98/0102 (CNS) Förslag till RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr . . .

av den . . .

om stöd från Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket (EUGFJ) till landsbygdens utveckling (98/C 170/06)

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

met beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artiklarna 42 och 43 i detta,

med beaktande av kommissionens förslag,

med beaktande av Europaparlamentets yttrande,

med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande,

med beaktande av Regionkommitténs yttrande, och

med beaktande av följande:

En gemensam politik för landsbygdens utveckling bör åtfölja och komplettera andra instrument i den gemensamma jordbrukspolitiken och på så sätt bidra till att uppnå de mål för denna politik som föreskrivs i artikel 39.1 i fördraget.

Vid utformningen av den gemensamma jordbrukspolitiken och de särskilda åtgärder som krävs för att tillämpa den skall enligt artikel 39.2 a i fördraget hänsyn tas till jordbrukdsnäringens särskilda karaktär som är en följd av jordbrukets sociala struktur och av strukturella och naturbetingade olikheter mellan olika jordbruksregioner.

Vid utformningen och genomförandet av gemenskapens politik skall enligt artikel 130b i fördraget målen för gemenskapens politik för ekonomisk och social sammanhållning i artikel 130a och 130c beaktas och den skall bidra till att dessa mål uppnås. Åtgärder för landsbygdens utveckling bör därför bidra till denna politik i regioner vars utveckling släpar efter (mål 1) och i regioner som står inför strukturella svårigheter (mål 2) enligt definitionerna i rådets förordning (EG) nr . . . ./. . (Allmänna strukturfondsförordningen).

Åtgärder till stöd för förbättringar av jordbruksstrukturen blev en del av den gemensamma jordbrukspolitiken redan 1972. Under nästan två decennier har försök gjorts att få strukturpolitiken på jordbruksområdet att ingå i en bredare helhetssyn på landsbygdsområdenas ekonomiska och sociala situation. Eftersom jordbruket är den näring som är den största markanvändaren betonas dess miljödimension i 1992 års reform av den gemensamma jordbrukspolitiken.

Åtgärder för landsbygdsutveckling genomförs för närvarande med en serie komplexa instrument och utan något samlat grepp.

Under de kommande åren måste jordbruket anpassa sig till nya förutsättningar och ytterligare förändringar beträffande marknadsutveckling, marknadsåtgärder och handelsregler, konsumenternas krav och val och gemenskapens kommande utvidgning. Dessa förändringar kommer inte bara att påverka jordbruksmarknaderna utan även hela den lokala ekonomin i landsbygdsområdena. Landsbygds utvecklingspolitiken bör ha som mål att återställa och höja landsbygdsområdens konkurrenskraft och därigenom bidra till att bevara och skapa sysselsättning.

En sådan utveckling bör uppmuntras och stödjas genom att man omorganiserar och förenklar instrumenten i landsbygdsutvecklingspolitiken.

I denna omorganisering bör hänsyn tas till de erfarenheter som vunnits genom att de nuvarande instrumenten används, och grunden i denna omorganisering bör vara de instrument som införts under de nuvarande prioriterade målen, nämligen de som främjar landsbygdens utveckling genom att påskynda anpassningen av jordbruksstrukturen inom ramen för den gemensamma jordbrukspolitiken, de som underlättar utvecklingen och strukturanpassningen i landsbygdsområden (mål 5a och 5b) i enlighet med rådets förordning (EEG) nr 2052/88 av den 24 juni 1988 om strukturfondernas uppgifter och effektivitet och om samordningen av deras verksamhet dels inbördes, dels med Europeiska investeringsbankens och övriga befintliga finansieringsorgans verksamhet (1), instrumenten i rådets förordning (EEG) nr 4256/88 av den 19 december 1988 om genomförandebestämmelser för förordning (EEG) nr 2052/88 vad gäller utvecklingssektionen vid Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket (EUGFJ) (2), de instrument som i enlighet med rådets förordning (EEG) nr 2078/92 av den 30 juni 1992 om produktionsmetoder inom jordbruket som är förenliga med miljöskydds- och naturvårdskraven (3) införs som kompletterande åtgärder till 1992 års reform av den gemensamma jordbrukspolitiken, instrumenten i rådets förordning (EEG) nr 2079/92 av den 30 juni 1992 om införande av en stödordning i gemenskapen för förtidspensionering från jordbruk (4) och i rådets förordning (EEG) nr 2080/92 av den 30 juni 1992 om en gemenskapsordning för stöd till skogsbruksåtgärder inom jordbruket (5).

En reformerad landsbygdsutvecklingspolitik bör omfatta alla landsbygdsområden i gemenskapen.

De tre kompletterande åtgärder som infördes genom 1992 års reform av den gemensamma jordbrukspolitiken (miljöåtgärder inom jordbruket, förtidspensionering och beskogning) bör kompletteras med stödordningen för mindre gynnade områden.

Andra åtgärder för landsbygdsutveckling bör ingå i integrerade utvecklingsplaner för mål 1- och mål 2-områden.

I landsbygdsområden utanför mål 1 och mål 2 bör åtgärderna för landsbygdsutveckling komplettera marknadsåtgärderna.

Stöd från EUGFJ till landsbygdens utveckling bör ha en enda rättsliga grund där det föreskrivs vilka åtgärder som är stödberättigande och vilka mål och kriterier som gäller för detta.

Eftersom det finns skillnader mellan gemenskapens landsbygdsområden bör landsbygdsutvecklingspolitiken utgå från subsidiaritetsprincipen. Den bör därför vara så decentraliserad som möjligt och tyngdpunkten bör ligga på delaktighet och ett bottom up -synsätt. I linje med detta bör kriterierna för att bevilja stöd till landsbygdens utveckling inte sträcka sig längre än till vad som är nödvändigt för att uppnå målen för denna politik.

En samverkan med andra instrument i den gemensamma jordbrukspolitiken och med gemenskapens politik på andra områden kräver emellertid att de grundläggande kriterierna för att bevilja stöd föreskrivs på gemenskapsnivå. I synnerhet bör omotiverade snedvridningar av konkurrensen till följd av åtgärder för landsbygdens utveckling undvikas.

För att garantera flexibilitet och förenkla lagstiftningen bör rådet i enlighet med artikel 155 i fördraget ge kommissionen alla nödvändiga befogenheter för att genomföra de regler som fastställs av rådet.

Gemenskapens jordbruksstruktur kännetecknas av att det finns ett stort antal jordbruksföretag som saknar de strukturella förutsättningar som kan garantera en rimlig inkomst och skäliga levnadsvillkor för jordbrukarna och deras familjer.

Målet för gemenskapens investeringsstöd är att modernisera jordbruksföretagen och därigenom förbättra deras livskraft.

Gemenskapens villkor för att vara berättigad till investeringsstöd bör förenklas jämfört med de nuvarande i rådets förordning (EG) nr 950/97 av den 20 maj 1997 om förbättring av jordbruksstrukturens effektivitet (6).

Särskilda förmåner till unga jordbrukare kan unterlätta inte bara deras etablering utan även strukturanpassningen av deras företag efter det att de har etablerat sig.

Utvecklingen och specialiseringen av jordbruket kräver en allmän, teknisk och ekonomisk utbildningssnivå hos den aktiva jordbruksbefolkningen, särskilt vad gäller nya metoder inom företagsledning, produktion och saluföring.

Särskilda insatser behövs för att utbilda och informera jordbrukare om miljövänliga produktionsmetoder inom jordbruket.

Förtidspensionering från jordbruket bör uppmuntras i syfte att förbättra jordbruksföretags ekonomiska livskraft med beaktande av de erfarenheter som vunnits i genomförandet av förordning EEG) nr 2079/92.

Stöd till mindre gynnade områden bör bidra till att mark fortsätter att brukas som jordbruksmark, till att naturen bevaras, produktionsmetoder bibehålls och utvecklas, och till att kraven på miljöskydd uppfylls.

Stödordningen för mindre gynnade områden bör vara ett grundläggande instrument för att bevara och främja ett resurssnålt jordbruk.

Mindre gynnade områden bör klassificeras på grundval av gemensamma kriterier. De nuvarande kriterierna bör ändras så att nya områden kan klassificeras, i synnerhet områden som står inför särskilda svårigheter av miljökaraktär.

Någon ytterligare klassificering av mindre gynnade områden behöver inte göras på gemenskapsnivå.

För att garantera effektiviteten i denna stödordning och att dess mål med säkerhet kan uppnås bör villkor för att vara berättigad till kompensationsbidrag föreskrivas.

