P8_TA(2017)0360

En ny kompetensagenda för Europa Utskottet för kultur och utbildning

Europaparlamentets resolution av den 14 september 2017 om en ny kompetensagenda för Europa (2017/2002(INI))

(2018/C 337/20)

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

— med beaktande av artiklarna 165 och 166 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget),

— med beaktande av Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, särskilt artiklarna 14 och 15,

— med beaktande av FN:s konvention om rättigheter för personer med funktionsnedsättning, som ratificerades av EU 2010,

— med beaktande av rådets slutsatser av den 12 maj 2009 om en strategisk ram för europeiskt utbildningssamarbete (”Utbildning 2020”) (1),

— med beaktande av sin resolution av den 6 juli 2010 om att främja ungdomens tillträde till arbetsmarknaden och stärka den rättsliga ställningen för praktikanter och lärlingar (2),

— med beaktande av rådets rekommendation av den 19 december 2016 om kompetenshöjningsvägar: nya möjligheter för vuxna (3),

— med beaktande av rådets rekommendation av den 15 februari 2016 om långtidsarbetslösas återinträde på arbetsmarknaden (4),

— med beaktande av rådets slutsatser av den 20 maj 2014 om effektiv lärarutbildning,

— med beaktande av rådets slutsatser av den 20 maj 2014 om kvalitetssäkring inom utbildningen,

— med beaktande av rådets rekommendation av den 22 april 2013 om att inrätta en ungdomsgaranti (5),

— med beaktande av rådets rekommendation av rådets rekommendation av den 20 december 2012 om validering av icke-formellt och informellt lärande (6),

— med beaktande av rådets rekommendation av den 28 juni 2011 om politiska strategier för att minska andelen elever som lämnar skolan i förtid (7),

— med beaktande av rådets resolution av den 28 november 2011 om en förnyad europeisk agenda för vuxenlärande (8),

— med beaktande av rådets slutsatser av den 15 juni 2011 om förskola och barnomsorg: att ge våra barn bästa möjliga grund för morgondagens värld,

— med beaktande av rådets resolution av den 15 november 2007 om ny kompetens för nya arbetstillfällen (9),

— med beaktande av rådets slutsatser om att minska andelen elever som lämnar skolan i förtid och främja framgång i skolan (10),

— med beaktande av rådets slutsatser av den 17 februari 2013 om att investera i utbildning – ett svar på En ny syn på utbildning: att investera i färdigheter för att uppnå bättre socioekonomiska resultat och den årliga tillväxtöversikten för 2013 (11),

— med beaktande av Europaparlamentets och rådets rekommendation av den 23 april 2008 om en europeisk referensram för kvalifikationer för livslångt lärande (12) (EQF-LLL),

— med beaktande av sin resolution av den 13 september 2016 om inrättande av gynnsamma arbetsmarknadsvillkor för balans mellan arbetsliv och privatliv (13),

— med beaktande av delen om digitala färdigheter i kommissionens meddelande Digitalisering av den europeiska industrin – Hur vi kan utnyttja den digitala inre marknadens alla möjligheter av den 19 april 2016 (COM(2016)0180),

— med beaktande av kommissionens meddelande av den 20 november 2012En ny syn på utbildning: att investera i färdigheter för att uppnå bättre socioekonomiska resultat (COM(2012)0669),

— med beaktande av sin resolution av den 12 april 2016 Erasmus+ och andra verktyg för att främja rörligheten inom yrkesutbildningen – ett upplägg för livslångt lärande (14),

— med beaktande av sin resolution av den 19 januari 2016 om kompetenshöjande åtgärder för att bekämpa ungdomsarbetslöshet (15),

— med beaktande av sin resolution av den 8 juli 2015 om initiativ för grön sysselsättning: ta vara på den gröna ekonomins jobbpotential (16),

— med beaktande av sin resolution av den 8 september 2015 om främjande av ungt företagande genom utbildning (17),

— med beaktande av sin resolution av den 10 september 2015 om att skapa en konkurrenskraftig arbetsmarknad i EU för 2000-talet: att matcha kompetens och kvalifikationer med efterfrågan och arbetstillfällen som ett sätt att ta sig ur krisen (18),

— med beaktande av rådets slutsatser om den europeiska jämställdhetspakten för perioden 2011–2020 (19),

— med beaktande av rådets slutsatser om förskoleverksamhetens och den primära utbildningens roll när det gäller att främja kreativitet, innovation och digital kompetens,

— med beaktande utkastet till rådets slutsatser av den 20 februari 2017 om ökad kompetens hos kvinnor och män på EU:s arbetsmarknad (20),

— med beaktande av sin resolution av den 19 januari 2016 om rollen för interkulturell dialog, kulturell mångfald och utbildning när det gäller att främja EU:s grundläggande värderingar (21),

— med beaktande av kommissionens riktlinjer om det sociala Europa från mars 2013 Social Economy and Social Enterprises, (22)

— med beaktande av ILO:s agenda för anständigt arbete,

— med beaktande av sin resolution av den 25 november 2015 om EU:s strategiska ram för arbetsmiljö 2014–2020 (23),

— med beaktande av yttrande SOC/546 från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén av den 22 februari 2017En ny kompetensagenda,

— med beaktande av artikel 52 i arbetsordningen,

— med beaktande av den gemensamma behandlingen av ärendet i utskottet för sysselsättning och sociala frågor och utskottet för kultur och utbildning, i enlighet med artikel 55 i arbetsordningen,

— med beaktande av betänkandet från utskottet för sysselsättning och sociala frågor och utskottet för kultur och utbildning och yttrandet från utskottet för den inre marknaden och konsumentskydd (A8-0276/2017), och av följande skäl:

A. I Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna fastställs rätten till tillgång till yrkesutbildning och livslångt lärande.

B. Kompetens har en strategisk betydelse för anställbarhet, tillväxt, innovation och social sammanhållning och arbetets komplexitet ökar hela tiden inom alla områden och yrken och det råder inflation på den relativa efterfrågan på kompetens, t.o.m. för lågkvalificerade jobb.

C. Välstånd och tryggande av våra sociala framsteg bygger uteslutande på vårt samhälles kunskap och know-how.

D. Den lågkvalificerade delen av befolkningen står inför en ökad risk för arbetslöshet och social utestängning.

E. I länder med störst andel vuxna med låg grundkompetens och digital kompetens är arbetsproduktiviteten lägre, och i förlängningen är utsikterna till tillväxt och konkurrenskraft sämre.

F. Europaparlamentet instämmer i och stöder kommissionens strävan att investera i humankapitalet som den grundläggande källan till EU:s konkurrenskraft. En nödvändig förutsättning för utbildningskvalitet är kvaliteten på lärarna.

G. Många lågkvalificerade arbeten kräver nuförtiden större läs-, skriv- och räknefärdigheter och andra grundläggande färdigheter, och t.o.m. lågkvalificerade jobb inom tjänstesektorn omfattar allt oftare mer krävande icke rutinmässiga uppgifter. (24)

H. Enligt den senaste studien från programmet för internationell utvärdering av vuxnas kompetens (PIAAC), som genomförts av Organisationen för ekonomiskt samarbete och utveckling (OECD) saknar cirka 70 miljoner vuxna européer grundläggande läs-, skriv- och räknefärdigheter, vilket gör det svårt för dem att hitta ett anständigt arbete och nå en rimlig levnadsstandard.

I. År 2025 kommer det att i 49 % av alla arbetstillfällen i EU (inklusive både nya arbetstillfällen och ersättningssysselsättning) krävas högre kvalifikationer, i 40 % medelhöga kvalifikationer och endast i 11 % grundläggande kvalifikationer eller inga kvalifikationer (25).

J. Att utöka tillgången till livslångt lärande kan öppna nya möjligheter för aktiv inkludering och ökat socialt deltagande, särskilt för lågkvalificerade arbetstagare, arbetslösa, människor med särskilda behov, äldre personer och migranter.

K. Medlemsstaterna måste finna sätt att skydda eller främja långsiktigare investeringar i utbildning, forskning, innovation, energi och klimatåtgärder och måste investera i en modernisering av utbildningssystemen, inklusive det livslånga lärandet.

L. EU är den plattform som har de bästa förutsättningarna att sprida bästa praxis och stödja ömsesidigt lärande mellan medlemsstaterna.

M. Enligt artikel 165 och 166 i EUF-fördraget överlåts ansvaret för området utbildning, inbegripet högskoleutbildning och yrkesutbildning, till medlemsstaterna.

N. Utbildningssamarbetet på europeisk nivå utgör en frivillig process och utbildningsområdet skiljer sig på ett avgörande sätt från sysselsättningsområdet, som det finns ett mycket starkare EU-samarbete kring.

O. Färdigheter och kompetens går hand i hand, och därför bör kopplingen mellan dem stärkas ytterligare i den nya kompetensagendan för Europa.

P. Utvecklingen inom framtidsinriktade sektorer har stor betydelse för den typ av kompetens som behövs.

Q. Europeiska kompetens- och jobböversikten visar att cirka 45 % av EU:s vuxna arbetstagare anser att deras färdigheter antingen kan utvecklas eller utnyttjas bättre i arbetet.

R. Enligt ILO är mellan 25 och 45 % av de europeiska arbetstagarna antingen under- eller överkvalificerade för de arbeten de utför. Denna situation beror till stor del på den snabba strukturförändringen i medlemsstaternas ekonomier.

S. Kompetensglappet är ett oroväckande fenomen som rör individer och företag, som skapar kunskapsluckor och kompetensbrister och är en av orsakerna till arbetslöshet (26). Av EU:s vuxna arbetstagare saknar 26 % den kompetens som behövs för deras arbete.

T. Mer än 30 % av alla högutbildade ungdomar har arbeten som inte motsvarar deras kapacitet och ambitioner, samtidigt som 40 % av de europeiska arbetsgivarna uppger att de inte lyckas finna personal med rätt kvalifikationer för att deras företag ska kunna växa och vara innovativa.

