SV Europeiska unionens officiella tidning C 213/1

Slutsatser från rådet och företrädarna för medlemsstaternas regeringar, församlade i rådet, om ungdomssektorns roll i ett integrerat och sektorsövergripande tillvägagångssätt för att förebygga och bekämpa våldsinriktad radikalisering bland ungdomar

(2016/C 213/01)

RÅDET OCH FÖRETRÄDARNA FÖR MEDLEMSSTATERNAS REGERINGAR

ERINRAR OM

1. den politiska bakgrunden till denna fråga, som återges i bilagan till dessa slutsatser,

KONSTATERAR ATT

2. ungdomar, deras värderingar och attityder och deras färdigheter och kompetens utgör en stor potential för våra samhällen; ständiga förändringar och samhälleliga och ekonomiska utmaningar gör det ännu viktigare att demokratiska värderingar delas och att ungdomar är socialt delaktiga och aktiva medborgare,

3. den senaste tidens terroristattacker i Belgien, Frankrike och Danmark och tidigare liknande ohyggligheter i Europa samt ökningen av hets och hatbrott (1), propaganda och våldsbejakande främlingsfientlighet i Europa påvisar ett akut behov av bidrag från alla samhällssektorer, inklusive ungdomssektorn, för att bekämpa våldsinriktad radikalisering (2), upprätthålla social stabilitet och en positiv och trygg miljö att växa upp i,

4. våldsinriktad radikalisering måste bemötas och hanteras på ett antal fronter, men det har också avgörande betydelse att de hot och faror som radikalisering utgör för ungdomar erkänns, förebyggs och hanteras med tidiga och effektiva insatser, samtidigt som ungdomarnas kulturella mångfald respekteras,

5. den identitetsutvecklande processen kan influeras av många faktorer, som exempelvis en familjebakgrund med många olika problem, kamratpåverkan, internet och sociala medier, den politiska omgivningen samt den ställning sim ungdomsgrupper har i samhället, där de ofta drabbas av diskriminering, förnedring, utanförskap, orättvisa, bristande framtidsutsikter och frustration, vilket skulle kunna leda till våldsinriktad radikalisering,

6. föräldrar, syskon, kamrater och andra relevanta aktörer (3) har avgörande betydelse för en positiv identitetsutveckling; detta kan omfatta interkulturell medvetenhet och respekt för andra, aktivt samhällsdeltagande, men även aspekter som andlighet, religion eller tro, och innebär en stärkt känsla av samhörighet, som behövs för att motverka den information och de extremistiska idéer som unga kan utsättas för,

7. ungdomar borde uppmuntras att reflektera över sitt eget handlande, utveckla medkänsla, lära sig kritiskt tänkande, hur man lever med utmaningar och osäkerhet och hur man hanterar situationer och känslor som väcker obehag för att på så vis bli bättre på att stå emot och upprätthålla konstruktiva relationer med olika samhällsgrupper,

8. ungdomar måste vara medvetna om och förstå demokrati, jämställdhet, respekt för mänsklig värdighet, mänskliga rättigheter, pluralism och mångfald samt ha medie- och informationskompetens; Detta bidrar till kritiskt tänkande, medvetenhet och kunskap om hur information kan förvrängas och utnyttjas av våldsbejakande extremistgrupper för att sprida propaganda,

9. åtgärder som syftar till att förebygga våldsinriktad radikalisering bör inte leda till att ungdomsgrupper stigmatiseras, diskrimineras eller utsätts för främlingsfientlighet,

UNDERSTRYKER ATT

10. ungdomarbete är lättillgängligt och utåtriktat och en tjänst, en metod och ett verktyg som syftar till en positiv identitetsutveckling för alla ungdomar och tillhandahåller en icke-formell och informell miljö för att utveckla värderingar, färdigheter, kompetens, talang och öppenhet, vilket också gör det möjligt för dem att känna igen och hantera de risker som de sannolikt kommer att stöta på, inbegripet våldsinriktad radikalisering,

