Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om "Förslag till rådets direktiv om registrering av ombordvarande på passagerarfartyg"

(97/C 206/19)

Den 27 januari 1997 beslutade rådet att, enligt artikel 84 i fördraget, rådfråga Ekonomiska och sociala kommittén om ovannämnda förslag.

Sektionen för transport och kommunikation, som ansvarat för utarbetandet av kommitténs yttrande i frågan, antog sitt yttrande den 9 april 1997. Föredragande var Francis J. Whitworth.

Vid sin 345:e plenarsession den 23-24 april 1997 (sammanträdet den 23 april 1997) antog Ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 119 röster för, 2 emot och 7 nedlagda röster.

1. Inledning och bakgrund

1.1. Förslaget till direktiv föranleddes av rådets resolution av den 22 december 1994 om säkerheten på roro-passagerarfärjor. Med anledning av Estoniakatastrofen som inträffat i september samma år och andra olyckor och efterlyste resolutionen stöd från medlemsstaterna och kommissionen för en rad specifika åtgärder i Internationella sjöfartsorganisationen (IMO). Kommissionen uppmanades att inkomma med förslag till vissa obligatoriska krav. Ett av dessa krav var registrering av passagerare på färjor som regelbundet trafikerar hamnar i gemenskapen.

1.2. Sedan dess har IMO utarbetat och antagit vissa ändringsförslag till den Internationella konventionen om säkerhet för människoliv till sjöss (SOLAS) från 1974. SOLAS-regel III/27 kallad "Passageraruppgifter" antogs i juni förra året. Den gäller samtliga passagerarfartyg i internationell trafik och fastställer kraven för räkning av passagerare och för registrering av vissa uppgifter om dem. Regeln skall träda i kraft den 1 juli 1998.

1.3. SOLAS-regeln tillåter vissa avvikelser:

- Passagerarfartyg kan befrias från skyldigheten om deras reguljära trafik gör registreringen av uppgifter ogenomförbar.

- Fartyg som inte avlägsnar sig mer än 20 nautiska mil från land kan undantas om flaggstatens administration anser att resans skyddade miljö gör kraven omotiverade eller onödiga.

2. Kommissionens förslag

2.1. Kommissionen har baserat förslaget till direktiv på den nya SOLAS-regeln. Man föreslår att regeln skall omfatta alla passagerarfartyg, oberoende av flagg, som avgår från en gemenskapshamn, både vad gäller inrikes och internationell trafik. (Vissa föreskrifter för krav finns även för fartyg från tredje land som anlöper en EU-hamn.) Kommissionen betonar att utan ett sådant direktiv skulle SOLAS-regeln endast vara bindande för flaggstater. För att säkerställa en gemensam tillämpning för alla passagerarfartyg som avgår från en EU-hamn så är det nödvändigt att vidga jurisdiktionen beträffande dessa krav till att omfatta hamnstaten. Kommissionen påpekar även att de sistnämnda bär ansvaret för räddningstjänsten i händelse av olycka.

2.2. Det föreslagna direktivet kräver följande:

- Samtliga personer ombord skall ha räknats innan fartyget avgår och att befälhavaren skall säkerställa att fartygets tillåtna antal passagerare inte överskrids.

- För fartyg vars rutter är längre än 20 nautiska mil skall passagerares namn, kön, och kategori samt speciella individuella behov registreras och sändas inom 30 minuter efter avgång till en utsedd person på företaget varifrån uppgifterna vid behov kan göras tillgängliga för sjöräddningsmyndigheten.

- Företag skall för sådana uppgifter skapa ett system som uppfyller vissa funktionella krav.

- Medlemsstater skall ha genomfört bestämmelserna före den 1 januari 1998. Uppgiftsregistreringen träder i kraft den 1 januari 1999.

2.3. Förslaget till direktiv kräver endast registrering av uppgifter för resor längre än 20 sjömil men det finns det ingen bestämmelse om undantag till följd av svårigheter att genomföra registreringen i praktiken. Undantagsreglerna för fartyg som trafikerar väl avgränsade områden är mycket striktare än de som gäller i SOLAS-konventionen.

3. Allmänna kommentarer

3.1. Rent allmänt välkomnar kommittén förslaget till rådets direktiv i frågan. Kommittén accepterar nödvändigheten av en gemenskapslagstiftning som är bindande både för hamnstaten och flaggstaten. Man välkomnar det faktum att förslaget till direktiv baseras på beslut som finns i SOLAS-konventionen och som fattats av IMO. Detta överensstämmer med den ståndpunkt som kommittén intagit i ett antal tidigare yttranden om sjöfartsfrågor. Kommittén ställer sig bakom att reglerna även skall vara tillämpliga på fartyg i både inrikes och internationell trafik eftersom det inte finns något argument för dubbla säkerhetsnormer på området.