U. För närvarande har nästan 23 % av befolkningen mellan 20 och 64 år en låg utbildningsnivå (förskola, grundskoleutbildning eller förgymnasial utbildning). Lågkvalificerade personer har färre sysselsättningsmöjligheter och har även oftare osäkra jobb och löper dubbelt så stor risk som högkvalificerade personer att bli långtidsarbetslösa (27).

V. Lågutbildade personer har inte bara minskade sysselsättningsmöjligheter utan är också mer utsatta för långtidsarbetslöshet och har större svårigheter att få tillgång till olika tjänster och att delta fullt ut i samhället.

W. Människor har ofta kompetens som inte identifieras, utnyttjas eller belönas på lämpligt sätt. Kompetens som införskaffats utanför det formella utbildningssystemet genom arbetserfarenhet, volontärarbete, medborgarengagemang eller andra relevanta erfarenheter registreras inte nödvändigtvis som kvalifikationer eller dokumenteras och undervärderas därför.

X. De kulturella och kreativa sektorerna bidrar till socialt välbefinnande, innovation och sysselsättning, och stimulerar EU:s ekonomiska utveckling, samtidigt som mer än tolv miljoner människor i EU är sysselsatta inom dessa sektorer, vilket omfattar 7,5 % av alla personer som är anställda i den totala ekonomin och bidrar till ekonomin med 5,3 % av EU:s totala bruttoförädlingsvärde och ytterligare 4 % av EU:s nominella bruttonationalprodukt som genereras av lyxindustrier (28).

Y. Jämställdhet mellan kvinnor och män är en av EU:s grundläggande principer, förankrad i fördragen och ett av unionens mål och ansvarsområden. Det hör till en av unionens särskilda uppgifter att integrera principen om jämställdhet mellan kvinnor och män i all dess verksamhet, såsom tillgång till utbildning.

Z. På EU-nivå anses unga som varken arbetar eller studerar vara en av de mest utsatta grupperna när det gäller ungdomsarbetslöshet. Kvinnor löper i medeltal 1,4 (29) gånger så stor risk att varken arbeta eller studera som män, vilket ytterligare understryker frågorna rörande könsdiskriminering och jämställdhet från en tidig ålder.

AA. Social och emotionell kompetens tillsammans med kognitiva förmågor är viktiga för det individuella välbefinnandet och den individuella framgången.

AB. Tillgång till högkvalitativ formell, informell och icke-formell utbildning, liksom möjligheter till lärande och fortbildning, ska vara en rättighet för alla, i alla skeden av livet, så att de kan förvärva övergripande färdigheter bl.a. räknefärdigheter, digital kompetens och mediekompetens, kritiskt tänkande, sociala färdigheter, kunskaper i främmande språk och relevanta livsfärdigheter. I detta avseende är det nödvändigt att ge arbetstagare ledigt för personlig utveckling och utbildning i samband med livslångt lärande.

AC. Det är av avgörande betydelse att kompetensen inte endast inriktas på att öka anställbarheten utan att den även ökar möjligheten till medborgerligt deltagande och respekten för demokratiska värderingar och tolerans, inte minst som ett verktyg för att förhindra alla typer av radikalisering och intolerans.

AD. I en snabbt föränderlig, mer globaliserad och digitaliserad värld är övergripande och överförbara färdigheter, såsom social kompetens, interkulturell kompetens, digital kompetens, problemlösning, företagande och kreativt tänkande av central betydelse.

AE. Den digitala omvandlingen pågår fortfarande och de samhälleliga och arbetsmarknadsmässiga behoven utvecklas hela tiden.

AF. Digital egenmakt och digitalt självförtroende är nödvändiga förutsättningar för att bygga starka samhällen och bidra till enheten och integrationen inom EU.

AG. Våra utbildningssystem står för närvarande inför en betydande digital omvandling, som påverkar undervisnings- och lärandeprocesserna. Effektivt tillhandahållande av digital kompetens är av avgörande betydelse för att se till att arbetstagarna är förberedda för pågående och framtida tekniska förändringar.

AH. Trots den nyliga ökningen av antalet personer som deltar i en digital utbildning inom EU kan fortfarande mycket göras för att anpassa den europeiska ekonomin till den nya digitala epoken och överbrygga gapet mellan antalet arbetssökande och antalet lediga tjänster.

AI. Det finns ett behov av att införliva den nya digitala omvandlingen i utbildningssystemen för att man ska kunna fortsätta att hjälpa människor att bli kritiska, självsäkra och oberoende. Detta måste dock ske i symbios med de ämnen som redan lärs ut.

AJ. En framtidssäkrad kompetensagenda bör inkluderas i ett bredare övervägande om arbetslivskompetens mot bakgrund av den ökande digitaliseringen och robotiseringen av de europeiska samhällena.

AK. Övergripande färdigheter såsom medborgerlig och social kompetens samt medborgarutbildning betonas jämte språkkunskaper, digitala kunskaper och företagarfärdigheter.

AL. Företagarfärdigheter bör förstås i ett vidare sammanhang, som en initiativkraft rörande deltagande i sociala aktiviteter och företagaranda, och bör därför ytterligare betonas i den nya kompetensagendan som livsfärdigheter som är till nytta för människor i både privatlivet och arbetslivet samtidigt som de gynnar lokalsamhället.

AM. För att säkerställa en smart, hållbar och inkluderande ekonomisk tillväxt samt arbetstillfällen för ungdomar måste kompetensen inom naturvetenskap, teknik, ingenjörsvetenskap och matematik främjas i EU.

AN. Behovet av personer som arbetar inom huvudsakliga och associerade yrken inom naturvetenskap, teknik, ingenjörsvetenskap och matematik förväntas öka med runt 8 % fram till 2025, vilket är mycket mer än den genomsnittliga förväntade tillväxten på 3 % för alla yrken. Sysselsättningen inom sektorer som har att göra med naturvetenskap, teknik, ingenjörsvetenskap och matematik förväntas också öka med runt 6,5 % fram till 2025 (30).

AO. Yrkesutbildningens dåliga framtoning och dalande attraktionskraft jämte en lågkvalitativ yrkesutbildning i vissa medlemsstater avskräcker studerande från att påbörja karriärer inom lovande områden och sektorer där det råder brist på arbetskraft.

AP. När man hanterar kompetensrelaterade problem, i synnerhet kompetensglapp och arbetstillfällen, måste man ta hänsyn till de särskilda utmaningar som landsbygdsområdena står inför.

AQ. Den gröna sektorn var en av de huvudsakliga nettoskaparna av arbetstillfällen i Europa under lågkonjunkturen och bör ytterligare främjas i den nya kompetensagendan.

AR. Europas åldrande befolkning ökar efterfrågan på vårdpersonal, social omsorg och sjukvårdstjänster.

AS. Familjen spelar en avgörande roll för att barn ska få grundläggande färdigheter.

Att utveckla livsfärdigheter och arbetskompetens

1. Europaparlamentet välkomnar kommissionens meddelande En ny kompetensagenda för Europa – Samarbete för att stärka humankapitalet, anställbarheten och konkurrenskraften, som antogs i juni 2016.

2. Europaparlamentet erkänner att utbildning faller inom medlemsstaternas behörighet och att EU endast kan stödja, samordna och komplettera medlemsstaternas åtgärder.

3. Europaparlamentet anser att EU är i behov av ett paradigmskifte vad gäller utbildningssektorns mål och funktion. Parlamentet stöder fokuseringen på att uppgradera de europeiska utbildningssystemen i överensstämmelse med den snabbt föränderliga ekonomiska, tekniska och samhälleliga miljön och därmed säkerställa tillgången till kvalitativ utbildning på alla nivåer.

4. Europaparlamentet noterar att även om kompetensbehovet är dynamiskt finns det ett omedelbart behov av ett kompetenspaket för arbetsmarknaden. Parlamentet betonar i detta sammanhang vikten av att arbeta i nära samarbete med Europeiskt centrum för utveckling av yrkesutbildning (Cedefop) för att förutse kompetensbehoven och utveckla ett alleuropeiskt verktyg för att förutse kompetensbehoven och livslångt lärande för anpassning till nya situationer på arbetsmarknaden och stärkt anpassningsbarhet för individuellt, aktivt medborgarskap och socialt deltagande.

5. Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att inte enbart inrikta sig på utvecklingen av färdigheter som rör anställbarhet, läskunnighet och räknefärdigheter, digital kompetens och mediekompetens, utan även mer generellt på färdigheter som är relevanta för samhället, såsom överlåtbara, övergripande och mjuka färdigheter (ledarskap, sociala och interkulturella färdigheter, förvaltning, företagande och finansiell utbildning, volontärarbete, kunskaper i främmande språk, förhandling) i sina utbildningsprogram och läroplaner, och att prioritera en vidareutveckling av dessa färdigheter även i yrkesutbildningsprogram, tillsammans med en förbättring av den europeiska yrkesskickligheten.

6. Europaparlamentet begär att alla ska ha rätt att få verklig tillgång till kompetens i varje skede av livet för att kunna förvärva grundläggande färdigheter för tjugohundratalet.

7. Europaparlamentet erkänner värdet av utbildningens internationalisering och av det ökande antalet studerande och personal som deltar i mobilitetsprogram. Parlamentet betonar i detta sammanhang värdet av Erasmus+.

8. Europaparlamentet konstaterar vidare att olika studier visar att rörligheten utrustar människor med specifika yrkesfärdigheter och övergripande och överförbara färdigheter, såsom kritiskt tänkande och företagaranda, och ger dem större karriärmöjligheter. Parlamentet erkänner att den nuvarande EU-budgeten som är inriktad på rörlighet i utbildningssyfte eventuellt inte är tillräcklig för att uppnå målet med en rörlighet i utbildningssyfte på 6 % senast 2020.

9. Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att ytterligare utöka möjligheterna till intersektoriell rörlighet för skolor överlag. Parlamentet betonar att rörlighet inom yrkesutbildningen behöver ökat stöd och främjande och att särskild uppmärksamhet bör ägnas åt gränsregioner inom ramen för rörlighet.

