[pic] | EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION |

Bryssel den 24.7.2007

KOM(2007) 456 slutlig

2005/0211 (COD)

MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET enligt artikel 251.2 andra stycket i EG-fördraget beträffande

rådets gemensamma ståndpunkt inför antagandet av Europaparlamentets och rådets direktiv om upprättande av en ram för gemenskapens åtgärder på havsmiljöpolitikens område (Ramdirektiv om en marin strategi)

2005/0211 (COD)

MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET enligt artikel 251.2 andra stycket i EG-fördraget beträffande

rådets gemensamma ståndpunkt inför antagandet av Europaparlamentets och rådets direktiv om upprättande av en ram för gemenskapens åtgärder på havsmiljöpolitikens område (Ramdirektiv om en marin strategi)

(Text av betydelse för EES)

1. BAKGRUND

Datum för överlämnande av förslaget till Europaparlamentet och rådet (dokument KOM(2005) 505 slutlig – 2005/0211 (COD)): | 24.10.2005 |

Datum för Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande: | 20.4.2006 |

Datum för Regionkommitténs yttrande: | 26.4.2006 |

Datum för Europaparlamentets yttrande vid den första behandlingen: | 14.11.2006 |

Datum för antagande av den gemensamma ståndpunkten: | 23.07.2007 |

2. SYFTE MED KOMMISSIONENS FÖRSLAG

Europas marina miljö står inför allvarliga och växande hot. Europas marina biologiska mångfald minskar och fortsätter att förändras. Marina livsmiljöer störs, försämras och förstörs. Andra svårigheter utgörs av institutionella hinder för ett bättre skydd av Europas marina miljö liksom stor brist på information och kunskap.

Den pågående försämringen av den marina miljön och utarmningen av dess ekologiska kapital hotar det välstånd och den sysselsättning som Europas hav är en förutsättning för. Om man inte tar itu med problemen, kommer det att undergräva möjligheterna för EU:s sjöfartskluster att bidra fullt ut till Lissabonagendan.

Syftet med det föreslagna ramdirektivet om en marin strategi är att återupprätta den ekologiska balansen i Europas hav genom att se till att en god miljöstatus uppnås i haven senast 2021 och sedan upprätthålls. Med tanke på de varierande villkoren och problemen i EU:s havsmiljö upprättas genom förslaget europeiska marina regioner på grundval av geografiska och miljömässiga kriterier.

Inga specifika förvaltningsåtgärder föreskrivs på EU-nivå. Genom direktivet upprättas en integrerad ram med hänsyn till all belastning och påverkan, och det fastställs tydlig och konkret verksamhet för att skydda den marina miljön mer effektivt. Direktivet måste omsättas till och genomföras i de marina regionerna.

I en första fas kommer strategierna att baseras på bedömningar av miljöns tillstånd för att möjliggöra ett välunderbyggt beslutsfattande som stöds av bästa tillgängliga vetenskapliga rön. I en andra fas kommer varje medlemsstat, i nära samarbete med andra medlemsstater och berörda tredjeländer inom en marin region, att utarbeta och genomföra marina strategier för sina marina vatten för att uppnå en god miljöstatus. Vid utarbetandet av de marina strategierna kommer medlemsstaterna att uppmanas att arbeta inom ramen för befintliga regionala havskonventioner: Ospar när det gäller nordöstra Atlanten, Helcom när det gäller Östersjön, Barcelonakonventionen när det gäller Medelhavet och Bukarestkonventionen när det gäller Svarta havet.

Det föreslagna direktivet om en marin strategi ingår i sjätte miljöhandlingsprogrammet, som antogs 2002. Direktivet måste också ses mot bakgrund av utarbetandet av en ny havspolitik för EU, som tas upp i grönboken ”Unionens framtida havspolitik: En europeisk vision för oceanerna och haven”. Grönboken antogs av kommissionen den 7 juni 2006[1]. Det föreslagna ramdirektivet om en marin strategi kommer att utgöra miljöpelaren i EU:s framtida havspolitik.