11. ungdomsarbete använder sig av ett brett helhetsperspektiv, involverar ungdomar på ett aktivt sätt och arbetar tillsammans med individer och ungdomsgrupper för att hitta lösningar på deras frågor och problem; ungdomsarbete erbjuder på så sätt en trygg miljö för att växa, utveckla en identitet, känna samhörighet och utsättas för positiv kamratpåverkan och skulle kunna motverka negativt grupptryck som leder till våldsinriktad radikalisering,

12. ungdomssektorn kan tillsammans med utbildningssektorn och andra relevanta sektorer och aktörer spela en avgörande roll i ett integrerat och sektorsövergripande tillvägagångssätt när det gäller att hantera våldsinriktad radikalisering, särskilt i ett tidigt skede, genom att stödja ungdomar i deras utveckling och handlingar, främja demokratiska och pluralistiska principer, delaktighet och ett aktivt medborgarskap och motverka negativa faktorer som påverkar ungdomars liv, som diskriminering och bristande framtidsutsikter,

BETONAR ATT

13. de olika element som är inblandade, den våldsinriktade radikaliseringens komplexitet och dess omfattande följder för samhället kräver ett integrerat och sektorsövergripande tillvägagångssätt på lokal, regional, nationell och europeisk nivå; detta tillvägagångsätt involverar olika sektorer och aktörer, inklusive ungdomsarbete, ungdomsledda organisationer och utbildningsinstanser,

14. ungdomspolitik och ungdomsarbete med inriktning på en säker och inkluderande miljö, icke-formellt och informellt lärande samt förebyggande bör i ett integrerat och sektorsövergripande tillvägagångssätt anpassas till politik och verksamhet inom andra relevanta sektorer, t.ex. tidiga signaler, effektiva insatser och motverkande av våldsinriktad radikalisering; på så sätt kan man åstadkomma ett sammanhållet och strukturerat tillvägagångssätt med ömsesidig information och ömsesidigt stöd i förhållande till dessa ungdomar, jämnåriga, familjer och deras sociala nätverk,

15. ett sådant tillvägagångssätt bör innebära att olika strategier utnyttjas beroende på nivån av radikalisering: från allmänna förebyggande strategier (4) under tidiga skeden av radikalisering till ett upplägg som i större utsträckning är inriktat på särskilda grupper eller personer, när våldsinriktad radikalisering faktiskt förekommer; detta kompletterar den centrala uppgiften för ungdomsarbetet som en del av en sektorsövergripande insats för att hjälpa unga att finna sin väg i samhället och skydda dem från farorna med våldsbejakande extremism,

UPPMANAR DÄRFÖR MEDLEMSSTATERNA ATT, MED BEAKTANDE AV SUBSIDIARITETSPRINCIPEN,

16. arbeta med ett integrerat och sektorsövergripande tillvägagångssätt på nationell, regional och lokal nivå för att nå ut till alla ungdomar som riskerar att bli föremål för våldsinriktad radikalisering, genom att a) främja ett effektivt och väl avpassat samarbete mellan ungdomssektorn, utbildningssektorn och andra relevanta sektorer samt utveckla gemensamma verktyg, åtgärder och utbyte av god praxis (5) för att hantera fall av våldsinriktad radikalisering, b) undersöka och främja den roll ungdomsarbetet kan spela som en partner i koalitioner och nätverk på nationell, regional och lokal nivå för utformning av en stark grund till stöd för ungdomars utveckling, inklusive deras förmåga att stå emot och stärkande av skyddsfaktorer,

