Yttrande om årlig rapport nr 5 om genomförandet av reformen av strukturfonderna 1993 (96/C 18/07)

Den 19 juli 1995 beslutade kommissionen i enlighet med artikel 198 i Romfördraget att rådfråga Ekonomiska och sociala kommittén om årlig rapport nr 5 om genomförandet av reformen av strukturfonderna 1993.

Sektionen för regional utveckling, fysisk planering och stadsmiljö som var ansvarig för arbetet i frågan antog sitt yttrande den 4 oktober 1995. Föredragande var Jan Jacob van Dijk.

Vid den 329:e plenarsessionen den 25 och 26 oktober 1995 (sammanträdet den 25 oktober 1995) antog Ekonomiska och sociala kommittén enhälligt följande yttrande.

1. Inledning

1.1. Detta är den femte årliga rapporten om utvecklingen sedan beslutet att reformera strukturfonderna togs 1988. I denna rapport har även utvärderingen av reformen av strukturfonderna påbörjats. 1994 gjordes nämligen nya överenskommelser beträffande strukturfonderna. Därför läggs målsättningarna 3 och 4 samman till en gemensam målsättning 3. Den nya målsättningen 4 skall innehålla stöd till projekt för förebyggande av arbetslöshet.

1.2. Denna årliga rapport publicerades den 20 mars 1995 och gäller året 1993.

2. Rapportens innehåll

2.1. Rapporten består av fem kapitel. I det första kapitlet ger kommissionen en inledande utvärdering av reformerna från 1988. I kapitel 2 går kommissionen närmare in på utvecklingen per mål och per medlemsstat. På samma gång ger rapporten en översikt av gemenskapens initiativ. Ansvaret beträffande budgetens verkställande behandlas i kapitel 3. I kapitel 3 och 4 granskar kommissionen de stora projekten och blickar framåt mot en ny programperiod. Den beskriver också hur parlamentets och ESK:s synpunkter, har följts upp.

2.2. Enligt kommissionen ville ESK särskilt att den fjärde årliga rapporten skulle utvärdera åtgärderna. Kommissionen tog med det i den nuvarande rapporten. Den uppmärksammade också de sociala gruppernas roll. I rapporten från 1992 gick kommissionen tydligen inte tillräckligt mycket in på kompletterande åtgärder och bruket av teknisk assistans. Det tas upp i den här rapporten.

3. Allmänna anmärkningar

3.1. Ekonomiska och sociala kommittén beklagar att rapporten från 1993 kommer 1995. Det tycks som om kommissionen inte lägger stor vikt vid sådana rapporter. ESK anser att sådana rapporter skulle spela en viktig roll för vidare genomförande av program och projekt och därför är det nödvändigt med en adekvat och snabb rapportering. Med utvecklingen av en ny programperiod hade ESK naturligtvis förväntat att den årliga rapporten från 1993 skulle behandlas så snabbt att den fortfarande kunde spela en roll vid utvecklingen av verksamhetsprogrammen för åren 1994-1999.

3.2. Kommittén får intrycket av att kommissionen bara vill använda den årliga rapporten för att visa vad som hänt under den period som gått. Kommittén rekommenderar att kapitel med analyser införs i rapporten. De kan ha ett inflytande i framtiden.

3.3. Ekonomiska och sociala kommittén anser att kommissionen inte på ett korrekt sätt svarat på ESK:s synpunkter på den fjärde årliga rapporten. Därför vill ESK att följande skall uppmärksammas i det yttrande som begärts:

- den årliga rapporten skall uppmärksamma samordningen av medlemsstaternas och gemenskapens regionalpolitik liksom relationen mellan regionalpolitiken och andra gemensamma politikområden samt miljökonsekvenserna (3.4.1)

- principen om partnerskap (4.1);

- ekonomiska och sociala gruppers inblandning (4.1.3 - 4.1.6);

- kompletterande åtgärder (4.2);

- koncentration (4.3);

- utvärdering av strukturfondernas inverkan (4.4);

- inverkan på annan gemenskapspolitik (4.5).

3.4. I sin årliga rapport anger kommissionen att den bara övervägt några av dessa aspekter. Detta gör ESK besviken särskilt som dessa frågor är av mycket stor betydelse, också för strukturfondernas framtida användning.

3.5. Kommittén lägger fortfarande vikt vid att få delta i utarbetandet av framtida rapporter men är rädd för att kommissionen inte gör det. ESK har trots kommissionens uttalanden nämligen inte fått delta i tillräckligt stor utsträckning när strukturen skall bestämmas och den årliga rapporten skall presenteras. Om Ekonomiska och sociala kommittén hade varit involverad skulle det kanske ha kommit rapportens läsbarhet till godo.