10. Europaparlamentet påpekar att utbildning bör bidra till ungdomars personliga utveckling för att göra dem till handlingskraftiga och ansvarsfulla medborgare som är redo att leva och arbeta i en tekniskt avancerad och globaliserad ekonomi, och erbjuda dem en central uppsättning färdigheter för livslångt lärande, som definieras som en kombination av de kunskaper, färdigheter och attityder som är nödvändiga för självförverkligande och personlig utveckling, aktivt medborgarskap och sysselsättning.

11. Europaparlamentet betonar att förskoleverksamhet och barnomsorg av god kvalitet är avgörande förutsättningar för utvecklingen av färdigheter.

12. Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna –samtidigt som det konstateras att ansvaret för att tillhandahålla utbildning och omsorg ligger hos dem – att förbättra kvaliteten och bredda tillgången till förskoleverksamhet och barnomsorg och att ta itu med bristen på tillräcklig infrastruktur som erbjuder alla inkomstgrupper högkvalitativ och tillgänglig barnomsorg samt att överväga att bevilja gratis tillträde för familjer som lever i fattigdom och social utestängning.

13. Europaparlamentet understryker att kreativitet och innovation håller på att bli de pådrivande faktorerna i EU:s ekonomi och att de bör införlivas i de nationella och europeiska politiska strategierna.

14. Europaparlamentet välkomnar kompetensagendans mål att göra yrkesutbildningen till ett första val för studerande, något som bör vara efterfrågestyrt och knutet till de framtida kraven på arbetsmarknaden genom arbetsgivarnas deltagande i utformningen och genomförandet av kurserna.

15. Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att gå utöver de ”rätta yrkesfärdigheterna” och att även fokusera på sådana aspekter av utbildning som är mer arbetsbaserade och praktiska och som främjar företagaranda, innovation och kreativitet för att ge människor möjlighet att tänka kritiskt, förstå hållbarhetsbegreppet samtidigt som de sätter högt värde på grundläggande rättigheter och värderingar såsom mänsklig värdighet, frihet, demokrati, tolerans och respekt, och att de fullt ut deltar i den demokratiska processen och samhällslivet som öppensinnade medborgare.

16. Europaparlamentet anser emellertid att man måste införa en holistisk strategi när det gäller utbildning och kompetensutveckling som sätter den studerande i centrum för processen såväl som säkerställer tillräckliga investeringar i politiska åtgärder för livslångt lärande. Parlamentet anser dessutom att alla måste ha tillgång till och ha råd med utbildning och kompetensutveckling, och att fler insatser behövs för att inkludera de mest utsatta människorna.

17. Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att i högre grad engagera det civila samhället, sakkunniga och familjer med erfarenhet av de faktiska förhållandena i diskussionen om de färdigheter som krävs i livet.

18. Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att även inrikta sig på bekämpning av könsstereotyper, eftersom kvinnor utgör 60 % av nyutexaminerade. Parlamentet betonar dock att deras sysselsättningsgrad fortfarande är lägre än männens och att de är underrepresenterade inom många sektorer.

19. Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att bättre matcha färdigheterna med arbetstillfällen på arbetsmarknaden, och särskilt införa lärlingsplatser av god kvalitet vilka kan hjälpa människor att vara flexibla i sina studievägar och senare på arbetsmarknaden.

20. Europaparlamentet erkänner värdet av ett varvat utbildningssystem ( 31 ) , men påpekar att ett system som används i en medlemsstat inte blint kan kopieras av en annan medlemsstat. Parlamentet uppmuntrar utbyte av modeller för bästa praxis där även arbetsmarknadens parter ska involveras.

21. Europaparlamentet påminner i detta sammanhang om behovet av ett ökat samarbete mellan medlemsstaterna för att dra lärdom av bästa praxis som leder till lägre arbetslöshet, såsom lärlingsutbildning och livslångt lärande.

22. Europaparlamentet framhåller betydelsen av Cedefop, som har som en av sina främsta uppgifter att sammanföra politiska ledare, arbetsmarknadens parter, forskare och yrkesverksamma för att utbyta idéer och erfarenheter, inklusive genom utveckling av sektorsspecifika plattformar.

23. Europaparlamentet understryker att kultur, kreativitet och konst i hög grad bidrar till personlig utveckling, sysselsättning och tillväxt i hela EU, och att de främjar innovation, stimulerar sammanhållning och stärker interkulturella förbindelser, ömsesidig förståelse och bevarandet av Europas identitet, kultur och värderingar. Parlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att stärka sitt stöd för den kulturella och den kreativa sektorn för att frigöra och fullt ut utforska deras potential.

24. Europaparlamentet understryker att den nuvarande tillströmningen av migranter, flyktingar och asylsökande till EU kräver inrättandet av en hållbarare strategi med inriktning på tredjelandsmedborgare, inbegripet bedömning av deras färdigheter, kompetens och kunskap, som måste synliggöras, samt inrättandet av en mekanism för erkännande och validering av kompetens.

25. Europaparlamentet påminner om att de nyanlända har med sig nya kunskaper och färdigheter, och uppmanar till utveckling av verktyg som tillhandahåller flerspråkig information om befintliga möjligheter till formell och informell utbildning, yrkesutbildning, praktik och frivilligarbete. Parlamentet anser att det är viktigt att främja den interkulturella dialogen för att göra det lättare för migranter, flyktingar och asylsökande att ta sig in på arbetsmarknaden och integreras i samhället.

26. Europaparlamentet välkomnar kommissionens förslag om verktyg för kartläggning av tredjelandsmedborgares kompetens och hoppas på snabba framsteg med detta projekt. Parlamentet förordar att den nya kompetensagendan för Europa, och dess strategi för migranters kompetens, görs förenlig med handlingsplanen för integration av tredjelandsmedborgare. Parlamentet betonar att en mer övergripande strategi för migranters kompetenshöjning bör vidtas, bland annat genom socialt entreprenörskap, medborgarutbildning och informellt lärande, och att fokus inte bör begränsas till öppenhet, jämförbarhet och tidig kartläggning av migranters kompetens och kvalifikationer.

27. Europaparlamentet betonar vikten av att på ett samordnat sätt bekämpa kunskapsflykten, genom att fastställa lämpliga åtgärder för utnyttjande av tillgänglig kompetens så att man kan förhindra en utarmning av det mänskliga kapitalet i flera europeiska länder.

28. Europaparlamentet påminner om att investeringar i den nuvarande utbildningens kapacitet kommer att avgöra kvaliteten på arbetstillfällena nu och i framtiden, arbetstagarnas kvalifikationer, det sociala välbefinnandet och det demokratiska deltagandet i samhället.

29. Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att ge sig i kast med frågan rörande den åldrande befolkningen genom att uppmuntra till kompetensutveckling på områdena hälsa, välbefinnande och sjukdomsförebyggande.

Utbildningens roll i bekämpningen av arbetslöshet, social utestängning och fattigdom

30. Europaparlamentet anser att EU:s konkurrenskraft, ekonomiska tillväxt och sociala sammanhållning i hög grad är beroende av utbildningssystem som förhindrar att människor hamnar på efterkälken.

31. Europaparlamentet framhåller att utbildning inte bara spelar en nyckelroll när det gäller att förbättra anställbarheten, utan också för att främja personlig utveckling, social inkludering och sammanhållning samt aktivt medborgarskap, och anser därför att en likvärdig tillgång till utbildning av god kvalitet och tillräckliga investeringar i färdigheter och kompetens är av avgörande betydelse när det gäller att motarbeta hög arbetslöshet och social utestängning, särskilt bland de mest utsatta och missgynnade grupperna (ungdomar som varken arbetar eller studerar, långtidsarbetslösa, lågkvalificerade, flyktingar och personer med funktionsnedsättning). Parlamentet erinrar om att en genuin prognos av de framtida kompetensbehoven är av avgörande betydelse i detta avseende.

32. Europaparlamentet beklagar med oro att investeringar i utbildning fortfarande släpar efter och att upprepade nedskärningar i utbildningsbudgetarna främst drabbar studerande och vuxna som kommer från missgynnade socioekonomiska bakgrunder.

33. Europaparlamentet är djupt oroat över att investeringarna i utbildning minskade med 2,5 % i hela EU mellan 2010 och 2014 ( 32 ) . Parlamentet betonar att om utbildningen ska kunna uppfylla sin roll när det gäller att bekämpa arbetslöshet, social utestängning och fattigdom är det av avgörande betydelse att det finns offentliga utbildningssystem med tillräckliga resurser.

34. Europaparlamentet betonar, såsom OECD ( 33 ) hävdar, att välutbildade människor bidrar till mer demokratiska samhällen och hållbara ekonomier och är mindre beroende av offentligt stöd och mindre utsatta för ekonomiska nedgångar. Parlamentet påpekar därför att investeringar i utbildning av god kvalitet och innovation inte bara är av central betydelse för att bekämpa arbetslöshet, fattigdom och social utestängning, utan också för att EU ska kunna konkurrera framgångsrikt på de globala marknaderna. Parlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att återställa de offentliga investeringarna åtminstone till de nivåer de hade före krisen för förskola, grundskola och gymnasieutbildning för alla, och i synnerhet för barn från missgynnade bakgrunder.

35. Europaparlamentet påpekar att tillgång till inlärnings- och utbildningsmöjligheter måste vara en rättighet för alla, i alla skeden av livet, för att förvärva övergripande färdigheter såsom räknefärdighet, digital kompetens och mediekompetens, kritiskt tänkande, sociala färdigheter och andra relevanta livsfärdigheter. Parlamentet anser att den nya kompetensagendan är ett steg i rätt riktning och att den uppmuntrar till antagandet av en gemensam vision om den avgörande betydelsen av strategier för livslångt lärande.

36. Europaparlamentet framhåller de externa organisationernas och icke-statliga organisationernas roll när det gäller att ge barn andra färdigheter och sociala kompetens, såsom inom konst eller hantverk, och när det gäller att bidra till deras integration, förbättra deras förståelse för sin omgivning, sporra dem till solidaritet i lärandet och livet och underlätta förmågan till lärande i hela klasser.

