Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om "Förslag till rådets beslut om organisationen av samarbetet kring överenskomna energimål för gemenskapen" () (97/C 206/22)

Den 27 januari 1997 beslutade rådet i enlighet med EG-fördragets artikel 198 att rådfråga Ekonomiska och sociala kommittén om ovannämnda förslag.

Sektionen för energi, kärnkraft och forskning, som ansvarat för kommitténs beredning av ärendet, antog sitt yttrande den 2 april 1997. Föredragande var Bernardo Hernández Bataller.

Vid sin 345:e plenarsession den 23-24 april 1997 (sammanträdet den 23 april 1997) antog Ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 79 röster för, 1 röst emot och 2 nedlagda röster.

1. Inledning

1.1. Syftet med förslaget till beslut som läggs fram av kommissionen är att fastställa ett antal allmänna mål för gemenskapen på energiområdet och att skapa en samarbetsram för de överenskomna energimålen.

1.2. Förslaget till beslut omfattar en lista över energimål som i huvudsak omfattar konkurrenskraften, miljöskyddet, försörjningssäkerheten, de externa energirelationerna och främjandet av en effektiv energianvändning och förnybara energikällor.

1.3. Som utgångspunkt för förslaget ligger resolutionen om vitboken "Energipolitik inom Europeiska unionen" från energiministrarnas rådssammanträde den 7 maj 1996. Denna resolution uppmanade kommissionen att upprätta ett samarbetsförfarande för gemenskapen och medlemsstaterna i syfte att garantera att gemenskapens och medlemsstaternas energipolitik stämmer överens med de överenskomna energimålen. Dessa energimål fastställdes i rådets resolution om grönboken "För en energipolitik inom Europeiska unionen" av den 23 november 1995.

1.4. Energin är en av de viktigaste faktorerna för gemenskapens konkurrensförmåga och för dess medborgares livskvalitet, vilket påpekats i en mängd yttranden från ESK. Eftersom energin är en strategisk resurs och en nödvändig förutsättning för ekonomisk tillväxt och välstånd, kommer den att spela en avgörande roll i processen för att uppnå ekonomisk konvergens.

1.4.1. Dagens globalisering av ekonomin och handeln (för vilka energin spelar en särskilt viktig roll), utvecklingen av den inre marknaden och samspelet mellan energin och miljön tyder på att det finns ett behov av att utveckla en samlad energipolitik.

1.5. I detta syfte publicerade kommissionen sin grönbok "För en energipolitik inom Europeiska unionen", och kommittén yttrade sig om denna grönbok den 5 juli 1995. De kommentarer som framfördes i detta yttrande återspeglar fortfarande kommitténs åsikter.

1.5.1. Grönboken följdes av vitboken "Energipolitik inom Europeiska unionen" - som inte remitterades till kommittén - i vilken kommissionen fastställde gemensamma energimål och ett femårigt beskrivande arbetsprogram.

1.6. Kommittén har betonat att energirelaterade beslut på gemenskapsnivå måste bygga på en övergripande analys av både den nuvarande energisituationen och de framtida utvecklings-möjligheterna. Detta ställer krav på ett nära samarbete mellan medlemsstaterna och gemenskapen när det gäller att genomföra forskning och analyser på energiområdet, utan att detta inverkar negativt på det arbete som utförs i Internationella energibyrån.

1.7. Det bör påpekas att kommittén i sina tidigare yttranden om gemenskapens energipolitik () har hållit med kommissionen om att det finns ett behov av att utarbeta en gemensam energipolitik för gemenskapen, och om att det är viktigt att fastställa energimål för gemenskapen och att se till att den nationella energipolitiken stämmer överens med dessa mål och tjänar den gemensamma politikens intresse.

2. Allmänna kommentarer

2.1. Kommittén välkomnar i linje med sina tidigare yttranden kommissionens initiativ, som syftar till att öka samarbetet mellan medlemsstaterna kring de överenskomna energimålen. Initiativet är också ett svar på den begäran som rådet framförde i sin resolution av den 7 maj 1996 om vitboken "Energipolitik inom Europeiska unionen".

2.2. Kommittén vill påpeka att initiativet bör ses som ett viktigt steg på vägen mot att finna ett gemensamt överenskommet sätt att ta sig an energiproblemen. I detta hänseende bör det påpekas att kommittén uttalade sig för att införa ett energikapitel i fördraget, i sitt yttrande på eget initiativ om gemenskapens energipolitik av den 14 september 1994 ().