3.6. Kommittén är för övrigt positivt inställd till rapporten. Rapporten är rik på information och en guldgruva av data om nuvarande strukturfonders tillstånd. Kommittén gläds åt av att man tagit hänsyn till de sociala grupperna som kommittén har bett om i sina tidigare yttranden. Kommittén menar det verkligen.

3.6.1. Ekonomiska och sociala kommittén anser dock att kommissionen inte tillräckligt utnyttjar den enorma potential av information som finns tillgänglig. Förslagets innehåll bör vara mindre beskrivande och mer analyserande till sin natur.

3.6.2. Programmet för åren 1989-1993 måste utvärderas. Endast då är det möjligt att göra en effektiv analys över förbättringarna för åren 1994-1999.

3.7. För att öka rapportens tillgänglighet föreslår kommittén att en sammanfattning görs som kan läggas till senare.

4. Särskilda anmärkningar

4.1. ESK har stora svårigheter att, med nuvarande rapport som grund, presentera hur mycket som har gjorts för att tillgodose kraven på kompletterande åtgärder och koncentration. Beträffande kompletterande åtgärder, säger kommissionen, att dessa bara har undersökts tillräckligt i mål 1- områdena. Utvecklingen av de andra målsättningarna låter vänta på sig (2.5).

4.2. Beträffande koncentration tycker ESK att rapporten egentligen inte ger en värdering av hur erhållna resultat uppnåtts. Kommissionen begränsar sig (i rapporten) till att räkna upp de projekt som kom ifråga för de olika målen utan att rapportera om någon utveckling eller effekt (2.2).

4.3. Rapporten uppmärksammar samordningen av regionalpolitik med annan europeisk politik. Enligt rapporten tycks det inom detta område finnas flera olika problem. Särskilt uppföljningen av europeiska miljöåtgärder lämnar mycket kvar att önska (kapitel 4, paragraf 2.1).

4.3.1. Här uppstår ett stort problem. Måste den europeiska regionalpolitiken anpassas till annan europeisk politik eller måste först europapolitikens allmänna referensramar fastställas så att strukturfonderna kan passas in i dessa? ESK vill inte uttala sig om detta i det här yttrandet utan tänker behandla det senare i år i ett yttrande på eget initiativ.

4.4. Sociala gruppers deltagande kan ske på olika nivåer; på europeisk, nationell och regional nivå. Kommittén har fått intrycket att deltagandet på europeisk nivå sker enligt överenskommelse. Några frågetecken uppstår dock beträffande efterlevnaden av dessa principer på nationell nivå, för att inte tala om på regional nivå.

4.4.1. För ESK är bestämmelserna för sociala gruppers deltagande av grundläggande betydelse. Mer uppmärksamhet måste riktas mot detta under den nya programperioden, men intrycket består att medlemsstaterna är mindre noggranna med dessa bestämmelser. ESK skulle vilja se att dessa krav betonades mer i nästa årliga rapport. Man bör också uppmärksamma den tidpunkt då de sociala och ekonomiska grupperna skall delta och vad de exakt skall göra. Myndigheterna måste i sina förslag ange vilka överläggningar som ägt rum och vad som hänt med resultatet från dessa. Dessutom måste varje relevant nivå uppmärksammas. Kommissionen måste redogöra för dessa nationella erfarenheter i sin rapport. Detta för att motverka att de sociala gruppernas deltagande inte bara skall bli en formalitet. Kommittén uppmanar kommissionen att dessa krav skall vara ett viktigt kriterium när ett särskilt projekt skall finansieras, särskilt med hänsyn till den nya ramförordningen.

4.5. I den här rapporten uppmärksammade kommissionen inte samordningen mellan nationell regionalpolitik och europeisk regionalpolitik. Kommittén tror på idén om en sådan samordning eftersom den anser att det är ett nödvändigt krav för en effektiv regionalpolitik. I den här rapporten hade en översikt kunnat ges över vilka regioner medlemsstaterna hade valt samt kommissionens val. Det kunde ge en idé om hur den europeiska regionalpolitiken tillämpas. Kommissionen ger emellertid vart tredje år ut en periodisk redogörelse för den sociala och ekonomiska situationen och utvecklingen i gemenskapens regioner.

4.6. I kapitel 4, paragraf 1.8 säger kommissionen att kapitalkostnaderna per arbetstillfälle måste preciseras vid reformen av strukturfonderna. Tyvärr har kommittén förgäves i rapporten sökt efter utvärderingen av denna aspekt. Den hoppas att en följande rapport ger mer information. Ekonomiska och sociala kommittén beklagar att det i kapitlet inte finns någon systematisk presentation av uppgifter.

Bryssel den 25 oktober 1995.

Ekonomiska och sociala kommitténs

ordförande

Carlos FERRER