Europeiska gemenskapernas slutliga årsredovisning

Budgetåret 2002

Volym I

Konsoliderade rapporter om genomförandet av budgeten och konsoliderade årsredovisningar

(2003/C 316/01)

INNEHÅLLSFÖRTECKNING

>Plats för tabell>

UTVECKLINGEN AV EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÄKENSKAPER

De offentliga räkenskapernas informationssystem har avsevärt utökat sina mål: från att helt enkelt redovisa genomförandet av budgeten eftersträvas nu en mer dynamisk och övergripande förvaltning som visar de ekonomiska, finansiella, och förmögenhetsmässiga konsekvenserna av beslut i budget- och finansfrågor.

På senare år har man utvecklat Europeiska gemenskapernas räkenskaper från ett redovisningssystem som är koncentrerat på att endast beskriva budgetens utgifts- och inkomsttransaktioner enligt kassaprincipen till en periodiserad redovisning som skall presentera gemenskapernas finansiella situation mer fullständigt och utöver budgetårets inkomster och utgifter visa samtliga tillgångar, fordringar och skulder. Kommissionen har åtagit sig att gradvis ansluta sig till det system som används i många medlemsstater och som rekommenderas av internationella organ som IFAC(1) och OECD.

Vissa beslut som fattades 2002 sätter gemenskapen i spetsen för det internationella arbetet med att modernisera redovisningen från och med budgetåret 2005.

Den nya budgetförordningen(2) innehåller riktlinjerna för Europeiska gemenskapernas nya räkenskaper från och med 2005. Enligt övergångsbestämmelserna i budgetförordningen skall bestämmelserna i avdelning VII i del I - räkenskaper tillämpas gradvis så långt som det är tekniskt möjligt, och fullt ut från och med 2005. Denna gradvisa tillämpning gäller i synnerhet de nya principerna för institutionernas räkenskaper.

Ett dubbelt system kommer att inrättas. Budgeträkenskaperna skall fortsätta styras av kassaprincipen medan de allmänna räkenskaperna från och med 2005 skall föras helt och hållet som periodiserad redovisning.

I kommissionens meddelande om modernisering av Europeiska gemenskapernas redovisningssystem av den 17 december 2002 behandlas de åtgärder som krävs för att modernisera redovisningen, tidsplanen och de medel som krävs. Ett nytt bokföringssystem kommer att utarbetas. De tillämpliga bestämmelserna och metoderna skall anpassas till internationellt gångbara normer såsom de internationella redovisningsstandarderna för den offentliga sektorn (IPSAS) och, för affärshändelser som ännu inte täcks av dessa, de internationella redovisningsstandarderna (International Accounting Standards). De kommer att behandlas i en kommitté för redovisningsstandarder som skall avge ett fackmässigt och oberoende yttrande. Affärshändelser skall definieras för varje transaktion och IT-strukturen ses över så att allt registreras vid källan och alla konteringshändelser tas med. Redovisningarna kan därmed framställas automatiskt. Den interna kontrollen av generaldirektoraten kommer att utsträckas till redovisning. Också konsolideringen kommer att bli mer omfattande.

Redan innan reformen har kommissionen på sista tiden tillämpat vissa inslag av periodiserad redovisning utan att kunna tillämpa motsvarande standarder helt och hållet.

För närvarande härstammar uppgifterna inte helt och hållet från något integrerat redovisningssystem. Räkenskapsförarnas tjänsteenheter måste i realiteten använda sig av uppgifter utanför bokföringen hos olika generaldirektorat, både för att komplettera balansräkningen och för att upprätta bilagorna till balansräkningen.

Under 2000 och 2001 har insatser gjorts för att öka tillförlitligheten på uppgifterna om anläggningstillgångar, inventarier, förteckningen över finansiella mellanhänder, värderingen av fordringarna och tjänstemännens pensionsrättigheter.

Ansträngningarna har fortsatt och fördjupats under budgetår 2002. De årliga räkenskaperna och förklarande anmärkningarna har blivit fullständigare, nya inslag i och utanför balansräkningen har tagits med, värderingen av bidragen till Europeiska investeringsfonden har anpassats till IPSAS-normerna och konsolideringsarbetet har förbättrats.

ÅRSREDOVISNINGENS UPPSTÄLLNING

1. Den konsoliderade redovisningen utarbetas enligt artikel 121 i budgetförordningen av den 25 juni 2002 för Europeiska gemenskapernas allmänna budget.

Årsredovisningen lämnas varje år av Europeiska kommissionen. Den innehåller alla EU-institutionernas budget- och bokföringsuppgifter.

2. Europeiska gemenskapernas räkenskaper redovisas i tre volymer.

Volym I - Konsoliderade rapporter om genomförandet av budgeten och konsoliderade årsredovisningar

Volym II - Häfte I: Kommissionen - Rapport om genomförandet av budgeten

- Häfte II: Kommissionen och Euratoms försörjningsbyrå - Årsredovisningar

Volym III - Europaparlamentet, rådet, domstolen, revisionsrätten, Europeiska Ekonomiska och Sociala kommittén, Regionkommittén och ombudsmannen

Årsredovisningarna omfattar numera tre volymer. Enligt artikel 122 i den nya budgetförordningen skall rapporten om budgetförvaltningen och den ekonomiska förvaltningen inte längre ingå i utan åtfölja årsredovisningen.

Enligt övergångsbestämmelserna i artiklarna 129.2 och 181.2 i den nya budgetförordningen skall kommissionens räkenskapsförare konsolidera de slutliga redovisningarna. Därefter skall kommissionen enligt artiklarna 129.3 och 181.2 i budgetförordningen godkänna dem och överlämna dem till Europaparlamentet, rådet och revisionsrätten senast den 15 oktober året efter det budgetår som löpt ut.

De slutliga redovisningarna skall offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning tillsammans med revisionsrättens revisionsförklaring senast den 30 november 2003 enligt artiklarna 129 och 181 i budgetförordningen.

KAPITEL I

KONSOLIDERADE RAPPORTER OM GENOMFÖRANDET AV BUDGETEN OCH EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS PRELIMINÄRA ÅRSREDOVISNING

BUDGETUTFALL 2002

Utfallet av genomförandet av Efta-EES-anslag finns under rubrik IV.C.1 under skulder i den konsoliderade balansräkningen.

Utfallet av genomförandet av Europeiska gemenskapernas allmänna budget finns under rubrik I.A.1 under skulder i den konsoliderade balansräkningen.

>Plats för tabell>

SAMMANSTÄLLNING AV UTFALLET PÅ INKOMSTSIDAN I 2002 ÅRS ALLMÄNNA BUDGET

>Plats för tabell>

DETALJERADE UPPGIFTER FÖR AVDELNING 1: EGNA MEDEL

>Plats för tabell>

DETALJERADE UPPGIFTER FÖR AVDELNING 3: DISPONIBELT ÖVERSKOTT

>Plats för tabell>

DETALJERADE UPPGIFTER FÖR PUNKT 1500: KORRIGERING AV BUDGETOBALANSER

>Plats för tabell>

BUDGETÅR 2002: JÄMFÖRELSE MELLAN DEN SLUTLIGA INKOMSTBUDGETENS UTFALL FÖR 2002 OCH 2001

>Plats för tabell>

DETALJERADE UPPGIFTER AVDELNING 1: EGNA MEDEL

>Plats för tabell>

DETALJERADE UPPGIFTER AVDELNING 3: DISPONIBLA ÖVERSKOTT

>Plats för tabell>

1. KONSOLIDERAD SAMMANSTÄLLNING AV DET FAKTISKA VERKSTÄLLANDET AV UTGIFTER

>Plats för tabell>

2. KONSOLIDERAD SAMMANSTÄLLNING AV DET FAKTISKA UTNYTTJANDET AV UTGIFTERNA

>Plats för tabell>

3. KONSOLIDERAD SAMMANSTÄLLNING AV DET FAKTISKA UTNYTTJANDET AV UTGIFTERNA

>Plats för tabell>

4. KONSOLIDERAD SAMMANSTÄLLNING ÖVER UTESTÅENDE ÅTAGANDEN FRÅN TIDIGARE BUDGETÅR

>Plats för tabell>

Tabell 1

JÄMFÖRELSE AV BUDGETGENOMFÖRANDET FÖR BUDGETÅRET 2002 MED BUDGETÅRET 2001

>Plats för tabell>

>Plats för tabell>

>Plats för tabell>

>Plats för tabell>

Tabell 2

UTNYTTJANDE AV BUDGETANSLAG I ÅTAGANDE- OCH BETALNINGSBEMYNDIGANDEN PER INSTITUTION

>Plats för tabell>

>Plats för tabell>

Tabell 3

ÅTAGANDE- OCH BETALNINGSBEMYNDIGANDENAS SAMMANSÄTTNING OCH UTVECKLING

>Plats för tabell>

Tabell 4

GENOMFÖRANDE AV BUDGETÅRETS ÅTAGANDEBEMYNDIGANDEN

>Plats för tabell>

Tabell 5

GENOMFÖRANDE AV BUDGETÅRETS BETALNINGSBEMYNDIGANDEN

>Plats för tabell>

Tabell 6

FÖRDELNING AV ÅTAGANDEN SOM SKALL BETALAS

>Plats för tabell>

KAPITEL II

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KONSOLIDERADE ÅRSREDOVISNINGAR

BALANSRÄKNING

TILLGÅNGAR

>Plats för tabell>

SKULDER OCH EGET KAPITAL

>Plats för tabell>

KAPITEL III

(1) International Federation of Accountants.

(2) EGT L 248, 16.9.2002.

BILAGA 1

PRINCIPER, BESTÄMMELSER OCH REDOVISNINGSMETODER

REDOVISNINGSPRINCIPER

1. Rättsliga bestämmelser

Redovisningen följer bestämmelserna i rådets förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002 av den 25 juni med budgetförordning för Europeiska gemenskapernas allmänna budget och kommissionens förordning (EG, Euratom) nr 2342/2002 av den 23 december 2002 om genomförandebestämmelser för budgetförordningen. Årsredovisningen för 2002 utarbetades för första gången enligt den nya budgetförordningen, men under tillämpning av övergångsregler som nämns nedan.

Samma värderingsregler och redovisningsmetoder tillämpas av alla EU-institutioner som för närvarande omfattas av konsolideringen, nämligen Europeiska kommissionen, Europaparlamentet, rådet, domstolen, revisionsrätten, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén, Regionkommittén och ombudsmannen. Detta skall garantera harmoniserade räkenskaper och samstämmiga uppgifter.

2. Den nya budgetförordningen

Bestämmelserna om årsredovisningar och löpande räkenskaper finns i avdelning VII i första delen av den nya budgetförordning som antogs av rådet den 25 juni 2002 (EGT L 248, 16.9.2002, s. 1 med rättelse i EGT L 25, 30.1.2003, s. 43).

Den nya budgetförordningen tillämpas i princip från och med den 1 januari 2003 men artikel 181 innehåller flera övergångsbestämmelser, varav vissa avser årsredovisning.

I synnerhet avses tidsplanen för att lämna årsredovisning, som budgetår 2005 kommer att skjutas fram med cirka en månad för att ge den myndighet som beviljar ansvarsfrihet motsvarande tid. Enligt artikel 128 skall kommissionens räkenskapsförare från och med budgetår 2005 utarbeta preliminära konsoliderade redovisningar före den 31 mars efter det budgetår som löpt ut, med utgångspunkt i de preliminära redovisningarna från institutionerna och byråerna som skall ha lämnats före den 1 mars. Räkenskaperna skall sändas till revisionsrätten som kan meddela iakttagelser fram till den 15 juni (artikel 129). Med utgångspunkt i dessa iakttagelser skall kommissionen senast den 31 juli utarbeta de slutliga konsoliderade räkenskaperna, som skall offentliggöras senast den 31 oktober tillsammans med revisionsrättens revisionsförklaring.

Enligt övergångsbestämmelserna skall bestämmelserna i avdelning VII i första delen av budgetförordningen tillämpas gradvis så långt som det är tekniskt möjligt, och fullt ut under budgetåret 2005. Denna gradvisa tillämpning gäller i synnerhet de nya principerna för institutionernas räkenskaper.

Enligt övergångsbestämmelserna i artiklarna 129.2 och 181.2 i den nya budgetförordningen skall kommissionens räkenskapsförare konsolidera de slutliga redovisningarna. Därefter skall kommissionen enligt artiklarna 129.3 och 181.2 i budgetförordningen godkänna dem och överlämna dem till Europaparlamentet, rådet och revisionsrätten senast den 15 oktober året efter det budgetår som löpt ut.

De slutliga redovisningarna för budgetåret 2002 är uppställda på följande sätt: volym I innehåller de slutliga konsoliderade årsredovisningarna, volym II innehåller kommissionens slutliga årsredovisningar och volym III innehåller övriga institutioners och organs slutliga årsredovisningar.

3. Redovisningsprinciper

Redovisningen skall visa institutionernas verksamhet och verksamhetsområden, förklara hur de finansieras samt innehålla slutgiltiga uppgifter om insatserna.

Det är också syftet med den konsoliderade årsredovisning som Europeiska kommissionen årligen upprättar.

Redovisningen skall inte bara vara informativ och ge en tillförlitlig och rättvisande bild av situationen, den skall dessutom vara tydlig, förståelig, koncis och jämförbar från ett budgetår till ett annat. Det är riktlinjerna för detta dokument.