37. Europaparlamentet påminner om att personer med funktionsnedsättning har särskilda behov och därför kräver ett lämpligt stöd för att förvärva kompetenser. Parlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att i samband med genomförandet av den nya kompetensagendan anta en inkluderande strategi för utformningen av sin utbildningspolitik, bland annat genom att utbilda stödpersonal och tillhandahålla och tillgängliggöra information om kompetens, utbildning och finansieringsalternativ för så många grupper som möjligt, med beaktande av de många olika typer av funktionsnedsättning. Parlamentet vidhåller att företagande är ett möjligt alternativ för många människor med funktionsnedsättning i syfte att stödja deras deltagandet på arbetsmarknaden. Parlamentet framhåller i detta sammanhang vikten av att förbättra den digitala kompetensen bland människor med funktionshinder samt den avgörande roll som tillgänglig teknik spelar.

38. Europaparlamentet noterar att medan det finns en växande insikt om de möjligheter som kvalitativ förskoleverksamhet och omsorg ger när det gäller att minska andelen elever som lämnar skolan i förtid och ge en stadig grund för vidareutbildning, saknar den nya kompetensagendan en framtidsinriktad vision när det gäller tidigare utbildningsstadier. Parlamentet uppmanar därför medlemsstaterna att investera i förskoleverksamhet av hög kvalitet för att förbättra kvaliteten och bredda tillgången, men även att vidta åtgärder som syftar till att minska andelen elever som lämnar skolan i förtid.

39. Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att i synnerhet ställa sig bakom 2014 års kvalitetsram för förskola och barnomsorg ( 34 ) och insisterar på att relevanta program måste finnas tillgängliga för att ge alla ungdomar som har hoppat av grundskolan eller gymnasiet en andra chans. Parlamentet anser det eftersträvansvärt att gymnasieutbildningar slutförs.

40. Europaparlamentet påpekar att utbildning inte enbart bör tillhandahålla kompetens och färdigheter som är relevanta för arbetsmarknadens behov, utan även bör bidra till ungdomars personliga utveckling för att de ska bli handlingskraftiga och ansvarstagande medborgare.

41. Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att kanalisera investeringar till inkluderande utbildning som bemöter samhälleliga utmaningar och säkerställer lika tillgång och möjligheter för alla, däribland ungdomar med olika socioekonomisk bakgrund samt utsatta och missgynnade grupper.

42. Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att utvidga sitt utbud av dels utbildningsmöjligheter för personer som hoppat av skolan, dels yrkesutbildning, för att bättre integrera riskgrupper på arbetsmarknaden.

43. Europaparlamentet välkomnar kommissionens förslag till kompetensutvecklingsåtgärder för att minska skillnader i utbildning och nackdelar under en persons livstid, varigenom man effektivt kan bekämpa arbetslösheten och garantera konkurrenskraft och innovation i Europa, men uppmärksammar ett antal administrativa hinder som bromsar upp framstegen på vägen mot att uppnå dessa mål vad gäller rörligheten för förvärvsarbetande, erkännande av kvalifikationer och undervisning i yrkeskvalifikationer.

44. Europaparlamentet anser därför att medlemsstaterna måste se till att informationssystemet för den inre marknaden (IMI) fungerar väl, förenklar utbytet av uppgifter och förbättrar det administrativa samarbetet utan att onödiga administrativa bördor skapas, för enklare och snabbare förfaranden för erkännande av yrkeskvalifikationer och krav avseende kontinuerlig fortbildning för yrkeskvalificerade personer som planerar att arbeta i en annan medlemsstat, och för att undvika alla former av diskriminering.

45. Europaparlamentet uppmanar kommissionen och särskilt medlemsstaterna att underlätta tillgången till kompetensutveckling för utsatta medborgare, och att utvärdera behovet av särskilda verktyg, såsom lokala EU-informationscenter och specifika indikatorer inom ramen för nyckelkompetenser, för att ta hänsyn till missgynnade gruppers behov.

Stärkande av möjligheterna till livslångt lärande

46. Europaparlamentet understryker vikten av livslångt lärande för arbetstagarnas utveckling, t.ex. att hålla sig à jour med ständigt föränderliga arbetsförhållanden ( 35 ) och skapa möjligheter för alla i syfte att bygga en kultur av lärande för alla åldrar i Europa. Parlamentet uppmuntrar kommissionen och medlemsstaterna att främja och investera i livslångt lärande, särskilt i länder där deltagandet ligger under riktmärket på 15 %.

47. Europaparlamentet noterar med oro den oacceptabla situationen för de 70 miljoner européer som saknar grundläggande färdigheter. Parlamentet välkomnar därför införandet av initiativet Kompetenshöjningsvägar och insisterar på att det skyndsamt genomförs och övervakas. Parlamentet uppmanar dessutom kommissionen och medlemsstaterna att uppmuntra till löpande strategi för kompetenshöjning, omskolning och livslångt lärande genom att införa olika system för ökat tillträde och ökad motivation som är skräddarsydda för varje medlemsstats enskilda behov, både för arbetslösa och de som har arbete.

48. Europaparlamentet anser att initiativet Kompetenshöjningsvägar bör inbegripa individbaserade bedömningar av inlärningsbehov, erbjudande om kvalitetsinlärning samt systematisk validering av inhämtade färdigheter och kompetenser som gör att dessa lätt erkänns på arbetsmarknaden. Parlamentet framhåller behovet av att säkerställa utbredd tillgång till bredband för att möjliggöra digital kompetens. Parlamentet beklagar att parlamentet inte involverades i utarbetandet av detta initiativ.

49. Europaparlamentet betonar att utvecklingen av sektoriell och specifik kompetens måste vara ett gemensamt ansvar mellan utbildningsanordnare, arbetsgivare och fackföreningar, och medlemsstaterna bör därför säkerställa en nära dialog med arbetsmarknadens parter. Parlamentet insisterar på att alla relevanta aktörer på arbetsmarknaden bör involveras i utbildningsprocessen, utformningen och tillhandahållandet för att förse människor med nödvändig kompetens under hela sitt yrkesverksamma liv och för att göra företagen mer konkurrenskraftiga och samtidigt stärka personlig utveckling, kvalitativa arbetstillfällen, karriärmöjligheter och karriärutveckling.

50. Europaparlamentet understryker att det finns ett behov av att utveckla mångfacetterade utbildningssystem för att ge de studerande olika typer av färdigheter såsom grundläggande färdigheter (läs-, skriv- och räknefärdigheter, digital kompetens), avancerade allmänna färdigheter (t.ex. problemlösning, inlärning), professionella, tekniska, yrkes- eller sektorsspecifika färdigheter och social och emotionell kompetens.

51. Europaparlamentet understryker att man som ett väsentligt steg på vägen till att kunna utforma mer effektiva utbildningsprogram måste förstå lågkvalificerade personers särskilda behov och erbjuda dem skräddarsydda utbildningar. Parlamentet påminner om att lyhördhet och anpassningsbarhet mot bakgrund av insamlade erfarenheter och föränderliga omständigheter är ytterst viktiga delar i en effektiv utbildningsprocess.

52. Europaparlamentet påpekar att det är av avgörande betydelse att nå ut till och vägleda människor som är missgynnade, inklusive personer med funktionsnedsättning, långtidsarbetslösa och underrepresenterade grupper, som kanske inte är medvetna om fördelarna med att öka sin kompetensnivå eller om möjligheterna till omskolning eller kompetenshöjning, för att ett sådant initiativ ska bli framgångsrikt.

53. Europaparlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att vidta riktade åtgärder när det gäller omskolning och validering av kompetensen för föräldrar som återvänder till arbetet efter att ha tagit hand om familjemedlemmar i beroendeställning.

54. Europaparlamentet efterlyser ett aktivt deltagande av och en fullständig dialog med alla relevanta intressenter inte bara på nationell och europeisk nivå, utan även på lokal och regional nivå, för att tillgodose de verkliga förhållandena och behoven på arbetsmarknaderna.

55. Europaparlamentet påminner om vikten av att inkludera livslångt lärande när det gäller arbetslivskompetens i bred bemärkelse.

2. Att stärka kopplingarna mellan utbildning och arbete

56. Europaparlamentet erinrar om att ett undanröjande av kompetensunderskottet och bristande kompetensmatchning på arbetsmarknaden samt främjande av möjligheter till social rörlighet, inbegripet yrkesinriktad utbildning och lärlingsutbildning, är avgörande för hållbar tillväxt, social sammanhållning, skapande av arbetstillfällen, innovation och entreprenörskap, i synnerhet för små och medelstora företag och hantverkare. Medlemsstaterna uppmuntras därför att främja yrkesutbildning i överensstämmelse med den ekonomiska efterfrågan.

57. Europaparlamentet erinrar om att det krävs en mer flexibel och individanpassad ( 36 ) strategi för karriärutveckling och livslångt lärande under en persons hela yrkesliv och utveckling, och tar fasta på den roll som både offentliga och privata aktörer kan spela för att tillhandahålla detta. Samtidigt anser parlamentet att vägledning och rådgivning som tillgodoser individuella behov och preferenser och inriktas på utvärdering och utökning av individuell kompetens måste vara en central del av utbildnings- och kompetensstrategier redan tidigt i varje persons utbildning.

58. Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att tillsammans med arbetsmarknadens parter utarbeta och genomföra strategier för utbildningsledighet samt arbetsplatsbaserad fortbildning. Parlamentet uppmanar dem att möjliggöra inlärning på och utanför arbetsplatsen, inklusive betald utbildningsledighet, för alla arbetstagare, i synnerhet de som är missgynnade, med betoning på kvinnliga arbetstagare.

59. Europaparlamentet understryker att alla kompetenspolitiska åtgärder inte bara bör ta hänsyn till den omvandling av arbetsmarknaden som för närvarande pågår, utan också se till att dessa åtgärder är tillräckligt allmängiltiga för att kunna utveckla arbetstagarnas inlärningsförmågor och underlätta deras anpassning till framtida utmaningar.

60. Europaparlamentet framhåller att kompetensutveckling måste vara ett gemensamt ansvar både för anordnare av utbildning och för arbetsgivare. Parlamentet insisterar på att näringslivet och arbetsgivarna bör involveras i att förse och utbilda människor med nödvändig kompetens för att göra företagen mer konkurrenskraftiga och samtidigt stärka människors självförtroende.

