[pic] | EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION |

Bryssel den 7.3.2007

SEK(2007) 289 slutlig

Rekommendation till

RÅDETS YTTRANDE

enligt artikel 5.3 i rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om Spaniens uppdaterade stabilitetsprogram för 2006–2009

(framlagt av kommissionen)

MOTIVERING

Allmän bakgrund

Stabilitets- och tillväxtpakten, som trädde i kraft den 1 juli 1998, syftar till att genom sunda offentliga finanser stärka förutsättningarna för prisstabilitet och stark hållbar tillväxt som kan bidra till ökad sysselsättning. Reformen av pakten 2005 genomfördes mot bakgrund av att den hade visat sig användbar för att förankra budgetdisciplin, men syftade till att stärka dess effektivitet och ekonomiska underbyggnad samt säkerställa de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet.

Medlemsstaterna skall lägga fram stabilitets- eller konvergensprogram och årliga uppdateringar av dessa för rådet och kommissionen, enligt rådets förordning (EG) nr 1466/97 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken[1], som utgör en del av stabilitets- och tillväxtpakten (medlemsstater som redan har övergått till den gemensamma valutan lägger fram (uppdaterade) stabilitetsprogram och medlemsstater som ännu inte har gjort det lägger fram (uppdaterade) konvergensprogram). Spaniens första stabilitetsprogram lades fram i december 1998. I enlighet med förordningen yttrade sig rådet om programmet den 15 mars 1999, på grundval av en rekommendation från kommissionen och efter att ha hört Ekonomiska och finansiella kommittén. Enligt samma förfarande bedöms uppdaterade stabilitets- och konvergensprogram av kommissionen och granskas av den ovannämnda kommittén. De kan även granskas av rådet.

bakgrund till bedömningen av det uppdaterade programmet

Kommissionen har granskat den senaste uppdateringen av Spaniens stabilitetsprogram, som lades fram den 22 december 2006, och har antagit en rekommendation till rådets yttrande om detta program (se faktarutan när det gäller de viktigaste punkterna i bedömningen).

För att beskriva den bakgrund mot vilken strategin för de offentliga finanserna i det uppdaterade stabilitetsprogrammet bedöms, sammanfattas i denna motivering följande:

1. Den ekonomiska utvecklingen och utvecklingen av de offentliga finanserna under de senaste tio åren.

2. Den senaste bedömningen av landets ställning när det gäller paktens preventiva aspekt (en sammanfattning av rådets yttrande om den föregående uppdateringen av stabilitetsprogrammet).

3. Kommissionens bedömning av det nationella reformprogrammet från oktober 2006.

Den senaste ekonomiska utvecklingen och utvecklingen av de offentliga finanserna

Spanien tycks vara inne i en god ekonomisk cirkel. Den inhemska efterfrågan drivs på av privat konsumtion och byggande, vilket skapar många arbetstillfällen inom bostads- och tjänstesektorn. Det senare ökar den inhemska efterfrågan ytterligare, i en miljö med goda offentliga finanser och negativa realräntor. Landet har dock en ihållande inflation som skiljer sig från euroområdets och samtidigt en långsam produktivitetsutveckling. Detta försämrar konkurrenskraften gentemot omvärlden i ett land vars komparativa fördelar fortfarande snarare baseras på låga produktionskostnader än på produkter med högt teknikinnehåll. Ökande underskott i de utrikes affärerna kan äventyra tillväxtutsikterna på medellång sikt. Dessutom har hushållen en hög skuldsättning, som till stor del kan förklaras med massiva bostadsinvesteringar. Detta gör att en stor del av befolkningen blir mer känslig för stigande räntor. Spaniens försiktiga finanspolitiska strategi har mot denna bakgrund varit lämplig.