För att stödja en hållbar utveckling i landsbygdsområdena och tillmötesgå samhällets ökande behov av tjänster på miljöområdet bör miljöåtgärder inom jordbruket spela en framträdande roll under de kommande åren.

Av den detaljerade redogörelse som kommissionen lämnat i enlighet med artikel 10.2 i förordning (EEG) nr 2078/92 framgår att det nuvarande stödet till miljöåtgärder inom jordbruket i enlighet med förordning (EEG) nr 2078/92, med beaktande av de erfarenheter som vunnits i genomförandet av den stödordningen, bör finnas kvar för riktade miljöåtgärder.

Stödordningen för miljöåtgärder inom jordbruket bör fortsätta att uppmuntra jordbrukare till att göra en samhällsnyttig insats genom att införa eller fortsätta att använda produktionsmetoder som är förenliga med det ökande behovet av att skydda miljön och naturresurserna och av att bevara naturen och landskapet.

Förbättringar när det gäller bearbetning och saluföring av jordbruksprodukter bör uppmuntras genom att investeringsstöd beviljas för detta.

Ett sådant stöd kan till stora delar bygga på de nuvarande villkoren i rådets förordning (EG) nr 951/97 av den 20 maj 1997 om förbättring av villkoren för bearbetning och saluföring av jordbruksprodukter (7).

Investeringarnas bärkraft måste garanteras, liksom att jordbrukarna får del i de ekonomiska fördelar som åtgärden ger.

Skogsbruket ingår som en oskiljaktig del i landsbygdens utveckling och därför bör åtgärder till förmån för skogsbruket ingå i stödordningen för landsbygdens utveckling.

Åtgärder till förmån för skogsbruket bör antas mot bakgrund av gemenskapen och medlemsstaternas åtaganden på internationell nivå och bör utgå från medlemsstaternas skogsplaner. I dessa åtgärder bör även de särskilda problemen i samband med klimatförändring beaktas.

Åtgärder till förmån för skogsbruket bör fortsätta att genomföras i linje med de nuvarande stödordningar som föreskrivs i rådets förordning (EEG) nr 1610/89 av den 29 maj 1989 om bestämmelser för tillämpningen av förordning (EEG) nr 4256/88 i fråga om programmet för att utveckla och på bästa sätt tillvarata skogen i gemenskapens glesbygdsområden (8) och i rådets förordning (EEG) nr 867/90 av den 29 mars 1990 om förbättring av villkoren för bearbetning och avsättning av skogsbruksprodukter (9).

Beskogning av jordbruksmark är särskilt betydelsefull ur markanvändnings- och miljösynpunkt och som ett bidrag till att öka tillgången på vissa skogsbruksprodukter. Det nuvarande stödet till beskogning i enlighet med förordning (EEG) nr 2080/92 bör därför finnas kvar med hänsyn tagen till de erfarenheter som vunnits i genomförandet av den stödordningen, vilket framgår av den detaljerade redogörelse som kommissionen lämnat i enlighet med artikel 8.3 i förordning (EEG) nr 2080/92.

Kompensationsbidrag bör beviljas så att ett hållbart skogsbruk kan bevaras i områden där naturförhållanden innebär stora svärigheter.

Stöd bör beviljas till andra åtgärder i samband med verksamheter inom jordbruket och omställningen av dessa. Förteckningen över åtgärder som berättigar stöd bör upprättas på grundval av den erfarenhet som vunnits och med beaktande av att landsbygdens utveckling även måste bygga på icke-jordbruksverksamhet och på tjänster, så att en utveckling mot ekonomisk och social tillbakagång och avfolkning kan vändas. Åtgärder för att undanröja ojämlikheter och för att främja lika möjligheter mellan män och kvinnor bör stödjas.

Stödberättigande åtgärder till förmån för landsbygdens utveckling måste vara förenliga med gemenskapens lagstiftning och samverka såväl med gemenskapens politik på andra områden som med andra instrument i den gemensamma jordbrukspolitiken.

Stöd bör inte utgå till vissa åtgärder som är stödberättigande genom andra instrument i den gemensamma jordbrukspolitiken och särskilt inte till de åtgärder som faller under stödordningen för den gemensamma organisationen av marknaderna.

Med tanke på det stöd som i flera fall nu utgår till producentgrupper och sammanslutningar av dessa där det finns en gemensam organisation av marknaden, förefaller ett särskilt stöd till producentgrupper inom ramen för landsbygdsutvecklingspolitiken inte längre vara nödvändigt. Därför bör den nuvarande stödordningen i enlighet med rådets förordning (EG) nr 952/97 av den 20 maj 1997 om producentgrupper och sammanslutningar av dessa (10) inte finnas kvar.

Gemenskapens stöd till kompletterande åtgärder och andra åtgärder inom landsbygdsutvecklingspolitiken i områden som inte omfattas av mål 1 bör finansieras av garantisektionen inom EUGFJ. De grundläggande finansieringsreglerna i rådets förordning (EG) nr . . . ./. . (Allmänna strukturfondsförordningen) har därför anpassats i enlighet med detta.

Gemenskapens stöd till åtgärder för landsbygdsutveckling i mål 1-områden bör även i fortsättningen finansieras av utvecklingssektionen inom EUGFJ, utom när det gäller de tre befintliga kompletterande åtgärderna och stödet till mindre gynnade områden.

Med tanke på det stöd som utgår till åtgärder inom landsbygdsutvecklingspolitiken som omfattas av programplanering under mål 1 och mål 2, bör förordning (EG) nr . . . ./. .. (Allmänna strukturfondsförordningen) tillämpas, särskilt när det gäller integrerad programplanering av dessa åtgärder. I finansieringsreglerna bör emellertid hänsyn tas till garantisektionens finansiering av åtgärder i mål 2-områden.

Åtgärder inom landsbygdsutvecklingspolitiken som inte omfattas av programplanering under mål 1 eller mål 2 bör omfattas av en programplanering för landsbygdsutveckling enligt särskilda regler. Stödsatsen för dessa åtgärder bör differentieras i enlighet med de allmänna riktlinjerna i artikel 28.1 i förordning (EG) nr . . . ./. . (Allmänna strukturfondsförordningen) med tillräcklig hänsyn tagen till kraven på social och ekonomisk sammanhållning och som en följd av att stödsatser i princip bör differentieras mellan mål 1- och mål 2-områden och andra områden. De stödsatser som föreskrivs i denna förordning är de högst tillåtna för stöd från gemenskapen.

Trots vad som sägs i det landsbygdsutvecklingsinitiativ som föreskrivs i artiklarna 18 och 19 i förordning (EG) nr . . . ./. . (Allmänna strukturfondsförordningen), bör kommissionen, utöver program för landsbygdens utveckling, ges möjlighet att på eget initiativ utfärda bestämmelser för studier kring landsbygdsutvecklingsfrågor.

Erforderliga regler bör fastställas för övervakning och utvärdering av det stöd som beviljas till landsbygdsutveckling, och härvid bör sådana väl definierade referensmått användas som man kommit överens om och fastställt innan ett program genomförs.

Statligt stöd bör kunna beviljas till åtgärder för landsbygdens utveckling som inte medfinansieras av gemenskapen. För att garantera en samverkan med andra åtgärder för vilka stöd beviljas från gemenskapen för att förenkla förfarandena bör, med tanke på de betydande ekonomiska följder ett sådant stöd får, särskilda regler för statligt stöd fastställas.

För att underlätta övergången från den nuvarande stödordningen till den nya stödordningen för landsbygdens utveckling bör det vara möjligt att anta övergångsregler.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

AVDELNING I Räckvidd och mål

Artikel 1

(1) I denna förordning fastställs ramarna för gemenskapens stöd till en hållbar landsbygdsutveckling.

(2) Åtgärder för landsbygdens utveckling skall åtfölja och komplettera andra instrument i den gemensamma jordbrukspolitiken och på så sätt bidra till att uppnå målen i artikel 39 i fördraget.

(3) Åtgärder för landsbygdens utveckling skall

- integreras med åtgärder som främjar utvecklingen och den strukturella anpassningen i områden med eftersläpande utveckling (mål 1), och

- åtfölja åtgärder till stöd för ekonomisk och social omställning i områden som ställs inför strukturella svårigheter (mål 2)

i de berörda områdena, varvid såväl de särskilda syftena med gemenskapens stöd under dessa mål enligt artikel 130a och 130c i fördraget och enligt förordning (EG) nr (Allmänna strukturfondsförordningen) som de villkor som föreskrivs i denna förordning skall beaktas.