61. Europaparlamentet upprepar på nytt att om man vill förbättra anställbarheten, innovationen och det aktiva medborgarskapet, inklusive det ekologiska medborgarskapet, måste de grundläggande färdigheterna gå hand i hand med andra centrala färdigheter och attityder: kreativitet, medvetenhet om naturen, initiativförmåga, kunskaper i främmande språk, kritiskt tänkande inklusive genom e-kompetens och mediekompetens, samt färdigheter som avspeglar växande sektorer.

62. Europaparlamentet betonar den stora innovations- och sysselsättningspotential som förnybara energikällor och strävan efter större resurs- och energieffektivitet erbjuder. Parlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att mot bakgrund av möjligheterna till utbildning och sysselsättning beakta energi- och miljöfrågorna vid genomförandet av den nya kompetensagendan.

63. Europaparlamentet betonar behovet av att införa ett skräddarsytt stöd för personer som deltar i arbetsplatsförlagd utbildning, lärlingar och anställda för att säkerställa att alla individer inkluderas på arbetsmarknaden.

64. Europaparlamentet erkänner vikten av att främja arbetsplatsbaserade lärlingsplatser och praktikplatser som ett av verktygen för att ytterligare underlätta integreringen av individer på arbetsmarknaden, dvs. genom att upprätta broar/kompetensutbyten mellan generationerna.

65. Europaparlamentet noterar att lärlingsplatser, praktikplatser och specifik färdighetsträning är de mest effektiva utbildningstyperna när det gäller att förhindra unga människor från att återgå till att varken arbeta eller studera. Parlamentet noterar att det har framhållits att varvade system med yrkesutbildning och akademisk utbildning minskar antalet ungdomar som varken arbetar eller studerar genom att göra det möjligt för fler ungdomar att stanna kvar inom utbildningen och bidra till att göra dem anställningsbara och mer benägna att problemfritt övergå till en anställning/karriär. Parlamentet betonar att makroekonomiska analyser visar att en kombination av ett varvat utbildningssystem och en aktiv arbetsmarknadspolitik ger de bästa resultaten.

66. Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att tillhandahålla stöd för arbetsplatsförlagd utbildning och kompetensutveckling mellan företag för små och medelstora företag.

67. Europaparlamentet efterlyser konkreta åtgärder för att underlätta för ungdomar att övergå från utbildning till arbete genom att garantera kvalitativa och betalda praktikplatser och lärlingsutbildningar, som ger dem praktisk utbildning på plats, samt gränsöverskridande utbytesprogram som Erasmus för unga entreprenörer, som ger unga människor möjlighet att omsätta sina kunskaper och talanger i praktiken och få en lämplig uppsättning sociala och ekonomiska rättigheter och tillgång till lämplig sysselsättning och social trygghet, enligt vad som fastställts i nationell lagstiftning och praxis och i samma omfattning som gäller för vuxna arbetstagare. Parlamentet uppmanar medlemsstaterna att särskilt stödja små och medelstora företag, för att de också ska kunna ta emot praktikanter och studenter inom varvad utbildning.

68. Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att se till att det införs en kvalitetsram som inte tillåter att praktikplatser och lärlingsplatser används som en källa till billig eller gratis arbetskraft. Parlamentet påpekar att en förståelse av de viktigaste standarderna och rättigheterna med avseende på hälsa och säkerhet på arbetsplatsen också är av betydelse för utvecklingen av anställningar av god kvalitet och för att förhindra utnyttjande. Parlamentet uppmanar medlemsstaterna att i detta syfte skapa nationella rättsligt bindande kvalitetsramar för praktikplatser och lärlingsplatser, och att i synnerhet se till att det finns anställningsskydd och ett lämpligt socialförsäkringsskydd.

69. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att lägga fram kvalitetskriterier för lärlingsutbildningar och medlemsstaterna att stödja dem ( 37 )

70. Europaparlamentet anser att det civila samhället, särskilt ungdoms- och samhällsorganisationer, arbetsmarknadens parter och anordnare av utbildning såväl som specialiserade stödtjänster måste vara aktivt engagerade på alla nivåer för att förutse det framtida kompetensbehovet, särskilt vid utformningen, genomförandet och utvärderingen av yrkesutbildningsprogram, vilka säkerställer en verklig och effektiv övergång från formell utbildning till lärande på arbetsplatsen och anställningar av god kvalitet.

71. Europaparlamentet betonar behovet av att se till att kvalifikationer är meningsfulla för arbetsgivarna genom att låta arbetsmarknadens aktörer delta i deras utformning.

Nyckelrollen för icke-formellt och informellt lärande

72. Europaparlamentet betonar vikten av validering av icke-formellt och informellt lärande för att nå ut till de studerande och stärka deras ställning. Parlamentet erkänner att detta är särskilt uppenbart i fråga om dem som befinner sig i utsatta eller missgynnade omständigheter, t.ex. lågkvalificerade arbetstagare eller flyktingar som behöver företräde till valideringsarrangemang.

73. Europaparlamentet beklagar att arbetsgivarna och anordnare av formell utbildning fortfarande inte i tillräckligt hög grad erkänner värdet och relevansen av färdigheter, kompetens och kunskap som inhämtats genom icke-formellt och informellt lärande. Parlamentet betonar i detta sammanhang behovet av att arbeta med att få bukt med alla de berörda aktörernas brist på medvetenhet om validering.

74. Europaparlamentet erkänner att bristen på jämförbarhet och enhetlighet mellan valideringsmetoderna i EU-länderna, särskilt när det gäller yrkesutbildningsprogram, utgör ytterligare ett hinder. Parlamentet erkänner dessutom att tillhandahållandet av verklig tillgång, ett verkligt erkännande och ekonomiskt stöd fortfarande utgör en reell utmaning, i synnerhet för missgynnade grupper, såsom lågkvalificerade personer som är i behov av företräde till validering.

75. Europaparlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att öka medvetenheten om valideringsmöjligheterna. Parlamentet välkomnar i detta sammanhang de framsteg som gjorts under de senaste åren i samband med genomförandet av rådets rekommendation om validering av icke-formellt och informellt lärande senast 2018. Parlamentet anser dock att ytterligare insatser behövs för att införa relevanta rättsliga ramar och för att skapa övergripande valideringsstrategier för att göra denna validering möjlig.

76. Europaparlamentet påminner om att många befintliga europeiska verktyg för öppenhet, såsom den europeiska referensramen för kvalifikationer (EQF) och det europeiska systemet för meritöverföring inom yrkesutbildningen (ECVET) har utvecklats oberoende av varandra. Parlamentet understryker att för att ge enskilda personer bättre möjlighet att mäta sina framsteg och möjligheter och dra nytta av utbildningsresultat från olika håll behöver man säkerställa bättre samordning mellan dessa verktyg, stödja dem genom kvalitetssäkringssystem och införliva dem i en ram med nationella kompetenser i syfte att skapa förtroende mellan sektorer och aktörer, inbegripet arbetsgivare.

77. Europaparlamentet håller fast vid behovet av att åter sätta fokus på informell utbildning, vilket är viktigt för att stärka människors egenmakt, särskilt för mer utsatta och missgynnade människor, inklusive människor med särskilda behov och funktionsnedsättning, lågkvalificerade personer och människor som har begränsade möjligheter att få tillgång till formell utbildning. Parlamentet anser att anordnare av icke-formell utbildning och icke-statliga organisationer har goda förutsättningar att nå ut till missgynnade grupper som befinner sig utanför det formella utbildningssystemet, och att de bör stödjas i sin roll för att se till att de som bäst behöver det kan dra fördel av den nya kompetensagendan.

78. Europaparlamentet erkänner vikten av volontärarbete som ett av verktygen för förvärvande av kunskaper, erfarenhet och färdigheter i syfte att förbättra anställbarheten och skaffa yrkesmässiga kvalifikationer.

79. Europaparlamentet framhåller att icke-formellt lärande, däribland genom volontärarbete, spelar en avgörande roll för att stimulera utvecklingen av överförbar kunskap, interkulturell kompetens och livsfärdigheter såsom teamarbete, kreativitet och initiativkraft, samtidigt som det stärker självkänslan och motivationen att lära sig.

80. Europaparlamentet betonar dessutom vikten av informella utbildningsprogram, konstnärliga och idrottsliga aktiviteter och interkulturell dialog i syfte att låta medborgarna aktivt delta i sociala och demokratiska processer och göra dem mindre mottagliga för propaganda med radikalisering som följd. Parlamentet betonar att informella och icke-formella sammanhang spelar en avgörande roll för att sådana personer som befinner sig längst ifrån arbetsmarknaden och som är mest sårbara ska bli delaktiga. Parlamentet uppmanar i detta sammanhang medlemsstaterna att fullständigt och i tid genomföra rådets rekommendation av den 20 december 2012 om validering av icke-formellt och informellt lärande.

81. Europaparlamentet understryker värdet av övergripande färdigheter som förvärvats genom idrott som en del av det icke-formella och informella lärandet, och betonar vidare kopplingen mellan idrott, anställbarhet och utbildning.

82. Europaparlamentet framhåller att informella och icke-formella utbildningssammanhang också erbjuder möjligheter för att aktivt främja de gemensamma värdena frihet, tolerans och icke-diskriminering, och för att lära sig om medborgarskap, hållbarhet och mänskliga rättigheter, inklusive kvinnors och barns rättigheter.

83. Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att införa överenskommelser om validering och erkännande av resultaten av informellt och icke-formellt lärande för att garantera att kompetenshöjningsvägarna blir en framgång, med användning av bästa praxis i de medlemsstater som redan har sådana instrument ( 38 ) . Parlamentet noterar i detta sammanhang vikten av politiska lösningar inriktade på de grupper som befinner sig längst bort från arbetsmarknaden.

84. Europaparlamentet framhåller att informella och icke-formella utbildningssammanhang, som i stor utsträckning används inom ramen för gemenskapens utbildningsprogram och i arbete med grupper som är underrepresenterade i den reguljära akademiska utbildningen och vuxenutbildningen, spelar en nyckelroll för inkluderingen av marginaliserade och utsatta människor. Parlamentet bekräftar i detta sammanhang behovet av att ta hänsyn till perspektivet och behoven hos kvinnor och flickor, personer med funktionsnedsättning, hbti-personer, migranter, flyktingar samt personer som tillhör etniska minoriteter.