3. SYNPUNKTER PÅ DEN GEMENSAMMA STÅNDPUNKTEN

3.1 Allmänna synpunkter

Kommissionen godtog helt, delvis eller i princip 52 av de 87 ändringsförslag som Europaparlamentet röstade igenom vid den första behandlingen. 37 av de 52 ändringsförslagen har förts in i den gemensamma ståndpunkten.

Kommissionen godtog de ändringsförslag som erkänner betydelsen av en metod som bygger på ekosystem vid förvaltningen av Europas havsmiljö, gemensamt samarbete mellan medlemsstaterna och länder utanför EU för utformning och genomförande av marina strategier regionalt liksom behovet av att öka miljöintegreringen. Kommissionen godtog också de ändringsförslag som förtydligar texten, framför allt när det gäller definitioner, kopplingen till andra direktiv (t.ex. ramdirektivet om vatten, fågeldirektivet och livsmiljödirektivet), geografisk täckning (utvidgning av direktivets tillämpningsområde till Svarta havet), hänvisningar till relevanta internationella avtal och införandet av vissa deskriptorer för god miljöstatus.

Kommissionen tillbakavisade de ändringsförslag som skulle skynda på genomförandet, eftersom detta inte är realistiskt. Kommissionen godtog inte heller de ändringsförslag som skulle innebära att det enligt direktivet måste utses marina skyddsområden. Sådana områden bör ses som ett led i arbetet för att uppnå god miljöstatus och inte som ett mål i sig, och det bör därför vara frivilligt att utse sådana områden. När det gäller den viktiga frågan om införandet av deskriptorer för god miljöstatus kunde kommissionens godta några av parlamentets förslag, men föredrar definitivt deskriptorer som inriktas på miljökvalitet istället för specifik belastning. Att endast följa strategier som bygger på belastning skulle oundvikligen leda till att man förbiser potentiella risker och hot, och skulle inte göra det möjligt för EU att komma ifrån fragmenteringen när det gäller förvaltningen av den marina miljön. Kommissionen tillbakavisade också de ändringar som efterlyste särskilt ekonomiskt stöd för genomförandet av det föreslagna marina direktivet eller beviljandet av en speciell status för vissa regioner.

3.2 Detaljerade synpunkter

3.2.1 De av parlamentets ändringsförslag som kommissionen godtagit och som helt eller delvis förts in i den gemensamma ståndpunkten

Följande ändringsförslag har i stort förts in i den gemensamma ståndpunkten: 1, 3, 6, 7, 8, 12, 15, 16, 18, 22, 23 (skäl), 25 , 26 , 27 , 28, 29, 31, 33, 36, 37, 39, 41 , 42 , 43, 47 , 48 , 49 , 50 , 51 , 53 , 56 , 60 , 63 , 70 , 75, 77 och 84 (artiklar).

Ändringsförslag 1, om utvidgningen av direktivets tillämpningsområde, framför allt till Svarta havet, har förts in av rådet, dock inte hänvisningen till Norra ishavet. Rådet har delvis behållit ändringsförslag 3 , som framhåller belastningen på haven, ändringsförslag 6 , som betonar ekosystemens betydelse liksom ändringsförslag 7 , som hänvisar till biologiska och miljömässiga mål.

Ändringsförslag 8 har delvis förts in. Hänvisningen till integration har formulerats om så att texten nu helt kan godtas av kommissionen.

Ändringsförslag 12 , om vikten av samarbete med tredjeländer, har i stort tagits med (t.ex. i skäl 18), med undantag för texten om partnerskapsinitiativ.

Ändringsförslag 15 , om kostnadseffektivitet och behov av forskning och övervakning, har tagits med.

Ändringsförslag 16 , som nämner ekologiska funktioner, har också i stor utsträckning förts in i texten.

Ändringsförslag 18 , om vikten av havsforskning i sjunde ramprogrammet, har till stor del tagits med.

