Förslag till rådets direktiv om gränsvärden för svaveldioxid, kväveoxider, partiklar och bly i luften (98/C 9/05) (Text av betydelse för EES) KOM(97) 500 slutlig - 97/0266(SYN)

(Framlagt av kommissionen den 21 november 1997)

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

med beaktande av rådets direktiv 96/62/EG av den 27 september 1996 om utvärdering och säkerställande av luftkvaliteten (1), särskilt artikel 4.1 i detta,

med beaktande av kommissionens förslag,

med beaktande av yttrandet från Ekonomiska och sociala kommittén,

i enlighet med det i artikel 189c i fördraget angivna förfarandet i samarbete med Europaparlamentet, och

med beaktande av följande:

På grundval av de principer som läggs fast i artikel 130r i fördraget förutses i Europeiska gemenskapens åtgärdsprogram för miljön och en hållbar utveckling (det femte åtgärdsprogrammet för miljön (2) särskilt möjligheten att ändra gällande lagstiftning om luftföroreningar. I det nämnda programmet rekommenderas att det upprättas långsiktiga mål för luftkvaliteten.

I artikel 129 i fördraget fastställs att hälsoskyddskraven skall ingå som ett led i gemenskapens övriga politik. I artikel 30 i fördraget fastställs att gemenskapens verksamhet skall bidra till att uppnå en hög hälsoskyddsnivå.

Partiklar som kan inandas och tränga djupt ner i lungorna är ett folkhälsoproblem. Det bör samlas in uppgifter om halter av de partiklar som kan tränga djupast ner i lungorna. Det finns bevis på att riskerna för människors hälsa från exponering för antropogena partiklar är större än riskerna i samband med exponering för partiklar som förekommer naturligt i luften. Det bästa sättet att förebygga sjukdomar som står i samband med exponering för antropogena partiklar är att minska halterna av dessa i luften.

Växtligheten bör skyddas mot kvävedioxidens och kväveoxidens skadliga verkningar.

I direktiv 96/62/EG fastställs att gränsvärdena och tröskelvärdena skall bygga på rönen från det arbete som utförs av internationella forskargrupper verksamma inom området. Kommissionen skall beakta de senaste vetenskapliga rönen från berörda områden inom epidemiologisk forskning och miljöforskning och de senaste framstegen inom meteorologin för att utvärdera de faktorer som gränsvärdena och tröskelvärdena bygger på.

I syfte att säkerställa att det går att nå ner till gränsvärdena till fastställda datum skall det enligt direktiv 96/62/EG upprättas handlingsplaner för de zoner där halterna av föroreningar i luften överskrider gränsvärden plus tillämpningsbara tillfälliga toleransmarginaler. Med avseende på partiklar bör sådana handlingsplaner och andra strategier för att minska föroreningar syfta till att minska halterna av fina partiklar som en del av den totala minskningen av partikelhalterna.

Gränsvärden för att skydda ekosystem eller växtlighet bör inte tillämpas i den omedelbara närheten av tätbebyggelse eller annan bebyggelse.

Standardiserade exakta mätmetoder utgör en viktig del i utvärderingen av luftkvaliteten.

Aktuella uppgifter om halter av svaveldioxid, kväveoxider, partiklar och bly i luften bör finnas lätt tillgängliga för allmänheten.

Rådets direktiv 80/779/EEG av den 15 juli 1980 om gränsvärden och vägledande värden för luftkvalitet med avseende på svaveldioxid och svävande partiklar (3), rådets direktiv 82/884/EEG av den 3 december 1982 om gränsvärde för bly i luften (4) och rådets direktiv 85/203/EEG av den 7 mars 1985 om luftkvalitetsnormer för kvävedioxid (5), direktiven senast ändrade genom Anslutningsakten för Österrike, Finland och Sverige, bör upphöra att gälla.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Mål

Målen för detta direktiv är

- att fastställa gränsvärden och, där det är lämpligt, tröskelvärden för halter av svaveldioxid, kväveoxider, partiklar och bly i luften så att skadliga effekter på människors hälsa och på miljön i sin helhet kan undvikas, förebyggas och minskas,