85. Europaparlamentet betonar vikten av yrkesvägledning för att stödja lågkvalificerade personer. Parlamentet noterar i detta avseende vikten av kapaciteten och kvaliteten hos medlemsstaternas allmänna och privata arbetsförmedlingar.

86. Europaparlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att överväga ett införande av gemensamma instrument för utvärdering av färdigheter i anslutning till Europassramen.

87. Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att ytterligare utveckla sina valideringssystem och öka medvetenheten om de tillgängliga valideringstjänsterna. Parlamentet uppmuntrar dem till att skapa mer tillgängliga, attraktiva och öppna vägar till vidareutbildning, till exempel genom fortsatt yrkesutbildning.

Främjandet av digitala och naturvetenskapliga färdigheter och företagarfärdigheter

88. Europaparlamentet riktar uppmärksamheten mot det faktum att ett säkerställande av grundläggande digital kompetens i dagens samhälle är en väsentlig förutsättning för personligt och yrkesmässigt förverkligande, men anser att ytterligare insatser behövs för att tillhandahålla människor med en mer specifik digital kompetens för att de ska kunna använda digitala tekniker på ett innovativt och kreativt sätt.

89. Europaparlamentet framhåller behovet av att bedöma vilken kompetens som är lämplig för ny teknik och att främja utvecklingen av lämpliga digitala färdigheter, som kan utnyttjas inom medelstora börsnoterade företag, mikroföretag samt små och medelstora företag. Parlamentet framhåller i synnerhet att kompetensutvecklingen i den digitala eran sker i en tid som präglas av snabba och eventuellt störande förändringar på sysselsättningsområdet, och anser därför att förändringarna bör förenas med livslångt lärande.

90. Europaparlamentet anser att större vikt bör läggas vid utbildning inom naturvetenskap, teknik, ingenjörsvetenskap och matematik i syfte att förbättra digital inlärning och undervisning. Parlamentet vill peka på den nära kopplingen mellan kreativitet och innovation, och efterlyser därför att humaniora och kreativt lärande inkluderas i agendan för lärande inom naturvetenskap, teknik, ingenjörsvetenskap och matematik, samt anser att flickor och unga kvinnor bör uppmuntras från tidig ålder att studera dessa ämnen.

91. Europaparlamentet insisterar på behovet av att införliva ny teknik i undervisning och inlärning samt att underlätta utbildning genom praktiska erfarenheter i det verkliga livet, med beaktande av åldersanpassad IKT och medieläroplaner som respekterar barns utveckling och välbefinnande, och som tillhandahåller tidiga riktlinjer för en ansvarsfull användning av teknik och främjar kritiskt tänkande för att utrusta människor med den rätta uppsättningen färdigheter, kompetens och kunskap, och säkerställer utvecklingen av samtliga digitala färdigheter som individer och företag behöver i en alltmer digital ekonomi. Parlamentet påminner om behovet av att uppmuntra flickor och unga kvinnor att satsa på IKT-studier.

92. Europaparlamentet betonar dessutom att man behöver mer samarbetsbaserade, samordnade och målinriktade metoder för att utveckla och genomföra strategier för digital kompetens.

93. Europaparlamentet uppmanar därför kommissionen att öka finansieringen inom de europeiska ramprogrammen samt inom Europeiska fonden för strategiska investeringar (Efsi) för främjande av inkluderande, innovativa och reflekterande europeiska samhällen för att få alla medborgare, särskilt de socioekonomiskt utsatta eller bosatta i avlägsna områden, funktionshindrade, äldre och arbetslösa att till fullo delta i samhället och på arbetsmarknaden.

94. Europaparlamentet välkomnar kommissionens förslag att uppmana medlemsstaterna att utarbeta omfattande nationella strategier för digital kompetens, med särskild uppmärksamhet på att minska den digitala klyftan framför allt med avseende på äldre personer. För att dessa strategier ska vara effektiva påpekar dock parlamentet att man behöver säkerställa möjligheter till livslångt lärande för utbildningspersonal, ett starkt pedagogiskt ledarskap och innovation på alla utbildningsnivåer baserat på en tydlig vision om en ålders- och utvecklingsanpassad mediepedagogik, såväl som en initial och fortlöpande lärarutbildning och kompetenshöjning och ett utbyte av bästa praxis.

95. Europaparlamentet understryker att mediekompetens gör det möjligt för medborgarna att få en kritisk förståelse av de olika medieformerna, vilket därmed ökar och förbättrar de resurser och möjligheter som den digitala kompetensen erbjuder.

96. Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att göra betydligt mer för att förbättra mediekompetensen i skolornas läroplaner och inom institutioner för kulturfostran, och att utveckla initiativ på nationell, regional eller lokal nivå på alla nivåer av formell, informell och icke-formell utbildning.

97. Europaparlamentet upprepar att de digitala färdigheterna måste omfatta digital kompetens och mediekompetens samt kritiskt och kreativt tänkande, så att de studerande inte bara blir teknikanvändare utan aktiva kreatörer, innovatörer och ansvarsfulla medborgare i en digitaliserad värld.

98. Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att tillgängliggöra möjligheter för IKT-utbildning och utveckling av den digitala kompetensen och mediekompetensen på alla nivåer av utbildningen. Parlamentet understryker i detta avseende vikten av öppna lärresurser som säkerställer tillgången till utbildning för alla.

99. Europaparlamentet betonar att undervisning i företagande, däribland socialt företagande, bör tas med på alla nivåer av utbildningen och i olika ämnen, eftersom främjandet av en företagaranda bland unga i ett tidigt skede kommer att öka anställbarheten, stödja kampen mot ungdomsarbetslösheten såväl som att uppmuntra till kreativitet, kritiskt tänkande och ledarskapskompetens som är bra för att dra igång sociala projekt och bidrar till det lokala samhället. Parlamentet betonar dessutom vikten av att lära av sina erfarenheter och begreppet ”positiva misstag” i detta sammanhang.

100. Europaparlamentet anser att en utbildning i företagande bör inbegripa en social dimension eftersom detta stärker ekonomin samtidigt som det minskar fattigdomen, den sociala utestängningen och andra samhällsproblem, och att denna utbildning ska ta upp ämnen såsom rättvis handel, socialt företagande och alternativa affärsmodeller, t.ex. kooperativ, så att man kan sträva efter en mer social, inkluderande och hållbar ekonomi.

101. Europaparlamentet påminner om att de kreativa sektorerna är bland de mest entreprenörsinriktade och snabbväxande sektorerna och att en kreativ utbildning leder till att överförbara färdigheter utvecklas, såsom kreativt tänkande, problemlösning, teamarbete och uppfinningsrikedom. Parlamentet noterar att humaniora och medier är särskilt tilltalande sektorer för ungdomar.

102. Europaparlamentet påpekar att entreprenörskap kräver att man utvecklar övergripande färdigheter, såsom kreativitet, kritiskt tänkande, teamarbete och initiativtagande, vilket bidrar till ungdomars utveckling både på det personliga planet och i arbetslivet och underlättar deras inträde på arbetsmarknaden. Parlamentet anser därför att det finns ett behov av att underlätta och uppmuntra företagares deltagande i utbildningsprocessen.

103. Europaparlamentet uppmanar med kraft till aktiv dialog, informationsutbyte och samarbete mellan den akademiska världen, andra utbildningsinstitutioner eller -aktörer, arbetsmarknadens parter och arbetslivet i syfte att ta fram utbildningsprogram vilka ger unga de färdigheter och den kompetens och kunskap som krävs.

Modernisering av yrkesutbildningen och fokus på värdet av lärande på arbetsplatsen

104. Europaparlamentet uppmanar kommissionen, medlemsstaterna och arbetsmarknadens parter att ta fram och genomföra strategier för utbildningsledighet samt arbetsplatsbaserad fortbildning och livslångt lärande, även i andra medlemsstater än den egna. Parlamentet uppmanar dem att möjliggöra inlärning på och utanför arbetsplatsen, även med bibehållen betalning, för alla arbetstagare, i synnerhet de som är missgynnade, med betoning på kvinnliga arbetstagare inom sektorer där kvinnor är strukturellt underrepresenterade ( 39 )

105. Europaparlamentet framhåller vikten av yrkesutbildning som en relevant utbildningstyp, inte bara för att den förbättrar anställbarheten och möjliggör ungdomars förvärv av yrkeskvalifikationer utan också för att den leder till lika möjligheter för alla medborgare, inklusive för socialt utsatta och missgynnade grupper.

106. Europaparlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att göra tillräckliga investeringar i yrkesutbildningen, att garantera att den är mera relevant för studerande, arbetsgivare och samhället inom ramen för en holistisk och deltagandeinriktad utbildningsstrategi, och att skräddarsy den för arbetsmarknadens behov genom att låta den bilda en integrerad del av utbildningssystemet genom en deltagande, integrerad och samordnad strategi, och att säkerställa högt ställda kvalifikationsnormer och kvalitetssäkring i samband med detta. Parlamentet understryker behovet av ett närmare samarbete mellan anordnare av yrkesutbildning och av högre utbildning för att se till att personer som genomgått en yrkesutbildning framgångsrikt övergår till att studera inom den högre utbildningen.

107. Europaparlamentet anser det vara viktigt att eftersträva att akademisk utbildning och yrkesutbildning tillgängliggörs för alla.

108. Europaparlamentet understryker behovet av att stärka metoderna inom yrkesutbildningen och yrkesvägledningen både inom utbildningssystemet och vuxenutbildningen så att de inriktas på de färdigheter och den kompetens som behövs i branscher och sektorer som ur det inhemska perspektivet har högt mervärde och investeringspotential.

109. Europaparlamentet välkomnar de initiativ som kommissionen har tagit för att främja yrkesutbildning. Parlamentet erkänner att yrkesutbildningsrörlighet ännu inte har uppnått sin fulla potential. Parlamentet anser att större anslag till yrkesutbildningsinstitutioner skulle kunna bidra till att öka rörligheten på detta område samt höja utbildningens kvalitet och relevans och göra den mer inkluderande.