Artikel 2

Stöd till landsbygdens utveckling får när det gäller jordbruksverksamheter och omställning av dessa ges för att

- förbättra strukturen i jordbruksföretag samt för att bearbeta och saluföra jordbruksprodukter,

- ställa om och ändra inriktningen på produktionspotentialen inom jordbruket, införa ny teknik samt förbättra produktkvaliteten,

- uppnå en hållbar utveckling på skogsbruksområdet,

- diversifiera verksamheterna i syfte att få fram kompletterande eller alternativa verksamheter,

- bevara och förstärka livskraftiga sociala nätverk i landsbygdsområdena,

- utveckla ekonomiska verksamheter samt att bevara eller skapa arbetstillfällen i syfte att garantera ett bättre utnyttjande av de egna befintliga möjligheterna,

- förbättra arbets- och levnadsvillkoren,

- bevara och främja resurssnåla jordbruksmetoder i mindre gynnade områden,

- bevara och främja stora naturvärden och ett hållbart jordbruk som uppfyller kraven på miljöskydd,

- undanröja ojämlikheter och främja lika rättigheter för män och kvinnor, i synnerhet genom att stödja projekt som initieras och genomförs av kvinnor.

Artikel 3

Stöd skall beviljas för de åtgärder för landsbygdens utveckling som beskrivs och på de villkor som föreskrivs i avdelning II.

AVDELNING II Åtgärder för landsbygdens utveckling

KAPITEL I INVESTERINGAR I JORDBRUKSFÖRETAG

Artikel 4

Stöd för investeringar i jordbruksföretag skall bidra till att höja inkomsterna och till att förbättra levnads-, arbets- och produktionsvillkoren.

Stöd skall bidra till att ett eller flera av följande mål uppnås:

- Minska produktionskostnaderna.

- Förbättra och ställa om produktionen.

- Höja kvaliteten.

- Bevara och förbättra miljön, de hygieniska förhållandena och djurens välbefinnande.

- Främja en diversifiering av verksamheterna inom jordbruket.

Artikel 5

Stöd för investeringar skall beviljas jordbruksföretag

- som med säkerhet kan sägas vara ekonomiskt livskraftiga,

- som uppfyller minimikraven för miljö, hygien och djurens välbefinnande,

- som drivs av jordbrukare med tillräcklig yrkesutbildning och yrkesskicklighet.

Artikel 6

Stöd får inte beviljas för investeringar som syftar till att öka en produktion för vilken det inte finns någon normal avsättning på marknaden.

Artikel 7

Medlemsstaterna skall fastställa högsta tillåtna stödbelopp för investeringar.

KAPITEL II STARTSTÖD TILL LANTBRUKARE

Artikel 8

(1) Startstöd till unga jordbrukare skall beviljas under förutsättning att

- jordbrukaren är under 40 år gammal,

- jordbrukaren har tillräcklig yrkesutbildning och yrkesskicklighet,

- det är jordbrukarens första etablering,

- jordbruksföretaget

(i) kan med säkerhet sägas vara ekonomiskt livskraftigt och

(ii) uppfyller minimikraven för miljö, hygien och djurens välbefinnande,

- jordbrukaren etablerar sig som ledare av företaget.

Särskilda villkor får gälla om en ung jordbrukare inte etablerar sig som ensam ledare av företaget. Dessa villkor skall vara likvärdiga med de som gäller för en ung jordbrukare som etablerar sig som ensam ledare för ett företag.

(2) Startstödet får omfatta

- ett engångsbidrag som inte överskrider det högsta belopp som anges i bilagan,

- en räntesubvention på lån som har tagits för att täcka kostnaderna för etableringen; räntebidragets kapitaliserade värde får inte överskrida värdet på engångsbidraget.

KAPITEL III YRKESUTBILDNING

Artikel 9

Stöd till ykresutbildning skall bidra till att höja nivån på yrkesutbildningen och yrkesskickligheten för jordbrukare och andra personer som är involverade i jordbruksverksamhet och omställning av denna.

Yrkesutbildningen skall särskilt syfta till att förbereda unga jordbrukare för en kvalitativ omställning av produktionen och en användning av produktionsmetoder som är förenliga med att landskapet bevaras, med miljöskydd och med normer för hygien och djurens välbefinnande, samt ge dem den kompetens som erfordras för att driva ett ekonomiskt livskraftigt jordbruksföretag.

KAPITEL IV

FÖRTIDSPENSIONERING

Artikel 10

(1) Stöd till förtidspensionering från jordbruk skall bidra till

- att garantera en inkomst för äldre jordbrukare som bestämmer sig för att upphöra med jordbruksverksamhet,

- att uppmuntra äldre jordbrukare till att lämna över till jordbrukare som kan förbättra de återstående jordbruksföretagens ekonomiska livskraft,

- att den jordbruksmark som inte kan brukas med tillfredsställande lönsamhet ställs om till andra ändamål.

(2) Stöd till förtidspensionering får även omfatta åtgärder för att garantera en inkomst för arbetstagare.

Artikel 11

(1) En överlåtande part skall

- slutgiltigt upphöra med allt kommersiellt jordbruk, men får fortsättningsvis bedriva ickekommersiellt jordbruk och ha rätt att nyttja de byggnader där han bor kvar,

- vid överlåtandet vara minst 55 år gammal men får ännu inte ha uppnått den normala pensionsåldern,

- ha bedrivit jordbruk under de tio år som föregår överlåtelsen.

(2) En övertagande part inom jordbruket skall

- efterträda den överlåtande parten som ledare för jordbruksföretaget, eller helt eller delvis ta över den mark som överlåts. Den ekonomiska livskraften i den övertagande partens företag måste förbättras inom en tidsfrist och i enlighet med krav som beroende på region och typ av produktion kommer att fastställas med särskilt beaktande av såväl den övertagande partens yrkesskicklighet som areal, arbetsvolym och inkomstnivå,

- inneha tillräcklig yrkesutbildning och yrkesskicklighet,

- åta sig att bedriva jordbruk i jordbruksföretaget under minst fem år i enligthet med minimikraven för miljö, hygien och djurens välbefinnande.

(3) En arbetstagare skall

- slutgiltigt upphöra med allt jordbruksarbete,

- vara minst 55 år men får ännu inte ha uppnått normal pensionsålder,

- som medhjälpare inom familjen eller som lantarbetare ha arbetat minst halvtid med jordbruksarbete under de föregående fem åren,

- ha arbetat på den överlåtande partens jordbruksföretag under en period som minst motsvarar två års heltidssysselsättning under den fyraårsperiod som föregår den överlåtande partens förtidspensionering,

- vara ansluten till ett socialförsäkringssystem.

(4) En övertagande part utanför jordbruket är en annan person eller ett organ som övertar överlåten mark för att använda den för andra ändamål än jordbruk, för skogsbruk eller för att skapa ett ekologiskt skyddsområde på ett sätt som är förenligt med skydd för eller förbättringar av miljön och naturen.

(5) De villkor som fasttälls i denna artikel skall gälla under hela den period som den överlåtande parten erhåller stöd till förtidspensionering.

Artikel 12

(1) Det stöd till förtidspensionering som beviljas en överlåtande part får inte överskrida det sammanlagda belopp per år som fastställs i bilagan.

(2) Stöd till förtidspensionering skall utgå i högst tio år och får fortsättningsvis inte utgå efter det att den överlåtande parten eller arbetstagaren har uppnått normal pensionsålder, och under inga omständigheter efter det att han eller hon har fyllt sjuttio år. Om en normal ålderspension betalas av medlemsstaten skall stödet till förtidspension beviljas som ett tillägg till denna och beräknas utifrån det belopp som utgår i form av nationell ålderspension.

KAPITEL V MINDRE GYNNADE OMRÅDEN

Artikel 13

Stöd till mindre gynnade områden skall bidra till:

- att garantera att mark fortsätter att användas som jordbruksmark och på så sätt bidrar till att bevara en livskraftig landsbygd,

- att bevara naturen,

- att behålla och främja hållbara jordbruksmetoder,

- att garantera att kraven på miljöskydd uppfylls.

Artikel 14

(1) Jordbrukare i mindre gynnade områden kan beviljas kompensationsbidrag.