De europeiska institutionernas räkenskaper delas upp i allmänna räkenskaper och budgeträkenskaper. Räkenskaperna skall föras per kalenderår och uttryckas i euro.

Budgeträkenskaperna visar hur budgeten genomförts i detalj. De bygger på en modifierad kassabaserad redovisning(1).

De allmänna räkenskaperna skall ge en översikt av budgetårets samlade utgifter och inkomster i en balansräkning som upprättas för det föregående budgetåret på balansdagen den 31 december.

Följande grundläggande redovisningsprinciper fastställs i artikel 124 i budgetförordningen:

- Principen om kontinuerlig verksamhet.

- Principen om beständiga redovisningsmetoder.

- Principen om uppgifters jämförbarhet.

- Väsentlighetsprincipen.

- Principen om att inte tillämpa kvittning.

- Principen att verkligheten går före formen.

- Periodiserad redovisning.

- Försiktighetsprincipen.

I övergångsbestämmelserna i budgetförordningen anges dock att principerna skall tillämpas gradvis så långt som det är tekniskt möjligt, och fullt ut budgetåret 2005.

I årsredovisningen 2002 beaktas vissa inslag i försiktighetsprincipen och den periodiserade redovisningen, till exempel värdeminskning på fordringar och finansiella anläggningstillgångar, avskrivningar, vissa avsättningar och redovisning av betalningsbemyndiganden som överförts som utgifter och skulder för budgetåret. Redovisningarna kommer att utvecklas gradvis så att redovisningsprinciperna tillämpas fullt ut från och med budgetåret 2005.

BESTÄMMELSER OCH REDOVISNINGSMETODER

1. Omräkningskurs

1.1 Euron är den enhet som används i räkenskaperna.

1.2

>Plats för tabell>

Följande rubriker räknas om enligt andra metoder:

- Materiella och immateriella anläggningstillgångar: värdering till inköpspris, omräknat i euro till den kurs som gällde på dagen för inköpet.

- En del utestående åtaganden avser åtaganden i nationell valuta som vid bokföringen räknas om till euro enligt gällande kurs i december. Det totala beloppet i euro för dessa åtaganden får inte skrivas upp senare.

- De förskott som betalats via garantisektionen vid EUGFJ räknas om enligt omräkningskursen den tionde dagen i månaden efter den månad då de beviljats.

- Interimskonton: värdet i euro beräknas enligt den omräkningskurs som gällde när transaktionen bokfördes.

1.3 Belopp i andra valutor än euro, förutom de som nämns nedan, räknas om vid räkenskapernas avslutande enligt kursen för euron vid samma tidpunkt. Det omräknade beloppet behandlas enligt följande:

- Likvida medel: positiva och negativa växelkursskillnader avseende likvida medel motbokas i resultaträkningen.

- Belopp i andra valutor, utom likvida medel: Om de negativa växelkursskillnaderna avseende tillgångar och skulder i en viss valuta är större än de positiva kursskillnaderna avseende tillgångar och åtaganden i samma valuta förs differensen upp i resultaträkningen. I annat fall förs överskottet upp under rubriken "Tillfälliga skuldkonton".

1.4 Inkomster (och utgifter) i andra valutor skall omvandlas enligt en månatlig kurs.

2. Inkomster

2.1 Egna medel och finansiella bidrag redovisas med de belopp som under budgetåret överförts till konton som öppnats i kommissionens namn av medlemsstaternas myndigheter.

För egna medel från moms, egna medel från BNI och finansiella bidrag skall skillnaden mellan prognoserna i budgeten och de belopp som faktiskt ställs till förfogande, räknas fram senast den 1 juli närmast påföljande budgetår. Differensen förs då upp i en ändringsbudget för budgetåret i fråga.

2.2 Övriga inkomster redovisas med de belopp som faktiskt uppburits under budgetåret.

3. Utgifter

3.1 Utgifterna i budgetsaldot omfattar betalningar ur budgetårets betalningsbemyndiganden, till vilka kommer betalningsbemyndiganden som överförs till följande budgetår.

3.2 Betalningar ur budgetårets betalningsbemyndiganden skall utanordnas och föreläggas styrekonomen senast den 31 december och verkställas av räkenskapsföraren senast den 15 januari närmast påföljande år.

För garantisektionen vid EUGFJ skall medlemsstaterna verkställa betalning fr.o.m. den 16 oktober 2001 t.o.m. den 15 oktober 2002, varför åtagande och godkännande av utgifter skall föreläggas räkenskapsföraren senast den 31 januari 2003. Beslut om att avsluta räkenskaperna över utgifterna vid garantisektionen vid EUGFJ kan senareläggas, efter kontroller i medlemsstaterna.

4. Ekonomiskt resultat för budgetåret

Det ekonomiska resultatet visar utfallet av gemenskapens verksamhet, i vissa delar med tillämpning av principen om periodiserad redovisning. I de förklarande anmärkningarna anges i vilka delar principen tillämpats.

Enligt den nya budgetförordningen skall principen om periodiserad redovisning tillämpas gradvis fram till 2005. Ett av målen med att modernisera räkenskaperna var att gå över från en bokföring som bygger på en modifierad kassabaserad redovisning till periodiserad redovisning.

Det ekonomiska resultatet består av utfallet för budgetgenomförandet under budgetåret, justeringar samt upp- och utlåningsverksamheten.

4.1 Resultatet av genomförandet av budgeten

Resultatet av genomförandet av budgeten har två inslag: Europeiska gemenskapernas resultat och bidraget från de EES-anslutna Eftaländerna. Enligt artikel 15 i förordning (EG, Euratom) nr 1150/2000 om egna medel skall saldot bestå av differensen mellan

- de sammanlagda inkomster som uppburits under budgetåret, och

- summan av de betalningar som verkställs via budgetårets anslag, plus överföring av betalningsbemyndiganden från samma budgetår till närmast efterföljande budgetår(2).

Denna differens skall ökas eller minskas med

- nettosumman av de betalningsbemyndiganden som överförts från tidigare budgetår och som förfaller, och de eventuella betalningar som, på grund av eurokursens variationer, överskrider de icke-differentierade anslag som överförts från tidigare budgetår,

- saldot av de kursvinster och -förluster som gjorts under budgetåret.

Budgetårets resultat betalas följande år till medlemsstaterna.

4.2 Resultatet av justeringarna

Årets räkenskaper förs enligt kassaprincipen. För att kunna upprätta en balansräkning som samtidigt ger en verklighetstrogen bild av tillgångarna, den finansiella situationen och resultatet är det nödvändigt att göra ett antal justeringar. Genom justeringarna korrigeras de kostnader och kapitalinkomster som bokförts som inkomster eller utgifter enligt principen om kassaredovisning och det blir också möjligt att bokföra andra inkomster och utgifter än de som tas upp i budget.

Dessa justeringar gör det möjligt att ta fram en modifierad periodiserad årsredovisning (modified accrual accounting) med utgångspunkt i en modifierad kassabaserad redovisning.

4.3 Resultat av upp- och utlåningsverksamheten

Upp- och utlåningsverksamheten är transaktioner utanför budgeten som föreskrivs enligt fördraget. Med tanke på budgetbalansen är gemenskaperna inte behöriga att finansiera sin verksamhet genom lån.

I de fördrag genom vilka gemenskaperna inrättades finns dock vissa instrument som ger kommissionen rätt att för gemenskapernas räkning ta upp lån på finansmarknaderna och bevilja lån till slutliga mottagare som ger gemenskaperna möjlighet att utnyttja fördelaktiga villkor på marknaderna.

Upp- och utlåningsverksamheten separeras från det övriga saldot. Saldot överförs till Europeiska gemenskapernas allmänna budget. Man har även inrättat en reserv för oförutsedda utgifter.

5. Värderingsregler

Om inte annat anges i de förklarande anmärkningarna till balansräkningen värderas nedanstående rubriker på följande sätt:

5.1 Materiella och immateriella anläggningstillgångar värderas till anskaffningspris med undantag för tillgångar som framställs av Europeiska gemenskaperna, vilka tas upp till självkostnadspris och tillgångar som erhållits gratis, som tas upp till marknadsvärdet. De värden som erhålls räknas sedan om till euro till den kurs som gällde när tillgångarna förvärvades. Bokföringsvärdet av immateriella tillgångar motsvarar anskaffningspriset eller det justerade självkostnadspriset efter uppskrivningar, avskrivningar och bestående värdeminskningar.

Egendom som omfattas av hyrköpskontrakt tas upp till värdet den dag hyreskontraktet trädde i kraft till det lägsta av följande värden: egendomens marknadsvärde eller nuvärdet av minimibetalningarna enligt artikel 21 i förordning (EG) nr 2909/2000 av den 29 december 2000.

Med undantag för mark, anläggningar under uppförande, förskottsbetalningar och konstverk skall anläggningstillgångarna avskrivas linjärt och per helår (avdelning IV, kapitel 4 i förordning (EG) nr 2909/2000 av den 29 december 2000 om bokföring och redovisning av Europeiska gemenskapernas icke-finansiella anläggningstillgångar) i den takt som anges nedan.

Avskrivningsplan

>Plats för tabell>

5.2 Lager

Kontorsmaterial och andra förbrukningsvaror värderas till det senaste anskaffningsvärdet.

Vetenskaplig utrustning: lager av tungt vatten, klyvbara ämnen, prover för industriellt och vetenskapligt bruk tas upp i balansräkningen till det lägsta av följande två värden: anskaffningspris/självkostnadspris för de senast anskaffade tillgångarna eller marknadsvärdet.

Publikationer: lagret av publikationer värderas till självkostnadspris. Självkostnadspriset inkluderar alla direkta och indirekta tillverkningskostnader. Tillverkningskostnader avser kostnader för inköp, omarbetning och övriga omkostnader.

5.3 Finansiella anläggningstillgångar värderas till anskaffningspris. Om de utfärdats i annan valuta skall de omräknas enligt slutkursen. Enligt försiktighetsprincipen skall värdekorrigering göras när förlust är trolig.

5.4 Fordringar bokförs till det nominella värdet, omräknat i euro till slutkursen, med undantag för sådana fordringar som anges till fast kurs. Fordringar är finansiella instrument som enligt IPSAS-norm 15 skall värderas till sitt reella värde. För att göra detta räknas värdejusteringar fram och bokförs. En värdeminskning tillämpas därför på belopp som inte anses kunna återvinnas.

Två sorters värdeminskningar förekommer:

- En särskild värdeminskning tillämpas på belopp som anses vara omöjliga att återfå, oberoende av eventuella rättsliga förfaranden, (risken för att inte återfå beloppet analyseras därmed för varje fordran).

- En schablonmässig värdeminskning tillämpas när man inte kan avgöra vilka fordringar som inte går att återfå. Fordringar som förfallit för över ett år sedan minskas med 20 %. För varje nytt år minskas värdet med ytterligare 20 %. Efter fem år har därför utestående fordringar "skrivits av".

5.5 Kapitalinvesteringar och disponibla medel bokförs till nominellt värde omräknat i euro till slutväxelkursen. Av försiktighetsskäl skall värdekorrigering göras när förlust är trolig.

5.6 Skulder bokförs till nominellt värde och räknas om i euro till slutväxelkursen om de angivits i annan valuta.

6. Förhandsfinansiering

Delbetalningar inom ramen för driftsutgifterna tas upp som budgetutgifter och förs inte in i balansräkningen.

Förskott via offentliga eller privata mellanhänder som inte kommit de slutliga stödmottagarna till godo per 31 december 2002 och som tagits upp som budgetutgifter redovisas som kortfristiga fordringar på tillgångssidan i balansräkningen.

7. Konsolidering

De konsoliderade räkenskaperna omfattar Europaparlamentets, rådets, kommissionens (inklusive publikationsbyrån och det gemensamma forskningscentret), domstolens, revisionsrättens, Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs, Regionkommitténs samt ombudsmannens räkenskaper.

Den metod som tillämpas är fullständig konsolidering.

Enligt artikel 121 i budgetförordningen skall räkenskaperna för institutionerna och vissa byråer i EU:s medlemsstater konsolideras. Budgetår 2005 skall konsolideringen utvidgas till att omfatta de byråer som avses i artikel 185 i budgetförordningen. I samband med moderniseringen av gemenskapens räkenskaper och i synnerhet med tanke på den gradvisa tillämpningen av IPSAS-normerna fram till 2005 bör man undersöka om konsolideringen bör omfatta även andra byråer eller organ. Frågan om konsolidering av övriga organ kommer att ställas till kommittén för redovisningsstandarder, ett forum för experter på offentlig redovisning som inrättades i samband med moderniseringsarbetet.

När det gäller avvecklingen av EKSG har medlemsstaterna i väntan på att Nicefördraget träder i kraft den 1 februari 2003 tillfälligt givit Europeiska kommissionen i uppdrag att fram till slutet av 2002 förvalta EKSG:s räkenskaper. De är inte konsoliderade utan biläggs till den redovisning kommissionen utarbetar årligen enligt artikel 275 i EG-fördraget och budgetförordningen för Europeiska gemenskapernas allmänna budget.

(1) Vissa inslag, till exempel överförda anslag och fastställda fordringar skiljer den från kassabaserad redovisning.

(2) För Efta- och EES-länderna framgår de överförda anslagen från budgetår N till bugetår N+ 1 efter det att räkenskaperna avslutats. Därför tas anslagsöverföringar från budgetår N-1 till budgetår N med i saldot.