- att utvärdera halter av svaveldioxid, kväveoxider, partiklar och bly i luften på grundval av gemensamma metoder och kriterier,

- att inhämta adekvata uppgifter om halter av svaveldioxid, kväveoxider, partiklar och bly i luften samt säkerställa att uppgifterna finns tillgängliga för allmänheten,

- att bibehålla luftkvaliteten där den är god och att med avseende på svaveldioxid, kväveoxider, partiklar och bly förbättra den i övriga fall.

Artikel 2

Definitioner

Definitionerna i artikel 2 i direktiv 96/62/EG skall tillämpas.

I detta direktiv avses med

1. kväveoxider: kväveoxid och kvävedioxid,

2. PM10: partiklar som passerar genom ett selektivt intag som med 50 % effektivitet skiljer av partiklar med 10 ìm:s aerodynamisk diameter,

3. PM2,5: partiklar som passerar genom ett selektivt intag som med 50 % effektivitet skiljer av partiklar med 2,5 ìm:s aerodynamisk diameter,

4. övre utvärderingströskel: den föroreningsnivå som avses i artikel 6.3 i direktiv 96/62/EG,

5. nedre utvärderingströskel: den föroreningsnivå som avses i artikel 6.4 i direktiv 96/62/EG,

6. kungörelsenivå: en sådan nivå på föroreningarna att om den överskrids under en given period skall uppgifter om detta faktum spridas till allmänheten enligt artikel 8 i detta direktiv.

Artikel 3

Svaveldioxid

1. Medlemsstaterna skall vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa att halten svaveldioxid i luften, som utvärderats enligt artikel 7, inte överskrider de gränsvärden som anges i avsnitt I i bilaga I från och med de datum som fastställs i bilagan.

De toleransmarginaler som anges i avsnitt I i bilaga I skall tillämpas enligt artikel 8 i direktiv 96/62/EG.

2. Tröskelvärdet för svaveldioxid i luften anges i avsnitt II i bilaga I. I de uppgifter som skall lämnas till allmänheten enligt artikel 10 i direktiv 96/62/EG skall åtminstone de uppgifter som räknas upp i avsnitt III i bilaga I ingå.

3. Medlemsstaterna skall registrera uppgifter om genomsnittliga halter av svaveldioxid under tio minuter från mätstationer där halterna skall mätas en gång per timme. Medlemsstaterna skall till kommissionen meddela den 98:e och 99:e percentilen av de 10-minutershalter som mäts inom kalenderåret samtidigt som uppgifter om timhalter lämnas.

Artikel 4

Kväveoxider

Medlemsstaterna skall vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa att halten kvävedioxid, och där det är tillämpligt halten av kvävedioxid plus kväveoxid, i luften, som utvärderats enligt artikel 7, inte överskrider de gränsvärden som anges i avsnitt I i bilaga II från och med de datum som fastställs i bilagan.

De toleransmarginaler som anges i avsnitt I i bilaga II skall tillämpas enligt artikel 8 i direktiv 96/62/EG.

Artikel 5

Partiklar

1. Medlemsstaterna skall vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa att halten PM10 i luften, som utvärderats enligt artikel 7, inte överskrider de gränsvärden som anges i avsnitt I i bilaga III från och med de datum som fastställs i bilagan.

De toleransmarginaler som anges i avsnitt I i bilaga III skall tillämpas enligt artikel 8 i direktiv 96/62/EG.

2. Medlemsstaterna skall upprätta och driva mätstationer för att tillhandahålla uppgifter om halten PM2,5. Där det är möjligt bör provtagningsplatserna samordnas med provtagningsplatser för PM10. Varje medlemsstat skall själv besluta om mätstationernas antal och lokalisering så att de uppmätta halterna PM2,5 är representativa för halterna på lokal och regional nivå i medlemsstaten.

