överföring av medel enligt artikel 26a i förordning (EU) 2021/1060 om gemensamma bestämmelser

I samband med kommissionens förslag har en ändring av förordningen om gemensamma bestämmelser föreslagits för att införa en ny möjlighet till överföringar till faciliteten för återhämtning och resiliens. Enligt den nyligen föreslagna artikel 26a i förordningen om gemensamma bestämmelser har medlemsstaterna möjlighet att överföra upp till 7,5 % av de nationella anslagen från fonder som omfattas av den förordningen till faciliteten för återhämtning och resiliens (utöver de 5 % som redan föreskrivs i artikel 7 i RRF-förordningen). Sådana överföringar kompletterar den möjlighet till överföring av medel som avses i artikel 26 i förordningen om gemensamma bestämmelser.

REPowerEU-kapitlet och de sammanhållningspolitiska fonderna har som gemensamt mål att stödja energiomställningen, vilket innebär att investeringar för att främja ytterligare energieffektivitet och vidareutveckling av förnybara energikällor kan stödjas genom båda typerna av instrument. För att öka synergieffekterna mellan dessa politikområden rekommenderas medlemsstaterna att finansiera tidiga investeringar inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens, vars tidsram löper till 2026, och att finansiera senare investeringar inom ramen för de sammanhållningspolitiska fonderna, som mot bakgrund av n+3-regeln kan stödja investeringar fram till 2029. I den föreslagna ändringen av artikel 21b i RRF-förordningen anges att överföringarna kommer att finansiera nya åtgärder som ingår i REPowerEU-kapitlet. För detta ändamål måste medlemsstaterna lämna in en (ändrad) plan för återhämtning och resiliens, inklusive ett REPowerEU-kapitel med en beskrivning av de reformer och investeringar som ska stödjas. En medlemsstat får enligt artikel 26a endast överföra det belopp som är behövs för att finansiera kostnaderna för nya reformer och investeringar, för att säkerställa att medlen från delad förvaltning stöder ytterligare åtgärder, och endast om medlemsstaten redan har begärt överföringar från denna särskilda fond upp till det tak på 5 % som anges i artikel 26.

Enbart investeringar i infrastruktur och teknik räcker inte för att minska beroendet av fossila bränslen. Resurser bör avsättas för omskolning och fortbildning av människor så att arbetskraften utrustas med grön kompetens. Detta ligger i linje med målet för Europeiska socialfonden+, som syftar till att hjälpa medlemsstaterna att uppnå en kvalificerad och resilient arbetskraft som är förberedd för framtidens arbetsliv. Mot bakgrund av detta bör resurser som överförs från Europeiska socialfonden+ bidra till att stödja åtgärder för omskolning och fortbildning av arbetskraften. Kommissionen kommer att bedöma om åtgärderna i REPowerEU-kapitlen på ett betydande sätt bidrar till att stödja en återkvalificering av arbetskraften mot grön kompetens.

Medlemsstaterna får begära sådana överföringar som en del av sin partnerskapsöverenskommelse eller genom programändringar. Om begäran om överföring gäller en programändring får endast medel för kommande kalenderår överföras. Detta påverkar dock inte det totala belopp som kan överföras, dvs. upp till 7,5 % av det ursprungliga nationella anslaget.

Medlemsstaterna och kommissionen bör diskutera det bästa alternativet baserat på hur långt deras respektive partnerskapsöverenskommelse och program har kommit.

Om en partnerskapsöverenskommelse redan har godkänts och ett eller flera program ännu inte har antagits, kan en fristående överföring begäras genom en anmälan till kommissionen om en översyn av en begränsad mängd uppgifter i partnerskapsöverenskommelsen (artikel 11.1 c, e och h i förordningen om gemensamma bestämmelser – vad gäller de belopp som ska överföras och motiveringen, fördelningen av medel per regionkategori samt förteckningen över planerade program med finansiella anslag per fond och motsvarande nationella bidrag per regionkategori).

Om ett program redan har antagits och behöver ändras för att återspegla en sådan överföring, kommer ett förenklat antagningsförfarande att tillämpas. I motsats till det vanliga förfarandet enligt artikel 40.2 i förordningen om gemensamma bestämmelser ska övervakningskommittén rådfrågas om ändringen, men det krävs inget förhandsgodkännande från kommittén.

Kommissionen ska dessutom godkänna ändringen av programmet inom en månad efter det att den lämnats in.

Medel per medlemsstat för perioden 1 januari 2021–31 december 2027

Medlems-stat Ursprungligt anslag 2021–2027 (miljoner euro) Totalt nationellt anslag Artikel 26a – maximal överföring (7,5 %) Eruf ESF+ Sammanhållnings-fonden EHFVF BE 1 152 1 168 0 40 2 361 202 BG 5 741 2 625 1 266 85 9 718 732 CZ 10 426 2 701 6 365 30 19 523 1 485 DK 141 120 0 201 462 38 DE 10 913 6 527 0 212 17 652 1 384 EE 1 693 503 820 97 3 113 230 IE 396 508 0 142 1 046 89 EL 11 452 5 845 3 023 375 20 695 1 533 ES 23 540 11 153 0 1 120 35 814 2 654 FR 9 070 6 675 0 567 16 312 1 263 HR 5 356 1 983 1 182 244 8 764 653 IT 26 615 14 535 0 518 41 668 3 157 CY 467 222 178 38 906 67 LV 2 493 711 1 039 135 4 378 321 LT 3 464 1 136 1 419 61 6 081 457 LU 15 15 0 0 30 4 HU 13 360 5 507 2 602 38 21 507 1 629 MT 474 124 165 22 786 59 NL 506 414 0 98 1 018 97 AT 537 394 0 7 938 86 PL 47 417 14 913 9 283 512 72 125 5 413 PT 11 497 7 497 3 399 379 22 771 1 689 RO 17 070 8 239 3 538 162 29 009 2 191 SI 1 538 727 718 24 3 007 229 SK 8 117 2 404 1 613 15 12 150 926 FI 888 605 0 72 1 564 124 SE 863 707 0 116 1 685 144 EU-27 215 021 97 958 36 610 5 310 355 083 26 869

B) Anslag från Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling

Enligt kommissionens förslag till förordning om REPowerEU ska medlemsstaterna ha möjlighet att överföra en del av anslagen från Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling (Ejflu) till faciliteten för återhämtning och resiliens. En särskild artikel kommer att läggas till i förordning (EU) 2021/2115 om strategiska planer inom den gemensamma jordbrukspolitiken (strategiska GJP-planer) för att införa en ny möjlighet till överföringar till faciliteten för återhämtning och resiliens. Medlemsstaterna kan välja att anslå upp till 12,5 % av det ursprungliga Ejflu-anslaget till de reformer och investeringar som ingår i REPowerEU-kapitlet. Medlemsstaterna bör använda detta anslag i linje med den föreslagna ändringen av RRF-förordningen för att stödja åtgärder för jordbruksinvesteringar till förmån för jordbrukare eller grupper av jordbrukare, för att öka produktionen av förnybar energi och hållbar biometan, dvs. som framställs av organiskt avfall och jordbruks- och skogsrester, samt för att öka energieffektiviteten genom att minska användningen av syntetiska gödselmedel.

För att kunna dra nytta av de medel som anslagits från Ejflu måste medlemsstaterna lämna in en (ändrad) plan för återhämtning och resiliens, inklusive ett REPowerEU-kapitel med en beskrivning av de reformer och investeringar som stöds av de anslagna medlen.

Medlemsstaterna får begära sådana överföringar som en del av sina strategiska GJP-planer eller genom ändringarna. I detta avseende bör medlemsstaterna och kommissionen diskutera det bästa alternativet baserat på hur långt deras strategiska GJP-planer har kommit. En sådan ändring ska inte räknas med i det högsta antal ändringar som föreskrivs i artikel 119.7.

De medel som anslås enligt artikel 81a i förordningen om strategiska GJP-planer bör användas för åtgärder som är förenliga med och i synergi med medlemsstatens strategiska ram för stöd till jordbruket och landsbygdsområden, i enhetlighet med målen för de strategiska GJP-planerna. Berörda parter som deltar i processen för strategiska GJP-planer bör rådfrågas vid utarbetandet av REPowerEU-kapitlet i faciliteten för återhämtning och resiliens. Det föreslås att jordbruksministerier och/eller förvaltningsmyndigheter med ansvar för genomförandet av Ejflu deltar i processen eftersom de har direkt erfarenhet av dessa projekt inom ramen för Ejflu.

Om en strategisk GJP-plan redan har antagits och behöver ändras för att återspegla en sådan överföring, kommer ett förenklat antagningsförfarande att tillämpas. I motsats till det vanligt förfarande enligt artikel 119.6 i förordning (EU) 2021/2115 om strategiska GJP-planer ska kommissionen anta eller avslå den ändrade strategiska GJP-planen inom en månad efter det att den lämnats in. Dessa korta tidsfrister för kommissionens antagande syftar till att säkerställa att genomförandet av de strategiska GJP-planerna fortsätter som planerat, samt att säkerställa att jordbrukarna snabbt får stöd inom ramen för både den gemensamma jordbrukspolitiken och REPowerEU-kapitlet i faciliteten för återhämtning och resiliens.

Dessutom kommer den finansiering som anslås till faciliteten för återhämtning och resiliens att ingå i tilldelningen av det minimianslag för interventioner som bidrar till uppnåendet av specifika miljö- och klimatmål som avses i artikel 93 i förordningen om strategiska GJP-planer.

Ursprungliga anslag från Ejflu (2023–2027) Artikel 81a – maximal överföring (12,5 %) BE 414 51 BG 1 410 176 CZ 1 296 161 DK 380 47 DE 5 461 682 EE 440 55 IE 1 558 194 EL 2 785 348 ES 5 402 675 FR 7 297 912 HR 1 486 185 IT 6 750 843 CY 119 14 LV 587 73 LT 977 122 LU 62 7 HU 2 084 260 MT 100 12 NL 366 45 AT 2 600 325 PL 6 600 825 PT 2 703 337 RO 4 835 604 SI 551 68 SK 1 295 161 FI 1 772 221 SE 1 059 132 EU-27 60 393 7 549

II. Skäl till ändring av planerna för återhämtning och resiliens

1. Artikel 14.2 i RRF-förordningen: en översyn av planen för begäran om lån

För att stödja nya reformer och investeringar som läggs fram i de ändrade planerna kan medlemsstaterna fortfarande få finansiering enligt de mycket gynnsamma finansieringsvillkoren för lån från faciliteten för återhämtning och resiliens. Medlemsstaterna uppmuntras särskilt att förlita sig på denna betydande finansieringskälla, som kommissionen kan bevilja fram till slutet av 2023, för att finansiera ytterligare reformer och investeringar som påskyndar genomförandet av REPowerEU-målen.

Den sista dagen för inlämning av begäran om lån, inbegripet sådana som anslås enligt artikel 14.6 i RRF-förordningen, är den 31 augusti 2023, i enlighet med artikel 14.2 i RRF-förordningen.