110. Europaparlamentet framhäver behovet att utreda möjligheten av intersektoriell rörlighet, inte endast för lärare i yrkesskolor utan för skolor överlag.

111. Europaparlamentet vidhåller att huvudansvaret för yrkesutbildningens kvalitet ligger på nationell och regional nivå. Parlamentet uppmanar kommissionen att främja yrkesutbildningen och underlätta utbyte av bästa praxis.

112. Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att omprofilera yrkesutbildningen, med tillräckliga investeringar och kvalificerad personal, och att då stärka kopplingen till arbetsmarknaden och arbetsgivarna och skapa medvetenhet om yrkesutbildning som en värdefull utbildning och karriärväg.

113. Europaparlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att öka attraktionskraften och ställningen för yrkesutbildning och yrkesutbildningsrörlighet som ett viktigt alternativ i yrkeslivet, genom att se till att ungdomar och deras familjer har tillgång till information och vägledning om yrkesutbildningsmöjligheter, att det görs tillräckliga investeringar för att öka yrkesutbildningens kvalitet och relevans, att den är tillgänglig och överkomlig för alla, att fler broar byggs mellan akademisk utbildning och yrkesutbildning samt att jämställdhet och icke-diskriminering främjas i yrkesutbildningsprogrammen.

114. Europaparlamentet efterlyser specifika mål, t.ex. genomförande av ett fullt fungerande system för meritöverföring och erkännande genom Ecvet.

115. Europaparlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna, i syfte att minska antalet människor som hoppar av utbildning och antalet unga som varken arbetar eller studerar, att utveckla och jämföra de bästa erfarenheterna av partnerskap mellan utbildning och yrkesutbildning. Parlamentet rekommenderar att detta genomförs genom samarbete mellan gymnasieskolor och företag, bland annat genom lärlingsplatser, i syfte att skapa nya chanser för människor, uppnå större integration mellan systemen och anpassa färdigheter bättre till de faktiska behoven.

116. Europaparlamentet uppmuntrar medlemsstaterna att inrätta högkvalitativa system för varvad teoretisk och praktisk utbildning, i samordning med lokala och regionala näringslivsaktörer, efter utbyte av bästa praxis och i linje med särdragen i varje utbildningssystem, för att få bukt med befintlig och framtida missmatchning av färdigheter.

117. Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att förbättra insamlingen av data över karriärvägarna för dem som genomgår yrkesutbildningar i syfte att på ett bättre sätt ta itu med deras utsikter till sysselsättning, utvärdera yrkesutbildningarnas kvalitet och informera studenterna om olika karriärmöjligheter.

118. Europaparlamentet påminner om att det behövs mer stöd till de studerandes och lärarnas rörlighet. Parlamentet uppmanar därför medlemsstaterna att se till att stöd till rörlighet ingår i de nationella programmen för att hjälpa ett stort antal ungdomar dra nytta av erfarenheten av att studera eller praktisera utomlands.

Lärare och handledare

119. Europaparlamentet anser att lärare och handledare spelar en avgörande roll för inlärningsresultaten. Parlamentet understryker därför behovet av att investera i och stödja lärarnas inledande och fortsatta yrkesutveckling inom alla utbildningssektorer och behovet av att säkerställa anställningar av god kvalitet och införa tjänster för livslång yrkesvägledning, vilket måste vara en ständig prioritering i hela EU.

120. Europaparlamentet betonar att en förbättrad ställning och kompetenshöjning för lärare, utbildare, handledare och utbildare i syfte att öka deras kompetens är en förutsättning för genomförandet av den nya kompetensagendan och att ytterligare ansträngningar måste göras för att locka ungdomar till arbete inom utbildningssystemet och att motivera lärare att stanna kvar i yrket, inte minst genom att förbättra personalvårdsstrategierna. Parlamentet noterar att detta kräver att man lyssnar på och uppvärderar lärarna, ger attraktiva löner och arbetsvillkor, ger bättre tillgång till vidareutbildning på arbetstid, särskilt i digital pedagogik, samt vidtar åtgärder för att skydda mot och förhindra våld och trakasserier i skolor. Parlamentet uppmanar medlemsstaterna att uppmuntra större jämställdhet i läraryrket. Parlamentet understryker att ett steg på vägen mot detta mål vore att förbättra de innovativa undervisnings- och inlärningsmetoderna och förenkla rörlighet och utbyte av bästa praxis.

121. Europaparlamentet påminner om att lärarutbildningen i vissa medlemsstater har påverkats kraftigt av de ekonomiska och finansiella kriserna. Parlamentet understryker vikten av att investera i lärare, handledare och utbildare och att utrusta dem med ny kompetens och nya undervisningstekniker i linje med den tekniska och samhälleliga utvecklingen.

122. Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att investera stort i lärarnas livslånga lärande, inte minst praktiska erfarenheter utomlands, och att säkra deras löpande yrkesutveckling och hjälpa dem att utveckla nya färdigheter, såsom IKT-kompetens, entreprenörskap och kunskaper för en inkluderande utbildning. Parlamentet betonar i detta sammanhang att ett tillräckligt antal betalda utbildningsdagar bör föreskrivas för kompetenshöjning för all utbildningspersonal.

123. Europaparlamentet betonar behovet av att utveckla kompetensen hos lärare i yrkesskolor så att de kan lära ut företagarfärdigheter till studerande i nära samarbete med små och medelstora företag. Parlamentet betonar i detta avseende främjandet av flexibla rekryteringsmetoder (till exempel lärare med erfarenhet från näringslivet).

124. Europaparlamentet rekommenderar medlemsstaterna att skapa incitament för att rekrytera lärarkandidater med hög kompetens och att belöna duktiga lärare.

Genomförandet av den nya kompetensagendan: utmaningar och rekommendationer

125. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att ha ett nära samarbete med Cedefop för att bättre bedöma och förutsäga vilka kvalifikationer som behövs i framtiden och bättre anpassa dem till tillgängliga arbetsplatser på arbetsmarknaden.

126. Europaparlamentet betonar betydelsen av att den nya kompetensagendan vidareutvecklas, genomförs och övervakas i samarbete med samtliga berörda aktörer, inklusive arbetsmarknadens parter, organisationer i det civila samhället, anordnare av icke-formell utbildning, arbetsförmedlingar och lokala myndigheter. Parlamentet uppmanar kommissionen att främja bredare partnerskap med dessa aktörer.

127. Europaparlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att under genomförandet av initiativet lägga stor vikt vid samordningen av olika organisationer som är direkt eller indirekt involverade i kompetensutveckling, såsom ministerier, lokala myndigheter, offentliga arbetsförmedlingar och andra arbetsförmedlingar, utbildningsinstitut och icke-statliga organisationer.

128. Europaparlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att fortsätta att göra yrkesutbildningen mer synlig, höja dess kvalitet och öka dess attraktivitet. Parlamentet uppmanar kommissionen att uppmuntra medlemsstaterna att ställa upp ytterligare mål för att främja lärande på arbetsplatsen i yrkesutbildningsprogrammen.

129. Europaparlamentet efterlyser mer samarbete mellan anordnare av yrkesutbildning och av högre utbildning för att överbrygga den rådande klyftan och säkerställa att personer med yrkesutbildning lyckas gå vidare till högre utbildning. Parlamentet rekommenderar i detta avseende att man drar lärdom från bästa praxis i de medlemsstater som har effektiva system med varvad utbildning.

130. Europaparlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att anta ett samordnat och integrerat angreppssätt på social-, utbildnings- och sysselsättningspolitiken, så att yrkesutbildningen konstant kan utvecklas och anpassas och så att personer från dessa utbildningar ges möjlighet att gå vidare till högre studier.

131. Europaparlamentet betonar behovet av att förbättra förståelsen för och jämförbarheten mellan olika kvalifikationer i medlemsstaterna. Parlamentet välkomnar den föreslagna översynen och vidareutvecklingen av den europeiska referensramen för kvalifikationer och efterlyser stärkt samarbete mellan medlemsstaterna och samtliga aktörer. Parlamentet efterlyser större konsekvens mellan EU:s instrument för kvalifikationer – nämligen den europeiska referensramen för kvalifikationer, Ecvet och Eqavet.

132. Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att fortsätta att fokusera på att erbjuda möjligheter till sina medborgare, i alla åldrar, för att utveckla deras digitala färdigheter och samtidigt stimulera ekonomins och samhällets digitala omvandling och nya sätt för människor att lära sig saker, arbeta och göra affärer, liksom de vidare sociala konsekvenserna av dessa förändringar. Parlamentet uppmanar i detta sammanhang medlemsstaterna att notera kommissionens avsikt att fokusera på de positiva aspekterna av denna omvandling genom EU:s strategi för e-färdigheter. Parlamentet anser att det civila samhället och arbetsmarknadens parter bör involveras mer i koalitionen för digital kompetens och digitala arbetstillfällen.

133. Europaparlamentet ställer sig bakom kommissionens strategi för branschsamverkan kring kompetens inom ramen för pilotprogrammet för sex branscher och uppmuntrar till att detta arbete ska fortsätta.

134. Europaparlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att fortsätta att fokusera på digitala färdigheter, särskilt ekonomins digitala omvandling och förändrade sätt för människor att arbeta och göra affärer, och noterar kommissionens avsikt att fokusera på de positiva aspekterna av denna omvandling genom EU:s strategi för e-färdigheter.

135. Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att ta med tidig företagarutbildning ( 40 ) , däribland socialt entreprenörskap, i sina kursplaner för att utveckla individuell företagaranda hos medborgarna, som en nyckelkompetens till stöd för personlig utveckling, aktivt medborgarskap, social integrering och anställbarhet.

136. Europaparlamentet uppmuntrar kommissionen att utveckla motsvarande kompetensramar för andra nyckelkompetenser, såsom ekonomisk kompetens, på samma sätt som för digital kompetens och företagarfärdigheter.