BILAGA 2

FÖRKLARANDE ANMÄRKNINGAR TILL GENOMFÖRANDET AV BUDGETEN

DEN ALLMÄNNA BUDGETEN OCH OLIKA TYPER AV ANSLAG

Den allmänna budgeten är det huvudsakliga instrumentet för gemenskapernas finansiella politik och i denna rättsakt föreskrivs och godkänns varje år gemenskapernas inkomster och utgifter.

I artikel 272 i EG-fördraget anges de olika etapper i budgetförfarandet som automatiskt följer på varandra inom fastställda tidsfrister som budgetmyndigheten, Europaparlamentet och ministerrådet ovillkorligen måste respektera.

Varje år gör kommissionen en uppskattning för det kommande budgetåret av samtliga EU-institutioners inkomster och utgifter och upprättar ett preliminärt budgetförslag som överlämnas till budgetmyndigheten.

På grundval av detta preliminära budgetförslag utarbetar rådet ett budgetförslag som blir föremål för förhandlingar mellan budgetmyndighetens båda grenar.

Budgeten antas av ordföranden för Europaparlamentet och vinner därmed laga kraft. Genomförandet av budgeten är en uppgift som främst sköts av kommissionen.

Om inte annat sägs hänvisas i det följande till den nya budgetförordningen, som antogs av rådet den 25 juni 2002 (EGT L 248 av den 16 september 2002, s. 1, med rättelse i EGT L 25 av den 30 januari 2003, s. 43, tillämplig från och med den 1 januari 2003). I förklaringarna nedan hänvisas i allmänhet till denna nya förordning, om bestämmelserna kan jämföras med den gamla förordningen. Vid ändring nämns den gällande förordningen. Vid behov anges också den nya bestämmelsen.

1. BUDGETPRINCIPERNA

Flera grundprinciper styr Europeiska gemenskapernas budget.

- Principen om enhet och riktighet i budgeten: innebär att alla gemenskapernas inkomster och utgifter skall tas upp i ett och samma budgetdokument.

- Principen om universalitet: omfattar två regler, nämligen

- att budgetinkomster inte får avsättas för särskilda utgiftsposter (samtliga inkomster täcker samtliga utgifter), och

- att inkomster och utgifter tas upp som bruttobelopp i budgeten utan att justeras mot varandra.

- ettårighet: innebär att de uppförda anslagen är tillgängliga under ett enda budgetår och måste användas under detta budgetår.

- Principen om jämvikt: innebär att inkomster och utgifter är balanserade i budgeten (de beräknade inkomsterna täcker betalningsåtagandena).

- Principen om specificering: innebär att varje anslag måste ha ett särskilt ändamål och tilldelas ett specifikt mål.

- Principen om en enda beräkningsenhet: innebär att budgeten skall upprättas och genomföras i euro och räkenskaperna skall redovisas i euro.

- Principen om sund ekonomisk förvaltning: innebär att budgetanslagen skall användas enligt principerna om sparsamhet, effektivitet och ändamålsenlighet.

- Principen om öppenhet: innebär att budgeten skall upprättas och genomföras och räkenskaperna skall läggas fram med hänsyn tagen till principen om klarhet och öppenhet. Budgeten och ändringsbudgetarna skall offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning.

2. BUDGETENS STRUKTUR

Budgeten skall utgöras av

a) en allmän inkomstberäkning, och

b) separata avsnitt för de olika institutionernas inkomst- och utgiftsberäkningar. Avsnitt I: parlamentet, avsnitt II: rådet, avsnitt III: kommissionen, avsnitt IV: domstolen, avsnitt V: revisionsrätten, avsnitt VI: Europeiska ekonomiska och sociala kommittén, avsnitt VII: Regionkommittén och avsnitt VIII: ombudsmannen.

Inkomsterna och utgifterna för varje institution är indelade efter slag eller ändamål i avdelningar, kapitel, artiklar och punkter.

3. ANSLAGENS STRUKTUR

Endast kommissionens budget innehåller administrativa anslag och driftsanslag. Övriga institutioner förfogar i realiteten endast över administrativa anslag.

I budgeten särskiljs icke-differentierade anslag från differentierade anslag.

Icke-differentierade anslag skall täcka insatser som är ettåriga (och som motsvarar budgetens ettårighetsprincip). De differentierade anslagen har införts för att jämka samman budgetens ettårighetsprincip med behovet att finansiera insatser som genomförs under flera år. Under budgetåret i fråga täcker de den totala kostnaden för rättsliga åtaganden för åtgärder som avser mer än ett budgetår.

a) De icke-differentierade anslagen motsvarar

- hela området administration (del A av kommissionens avsnitt och avsnitten för alla övriga institutioner),

- ettåriga anslag från garantisektionen vid EUGFJ,

- vissa tekniska anslag (bland annat återbetalningar, garantier som ställs vid upp- och utlåning).

För icke-differentierade anslag i budgetgenomförandet görs åtagandebemyndiganden för samma belopp som betalningsbemyndigandena.

b) De differentierade anslagen skall täcka fleråriga insatser. Anslagen i del B i kommissionens avsnitt (utanför EUGFJ) motsvarar denna kategori.

De differentierade anslagen delas upp i åtagandebemyndiganden och betalningsbemyndiganden.

- Åtagandebemyndiganden: täcker den totala kostnaden för de rättsliga åtaganden som görs under budgetåret(1) för projekt som avser flera år(2).

- Betalningsbemyndiganden: täcker utgifter för att genomföra åtaganden som gjorts under tidigare budgetår(3).

4. ANSLAGENS URSPRUNG

Anslagens huvudsakliga ursprung är Europeiska unionens budget för det pågående budgetåret. Det finns dock andra typer av anslag som följer av bestämmelser i budgetförordningen. De kommer från tidigare budgetår eller utifrån.

4.1 Beviljade anslag och ändringar av den ursprungliga budgeten

- Ursprungligen beviljade anslag i budgeten

- Överföringar

Anslag kan överföras mellan budgetposter enligt artikel 22-24 i budgetförordningen.(4)

- Tilläggs- och ändringsbudget

Ändringar eller tillägg i den antagna budgeten kan göras i en ändringsbudget i vilken anslagsfördelningen förändras utan att det sammanlagda beloppen ändras, eller en tilläggsbudget som ökar det ursprungliga anslaget. Bestämmelserna finns i artikel 37-38 i budgetförordningen.

- Efta-anslag

Enligt avtalet om ett Europeiskt ekonomiskt samarbetsområde skall medlemmarna ekonomiskt stödja en del av den verksamhet som finansieras genom gemenskapens allmänna budget. De budgetposter som berörs och de avsatta beloppen offentliggörs i bilaga III till Europeiska unionens allmänna budget. De berörda posterna ökas med bidraget från Eftaländerna. De anslag som inte använts vid budgetårets slut dras tillbaka och återställs till EES-länderna.

4.2 Anslag som överförts från föregående år

- Automatiskt överförda anslag

Vissa betalningsanslag överförs automatiskt i begränsad omfattning till påföljande budgetår enligt artikel 9.4 i budgetförordningen.

- Anslag som överförs efter beslut av institutionerna

Kommissionen beslutar om överföring av vissa anslag, om de flesta förberedelser för ett åtagande är fullbordade (artikel 9.2 a i budgetförordningen) eller om den rättsliga grunden antagits sent (artikel 9.2 b). Överföringen kan avse åtagandebemyndiganden eller betalningsbemyndiganden (artikel 9.3 i budgetförordningen).

4.3 Inkomster från tredje man och arbete för tredje man

- Inkomster från tredje man

På samma sätt som för Efta-anslagen har andra länder slutit avtal med Europeiska unionen om ekonomiskt deltagande i gemenskapens verksamhet. Belopp som erhålls på detta sätt betraktas som inkomster från tredje man och tas upp i berörda budgetposter (ofta på forskningsområdet) och får överföras utan begränsningar (artikel 10 och artikel 18a och 18 d i budgetförordningen).

- Arbete för tredje man

Gemenskapens forskningscentrum kan inom ramen för sin forskning utföra arbeten för externa organisationer (artikel 161.2 i budgetförordningen). Liksom inkomsterna från tredje man redovisas arbete för tredje mans räkning i vissa budgetposter och får överföras utan begränsningar (artikel 10 och artikel 18 d i budgetförordningen).

4.4 Återanvända anslag

Återanvända anslag uppstår när oriktigt utbetalda medel återbetalas. Dessa belopp tas upp i den budgetpost ur vilken den ursprungliga betalningen gjorts. För närvarande får dessa anslag överföras inom ett år (artikel 27.2 i budgetförordningen från 1977)(5). Från och med budgetåret 2003 skall de enligt den nya budgetförordningen omvandlas till inkomster avsatta för särskilda ändamål (artikel 10 och 18 e-j i budgetförordningen) som får överföras utan begränsning.

4.5 Återinförda anslag efter återbetalning av förskott

Detta är gemenskapsmedel som återbetalas av mottagarna. Beloppen budgeteras på nytt efter beslut av kommissionen (artikel 7.7 i 1977 års budgetförordning och artikel 18.2 i den nya budgetförordningen). De belopp som förs in på detta sätt måste användas under budgetåret. Från och med den 1 januari 2003 bokförs återbetalning av förskott som inkomster avsatta för särskilda ändamål (artikel 10 och artikel 18.2 i budgetförordningen) och får överföras utan begränsning.

4.6 Återinförda åtagandebemyndiganden till följd av frigöranden

Här är det frågan om att föra in åtagandebemyndiganden som tidigare dragits tillbaka. Sådant återinförande kan ske undantagsvis om beloppet är absolut nödvändigt för att genomföra ett program (artikel 7.6 i 1977 års budgetförordning samt artikel 157 i den nya budgetförordningen).

5. SAMMANSÄTTNINGEN PÅ DE DISPONIBLA ANSLAGEN

- De slutliga budgetanslagen: ursprunglig budget + ändrings- och tilläggsbudget + överföringar + Eftaländernas bidrag.

- Anslag under budgetåret: slutgiltiga anslag + inkomster från tredje man (deltagande från tredje man).

- Tilläggsanslag: inkomster från tredje man (deltagande från tredje man) + anslag som överförts från föregående budgetår + övriga anslag (återanvända anslag + åtagandebemyndiganden som återinförts till följd av frigöranden + anslag som återinförts till följd av återbetalade förskott).

- Totalt tillgängliga anslag: slutliga budgetanslag + tilläggsanslag.

6. GENOMFÖRANDET AV BUDGETEN

Enligt artikel 48.1 i budgetförordningen skall kommissionen "genomföra budgeten på eget ansvar i enlighet med denna budgetförordning och inom ramarna för de tilldelade anslagen".

I artikel 50 preciseras att kommissionen skall ge övriga institutioner de befogenheter som krävs för att dessa skall kunna genomföra sina respektive avsnitt av budgeten.

6.1 Utfallet på budgetens inkomstsida

I budgeten anges de beräknade inkomsterna men ursprungsbudgetens prognoser kan ändras genom justeringar i tilläggs- och ändringsbudgetar i enlighet med de minskningar eller ökningar av de inkomster som fastställs under budgetåret. Budgetinkomsterna skall täcka anslagen för betalningar.

I genomförandet av budgetens inkomstsida ingår fastställda fordringar, reella inkomster på dessa fastställda fordringar och utestående belopp.

De reella inkomsterna under ett budgetår motsvarar inkomster från fordringar som fastställts under budgetåret och inkasseringar av utestående fordringar från tidigare budgetår.

6.2 Genomförande av budgetens utgiftssida

Precis som för inkomsterna görs en uppskattning av utgifterna i den ursprungliga budgeten. Genomförandet av utgifterna i budgeten åskådliggör hur anslag för åtaganden(6) och anslag för betalningar(7) utvecklats, använts, överförts och annullerats under budgetåret.

6.2.1 Användningen av medlen

- Anslag för åtaganden: De slutliga anslagen är tillgängliga under budgetåret för att göra åtaganden. Bidraget från Eftaländerna ingår i de tillgängliga anslagen. Användningen redovisas därför i alla tabeller.

- Anslag för betalningar: De slutliga anslagen är tillgängliga under budgetåret för betalningar. Bidraget från Eftaländerna ingår i de tillgängliga anslagen. Användningen redovisas därför i alla tabeller.

6.2.2 Överföringar av anslag till påföljande budgetår

Anslag för åtaganden

Vissa typer av anslag för vilka inga åtaganden gjorts under för budgetåret överförs automatiskt. Detta gäller inkomster från tredje man och anslag som återanvänts under budgetåret (artikel 10 i budgetförordningen). Överföring av anslag i budgeten beviljas av institutionerna

- om de flesta förberedelser för ett åtagande är fullbordade den 31 december (artikel 9.2 a i budgetförordningen) eller

- om den rättsliga grunden antogs under budgetårets sista kvartal (artikel 9.2 b i budgetförordningen).

Budgetmyndigheten måste underrättas om detta beslut (artikel 9.5 i budgetförordningen).

Anslag för betalningar

- Icke-differentierade anslag: Överföringar får vanligen göras om åtaganden återstår att fullgöra (artikel 9.4 i budgetförordningen).