17. i förekommande fall erkänna och stärka ungdomssektorn i a) dess uppgift att stödja ungdomar så att de hittar sin väg till vuxenlivet och en plats i samhället och skapa en trygg och inkluderande miljö för ungdomar, så att de kan utveckla sin identitet, om relevant med hänsyn tagen till utvecklingen av en andlig eller kulturell och religiös identitet, b) dess uppgift att främja demokratiska värderingar och ett aktivt medborgarskap genom olika former av ungdomsarbete, främja respekt för kulturell mångfald genom interkulturell, interreligiös och generationsöverskridande dialog och utmana alla former av diskriminering, c) dess utåtriktade verksamhet gentemot individer och ungdomsgrupper som riskerar att utsättas för våldsinriktad radikalisering och utestängas från samhället och för att stödja och få ungdomar att delta i kamrataktiviteter, d) dess arbete med att nå ut till ungdomar i syfte att undergräva och utmana befintliga våldsbejakande, extremistiska ideologier och att tillhandahålla en motvikt till dessa genom tilltalande icke-våldsalternativ genom internet och sociala medier (6), e) främjandet av utbildning av ungdomsledare och breddningen av deras kompetens, så att ungdomsledare kan känna igen problem kopplade till våldsinriktad radikalisering och även kan identifiera och motverka propaganda, retorik och beteenden som kan vara kopplade till våldsinriktad radikalisering, f) stödjandet av ungdomar när det gäller att stärka medie- och informationskompetens och kritiskt tänkande med användning av ett sektorsövergripande tillvägagångssätt, t.ex. genom att ungdomssektorn arbetar tillsammans med skolor eller lokala centrum, vilket kan bidra till att förhindra att dessa ungdomar rekryteras till våldshandlingar genom kamratpåverkan och sociala medier, g) främjandet av det civila samhällets deltagande, h) dess kapacitet att fullgöra sin uppgift genom att förbättra och uppdatera medvetenhet, kunskaper och verktyg samt genom gott samarbete med relevanta sektorer och personer, vilket leder fram till en situation där våldsinriktad radikalisering bland ungdomar noteras och förebyggs i ett tidigt skede, i) i arbetet med att uppmuntra och stödja ungdomar att delta i frivilligarbete, eftersom det kan spela en viktig roll i en positiv identitetsutveckling och främja medkänsla och ett ansvarsfullt tänkande,

18. upprätthålla befintliga hållbara åtgärder och praxis som har visat sig vara framgångsrik och om lämpligt genomföra innovativa och hållbara åtgärder och praxis som är skräddarsydd för ungdomar, inom ramen för lokala insatser, demokratiskt deltagande, interkulturellt lärande och interkulturell dialog, aktivt medborgarskap och positiv kamratpåverkan,

UPPMANAR DÄRFÖR MEDLEMSSTATERNA OCH KOMMISSIONEN ATT INOM SINA RESPEKTIVE BEHÖRIGHETSOMRÅDEN

19. öka samarbetet på europeisk nivå om utbyte av kunskap och praxis genom att arbeta tillsammans inom EU, inbegripet i expertgruppen för aktivt medborgarskap, förebyggande av marginalisering och våldsinriktad radikalisering, expertgruppen för digitalisering och RAN-nätverket, samt tillsammans med relevanta tredjeländer och Europarådet (7) för att utbyta kunskaper och bästa praxis avseende förebyggande av våldsinriktad radikalisering, inklusive användningen av sociala medier, motbilder (8) och digitalt ungdomsarbete,

20. utbyta information och bästa praxis och om lämpligt utarbeta riktlinjer för inrättande av koalitioner eller nätverk för ett integrerat och sektorsövergripande tillvägagångssätt och därigenom lära sig hur man samarbetar på ett effektivt, anpassat och sammanhängande sätt, med beaktande av den kulturella mångfalden inom EU,

21. främja utvecklingen av en dialog och verkningsfulla motbilder för att stödja föräldrar, syskon, kamrater och andra som har kontakt med ungdomar som riskerar att bli föremål för våldsinriktad radikalisering och främja tillhandahållande av information om befintliga stödsystem och möjligheter till rådgivning,

22. om lämpligt utforma utbildningsmoduler för ungdomsledare som utgångspunkt för utbildningsmaterial för användning på nationell, regional och lokal nivå för att se till att ungdomsledares kunskaper, medvetenhet, verktyg och kompetens är tillräckliga och uppdaterade när det gäller a) alla typer av våldsinriktad radikalisering, kännedom om subkulturer samt särskilda metoder för att förebygga våldsinriktad radikalisering i ett tidigt skede, b) utlösande faktorer som leder till våldsinriktad radikalisering, c) den digitala världen, inklusive internet och sociala medier, d) motverkande av extremistiskt inflytande på internet och i sociala medier och utmanande av våldsbejakande extremistiska åsikter, e) stöd till ungdomar att utveckla kritiskt tänkande och relevant kunskap, förmåga och kompetens för att förstå de olika källor och agendor som ligger bakom den information som tillhandahålls, inklusive propaganda och hets, f) kamratstöd för att hjälpa ungdomar att undvika våldsinriktad radikalisering genom att erbjuda positiv kamratpåverkan, g) samarbete inom ramen för sektorsövergripande partnerskap, h) stöd till ungdomar i deras utveckling av identitet, interkulturell kompetens och insikt om demokratiska och pluralistiska värderingar och ett aktivt medborgarskap,