A) Bedömning av begäranden om lånestöd

I enlighet med artikel 14.1 i RRF-förordningen får lånestöd beviljas till och med den 31 december 2023. Alla låneavtal bör därför träda i kraft senast den 31 december 2023. Före detta datum bör kommissionen och de berörda medlemsstaterna underteckna låneavtalen och kommissionen bör erhålla de rättsliga utlåtanden som styrker att alla konstitutionella och rättsliga krav i samband med dessa avtals ikraftträdande har uppfyllts.

En begäran om lånestöd bör motiveras noggrant och bör särskilt omfatta följande:

— En motivering till ökade finansiella behov.

— En förteckning över ytterligare reformer och investeringar, med tillhörande delmål och mål.

— Kostnadsberäkningar för den reviderade planen för återhämtning och resiliens.

Ökade finansiella behov kan bero på följande:

— Den berörda medlemsstaten lägger fram ytterligare reformer och investeringar.

— Den berörda medlemsstaten får sitt maximala ekonomiska bidrag minskat och ändrar därmed sin plan för återhämtning och resiliens så att vissa av åtgärderna flyttas från bidrag till lån, för att inte sänka den övergripande ambitionen i planen.

Om en medlemsstat begär ett lån enbart för att finansiera åtgärder för att genomföra REPowerEU-målen bör den information som beskrivs ovan integreras i REPowerEU-kapitlet (se del II avsnitt I om REPowerEU-kapitlet).

På grundval av denna information kommer kommissionen att bedöma begäranden om lån individuellt för varje medlemsstat. I sin bedömning kommer kommissionen att beakta hur den ytterligare finansieringen bidrar till målen för faciliteten för återhämtning och resiliens, och i synnerhet om de ytterligare åtgärder som lånen stödjer hanterar de utmaningar som identifieras i de landsspecifika rekommendationerna för 2022 och REPowerEU-målen.

B) Undantagsfall enligt artikel 14.6 i RRF-förordningen

I undantagsfall, och under förutsättning att det finns tillgängliga medel, får lånestödets belopp ökas till mer än 6,8 % av BNI, i enlighet med artikel 14.6 i RRF-förordningen. På grundval av kommissionens förslag ska kommissionen och rådet vid tillämpningen av denna artikel beakta behoven hos den medlemsstatens som begär lånestöd samt redan inlämnade begäranden om lånestöd enligt denna förordning eller begäranden om lånestöd som andra medlemsstater planerar att lämna in, med tillämpning av principerna om likabehandling, solidaritet, proportionalitet och öppenhet – i likhet med den praxis som kommissionen tillämpar när den tilldelar medlemsstaterna det tillgängliga lånebeloppet inom ramen för Sure.

För att underlätta en ordnad hantering av begäranden om lån över 6,8 % uppmanas medlemsstaterna att meddela sin avsikt att ta lån så snart som möjligt och senast 30 dagar efter ikraftträdandet av förordningen om REPowerEU-kapitel i planerna för återhämtning och resiliens.

C) Ytterligare information om lån

Finansieringsvillkoren för lån från faciliteten för återhämtning och resiliens är mycket fördelaktiga på grund av den höga ratingen på EU:s emissioner och den starka efterfrågan hos investerarna. Enligt de låneavtal som ingåtts mellan medlemsstaterna och kommissionen ska återbetalningen av lånen genom amorteringar inledas först efter en anståndsperiod på 10 år, vilket gör att medlemsstaterna kan dra nytta av den tillväxt som skapas genom reformer och investeringar innan återbetalningen påbörjas. Efter den inledande anståndsperiod måste medlemsstaterna göra årliga återbetalningar på 5 % av de utbetalade beloppen. Dessa villkor kommer att tillämpas på samma sätt för alla medlemsstater som får lån från faciliteten för återhämtning och resiliens.

I juli 2021 offentliggjorde kommissionen ett beslut om fastställande av hur de kostnader som uppstått i samband med NextGenerationEU:s upplåningspool ska fördelas mellan de medlemsstater som får lån från faciliteten för återhämtning och resiliens (3). De relevanta kostnaderna fördelas mellan de låntagande medlemsstaterna i förhållande till den andel stöd som de har fått. Denna kostnadsfördelningsmetod och dess genomförande kommer att säkerställa en objektiv, rättvis och tydligt dokumenterad grund för beräkning och fördelning av de respektive andelarna av alla kostnader till de medlemsstater som fått lån från faciliteten för återhämtning och resiliens. Fördelarna med dessa attraktiva finansieringsvillkor förs vidare till medlemsstater som beviljas lån från faciliteten för återhämtning och resiliens (4).

2. Artikel 18.2 i RRF-förordningen: en uppdatering av planen

Enligt artikel 18.2 i RRF-förordningen får medlemsstaterna också uppdatera sina planer för återhämtning och resiliens för att ta hänsyn till det uppdaterade maximala ekonomiska bidraget efter den beräkning som avses i artikel 11.2. Det slutliga maximala bidraget kommer att uppdateras av kommissionen senast den 30 juni 2022. Efter uppdateringen kommer medlemsstaterna kunna lämna in en uppdaterad plan, i enlighet med artikel 18.2 i RRF-förordningen. Formerna för uppdatering av planerna och omfattningen av de förväntade ändringarna beror på hur de slutligt anslaget ändras (dvs. om de justeras uppåt eller nedåt).

För att återspegla uppdateringen av det maximala ekonomiska bidraget och göra rättsliga åtaganden för ett belopp motsvarande 30 % av det ekonomiska bidrag, som beräknats enligt bilaga III till RRF-förordningen, bör finansieringsavtalet ändras under 2023. Det är viktigt att åtaganden görs för alla medel före den 31 december 2023. När medlemsstaterna utarbetar sin begäran om att uppdatera sina planer bör de därför beräkna tillräckligt med tid för både kommissionens bedömning och rådets godkännandeförfarande.

Oavsett om en medlemsstat beslutar att ändra sina planer för återhämtning och resiliens kommer rådet att behöva anta ett nytt genomförandebeslut för att återspegla det nya maximala ekonomiska bidraget, där betalningsprofilen anpassas för att ta hänsyn till ändringen av det maximala ekonomiska bidraget. De exakta formerna för anpassningen av delbetalningsprofilen kommer att behöva diskuteras bilateralt mellan medlemsstaten och kommissionen.

A) Justering uppåt

Medlemsstater vars maximala ekonomiska bidrag ökar uppmanas starkt att fullt ut utnyttja de ytterligare medel som finns tillgängliga genom att föreslå relevanta nya reformer och investeringar eller utöka de som redan planerats. Det är viktigt att de nyligen föreslagna åtgärderna bidrar till REPowerEU-målen. För att kunna dra nytta av hela det maximala ekonomiska bidraget bör de beräknade kostnaderna för dessa nya reformer och investeringar, med motsvarande ytterligare delmål och mål, åtminstone motsvara skillnaden mellan de uppskattade kostnaderna för den tidigare antagna planen för återhämtning och resiliens och det nya maximala ekonomiska bidraget.

Med tanke på att faciliteten för återhämtning och resiliens är prestationsbaserad kan det ytterligare belopp som följer av att det ekonomiska bidraget justeras uppåt inte användas för att kompensera för en ökning av de beräknade kostnaderna för åtgärder som ingår i de redan antagna planerna för återhämtning och resiliens. Bedömningen av kostnadsberäkningen var en del av bedömningen av de ursprungliga planerna för återhämtning och resiliens. Om en medlemsstat väljer att inte dra nytta av en ökning av det maximala ekonomiska bidraget, behöver varken planen eller rådets genomförandebeslut uppdateras.

Ett antal medlemsstater utarbetade sina ursprungliga planer för återhämtning och resiliens med en beräknad totalkostnad som översteg det ursprungliga maximala ekonomiska bidraget, eftersom de förväntade sig att bidraget skulle justeras uppåt. Om deras uppdaterade bidrag ligger inom de beräknade totalkostnaderna för de redan godkända planerna för återhämtning och resiliens behöver dessa medlemsstater inte uppdatera sina planer för återhämtning och resiliens för att dra nytta av de ytterligare medlen.

B) Justering nedåt

Även om medlemsstaters slutliga maximala ekonomiska bidrag minskar uppmuntras de att fortsätta att genomföra sina antagna planer för återhämtning och resiliens med hjälp av alternativa finansieringskällor. Med tanke på betydelsen av de reformer och investeringar som ingår i planerna för återhämtning och resiliens för att hantera de utmaningar som medlemsstaterna står inför, bör genomförandet av dem förbli en central prioritering. Om en medlemsstat ändå vill anpassa agendan för investeringar eller reformer i sin plan för återhämtning och resiliens måste den lämna in en uppdaterad plan.

En nedjustering av det maximala ekonomiska bidraget motiverar inte att reformerna försämras eller tas bort från planerna. Reformer har i själva verket inte några eller väldigt låga kostnader och är därför inte kopplade till storleken på det maximala ekonomiska bidraget. Dessutom måste den reviderade planen fortfarande uppfylla alla bedömningskriterier och i synnerhet omfatta alla eller en betydande andel av de landsspecifika rekommendationerna.

För att kompensera för det sänkta maximala ekonomiska bidraget och uppfylla REPowerEU-målen uppmanas de medlemsstater som står inför en nedjustering att använda sig av följande alternativ, förutom att förlita sig på nationella medel:

— Begära ett lån från faciliteten för återhämtning och resiliens.

— Överföra medel från sammanhållningspolitiken i enlighet med artikel 26 i förordningen om gemensamma bestämmelser och artikel 7.1 i RRF-förordningen.

— Flytta investeringar som kommer att vara slutförda före utgången av 2023 från faciliteten för återhämtning och resiliens till de europeiska struktur- och investeringsfonderna för programperioden 2014–2020, inbegripet genom React-EU, i linje med n+3-regeln.

— Flytta vissa planerade investeringar inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens till de sammanhållningspolitiska programmen för 2021–2027.

Lån som kompenserar för nedjustering

Som nämnts ovan kan medlemsstaterna begära lån till och med den 31 augusti 2023. Ett alternativ för att kompensera för det sänkta maximala ekonomiska bidraget och uppfylla de nya REPowerEU-målen skulle vara att den berörda medlemsstaten tar ett lån. I ett sådant scenario gäller villkoren i artikel 14 i RRF-förordningen. Medlemsstaten bör tydliggöra i den reviderade planen för återhämtning och resiliens vilka reformer och investeringar som flyttas från det ekonomiska bidraget till lån.

Överföra medel från fonder som omfattas av förordningen om gemensamma bestämmelser till faciliteten för återhämtning och resiliens enligt artikel 26 i förordningen om gemensamma bestämmelser

Enligt artikel 7.1 i RRF-förordningen får medlemsstaterna överföra medel som tilldelats inom ramen för delad förvaltning till faciliteten för återhämtning och resiliens, särskilt genom fonder som omfattas av förordningen om gemensamma bestämmelser. Enligt artikel 26 i förordningen om gemensamma bestämmelser (förordning (EU) 2021/1060) får upp till 5 % av medlen från fonder som omfattas av förordningen om gemensamma bestämmelser för budgetperioden 2021–2027 överföras till andra EU-instrument, uteslutande till förmån för den berörda medlemsstaten, vilket innebär att redan gjorda överföringar till andra instrument (t.ex. till Erasmus+) minskar det högsta belopp som kan överföras till faciliteten för återhämtning och resiliens. Denna bestämmelse skulle kunna göra det möjligt för medlemsstaten att öka sina tillgängliga medel inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens och eventuellt täcka en nedjustering av det slutliga maximala ekonomiska bidraget.