Bedömningen i rådets yttrande om det föregående programmet

Den 14 mars 2006 antog rådet sitt yttrande om den föregående uppdateringen av stabilitetsprogrammet för perioden 2005–2008. Sammanfattningsvis bedömde rådet att ”de offentliga finanserna på det hela taget är sunda och att budgetstrategin utgör ett gott exempel på en finanspolitik i enlighet med stabilitets- och tillväxtpakten. Mot bakgrund av de ökande obalanserna i de utrikes affärerna är det viktigt att upprätthålla solida offentliga finanser”. Rådet uppmanade Spanien att ”genomföra de planerade åtgärderna för att hantera den åldrande befolkningens långsiktiga finanspolitiska effekter”.

Kommissionens bedömning av det nationella reformprogrammet från oktober 2006

Rapporten om genomförandet av Spaniens nationella reformprogram, som skall tas fram inom ramen för den förnyade Lissabonstrategin för tillväxt och sysselsättning, lades fram den 15 oktober 2006. I Spaniens nationella reformprogram anges följande centrala problem och prioriteringar: stabilitet i de offentliga finanserna, en strategi för FoU, ett bättre företagsklimat, främjande av konkurrens, utveckling av infrastrukturen, en bättre fungerande arbetsmarknad samt bättre utbildning och kompetens.

Av kommissionens bedömning av det programmet (antagen i samband med dess årliga lägesrapport i december 2006 [2] ) framgår att Spanien gör goda framsteg med genomförandet av sitt nationella reformprogram och de åtaganden som Europeiska rådet enades om vid sitt vårmöte 2006. För att stärka sysselsättningen och produktiviteten och säkra att BNP per capita helt når upp till genomsnittet för EU-25, behövs det emellertid nya lagar och åtgärder på alla de sju viktigaste politikområdena.

Mot bakgrund av konstaterade starka och svaga sidor rekommenderades Spanien att vidta åtgärder när det gäller konkurrens, aktiv arbetsmarknadspolitik, livslångt lärande och utbildning.

Faktaruta: De viktigaste punkterna i bedömningen I enlighet med artikel 5.1 (stabilitetsprogram) och artikel 9.1 (konvergensprogram) i rådets förordning (EG) nr 1466/97 tas följande punkter upp i bedömningen: Är de ekonomiska antaganden som programmet bygger på rimliga? Vilket är medlemsstatens medelfristiga mål för de offentliga finanserna? Är anpassningsplanen lämplig för att uppnå detta mål? Är de vidtagna eller föreslagna åtgärderna för att följa denna plan tillräckliga för att nå det medelfristiga målet för de offentliga finanserna över konjunkturcykeln? I bedömningen av anpassningsplanen uppmärksammas om en större anpassning görs i ekonomiskt goda tider och en mer begränsad i ekonomiskt dåliga tider. För de medlemsstater som deltar i eurosamarbetet eller i ERM II uppmärksammas vidare om medlemsstaten som riktvärde eftersträvar en årlig förbättring av det konjunkturrensade saldot, exklusive engångsåtgärder och andra tillfälliga åtgärder, motsvarande 0,5 % av BNP för att uppnå sitt medelfristiga mål för de offentliga finanserna. När anpassningsplanen fastställs (för medlemsstater som ännu inte har uppnått målet), eller vid beslut om en tillfällig avvikelse från målet (för medlemsstater som har uppnått målet), ingår det ett genomförande av större strukturreformer som har direkta kostnadsbesparande effekter på lång sikt (t.ex. genom att öka den potentiella tillväxten) och därigenom påvisbara effekter på de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet (under iakttagande av villkoret att en tillräcklig säkerhetsmarginal för referensvärdet på 3 % av BNP skall behållas och att situationen för de offentliga finanserna förväntas återgå till det medelfristiga målet under programperioden)? Särskild uppmärksamhet ägnas här pensionsreformer som syftar till att införa system med flera pelare, varav en obligatorisk pelare som fullständigt täcks av fondmedel. Är medlemsstatens ekonomiska politik förenlig med de allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken? Rimligheten i programmets makroekonomiska antaganden bedöms med utgångspunkt i kommissionens höstprognos 2006 och i enlighet med den allmänt vedertagna metoden för beräkning av potentiell total produktion och konjunkturrensade saldon. Bedömningen av förenligheten med de allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken bygger på de allmänna riktlinjer för den ekonomiska politiken när det gäller de offentliga finanserna som ingår i de integrerade riktlinjerna för perioden 2005–2008. Bedömningen tar också upp följande: Utvecklingen av skuldkvoten och utsikterna för de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet, vilket man ”vid övervakningen av de offentliga finanserna [bör] ägna tillräcklig uppmärksamhet” enligt rådets rapport av den 20 mars 2005 ”Att förbättra genomförandet av stabilitets- och tillväxtpakten”. I ett meddelande från kommissionen av den 12 oktober 2006 anges metoden för att bedöma den långsiktiga hållbarheten[3]. Graden av integration med de nationella reformprogram som medlemsstaterna överlämnat inom ramen för Lissabonstrategin för tillväxt och sysselsättning. I sin följenot av den 7 juni 2005 till Europeiska rådet om de allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken för perioden 2005–2008 framhöll Ekofinrådet att de nationella reformprogrammen borde vara förenliga med stabilitets- och konvergensprogrammen. Efterlevnaden av uppförandekoden[4], som bl.a. föreskriver en gemensam struktur och uppsättning tabeller för stabilitets- och konvergensprogrammen. |