Ändringsförslag 22 har behållits . I ändringsförslaget framhålls betydelsen av att den gemensamma fiskeripolitiken tar hänsyn till direktivet.

Ändringsförslag 23 , genom vilket det införs hänvisningar till en metod om baserar sig på ekosystem och till försiktighetsprincipen, har förts in i skälen 5, 7 och 40.

Ändringsförslag 25 , som inför lämpliga hänvisningar till kvaliteten på vatten i ansökande och associerade stater, behandlas indirekt i artikel 6, som tar upp samarbete mellan medlemsstaterna och tredjeländer.

Ändringsförslag 84 , som innebär att marina skyddsområden tas upp i ett nytt skäl, har helt tagits med.

Ändringsförslag 26 , som rör befintliga skyldigheter, åtaganden och initiativ på internationell nivå, har delvis förts in i definitionen av ”marina vatten” (artikel 3) i den gemensamma ståndpunkten genom hänvisningen till FN:s havsrättskonvention.

Ändringsförslag 27 har förts in i artikel 3 som innehåller definitioner. Liksom i Europaparlamentets ändringsförslag finns definitioner av ”marina vatten”, ”miljötillstånd”, ”god miljöstatus” och ”förorening”. Innehållet i vissa definitioner har dock ändrats. Framför allt begränsas definitionen av ”marina vatten” i den gemensamma ståndpunkten till vatten som ligger på havssidan av den baslinje som används för att beräkna territorialvattnets utsträckning, vilket begränsar överlappningen med vatten på havssidan av baslinjen som omfattas av ramdirektivet om vatten till element som är av betydelse för skyddet av havsmiljön och som inte omfattas av det direktivet. Däremot omfattar definitionen i ändringsförslag 27 tidvatten, vilket innebär en större överlappning med vatten som omfattas av ramdirektivet om vatten. Definitionen av ”god miljöstatus” i den gemensamma ståndpunkten är inte heller så detaljerad som definitionen i ändringsförslag 27 . Slutligen innehåller ändringsförslag 27 en definition av ”marina skyddsområden” som inte förts in i den gemensamma ståndpunkten, medan det i den gemensamma ståndpunkten förts in definitioner som inte finns med i ändringsförslag 27 (”miljömål”, ”särskilt område”, ”regionalt samarbete” och ”regional havskonvention”).

Ändringsförslag 28 har tagits med genom att Svarta havet förts in i förteckningen över marina regioner (artikel 4).

Ändringsförslag 29 , där kravet på överensstämmelse med tillämpliga internationella avtal nämns, har indirekt och delvis förts in i den gemensamma ståndpunkten (genom att det hänvisas till överensstämmelsen med FN:s havsrättskonvention i artikel 3).

Ändringsförslag 31 har förts in i den gemensamma ståndpunkten om man med marina strategier per region menar paket av nationella strategier och inte en enda regional marin strategi. Den kraftigare betoningen på regionalt samarbete i den gemensamma ståndpunkten (artikel 6) bör bidra till utarbetandet av väl samordnade strategier på regional och subregional nivå. Ändringsförslagen 33, 37 och 47 , om utarbetandet av regionala marina strategier, har också förts in (artikel 6) om man med regionala marina strategier menar paket av nationella strategier som inte medför kollektivt ansvar.

Ändringsförslag 36 har förts in (artikel 5.3) på så vis att en mekanism för snabbt genomförande kan godtas. Kopplingen till EU-stöd har delvis tagits med i artikel 5, på ett sätt som kommissionen kan godta, genom att det fastställs att kommissionen skall uppmanas att tillhandahålla stöd.

Ändringsförslag 39 , om marina skyddsområden, har förts in i artikel 13.4 i den gemensamma ståndpunkten med undantag av skyldigheten att upprätta sådana områden. Denna skyldighet som parlamentet lade till kunde inte godtas av kommissionen.