Medlemsstaterna får begära sådana överföringar antingen som en del av sin partnerskapsöverenskommelse eller genom programändringar eller, om partnerskapsöverenskommelsen har godkänts och ett eller flera program ännu inte har antagits, genom anmälan om en översyn av vissa begränsade uppgifter i partnerskapsöverenskommelsen. Medlemsstater som vill använda denna möjlighet bör diskutera med kommissionen det bästa alternativet baserat på hur långt deras partnerskapsöverenskommelse och program har kommit. Enligt artikel 26.3 i förordningen om gemensamma bestämmelser ska begäranden om en sådan överföring genom programändringar vederbörligen motiveras med avseende på den komplementaritet och den verkan som ska uppnås.

Som en del av den motivering som ska tillhandahållas för en sådan överföring kan medlemsstaterna förlita sig på det faktum att de reformer och investeringar inom ramen för planen för återhämtning och resiliens som sådana överföringar möjliggör i allmänhet också bör bidra på ett positivt sätt till uppnåendet av sammanhållningspolitikens mål. Många planer för återhämtning och resiliens omfattar till exempel reformer för att förbättra den offentliga förvaltningens ändamålsenlighet eller reformer av offentlig upphandling som kommer att bidra till att öka ändamålsenligheten hos medlemsstaternas investeringar inom ramen för de sammanhållningspolitiska fonderna.

Möjligheten att överföra upp till 5 % enligt artikel 26 i förordningen om gemensamma bestämmelser kan användas för att kompensera för minskade anslag i fråga om alla åtgärder som ingår i den befintliga planen för återhämtning och resiliens. Den kan också användas för reformer och investeringar som ingår i REPowerEU-kapitlen. Detta bör särskiljas från möjligheten att överföra upp till 7,5 % enligt den nyligen föreslagna artikel 26a i förordningen om gemensamma bestämmelser, där de överförda medlen enbart kan användas för reformer och investeringar som ingår i REPowerEU-kapitlet och endast kan begäras om medlemsstaten redan har begärt överföringar från denna särskilda fond upp till det tak på 5 % som anges i artikel 26 i förordningen om gemensamma bestämmelser.

Flytta vissa planerade investeringar inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens till programmen för 2014-2020

Medlemsstater som kommer att se sitt maximala ekonomiska bidrag från faciliteten för återhämtning och resiliens minska och som har outnyttjade sammanhållningsmedel kan flytta en del av sina investeringar i planen för återhämtning och resiliens till sammanhållningsprogrammen för 2014–2020. Med tanke på de ytterligare resurser som tillhandahålls inom ramen för React-EU kan många medlemsstater fortfarande lägga till nya projekt i programmen i den mån de passar in i de befintliga programmens prioriteringar för att säkerställa ett fullt utnyttjande. Dessa investeringar måste även följa de sammanhållningspolitiska reglerna, inklusive reglerna för stödberättigande avseende laglighet och korrekthet. Projekten måste vara slutförda och funktionella när programmen avslutas, dvs. den 15 februari 2025. Det är viktigt att notera att de investeringar som har flyttats från planen för återhämtning och resiliens till sammanhållningsprogrammen inte bör vara kopplade till delmål och mål som ingår i en tidigare inlämnad begäran om utbetalning.

Slutdatumet för stödberättigande utgifter inom ramen för sammanhållningsprogrammen för 2014–2020, den 31 december 2023, måste respekteras. Detta innebär i praktiken att investeringar inom ramen för programmen för 2014–2020 fortfarande kommer att ersättas så länge de stödberättigande utgifterna har uppstått före utgången av 2023. I detta sammanhang kan betalningsansökningar som lämnas in till kommissionen inom ramen för programmen avse samtliga etapper av genomförandet av en viss investering, inklusive startetappen. Insatserna måste dock vara slutförda vid tidpunkten för avslutandet, såvida de inte införlivas i sammanhållningspolitiken för 2021–2027. Investeringar inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens som befinner sig i ett tidigt genomförandeskede (t.ex. inledning av ansökningsomgångar eller urval av stödmottagare) kommer sannolikt inte att ha framskridit tillräckligt för att flyttas till programmen för 2014–2020. Medlemsstaterna uppmanas att fokusera på de investeringar där de tidiga etapperna av genomförandet är över och där det konkreta genomförandet, med betalningar till relevanta stödmottagare eller entreprenörer, har inletts.

Flytta vissa planerade investeringar inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens till sammanhållningsprogrammen för 2021–2027

Inom de sammanhållningspolitiska programmen för 2021–2027 finns gott om utrymme, både ekonomiskt och tidsmässigt, för att ta emot investeringar som ursprungligen planerats inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens. I detta sammanhang bör följande regler beaktas:

— De överförda projekten måste följa de sammanhållningspolitiska reglerna för 2021–2027 och andra regler samt omfattas av tillämpningsområdet för det program inom vilket de ska finansieras.

— Sådana överföringar får inte leda till att kraven på tematisk koncentration eller klimatmål inom ramen för sammanhållningspolitiken inte uppfylls.

— Enligt artikel 63.6 i förordningen om gemensamma bestämmelser (förordning (EU) 2021/1060) får insatser inte väljas ut för stöd från fonderna om de har slutförts fysiskt eller genomförts fullt ut innan ansökan om finansiering inom ramen för programmet lämnats in, oavsett om alla relaterade betalningar har gjorts.

3. Artikel 21 i RRF-förordningen: att ändra eller ersätta planen eftersom planen eller delar av den inte längre kan uppnås på grund av objektiva omständigheter

Om ett eller flera delmål och mål som ingår i en antagen plan för återhämtning och resiliens inte längre kan uppnås på grund av objektiva omständigheter, får den berörda medlemsstaten lämna in en motiverad begäran till kommissionen om att ändra sin plan för återhämtning och resiliens. Kommissionen kommer att bedöma de motiverade begärandena från fall till fall. Medlemsstaterna uppmanas att inleda en informell dialog med kommissionens avdelningar innan de formellt lämnar in planen, särskilt för att nå en samsyn om de praktiska formerna för detta förfarande.

När medlemsstaterna lägger fram en ändring eller lämnar in en ny plan på grundval av artikel 21 bör de motivera följande tre delar:

1) De särskilda åtgärder som inte längre kan uppnås.

2) De objektiva omständigheterna.

3) Det direkta sambandet mellan de föreslagna ändringarna och de objektiva omständigheterna.

För det första bör en medlemsstat motivera varför den antagna faciliteten för återhämtning och resiliens inte längre kan genomföras,

— helt eller delvis,

— inom tidsfristen för faciliteten för återhämtning och resiliens (fram till 2026) eller helt enkelt inte alls, även med en försening.

För det andra bör den berörda medlemsstaten motivera varför problemen med att genomföra (delar av) planen beror på objektiva omständigheter. Det är viktigt att de relevanta objektiva omständigheterna är väl belagda och dokumenterade. Vid bedömningen av den berörda medlemsstatens motivering kommer kommissionen särskilt att beakta följande:

— Förutseende av omständigheterna: om de objektiva omständigheterna förelåg eller rimligen kunde ha förväntats vid tidpunkten för antagandet av planen för återhämtning och resiliens.

— Tillgång till alternativa lösningar: om det finns alternativa åtgärder som den berörda medlemsstaten rimligen skulle kunna vidta för att ändå genomföra de relevanta åtgärderna utan att ändra dem.

— Medlemsstatens ansvarsskyldighet: om den berörda medlemsstaten är huvudansvarig för de åberopade objektiva omständigheterna.

För det tredje bör den berörda medlemsstaten tillhandahålla en förteckning över de åtgärder som ska ändras, en beskrivning av de exakta ändringar som föreslås samt en förklaring av det direkta sambandet mellan de föreslagna ändringarna och effekterna av de objektiva omständigheter som åberopas för att motivera ändringen.

De föreslagna ändringarna bör inte påverka den ursprungliga planens ambitionsnivå. Dessutom bör de åtgärder som ersätter dem som anses omöjliga att uppnå i möjligaste mån bidra till REPowerEU-målen (t.ex. en övergång från gaspannor till värmepumpar).

Begäran kopplad till prisökning för särskilda investeringar

För det första bör det noteras att faciliteten för återhämtning och resiliens är ett prestationsbaserat instrument. Medlemsstaterna uppskattade kostnaderna för planen och de fick den högsta tilldelningen av icke återbetalningspliktigt stöd så länge dessa kostnader var lika med eller högre än detta högsta belopp.

För det andra bör det också påpekas att medlemsstaterna i viss utsträckning har integrerat inflationen och förväntningarna på framtida inflation i sin kostnadsberäkning. Inflationsantaganden, när de angetts av medlemsstaterna, användes i allmänhet per åtgärd. Kommissionen bedömde dessa antaganden som en del av bedömningen av de uppskattade kostnadernas rimlighet och trovärdighet, efter mycket detaljerade diskussioner med medlemsstaterna om de antaganden som använts för varje reform och investering.

Rysslands aggression mot Ukraina har dock drastiskt påverkat priserna på energi och byggnadsmaterial. Den sätter också ytterligare press på de globala leveranskedjorna. Allvaret i denna utveckling kunde inte ha förutsetts vid den tidpunkt då faciliteten inrättades, eller vid den tidpunkt då de flesta medlemsstaterna lämnade in sina planer för återhämtning och resiliens. Denna utveckling kan ha en direkt inverkan på genomförandet av vissa investeringar som ingår i planerna för återhämtning och resiliens och kan åberopas som sådana objektiva omständigheter som ligger till grund för en begäran enligt artikel 21.

Om en betydande ökning av kostnaderna för en viss åtgärd leder till en situation där det tillhörande delmålet eller målet inte längre kan uppnås, får medlemsstaten begära en ändring av det delmålet eller målet. Begäran bör grundas på en utförlig motivering. Medlemsstaterna behöver lägga fram belägg för den direkta inverkan på den eller de åtgärder som de vill se över. Ökningarna kan inte motivera en ändring av investeringar som inte direkt berörs av råvarupriserna (t.ex. inköp av medicinsk utrustning eller forskningsbidrag för studier om subventionerade bostäder) eller betydande begränsningar i leveranskedjorna.

Prishöjningarna kan inte utgöra objektiva omständigheter för att revidera reformer, eftersom reformer i allmänhet inte är kostnadsberoende. Dessutom bör ingen begäran om ändringar undergräva det övergripande genomförandet av planerna för återhämtning och resiliens.

4. Översikt över förfarandena

I tabellen nedan ges en översikt över de förfaranden som är tillämpliga på alla de scenarier som beskrivs i föregående avsnitt.