137. Europaparlamentet anser att det är viktigt att ta hänsyn till erfarenheterna från införandet av ungdomsgarantin för att det föreslagna initiativet om kompetenshöjningsvägar ska kunna innebära en påtaglig skillnad. Parlamentet anser i synnerhet att det bör sträva efter att säkerställa ett snabbare genomförande, ha en integrerad strategi med åtföljande sociala tjänster samt främja ett bättre samarbete med arbetsmarknadens parter, såsom fackföreningar och arbetsgivarorganisationer, samt andra berörda parter.

138. Europaparlamentet anser att det är viktigt att utrusta människor med ett minimum av färdigheter, men att det inte är tillräckligt, eftersom det är av avgörande betydelse att se till att varje enskild person uppmuntras att förvärva avancerade färdigheter och kompetens för att bättre kunna anpassa sig till framtiden, i synnerhet när det gäller utsatta grupper som riskerar att hamna i otrygga anställningar.

139. Europaparlamentet beklagar bristen på särskild finansiering för genomförandet av förslagen, vilket kan visa sig vara ett betydande hinder för att vidta åtgärder som gör verklig skillnad på nationell nivå, men anser att medlemsstaterna bör uppmuntras att fullt ut utnyttja de befintliga finansieringsmöjligheter som finns tillgängliga för att stödja genomförandet av agendan, särskilt Europeiska socialfonden. Parlamentet belyser det faktum att de föreslagna finansieringskällorna – nämligen ESF och Erasmus+ – redan håller på att genomföras på nationell nivå. Parlamentet uppmanar därför kommissionen att uppmuntra medlemsstaterna att investera mer i färdigheter – och uppmuntra till effektivt användande av medel på detta område – samt betrakta detta som viktiga investeringar i humankapital som inte bara ger sociala utan även ekonomiska vinster.

140. Europaparlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att ställa finansiering till förfogande för att överbrygga den tekniska och digitala klyfta som finns mellan välutrustade utbildnings- och yrkesutbildningsinstitutioner och sådana som inte är det, och att stödja teknisk kompetenshöjning bland lärare för att vara i fas med dagens alltmer digitaliserade samhälle som ett led i de nationella strategierna för digital kompetens.

141. Europaparlamentet rekommenderar med eftertryck att den digital klyftan åtgärdas och att alla ges lika möjligheter till tillgång till digital teknik såväl som den kompetens, inställning och motivation som krävs för ett digitalt deltagande.

142. Europaparlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att också arbeta med frågor såsom underpresterande elever inom vissa ämnesområden, det låga deltagandet i vuxenutbildning, andelen unga med högst grundskoleutbildning, det sociala deltagandet, det civila engagemanget, könsklyftan och anställbarheten för nyutexaminerade akademiker.

143. Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att främja samarbete och stärka synergieffekter mellan anordnare av formellt, icke-formellt och informellt lärande, regioner och lokala myndigheter, arbetsgivare och civilsamhället, i samråd med arbetsmarknadens parter, i syfte att nå en större grupp lågkvalificerade arbetstagare, för att bättre kunna beakta deras särskilda behov.

144. Europaparlamentet vill se möjligheter till större flexibilitet i lärande, vad gäller plats, anordnade och undervisningsmetoder, vilket skulle attrahera många olika studerande och uppfylla deras behov och på så sätt öka utbildningsmöjligheterna för alla.

145. Europaparlamentet välkomnar den föreslagna översynen av ramen för nyckelkompetenser, som ger värdefull referens och allmän tolkning av utvecklingen av övergripande färdigheter, och uppmuntrar till att stärka dess betydelse på nationell nivå, inbegripet kursplaner och lärarutbildningsprogram. Parlamentet uppmanar kommissionen att se till att ramen för nyckelkompetenser kopplas till rådets rekommendation från 2012 om validering av icke-formellt och informellt lärande.

146. Europaparlamentet gläder sig över den planerade översynen av den europeiska referensramen för kvalifikationer, vilket bör bidra till tydligare kompetenser och kvalifikationer i de olika EU-länderna. Parlamentet betonar att ett sådant verktyg är avgörande för utvecklingen av yrkesmässig rörlighet, särskilt i gränsområden, och betonar behovet av att säkerställa större synlighet beträffande färdigheter, kompetenser och kunskaper som förvärvats genom icke-formellt och informellt lärande.

147. Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att ha en bred strategi vid genomförandet av kompetenshöjningsvägar, som tillhandahåller olika möjligheter med hänsyn till konkreta behov på lokal, regional och sektorsspecifik nivå (t.ex. interkulturella, medborgerliga, ekologiska och språkliga färdigheter och färdigheter i samband med hälsa och familj), och som bör gå längre än att endast tillhandahålla grundläggande färdigheter.

148. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att stödja medlemsstaternas ansträngningar genom ömsesidigt lärande och utbyte av god praxis.

149. Europaparlamentet välkomnar och uppmuntrar till översynen av ramen för Europass, särskilt i fråga om att omvandla Europass från ett dokumentbaserat verktyg till en tjänstbaserad plattform, och insatsen för att göra olika typer av lärande och färdigheter mer synliga, särskilt sådana som förvärvats utanför den formella utbildningen.

150. Europaparlamentet anser att översynen bör säkerställa att missgynnade grupper, såsom personer med funktionsnedsättning, lågutbildade, äldre personer och långtidsarbetslösa, kan dra nytta verktygen, och anser det avgörande att säkerställa tillgänglighet för personer med funktionsnedsättning.

151. Europaparlamentet anser att klyftan mellan kvinnor och män, sett till kompetensutveckling, bör lyftas fram mer i den nya kompetensagendan.

152. Europaparlamentet välkomnar initiativet att införa ett system för uppföljning av personer med akademisk examen för att tillhandahålla en mer evidensbaserad och relevant strategi vid utarbetande av kursplaner och utbildningserbjudanden. Parlamentet efterlyser ett liknande system för en omfattande uppföljning av personer med yrkesutbildning.

153. Europaparlamentet efterlyser fortsatt och ökat stöd för rörlighetsprogrammet Erasmus+ som erbjuder och främjar möjligheter till lärande och utbildning för alla unga, lärare, frivilliga, lärlingar, praktikanter och unga arbetstagare.

154. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att analysera de nationella systemen för yrkeskvalifikationer och föreslår att de anpassas till de förändrade behoven och nya framväxande yrken. Parlamentet understryker behovet av att medlemsstaterna stöder läraryrket genom att främja tillgången till information om den senaste tekniken och påminner därför om eTwinning-plattformen som kommissionen utvecklat.

155. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att utlysa ett europeiskt år för vuxenutbildning för att höja förståelsen för betydelsen av vuxenutbildning och aktivt åldrande i hela Europa och att, om det utlyses, se till att det finns gott om tid för förberedelser på unionell och nationell nivå.

156. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att organisera ett årligt europeiskt kompetensforum för att berörda myndigheter, utbildningsinstitutioner, yrkesverksamma, studerande, arbetsgivare och anställda ska kunna utbyta bästa praxis inom kompetensprognos, kompetensutveckling och validering.

o

o o

157. Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till rådet och kommissionen.

(1) EUT C 119, 28.5.2009, s. 2.

(2) EUT C 351 E, 2.12.2011, s. 29.

(3) EUT C 484, 24.12.2016, s. 1.

(4) EUT C 67, 20.2.2016, s. 1.

(5) EUT C 120, 26.4.2013, s. 1.

(6) EUT C 398, 22.12.2012, s. 1.

(7) EUT C 191, 1.7.2011, s. 1.

(8) EUT C 372, 20.12.2011, s. 1.

(9) EUT C 290, 4.12.2007, s. 1.

(10) EUT C 417, 15.12.2015, s. 36.

(11) EUT C 64, 5.3.2013, s. 5.

(12) EUT C 111, 6.5.2008, s. 1.

(13) Antagna texter, P8_TA(2016)0338.

(14) Antagna texter, P8_TA(2016)0107.

(15) Antagna texter, P8_TA(2016)0008.

(16) EUT C 265, 11.8.2017, s. 48.

(17) Antagna texter, P8_TA(2015)0292.

(18) Antagna texter, P8_TA(2015)0321.

(19) https://www.consilium.europa.eu/uedocs/cms_data/docs/pressdata/en/lsa/119628.pdf

(20) http://data.consilium.europa.eu/doc/document/ST-6268-2017-INIT/sv/pdf

(21) Antagna texter: P8_TA(2016)0005.

(22) Generaldirektoratet för sysselsättning, socialpolitik och inkludering (ISBN: 978-92-79-26866-3); http://www.euricse.eu/wp-content/uploads/2015/03/social-economy-guide.pdf.

(23) Antagna texter, P8_TA(2015)0411.

(24) Europeiska kommissionen (2016b), Analytical underpinning for a New Skills Agenda for Europe(SWD(2016)0195).

(25) Cedefop, offentliggörs senare i EC, 2016.

(26) http://www.cedefop.europa.eu/en/events-and-projects/projects/assisting-eu-countries-skills-matching

(27) Se SWD(2016)0195.

(28) Boosting the competitiveness of cultural and creative industries for growth and jobs, 2015.

(29) Society at a Glance 2016 – OECD Social Indicators.

(30) Cedefop, databasen Rising STEMs, mars 2014.

(31) Ett system för varvad utbildning kombinerar lärlingsutbildning i ett företag med yrkesutbildning vid en yrkesskola under en kurs.

(32) Utbildningsöversikt 2016.

(33) https://www.oecd.org/education/school/50293148.pdf

(34) Eurofound (2015), Early childhood care: working conditions, training and quality of services – A systematic review.

(35) Se antagna texter P8_TA(2016)0338.

(36) Förskjutningen mot läranderesultat – Politiska strategier och praxis i Europa – Cedefop.

(37) Dessa ska bygga på yttrandet från den rådgivande kommittén för yrkesutbildning, A Shared Vision for Quality and Effective Apprenticeships and Work-based Learning, som antogs den 2 december 2016.

(38) Rådets rekommendation av den 19 december 2016.

(39) Se antagna texter, P8_TA(2016)0338.

(40) Europeiska kommissionen/Eacea/Eurydice-nätverket, 2016. Entrepreneurship Education at School in Europe. Eurydice-nätverkets rapport.