Ändringsförslag 41 , om regionalt samarbete, omfattas av artikel 6 i den gemensamma ståndpunkten. Detsamma gäller ändringsförslagen 42 och 43 , med undantag av hänvisningen till samarbete med tredje länder vars fartyg går i trafik i EU:s marina regioner.

Genom ändringsförslag 48 införs en hänvisning till ekosystemens funktion i artikel 8. Detta tas med i den gemensamma ståndpunkten, även om hänvisningen istället görs i artikel 3.4 (definitionen av ”miljötillstånd”).

Ändringsförslag 49 , som främst rör behovet av att ta hänsyn till relevanta bedömningar vid genomförandet av den inledande bedömning som fastställs i artikel 8, har tagits med i den gemensamma ståndpunkten genom hänvisningen i artikel 8.2 till ”andra relevanta bedömningar, t.ex. de som genomförts gemensamt inom ramen för de regionala havskonventionerna”.

Ändringsförslag 51 , som innehåller specifika krav på samordning av och överensstämmelse mellan bedömningar, har indirekt tagits med genom ovan nämnda tillägg till artikel 8.2 liksom den skarpare formuleringen när det gäller regionalt samarbete i den gemensamma ståndpunkten.

Ändringsförslag 53 har delvis tagits med i den gemensamma ståndpunkten. Parlamentets formulering har inte godtagits, men de bägge institutionerna kom överens om att man måste ta med en hänvisning till en ny bilaga (bilaga I) med allmänna kvalitativa deskriptorer. Det måste dock noteras att det finns stora skillnader mellan rådets och Europaparlamentets text när det gäller innehållet i bilagorna.

Ändringsförslag 56 , som främst lägger till hänvisningar till fågeldirektivet och livsmiljödirektivet (79/409/EG och 92/43/EG) i artikel 11 (Övervakningsprogram), inbegrips delvis eftersom det i den gemensamma ståndpunkten införs hänvisningar till bägge direktiven i artikel 13 (Åtgärdsprogram). Den ytterligare hänvisning till global övervakning för miljö och säkerhet (GMES) som görs i ändringsförslag 56 har inte tagits med. Hänvisningarna till vattendirektiven (91/271/EEG och 2006/7/EG) i ändringsförslagen 50 och 63 har inte formellt sett tagits med, men i den gemensamma ståndpunkten nämns ”andra relevanta bedömningar” i artikel 8.2 och ”tillämpliga åtgärder som krävs enligt gemenskapslagstiftning” i artikel 13.2, vilket innebär att detta beaktas indirekt.

Ändringsförslag 60 täcks indirekt, men endast delvis. Den ekosystembaserade metoden nämns i den gemensamma ståndpunkten (artikel 1). Det hänvisas till försiktighetsprincipen i skälen. Däremot har varken förebyggande åtgärder, principen att förorenaren betalar eller gränsöverskridande inverkan uttryckligen tagits med.

Ändringsförslag 70 , som kräver att kommissionen fyra år efter genomförandet skall utarbeta en rapport om eventuella motstridiga förbättringar, har endast delvis och indirekt tagits med i den gemensamma ståndpunkten (artikel 20). I led g i den artikeln har följande införts ”En kortfattad beskrivning av hur annan relevant gemenskapspolitik bidragit till att uppnå målen för detta direktiv”.

Ändringsförslagen 75 och 77 , som innebär att texten anpassas till beslut 2006/512/EG om kommittéförfaranden, har tagits med (i artiklarna 22 och 23).

3.2.2 De av parlamentet s ändringsförslag som godtagits av kommissionen men som inte förts in i den gemensamma ståndpunkten

När det gäller skälen har ändringsförslag 2, där det konstateras att gemenskapen är en halvö, inte tagits med. Inte heller ändringsförslag 9 om regionalt samarbete har tagits med.

Ändringsförslag 46 , som specificerar vilka behöriga myndigheter det rör sig om (”nationella”), har inte förts in i texten.