Scenario Behov av en ändrad plan för återhämtning och resiliens / ett tillägg REPowerEU ytterligare finansiering En medlemsstat gör en överföring i enlighet med artiklarna 26 och 26a i förordningen om gemensamma bestämmelser eller artikel 81a i förordningen om strategiska GJP-planer Ja Medlemsstaten vill dra nytta av det REPowerEU-bidrag som avses i artikel 21a i RRF-förordningen Ja Justering uppåt av det maximala ekonomiska bidraget Det maximala ekonomiska bidraget ökar mer än de beräknade kostnaderna för den tidigare antagna planen för återhämtning och resiliens, vilket medlemsstaten vill dra nytta av. Ja Det maximala ekonomiska bidraget ökar inom de beräknade kostnaderna för den tidigare antagna planen för återhämtning och resiliens, vilket medlemsstaten vill dra nytta av. Nej Medlemsstaten vill inte dra nytta av ökningen Nej Justering nedåt av det maximala ekonomiska bidraget Medlemsstaten kompenserar för minskningen med nationella medel Nej Medlemsstaten vill uppdatera planen så att den återspeglar en minskning av det maximala ekonomiska bidraget. Ja Medlemsstaten tar ett lån för att kompensera för minskningen Ja Medlemsstaten kompenserar för minskningen med en (högst 5 %) överföring från fonderna som omfattas av förordningen om gemensamma bestämmelser för 2021–2027 (artikel 26 i förordningen om gemensamma bestämmelser) Ja Medlemsstaterna kompenserar för minskningen genom att flytta ett antal investeringar till sammanhållningsprogrammen för 2014–2020 Ja

5. Översikt över möjliga ändringar av planerna

Ändringarna av de ursprungliga planerna förväntas i vissa fall baseras på minst två och ibland tre rättsliga grunder som lämnas in i ett enda tillägg. I tabellen nedan sammanfattas det tillämpliga förfarandet. Det bör noteras att skyldigheten att lämna in ett REPowerEU-kapitel i enlighet med artikel 21c i kommissionens förslag också gäller för varje scenario nedan.

Scenario Rättsliga grund i RRF-förordningen Medlemsstaten föreslår ytterligare åtgärder för att uppnå REPowerEU-målen och dra nytta av det bidrag som avses i artikel 21a i RRF-förordningen. Artikel 18 Medlemsstaten föreslår ytterligare åtgärder för att uppnå REPowerEU-målen och dra nytta av ytterligare lånestöd. Articles14 Medlemsstaten föreslår ytterligare åtgärder för att uppnå REPowerEU-målen och överför medel från unionsfonder i enlighet med artiklarna 26 och 26a i förordningen om gemensamma bestämmelser och artikel 81a i förordningen om strategiska GJP-planer. Artikel 18 Medlemsstaten föreslår ytterligare åtgärder för att uppnå REPowerEU-målen och dra nytta av en justering uppåt av det maximala ekonomiska bidraget och ytterligare lånestöd. Artiklarna 14 och 18 Medlemsstaten ändrar planen för återhämtning och resiliens för att begära ett lån — för att kompensera för en nedjustering av dess maximala ekonomiska bidrag, och — för att finansiera ytterligare åtgärder för att uppnå REPowerEU-målen. Artiklarna 14 och 18 Medlemsstaten ändrar planen för återhämtning och resiliens genom att föreslå ytterligare åtgärder för att uppnå REPowerEU-målen och därigenom — dra nytta av en justering uppåt av det maximala ekonomiska bidraget, — reagera på en objektiv förändring av omständigheterna som hindrar genomförandet av vissa åtgärder. Artiklarna 18 och 21 Medlemsstaten ändrar planen för återhämtning och resiliens genom att föreslå ytterligare åtgärder för att uppnå REPowerEU-målen och ändra befintliga åtgärder — för att dra nytta av ytterligare lånestöd, — för att reagera på en objektiv förändring av omständigheterna som hindrar genomförandet av vissa åtgärder. Artiklarna 14 och 21 Medlemsstaten ändrar planen för återhämtning och resiliens genom att föreslå ytterligare åtgärder för att uppnå REPowerEU-målen och ändra befintliga åtgärder — för att dra nytta av en justering uppåt av det maximala ekonomiska bidraget, — för att dra nytta av ytterligare lånestöd, — för att reagera på en objektiv förändring av omständigheterna som hindrar genomförandet av vissa åtgärder. Artiklarna 14, 18 och 21 Medlemsstaten ändrar planen för återhämtning och resiliens för att ta hänsyn till en objektiv förändring av omständigheterna som hindrar genomförandet av vissa åtgärder genom att anpassa de berörda åtgärderna till de nya utmaningarna. Artikel 21

DEL II

VÄGLEDNING OM UTARBETANDE OCH PRESENTATION AV TILLÄGG

I detta avsnitt ges övergripande vägledning om utarbetandet och presentationen av tillägget till en antagen plan för återhämtning och resiliens, inbegripet utarbetandet av REPowerEU-kapitlet. I denna del används termen ”ändring” för att täcka alla ändringar av den antagna planen för återhämtning och resiliens, oberoende av den rättsliga grunden. När medlemsstaterna ändrar sina planer bör de tillhandahålla belägg rörande de bedömningskriterier som fastställs i RRF-förordningen samt uppdaterad information som avses i artiklarna 18 och 21c i RRF-förordningen.

Omfattningen av den nya information som lämnas bör stå i proportion till de ändringar som föreslås i tillägget. Om de föreslagna ändringarna inte påverkar ett visst avsnitt behöver den motsvarande delen av mallen inte fyllas i. Inlämningen av REPowerEU-kapitlet kan jämföras med en ytterligare del för dessa särskilda reformer och investeringar. Det kommer inte att finnas något behov av att omstrukturera den redan antagna planen, och eventuella upprepningar bör undvikas. Förklaringar av befintliga åtgärder som stöds respektive inte stöds av faciliteten för återhämtning och resiliens kan begränsas till vad som är absolut nödvändigt enligt vad som beskrivs närmare nedan.

Del II är indelad i två huvudavsnitt: Vägledning om utarbetandet av REPowerEU-kapitlen samt vägledning om den information som ska lämnas som en del av den allmänna ändringen av planerna för återhämtning och resiliens.

I. REPowerEU-kapitlet

1. Rättslig grund och REPowerEU-målen

Kommissionens förslag till förordning om REPowerEU-kapitel i planerna för återhämtning och resiliens syftar till att göra den motsvarande rättsliga ramen bättre lämpad för att uppnå REPowerEU-målen. I artikel 21c.1 i förslaget fastställs en rad REPowerEU-mål.

För att uppnå REPowerEU-målen ska medlemsstater som beslutar att ändra sina planer för återhämtning och resiliens samtidigt lämna in ett REPowerEU-kapitel. När ett REPowerEU-kapitel lämnas in kan även andra typer av ändringar av planen för återhämtning och resiliens göras, såsom förklaras i del I.

REPowerEU-kapitlet bör ge en kort översikt över alla reformer och investeringar som en medlemsstat ska genomföra för att uppnå REPowerEU-målen. Ett REPowerEU-kapitel kan i praktiken utformas som en särskild del av planen för återhämtning och resiliens. Utöver att ta med REPowerEU-kapitlet som en särskild del i planen för återhämtning och resiliens bör ändringen av planen också åtföljas av annan information som krävs enligt artiklarna 18 och 21c i förslaget, vilket beskrivs i avsnitten I.2 och II.

2. Innehållet i REPowerEU-kapitlen

A) Reformer och investeringar i REPowerEU-kapitlen finansierade genom faciliteten för återhämtning och resiliens

Medlemsstaternas REPowerEU-kapitel ska innehålla de reformer och investeringar som kommer att bidra till REPowerEU-målen. I detta avseende bör det erinras om att reformerna och investeringarna bör bidra till att effektivt ta itu med alla eller en betydande del av de utmaningar som identifierats i de relevanta landsspecifika rekommendationerna, inbegripet de landsspecifika rekommendationer som ska antas inom ramen för planeringsterminen 2022, i vilka det bland annat hänvisas till de energiutmaningar som medlemsstaterna står inför.

Endast reformer och investeringar som bidrar till REPowerEU-målen är berättigade till finansiering enligt artiklarna 21a och 21b. Medlemsstaterna uppmuntras också att stödja dessa åtgärder med lån från faciliteten för återhämtning och resiliens enligt artikel 14. Reformer och investeringar som ingår i REPowerEU-kapitlet, såsom nämns i artikel 21c.1 i kommissionens förslag, avser reformer och investeringar som inte tidigare ingick i medlemsstatens plan för återhämtning och resiliens (som avses i artikel 21c.2 a) och som har utformats för att uppfylla REPowerEU-målen.

Under begränsade omständigheter kan REPowerEU-kapitlet innefatta åtgärder som tidigare ingått i planerna för återhämtning och resiliens, men dessa åtgärder bör utvidgas i sådan utsträckning att de kan betraktas som nya åtgärder. Endast sådana investeringar där ändringarna leder till en väsentlig förbättring som återspeglas i delmålens och målens utformning och nivå, och som leder till ökad prestanda när man tittar på kvantifieringen av energibesparingar eller besparingar i förbrukningen av fossila bränslen, berättigar till ytterligare finansiering. En medlemsstat skulle exempelvis kunna behålla en åtgärd i en befintlig del, men avsevärt höja målet enligt REPowerEU-kapitlet för att kunna dra nytta av den nyligen tillgängliga finansieringen (t.ex. en ökad produktion av el från förnybara energikällor från 1 000 MW till 1 300 MW skulle presenteras som en ökning på 300 MW).

När medlemsstaterna utarbetar sina REPowerEU-kapitel bör de se till att de reformer och investeringar som ingår i REPowerEU-kapitlen åtföljs av motsvarande delmål och mål.

Investeringar och reformer i REPowerEU-kapitlen för att diversifiera försörjningen bort från Ryssland och minska efterfrågan på gas på kort sikt bör fastställas och visa på en anda av solidaritet när det gäller försörjningstrygghet. I detta syfte bör de vara dimensionerade för att tillgodose regionala och nationella behov på ett kostnadseffektivt sätt och ta hänsyn till EU:s översikt över beredskapen på kort sikt för avbrott i gasförsörjningen som delats ut till medlemsstaterna.

Exempel på investeringar som kan ingå i REPowerEU-kapitlen

Flera typer av investeringar som bidrar till REPowerEU-målen och som skulle kunna stödjas inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens. När det gäller investeringar i gasinfrastruktur är det viktigt att de är samstämmiga med resultaten av den bedömning av ytterligare energiinfrastrukturbehov som anges i kommissionens meddelande om REPowerEU av den 8 mars 2022 (COM(2022) 108 final) och med diskussionerna med medlemsstaterna i de regionala högnivågrupper som är verksamma inom ramen för TEN-E-politiken. Dessa investeringar kan särskilt avse följande:

— Öka kapaciteten för produktion av biometan och förnybar eller fossilfri vätgas.

— Sträva efter att minska energiförbrukningen och förbrukningen av fossila bränslen (återhållsamhet med energi).

— Påskynda användningen av förnybar eller fossilfri vätgas i sektorer där det är svårt att fasa ut fossila bränslen genom att underlätta teknikövergången till vätgasbaserade processer och tillämpningar.

— Vätgasinfrastruktur, bland annat rörledningar, lagringsanläggningar och hamnterminaler.

— Energieffektivitet och åtgärder för minskade koldioxidutsläpp inom industrisektorer, särskilt i fråga om värmeprocesser, efterfrågestyrningssystem och efterfrågeflexibilitet.

— Renoveringsprogram och renoveringsteknik som ökar energieffektiviteten i byggnader och utfasningen av koldioxid i uppvärmning, såsom installering av värmepumpar, förnybar fjärrvärme, solcellstak, energilagring, smarta termostater och höggradig isolering.