- Differentierade anslag: Betalningsbemyndiganden som inte utnyttjats skall normalt förfalla. Kommissionen kan emellertid besluta om överföring, om påföljande års betalningsbemyndiganden inte täcker tidigare åtaganden eller åtaganden som görs mot åtagandebemyndiganden som i sin tur förts över från tidigare budgetår (artikel 9.3 i budgetförordningen).

6.2.3 Annullering av anslag

Övriga anslag (dvs. åtagandebemyndiganden och betalningsbemyndiganden som varken använts eller överförts) annulleras vid budgetårets slut (artikel 9.1 i budgetförordningen).

7. UTESTÅENDE ÅTAGANDEN

De differentierade anslagen infördes ursprungligen på grund av skillnaden mellan de åtaganden som ingicks och de betalningar som genomfördes. Denna skillnad i utestående åtaganden utgörs i själva verket av tidsskillnaden mellan den tidpunkt då åtagandena ingås och den tidpunkt då motsvarande betalningar verkställs.

BUDGETPLANEN

År 2002 är det tredje budgetåret som omfattas av budgetplanen 2000-2006, som antogs den 6 maj 1999 av Europaparlamentet, rådet och kommissionen enligt slutsatserna från Europeiska rådets möte i Berlin den 24-25 mars 1999 om bättre budgetdisciplin och ett förbättrat budgetförfarande.

Genom överenskommelsen enas institutionerna om budgetprioriteringarna för den kommande perioden och gemenskapernas utgifter inom ramen för budgetplanen. I budgetplanen anges den maximala omfattningen och sammansättningen av gemenskapens planerade utgifter.

Den ursprungliga budgetplanen uppfördes i 1999 års priser, och i punkt 15 i överenskommelsen anges att kommissionen varje år gör tekniska justeringar i budgetplanen i förhållande till utvecklingen av BNI i Europeiska unionen och prisutvecklingen.

Man har emellertid enats om att den deflator som skall användas för jordbruket och strukturfonderna skall vara 2 %.

Anslagstaket för åtaganden år 2002 uppgår till 100672 miljoner euro, vilket motsvarar 1,10 % av unionens samlade BNI.

Motsvarande anslagstak för betalningar uppgår till 100078 miljoner euro för det nuvarande EU med femton medlemsstater, vilket utgör ungefär 1,10 % av unionens BNI.

Tabell 2 innehåller en översikt av de ekonomiska ramarna för en utvidgad union med 25 medlemsstater i 2004 års priser.

I tabellen nedan redovisas beloppen i budgetplanen för EU med 15 medlemsstater justerade enligt 2002 års priser och för EU med 25 medlemsstater justerade enligt 2004 års priser.

>Plats för tabell>

STRUKTURFONDER NY PLANERINGSPERIOD 2000-2006

Gemenskapens strukturfonder innefattar Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden, utvecklingssektionen vid EUGFJ samt Fonden för fiskets utveckling(8). Strukturfonderna ingår under rubrik 2 "strukturåtgärder" i budgetplanen som även omfattar Sammanhållningsfonden. I budgeten är strukturfonderna placerade under avdelning B2-1.

Denna programperiod bygger på ett nytt regelverk för strukturfonderna vars huvuddrag redovisas nedan.

1. STRUKTURFONDERNAS MÅL

Strukturfonderna är huvudinstrumentet för att förstärka den ekonomiska och sociala sammanhållningen i gemenskapen. Med strukturfondernas anslag stödjer Europeiska gemenskaperna tre specifika mål.

Mål 1: Utveckling och anpassning i eftersatta regioner.

Mål 2: Omställning i regioner som allvarligt påverkas av industriell tillbakagång.

Mål 3: Anpassning och modernisering av politiken och systemen för utbildning, yrkesutbildning och sysselsättning.

En särskild insats har reserverats för fiskestrukturer utanför mål 1-områden. Åtgärderna för landsbygdsutveckling genomförs i hela EU och finansieras antingen med anslag från strukturfonderna eller med medel från den gemensamma jordbrukspolitiken.

Gemenskapsinitiativen skall avse följande områden:

a) Interreg: Gränsregionalt, transnationellt och interregionalt samarbete för att stimulera en harmonisk, balanserad och varaktig utveckling över hela gemenskapens område.

b) Urban: Ekonomisk och social förnyelse av städer och förorter som befinner sig på tillbakagång för att främja en hållbar stadsutveckling.

c) Leader: Landsbygdsutveckling.

d) Equal: Samarbete mellan länderna för att främja nya metoder för att bekämpa diskriminering och alla slags skillnader i samband med arbetsmarknaden.

2. BUDGETPLAN OCH PLANERING

I budgetplanen för 2000-2006 bestäms de totala årliga beloppen för samtliga strukturfonder. De är upprättade i 1999 års fasta priser och indexeras med 2 % per år för att ta hänsyn till inflationstakten i gemenskapen (en teknisk översyn kommer 2003 att göras om behov föreligger för åren 2004-2006).

Den inledande programplaneringen utgår från de årliga totalanslag för samtliga fonder som bestämts i budgetplanen och motsvarar finansieringsplanerna för de ursprungligen beslutade programdokumenten.

3. SYSTEM FÖR ATT GÖRA ÅTAGANDEN OCH UTBETALNINGAR

3.1 Åtagandemekanismen

Budgetåtagandena, som förverkligas i årliga delar, bygger på de ursprungliga eller reviderade finansieringsplanerna för programdokumenten. Åtagandet för den första årliga delen äger rum då kommissionen godkänner beslutet om insatsen.

Därefter verkställer kommissionen de årliga delutbetalningarna senast den 30 april varje år och frigör automatiskt de delar av åtagandena som inte genomförts vid utgången av det andra året efter det år då åtagandet gjordes.

3.2 Betalningsmekanismen

Kommissionen betalar ut 7 % av det totala anslaget från strukturfonderna i förskott när programmet väl har antagits. Denna utbetalning kan delas upp på två budgetår. Förskottet måste återbetalas om inga utgifter rapporterats inom 18 månader. Därefter verkställer kommissionen delbetalningarna på grundval av de reella utgifter som styrkts av medlemsstaten. Resterande 5 % utbetalas efter det att programmet avslutats och alla föreskrivna dokument har lämnats till och godkänts av kommissionen.

Betalningarna avser de äldsta utestående åtagandena.

KOMMENTARER TILL DE KONSOLIDERADE RAPPORTERNA OM BUDGETGENOMFÖRANDET 2002

INKOMSTER

Inkomsterna i gemenskapens allmänna budget härrör från två huvudkategorier: egna medel och andra inkomster. I artikel 269 i EG-fördraget anges att "Utan att det inverkar på andra inkomster skall budgeten finansieras helt av egna medel".

Den största delen av budgetutgifterna finansieras genom egna medel. Andra inkomster utgör bara en liten del av den sammanlagda finansieringen.

Det finns tre slag av egna medel: traditionella egna medel, momsmedel och BNI-medel. Traditionella egna medel omfattar i sin tur jordbrukstullar, sockeravgifter och tullar.

En mekanism för korrigering av obalanser i budgeten är en integrerad del av systemet för egna medel.

1. Traditionella egna medel, rubrik 1 i inkomstdelen

När det gäller traditionella egna medel måste varje fastställt belopp tas upp i någon av de räkenskaper som förs av vederbörande myndigheter.

- De "normala" räkenskaper som föreskrivs i artikel 6.3 a i förordning (EG, Euratom) nr 1150/2000 avser alla belopp som uppburits eller för vilka säkerhet ställts.

- De särskilda räkenskaper som krävs enligt artikel 6.3 b i förordning (EG, Euratom) nr 1150/2000 avser alla belopp som ännu inte uppburits och/eller för vilka säkerhet ej ställts. Också belopp för vilka säkerhet ställts men som är omtvistade kan föras in i dessa räkenskaper.

För de särskilda räkenskaperna överlämnar medlemsstaterna varje kvartal en redovisning till kommissionen som visar

- vilka belopp som återstod att uppbära föregående kvartal,

- vilka belopp som uppburits under kvartalet,

- rättelser av beräkningsunderlaget (rättelser/annulleringar) under kvartalet,

- vilka belopp som avskrivits,

- vilka belopp som återstod att uppbära vid utgången av kvartalet.

Utifrån de uppgifter som lämnas av medlemsstaterna är det inte möjligt att fördela de uppburna beloppen efter vilket år kravet uppstod. I kolumnen för uppbörd av fastställda fordringar i tabellen "Sammanfattning av utfallet på inkomstsidan i 2002 års allmänna budget" återfinns därför dels de belopp som uppburits under året, dels det annullerade beloppet för fordringar, som nu har ersatts med det nya belopp som medlemsstaterna har deklarerat i sin nya anmälan. Värdet på fordringar som avser egna medel skrivs ned (se förklarande anmärkning till bokslutet, avdelning VII.B.2).

När de traditionella egna medlen i de särskilda räkenskaperna uppburits förs de in i kommissionens räkenskaper av den som förvaltar de likvida medlen eller en byrå som delegerats behörighet, senast den första vardagen efter den 19 i den andra månaden efter det att medlen uppburits.

2. Egna medel från moms och BNI

De egna medlen från mervärdesskatt beräknas med hjälp av en enhetlig sats, som gäller för alla medlemsstater, av det harmoniserade beräkningsunderlag som upprättats enligt reglerna i artikel 2.1 c i rådets beslut av den 29 september 2000. Underlaget är utjämnat till 50 % av BNI för samtliga medlemsstater.

BNI-medlen är rörliga medel, avsedda att tillhandahålla de inkomster som behövs för att täcka utgifterna under ett visst budgetår utöver de belopp som ställs till förfogande genom de traditionella egna medlen, momsmedlen och diverse inkomster. De beräknas med hjälp av en enhetlig procentsats på varje medlemsstats BNI.

Moms- och BNI-medlen bestäms på grundval av de prognoser för moms- och BNI-underlagen som tas fram i samband med att det preliminära budgetförslaget utarbetas. Prognosen revideras senare, och en uppdatering genomförs med hjälp av en ändringsbudget under budgetåret i fråga.

De slutliga siffrorna för moms- och BNI-underlagen blir tillgängliga under det följande budgetåret. Kommissionen beräknar då skillnaden mellan de belopp medlemsstaterna är skyldiga att betala utifrån de slutliga beräkningsunderlagen och de belopp de faktiskt har betalt utifrån (de reviderade) prognoserna. Dessa moms- och BNI-saldon (positiva eller negativa) uppbärs sedan av kommissionen från medlemsstaterna den 1 december det följande budgetåret.

Även under senare budgetår kan korrigeringar göras av det slutliga beräkningsunderlaget för moms och BNI. Dessa saldon anpassas och skillnaden uppbärs samtidigt som moms- och BNI-saldona för det föregående budgetåret.

3. Förenade kungarikets rabatt

Förenade kungarikets inbetalningar av egna medel minskas i förhållande till landets obalans gentemot EU-budgeten och inbetalningarna av egna medel från andra medlemsstater ökas proportionellt. Mekanismen för att kompensera budgetmässiga obalanser till förmån för Förenade kungariket infördes av Europeiska rådet i Fontainebleu i juni 1984 och genom ett efterföljande beslut om egna medel den 7 maj 1985. Syftet var att minska Förenade kungarikets obalans i förhållande till budgeten genom en minskning av dess inbetalningar till gemenskapen.

I den konsoliderade sammanfattningen av utfallet på inkomstsidan finns en förklarande tabell till kapitel 15 som visar hur var och en av medlemsstaterna finansierar Förenade kungarikets rabatt.

4. Anpassning av systemet för Europeiska gemenskapernas egna medel

Efter Europeiska rådets möte i Berlin den 24-25 mars 1999 fattade rådet den 29 september 2000(9) ett beslut om systemet för Europeiska gemenskapernas egna medel.

Enligt artikel 2.3 i beslutet skall medlemsstaterna behålla 25 % istället för 10 % av de traditionella egna medlen för att täcka uppbördskostnader.

Beslutet trädde i kraft den 1 mars 2002 och tillämpades retroaktivt från och med den 1 januari 2001. Budgeten för år 2002 tar hänsyn till de nya uppbördskostnaderna som uppgår till 5748,6 miljoner euro, varav 2023 miljoner euro för den retroaktiva justeringen av uppbördskostnaderna som gällde från och med den 1 januari 2001.

UTGIFTER

Utgifterna redovisas per utgiftskategori för Europeiska gemenskaperna enligt den klassificering per rubrik som fastställs i budgetplanen.

Rubrik 1 - Jordbruk

Utgifterna under rubrik 1 finansierar garantisektionen vid EUGFJ.

Rubrik 2 - Strukturåtgärder samt ekonomisk och social sammanhållning

Dessa utgifter avser strukturåtgärder som skall skapa större ekonomisk och social sammanhållning inom gemenskapen. Gemenskapens bidrag måste vara kopplat till nationell finansiering och innebär alltså samarbete mellan kommissionen och myndigheterna i medlemsstaterna.

Rubrik 3 - Inre politik

Det är huvudsakligen efter antagandet av Europeiska enhetsakten och i syfte att påskynda fullbordandet av den inre marknaden som gemenskapen utvidgat några av de befintliga handlingsprogrammen - t.ex. på forskningsområdet - eller startat helt nya program. Den interna politiken har sedan 1993 slagits ihop under en enda rubrik i budgetplanen men är mycket heterogen.