2.3. ESK anser därför att förslaget till beslut lägger grunden för en ambitiös samarbetsram. Det omfattar även en lista över överenskomna energimål och anger de huvudsakliga gemenskapsinstrument som kan bidra till att uppnå dessa mål. För att denna samarbetsram skall kunna förverkligas krävs att man i ett senare skede definierar hur den skall genomföras i praktiken samt fastställer medlemsstaternas och gemenskapens befogenheter.

2.4. I detta hänseende beklagar kommittén att förslaget utformats på ett så omfångsrikt och allmänt hållet sätt. Det måste förverkligas och utvecklas på ett senare stadium om de avsedda målen skall uppnås. Mångfalden av styrinstrument, program och befogenheter på energiområdet i medlemsstaterna och gemenskapen kräver att ett lämpligt samarbete bygger på en definition av gemensamma mål och arbetsmetoder, som säkerställer en dialog och insyn.

2.5. Kommittén delar kommissionens uppfattning att det inte handlar om att fastställa strikta, sektorsinriktade energimål, utan att man snarare skall koncentrera sig på en samarbetspolitik inom energiområdet. Syftet är inte att medlemsstaternas nationella energipolitik skall stöpas i en och samma form på gemenskapsnivå, utan att se till att den nationella politiken och dess åtgärder på energiområdet stämmer överens med de överenskomna energimålen i gemenskapen.

2.5.1. Medlemsstaternas energisektorer och energipolitik kommer även fortsättningsvis att återspegla de olika staternas resursfördelning, politiska alternativ och ekonomiska och sociala förutsättningar, men denna mångfald måste stämma överens med ett antal mål som man enats kring på gemenskapsnivå.

2.6. Skapandet av en verklig inre energimarknad kräver att medlemsstaternas energipolitik beträffande vissa gemensamma mål är tillräckligt sammanhängande.

2.7. Kommittén anser också att denna samarbetsram inte bör begränsas till ett fortlöpande informationsutbyte och ett samarbete i fråga om forskning och analyser på energiområdet, med syftet att ta fram regelbundna rapporter som utvärderar branschens utveckling. Samarbetsramen måste också vara en utgångspunkt från vilken rådet kan studera situationen på energiområdet och kommissionen kan förbereda de förslag som krävs, med syftet att garantera att den nationella politiken stämmer överens med de överenskomna gemenskapsmålen.

2.8. Bristen på en gemensam energipolitik och på ett djupare samarbete inom energisektorn innebär att gemenskapens och medlemsstaternas åtgärder överlappar varandra. Den nationella energipolitiken och gemenskapens energiinitiativ skall komplettera varandra. De bör därför betraktas som en helhet, eftersom deras effektivitet beror på hur de hänger samman.

3. Särskilda kommentarer

3.1. Ramar för energisamarbete

3.1.1. Ramen för energisamarbete fastställs i tre av förslagets artiklar. Artikel 1 fastställer de mål som skall uppnås genom den förslagna ramen. Artikel 2 anger de åtgärder som kommissionen skall vidta för att uppnå dem och artikel 3 anmodar till sist medlemsstaterna att varje år informera kommissionen om de åtgärder som de vidtagit för att uppnå de överenskomna energimål som anges i bilagan.

3.1.2. För att medlemsstaternas nationella energipolitik skall stämma överens med de överenskomna energimålen, anser kommittén i detta hänseende det vara nödvändigt att man i framtiden på ett tydligare och mer precist sätt definierar hur detta samarbete, informationsutbyte och den gemensamma utvärdering av den nationella energipolitiken skall utformas och säkerställas.

3.1.3. Ramen för energisamarbetet måste också mobilisera och återspegla alla åtgärdsnivåer, dvs. de lokala, regionala och nationella nivåerna samt gemenskapsnivån.

3.1.4. Kommittén stöder syftet att öka insynen för åtgärder inom energisektorn genom att regelbundet publicera en rapport om den energipolitiska utvecklingen på gemenskaps- och medlemsstatsnivå i förhållande till de överenskomna målen. Denna rapport kommer att ligga till grund för en utvärdering och anpassning av energimålen.