— Program för att främja energieffektivitetsbesiktningar och rådgivning till hushåll och företag.

— Elektrifiering av industriella processer och ersättningsteknik till gasanvändning inom industriella värme- (särskilt lågtemperaturvärme), ång- och råvarutillämpningar.

— Anläggningar för energilagring och gaslagring.

— Produktionskapacitet för förnybara energikällor.

— Utveckling av det nationella systemet för distribution och överföring av el.

— Byggande av elsammanlänkningar.

— Infrastruktur och anläggningar som möjliggör diversifiering av medlemsstaternas gasförsörjning, inbegripet terminaler för flytande naturgas (t.ex. flytande enheter för lagring och återförgasning), gasledningar och gaslagring samt cybersäkerhet för dessa.

— Utveckling av värdekedjor för viktiga material, tekniska komponenter och utrustning med koppling till den gröna omställningen.

— Omskolning och kompetenshöjning för att underlätta omfördelningen till nya tjänster, särskilt inom produktion av förnybar energi och andra sektorer av den gröna ekonomin.

— Stödja elektrifiering av transportinfrastruktur, bland annat järnvägar, och utbyggnad av infrastruktur för alternativ tankning och laddning som förser fordon med el eller vätgas för transportändamål.

— Utsläppsfria kollektivtrafikfordon, som har en betydande och direkt effekt när det gäller att minska efterfrågan på fossila bränslen.

När det gäller åtgärder som bidrar till försörjningstryggheten, såsom energiinfrastruktur och energianläggningar, sammanlänkningar eller produktionskapacitet, uppmanas medlemsstaterna att vara uppmärksamma på projektens cybersäkerhetsdimension för att i så stor utsträckning som möjligt minska de potentiella riskerna för avbrott i energiförsörjningen.

Exempel på reformer som kan ingå i REPowerEU-kapitlen

Dessutom finns det olika typer av reformer som medlemsstaterna skulle kunna överväga för att maximera effekterna av de investeringar som genomförs inom ramen för REPowerEU. Dessa omfattar bland annat följande:

— Reformer som påskyndar tillståndsförfarandena för projekt för förnybar energi och minimerar tiden för deras genomförande samt reformer i samband med förbättringar av nätinfrastrukturen, tillsammans med nödvändiga förstärkningar av administrationen för att hantera tillståndsansökningarnas stigande takt och antal.

— Transparenta tidsplaner för uppdateringar av distributionsnät och auktioner för förnybar energi.

— Riskförsäkrings- och riskreduceringssystem för investeringar i projekt för utveckling/modernisering av förnybar värme och fjärrvärme, planerade ersättningssystem för fossila värmesystem med förnybar teknik, skatteincitament för företag och konsumenter att övergå från fossilbaserad uppvärmning till koldioxidsnåla alternativ (förnybar värme, fjärrvärme som bygger på förnybar energi, användning av industriella spillvärme- och kylnät) och utbyggnad av lokal förnybar kapacitet (5).

— Incitament för att främja skapandet av kvalitativa arbetstillfällen inom produktion av förnybar energi och andra sektorer av den gröna ekonomin, inbegripet riktade och välutformade anställnings- och övergångsincitament (6).

— Reformer för att öka energisystemets flexibilitet, göra det möjligt för resurser på efterfrågesidan att delta på elmarknaderna och utveckla incitament för efterfrågeflexibilitet, inbegripet energilagring.

— Incitament för att höja den befintliga arbetskraftens kompetens och utbilda kvalificerad arbetskraft inom byggsektorn, såsom installatörer av uppvärmning baserad på förnybar energi.

— Utarbetande av en lämplig rättslig ram för förnybar eller fossilfri vätgas, transport och lagring.

— Incitament för utbyggnad av infrastruktur för alternativ tankning och laddning som förser fordon med el eller vätgas för transportändamål.

— Utveckling av arbetsmarknads- och kompetensinventeringar och framsyn samt anpassning av utbildningsplaner till den gröna omställningens behov.

Gränsöverskridande projekt och projekt som omfattar flera länder till stöd för REPowerEU-målen

Medlemsstaterna uppmanas starkt att ta fram och stärka gränsöverskridande initiativ. Projekt av gemensamt intresse, som väljs ut inom ramen för politiken för transeuropeiska energinät (TEN-E), är berättigade till stöd från Fonden för ett sammanlänkat Europa. Parallellt med projekt av gemensamt intresse stöder Fonden för ett sammanlänkat Europa även gränsöverskridande projekt för förnybar energi som utvecklats av mer än en medlemsstat på grundval av de samarbetsmekanismer som fastställs i direktivet om förnybar energi. Dessa projekt bidrar redan till REPowerEU-målen genom att tillhandahålla förnybar energi som alternativ till fossila bränslen, minska importberoendet och utnyttja Europas potential för förnybar energi på ett bättre sätt.

Projekt som inte finansieras av FSE bör prioriteras av medlemsstaterna när de överväger åtgärder som föreslås för ytterligare ekonomiskt stöd från REPowerEU-finansieringskällor inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens. Medlemsstaterna uppmanas särskilt att överväga möjligheten till finansiering från faciliteten för återhämtning och resiliens för ytterligare gasprojekt som identifierats i den bedömning av infrastrukturbehoven som gjorts för REPowerEU-planen. Faciliteten för återhämtning och resiliens kan till exempel spela en avgörande roll när det gäller att uppnå medlemsstaternas ambition att utveckla ytterligare centrala värdekedjor, särskilt i fråga om gränsöverskridande energiöverföring, förnybar eller fossilfri vätgas och försörjning av råvaror av avgörande betydelse.

B) Åtgärder som bidrar till REPowerEU och som redan ingår i planerna för återhämtning och resiliens

För att REPowerEU-kapitlen ska vara uttömmande och fristående bör dessa kapitel också innehålla en beskrivning av hur de åtgärder som redan ingår i de antagna planerna för återhämtning och resiliens bidrar till REPowerEU-målen (artikel 21c.2 a i RRF-förordningen i dess ändrade lydelse enligt kommissionens förslag).

REPowerEU-kapitlen bör innehålla en förteckning över dessa åtgärder, tillsammans med en kort förklaring av hur de bidrar till REPowerEU-målen. Målet är inte att flytta åtgärder i befintliga delar till REPowerEU-kapitlet, i syfte att undvika en omstrukturering av hela planen för återhämtning och resiliens och potentiellt påverka dess balans och enhetlighet, utan att förklara hur befintliga åtgärder bidrar till målen för REPowerEU.

Följande tabell ska användas för detta ändamål:

Fenix-referensnummer Åtgärdens namn Bidrag till REPowerEU-målen Förväntad minskning av importen av fossila bränslen CX.RX Reform av den gröna beskattningen Incitament för företag och privatpersoner att övergå till utsläppsfria och utsläppssnåla fordon kommer att säkerställa en lägre förbrukning av fossila bränslen och därmed minska beroendet av utländsk import av dessa bränslen. CY.IY Byggnadsrenovering Renovering av X miljoner kvadratmeter, med målet att öka energibesparingarna med minst 30 %. CZ.IZ Havsbaserad vindkraft Installation av 500 MW havsbaserad vindkraft.

C) REPowerEU-åtgärder som finansieras av andra källor än faciliteten för återhämtning och resiliens

För att REPowerEU-kapitlet ska ge en heltäckande bild av alla åtgärder som kommer att bidra till REPowerEU-målen bör detta kapitel även omfatta viktiga åtgärder som finansieras genom andra källor, antingen på nationell nivå eller på unionsnivå, som också bidrar till REPowerEU-målen. Dessa åtgärder inte kommer att beaktas vid fastställandet av den tillgängliga finansieringen inom ramen för planen för återhämtning och resiliens. Dessa åtgärder omfattas inte heller av de revisions- och kontrollkrav som fastställs i RRF-förordningen.

Övervakningen av REPowerEU-åtgärder som inte finansieras genom faciliteten för återhämtning och resiliens kommer främst att genomföras inom ramen för den europeiska planeringsterminen. För varje REPowerEU-åtgärd som finansieras från andra källor än faciliteten för återhämtning och resiliens bör medlemsstaterna innefatta följande information i REPowerEU-kapitlet:

— Åtgärdens namn.

— Beräknade kostnader och finansieringskällor.

— Åtgärdens syfte och koppling till REPowerEU-målen.

— Genomförandebestämmelser.

— De viktigaste stegen och den tillhörande tidsplanen för genomförandet.

— Uppskattad effekt av åtgärden, t.ex. besparingar/diversifiering av gasimportkällor, totala energibesparingar, installerad produktionskapacitet för förnybar energi och förväntad minskning av växthusgasutsläppen.

— Hänvisning till åtgärder i planerna för återhämtning och resiliens som den här åtgärden kompletterar eller kompletteras av (i förekommande fall).

Medlemsstaterna bör illustrera komplementariteten mellan de åtgärder som ingår i deras REPowerEU-kapitel. De bör framför allt förklara hur åtgärderna förstärker varandra.

Utöver beskrivningen av alla åtgärder som avses i avsnitten ovan bör REPowerEU-kapitlen förklara hur kombinationen av alla dessa åtgärder är sammanhängande, ändamålsenlig och proportionerlig när det gäller att uppnå REPowerEU-målen (artikel 21c.2 c i kommissionens förslag om ändring av RRF-förordningen).

— I fråga om kravet på enhetlighet förväntas medlemsstaterna redogöra för sitt resonemang bakom tillägget av de åtgärder som ingår i REPowerEU-kapitlet till de redan befintliga eller planerade åtgärderna. De bör förklara varför dessa åtgärder fyller de återstående luckorna på nationell nivå och/eller EU-nivå, vilket tidigare åtgärder ännu inte gör.

— Vad gäller kriteriet om ändamålsenlighet bör det motiveras varför och hur REPowerEU-åtgärderna i allmänhet är väl lämpade för ovanstående ändamål.

— För att ge ett tillfredsställande argument för proportionalitet bör medlemsstaterna beskriva hur de åtgärder som ingår i REPowerEU-kapitlet står i proportion till vad som är nödvändigt för att uppnå REPowerEU-målen, och hur en avvägning mellan legitima intressen stöder åtgärderna i fråga.

Medlemsstaterna bör tillhandahålla en kvantitativ analys av hur deras REPowerEU-åtgärder bidrar till de mål som fastställs i REPowerEU-planen.

3. Bedömning av REPowerEU-kapitlet

I enlighet med artikel 21c.4 i förslaget om ändring av RRF-förordningen ska övriga bestämmelser i RRF-förordningen gälla i tillämpliga delar på reformer och investeringar i REPowerEU-kapitlet, om inget annat föreskrivs. Följaktligen kommer reformer och investeringar som ingår i REPowerEU-kapitlet och som finansieras genom faciliteten för återhämtning och resiliens att utgöra en integrerad del av planerna för återhämtning och resiliens. De bör uppfylla alla villkor i artikel 18 och omfattas av bedömningskriterierna i artikel 19 och bilaga V, om inget annat anges, särskilt när det gäller digital märkning enligt artikel 19.3 f och avsnitt 2.6 i bilaga V till RRF-förordningen.