(2) Kompensationsbidraget skall utgå per hektar och beviljas jordbrukare

- som brukar den minsta areal som kommer att fastställas,

- som åtar sig att fortsätta med jordbruksverksamhet i ett mindre gynnat område i minst fem år efter den första utbetalningen av kompensationsbidraget,

- som använder sig av jordbruksmetoder som är förenliga med miljöskydd och bevarande av naturen, särskilt ett hållbart jordbruk, för vilka kriterierna kommer att fastställas beroende på område.

(3) Om restsubstanser av ämnen som är förbjudna enligt rådets direktiv 96/22/EG (11) eller restsubstanser av ämnen som är tillåtna enligt det direktivet men används på ett olagligt sätt, upptäcks i djur som tillhör en producents besättning när bestämmelserna om övervakning i rådets direktiv 96/23/EG (12) om kontrollåtgärder tillämpas, eller om ett tillåtet ämne eller tillåten produkt, eller ett ämne eller en produkt som tillåts enligt direktiv 96/22/EG men innehas på ett olagligt sätt, i någon form påträffas på en producents jordbruksföretag, skall producenten under det kalenderår som upptäckten görs uteslutas från att erhålla kompensationsbidrag.

Vid upprepade överträdelser får perioden för uteslutning, beroende på hur allvarlig överträdelsen är, förelängas till fem år från och med det år då de upprepade överträdelserna uppdagades.

Om ägaren till djuren, eller den som bedriver skötseln, hindrar de inspektioner eller provtagningar som är nödvändiga i tillämpningen av nationella planer för kontrollåtgärder avseende restsubstanser eller de undersökningar och kontroller som föreskrivs i direktiv 96/23/EG som avses i första stycket, skall de sanktioner som föreskrivs i första stycket tillämpas.

Artikel 15

(1) Kompensationsbidrag skall utgå med ett belopp

- som är tillräckligt stort för att effektivt bidra till att kompensera nackdelarna i fråga,

- som inte innebär en överkompensation.

Vid behov får i kompensationen hänsyn tas till kostnader och inkomstbortfall som drabbat en jordbrukare till följd av förpliktelser enligt miljölagstiftningen.

(2) Kompensationsbidragen skall vara vederbörligen differentierade och hänsyn skall tas till

- en regions särskilda situation och utvecklingsmål,

- hur allvarliga de svårigheter är som jordbruksverksamheter ställs inför på grund av naturförhållanden,

- de särskilda miljöproblem som måste lösas,

- den typ av produktion som jordbruksföretaget har, företagets ekonomiska situation och jordbrukarens inkomst.

(3) Kompensationsbidraget skall utgå med ett belopp mellan det lägsta och det högsta belopp som anges i bilagan. Ett kompensationsbidrag som är högre än det högsta beloppet får beviljas under förutsättning att genomsnittet av samtliga kompensationsbidrag som beviljas i en region där en programplanering förekommer inte överskrider det högsta beloppet.

Artikel 16

Mindre gynnade områden skall omfatta

- bergsområden,

- andra mindre gynnade områden,

- områden med särskilda svårigheter.

Artikel 17

(1) Bergsområden skall kännetecknas av en betydande begränsning av möjligheterna att använda marken och en märkbar ökning av arbetskostnaderna till följd av

- att det på grund av höjden över havet råder mycket svåra klimatförhållanden, vilket gör vegetationsperioden avsevärt kortare,

- att det på en lägre höjd över havet i större delen av området finns sluttningar som är alltför branta för användning av maskinell utrustning eller som kräver användning av mycket kostsam specialutrustning, eller

- en kombination av dessa båda faktorer, där den nackdel som var och en av dem ger upphov till är mindre betydelsefull, men där kombinationen leder till en lika allvarlig nackdel.

(2) Områden norr den 62:a breddgraden och vissa närliggande områden skall likställas med bergsområden.

Artikel 18

Mindre gynnade områden där det föreligger en fara att marken upphör att brukas och där det är nödvändigt att bevara naturen, skall bestå av jordbruksområden som är homogena såvitt avser naturbetingade produktionsförhållanden och skall samtidigt uppvisa samtliga följande särdrag:

- Förekomst av lågproduktiv mark som är svår att odla, och vilkas begränsade möjligheter inte kan förbättras utan mycket höga kostnader, och vilka huvudsakligen kan utnyttjas för extensiv boskapsskötsel.

- På grund av denna av naturen betingade låga produktivitet uppnås resultat som är avsevärt mycket lägre än genomsnittet när det gäller de viktigaste måtten på ekonomisk avkastning inom jordbruket.

- En låg eller minskande befolkningstäthet och en befolkning som till största delen är beroende av jordbruket, och där en allt snabbare befolkningsminskning skulle innebära en fara för områdets livskraft och invånarnas möjligheter att bo kvar.

Artikel 19

Mindre gynnade områden kan omfatta andra områden som är utsatta för speciella svårigheter, i synnerhet genom särskilda krav på miljöområdet, och där jordbruk, när det är nödvändigt och på vissa villkor, bör fortsätta att bedrivas för att skydda eller förbättra miljön, bevara naturen och möjligheterna till turistverksamhet i området, eller för att skydda kusterna.

Dessa områdens totala yta får inte i någon medlemsstat överstiga 10 % av medlemsstatens yta.

KAPITEL VI MILJÖVÄNLIGT JORDBRUK

Artikel 20

Stöd för produktionsmetoder inom jordbruket som innebär att miljön skyddas och naturen bevaras (miljövänligt jordbruk) skall bidra till att målen i gemenskapens politik på jordbruks- och miljöområdet uppnås.

Detta stöd skall bidra till

- att jordbruksmark används på ett sätt som är förenligt med skydd och förbättringar av miljön, landskapet med dess särdrag, naturresurserna, jorden och den genetiska mångfalden,

- att miljövänligt gynnsamma metoder för extensifiering av jordbruk och förvaltning av lågintensiva betessystem används,

- att stora hotade naturvärden i olika jordbruksmiljöer kan bevaras,

- att typiska och historiska drag i jordbrukslandskapet kan hållas intakta,

- att det finns en miljöplanering i jordbruksverksamheterna.

Artikel 21

(1) Stöd skall beviljas till jordbrukare som åtar sig att under minst fem år bedriva ett miljövänligt jordbruk. Om det visar sig nödvändigt får en längre period fastställas för särskilda åtaganden, varvid hänsyn skall tas till de miljöeffekter som dessa åtaganden får.

(2) Ett åtagande att bedriva miljövänligt jordbruk skall innebära mer än att använda sig av vad som normalt avses med goda produktionsmetoder.

Detta innebär att ytterligare stöd kan beviljas, så som marknadsstöd eller kompensationsbidrag, utöver vad som kan beviljas genom andra stödåtgärder.

Artikel 22

(1) Stöd till åtagande att bedriva miljövänligt jordbruk skall beviljas per år och skall beräknas på grundval av

- inkomstbortfall,

- extra kostnader till följd av åtagandet,

- behovet av stimulansåtgärder.

Kostnader för investeringar som inte ger direkt ekonomisk avkastning men som är nödvändiga för att uppfylla åtagandet får också tas med i beräkningen när det årliga stödbeloppet fastställs.

(2) De högsta stödbelopp per år som gemenskapen kan bevilja anges i bilagan. Beloppen skall beräknas på grundval av den areal inom jordbruksföretagen som åtagandena gäller.

KAPITEL VII FÖRBÄTTRAD BEARBETNING OCH SALUFÖRING AV JORDBRUKSPRODUKTER

Artikel 23

(1) Investeringsstöd skall underlätta en förbättrad och rationaliserad bearbetning och saluföring av jordbruksprodukter och därigenom bidra till att öka konkurrenskraften och mervärdet för jordbruksprodukter.

(2) Stödet skall bidra till att ett eller flera av följande mål uppnås:

- Styra produktionen i förhållande till den förväntade marknadsutvecklingen eller främja nya avsättningsmöjligheter för jordbruksprodukter.

- Förbättra eller rationalisera försäljningskanaler eller bearbetningsmetoder.

- Förbättra produkternas presentation eller förpackning, eller uppmuntra till en bättre användning eller eliminering av biprodukter.

- Använda ny teknik.

- Främja nyskapande investeringar.

- Förbättra och kontrollera kvalitets- och hälsovillkoren.

- Skydda miljön.

Artikel 24

(1) Stöd skall beviljas till de personer som ytterst ansvarar för att finansiera investeringar i företag

- som med säkerhet kan sägas ha ekonomisk livskraft,

- som uppfyller minimikraven när det gäller miljö, hygien och djurens välbefinnande.