Ändringsförslagen 52 och 58, med bestämmelser om datatillgång, har inte tagits med i den gemensamma ståndpunkten, även om det i artikel 8.2 hänvisas till andra relevanta bedömningar som genomförts inom ramen för de regionala havskonventionerna. Skyldigheten att överlämna bedömningar och övervakningsprogram till Europeiska miljöbyrån har inte tagits med. Slutligen behandlas i artikel 19.3 i den gemensamma ståndpunkten kommissionens invändning mot att det inte hänvisas till Inspire-direktivet i parlamentets ändringsförslag.

Ändringsförlag 55 har inte tagits med. I den gemensamma ståndpunkten har man inte heller tagit med texten om behovet att beakta faktorer av gränsöverskridande betydelse vid fastställandet av miljömål (som kunde godtas av kommissionen) eller den del av ändringsförslaget som gäller tidsplanen för genomförande (som kommissionen inte kunde godta).

Ändringsförslag 57 , som gäller införandet av ett krav på samarbete mellan medlemsstaterna för att se till att övervakningsmetoderna är samstämmiga, har inte tagits med i den gemensamma ståndpunkten.

Ändringsförslag 66 har i princip inte tagits med, men de bägge institutionerna godtog att ändra rubriken på artikel 14 till ”Undantag”. I den gemensamma ståndpunkten görs inte den hänvisning till klimatförändringen som kunde godtas av kommissionen. Inte heller de delar av parlamentets ändringsförslag som inte kunde godtas av kommissionen på grund av den geografiska inriktningen har förts in i den gemensamma ståndpunkten. Den skyldighet för kommissionen som parlamentet infört att svara medlemsstaterna, då befogenheten att vidta åtgärder ligger hos gemenskapen, har dock i stort tagits med i den gemensamma ståndpunkten, men i en annan artikel (artikel 15).

Ändringsförslagen 67 och 68 , med bestämmelser om samråd med intressenter, har inte tagits med.

Ändringsförslag 73 , som klargör syftena med översynen av direktivet, har inte tagits med i den gemensamma ståndpunkten.

Ändringsförslagen 80, 81, 82, 91 och 92 om deskriptorer för god miljöstatus ger en mycket mer uttömmande förteckning över deskriptorer än motsvarande förteckning i den gemensamma ståndpunkten (21 jämfört med 11). Den främsta skillnaden är att parlamentet tagit med nio deskriptorer som innebär att god miljöstatus måste beskrivas med hänsyn till belastning från viss mänsklig verksamhet (t.ex. offshoreanläggningar (deskriptorerna l och n), sjöfart (deskriptorerna m och n) och annan mänsklig verksamhet (deskriptorerna p–t). Den gemensamma ståndpunkten återspeglar, på ett mer översiktligt sätt, flera av de övriga faktorerna som gäller tillstånd eller påverkan.

3.2.3 De av parlamentets ändringsförslag som tillbakavisats av ko mmissionen men som förts in i den gemensamma ståndpunkten

Ändringsförslag 38 , som innebär att Östersjön får pilotstatus, har inte uttryckligen tagits med, men möjligheten att fastställa pilotprojekt inom ramen för genomförandet av direktivet fastställs i den gemensamma ståndpunkten (artikel 5.3).

Ändringsförslagen 62 och 64, som inför en skyldighet att utse marina skyddsområden, har inte i full utsträckning tagits med i den gemensamma ståndpunkten. De återspeglas dock delvis genom tillägget av två stycken om införandet av marina skyddsområden i de åtgärdsprogram som skall utarbetas (artikel 13.4). Formuleringen i den gemensamma ståndpunkten innebär dock inte någon skyldighet inrätta marina skyddsområden.

3.2.4 De av parlamentets ändringsförslag som tillbakavisats av kommissionen och som inte förts in i den gemensamma ståndpunkten

När det gäller skälen har inte ändringsförslag 4, där Östersjön nämns särskilt, tagits med. Ändringsförslag 5 , om kvantitativa och kvalitativa mål, har inte heller tagits med. Även ändringsförslag 10 har tillbakavisats. Genom det ändringsförslaget efterlyses samarbete mellan medlemsstaterna och tredjeländer när det gäller flaggstater vars fartyg går i trafik i EU:s marina vatten. Ändringsförslag 11 , om den rationella metoden för nätverket Natura 2000, har också tillbakavisats. Man har inte heller tagit med ändringsförslagen 13 och 17 , som innebär att forskningsprioritet ges vissa områden.