A) Undantag från skyldigheten att bidra till det digitala målet på 20 %

Utan att det påverkar ovanstående och i enlighet med artikel 21c.3 i förslaget om ändring av RRF-förordningen kommer de reformer och investeringar som ingår i de REPowerEU-kapitel som ska finansieras inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens att omfattas av den digitala märkningsmetod som anges i artikel 19.3 f och bilaga VII till RRF-förordningen, men stödet till åtgärder enligt REPowerEU-kapitlet kommer inte att beaktas vid beräkningen av huruvida det digitala målet på 20 % har uppnåtts. Med tanke på att unionen står inför brådskande och betydande energiutmaningar utan motstycke är ett sådant undantag nödvändigt för att säkerställa att den digitala märkningen inte minskar medlemsstaternas förmåga att finansiera åtgärder som bidrar till REPowerEU-målen.

Även om reformer och investeringar som föreslås i REPowerEU-kapitlet är undantagna från beräkningen av det digitala målet, uppmanas medlemsstaterna att lägga fram digitala investeringar som är relevanta för REPowerEU-målen. Sådana investeringar kan exempelvis omfatta följande:

— Digitalisering av energinät, bland annat smarta nät.

— Utbyggnad av smarta mätare, laddningssystem, styrningssystem och sensorer, i kombination med renoveringsarbeten för bättre energieffektivitet.

— Klimatneutralitet i datacentraler och datanät, med återanvändning av deras spillvärme.

— Cybersäkerhet för energisystemet, vilket är centralt ur ett försörjningssäkerhetsperspektiv.

— Datainfrastrukturer som möjliggör omfattande utveckling av efterfrågeflexibilitet (t.ex. med det gemensamma europeiska energidataområdet) och energilagring.

— Åtgärder för digitalisering av transporter som delvis handlar om att minska växthusgasutsläppen.

— Digitala färdigheter eller tillämpningar för konsumentinflytande på energiområdet.

För att upprätthålla facilitetens digitala ambitioner kommer slutligen den digitala märkningen att fortsätta att gälla för allt stöd till åtgärder som föreslås i översynerna av planerna för återhämtning och resiliens och som inte omfattas av artikel 21c.1 i RRF-förordningen.

B) Ytterligare bedömningskriterium med anknytning till REPowerEU-målen

Dessutom kommer reformer och investeringar som ingår i REPowerEU-kapitlen och som finansieras inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens att bedömas enligt ett ytterligare tolfte bedömningskriterium, som anges i avsnitt 2.12 i bilaga V till den föreslagna ändringen av RRF-förordningen, med avseende på deras faktiska bidrag till REPowerEU-målen. Enligt bilaga V till kommissionens förslag kan detta kriterium anses vara uppfyllt om dessa åtgärder uppfyller ett av dessa mål:

— Förbättra energiinfrastrukturen och energianläggningarna för att tillgodose omedelbara försörjningsbehov för olja och gas, särskilt för att möjliggöra diversifiering av försörjningen i hela unionens intresse.

— Öka energieffektiviteten i byggnader, fasa ut användningen av fossila bränslen i industrin, öka produktionen och användningen av hållbar biometan och förnybar eller fossilfri vätgas och öka andelen förnybar energi.

— Åtgärda interna och gränsöverskridande flaskhalsar i energiöverföringen, särskilt genom att bygga förbindelser med andra medlemsstater, eller stödja utsläppsfria transporter och dess infrastruktur, inbegripet järnvägar.

— Stödja ovannämnda mål genom en påskyndad omskolning av arbetskraften mot grön kompetens samt stödja värdekedjorna när det gäller viktiga material och viktig teknik med koppling den gröna omställningen.

Dessutom ska detta villkor vara uppfyllt:

— Komplementaritet och betydande bidrag från reformer och investeringar som ingår i REPowerEU-kapitlet (artikel 21c.1), tillsammans med de andra beskrivna åtgärderna (21c.2 a och b), för att uppnå unionens diversifiering av energiförsörjningen eller minska beroendet av fossila bränslen före 2030.

C) Resultatmätning

Medlemsstaterna bör visa att investeringarna och reformerna kommer att uppfylla REPowerEU-målen genom att mäta följande:

— Minskning av importen av fossila bränslen från Ryssland.

— När det gäller gasimport från Ryssland: uppskattad minskning i miljarder kubikmeter genom likvärdiga mått.

— Uppskattad minskning av energiförbrukningen.

— Modernisering av nätinfrastrukturen i riktning mot decentralisering, marknadsintegration eller ökad försörjningstrygghet.

REPowerEU-kapitlet bör innehålla en tabell som anger varje åtgärds art (dvs. nya eller ändrade åtgärder, befintliga åtgärder inom planen för återhämtning och resiliens, åtgärder som finansieras från andra källor), deras förväntade inverkan på minskningen av naturgasimporten från Ryssland, uttryckt i miljarder kubikmeter.

Åtgärdens namn Förväntad minskning av importen av naturgas från Ryssland under 2027 jämfört med 2019 (i miljarder kubikmeter) Reform X Investering Y Totalt

D) Principen om att inte orsaka betydande skada:

Enligt kommissionens förslag kommer åtgärder för att förbättra energiinfrastrukturen och energianläggningarna för att tillgodose omedelbara försörjningsbehov för olja och gas, särskilt för att möjliggöra diversifiering av försörjningen i hela unionens intresse, inte behöva följa principen om att inte orsaka betydande skada. Detta gäller särskilt investeringar i gas- och oljekapacitet som är avgörande för att kunna säkerställa en mycket snabb minskning av beroendet av ryska leverantörer. Detta undantag gäller åtgärder som är nödvändiga för att garantera en tryggad energiförsörjning, och bör inte hindra den övergripande utvecklingen mot klimatmålen för 2050, med beaktande av de nationella energi- och klimatplanerna.

Alla andra åtgärder som rör REPowerEU-målen måste följa principen om att inte orsaka betydande skada, i enlighet med RRF-förordningen. I allmänhet bidrar efterlevnad av principen om att inte orsaka betydande skada till att uppnå REPowerEU-målen i linje med följande vägledande principer:

— Åtgärder för vilka det finns ett tekniskt och ekonomiskt genomförbart alternativ med låg miljöpåverkan är i allmänhet förenliga med principen om att inte orsaka betydande skada, särskilt sådana som inte bygger på fossila bränslen, såsom förnybara energikällor. Detta minskar inte bara importberoendet av fossila bränslen från Ryssland, utan förbättrar också miljökvaliteten.

— För åtgärder för vilka det inte finns något tekniskt och ekonomiskt genomförbart alternativ med låg miljöpåverkan får medlemsstaterna visa att principen om att inte orsaka betydande skada följs genom att föreslå bästa tillgängliga miljöprestandanivåerna inom sektorn. Detta kan omfatta verksamhet och tillgångar som använder färre eller inga fossila bränslen. Principen om att inte orsaka betydande skada stöder således en minskning av importberoendet, och bidrar därigenom till REPowerEU-målen.

Dessa principer stöder särskilt REPowerEU:s andra pelare, som kräver investeringar i ett integrerat unionsomfattande energisystem som till stor del bygger på förnybar energi och betydligt högre energieffektivitet för att minska EU:s beroende av fossila bränslen.

Många åtgärder som stöder REPowerEU-målen har redan tagits med i de antagna planerna för återhämtning och resiliens och befunnits vara förenliga med principen om att inte orsaka betydande skada. Dessa omfattar åtgärder för att främja förnybar energi, bygga ut framtidssäkrad flexibel energiinfrastruktur och öka energieffektiviteten. För att underlätta utarbetandet av ändrade planer visar exemplen nedan hur man kan säkerställa efterlevnad av principen om att inte orsaka betydande skada för målet att begränsa klimatförändringarna för ytterligare REPowerEU-åtgärder.

Utfasning av fossila bränslen i industrin: Inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens måste, i linje med fotnot 27 i den tekniska vägledningen, en åtgärd till stöd för anläggningar som omfattas av EU:s utsläppshandelssystem uppnå beräknade växthusgasutsläpp som är betydligt lägre än de relevanta riktmärkena (7) . För vissa av dessa verksamheter finns det för närvarande inget tekniskt och ekonomiskt genomförbart alternativ med ingen eller låg miljöpåverkan, men denna strategi kommer att bidra till att minska användningen av fossila bränslen och därmed minska EU:s importberoende. För produktion av vätgas uppmuntras användningen av förnybara energikällor.

Ökad elektrifiering: I den tekniska vägledningen om att inte orsaka betydande skada anges att åtgärder som främjar ökad elektrifiering (t.ex. industri, transporter och byggnader) anses vara förenliga med kriteriet för begränsning av klimatförändringar, förutsatt att medlemsstaterna motiverar att större elektrifiering åtföljs av en ökning av produktionskapaciteten för förnybar energi på nationell nivå. Medlemsstaterna får i sina ändrade planer innefatta (ytterligare) åtgärder för att stödja ytterligare elektrifiering av viktiga sektorer, som – i kombination med el från förnybara energikällor – förväntas direkt stödja REPowerEU-målen.

II. Allmän vägledning för ändringar av planer för återhämtning och resiliens

I avsnitten nedan ges en översikt över de delar medlemsstaterna bör återspegla i sina ändrade planer för återhämtning och resiliens. Denna vägledning behandlar de frågor som medlemsstaterna oftast tar upp och ger praktiska riktlinjer för hur tillägget till planen för återhämtning och resiliens ska struktureras i enlighet med kraven i artikel 18 i RRF-förordningen.

För att säkerställa en enhetlig presentation av tillägget och planen för återhämtning och resiliens följer nedanstående struktur riktlinjerna för planer för återhämtning och resiliens från januari 2021. Medlemsstaterna uppmanas att fortsätta att använda samma struktur för sina planer för återhämtning och resiliens, och begränsa ändringarna till de befintliga avsnitten i planerna.

1. Mål för ändringarna

I detta avsnitt bör medlemsstaterna förklara de skäl som ligger till grund för de föreslagna ändringarna av den tidigare antagna planen för återhämtning och resiliens.

Den motivering som ska ges kommer att vara avhängig av ändringarnas art och syfte, i enlighet med del I i detta dokument. Medlemsstaterna bör därför ange den rättsliga grunden för varje ändring, dvs. huruvida den avser en låneansökan, en uppdatering enligt artikel 18.2 för att ta hänsyn till det reviderade ekonomiska bidraget och/eller en ändring enligt artikel 21 på grund av objektiva omständigheter. Med tanke på den avsevärda mängd tid och resurser som kommissionen och de nationella myndigheterna måste avsätta för denna process uppmanas varje medlemsstat att slå ihop alla planerade ändringar av sin plan i en enda begäran. Valet av rättslig grund kommer att påverka nivån på ändringar som medlemsstaterna kommer att kunna göra och de villkor som de måste uppfylla för att få en positiv bedömning av den ändrade planen för återhämtning och resiliens. Om översynen motiveras av mer än ett skäl måste medlemsstaten tydligt ange hur den uppfyller villkoren och ange de motiveringar som bifogas vart och ett av dem (t.ex. ytterligare finansiella behov av att begära lån enligt artikel 14 och objektiva omständigheter som förhindrar genomförandet av (en del av) planen enligt artikel 21).