(2) Investeringarna skall bidra till att förbättra förhållandena inom den berörda råvarusektorn inom jordbruket. De skall garantera att råvaruproducenterna får tillräcklig del i de ekonomiska vinster som dessa medför.

(3) Tillräckliga garantier skall ges för att det finns normala avsättningsmöjligheter på marknaden för produkten i fråga.

Artikel 25

(1) Investeringarna skall avse bearbetning och saluföring av de produkter som anges i bilaga II till fördraget, med undantag för fiskeprodukter.

(2) Investeringarna skall uppfylla urvalskriterier i vilka prioriteringar och investeringar som inte är stödberättigande anges.

Artikel 26

Följande investeringar skall vara uteslutna från stöd:

- Investeringar i detaljhandelsledet.

- Investeringar i bearbetning eller saluföring av produkter från tredje land.

KAPITEL VIII SKOGSBRUK

Artikel 27

(1) Stöd till skogsbruket skall bidra till att utveckla dess ekonomiska, ekologiska och sociala roll i landsbygdsområdena.

(2) Stödet skall särskilt främja att ett eller flera av följande mål uppnås:

- En hållbar drift och utveckling inom skogsbruket.

- Att skogsresurserna bevaras.

- En utvidgning av skogsbeklädda områden.

(3) Stödet skall bidra till att gemenskapens och medlemsstaternas åtaganden på internationell nivå uppfylls. Det skall utgå på grundval av nationella planer för skogen som antagits av den internationella gruppen för skogsfrågor (IPF, Intergovernmental Panel on Forests). I områden där risken för skogsbränder betecknas som hög eller medelhög skall det finnas planer för skydd mot skogsbränder i enlighet med rådets förordning (EEG) nr 2158/92 om skydd av gemenskapens skogar mot bränder (13).

Artikel 28

(1) Stöd skall beviljas för en eller flera av följande åtgärder:

- Skogsplantering (ny- och återplantering) på mark som inte är jordbruksmark, under förutsättning att den är anpassad till lokala förhållanden och förenlig med miljökraven.

- Investeringar i skogsbruksföretag vars ägare är privatpersoner, sammanslutningar av privata ägare eller kommuner, som syftar till att avsevärt höja det ekonomiska eller ekologiska värdet i företaget.

- Investeringar för att förbättra och rationalisera bearbetning och saluföring av skogsbruksprodukter; investeringar som avser användandet av trä som råvara skall begränsas till de led som föregår en industriell verksamhet.

- Främja nya avsättningsmöjligheter för användning och saluföring av trä och skogsbruksprodukter.

- Bilda sammanslutningar av skogsägare i syfte att hjälpa medlemmarna till ett i ökad utsträckning hållbart och effektivt skogsbruk.

- Återställa en produktionspotential i skogar som skadats av naturkatastrofer och brand samt vidta lämpliga skyddsåtgärder.

(2) De särskilda reglerna i kapitlen I, III och VII skall i motsvarande grad gälla för åtgärder inom skogsbruket.

Artikel 29

(1) Stöd skall beviljas för beskogning av jordbruksmark.

Stödet kan förutom planteringskostnader omfatta

- ett årligt bidrag per beskogad hektar för att täcka underhållskostnader under en period på högst fem år,

- ett årligt bidrag per hektar för att under en period på högst 20 år täcka inkomstbortfall för jordbrukare, deras sammanslutningar som brukade marken innan den beskogades eller annan privat juridisk person.

(2) Stöd för beskogning av jordbruksmark får inte utgå till

- jordbrukare som erhåller stöd till förtidspensionering,

- plantering av julgranar.

För snabbväxande arter som odlas på kort sikt skall stöd endast beviljas under förutsättning att planteringen är anpassad till lokala förhållanden och förenlig med miljökraven.

(3) De högsta årliga bidragsbeloppen för att täcka de inkomstbortfall som berättigar till stöd från gemenskapen anges i bilagan.

Artikel 30

(1) I syfte att

- bevara och förbättra den ekologiska stabiliteten i skogen eller att återställa skog som skadats i områden med stora naturbetingade svårigheter där skogens skyddande och ekologiska roll är av allmänt intresse, och där denna roll inte enbart kan garanteras genom inkomster från skogsbruket, eller att

- upprätthålla brandgator där jordbruksverksamhet bedrivs.

skall stöd beviljas i form av kompensationsbetalning till enskilda eller sammanslutningar av enskilda så att allmänintresset av att dessa skogar bevaras kan garanteras, under förutsättning att dessa skogar med säkerhet kommer att brukas på ett hållbart sätt.

(2) Kompensationsbetalningen skall fastställas till ett belopp mellan det lägsta och det högsta belopp som anges i bilagan. En kompensationsbetalning som är högre än det högsta beloppet kan beviljas under förutsättning att genomsnittet av alla kompensationsbetalningar som beviljats i den region som omfattas av programmet inte överskrider detta högsta belopp.

KAPITEL IX FRÄMJA ANPASSNING OCH UTVECKLING I LANDSBYGDSOMRÅDEN

Artikel 31

Stöd skall beviljas för åtgärder avseende jordbruksverksamheter och omställning av dessa samt för andra verksamheter på landsbygden som inte omfattas av någon annan åtgärd i enlighet med denna avdelning.

Dessa åtgärder skall avse att

- förbättra marken och genomföra skiften,

- införa ett system med avbytare och erbjuda olika tjänster i frågor som rör driften av jordbruksföretag,

- saluföra kvalitetsprodukter,

- förbättra levnadsförhållandena,

- restaurera och utveckla byar samt skydda och bevara kulturarvet på landsbygden,

- diversifiera verksamheter så att tillfälle ges till att ha flera olika sysselsättningar eller få alternativa inkomster

- förvalta vattenresurserna inom jordbruket,

- utveckla och förbättra infrastrukturer på landsbygden,

- uppmuntra verksamheter inom turism och hantverk,

- bevara miljön och tillvarata landsbygdsområdena,

- återställa en produktionspotential inom jordbruket som skadats av naturkatastrofer samt införa erforderliga skyddsåtgärder,

- finna lämpliga finansieringslösningar.

KAPITEL X GENOMFÖRANDEBESTÄMMELSER

Artikel 32

Närmare genomförandebestämmelser för denna avdelning skall antas i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 49 i förordning (EG) nr . . . ./. . (Allmänna strukturfondsförordningen).

Dessa bestämmelser kan i synnerhet gälla

- villkor för stöd till investeringar i jordbruksföretag (artiklarna 4 7),

- perioden och villkoren för ökad ekonomisk livskraft i ett jordbruksföretag och villkoren för hur överlåten mark används när det gäller förtidspensioneringar (artikel 11.2),

- villkoren för att bevilja och beräkna kompensationsbidrag (artiklarna 14 och 15),

- villkoren för åtaganden att bedriva miljövänligt jordbruk (artiklarna 21 och 22),

- urvalskriterier för investeringar i syfte att förbättra bearbetning och saluföring av jordbruksprodukter (artikel 25.2),

- villkoren för åtgärder inom skogsbruket (artiklarna 27 30).

När det gäller mycket avlägset belägna områden kan kommissionen i enlighet med samma förfarande besluta om undantag från artikel 26 andra strecksatsen, under förutsättning att de bearbetade produkterna är avsedda för området i fråga.

AVDELNING III Allmänna riktlinjer. Administrativa och finansiella bestämmelser

KAPITEL I ALLMÄNNA RIKTLINJER

Del I Stöd från EUGFJ

Artikel 33

(1) Gemenskapens stöd till förtidspensionering (artiklarna 10 12), mindre gynnade områden (artikel 13 19), miljöinsatser inom jordbruket (artiklarna 20 22) och beskogning (artikel 29) skall i hela gemenskapen finansieras av garantisektionen inom EUGFJ.

(2) Gemenskapens stöd till andra åtgärder för landsbygdens utveckling skall finansieras av

- utvecklingssektionen inom EUGFJ när det gäller mål 1-områden,

- garantisektionen inom EUGFJ när det gäller områden som inte omfattas av mål 1.

(3) Stöd till de åtgärder som avses i artikel 31 tredje, sjätte och åttonde strecksatsen skall finansieras av EUGFJ i områden som omfattas av mål 1 och mål 2 i den mån dessa åtgärder inte finansieras av ERUF.