Ändringsförlagen 14 och 88 , som kräver att det på medlemsstatsnivå upprättas särskilda strukturer för sektorsövergripande samarbete, har tillbakavisats.

Även ändringsförslagen 19 och 74 , som gäller gemenskapens ekonomiska stöd till genomförandet, har också tillbakavisats.

Ändringsförslagen 20 , 34 , 35 , 69 , 79 och 85 har inte kunnat godtas. De skulle innebära att alla tidsfrister för genomförandet förkortas.

Ändringsförslag 21 strider mot fördraget när det behandlingen av fiskeriförvaltning och har inte tagits med.

Ändringsförslag 30 , genom vilket Kroatien läggs till i förteckningen över medlemsstater vid Adriatiska havet (artikel 4), har inte tagits med. Rådet beslutade att alla hänvisningar till medlemsstater i den artikeln skulle strykas.

Ändringsförslag 32 , som skärper skyldigheten att åstadkomma ”god miljöstatus”, har tillbakavisats. Genom den gemensamma ståndpunkten mildrades kommissionens ursprungliga text i denna viktiga fråga.

Ändringsförslag 40 , som ändrar artikel 6, har inte tagits med.

Ändringsförslag 44 , om införandet av ett särskilt regelverk för infrastrukturprojekt i havsmiljön, har tillbakavisats.

Ändringsförslag 45 , om den gemensamma jordbrukspolitiken, har inte behållits.

Ändringsförslag 54 har inte tagits med. Genom det ändringsförslaget skulle man stryka alla hänvisningar till kommittéförfarandet vid vidareutvecklingen av deskriptorerna för god miljöstatus.

Ändringsförslagen 59 och 61 , med text om antagandet av åtgärder och program för upptäckt och spårning av marina föroreningar, har inte tagits med.

Ändringsförslag 65 , enligt vilket kommissionen måste utarbeta kriterier för en god förvaltning av världshaven, har inte förts in texten.

Ändringsförslag 71 har också tillbakavisats. Genom förslaget skulle det införas skyldigheter när det gäller skyddet av Norra ishavet.

Ändringsförslag 72 , som gäller marina skyddsområden och som kräver att det utarbetas rapporter om framstegen med upprättandet av områdena, har inte tagits med.

Ändringsförslag 76 har tillbakavisats. Enligt förslaget skulle det nya föreskrivande förfarandet med kontroll tillämpas vid antagandet av standardmetoder.

Ändringsförslag 78 , genom vilket det införs skyldigheter för medlemsstaterna i vatten utanför EU:s suveränitet och jurisdiktion, har inte tagits med.

Ändringsförslag 90 , som skulle innebära att radionuklider stryks från förteckningen över ämnen som skall bedömas, har inte heller tagits med.

3.2.5 Ytterligare ändringar som rådet gjort i förslaget

Den gemensamma ståndpunkten innehåller flera viktiga ändringar i förhållande till kommissionens ursprungliga förslag. Genom dessa ändringar försvagas tyvärr förslaget.

De viktigaste ändringarna gäller följande:

- Direktivets lägre ambitionsnivå till följd av ändringarna av artikel 1 . I kommissionens ursprungliga förslag krävs att det utarbetas marina strategier ”utformade för att uppnå ett gott miljötillstånd”. I den gemensamma ståndpunkten har denna skyldighet mildrats genom texten ”i syfte att uppnå … en god miljöstatus”.Det är dock positivt att medlemsstaterna fortfarande måste visa en allmän positiv trend i riktning mot ”god miljöstatus” senast 2021. Enligt den gemensamma ståndpunkten kommer det inte att vara tillräckligt att utarbeta marina strategier senast 2021 om dessa strategier inte leder till att den marina miljön skyddas bättre.Dessutom är direktivets slutliga mål fortfarande att en god miljöstatus skall uppnås, eftersom de övriga hänvisningarna till detta inte har ändrats (t.ex. artikel 13).