A) Övergripande och tillräckligt balanserat svar på den ekonomiska och sociala situationen/bidrag till de sex pelarna

Den ändrade planen för återhämtning och resiliens bör fortsätta att utgöra ett övergripande och tillräckligt balanserat svar på den ekonomiska och sociala situationen, och därigenom på lämpligt sätt bidra till samtliga de sex pelare som avses i artikel 3 i RRF-förordningen. Ändringarna av den ursprungliga planen bör upprätthålla denna balans eller, om planen ändras, motiveras genom att visa att detta är i linje med medlemsstaternas nya utmaningar eller nya ekonomiska tilldelning. För detta ändamål bör medlemsstaterna beskriva hur den ändrade planen för återhämtning och resiliens utgör ett övergripande och tillräckligt balanserat svar på den berörda medlemsstatens ekonomiska och sociala situation. Om ändringarna av planen är marginella kan medlemsstaterna helt enkelt anta att bidraget till de sex pelarna fortsätter att vara balanserat utan att behöva ge ytterligare närmare förklaringar.

Medlemsstaterna bör koppla de nya åtgärderna till relevanta pelare genom att förklara hur de kommer att bidra till dem. Om den ändrade planen tar bort eller minskar vissa åtgärder bör det förklaras hur planens övergripande bidrag till de berörda pelarna kommer att förbli tillräckligt. I förekommande fall bör denna förklaring göra en koppling mellan de åtgärder som tas bort och eventuella nya åtgärder som föreslås som ersättning till de förstnämnda, med hänvisning till de berörda pelarna.

De förklaringar som ges bör ta vederbörlig hänsyn till ny utveckling i medlemsstaten eller inom EU:s politik som påverkar de sex pelarna. Medlemsstaterna uppmanas särskilt att beakta den senaste geopolitiska utvecklingens inverkan på planens bidrag till pelaren för grön omställning, mot bakgrund av REPowerEU-målen. I detta sammanhang kan tillägg med ytterligare åtgärder som endast omfattar en eller två av pelarna godtas, i den mån detta kan motiveras av de nya utmaningar som medlemsstaterna står inför.

B) Koppling till de landsspecifika rekommendationerna och den europeiska planeringsterminen

Den ändrade planen för återhämtning och resiliens bör ta hänsyn till alla utmaningar som identifierats i de relevanta landsspecifika rekommendationerna, inbegripet de som gavs i den europeiska planeringsterminens cykler för 2019 och 2020 och i senare planeringsterminscykler fram till den dag då den ändrade planen för återhämtning och resiliens lämnas in (8). De landsspecifika rekommendationer som utfärdas för 2022 års cykel kommer att vara särskilt relevanta. Landsrapporterna för 2022 innehåller en utvärdering av genomförandet av de åtgärder som ingår i planerna för återhämtning och resiliens och viktiga kvarstående eller nya utmaningar som inte i tillräcklig utsträckning täcks av planerna för återhämtning och resiliens, vilka ligger till grund för de landsspecifika rekommendationerna för 2022.

Såsom understryks i avsnitt I påverkar en nedjustering av det maximala ekonomiska bidraget inte behovet av att ta itu med alla eller en betydande del av de relevanta landsspecifika rekommendationerna. En ändrad plan för återhämtning och resiliens skulle därför behöva behålla samma ambitionsnivå som i den tidigare antagna planen.

För de medlemsstater som ansöker om lån eller vars maximala ekonomiska bidrag från faciliteten för återhämtning och resiliens ökar (avsevärt), måste hela uppsättningen av de landsspecifika rekommendationerna för 2019, 2020 och 2022 beaktas när tillägg till den ursprungliga planen görs. Detta gäller särskilt de ytterligare reform- och investeringsbehov som identifierades i samband med europeiska planeringsterminen 2022, inbegripet de som rör behovet av att minska energiberoendet. Framläggandet av tillägg utgör också ett tillfälle att ta itu med de utmaningar som identifierats under tidigare cykler av europeiska planeringsterminen och som inte eller endast delvis tas upp i den antagna planen för återhämtning och resiliens.

När medlemsstaterna utarbetar sitt tillägg bör de se till att de föreslagna ändringarnas inverkan på den offentligfinansiella hållbarheten är förenlig med de landsspecifika rekommendationerna för 2022 om finanspolitiska och finanspolitiska strukturella frågor, som godkänts av rådet. När de medlemsstater som har euron som valuta bedömer och presenterar den offentligfinansiella effekten av de föreslagna ändringarna av sin plan för återhämtning och resiliens bör de dessutom se till att de uppdaterade åtgärderna i planen för återhämtning och resiliens överensstämmer med de prioriteringar som fastställts i den senaste rekommendationen om den ekonomiska politiken i euroområdet, som antagits av rådet.

C) Övergripande effekt av planen för återhämtning och resiliens

I linje med 2021 års riktlinjer för planer för återhämtning och resiliens bör medlemsstaterna förklara i vilken utsträckning de föreslagna ändringarna förväntas förändra den övergripande effekten av deras planer för återhämtning och resiliens. Denna förklaring bör redogöra för den förväntade effekten av den ändrade planen för återhämtning som helhet, med beaktande av de åtgärder som lagts till eller tagits bort. Vid tillämpningen av 2021 års riktlinjer för planer för återhämtning och resiliens bör följande beaktas:

— Makroekonomisk och social inverkan.

— Planens makroekonomiska och sociala inverkan.

— Hållbarhet.

— Sammanhållning.

Medlemsstaterna uppmanas att lämna uppdaterade uppgifter om effekterna av sina ändrade planer för återhämtning och resiliens, i den mån de har ändrats avsevärt jämfört med dem som lämnats in som en del av den tidigare antagna planen. Genom att göra detta kan medlemsstaterna förlita sig på informationen i sina nationella reformprogram och vid behov använda korshänvisningar. Omfattningen av den nya information som lämnas bör stå i proportion till de ändringar som föreslås i tillägget.

D) Enhetlighet

De föreslagna ändringarnas inverkan på enhetligheten i den ändrade planen för återhämtning och resiliens bör presenteras genom att man förklarar samspelet mellan nya eller ändrade åtgärder och dem som ingår i den tidigare antagna planen, genom att hänvisa till både de åtgärder som bibehållits och tagits bort i den ändrade planen. Medlemsstaterna uppmanas också att förklara hur den övergripande balansen mellan reformer och investeringar upprätthålls. Nya eller ändrade åtgärder bör inte skapa inkonsekvenser och bör inte försämra den övergripande enhetligheten i planen för återhämtning och resiliens.

E) Jämställdhet och lika möjligheter för alla

Medlemsstaterna bör beskriva hur ändringarna påverkar hur deras ändrade planer för återhämtning och resiliens bidrar till målen om jämställdhet och lika möjligheter för alla. Mot bakgrund av den senaste tidens utveckling är det mycket viktigt att minska riskerna för energifattigdom.

Medlemsstaterna bör därför följa 2021 års riktlinjer för planer för återhämtning och resiliens, samtidigt som de också betänker den senaste utvecklingen, till exempel genom att göra följande:

— Överväga hur dessa mål bäst kan beaktas i genomförande- och övervakningsprocessen, med beaktande av de erfarenheter som hittills gjorts vid genomförandet av planerna.

— Sörja för att organ för jämlikhet och icke-diskriminering deltar i genomförandet av planerna för återhämtning och resiliens, till exempel som en del av relevanta övervakningsorgan.

— Bättre återspegla dessa mål i de reviderade delmålen och målen, till exempel genom att dela upp dem efter kön, ålder, funktionsnedsättning, ras eller etniskt ursprung, där så är möjligt.

Omfattningen av den nya information som lämnas bör stå i proportion till de ändringar som föreslås i tillägget.

F) Gränsöverskridande projekt och projekt som omfattar flera länder

De flesta av de antagna planerna för återhämtning och resiliens innefattar initiativ som omfattar flera länder eller gränsöverskridande initiativ. Detta inbegriper särskilt deltagande i viktiga projekt av gemensamt europeiskt intresse i enlighet med EU:s regler för statligt stöd. I samband med en eventuell översyn av sina planer för återhämtning och resiliens uppmanas medlemsstaterna starkt att överväga att stärka stödet till gränsöverskridande initiativ eller initiativ som omfattar flera länder, särskilt sådana som är anpassade till REPowerEU-målen.

G) Statligt stöd

Reglerna för statligt stöd gäller fullt ut för de ytterligare eller reviderade reformerna och investeringarna. Det är varje medlemsstats ansvar att säkerställa att sådana reformer och investeringar är förenliga med EU:s regler för statligt stöd och följer tillämpliga förfaranden för statligt stöd. Medlemsstaterna måste ta hänsyn till regelverket för statligt stöd, bland annat riktlinjerna för statligt stöd till klimat, miljöskydd och energi 2022 (9), när de utarbetar sina planer för återhämtning och resiliens. Enligt den allmänna gruppundantagsförordningen är dessutom vissa kategorier av statligt stöd, förutsatt att de uppfyller tydliga villkor, förenliga med fördraget och behöver därför inte på förhand anmälas till eller godkännas av kommissionen. När det gäller åtgärder som bidrar till REPowerEU-målen uppmanas medlemsstaterna exempelvis att beakta bestämmelserna i avsnitt 4 i den allmänna gruppundantagsförordningen om stöd till forskning, utveckling och innovation och avsnitt 7 om stöd till miljöskydd.

Den tillfälliga krisram för statligt stöd som kommissionen antog den 23 mars 2022 för att stödja EU:s ekonomi i samband med Rysslands invasion av Ukraina kan också vara relevant för bedömningen av statligt stöd av åtgärder inom faciliteten för återhämtning och resiliens i enskilda fall, där stödet lindrar de ekonomiska effekterna efter Rysslands aggression mot Ukraina.

Enligt 2021 års riktlinjer och mall för planer för återhämtning och resiliens uppmanas medlemsstaterna att i sina uppdaterade planer för varje ny eller reviderad reform och investering ange huruvida de anser att åtgärden kräver en anmälan om statligt stöd, och om så är fallet ange tidpunkten för förhandsanmälan och anmälan. Om medlemsstaten anser att åtgärden inte kräver anmälan bör den inkludera en hänvisning till det befintliga beslutet om godkännande av statligt stöd eller bestämmelser i den allmänna gruppundantagsförordningen eller andra gruppundantagsförordningar som anses tillämpliga på åtgärden, tillsammans med de underliggande motiveringarna, eller en beskrivning av skälen till att åtgärden inte utgör statligt stöd. När medlemsstaterna utarbetar tidsplanen för uppnåendet av de relevanta delmålen och målen måste de se till att kommissionen får tillräckligt med tid för att godkänna statligt stöd som kan förekomma i de relevanta investeringsåtgärderna och som kräver en anmälan av statligt stöd. Kommissionen kan ge medlemsstaterna preliminär vägledning om hur varje investering i deras ändrade plan för återhämtning och resiliens överensstämmer med regelverket för statligt stöd. Medlemsstaterna uppmanas att dela med sig av sina planer för anmälan eller förhandsanmälan med kommissionen för att säkerställa tillräcklig planering.