23. främja och stödja kollegiala seminarier för ungdomsledare, experter, beslutsfattare och forskare i syfte att möjliggöra utbyte av bästa praxis och av information om hur man bäst griper sig an problemet med våldsinriktad radikalisering,

24. främja, initiera, samordna, stödja och tillgängliggöra resultaten av fortsatt forskning om våldsinriktad radikalisering som syftar till utökade kunskaper om frågor som radikaliseringens omfattning, ursprung, skyddsfaktorer och orsaker samt den kognitiva och känslomässiga dynamiken i våldsinriktad radikalisering, så att medlemsstaterna och Europeiska unionen kan utforma politik och metoder som är evidensbaserade,

UPPMANAR DÄRFÖR EUROPEISKA KOMMISSIONEN ATT

25. säkerställa att resultatet av arbetet i expertgruppen för aktivt medborgarskap, förebyggande av marginalisering och våldsinriktad radikalisering sprids på bästa möjliga sätt, vilket kommer att ge användbar vägledning för ungdomsledare, organisationer för socialt arbete och yrkesverksamma i ett integrerat samarbete om hur de kan nå ut till och arbeta med ungdomar som riskerar att bli föremål för våldsinriktad radikalisering,

26. överväga hur befintliga EU-program såsom Erasmus+, Kreativa Europa och programmet ”Ett Europa för medborgarna” bäst kan utnyttjas för att främja social delaktighet för ungdomar med olika bakgrund och därigenom bidra till att förebygga radikalisering och säkerställa större kapacitet inom ungdomsarbetet, samarbete med utbildningssektorn och andra relevanta sektorer om denna fråga samt möjlighet för ungdomarna själva att påverka.

(1) Särskild Eurobarometer 437 (2015): Discrimination in the EU in 2015.

Europeiska unionens byrå för grundläggande rättigheter (2012): Making hate crime visible in the European Union.

(2) Våldsinriktad radikalisering är en komplex fråga, som saknar en enhetlig definition. I detta sammanhang syftar våldsinriktad radikalisering på en process under vilken en person accepterar användning av våld för att uppnå politiska, ideologiska eller religiösa mål, inbegripet våldsbejakande extremism och terrorism. Notera att radikalisering inte nödvändigtvis leder till våldsbejakande extremism eller terrorism och att radikala uttryck inte behöver vara problematiska i sig.

(3) Exempelvis lärare, undervisande personal vid universitet, socialarbetare, ungdomsledare, vårdgivare, volontärer, grannar, idrottstränare, religiösa och informella ledare och närpoliser.

(4) Allmänna förebyggande strategier är utformade för att nå ut till hela befolkningen, utan att hänsyn tas till individuella riskfaktorer. Strategierna kan exempelvis riktas mot alla ungdomar inom en viss åldersgrupp. Målet är att säkerställa att ungdomar har en viss grundläggande motståndskraft.

(5) Exempelvis god praxis inom RAN-nätverket, wikin för ungdomsfrågor och god praxis inom Europeiska kunskapscentrumet för ungdomspolitik.

(6) Exempel på detta är kampanjen No Hate Speech Movement, ungdomsinformation, EYCA (den europeiska föreningen för ungdomskort) och Eryica (Europeiska samarbetsorganisationen för ungdomsinformation och ungdomsrådgivning).

(7) Till exempel inom ramen för kampanjen No Hate Speech Movement.

(8) Motbilder är kommunikationsinsatser som direkt eller indirekt utmanar extremistiskt färgade berättelser på eller utanför nätet, inklusive genom fakta som bemöter dessa, på en mer saklig grund.