- Införandet av en ny bestämmelse som innebär att medlemsstaterna undantas från vissa steg av genomförandet om det inte föreligger några betydande risker för den marina miljön eller om kostnaderna skulle bli oproportionellt stora. Den här nya bestämmelsen införs vid sidan av de redan befintliga bestämmelserna om genomförandekostnaderna i förslaget (framförallt artikel 13.3). Kravet att påvisa att det inte föreligger några betydande risker eller att kostnaderna skulle bli oproportionellt stora har inte utformats tillräckligt tydligt i den gemensamma ståndpunkten.

Andra viktiga ändringar följer nedan:

- Överensstämmelse mellan direktivet om en marin strategi och ramdirektiet om vatten när det gäller geografiskt tillämpningsområde : Definitionen av marina vatten i artikel 3 ändrades så att det anges att marina vatten utvidgas till att omfatta marina vatten som omfattas av ramdirektivet, när det rör sig om viktiga delar av marina ekosystem som faller utanför vattendirektivets tillämpningsområde. En utvidgning av marindirektivets tillämpningsområde till marina vatten som omfattas av ramdirektivet om vatten krävs för att säkerställa en överensstämmelse vid genomförandet av de bägge direktiven, eftersom marina ekosystem överskrider administrativa gränser. En mer övergripande geografisk samstämmighet mellan de bägge direktiven, som skulle omfatta även kustvatten och vatten i övergångszon (dvs. ytvatten i närheten av flodutlopp som delvis är av salthaltig karaktär till följd av närheten till kustvatten), skulle ha varit att föredra.

- Kommissionens kontroll av genomförandet (artiklarna 12 och 16) : Genom den gemensamma ståndpunkten försvagas kommissionens kontroll över genomförandet, och begränsas nu till råd som grundas på medlemsstaternas anmälningar.

- En ny bestämmelse om ett snabbare genomförande av pilotprojekt (artikel 5.3) : Genom den gemensamma ståndpunkten införs en ny betämmelse om möjligheterna till ett snabbare genomförande i s.k. pilotprojektsregioner som skall utses av de berörda medlemsstaterna.

- Borttagandet av hänvisningar till medlemsstaterna i artikel 4 : I den gemensamma ståndpunkten förtecknas marina regioner och föreslagna delregioner, utan att det anges vilka medlemsstater som gränsar till dessa regioner och delregioner.

4. SLUTSATS

Kommissionen anser att den gemensamma ståndpunkten, som antagits av alla medlemsstater utom en (Italien lade ned sin röst), utgör ett viktigt steg för att ramdirektivet om en marin strategi skall kunna antas.

Kommissionen noterar dock att den gemensamma ståndpunkten inte är så ambitiös som kommissionens ursprungliga förslag, framför allt när det gäller den generella ambitionsnivån, de bindande bestämmelserna om god miljöstatus och genomförandekostnaderna. När det gäller kostnaderna vill kommissionen påminna om att bra strategier kräver information av hög kvalitet och att nuvarande bedömnings- och övervakningsprogram på EU-nivå varken är integrerade eller fullständiga.

Kommissionen är dock nöjd med att det i den gemensamma ståndpunken konstateras att det behövs en europeisk integrerad strategi för att skydda haven mer effektivt. Bestämmelserna om vikten av samarbete och samordning mellan medlemsstaterna och länder utanför EU när det gäller utarbetandet och genomförandet av marina strategier på regional nivå är också något positivt. Slutligen är tillägget av text i defintionen av god miljöstatus också lämpligt, även om kommissionen skulle föredra definitioner som inriktas på miljökvalitet istället för specifik belastning.

[1] KOM(2006) 275 slutlig.