Rubrik 4 - Externa åtgärder

Under denna rubrik i budgetplanen finns gemenskapens samtliga utgifter för tredje land, utom utgifterna för kandidatländerna inför utvidgningen och utgifterna för Europeiska utvecklingsfonden. Stöden i samband med utvidgningen finns samlade under en särskild rubrik i budgetplanen för 2000-2006 (se rubrik 7: stöd inför anslutningen nedan). Vissa av dessa åtgärder är övergripande (tematiska) medan andra är geografiskt avgränsade.

Gemenskapens bidrag till Världsfonden för bekämpning av aids, tuberkulos och malaria, 120 miljoner euro, har lämnats i två delbetalningar på 60 miljoner, dels 2002 mot den allmänna budgeten, dels 2003 mot Europeiska utvecklingsfondens (EUF) budget. EUF ingår inte i gemenskapsbudgeten.

Rubrik 5 - Administrativa utgifter

Denna rubrik i budgetplanen täcker alla utgifter för driften av de åtta gemenskapsinstitutionerna. Vid andra institutioner än kommissionen utgör driftskostnaderna huvuddelen av utgifterna.

Rubrik 6 - Reserver

Denna rubrik omfattar tre typer av reserver som skall ge nödvändiga marginaler inom budgetplanens tak för de totala kostnaderna, för att täcka utgifter som inte kunde förutses när budgeten utarbetades. Varje reserv har ett klart definierat syfte inom ett speciellt område.

Rubrik 7 - Stöd inför anslutningen

För utgifterna i samband med utvidgningen till de tio kandidatländerna från Central- och Östeuropa har man skapat en ny rubrik 7 a för de tre anslutningsinstrumenten i budgetplanen för 2000-2006, nämligen jordbruksinstrumentet (Sapard), strukturinstrumentet (ISPA) och Phareprogrammet.

1. Förfinansiering och slutbetalning

I den nya budgetförordningen skiljs på fyra olika sorters betalningar, nämligen

- betalning av hela det utestående beloppet,

- förhandsfinansiering (eventuellt uppdelad i flera utbetalningar),

- mellanliggande betalningar, och

- slutbetalning av utestående belopp.

Räkenskaperna skall särskilja dessa olika betalningstyper när de genomförs. Fördelen är att inga oklarheter uppkommer vid betalning. Enligt artikel 3.5 i genomförandebestämmelserna till budgetförordningen skall räkenskapsföraren fastställa de belopp i förhandsfinansiering som fortfarande skall räknas till gemenskapernas tillgångar. Kommissionen skall anpassa sina räkenskaper när bestämmelserna antagits. Innan dess presenteras uppgifterna på samma sätt som föregående budgetår.

Följande förfinansiering hade ännu inte utnyttjats den 31 december 2002:

- Garantidelen EUGFJ - moduleringar: Detta är belopp som medlemsstaterna håller inne enligt artikel 3.2 och artikel 4 i förordning (EG) nr 1259/1999. Inom den gemensamma jordbrukspolitiken har medlemsstaterna möjlighet att sänka utbetalningarna till jordbrukarna för vissa stödordningar och finansiera kompletterande åtgärder för landsbygdens utveckling för dessa medel. De belopp som inte använts under det tredje budgetåret efter det budgetår då beloppen hölls inne måste återställas till kommissionen. Den bestämmelsen leder till att stödbelopp som hör till rubrik 1a (Jordbruksutgifter) i budgetplanen och som återfinns där i de konsoliderade rapporterna om budgetgenomförandet, faktiskt till under rubrik 1b (Landsbygdsutveckling och kompletterande åtgärder).

Förfinansiering av moduleringar inom garantisektionen vid EUGFJ

>Plats för tabell>

-

Strukturåtgärder

>Plats för tabell>

-

Föranslutningsstöd: Sapard och ISPA

>Plats för tabell>

-

Finansiella mellanhänder

>Plats för tabell>

-

Finansiella instrument

>Plats för tabell>

2. Anslag som härrör från tredje mans deltagande och insatser och som överförts

De från föregående budgetår överförda anslag som härrör från tredje mans deltagande och insatser och som är av sådant slag att de aldrig förfaller, tas upp under budgetårets tilläggsanslag. Det förklarar skillnaden mellan de anslag som överförts från föregående år enligt rapporten om budgetgenomförandet för 2002 och de som överförs till nästa år enligt rapporten om budgetgenomförandet.

3. Budgetutfall 2002

Återanvända anslag och anslag som återinförts sedan förskott återbetalats ingår inte i beräkningarna av budgetutfallet.

Anslag från Eftaländerna i EES som överförts från 2002 till 2003 har inte tagits med i saldot för budgetåret 2002 om anslagen överfördes efter det att budgetgenomförandet för 2002 avslutats.

Bruttoinkomsterna under budgetåret uppgick till 101183 miljoner euro. Medlemsstaternas utgifter för uppbörden av de egna medlen uppgick till 5748 euro. I uppbördskostnaderna ingår 2023 miljoner euro för den retroaktiva justeringen av uppbördskostnaderna från den 1 januari 2001. Utgifterna i budgeten uppgick till 83770 miljoner euro, inklusive det negativa saldot i garantisektionen vid EUGFJ (597 miljoner euro). I dessa negativa utgifter ingår belopp som återvunnits i samband med bedrägerier och oegentligheter, korrigeringar av förskott som gjorts enligt artikel 7.4 i förordning (EG) nr 1258/1999, eventuella vinster från försäljning ur offentliga lager, tilläggsavgifter på överskjutande mjölkproduktion och de finansiella konsekvenserna av beslut i samband med avslutandet av räkenskaperna.

De betalningsbemyndiganden som gemenskaperna överfört från 2001 till 2002 och sedan annullerat (550 miljoner euro) omfattar även inkomster från tredje man eftersom dessa inkomster ingår i budgetårets anslag (se också punkt 4.3, Inkomster från tredje man och arbete för tredje man).

>Plats för tabell>

(1) För strukturfonderna anges enbart årets åtaganden.

(2) Anslag för åtaganden = åtagandebemyndiganden + icke-differentierade anslag.

(3) Anslag för betalningar = betalningsbemyndiganden + icke-differentierade anslag.

(4) Budgetförordning (EG, Euratom) nr 1605/2002 av den 25 juni 2002.

(5) Budgetförordningen av den 21 december 1977.

(6) Åtagandebemyndiganden + icke-differentierade anslag.

(7) Betalningsbemyndiganden + icke-differentierade anslag.

(8) Europeiska regionala utvecklingsfonden (ERUF),

Europeiska socialfonden (ESF),

utvecklingssektionen vid Europeiska garantifonden för jordbruket (EUGFJ)

samt Fonden för fiskets utveckling (FFU).

(9) EGT L 253, 7.10.2000.

BILAGA 3

FÖRKLARANDE ANMÄRKNINGAR TILL BALANSRÄKNINGEN

ANMÄRKNINGAR TILL DEN KONSOLIDERADE BALANSRÄKNINGEN FÖR BUDGETÅRET 2002

Upprättandet av balansräkningen

Balansräkningen upprättas i enlighet med villkoren i:

- Rådets förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002 av den 25 juni 2002 med budgetförordning för Europeiska gemenskapernas allmänna budget.

- Kommissionens förordning (EG, Euratom) nr 2342/2002 av den 23 december 2002 om genomförandebestämmelser för budgetförordningen.

- Kommissionens förordning (EG) nr 2909/2000 av den 29 december 2000 om bokföring och redovisning av Europeiska gemenskapernas icke-finansiella anläggningstillgångar (EGT L 336, 30.12.2000).

- Den redovisnings- och konsolideringshandbok som Europeiska kommissionen utarbetat och som beskriver de värderingsregler och redovisningsmetoder som skall tillämpas av samtliga institutioner för att säkerställa att reglerna för redovisning, värdering och framläggande av räkenskaperna används på ett enhetligt sätt och därmed samordna förfarandet för utarbetandet av årsredovisningar och konsolidering.

För att modernisera gemenskapernas räkenskaper och börja tillämpa IPSAS-normerna för budgetåret 2005 är stegvisa förändringar av redovisningsmetoderna oundvikliga och nödvändiga. Vissa ändringar har redan gjorts av de redovisningsmetoder som använts för årsredovisningen 2002. Dessa ändringar förklaras i noterna och jämförbara siffror lämnas.

TILLGÅNGAR

II. IMMATERIELLA ANLÄGGNINGSTILLGÅNGAR

Identifierbara, icke monetära tillgångar som inte har någon fysisk substans betraktas som immateriella anläggningstillgångar. För att tas upp i balansräkningen måste de befinna sig under institutionens kontroll och generera framtida ekonomiska fördelar för Europeiska gemenskaperna.

Programvaror som utvecklas inom institutionerna utgör inte immateriella anläggningstillgångar.

EG-domstolens immateriella anläggningstillgångar till ett bokfört nettovärde på 19690,47 euro (förvärvsvärde: 29217,63 euro, avskrivning: 9527,16 euro) har blivit omklassificerade till materiella anläggningstillgångar. Dessa belopp upptas under rubriken "Överföringar mellan rubrikerna" i tabellerna "datormjukvara" och "materiella anläggningstillgångar" nedan.

En datalicens för skötseln av databaser, som regleras inom ramen för ett interinstitutionellt ramkontrakt, upptas för första gången i balansräkningen per den 31 december 2002.

Kommissionens generaldirektorat för fiske medtar för första året mjukvaran Seaguard/Arcvieuw i balansräkningen. Det bokförda nettovärdet är 6400 euro. Denna mjukvara köptes in under föregående år men infördes inte i balansräkningen per den 31 december 2001 och redovisas nu under rubriken "Övriga justeringar".

Viss mjukvara för Gemensamma forskningscentret som anskaffats före 2002 har inte kunnat medtas i balansräkningen före avslutningen av budgetåret 2002. År 2002 ingår de bland budgetårets inköp. Avskrivningarna för åren före 2002 är inkluderade i det avskrivningsbelopp som registrerades 2002. Karlsruhe har i balansräkningen tagit upp datormjukvara till ett bokfört nettovärde av 18316,48 euro.

Publikationsbyråns immateriella anläggningstillgångar (datormjukvara) avskrivs på 3 år (33 %), vilket överensstämmer med användningen av mjukvara vid byrån.

>Plats för tabell>

III. MATERIELLA ANLÄGGNINGSTILLGÅNGAR

A. Mark och byggnader

Gemensamma forskningscentret

Eftersom det inte finns några uppgifter om förvärvsvärde och kostnader för årliga förbättringar före 1998 användes i Ispra ett externt företags värdering från den 31 december 1997 som underlag för förvärvsvärdet. Förändringarna mellan 1998 och 2002 har kunnat beräknas.

Följande avskrivningsmetod har använts:

1. För fastigheter som helt avskrivits per den 1 januari 1998 har en ny avskrivningsplan fastställts - de värderas på nytt och avskrivs under tio år, till och med 2007.

2. För fastigheter som per den 1 januari 1998 inte var helt avskrivna har avskrivningen beräknats på den resterande användningsperioden under beaktande av det uppskrivna värdet per den 1 januari 1998.

Denna metod för värdering och beräkning av avskrivningar, som användes av Ispra år 2000, har följts vid värderingen av Gemensamma forskningscentrets mark och byggnader i Geel vid utgången av budgetåret 2001.

Delegationer

Det är i vissa länder omöjligt att särskilja markvärdet från fastighetsvärdet.

Kommissionens kvotdel av den fastighet som används av delegationen i Dar es Salaam (Tanzania) på 0,9 miljoner euro har överförts från rubriken "Anläggningstillgångar under uppförande och gjorda avbetalningar" till "Mark och byggnader".

Europaparlamentet

I maj 1998 utnyttjade Europaparlamentet sin köpoption för ett byggnadskomplex (bestående av tre fastigheter) i Bryssel för en sammanlagd investeringskostnad (inklusive markkostnader) på 1097 miljoner euro.

Belgien har på grundval av två avtalsprotokoll av den 23 juli 1998 mellan Europeiska gemenskaperna och Belgien bidragit till finansieringen av förvärvet av marken och väg- och vattenarbetena i samband med ombyggnaden och uppförandet av en tredje byggnad. I en klausul i protokollet stipuleras att om Europaparlamentet flyttar till andra lokaler kommer marken antingen att återgå till belgiska staten till ett pris av 0,025 euro eller säljas för att betala markens marknadsvärde till belgiska staten. Markvärdet har därför korrigerats och anges i balansräkningen till 0,025 euro.

Rådet

Det definitiva övertagandet av rådets byggnad ägde ännu inte rum under 2002, vilket innebär att värdet kan komma att ses över vid det definitiva övertagandet.

Beträffande beräkningen av anläggningstillgången i form av byggnadens tomt utgår generalsekretariatet från kommissionens förordning (EG) nr 2909/2000 enligt vars artikel 24 det inte är nödvändigt att värdera mark som avyttrats med hävningsrätt.

I händelse av att rådet flyttar till annan lokal föreskrivs i överlåtelsevillkoren antingen:

- att marken återgår till belgiska staten till ett pris av 0,025 euro, eller

- att mark och byggnader säljs i de fall gemenskaperna åtar sig att betala markens marknadsvärde till belgiska staten.

B. C. D. Installationer, maskiner och verktyg

Lösöre och fordonspark

Datautrustning

Kommissionen

Rubriken "Övriga justeringar" innehåller retroaktiva poster och rättelser av värdet på Gemensamma forskningscentret.