- Rekommendation till

RÅDETS YTTRANDE

enligt artikel 5.3 i rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om Spaniens uppdaterade stabilitetsprogram för 2006–2009

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR AVGIVIT FÖLJANDE YTTRANDE

med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken[5], särskilt artikel 5.3,

med beaktande av kommissionens rekommendation, och

efter att ha hört Ekonomiska och finansiella kommittén.

HÄRIGENOM FRAMFÖRS FÖLJANDE.

4. Den [27 mars 2007] granskade rådet Spaniens uppdaterade stabilitetsprogram, som omfattar perioden 2006–2009[6].

5. I programmets bakomliggande makroekonomiska scenario räknar man med att den reala BNP-tillväxten kommer att sjunka från 3,8 % under 2006 till i genomsnitt 3,3 % under resten av programperioden. Mot bakgrund av tillgängliga uppgifter verkar scenariot baseras på rimliga tillväxtantaganden. Inflationsberäkningarna i programmet verkar också vara realistiska. Visserligen minskar den beräknade inflationsskillnaden mellan euroområdet och Spanien, men den är fortfarande betydande. Även om scenariots utfall på kort sikt kan bli bättre än beräknat, kan det också bli sämre än beräknat till följd av obalanser i ekonomin. Exempel på detta är hushållens ökade skuldsättning och det ökande underskottet i bytesbalansen. Dessutom är en mindre expansiv tillväxt än i programmets beräkningar på medellång sikt mycket möjlig, särskilt om bostadsbyggandets långvariga uppgång skulle brytas.

6. I kommissionens höstprognos 2006 beräknades överskottet i den offentliga sektorns finanser för 2006 uppgå till 1,5 % av BNP, helt i linje med det uppdaterade stabilitetsprogrammet. Detta kan jämföras med målet på 0,9 % av BNP i den föregående uppdateringen av stabilitetsprogrammet. Det positiva resultatet beror på att intäkterna var högre än väntat, till följd av många nya arbetstillfällen och stigande företagsvinster, vilket beräknas ha fått de direkta skatteintäkterna att klart överstiga den nominella BNP-tillväxten.

7. Uppdateringen syftar till (i) bevarad makroekonomisk stabilitet och stabilitet i de offentliga finanserna, samt (ii) främjande av produktiviteten genom utbyggd infrastruktur, ökad kompetens och mer tekniskt kapital. Överskottet i de offentliga finanserna planeras minska från 1,4 % av BNP 2006 till cirka 1 % av BNP 2009. Motsvarande utveckling över tiden förutses för primärsaldot, som förväntas sjunka från 3 % av BNP år 2006 till 2 ¼ % år 2009. Medan intäkterna planeras sjunka med 0,2 % av BNP under programperioden, planeras de primära utgifterna öka med cirka 0,5 % av BNP, delvis uppvägt av en minskad räntebörda. I den föregående uppdateringen förutsågs lägre överskott, med i stort sett liknande makroekonomiska utsikter. Skillnaden mellan de två uppdateringarna består i att överskottet blev mycket bättre 2006 än vad som förutsågs ett år tidigare, med gynnsamma övervältringseffekter under programperioden.