3.2. Vad beträffar direktivets huvudsakliga innehåll är det otvivelaktigt riktigt att räkna passagerarna ombord och att befälhavaren skall vara tvungen att säkerställa att fartygets tillåtna antal passagerare inte överskrids. Kommittén stöder dessa bestämmelser utan förbehåll, även om det inte borde vara nödvändigt att införa en ny bestämmelse för att garantera att detta grundläggande krav på säkerhet tillämpas.

3.3. Kravet på registrering av passagerares namn och andra uppgifter är nytt. Kommissionen förklarar på flera ställen i sitt meddelande att avsikten med detta är att underlätta räddningstjänsternas arbete. Medan kunskap om antalet passagerare ombord är av avgörande betydelse för dessa och det är till stor hjälp att veta vilka kategorier de tillhör (vuxna, barn, spädbarn), är passagerarnas namn endast av betydelse efter en olycka, då de hjälper företaget att besvara frågor från anhöriga och underlättar identifieringen av döda och skadade.

3.4. Det råder inget tvivel om att kravet på att registrera alla passagerares namn kommer att orsaka betydande administrativa problem för färjebolag med tätt trafikerade linjer där ett stort antal passagerare löser biljett direkt före avgången. Nuvarande bokningsprocedurer registrerar förarens namn men inte passagerarnas och det kan finns så många som femtio passagerare i en buss. På vissa rutter kommer det att bli svårt att undvika att avgångstiderna skjuts fram (med förseningar för passagerare och minskad effektivitet) även om avancerad (och kostsam) elektronisk utrustning används.

3.5. Omfattningen av förändringen skulle bli stor. En enda hamn har under högsäsongen 65 planerade avgångar per dag som skulle omfattas av bestämmelsen om registrering av ombordvarande, sammantaget 63 000 passagerare. Vart och ett av namnen skulle behöva kontrolleras, registeras och sparas under endast lite drygt en timme innan förteckningen ströks, om inte fartyget i fråga råkat ut för en olycka under den tiden.

3.6. Det var otvivelaktigt med detta i åtanke som man i SOLAS-regeln tog med undantaget för praktiskt svårgenomförbara situationer som beskrivs i punkt 1.3 (se ovan). Kommittén föreslår att kommissionen ytterligare skall begrunda denna möjlighet, kanske genom att lägga till en artikel till förslaget till direktiv som skulle ge medlemsstaterna möjlighet att godkänna ett alternativt arrangemang för upplysningsregistrering för en speciell rutt där de bedömde kravet på att registrera namnuppgifter vara svårt att uppfylla praktiskt. I huvudsak skulle ett sådant arrangemang behöva godkännas av de båda (eller alla) berörda hamnstaterna, stämma helt överens med SOLAS-kriterierna, ta hänsyn till områdets resurser för sjöräddning och väderprognoser och inte resultera i att konkurrensen mellan olika reguljära linjer snedvrids.

3.7. Om detta förslag och de kommentarer som följer beaktas, anser kommittén att förslaget till direktiv utgör ett lämpligt svar från kommissionens sida på den nya SOLAS-regeln.

4. Särskilda kommentarer

4.1. Artikel 4.3

I den engelska versionen är "contained in" ett lämpligare ordval än "referred to in".

4.2. Artikel 5.1

Passagerare och besättning bör räknas separat eftersom det är de förstnämndas antal som ej bör överskrida det antal som fastställts för fartyget.

4.3. Artikel 6

Det bör, antingen i denna artikel eller genom en definition av ordet "resa" i artikel 2, klargöras att man vid trafik mellan mer än två hamnar tillämpar gränsen på 20 nautiska mil på avståndet från hamn till hamn och inte på den sammanlagda sträckan.

4.4. Artikel 8

Eftersom SOLAS-kravet innebär att informationen vid behov skall göras tillgänglig för räddningstjänsten borde den första meningen i det tredje stycket lyda:

"Företaget skall säkerställa att de uppgifter som efterfrågas i detta direktiv efter den tidsperiod som specificeras i artikel 6, alltid direkt kan göras tillgängliga på begäran av den utsedda myndigheten."

Man bör även klargöra att det inte finns något krav på att informationen skall finnas på papper så länge den kan lätt kan överföras t.ex. från en dator.

4.5. Artikel 11.1 (iv.)

Kravet på att registreringssystemet måste utarbetas så att inte onödiga förseningar orsakas för passagerare väcker frågan om den praktiska genomförbarheten som redan diskuterats i punkt 3.4 ovan.

4.6. Artikel 11.2

Detta krav bör strykas. Det är upp till företaget att från fall till fall besluta om det bäst fungerande systemet, under förutsättning att det godkänns av medlemsstaten.

Bryssel den 23 april 1997.

Ekonomiska och sociala kommitténs ordförande

Tom JENKINS