I det avskrivningsbelopp som registrerats av GD Press år 2002 ingår en del justeringar för tidigare år. Bokhyllorna är ännu införda under "Lösöre och fordonspark". Från och med 2003 kommer de att omklassificeras under "Övriga materiella anläggningstillgångar".

Det är första året som datormateriel, som förvärvats via budgeten för GD Skatter och tullar och som använts till särskilda projekt och utanför kommissionens lokaler, medtas bland de materiella anläggningstillgångarna. Det bokförda nettovärdet är 433897,83 euro per den 31 december 2002. Det bokförda nettovärdet per den 31 december 2001 belöpte sig till 602666,70 euro. Detta värde har upptagits under "Övriga justeringar".

Med anledning av inventeringar som redan företagits i delegationerna finns en korrigering under "Övriga justeringar" för egendom som förvärvats före 2002, men som ännu inte införts i den aktuella delegationens inventarieförteckning per den 31 december 2001.

För 20 % av delegationerna finns inga upplysningar gällande materiella anläggningstillgångar 2002. Den nya applikationen LID WEB och de inventeringar i delegationerna som planeras 2003 bör lösa detta problem.

E. Leasing och liknande rättigheter

Huruvida egendomar som omfattas av leasingavtal skall klassificeras som en del av anläggningstillgångarna grundas på i vilken omfattning uthyraren eller hyrestagaren övertar risker och fördelar som följer av ett ägande av en hyrd tillgång. Den beror på de faktiska förhållandena vid transaktionen och inte på utformningen av avtalet(1).

Egendom som omfattas av hyrköpskontrakt och vars risker och förmåner inte väsentligen övertagits av hyrestagaren samt egendom som förhyrs längre än 5 år införs i redovisningens bilaga "Åtaganden utanför balansräkningen".

Enligt tabellen "Materiella anläggningstillgångar" nedan uppgår förvärvsvärdet vid budgetårets slut till 2023,1 miljoner euro. I tabellen "Avgifter som återstår att betala för leasingkontrakt och liknande rättigheter" nedan finns en redovisning enligt följande: 1943 miljoner euro "Mark och byggnader", 78,8 miljoner euro "Installationer, maskiner och verktyg", 970030,90 euro "Lösöre och fordonspark" samt 31666,43 euro "Datormateriel".

Ett nytt leasingkontrakt undertecknades 2002 av kommissionen för en ny tomt med byggnad. Leasingkontraktet omfattar perioden från den 24 april 2002 till den 30 april 2029 med köpoption för kommissionen. Nuvärdet av minimibetalningarna uppgår till 9,85 miljoner euro.

En ny kommissionsbyggnad i Dublin, med ett nuvärde av minimibetalningarna på 35,80 miljoner euro, är upptagen under denna rubrik. Kontraktet undertecknades i mars 2002 på 20 år med köpoption för kommissionen.

Charlemagne-ärendet är föremål för en domstolsprocess. Tvisten, som avser den tidigare ägaren av Charlemagne-byggnaden, gäller godkännandet av utförda arbeten. Tvisten har förhindrat ett utnyttjande av den köpoption som infördes i tomträttsavtalet vid förvärvet av Charlemagne. Om rättegången avgörs på ett ofördelaktigt sätt eller om komplikationer uppstår i relationen med den tidigare ägaren löper kommissionen alltså risken att inte kunna bli ägare av fastigheten efter att ha innehaft tomträtten i 27 år trots att den avgift som betalas varje månad innehåller denna möjlighet. Alternativkostnaden för denna eventualitet uppskattas till 8 miljoner euro.

Publikationsbyråns huvudbyggnad har inte medtagits i balansräkningen, utan i redovisningens bilaga "Åtaganden utanför balansräkningen - potentiella skulder". Även om Publikationsbyrån innehar två köpoptioner (2006 och 2010), vars värde bygger på marknadsvärdet, anses de risker och fördelar som följer av ett ägande inte väsentligen ha överförts på byrån. Klassificeringen kommer att ses över 2006 då den första köpoptionen löper ut.

I mars 1994 undertecknade Europaparlamentet ett tomträttskontrakt med köpoption avseende ett fastighetskomplex i Strasbourg. I enlighet med kommissionens förordning (EG) 2909/2000 av den 29 december 2000 om bokföring och redovisning av Europeiska gemenskapernas icke-finansiella anläggningstillgångar (EGT L 336, 30.12.2000, s. 75) upptas detta fastighetskomplex i institutionens balansräkning eftersom de risker och fördelar som följer av ett ägande väsentligen överförts på hyrestagaren. Egendomen värderades den dag hyreskontraktet trädde i kraft till ett nuvärde av minimibetalningarna. Den dag balansräkningen utarbetades hade Europaparlamentet och byggherren ännu inte enats om den slutliga kostnaden för komplexet. Följaktligen är det värde som medtagits i balansräkningen en uppskattning av kostnaderna. Detta värde beräknades med hänsyn dels till de faktiska betalningarna och betalningsprognoser som bygger på dokument från bankerna, och dels till den diskonteringsränta som bestäms antingen av den räntesats som tillämpas av bankerna eller genom en uppskattning.

Som ovan angetts, är kostnaderna för byggnaden och den särskilda utrustningen i fastighetskomplexet i Strasbourg en uppskattning. Enligt tillgängliga uppgifter under budgetåret 2002 har värden på 2,5 miljoner euro i utrustning bokföringsmässigt överförts till denna byggnad. Fram till den 31 december 2001 har en årlig avskrivningssats på 25 % tillämpats på den särskilda utrustningen och följaktligen var nettovärdet för denna utrustning lika med 0 per den 31 december 2001. Med anledning av kompletterande upplysningar har avskrivningen av den särskilda utrustningen omräknats till satserna 25 %, 12,5 % och 10 % efter utrustningskategori och dessa har förts in i balansräkningen per den 31 december 2002 till ett nettovärde av 13,7 miljoner euro.

Den 15 november 1994 undertecknade EG-domstolen och Luxemburgs regering ett hyres-/köpeavtal för tre annex till huvudbyggnaden. Domstolen hyr byggnaderna under hela avtalsperioden och kan bara utnyttja köpoptionen efter det att försäljningspriset helt har betalats och senast den 31 december 2015. Försäljningspriset fastställs av en oberoende expert.

Dessa byggnader har bokförts som tillgångar i balansräkningen och de avgifter som skall betalas och som har förts upp under skulder värderas av en oberoende expert till 38,73 miljoner euro. Denna värdering är preliminär då förhandlingar ännu pågår till följd av vissa påträffade byggnadsfel.

>Plats för tabell>

Avskrivningarna för år 2001 avseende Montoyer-byggnaden har setts över och korrigerats med 0,9 miljoner euro under "Övriga justeringar". År 2001 beräknades avskrivningen av misstag på byggnadens och markens totala värde i stället för endast på grundval av byggnadens värde.

Den ena byggnaden avskrivs först när de pågående arbetena avslutats.

G. Anläggningar under uppförande och avbetalningar på materiella anläggningstillgångar

Revisionsrätten har under denna rubrik fört in ett belopp på 18 miljoner euro avseende de medel som behövs för planerna på att utvidga rättens byggnader. Största delen av dessa medel har ställts till projektledarens förfogande genom överföring till ett bankkonto som öppnats för detta projekt. Räntan från kontot förs upp som inkomster i budgeten.

Ekonomiska och sociala kommittén har förskottsbetalat 26 miljoner euro för att finansiera ombyggnaden av Belliard-byggnaden. Detta belopp inkluderas i de avgifter som fastställts i det hyrköpskontrakt som nämns i rubrik E "Leasing och liknande rättigheter".

MATERIELLA ANLÄGGNINGSTILLGÅNGAR

>Plats för tabell>

Resterande avgifter för leasing och liknande rättigheter upptas bland lång- och kortfristiga skulder i balansräkningens skuldsida. De fördelar sig på följande sätt:

LEASING OCH LIKNANDE RÄTTIGHETER

TILLGÅNGAR ATT UPPTA I BALANSRÄKNINGEN

>Plats för tabell>

IV. FINANSIELLA ANLÄGGNINGSTILLGÅNGAR

De finansiella anläggningstillgångarna innefattar dels kapitalinvesteringar som syftar till att skapa varaktiga band och/eller att stödja Europeiska gemenskapernas verksamheter.

Vidare ingår stående garantier och förskott och garantifondens nettotillgångar. Man bör skilja garantier som Europeiska gemenskapen beviljat tredje man från sådana som garantifonden ställt för att täcka risker i samband med utlåning till tredje land.

A. Investeringar i närstående organisationer:

Aktieinnehav i Europeiska banken för återuppbyggnad och utveckling (EBRD)

Europeiska banken för återuppbyggnad och utveckling har fått ett startkapital på 10 miljarder euro, varav Europeiska gemenskapen tecknade sig för 3 %. Den del som frigjorts av detta kapital är 30 %, och kommissionen har inbetalat hela det beloppet.

Påpekas kan att bankens direktörer vid årsmötet den 15 april 1996 beslutade att fördubbla bankens auktoriserade kapital. Gemenskapen tecknade efter detta beslut ytterligare 30000 aktier à 10000 euro vardera. Transaktionen omfattar inbetalda andelar och inlösbara andelar enligt följande fördelning: 22,5 % av de tecknade andelarna utgörs av helt betalda andelar och återstoden av inlösbara andelar.

Det kapital som gemenskapen tecknat i Europeiska banken för återuppbyggnad och utveckling förs upp under denna rubrik i sin helhet (157,5 miljoner euro). De betalningar som återstår av den inbetalda delen av kapitalet, dvs. 35,4 miljoner euro, överförs dels till kortfristiga skulder (8,4 miljoner euro) och dels till långfristiga skulder (27 miljoner euro). Den oinlösta delen av kapitalet (442,5 miljoner euro) tas upp som åtaganden utanför balansräkningen.

Aktieinnehavet på 3 % i EBRD har värderats enligt kostnadsmetoden eftersom det utgör ett finansiellt instrument, enligt definitionen i IPSAS 15- och IAS 39-normerna.

Aktieinnehav i Europeiska investeringsfonden (EIF)

EIF är Europeiska unionens finansiella institution och är specialiserad på riskkapital och garantier till små och medelstora företag.

I enlighet med rådets beslut av den 6 juni 1994 lämnar gemenskapen, företrädd av kommissionen, bidrag till Europeiska investeringsfondens kapital med ett belopp på 600 miljoner euro, vilket motsvarar 30 % av fondens totala kapital. Den frigjorda delen av kapitalet är 20 %, som kommissionen helt inbetalat.

Med anledning av en konvention undertecknad 2000 mellan kommissionen och EIB innehar Europeiska gemenskapen säljoption på sina aktier i EIB. Per den 30 juni 2005 kommer kommissionen att ha rätt att sälja sina aktier i EIB för 315000 euro per styck, vilket motsvarar en ökning med 57,5 % jämfört med inköpspriset.

Liksom i fallet med Europeiska banken för återuppbyggnad och utveckling upptas betalningar för den oinlösta delen, dvs. 80 % eller 480 miljoner euro, som åtaganden som inte förs in i balansräkningen.

I enlighet med IPSAS 7-normen tillämpades kapitalandelsmetoden för första gången 2002 vid uppskrivningen av gemenskapernas aktieinnehav i EIF. Tidigare användes kostnadsmetoden. Kapitalandelsmetoden är en redovisningsmetod enligt vilken aktieinnehavet inledningsvis registreras efter inköpspriset och därefter justeras för att ta hänsyn till förändringar som sker efter förvärvet av investerarens kvotdel av det innehavda företagets nettotillgångar. Resultaträkningen återspeglar investerarens kvotdel i resultatet för det företag som innehas.

Enligt kapitalandelsmetoden värderas beloppet för aktieinnehavet till 30 % av EIF:s egna kapital. EIF:s preliminära balansräkning för 2002 omfattar sammanlagt 555 miljoner euro i eget kapital, inklusive en vinst på 18,7 miljoner euro under budgetåret. Gemenskapens aktieinnehav uppgår till 30 % av detta belopp - dvs. 166,5 miljoner euro - varav 5,6 miljoner euro avser resultatet för budgetåret 2002.

Om kostnadsmetoden hade tillämpats liksom för tidigare år hade aktieinnehavet kvarstått oförändrat på samma belopp som 2001, dvs. 120 miljoner euro, vilket motsvarar 30 % av det tecknade och infordrade kapitalet, värderat efter inköpspris.

Skillnaden (46,5 miljoner euro) redovisas som resultat av justeringar för den del som ingår i budgetårets resultat (5,6 miljoner euro) och som överfört resultat av justeringar för återstoden (40,9 miljoner euro).

B. Övriga finansiella anläggningstillgångar

B.1. Aktieinnehav

Rubriken avser aktier som köpts i syfte att stödja mottagarnas affärsutveckling.

Kapitalandelar i ECIP-programmet

Till denna rubrik förs gemenskapens andelar och deltagarlån i kapitalet hos samriskföretag som skapats inom ramen för programmet "European Community" Investment Partners (ECIP).

ECIP-programmet läggs ner i förtid och förlängs endast med en enda avslutningsfas. Programmet kan inte avslutas definitivt förrän det sista samriskföretaget avvecklats. Större delen av transaktionerna har redan avslutats, återvunnits eller omvandlats till definitiva bidrag.

Det har visat sig vara omöjligt att värdera det reella värdet på ECIP-aktierna. I enlighet med försiktighetsprincipen har en värdekorrigering på 100 % tillämpats.