Artikel 34

(1) När det gäller det stöd till åtgärder för landsbygdens utveckling som avses i artikel 33.2

- skall, i områden som omfattas av mål 1, förordning (EG) nr . . . ./. . (Allmänna strukturfondsförordningen) tillämpas, med tillägg av de särskilda regler som föreskrivs i den här förordningen,

- skall, i områden som omfattas av mål 2, förordning (EG) nr . . . ./. . (Allmänna strukturfondsförordningen) tillämpas, med tillägg av de särskilda regler som föreskrivs i den här förordningen och om inte annat sägs i den här förordningen.

(2) När det gäller det stöd till de åtgärder för landsbygdens utveckling som finansieras av garantisektionen inom EUGFJ skall de särskilda bestämmelserna i förordning (EG) nr . . . ./. . (om finansiering av den gemensamma jordbrukspolitiken) och de bestämmelser som antagits för genomförandet av den förordningen gälla om inte annat sägs i den här förordningen.

Del II Förenlighet och samverkan

Artikel 35

(1) Stöd till åtgärder för landsbygdens utveckling skall endast beviljas för sådana åtgärder som är förenliga med gemenskapens lagstiftning.

(2) Åtgärderna skall samverka med gemenskapens politik på andra områden och de åtgärder som vidtas där.

Av särskild vikt är att en åtgärd som faller under den här förordningens räckvidd kan berättiga till stöd enligt en annan av gemenskapens stödordningar endast under förutsättning att den inte är oförenlig med något särskilt villkor som föreskrivs i den här förordningen.

(3) Samverkan skall också garanteras med åtgärder som genomförs via andra instrument i den gemensamma jordbrukspolitiken. Detta gäller särskilt såväl samverkan mellan å ena sidan åtgärder för landsbygdens utveckling och å andra sidan åtgärder under den gemensamma organisationen av marknaderna och på kvalitets- och hälsoåtgärder inom jordbruket som mellan olika åtgärder för landsbygdens utveckling.

Därför får stöd i enlighet med den här förordningen inte beviljas för

- åtgärder som omfattas av stödordningar under den gemensamma organisationen av marknaderna,

- åtgärder för att stödja forskningsprojekt, saluföra jordbruksprodukter eller utrota djursjukdomar.

(4) Medlemsstaterna kan införa ytterligare eller strängare krav för att bevilja stöd från gemenskapen till landsbygdens utveckling, under förutsättning att de står i överensstämmelse med målen och kraven i den här förordningen.

Artikel 36

(1) För en och samma åtgärd får utbetalningar inte samtidigt göras i enlighet med den här förordningen och under en annan av gemenskapens stödordningar.

(2) Stöd till flera åtgärder i enlighet med den här förordningen får endast kombineras under förutsättning att de samverkar och är förenliga med varandra. Om det visar sig nödvändigt skall stödvnivån justeras.

Artikel 37

(1) Medlemsstaterna skall på alla sätt försäkra sig om att åtgärder för landsbygdens utveckling i enlighet med den här förordningen samverkar och är förenliga med andra åtgärder i gemenskapens politik.

(2) I fråga om åtgärder för landsbygdens utveckling skall alla planer som medlemsstaterna överlämnar innehålla en utvärdering som visar att de föreslagna åtgärderna samverkar och är förenliga med andra åtgärder, samt en redogörelse för vad som gjorts för att garantera detta.

(3) En granskning av stödåtgärderna skall därefter göras om det visar sig nödvändigt för att försäkra sig om att de är förenliga med gällande bestämmelser och samverkar med andra åtgärder.

KAPITEL II PROGRAMPLANERING

Artikel 38

(1) De åtgärder för landsbygdens utveckling som finansieras av garantisektionen inom EUGFJ skall ingå i programplaneringen i mål 1-områden i enlighet med förordning (EG) nr . . . ./. . (Allmänna strukturfondsförordningen).

(2) Andra åtgärder för landsbygdens utveckling än de som avses i artikel 33.1 skall ingå i programplaneringen i mål 2-områden i enlighet med förordning (EG) nr . . . ./. . (Allmänna strukturfondsförordningen).

(3) Andra åtgärder för landsbygdens utveckling skall ingå i programplaneringen för landsbygdens utveckling i enlighet med artiklarna 39 42.

Artikel 39

(1) Planer för landsbygdsutveckling skall utarbetas för den geografiska nivå som bedöms vara lämpligast. Detta skall göras av de behöriga myndigheter som utsetts av medlemsstaten och medlemsstaten skall överlämna planerna till kommissionen efter det att samråd har ägt rum med behöriga myndigheter och organisationer på lämplig nationell nivå.

(2) De stödåtgärder för landsbygdens utveckling som planeras i ett område skall i största möjliga utsträckning integreras i en och samma plan. Om flera planer behöver utarbetas skall samverkan mellan olika åtgärder i dessa planer anges och det skall med säkerhet framgå att de är förenliga med gällande lagstiftning och att de samverkar med andra åtgärder.

Artikel 40

Planer för landsbygdens utveckling skall omfatta en period av sju år från och med den 1 januari 2000.

Artikel 41

(1) Planer för landsbygdens utveckling skall innehålla

- en kvantifierad lägesbeskrivning som påvisar skillnader, klyftor och utvecklingspotential, vilka finansiella resurser som satsas och vilka huvudsakliga resultat som nåddes genom åtgärder under den föregående programplaneringsperioden, varvid hänsyn skall tas till tillgängliga uppgifter från utvärderingen,

- en beskrivning av den strategi som är tänkt att användas, kvantifierade mål för denna och de prioriteringar som gjorts samt det geografiska område som täcks,

- en förhandsbedömning av förväntade effekter på ekonomi, miljö och samhälle, inklusive på sysselsättningen,

- en vägledande, finansiell översikt över de samlade finansiella resurser som ställts till förfogande, såväl nationellt som av gemenskapen, för var och en av prioriteringar som gjorts i planen,

- en redogörelse över planerade åtgärder för att genomföra planerna, särskilt stödordningarna, inklusive nödvändiga uppgifter för en bedömning utifrån konkurrensreglerna,

- uppgifter, om det anses befogat, om behovet av studier, demonstrationsprojekt, utbildning eller tekniskt stöd för att förbereda, genomföra eller anpassa åtgärderna i fråga,

- uppgifter om vilka behöriga myndigheter och ansvariga organ som utsetts,

- bestämmelser som garanterar ett effektivt och korrekt genomförande, inklusive övervakning och utvärdering, med angivande av kvantifierade indikatorer för denna utvärdering, kontrollåtgärder och sanktionsförfaranden samt informationsspridning,

- resultat från samråd och åtgärder som vidtagits för att på lämplig nivå knyta såväl behöriga myndigheter och organ som ekonomiska aktörer och arbetsmarknadens parter till programmet.

(2) I planerna skall medlemsstaterna

- utifrån sina särskilda behov föreskriva landsomfattande miljöåtgärder inom jordbruket,

- försäkra sig om en nödvändig jämvikt mellan de olika åtgärder som skall stödjas.

Artikel 42

(1) Planer för landsbygdens utveckling skall överlämnas senast sex månader efter det att denna förordning trätt i kraft.

(2) Kommissionen skall bedöma de planer som överlämnats och avgöra om de är förenliga med denna förordning. På grundval av planerna skall kommissionen senast sex månader efter det att planerna överlämnats godkänna programplaneringsdokumenten för landsbygdens utveckling i enlighet med det förfarande som avses i artikel 49 i förordning (EG) nr . . . ./. . (Allmänna strukturfondsförordningen).

KAPITEL III TILLÄGGSBESTÄMMELSER OCH GEMENSKAPSINITIATIV

Artikel 43

(1) I enlighet med artikel 20.2 i förordning (EG) nr . . . ./. . (Allmänna strukturfondsförordningen) kan kommissionen i enlighet med förfarandet i artikel 51 i den förordningen utvidga räckvidden för stöd från utvecklingssektionen inom EUGFJ utöver vad som föreskrivs i artikel 33.2 i denna förordning i syfte att genomföra gemenskapsinitiativet för landsbygdens utveckling.

(2) På kommissionens initiativ kan garantisektionen inom EUGFJ finansiera studier i samband med programplanering för landsbygdens utveckling.

KAPITEL IV FINANSIELLA BESTÄMMELSER

Artikel 44

(1) Gemenskapen skall genom garantisektionen inom EUGFJ ge stöd till landsbygdens utveckling på villkor att det finns både en finansieringsplan och en redovisning av räkenskaper på årsbasis. Finansieringsplanen skall ingå i programplaneringen för landsbygdens utveckling (artikel 38.3) och i programplaneringen under mål 2.