3.1.5. Kommittén anmodar slutligen kommissionen att på ett tydligare sätt fastställa sin egen roll när det gäller denna samarbetsram. Kommissionens uppgift bör, vid sidan om informationsutbytet och arbetet med analyser och studier, även vara att stödja medlemsstaternas åtgärder på energiområdet, samtidigt som subsidiaritetsprincipen respekteras.

3.2. Mål

3.2.1. Kommittén godkänner rent generellt de mål som anges i bilagan. Dessa stämmer överens med grönboken och vitboken om gemenskapens energipolitik och rådets resolutioner om dem.

3.2.2. Kommittén anser att de mål som anges i bilagan måste vara tillräckligt flexibla och allmänna för att kunna ta hänsyn till eventuella förändringar på marknaden och att de, genom att vara allmänt hållna, utgör en vägledning för gemenskapens åtgärder och medlemsstaternas energipolitik.

3.2.3. Kommittén anser det därför vara viktigt att nå enighet kring ett antal tydliga energimål för gemenskapen, vilka i praktiken kommer att bidra till att man hittar ett lämpligt förhållningssätt till branschens nuvarande och framtida utmaningar. Dessa mål kommer att tjäna som referens när det gäller att kontrollera om medlemsstaternas energipolitik stämmer överens med gemenskapens åtgärder.

3.2.4. Kommittén vill således peka på behovet av att se över formuleringen av målen, i syfte att göra dem tydligare, minska eventuella tvetydigheter och undvika motsägelser eller överlappningar.

3.2.5. Man bör dock i varje fall se till att målen uppdateras regelbundet, mot bakgrund av kommissionens analyser och rapporter. Energipolitiken måste utarbetas inom ramen för branschens ekonomiska utvecklingsmöjligheter på lång sikt, med vederbörlig hänsyn till den politiska risk som finns på grund av gemenskapens energiimport från tredje land. Det krävs därför flexibilitet och anpassningsförmåga när man fastställer och försöker nå vissa av energimålen på gemenskapsnivå.

3.2.6. Kommittén vill dock påpeka att strävan att samtidigt försöka nå vissa av de angivna målen kan hindras av att vissa mål strider emot varandra. Man måste följaktligen fastställa en prioritering och så långt som möjligt försöka nå en balans mellan målen, genom att tillämpa den flexibilitet och smidighet som krävs av dylika mål.

3.2.7. För att förtydliga förslaget måste man först och främst göra en åtskillnad mellan de tre målnivåer som skall eftersträvas på det energipolitiska området. Dessa måste integreras om man skall lyckas nå en korrekt balans.

3.2.7.1. På den första nivån bör energiåtgärderna - precis som alla gemenskapsåtgärder - bidra till att nå de allmänna mål som anges i fördragets artikel 2. Dessa omfattar upprättandet av en gemensam marknad, en harmonisk utveckling av näringslivet, hänsyn till miljön, en hög nivå i fråga om sysselsättning och socialt skydd, en höjning av levnadsstandarden och livskvaliteten samt ekonomisk och social sammanhållning.

3.2.7.2. Vid sidan om dessa mål måste energipolitiken dock bidra till att uppnå mål som gäller konkurrenskraften, försörjningssäkerheten och miljöskyddet.

3.2.7.3. Medlemsstaternas energipolitik och gemenskapens åtgärder måste slutligen hänga samman med de energimål som anges i bilagan till förslaget till beslut, framför allt inom den allmänna ram som skapats på de två andra nivåerna.

3.2.8. I arbetet med att uppnå dessa mål måste hänsyn i varje fall tas till subsidiaritetsprincipen, proportionalitetsprincipen och den ekonomiska och sociala sammanhållningen.

3.2.8.1. Enligt de villkor som anges i fördragets artikel 3b, innebär subsidiaritetsprincipen att på de områden där gemenskapen inte är ensam behörig skall den endast vidta en åtgärd om och i den mån som målen för den planerade åtgärden inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna och därför bättre kan uppnås på gemenskapsnivå. Gemenskapsåtgärderna måste koncentreras till de områden där de kan leda till verkliga samordningsvinster.

3.2.8.2. Gemenskapen bör således vidta åtgärder, med stöd av sina befogenheter såsom ensam behörig, när politiken i vissa medlemsstater skapar handelshinder och andra snedvridningar på marknaden som hindrar att de överenskomna energimålen uppnås. Dessa får dock ej strida mot fördragens mål eller mot de kriterier som hänger samman med den allmänna tjänsten och det allmännas intresse.