8. Enligt beräkningar med den allmänt vedertagna metoden väntas det strukturella saldot sjunka obetydligt från cirka 1 ¾ % av BNP 2006 till 1 ½ % i slutet av programperioden (dvs. det konjunkturrensade saldot exklusive engångsåtgärder och andra tillfälliga åtgärder). Liksom i den föregående uppdateringen av stabilitetsprogrammet är programmets mål för de offentliga finanserna på medellång sikt en balans i strukturella termer, som enligt programmet skall behållas med stor marginal under hela programperioden. Eftersom detta mål är mer långtgående än minimiriktmärket (ett beräknat underskott på cirka 1 ¼ % av BNP), bör dess uppfyllande skapa en tillräcklig säkerhetsmarginal mot ett alltför stort underskott. Målet ligger inom det intervall som i stabilitets- och tillväxtpakten och uppförandekoden har fastställts för de medlemsstater som deltar i eurosamarbetet eller i ERM II. Det är också mer ambitiöst än vad som krävs i förhållande till skuldkvoten och den genomsnittliga potentiella produktionstillväxten på lång sikt.

9. Riskerna i programmets beräkningar av de offentliga finanserna verkar i stort sett uppväga varandra. Uppdateringens bakomliggande makroekonomiska scenario är rimligt och inkomstberäkningarna verkar utgå från försiktiga antaganden. På utgiftssidan finns det risk för att regionala myndigheter gör vissa överskridanden, om tidigare trender inom utbildning och hälso/sjukvård fortsätter.

10. Utifrån denna riskbedömning förefaller den finanspolitiska inriktningen vara tillräckligt ambitiös för att målet för de offentliga finanserna på medellång sikt skall kunna bibehållas under resten av programperioden, som det förutses i programmet. Det finns också en tillräcklig säkerhetsmarginal för att varje år hålla underskottet inom referensvärdet på 3 % av BNP vid normala konjunktursvängningar. Den finanspolitiska inriktning som kan utläsas av programmet är i linje med stabilitets- och tillväxtpakten.

11. Den offentliga bruttoskulden beräknas ha minskat till 40 % av BNP under 2006, vilket ligger klart under fördragets referensvärde på 60 % av BNP. I det uppdaterade programmet beräknas skuldkvoten minska ytterligare med 8 procentenheter under programperioden.

12. I Spanien har befolkningens åldrande långsiktigt klart större effekter på de offentliga finanserna än EU-genomsnittet, framför allt på grund av den relativt stora ökningen av pensionsutgifternas andel av BNP under de närmaste årtiondena. De offentliga finansernas utgångsläge förbättrades jämfört med 2005 och bidrar till att mildra de effekter som en åldrande befolkning långsiktigt beräknas få på de offentliga finanserna. Detta räcker dock inte till för att helt täcka den avsevärda utgiftsökningen på grund av åldrandet. Om man bibehåller höga primära överskott på medellång sikt och genomför ytterligare åtgärder för att begränsa den betydande ökningen av åldersrelaterade utgifter, skulle detta minska riskerna för de offentliga finansernas hållbarhet. På det hela taget förefaller Spanien vara utsatt för medelstora risker när det gäller de offentliga finansernas hållbarhet.