(2) Kommissionen skall varje år fastställa ursprungliga anslag till medlemsstaterna utifrån objektiva kriterier, varvid hänsyn skall tas till särskilda situationer och behov samt särskilda insatser som skall göras, i synnerhet för miljön, för att skapa arbetstillfällen och för att bevara landskapet.

(3) De ursprungliga anslagen skall justeras med beaktande av verkliga utgifter och på grundval av de reviderade prognoser för utgifter som medlemsstaterna har överlämnat, varvid hänsyn skall tas till programmens mål, till de medel som står till förfogande och i regel till att de skall stå i överensstämmelse med stödsatsen för landsbygdsområden som omfattas av mål 2.

Artikel 45

(1) De finansiella bestämmelserna i artiklarna 30, 31 (utom punkt 1 femte stycket), 33, 37 och 38 i förordning (EG) nr . . . ./. . (Allmänna strukturfondsförordningen) skall inte tillämpas på stöd till landsbygdens utveckling under mål 2.

Kommissionen skall på alla sätt försäkra sig om att dessa åtgärder genomförs effektivt och samordnat och att detta sker på ett sätt som minst uppfyller kraven i de bestämmelser som avses i första stycket, inklusive principen med en enda ansvarig myndighet.

(2) Åtgärder som ingår i en programplanering för landsbygdens utveckling (artikel 38.3) skall medfinansieras av gemenskapen i enlighet med riktlinjerna i artiklarna 27 och 28 i förordning (EG) nr . . . ./. . (Allmänna strukturfondsförordningen). Gemenskapens medfinansiering skall uppgå till högst 50 % av de stödberättigande kostnaderna och i regel till minst 25 % av den offentliga sektorns stödberättigande utgifter i områden som inte omfattas av mål 1 eller mål 2. I dessa områden skall de stödsatser tillämpas som föreskrivs i artikel 28.4 a ii, 28.4 a iii, 28.4 b ii och 28.4 b iii i förordning (EG) nr . . . ./. . (Allmänna strukturfondsförordningen).

I programplaneringen för genomförandet av artikel 20 22 i denna förordning får bestämmelser i undantagsfall fastställas för en medfinansiering som är högst 10 % högre än den högsta procentandel som föreskrivs i första stycket när det gäller särskilda åtgärder som är speciellt värdefulla ur miljösynpunkt.

När utbetalningar för detta görs skall Artikel 31.1 femte stycket i förordning (EG) nr . . . ./. . (Allmänna strukturfondsförordningen) tillämpas.

(3) Utbetalningar av finansiellt stöd från garantisektionen inom EUGFJ kan ske i form av förskott för att genomföra program och i form av utbetalningar för åsamkade utgifter.

KAPITEL V ÖVERVAKNING OCH UTVÄRDERING

Artikel 46

(1) Kommissionen och medlemsstaterna skall försäkra sig om att det finns en effektiv övervakning av genomförandet av programplaneringen för landsbygdens utveckling (artikel 38.3).

(2) Övervakningen skall ske på ett sätt som båda parter gemensamt kommit överens om.

Övervakningen skall ske utifrån särskilda fysiska och finansiella indikatorer som parterna i förväg fastställt och kommit överens om.

Medlemsstaterna skall varje år till kommissionen överlämna rapporter om hur programmen fortskrider.

(3) Om skäl föreligger skall övervakningskommittéer inrättas.

Artikel 47

Åtgärder inom en programplanering för landsbygdens utveckling (artikel 38.3) skall utvärderas i enlighet med riktlinjerna i artikel 39 42 i förordning (EG) nr . . . ./. . (Allmänna strukturfondsförordningen).

KAPITEL VI GENOMFÖRANDEBESTÄMMELSER

Artikel 48

Detaljerade bestämmelser för tillämpningen av denna avdelning skall antas i enlighet med förfarandet i artikel 49 i förordning (EG) nr . . . ./. . (Allmänna strukturfondsförordningen).

I dessa bestämmelser kan mer detaljerade krav ställas beträffande i första hand följande:

- Landsbygdsutvecklingsplanernas innehåll och överlämnande (artiklarna 39 42).

- Granskningen av programplaneringsdokumenten för landsbygdsutveckling.

- Finansieringsplanen, i synnerhet i fråga om att garantera budgetdisciplin (artikel 44) och medfinansiering (artikel 45.2).

- Övervakning och utvärdering (artiklarna 46 och 47).

AVDELNING IV Statligt stöd

Artikel 49

(1) Om inte annat sägs i denna avdelning skall artiklarna 92 94 i fördraget tillämpas på stöd som medlemsstaterna beviljar i fråga om åtgärder för landsbygdsutvecklingen.

Artiklarna 92 94 i fördraget skall emellertid inte tillämpas på de medel som medlemsstaterna i enlighet med artikel 42 i fördraget skjuter till i fråga om åtgärder som berättigar till stöd från gemenskapen i enlighet med bestämmelserna i denna förordning.

(2) Statligt stöd till jordbrukare i mindre gynnade områden skall vara förbjudet om det inte uppfyller kraven i artiklarna 13 19 eller om det överskrider de belopp som fastställs i artikel 15.

(3) Statligt stöd till jordbrukare för åtaganden om miljövänligt jordbruk skall vara förbjudet om det inte uppfyller kraven i artiklarna 20 22. Ytterligare stöd utöver de högsta belopp som fastställs i enlighet med artikel 22.2 kan emellertid beviljas om det faller under punkt 1 i den artikeln.

Artikel 50

I enlighet med artikel 42 i fördraget och som en del i den programplanering som avses i artikel 38, skall statligt stöd, i syfte att ytterligare bidra till att finansiera åtgärder för landsbygdens utveckling för vilka stöd beviljas från gemenskapen, anmälas av medlemsstaterna och godkännas av kommissionen i enlighet med bestämmelserna i denna förordning. Artikel 93.3 första meningen i fördraget skall inte tillämpas på stöd som har anmälts på detta sätt.

AVDELNING V Övergångsbestämmelser och slutbestämmelser

Artikel 51

(1) Om särskilda åtgärder visar sig nödvändiga för att underlätta övergången från det nuvarande systemet till det som föreskrivs i den här förordningen skall dessa åtgärder antas av kommissionen i enlighet med förfarandet i artikel 49 i förordning (EG) nr . . . ./. . (Allmänna strukturfondsförordningen).

(2) Sådana åtgärder särskilt vidtas för att de av gemenskapens nu pågående stödinsatser som kommissionen har godkänt för en period som löper ut efter den 1 januari år 2000, eller för en obegränsad period, skall kunna integreras i den stödordning för landsbygdsutveckling som föreskrivs i den här förordningen.

Artikel 52

(1) Artikel 17 i rådets förordning (EEG) nr 1696/71 om den gemensamma organisationen av marknaden för humle (14) skall ersättas med följande:

"Artikel 17

(1) Förordningen om finansiering av den gemensamma jordbrukspolitiken skall tillämpas på marknaden för de produkter som anges i artikel 1.1 från och med den dag då det system som fastställs i den här förordningen börjar tillämpas.

(2) Det stöd som avses i artikel 8 skall medfinansieras av gemenskapen.

(3) Det stöd som avses i artikel 12 skall medlemsstaterna betala till producenterna mellan den 16 oktober och den 31 december det saluföringsår som stödet utgår.

(4) I enlighet med förfarandet i artikel 20 skall kommissionen anta tillämpningsföreskrifter för denna artikel."

(2) Artikel 6 i rådets förordning (EEG) nr 404/93 av den 13 februari 1993 om den gemensamma organisationen av marknaden för bananer (15) skall ersättas med följande:

"Artikel 6

(1) Under fem år från dagen för erkännandet skall medlemsstaterna till erkända producentorganisationer bevilja stöd som främjar bildandet och underlättar den administrativa verksamheten.

(2) Detta stöd

- skall för det första, andra, tredje, fjärde respektive femte året uppgå till 5 %, 5 %, 4 %, 3 % respektive 2 % av värdet av den produktion som saluförs genom producentorganisationen,

- får inte överskrida de verkliga kostnaderna för bildandet och administration av organisationen i fråga,

- skall utbetalas genom årliga delbetalningar under högst sju år från dagen för erkännandet.

Värdet på varje års produktion skall beräknas på grundval av

- den volym som verkligen saluförs varje år,

- det genomsnittliga producentpris som erhålls.