3.2.9. Särskilda kommentarer beträffande samtliga mål i bilagan

3.2.9.1. Energimål som fastställts i fördragen

I enlighet med kommitténs kommentarer i dess tidigare yttrande om grönboken "För en energipolitik inom Europeiska unionen" (), anser kommittén att man bör lägga till ytterligare två viktiga allmänna mål, som särskilt bör beaktas i fråga om energipolitiken, vid sidan om integreringen av marknaden, den hållbara utvecklingen, miljöskyddet och försörjningssäkerheten: skapandet av sysselsättning och ekonomisk och social sammanhållning.

3.2.9.2. Integrering av gemenskapens energimarknad

Kommittén håller med kommissionen om att integreringen av marknaden är den centrala faktorn i alla gemenskapsåtgärder på energiområdet, eftersom en uppdelad marknad begränsar dessa åtgärder till den nationella nivån. Integreringen av energimarknaden måste omfatta samtliga energikällor när beslut fattas om gemenskapens energistruktur.

3.2.9.2.1. Kommittén vill å andra sidan betona vikten av att utveckla de transeuropeiska nätverken, eftersom dessa bidrar till försörjningssäkerheten, fullbordandet av den inre marknaden och en större ekonomisk och social sammanhållning. "Utvecklingen av nödvändig energiinfrastruktur, i synnerhet transeuropeiska nätverk, när behov uppstår och på grundval av en hållbar finansiering" framhölls som ett mål i rådets resolution om grönboken "För en energipolitik inom Europeiska unionen". Det är därför viktigt att betona behovet av att mobilisera tillräckliga finansiella resurser för att uppnå detta mål.

3.2.9.3. En öppen och icke-snedvriden energiprissättning

Kommittén håller med kommissionen om att det finns ett behov av att säkerställa en öppen och icke-snedvriden energiprissättning.

3.2.9.4. En hållbar utveckling: integrering av energi- och miljömålen

Med hänsyn till den allt större internationella dimensionen som många miljöfrågor har fått och allmänhetens större medvetenhet beträffande dessa frågor, kommer gemenskapen att spela en allt viktigare roll på detta område. En integrering av energi- och miljömålen är avgörande, även om en korrekt balans mellan dessa mål måste nås. Planeringen av samtliga åtgärder och initiativ på miljöområdet måste omfatta en kostnads-nyttoanalys och åtgärder som garanterar enhetliga konkurrensförutsättningar. Kommittén vill likaledes peka på vikten av frivilliga överenskommelser på detta område, samtidigt som näringslivets konkurrensförmåga måste beaktas när man använder de olika ekonomiska styrinstrumenten.

3.2.9.5. En ökad försörjningssäkerhet

Åtgärderna för att nå detta mål måste definieras på ett tydligare sätt. Om detta mål skall kunna nås anser därför kommittén att man måste prioritera bl.a. följande: användningen av inhemska energikällor, mångfalden av energikällor, flexibiliteten när det gäller att koppla samman näten, det internationella samarbetet för att stärka unionens ekonomiska och politiska band till dess leverantörer, energisamarbetet med tredje land och fortsatta åtgärder beträffande säkerhet, lagring och ömsesidigt stöd för att klara av eventuella avbrutna leveranser. Om man antar att unionen även i framtiden kommer att vara beroende av energiimport, kvarstår samarbetet med andra betydande energikonsumenter som en fråga av avgörande betydelse.

3.2.9.6. En samordnad hållning för externa energirelationer

Kommittén vill betona vikten av att samordna de externa energirelationerna med leverantörsländer som inte är medlemmar i EU och med utvecklingsländer. Relationerna med tredje land måste intensifieras, inte enbart med hänsyn till försörjningssäkerheten utan även på grund av att ett samarbete på energiområdet kan bidra till ekonomisk utveckling och politisk stabilitet. Rollen för energistadgans fördrag måste uppmärksammas, liksom samarbetet med Medelhavsländerna.

3.2.9.6.1. Gemenskapen har ålagts betydande förpliktelser genom ett antal bilaterala och multilaterala överenskommelser, men dessa måste stärkas ytterligare om man ska hitta lösningar på problemen med unionens betydande och allt större beroende av import från omvärlden. Man måste även ta hänsyn till att många energifrågor, särskilt när miljön påverkas, har en internationell dimension.