På grundval av tidigare erfarenheter av åtgärder som ingår i planerna för återhämtning och resiliens och sett ur ett statsstödsperspektiv är tidig kommunikation med kommissionens avdelningar i samband med utarbetandet av planerna avgörande för en snabb bedömning av statligt stöd av de anmälda åtgärderna. Medlemsstaterna uppmanas att inleda diskussioner med kommissionens avdelningar för att fullt ut utnyttja de möjligheter som ges genom de olika ramarna för statligt stöd för att utforma åtgärder i enlighet med tillämpliga regler.

2. Beskrivning av ändringarna

I enlighet med vägledningen och mallen för planerna för återhämtning och resiliens från 2021 bör detta avsnitt följa strukturen per del. Avsnittet tillhandahålls endast för de delar för vilka ändringar görs. Det bör inte upprepa informationen från andra avsnitt utan ange vilka ändringar som görs i förhållande till den tidigare antagna planen för återhämtning och resiliens (med exakta hänvisningar till relevanta avsnitt och åtgärder).

Medlemsstaterna kan förlita sig på de befintliga delarna för att lägga till några reformer och investeringar på samma område (t.ex. kan en ny byggnadsrenoveringsåtgärd läggas till en befintlig del för energirenovering). Medlemsstaterna kan också lägga till helt nya delar vid nya investeringar och reformer med andra prioriteringar.

A) Beskrivning av reformer och investeringar

För varje del där de underliggande åtgärderna ändras bör medlemsstaterna ange vilka investeringar eller reformer som ”läggs till”, ”tas bort” eller ”ändras” i förhållande till den plan för återhämtning och resiliens som låg till grund för antagandet av rådets tidigare genomförandebeslut.

Finansieringsinstrument

Användningen av finansieringsinstrument som finansieras eller backas upp av medel från faciliteten för återhämtning och resiliens, inklusive lån, kan vara en attraktiv lösning för att genomföra de investeringar som planeras i planerna för återhämtning och resiliens av flera skäl:

— Finansieringsinstrument kan omfatta återbetalningen av det kapitalbelopp som stödmottagarna erhållit tillbaka till medlemsstaten, vilket begränsar uppkomsten av statsskuld på lång sikt.

— De måste tillåta återanvändning av flödena, inklusive återbetalning av kapitalbeloppet, för samma politiska mål, även efter 2026, och/eller återbetala lånen från faciliteten för återhämtning och resiliens.

— De kan användas för att finansiera många små investeringar inom en enhetlig ram och underlätta kontakter med potentiella stödmottagare genom decentraliserade partnerstrukturer.

— De kan bidra till att utnyttja ytterligare finansiella resurser eller saminvesteringar, särskilt från privata företag och privata finansinstitut.

Av de 22 planer för återhämtning och resiliens som antogs i slutet av februari 2022 innehåller 15 planer totalt 53 finansieringsinstrument med en volym på cirka 22,4 miljarder euro, varav 19,9 miljarder euro finansierades med lån från faciliteten för återhämtning och resiliens. De stöder teman som är särskilt relevanta i samband med de senaste geopolitiska utmaningarna, såsom företagens gröna och digitala omställning, energieffektivitet, innovation, subventionerade bostäder eller jordbruk. De omfattar finansierade instrument (lån, eget kapital, kapital likställt med eget kapital/blandad fordran, riskkapital) och ofinansierade instrument (garantier och räntesubventioner). De finansierade instrumenten uppgår till cirka 19,2 miljarder euro. Genomförandepartnerna är EIB, EIF, EBRD, nationella utvecklingsbanker och utvecklingsinstitutioner, statliga organ eller fonder, ministerier och affärsbanker.

På grundval av befintliga planer skulle följande typer av finansieringsinstrument kunna användas:

— Garantiinstrument för att minska riskerna i program för upprustning för ökad energieffektivitet.

— Energiköpsavtal för investeringar i förnybara energikällor.

— Kapitalinvesteringar i företag eller aktiefonder som stöder den gröna omställningen.

Bilagan innehåller ytterligare information om användningen av finansieringsinstrument inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens, på grundval av erfarenheterna från utarbetandet och genomförandet av de ursprungliga planerna för återhämtning och resiliens.

B) Gröna och digitala aspekter

Medlemsstaterna bör förklara i vilken utsträckning deras ändrade planer för återhämtning och resiliens kommer att bidra till den gröna omställningen och till att minska EU:s energiberoende samt till en framtidssäkrad digital omställning och en robust digital inre marknad eller hantera relaterade utmaningar. Detta kan omfatta forsknings- och innovationsåtgärder med en relevant tidsplan. De båda omställningarna ska betraktas som ömsesidigt förstärkande, viket överensstämmer med benämningen ”den dubbla omställningen”, och de kommer att beaktas samtidigt av kommissionen.

Den gröna dimensionen av åtgärderna inom planen för återhämtning och resiliens kommer att fortsätta att bedömas både kvalitativt (kopplingen mellan åtgärderna och varje medlemsstats energi-, klimat- och miljöutmaningar) och kvantitativt (det totala bidraget från den ändrade planen för återhämtning och resiliens till klimatmålen måste utgöra minst 37 % av den totala tilldelningen för planen – se avsnitt X om klimatspårning).

Medlemsstaterna uppmanas att förklara hur deras ändrade planer för återhämtning och resiliens kommer att bidra till EU:s klimatmål i klimatlagen och hur de beaktar de 55 %-paket som föreslogs i juli och december 2021 (10). 55 %-paketet innehåller lagstiftningsåtgärder för att anpassa politiken för klimat, energiområdet, markanvändning, transporter och beskattning så att det går att minska nettoutsläppen av växthusgaser med minst 55 % fram till 2030, och för att uppnå klimatneutralitet i enlighet med den europeiska klimatlagen.

Den digitala dimensionen av åtgärderna i planerna för återhämtning och resiliens kommer också att fortsätta att bedömas både kvalitativt och kvantitativt. Den 9 mars 2021 lade Europeiska kommissionen fram meddelandet Digital kompass för 2030: den europeiska vägen in i det digitala decenniet, som är uppbyggt runt fyra huvudområden: färdigheter, säker och hållbar digital infrastruktur, digital omvandling av företag och digitalisering av offentliga tjänster. Den fastställer ambitiösa mål på EU-nivå för vart och ett av områdena, med siktet inställt på 2030. Meddelandet följdes av ett förslag till beslut om ett politiskt program för 2030, En färdväg för det digitala decenniet”, som förväntas träda i kraft i slutet av 2022. Programmet skulle inrätta en styrningsstruktur där medlemsstaterna och kommissionen samarbetar på ett strukturerat sätt för att uppnå målen och underlätta genomförandet av projekt som omfattar flera länder. Medlemsstaterna uppmanas att ange hur eventuella ytterligare eller ändrade åtgärder för att hantera den digitala omställningen, eller utmaningar som följer av den, skulle bidra till de fyra huvudområdena och till målen för 2030.

När det gäller den kvantitativa aspekten måste det totala bidraget från den ändrade planen för återhämtning och resiliens till digitala mål utgöra minst 20 % av planens totala tilldelning.

C) Klimatspårning och digital märkning

Klimatmålet på 37 % och det digitala målet på 20 % som anges i artikel 19.3 e och f i RRF-förordningen förblir obligatoriska vid ändringar av planen för återhämtning och resiliens, oavsett skälen till dessa ändringar (exklusive kostnader för åtgärder som ingår i REPowerEU-kapitlet med avseende på digital märkning). Det är därför viktigt att medlemsstaterna beaktar de totala anslagen till planen för återhämtning och resiliens när de inför ändringar i sina planer för återhämtning och resiliens, även när det reviderade ekonomiska bidraget har ökat eller minskat.

2021 års riktlinjer för planer för återhämtning och resiliens är fortfarande giltiga och medlemsstaterna bör därför för varje ny eller ändrad åtgärd förklara hur det bidrar till klimatmålen och de digitala målen. Det kommer att bli nödvändigt med en ny bedömning av märkningen för att kontrollera att de två målen fortsätter att nås det sker någon ändring av den totala beräknade kostnaden för planen för återhämtning och resiliens eller av kostnaden för åtgärder med klimatmärkning eller digital märkning. En bedömning av märkningen måste göras även vid eventuella ändringar av en befintlig åtgärds ursprungliga omfattning, art eller utformning.

Det är viktigt att notera att båda målen beräknas för den ändrade planen för återhämtning och resiliens som helhet, vilken består av både den tidigare antagna planen och tillägget, exklusive kostnader för åtgärder som ingår i REPowerEU-kapitlet för digital märkning. Klimatbidragen och de digitala bidragen kommer att beräknas på nytt för den ändrade planen för återhämtning och resiliens med beaktande av de förändringar som införts i åtgärderna i planen och den ändrade totala beräknade kostnaden. Klimatbidraget kommer att jämföras med den totala tilldelningen i planen, inklusive REPowerEU-kapitlet. Det digitala bidraget kommer att jämföras med den totala tilldelningen i planen, exklusive beloppen för reformer och investeringar i REPowerEU-kapitlet.

Baserat på erfarenheterna från de 24 planer för åtgärder som omfattar flera områden, t.ex. övergripande åtgärder, som i slutet av april 2022 hade bedömts positivt, finns det ett behov av att tillämpa klimatspårning och digital märkning när så är relevant som en delåtgärd (en avgränsad del av en åtgärd som avser ett specifikt insatsområde) med hjälp av olika insatsområden (enligt bilagorna VI och VII till RRF-förordningen).

Vidare är det värt att påminna om att artikel 19.3 e och f i RRF-förordningen och bilagorna VI och VII fastställer tillämpliga koefficienter för beräkningen av stöd till klimatmålen och de digitala målen. Enligt dessa bestämmelser får koefficienterna för stöd till klimatmålen höjas (upp till ett totalt belopp på 3 % för klimatmärkning), förutsatt att de åtföljs av åtgärder som ökar deras effekt. Medlemsstaterna bör i förekommande fall i tillräcklig utsträckning motivera användningen av sådana bestämmelser.

Medlemsstaterna bör beskriva det specifika tillvägagångssätt som de föreslår för märkning av sådana åtgärder. Kommissionen kan hjälpa medlemsstaterna att hitta exempel på märkning av liknande åtgärder i de planer för återhämtning och resiliens som tidigare antagits av rådet.

D) Principen om att inte orsaka betydande skada

Den tekniska vägledningen om principen att inte orsaka betydande skada (2021/C 58/01), där de vägledande principerna och villkoren för tillämpningen av principen om att inte orsaka betydande skada i samband med faciliteten för återhämtning och resiliens fastställs, kommer att vara fullt tillämplig, med beaktande av dess särdrag. Den innehåller också en checklista som ska följas i den självbedömning av principen om att inte orsaka betydande skada som ska ingå i den ändrade planen för återhämtning och resiliens för varje åtgärd. I detta avsnitt sammanfattas de viktigaste inslagen i vägledningen och det förklaras hur de tillämpas på nya eller reviderade åtgärder. Det innehåller också ytterligare förtydliganden baserade på erfarenheterna från de tidigare antagna planerna för återhämtning och resiliens.

Hur bör principen om att inte orsaka betydande skada tillämpas i samband med revideringar av planerna för återhämtning och resiliens?

Medlemsstaterna måste tillhandahålla en självbedömning om principen att inte orsaka betyda