(3) Producentorganisationer som bildats av organisationer som redan till stor del uppfyller kraven i denna förordning skall vara berättigade till stöd i enlighet med denna artikel endast under förutsättning att de bildats genom ett samgående som gör det möjligt att på ett effektivare sätt uppnå de mål som avses i artikel 5. I detta fall skall stödet emellertid beviljas endast med hänsyn tagen till kostnaderna för att bilda organisationen (utgifter för det förberedande arbetet och för att utarbeta stiftelseurkund och stadgar).

(4) Det stöd som avses i denna artikel skall anmälas till kommissionen i en rapport som medlemsstaten skall lämna efter varje räkenskapsår."

(3) Rådets förordning (EG) nr 2200/96 om den gemensamma organisationen av marknaden för frukt och grönsaker (16) ändras på följande sätt:

- Artikel 15.6 skall ersättas med följande:

"(6) I de områden i gemenskapen där producenternas organiseringsgrad är särskilt låg kan medlemsstaterna tillåtas att, på välgrundad begäran, till producentorganisationer betala ut ett nationellt stöd som uppgår till hälften av producenternas finansiella bidrag. Detta är ett tilläggsstöd till driftsfonden.

För de medlemsstater där mindre än 15 % av frukt- och grönsaksproduktionen saluförs av producentorganisationer och där frukt- och grönsaksproduktionen utgör minst 15 % av den totala jordbruksproduktionen kan gemenskapen på medlemsstatens begäran delvis återbetala det stöd som avses i första stycket."

- Artikel 52 skall ersättas med följande:

"Artikel 52

(1) Utgifter i samband med utbetalning av gemenskapens kompensation för återtagande och för gemenskapens finansiering av driftsfonden, särskilda åtgärder enligt artikel 17 och artiklarna 53 55 samt kontrollåtgärder med hjälp av experter från medlemsstaterna, vilka har ställts till kommissionens förfogande i enlighet med artikel 40.1, skall anses vara interventionsåtgärder avsedda att stabilisera jordbruksmarknaderna i enlighet med artikel 1.2 b i förordning (EG) nr . . . ./. . (om finansiering av den gemensamma jordbrukspolitiken).

(2) Utgifter i samband med det stöd som medlemsstaterna beviljar i enlighet med artikel 14 och artikel 15.6 andra stycket skall anses vara interventionsåtgärder avsedda att stabilisera jordbruksmarknaderna enligt artikel 1.2 b i förordning (EG) nr . . . ./. . (om finansiering av den gemensamma jordbrukspolitiken). Dessa utgifter skall berättiga till medfinansiering från gemenskapen.

(3) Kommissionen skall i enlighet med förfarandet i artikel 46 anta tillämpningsföreskrifter för punkt 2 i denna artikel.

(4) Bestämmelserna i avdelning VI skall tillämpas utan att det påverkar tillämpningen av rådets förordning (EEG) nr 4045/89 (1).

(1) Rådets förordning av den 21 december 1989 om medlemsstaternas granskning av de transaktioner som utgör en del av systemet för finansiering genom garantisektionen vid Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket och om upphävande av direktiv 77/435/EEG (EGT L 388, 30.12.1989, s. 18). Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 3235/94 (EGT L 338, 28.12.1994, s. 16)."

Artikel 53

(1) Följande förordningar skall upphöra att gälla:

- Förordning (EEG) nr 4256/88.

- Förordningarna (EG) nr 950/97, (EG) nr 951/97, (EG) nr 952/97 och (EEG) nr 867/90.

- Förordningarna (EEG) nr 2078/92, (EEG) nr 2079/92 och (EEG) nr 2080/92.

- Förordning (EEG) nr 1610/89.

(2) Följande bestämmelser skall utgå:

- Artikel 21 i förordning (EEG) nr 3763/91 (17).

- Artikel 32 i förordning (EEG) nr 1600/92 (18).

- Artikel 27 i förordning (EEG) nr 1601/92 (19).

- Artikel 13 i förordning (EEG) nr 2019/93 (20).

(3) De förordningar och bestämmelser som upphör att gälla enligt punkterna 1 och 2 skall fortsätta att tillämpas på åtgärder som kommissionen i enlighet med de förordningarna godkände före den 1 januari 2000.

(4) De direktiv som antas av rådet och kommissionen och i vilka förteckningar fastställs över mindre gynnade områden, eller som ändrar dessa förteckningar i enlighet med artikel 21.2 och 21.3 i förordning (EG) nr 950/97, skall fortsätta att gälla såvida de inte ändras ytterligare inom ramen för ett program.

Artikel 54

Denna förordning träder i kraft den sjunde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

Den skall tillämpas på gemenskapens stöd från och med den 1 januari 2000.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i . . .

På rådets vägnar

. . .

(1) EGT L 185, 15.7.1988, s. 9. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 3193/94 (EGT L 337, 24.12.1994, s. 11).

(2) EGT L 374, 31.12.1988, s. 25. Förordningen ändrad genom förordning (EEG) nr 2085/93 (EGT L 193, 31.7.1993, s. 44).

(3) EGT L 215, 30.7.1992, s. 85. Förordningen senast ändrad genom kommissionens förordning (EG) nr 2272/95 (EGT L 288, 1.12.1995, s. 35). Rättad genom kommissionens förordning (EG) nr 1962/96 (EGT L 259, 12.10.1996, s. 7).

(4) EGT L 215, 30.7.1992, s. 91. Förordningen ändrad genom kommissionens förordning (EG) nr 2773/95 (EGT L 288, 1.12.1995, s. 37).

(5) EGT L 215, 30.7.1992, s. 96. Förordningen senast ändrad genom kommissionens förordning (EG) nr 231/96 (EGT L 30, 8.2.1996, s. 33).

(6) EGT L 142, 2.6.1997, s. 1.

(7) EGT L 142, 2.6.1997, s. 22.

(8) EGT L 165, 15.6.1989, s. 3.

(9) EGT L 91, 6.4.1990, s. 7.

(10) EGT L 142, 2.6.1997, s. 30.

(11) Rådets direktiv 96/22/EG om förbud mot användning av vissa ämnen med hormonell och tyreostatisk verkan samt av â-agonister animalieproduktion och om upphävande av direktiv 81/602/EEG, 88/146/EEG och 88/299/EEG (EGT L 125, 23.5.1996, s. 3).

(12) Rådets direktiv 96/23/EG om införande av kontrollåtgärder för vissa ämnen och restsubstanser av dessa i levande djur och i produkter framställda därav och om upphävande av direktiv 85/358/EEG och 86/469/EEG samt beslut 89/187/EEG och 91/664/EEG (EGT L 125, 23.5.1996, s. 10).

(13) EGT L 217, 31.7.1992, s. 3. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 308/97 (EGT L 51, 21.2.1997, s. 11).

(14) EGT L 175, 4.8.1971, s. 1. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 1554/97 (EGT L 208, 2.8.1997, s. 1).

(15) EGT L 47, 25.2.1993, s. 1. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 3290/94 (EGT L 349, 31.12.1994, s. 105).

(16) EGT L 297, 21.11.1996, s. 1. Förordningen ändrad genom kommissionens förordning (EG) nr 2520/97 (EGT L 346, 17.12.1997, s. 41).

(17) Rådets förordning av den 16 december 1991 om införande av särskilda åtgärder för vissa jordbruksprodukter till fördel för de franska utomeuropeiska departementen (EGT L 356, 24.12.1991, s. 1). Förordningen senast ändrad genom rådets förordning (EG) nr 2598/95 (EGT L 267, 9.11.1995, s. 1).

(18) Rådets förordning av den 15 juni 1992 om särskilda bestämmelser för Azorerna och Madeira angående vissa jordbruksprodukter (EGT L 173, 27.6.1992, s. 1). Förordningen senast ändrad genom rådets förordning (EG) nr 2348/96 (EGT L 320, 11.12.1996, s. 1).

(19) Rådets förordning av den 15 juni 1992 om särskilda åtgärder för Kanarieöarna rörande vissa jordbruksprodukter (EGT L 173, 27.6.1992, s. 13). Förordningen senast ändrad genom rådets förordning (EG) nr 2348/96 (EGT L 320, 11.12.1996, s. 1).

(20) Rådets förordning av den 19 juli 1993 om införandet av särskilda bestämmelser för de mindre Egeiska öarna rörande vissa jordbruksprodukter (EGT L 184, 27.7.1993, s. 1). Förordningen senast ändrad genom kommissionens förordning (EG) nr 2417/95 (EGT L 248, 14.10.1995, s. 39).

BILAGA

>Plats för tabell>