3.2.9.7. Främjande av förnybara energikällor och förbättrad energieffektivitet

Kommittén välkomnar syftet att främja användningen av förnybara energikällor och att förbättra energieffektiviteten. Dessa mål kan på ett avgörande sätt bidra till att uppnå en sundare miljö och, i samband med utvecklingen av inhemska resurser, minska gemenskapens beroende av energiresurser från omvärlden. Den ekonomiska tillväxten och sysselsättningen kommer därigenom att främjas. Kommittén vill i detta sammanhang hänvisa till sitt yttrande om grönboken om förnybara energikällor.

3.2.9.8. Nya förslag

Bland de angivna målen bör även följande inkluderas:

a) Målen skall bidra till att nå en hög nivå på konsumentskyddet och främja att användarna får information och deltar i det energipolitiska arbetet.

b) Konkurrenskraften för gemenskapens näringsliv skall stärkas i förhållande till våra huvudsakliga konkurrenter, vilket innebär att energipriserna inte får vara alltför höga.

3.3. Styrinstrument som står till gemenskapens förfogande på energiområdet

3.3.1. Kommittén anser att definitionen av gemenskapens energimål är av avgörande betydelse. Detta gäller i lika hög grad förverkligandet av dessa mål samt de styrinstrument som krävs för detta.

3.3.2. Medlemsstaterna ovilja att lämna i från sig befogenheterna på energiområdet innebär att gemenskapens politik måste rikta in sig på att utveckla horisontella instrument om vilka det är lättare och mer fördelaktigt att nå enighet eller en större samordning på gemenskapsnivå.

3.3.3. Kommittén är medveten om att uppfyllandet av gemenskapens mål förutsätter att man använder alla de styrinstrument som föreskrivs i fördragen, att detta sker på ett samordnat sätt och med respekt för subsidiaritetsprincipen.

3.3.4. Kommittén vill dock upprepa den ståndpunkt som framfördes i yttrandet om grönboken att det är särskilt viktigt att konkretisera ansvars- och maktfördelningen mellan gemenskapen och medlemsstaterna när dessa styrinstrument används.

3.3.5. Kommittén vill understryka betydelsen av att inkludera gemenskapens handelspolitik och den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken bland de instrument som anges i bilagan.

3.3.5.1. I detta hänseende bör det påpekas att fördragets artikel J framhåller att "en gemensam utrikes- och säkerhetspolitik skall införas", och att "unionen och dess medlemsstater skall fastställa och genomföra en gemensam utrikes- och säkerhetspolitik ... som omfattar alla områden inom utrikes- och säkerhetspolitiken". I överensstämmelse med artikel J 1.4 åligger det medlemsstaterna att aktivt och förbehållslöst stödja unionens utrikes- och säkerhetspolitik och att avstå från varje handling som strider mot unionens intressen eller kan minska dess effektivitet som en sammanhållande kraft i de internationella relationerna.

3.3.5.2. Målen med denna politik är bland annat att främja det internationella samarbetet. Ett antal instrument har också utarbetats för att målen skall uppnås och politiken genomföras: ett systematiskt mellanstatligt samarbete, gemensamma ställningstaganden, gemensamma åtgärder och finansiella åtgärder. Dessa är de huvudsakliga instrumenten för att garantera försörjningssäkerheten med beaktande av gemenskapens stora och växande beroende av energiimport från omvärlden.

3.3.6. Utvecklingen av transeuropeiska nät bör vara ytterligare ett instrument som skall tas under beaktande på energiområdet, eftersom dessa nät bidrar till att underlätta fullbordandet av en inre energimarknad, ökar flexibiliteten och försörjningssäkerheten och främjar en ekonomisk och social sammanhållning.

3.3.7. Kommittén vill slutligen insistera på betydelsen av att intensifiera FoU-åtgärder och att ny och bättre teknologi sprids inom sektorn samt framhålla nödvändigheten av att gemenskapens forsknings- och utvecklingsprogram stöder de nationella åtgärder som vidtas av de olika medlemsstaterna.

Bryssel den 23 april 1997.

Ekonomiska och sociala kommitténs ordförande

Tom JENKINS

() EGT nr C 27, 28.1.1997, s. 9.

() EGT nr C 393, 31.12.1994; EGT nr C 256, 2.10.1995.

() EGT nr C 256, 2.10.1995.