13. Stabilitetsprogrammet innehåller en kvalitativ bedömning av de samlade effekterna enligt rapporten från oktober 2006 av genomförandet av det nationella reformprogrammet, inom ramen för den finanspolitiska strategin på medellång sikt. Emellertid ger det inte någon systematisk information om de direkta budgetkostnader eller budgetbesparingar som de viktigaste reformerna i det nationella reformprogrammet kommer att ge upphov till. Däremot verkar beräkningarna av de offentliga finanserna beakta effekterna av det nationella reformprogrammets åtgärder. De finanspolitiska åtgärderna i stabilitetsprogrammet verkar vara förenliga med åtgärderna i det nationella reformprogrammet. Särskilt planeras i bägge programmen en gradvis ökning av de offentliga utgifterna för FoU och investeringarna i infrastruktur.

14. Programmets finanspolitiska strategi överensstämmer i huvudsak med de allmänna riktlinjer för den ekonomiska politiken som ingår i de integrerade riktlinjerna för perioden 2005–2008.

15. Programmet innehåller alla obligatoriska och de flesta frivilliga uppgifter[7] som föreskrivs i uppförandekoden för stabilitets- och konvergensprogram.

Sammantaget är slutsatsen att de offentliga finanserna på medellång sikt är sunda och att den finanspolitiska strategin utgör ett gott exempel på en finanspolitik i linje med stabilitets- och tillväxtpakten. Starka offentliga finanser är viktiga med tanke på de ökande obalanserna i de utrikes affärerna och rådande inflationsskillnader inom euroområdet.

Mot bakgrund av denna bedömning, särskilt då den väntade ökningen av åldersrelaterade utgifter, uppmanas Spanien att fortsätta förbättra de offentliga finansernas hållbarhet på lång sikt genom åtgärder som begränsar åldrandets framtida inverkan på utgiftsprogram.

Jämförelse av nyckeltal i makroekonomiska beräkningar och budgetberäkningar |

1Kommissionens beräkningar baseras på uppgifterna i programmet. |

2Konjunkturrensat saldo (liksom i föregående rader), exklusive engångsåtgärder och andra tillfälliga åtgärder. |

3Engångsåtgärder och andra tillfälliga åtgärder enligt programmet. |

4Engångsåtgärder och andra tillfälliga åtgärder enligt kommissionens höstprognos 2006. |

5Baserat på en beräknad potentiell tillväxt på 3,9 %, 3,8 %, 3,6 % respektive 3,6 % under perioden 2005–2008. 6Deflator för privat konsumtion i stället för HIKP. 7Enligt preliminära beräkningar var tillväxten 3,9 % år 2006. I kommissionens delårsprognos av den 16 februari 2007 beräknas tillväxten till 3,7 % år 2007. |

[1] EGT L 209, 2.8.1997, s. 1. Förordningen ändrad genom förordning (EG) nr 1055/2005 (EUT L 174, 7.7.2005, s. 1). De dokument som det hänvisas till i texten återfinns på följande webbplats:

http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm

[2] Meddelande från kommissionen inför Europeiska rådets vårmöte: ”Genomförandet av den förnyade Lissabonstrategin för tillväxt och sysselsättning”, 12.12.2006 [KOM(2006) 816].

[3] Meddelande från kommissionen till rådet och Europaparlamentet – De offentliga finansernas hållbarhet på lång sikt i EU, 12.10.2006, KOM(2006) 574. Europeiska kommissionen, Generaldirektoratet för ekonomi och finans (2006): ”The long-term sustainability of public finances in the European Union”, European Economy nr 4/2006.

[4] ”Närmare angivelser för genomförandet av stabilitets- och tillväxtpakten samt riktlinjer för stabilitets- och konvergensprogrammens utformning och innehåll”, som godkändes av Ekofinrådet den 11 oktober 2005.

[5] EGT L 209, 2.8.1997, s. 1. Förordningen ändrad genom förordning (EG) nr 1055/2005 (EUT L 174, 7.7.2005, s. 1). De dokument som det hänvisas till i texten återfinns på följande webbplats:

http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm

[6] Uppdateringen lades fram tre veckor efter den 1 december, som är den tidsfrist som anges i uppförandekoden.

[7] Framför allt saknas uppgifter om HIKP och offentliga utgifter per verksamhetsområde.