Eurotech capital, Venture consort och JOP

Instrumentet "Eurotech capital" har som mål att med privat kapital och via ett nätverk av riskkapitalinvesterare stimulera finansiering av högteknologiprojekt som görs av små och medelstora företag. Bidrag har betalats ut sedan 1990 och består av förskott som skall återbetalas enligt vissa villkor när kontrakten löper ut.

Instrumentet "Venture consort" skall främja tillkomsten av konsortier mellan flera länders riskkapitaloperatörer som investerar i små och medelstora företag. Sedan 1985 täcks bidrag till investeringar i små och medelstora företag som utvecklar innovativa projekt.

JOP-programmet (Joint Venture programme Phare-Tacis) syftar till att underlätta bildande och utveckling av samriskföretag i Central- och Östeuropa och i de nya oberoende staterna.

Eftersom det i alla tre fallen rör sig om riskkapitaltransaktioner är det synnerligen svårt att bedöma det verkliga nuvärdet av dessa tillgångar. I linje med försiktighetsprincipen har värdet på dessa bidrag justerats ned med 100 % och införts i redovisningen som 0.

Övriga finansiella instrument

År 2002 medtogs för första gången aktieinnehav som förvärvats genom övriga finansiella instrument i balansräkningen. Tidigare ansågs dessa aktieinnehav uteslutande som budgetutgifter under året.

Instrumentet "SME Finance Facility", vars förvaltning anförtrotts EBRD, avser att uppmuntra investeringsfonderna att växa och att långsiktigt upprätthålla sina kapitalinvesteringar i små och medelstora företag i Phare-kandidatländerna. Programmet finansieras gemensamt av kommissionen, Europeiska banken för återuppbyggnad och utveckling (EBRD), Europarådets utvecklingsbank (CEB) tillsammans med Kreditanstalt für Wiederaufbau (KfW) och Europeiska investeringsbanken (EIB).

Instrumenten "Growth & Employment - ETF Start up" (program 1998-2000) och "MAP Equity - ETF Start up", vars förvaltning anförtrotts EIF (program 2001-2005) stöder bildande och finansiering av små och medelstora företag under etableringsfasen genom investeringar i lämpliga specialiserade riskkapitalfonder.

>Plats för tabell>

B.3. Beviljade garantier och förskott

Denna rubrik omfattar anläggningstillgångar, t.ex. utbetalda säkerheter och garantier, stående förskott för utgifter för byggnader och garantifonden.

Garantifonden

Genom rådets förordning (EG, Euratom) nr 2728/94 av den 31 oktober 1994 upprättades en garantifond för åtgärder avseende tredje land för att betala gemenskapernas borgenärer i de fall mottagaren av ett lån som beviljats eller garanterats av gemenskaperna inte fullgör sina skyldigheter.

Denna mekanism täcker lån som garanteras av gemenskapen efter beslut av rådet, särskilt EIB:s utlåningsverksamhet utanför EU, lånetransaktioner i form av makroekonomiskt stöd och ekonomiskt bistånd från Euratom utanför EU.

Enligt artikel 6 i denna förordning har kommissionen överlåtit fondens finansiella förvaltning på EIB inom ramen för en konvention som undertecknades mellan gemenskapen och EIB den 23 november 1994 i Bryssel och den 25 november 1994 i Luxemburg.

I förordning (EG, Euratom) nr 2728/94 om garantifonden, ändrad genom rådets förordning (EG, Euratom) nr 1149/1999 av den 25 maj 1999, klargörs att fonden från och med den 1 januari 2000 finansieras genom betalningar från allmänna budgeten motsvarande 9 % av transaktionsbeloppet. I samma förordning fastställs målbeloppet till 9 %. I förordningen föreskrivs att "[o]m fondens tillgångar vid årets slut överstiger målbeloppet skall överskottet föras upp på en särskild post i inkomstberäkningen i Europeiska gemenskapernas allmänna budget".

I det interinstitutionella avtalet av den 29 oktober 1993 om budgetdisciplin och förbättring av budgetförfarandet anges att en garantireserv skall skapas i Europeiska gemenskapernas allmänna budget. Garantireserven skall tjäna som säkerhet för lån till länder utanför EU. Den skall användas till att vid behov fylla på garantifonden, om garantier utlöses som fonden inte klarar av.

Fonden får sitt kapital genom betalningar från den allmänna budgeten, genom ränteinkomster från räntebärande placeringar av fondens disponibla medel samt inbetalningar från försumliga gäldenärer i fall där fonden gått in med garantibelopp.

Beloppet på tillgångssidan i kommissionens balansräkning (1645 miljoner euro) avser fondens nettotillgångar den 31 december 2002. För att bevara tydligheten hos fondens räkenskaper ingår i detta belopp det överskott, som skall föras upp i budgeten och som överstiger målbeloppet per den 31 december 2002 (263 miljoner euro).

Eftersom fonden är avsedd att i alla sammanhang täcka risken för försumliga gäldenärer har det med tanke på försiktighetsprincipen gjorts en avsättning för risker och kostnader. Denna avsättning (1382 miljoner euro) motsvarar garantifondens målbelopp(2) som beräknats på grundval av utestående belopp per den 31 december 2002. Skillnaden mellan det fondbelopp som tas upp bland tillgångarna och avsättningsbeloppet motsvarar det överskott som skall föras upp i budgeten (263 miljoner euro). Det har tagits upp under eget kapital.

>Plats för tabell>

V. LÅNGFRISTIGA FORDRINGAR

Rubriken avser Europeiska gemenskapernas fordringar som löper på mer än ett år.

A. Utlåning ur budgetanslag

Rubriken avser huvudsakligen s.k. riskkapitallån och lån på särskilda villkor vid samarbete med länder utanför EU(3). Därtill kommer lån som skall främja samriskföretag som gör investeringar i Asien, Latinamerika, Medelhavsområdet och Sydafrika inom ramen för ECIP-programmet.

Under denna rubrik redovisas även de medel som beviljats inom ramen för programmen Media I, Media II och Media Plus (tredje etappen i Mediaprogrammet), som avser åtgärder för att främja utvecklingen av den audiovisuella industrin. Eftersom kontrakten stipulerar att återbetalningen av lånen är knuten till projektens framgång, vilken aldrig kan förutses, har man för detta budgetår bokfört en avskrivning för sådana lån som definitivt omvandlats till bidrag.

Media I-lånen (1991-1995) tas för första gången upp under denna rubrik. Fram till 2001 ingick Media I-lånen under "Övriga långfristiga fordringar" (26,8 miljoner euro). Skälet är att kommissionen inte var stödmottagarnas avtalsslutande part. Stödkontrakten var undertecknade av det decentraliserade organ som kommissionen gett i uppdrag att sköta stöden. Liksom i slutet av Media I-programmet har kommissionen slutit konventioner med de organ som förvaltar lånen om att återta den direkta förvaltningen och dessa återfinns hädanefter rubriken "Utlåning ur budgetanslag". De jämförbara siffrorna för 2001 har omklassificerats.

ECIP-programmet läggs ner i förtid och förlängs endast med en enda avslutningsfas. Programmet kan inte avslutas definitivt innan det sista samriskföretaget avvecklats. Större delen av transaktionerna har redan avslutats, återvunnits eller omvandlats till definitiva bidrag.

Det är inte möjligt att uppskatta det faktiska värdet på ECIP-fordringarna. I enlighet med försiktighetsprincipen har en värdekorrigering på 100 % tillämpats.

Lån som beviljats migrerande arbetstagare tas upp under denna rubrik.

B. Utlåning av upplånat kapital

I enlighet med EG-fördraget kan rådet med enhällighet anta program för garantier eller upplåning som det betraktar som nödvändiga för att nå gemenskapens mål. EG:s upplåning är direkt bindande för Europeiska gemenskaperna, men inte för någon enskild medlemsstat.

Enligt avtal skall Europeiska investeringsbanken stå risken för instrumentet GNI-likvida medel.

Europeiska gemenskapernas utlåning har sammantaget utvecklats på följande sätt:

>Plats för tabell>

Utestående lån per 31 december 2002 tas upp som långfristiga fordringar om lånet löper på mer än ett år och som kortfristiga fordringar om lånet löper på mindre än ett år.

Media I-lånen återfanns under rubrik V.C. "Övriga långfristiga fordringar" fram till 2001 och har nu överförts till rubrik V.A. "Utlåning ur budgetanslag" med ett belopp på 26,8 miljoner euro (se kommentaren för rubrik V.A på tillgångssidan).

>Plats för tabell>

C. Övriga långfristiga fordringar

1. Gemenskapens pensioner

Enligt artikel 83 i tjänsteföreskrifterna skall utbetalningar inom pensionssystemet belasta gemenskapernas budget (det interinstitutionella kapitlet A19 "Pensioner och avgångsvederlag"). Tjänstemännen bidrar med en tredjedel av den långsiktiga finansieringen av systemet via en obligatorisk avgift som fastställts till 8,25 % av grundlönen (punkt 2). Medlemsstaterna skall gemensamt garantera utbetalningen av dessa förmåner enligt den fördelningsnyckel som fastställs för finansieringen av sådana utgifter (punkt 1 första stycket). Därigenom har för första gången en fordran på medlemsstaterna på 15,3 miljarder euro bokförts år 2001 under tillgångar i balansräkningen.

Med anledning av utvecklingen av den sats som tjänar som beräkningsbas (2,28 % per den 31.12.2002 jämfört med 3,35 % 2001) uppgår det redovisade beloppet till 19,5 miljarder euro 2002.

Redovisningsmetoden för gemenskapens pensionssystem som användes 2002 är densamma som den som tillämpades 2001. En avsättning på skuldsidan som noterar skulden och en fordran på tillgångssidan som visar medlemsstaternas åtagande gentemot gemenskaperna om att betala gemenskapens pensionssystem. Som ett led i moderniseringen av redovisningen kommer den metod som skall tillämpas att bestämmas av kommissionens räkenskapsförare efter yttrande från räkenskapsförarna i övriga institutioner och från kommittén för harmonisering av god redovisningssed.

2. Finansiellt stöd från den belgiska staten

Det handlar här om stöd för förvärv och iordningställande av parlamentets byggnad D3, med en kostnad av 176 miljoner euro som skall betalas på 10 år med sista betalningstillfället 2008.

VI. LAGER

Lagret av vacciner och antigener på Byrån för livsmedels- och veterinärfrågor har ett bokfört nettovärde på 6504850 euro. Det har värderats enligt reglerna i kommissionens handbok för redovisning och konsolidering (värdering enligt senaste anskaffningspris) och infördes i balansräkningen första gången 2002.

Rubriken omfattar vetenskaplig och teknisk utrustning till Gemensamma forskningscentret. Klyvbart material i Petten har värderats till inköpspris och till 2,08 miljoner euro, eftersom lagret regelbundet förbrukas. För Gemensamma forskningscentret (Geel) har nedskrivningar på totalt 35,97 miljoner euro gjorts, enligt reglerna i kommissionens handbok för redovisning och konsolidering. Tungvattenlagret i Ispra har inte redovisats i balansräkningen, eftersom det saknar marknadsvärde.

Lagret av publikationer på Publikationsbyrån värderas enligt särskilt regler. Nedskrivningar av värdet har gjorts.

I balansräkningen avser värdet av publikationslagret det lager av publikationer som byrån förfogar över för att distribueras mot betalning (lager av värde). Publikationer för gratis distribution har inte beaktats.

Historiskt sett värderas publikationer i lager till självkostnadspris. Självkostnadspriset definieras som en tredjedel av försäljningspriset.

I byråns balansräkning av den 31 december 2001 bokfördes för första gången publikationernas lagervärde till marknadsvärde. Detta beräknades på grundval av en analys av omsättningen under år 2001 av publikationerna i lager den 31 december 2000. Vid analysen visade det sig att mindre än 0,5 % av publikationerna från före 2001 hade saluförts under 2001.

Samma analys tillämpades på år 2002. Då resultaten från 2001 bekräftades, beslöts det att skriva ner publikationernas lagervärde till noll. I kalkylen beaktas inte kostnaderna för lageravveckling som kommer att krävas för de publikationer som inte kommer att säljas.

Tryckeriets lagervärde har skrivits ned på följande sätt:

- För samtliga leveranser före 2000 har en nedskrivning på 33 % gjorts per år då de inte utnyttjats.

- För samtliga leveranser under 2000 och 2001 har nedskrivningen av värdet baserats på utnyttjandet under 2002 av lagret den 31 december 2001.

- För leveranserna under 2002 har värdet inte skrivits ned.

Europaparlamentet

Kontorsmaterielens lagervärde beräknas som artiklarnas vägda genomsnittspris och inte som senaste anskaffningspris. Det bokförda nettovärdet den 31 december 2002 är 659043 euro.

Ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén har fördelat sitt gemensamma lager av kontorsmateriel på följande sätt: 61,5 % avser ESK och 38,5 % Regionkommittén.

>Plats för tabell>

VII. KORTFRISTIGA FORDRINGAR

B. Löpande fordringar

B.1. Förskott till medlemsstaterna

Detta belopp utgör en förskottsbetalning på 355 miljoner euro till de brittiska myndigheterna för kostnader i samband med utrotningen av mul- och klövsjukan - se även punkt 15, åtaganden utanför balansräkningen.

B.2. Fordringar på medlemsstaterna

a. Garantisektionen vid EUGFJ

I denna post ingår:

- De fordringar hos mottagare av stöd från EUGFJ:s garantisektion (2376 miljoner euro) som medlemsstaterna deklarerat och attesterat och som vid räkenskapsårets slut (15.10.2002) bokförts i fordringsregistret, enligt förordning (EG) nr 2761/1999. Det är endast återkrävda belopp som medlemsstaterna skall tillhandahålla gemenskaperna. I detta belopp ingår inte 43,3 miljoner euro som medlemsstaterna deklarerat som omöjliga att återkräva. Beloppet i fråga har utbetalningsorganet formellt avstått från att återkräva eller är praktiskt omöjligt att driva in.

- Medlemsstaterna har värderat dessa osäkra fordringar till 1085,7 miljoner euro. Bedömningarna kommer att granskas av attesteringsorganen som kommer att redovisa alla upptäckta avvikelser eller fel. Under avslutandet av räkenskaperna är bedömningarna klara först i samband med beslutet att avsluta räkenskaperna.

- I enlighet med försiktighetsprincipen bör gemenskapen alltså beräkna och bokföra den andel av EUGFJ:s garantisektions belopp som inte kan återkrävas. Den bokförda nedskrivningen - 1085,7 miljoner euro - utgör 45,7 % av det totalbelopp som skall återkrävas per den 31 december 2002. Kommissionen ansåg år 2001, efter en analys av uppskattningarna (989,5 miljoner euro) som gjorts av de utbetalande organen, att det var lämpligare att höja detta belopp till 1640,6 miljoner euro (eller 73 %). År 2002 beslöt kommissionen att grunda sig på den ursprungliga uppskattningen eftersom man antog att de utbetalande organen var bättre rustade att bedöma möjligheterna till återvinning. Resultaten från certifieringsorganen i fråga om handläggningen av fordringar, behandlas i samband med avslutandet av 2002 års räkenskaper, inklusive eventuella förslag om finansiella korrigeringar. Att denna nedskrivning bokförs innebär inte att gemenskapen avstår från att i framtiden återkräva nedskrivna belopp.

- En fordran på 59,6 miljoner euro som avser ett månatligt förskott till Finland, som reglerats i form av förskottsbetalningar under 2003 (på 2,4 miljoner euro) och fordringar efter avslutandet av räkenskaperna (på 57,2 miljoner euro).

b. Erlagd moms som skall återbetalas av medlemsstaterna

Denna post omfattar fordringar rörande skatter som institutionerna betalat och som skall återbetalas av medlemsstaterna (37,1 miljoner euro). Här ingår också en särskild nedskrivning på 1,3 miljoner euro

c. Egna medel

Punkten omfattar fordringar i traditionella egna medel om 1740,9 miljoner euro som i enlighet med artikel 6.3 b i förordning (EG, Euratom) nr 1150/2000 har fastställts av medlemsstaterna men inte ställts till gemenskapernas förfogande, eftersom de ännu inte har uppburits, inga säkerheter har ställts eller därför att invändningar rests mot dem. Alla medlemsstater skall tillställa kommissionen en kvartalsrapport för dessa räkenskaper, där de skall:

- ange vilket belopp som återstod att uppbära föregående kvartal,

- specificera vilka belopp som uppburits under kvartalet i fråga,

- meddela rättelser av beräkningsunderlaget (rättelser/annulleringar) under kvartalet i fråga,

- ange vilka belopp som avskrivits,

- ange vilket belopp som återstod att uppbära vid utgången av kvartalet i fråga.

Uppbärs belopp i traditionella egna medel som varit införda i de särskilda räkenskaperna, skall de bokföras på kommissionens konto hos medlemsstatens finansministerium eller annat organ det utsett, vilket skall ske senast den första arbetsdagen efter den nittonde dagen i den andra månad som följer efter den månad under vilken fordringarna uppburits.

Beloppet 1740,9 miljoner euro utgör en värdering av Europeiska gemenskapernas reella fordringar, eftersom dessa särskilda räkenskaper över traditionella egna medel till stor del omfattar osäkra fordringar.

Det är dock mycket svårt att precisera omfattningen av denna överskattning. Om möjligheterna att återkräva dessa fordringar är uppgifterna mycket begränsade och ofullständiga, då kommissionen enligt gällande lagstiftning inte får inhämta sådana uppgifter, som krävs för en mer exakt beräkning av korrigeringen. Beräkningens skall därför inte betraktas som särskilt exakt.

I alla händelser har försiktighetsprincipen tillämpats och en nedskrivning med 1136 miljoner euro gjorts. Denna baserar sig dels på föregående års återkravsstatistik (697 miljoner euro), dels på en särskild analys av vissa ärenden (439 miljoner euro). Nedskrivningen är bokförd på tillgångssidan i balansräkningen samtidigt som punkten fordringar på medlemsstaterna har minskats, vilket dock inte innebär att kommissionen avhänder sig möjligheten att återkräva korrigeringsbeloppen.

I den aktuella beräkningsmetoden kombineras två faktorer:

- Den första utgår från det teoretiska nyckeltal för sannolikheten att kunna återkräva fordringar, som erhålls genom en analys av bokförda betalningsanspråk som uppburits de senaste fem åren i förhållande till fastställda anspråk under samma period. Faktorn har tillämpats på anspråkens totala saldo den 31 december och beloppet för de fall som särskilt analyserats har dragits ifrån.

Kommissionen har som arbetshypotes att detta nyckeltal, beräknat på faktisk uppbörd, är en bra uppskattning av sannolikheten att kunna återkräva belopp som fortfarande ingår i de särskilda räkenskapernas saldo (redan minskat med beloppen för de analyserade fall där kommissionen förfogar över detaljerade uppgifter).

- Den andra faktorn utgår från den särskilda analysen av några fall. Denna metod kan inte vara objektiv, eftersom den innebär en uppskattning av oreglerade belopp vars uppbörd i praktiken beror av förfarandets resultat och även av gäldenärens framtida solvens. Om uppbörd visar sig föga sannolik eller näst intill omöjlig, innebär detta inte i sig att beloppen för gemenskapsbudgetens del är förlorade som traditionella egna medel. Om medlen inte uppbärs, är så bara fallet om medlemsstaten visat prov på tillräcklig skyndsamhet under återkravsförfarandet. Om medlemsstaten brister härvidlag, kommer dess ekonomiska ansvar att utkrävas och den skall då inbetala beloppet till gemenskapsbudgeten, i enlighet med artikel 17.2 i förordning (EG, Euratom) nr 1150/2000.

För perioden 2001-2002 är följande belopp aktuella:

>Plats för tabell>

I rådets beslut 2000/597/EG, Euratom av den 29 september 2000 om systemet för Europeiska gemenskapernas egna medel föreskrivs att medlemsstaterna för att täcka kostnaderna för uppbörd skall behålla 25 % och inte 10 % av de traditionella egna medlen. Beslutet trädde i kraft den 1 mars 2002, med retroaktiv verkan för budgetåret 2001. Därför har budgeten för 2002 räknats om i enlighet därmed. I siffrorna för 2001 ingår en uppbördskostnad på 10 %, medan det i siffrorna för 2002 har avräknats kostnader på 25 %.

(1) De särskilt analyserade fallen är samma för 2001 och 2002. Att beloppet förändrats beror helt på att uppbördskostnadens procentandel har ändrats.

(2) Nedskrivningens procentandel har beräknats på fall från de senaste fem åren och har gått från 68,4 % år 2001 till 55,4 % år 2002. Minskningen beror på att för 2002 uppbörden av de särskilda räkenskapernas betalningsanspråk (245 miljoner euro) plus de annullerade och avskrivna betalningsanspråken (151,7 miljoner euro) överstiger de bokförda betalningsanspråken (363 miljoner euro) i räkenskaperna för samma period.

d. Övriga fordringar på medlemsstaterna

Från och med 2002 redovisas fordringar på de egna medlen under en särskild rubrik, vilket förklarar att övriga fordringar på medlemsstaterna har minskat kraftigt vid en jämförelse per den 31 december 2001 då de egna medlen ingick under denna rubrik. Beloppet 30,5 miljoner euro avser främst dröjsmålsränta på 12,7 miljoner euro och fordringar rörande strukturåtgärder på 17 miljoner euro:

>Plats för tabell>

På detaljnivå är fordringarna i A-räkenskaperna och de särskilda räkenskaperna över egna medel följande per medlemsstat:

A-RÄKENSKAPERNA: FASTSTÄLLDA EGNA MEDEL SOM ÅTERSTOD ATT UPPBÄRA VID UTGÅNGEN AV BUDGETÅR 2002

>Plats för tabell>

SÄRSKILDA RÄKENSKAPER: FASTSTÄLLDA EGNA MEDEL SOM ÅTERSTOD ATT UPPBÄRA VID UTGÅNGEN AV BUDGETÅR 2002

>Plats för tabell>

B.3. Fordringar på gemenskapens organ

Rubriken avser diverse fordringar som Europeiska gemenskaperna har på gemenskapsorgan, som inte omfattas av konsolideringen, för vilka institutionerna gör vissa utlägg som sedan skall återbetalas.

B.4. Diverse gäldenärer

Rubriken avser fordringar som uppstått genom gemenskapernas verksamhet, bland annat:

1. Betalningskrav som inte redan är bokförda under andra rubriker på tillgångssidan i balansräkningen och som den 31 december 2002 är bokförda som betalningsanspråk som skall återkrävas.

En korrigering för fordringar som ännu ej fastställts som omöjliga att återkräva har bokförts. De fordringar som förfallit till betalning i mer än ett år föranleder en nedskrivning med 20 %. För varje nytt år tillämpas en ytterligare nedskrivning med 20 %.

Nedskrivningen av det totala värdet är beräknad på de utestående fordringarna vid årets slut. Vissa fordringar har undantagits från denna schablonmässiga nedskrivning, särskilt de fordringar för vilka en enskild nedskrivning har beräknats.

2. Kommissionens utdömda böter för brott mot konkurrensfriheten, som gäldenären ännu inte erlagt (2263,6 miljoner euro).

Utdömda utestående bötesbelopp och nedskrivningar har utvecklats som följer (i miljoner euro):

>Plats för tabell>

>Plats för tabell>

Efter beslutet att utdöma böter kan gäldenären inom 2 månader efter delgivningen antingen

- acceptera beslutet och följaktligen inom fastställd tid betala bötesbeloppet, vilket då definitivt inkasseras av kommissionen, eller

- inte acceptera beslutet och överklaga till EG-domstolen. Oberoende av detta skall huvuddelen av bötesbeloppet betalas inom fastställd tid, då talan inte skall hindra verkställighet (artikel 242 i EG-fördraget). I detta fall har gäldenären två möjligheter: att antingen uppvisa en banksäkerhet eller preliminärt betala bötesbeloppet.

För utdömda och den 31.12.2002 utestående bötesbelopp har 1118,3 miljoner euro inkasserats preliminärt. Dessa preliminära betalningar ingår inte i fordringarna på tillgångssidan utan utgör fortfarande en potentiell skuld(4), eftersom betalningarna är preliminära i väntan på ett slutligt domstolsbeslut.

Till den 31.12.2002 hade vidare banksäkerheter uppvisats för totalt 1249,8 miljoner euro. Uppvisade säkerheter påverkar inte fordringsbeloppen på balansräkningens tillgångssida och redovisas i bilagan som åtaganden utanför balansräkningen, under potentiella tillgångar.

Balansräkningens fordringar uppgår till 2263,6 miljoner euro. Beloppet som i åtaganden utanför balansräkningen redovisas som potentiell skuld uppgår till 3322 miljoner euro. Skillnaden avser preliminära betalningar som inte längre räknas till fordringar utan utgör potentiella tillgångar (1136,9 miljoner euro, där 1118,3 miljoner euro avser böter som gäldenären har överklagat), vidare fordringar på 58,5 miljoner euro som avser böter som gäldenären inte har överklagat (och som alltså inte bör redovisas i bilagan över åtaganden utanför balansräkningen).

3. Belopp som överförts till finansiella intermediärer men som ännu inte utbetalats till slutmottagarna. Denna rubrik omfattar förskottsbetalningar ur budgeten till offentliga eller privata intermediärer, som kommissionen anlitat för att sköta förvaltningen och att se till att pengarna når de slutliga betalningsmottagarna, antingen enligt rättsregler eller avtalsbestämmelser. Beloppet uppgår till 1009 miljoner euro och avser medel som den 31 december 2002 innehades av intermediärer. I detta ingår även bankräntan på beloppen i fråga (81 miljoner euro).

Problematiken med att på ett integrerat sätt redovisa och avsluta förskottstransaktioner, ingår i moderniseringen av gemenskapens redovisning och skall behandlas i det sammanhanget. Den aktuella uppskattningen utanför räkenskaperna är en första etapp för att föra in dessa element i den ingående balansräkningen.

4. Vissa finansiella instrument förvaltas av andra organ såsom Europeiska investeringsbanken (EIB), Europeiska investeringsfonden (EIF), Europeiska banken för återuppbyggnad och utveckling (EBRD), Europarådets utvecklingsbank (CEB) och Eurofer. Beloppet som andra organ den 31 december 2002 förvaltade på förvaltningskonton uppgick till 201,2 miljoner euro (utan nedskrivning).

I beloppet ingår inte investeringar i riskkapitalfonder med dessa instrument, vilket redo