Medlemsstaterna skall en gång om året, senast nio månader efter årets utgång, till kommissionen vidarebefordra det aritmetiska medelvärdet, medianvärdet, den 98:e percentilen samt den högsta halt som beräknats utifrån mätningarna av PM2,5 under 24 timmar det året. Den 98:e percentilen skall beräknas enligt förfarandet i avsnitt 4 i bilaga I till rådets beslut 97/101/EG (6).

3. De planer för PM10 som har utarbetats enligt artikel 8 i direktiv 96/62/EG och allmänna strategier för att minska halten PM10 skall syfta till att samtidigt minska halten PM2,5 som en del av den totala minskningen.

4. Medlemsstaterna får undantagsvis ange zoner eller tätbebyggelse där gränsvärdena för PM10 överskrids på grund av att det finns höga halter partiklar i luften från naturliga källor. Inom två år efter det att detta direktiv trätt i kraft skall medlemsstaterna sända kommissionen en första förteckning över sådana zoner eller tätbebyggelser tillsammans med uppgifter om där förekommande halter av och källor till PM10 och PM2,5.

För att besluta om det enligt artikel 8 i direktiv 96/62/EG bör utarbetas handlingsplaner för sådana zoner eller sådan tätbebyggelse skall medlemsstaterna tillämpa handlingsnivåerna och toleransmarginalerna för PM2,5 i avsnitt II i bilaga III i stället för gränsvärdena och toleransmarginalerna för PM10. Handlingsnivåerna för PM2,5 skall tjäna som vägledande mål, som i möjligaste mån skall ha nåtts vid angivet datum.

Inom sådana zoner eller sådan tätbebyggelse skall de övre och nedre utvärderingströsklarna för PM10 i avsnitt I i bilaga V vara avgörande för kraven på utvärdering. Stationer för kontinuerlig mätning av partiklar skall mäta PM10 och PM2,5.

Inom sådana zoner eller sådan tätbebyggelse skall allmänheten upplysas om halten PM2,5 i stället för halten PM10.

Artikel 6

Bly

Medlemsstaterna skall vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa att halten bly i luften, som utvärderats enligt artikel 7, inte överskrider det gränsvärde som anges i avsnitt 1 i bilaga IV från och med de datum som fastställs i bilagan.

De toleransmarginaler som anges i avsnitt 1 i bilaga IV skall tillämpas enligt artikel 8 i direktiv 96/62/EG.

Artikel 7

Utvärdering av halterna av svaveldioxid, kväveoxider, partiklar och bly i luften

1. De övre och nedre utvärderingströsklarna för svaveldioxid, partiklar och bly, för de ändamål som anges i artikel 6 i direktiv 96/62/EG, fastställs i avsnitt I i bilaga V.

Klassificeringen av zonerna eller tätbebyggelsen för de ändamål som anges i nämnda artikel 6 bör omprövas minst vart femte år enligt förfarandet i avsnitt II i bilaga V. Klassificeringen bör omprövas tidigare om det inträffar viktiga förändringar med betydelse för halterna av svaveldioxid, kvävedioxid eller där det är tillämpligt kvävedioxid och kväveoxid, partiklar eller bly i luften.

2. I bilaga VI fastställs kriterier för att besluta om lokalisering av provtagningsplatser för mätning av svaveldioxid, kväveoxider, partiklar och bly. I bilaga VII fastställs det lägsta antalet stationer för kontinuerlig mätning av de berörda föroreningarna som skall uppföras inom varje zon eller tätbebyggelse där mätningar krävs, om mätningar är den enda källan till uppgifter om halter inom området. Den metod som skall användas för att mäta de berörda föroreningarna skall vara den referensmetod som anges i punkt 4 eller en metod som ger samma resultat, vilket den berörda medlemsstaten skall bevisa.

3. För zoner och tätbebyggelse där uppgifter från stationer för kontinuerlig mätning kompletteras med uppgifter från andra källor, t.ex. utsläppsinventeringar, indikativa mätmetoder och luftkvalitetsmodellering, skall det antal stationer för kontinuerlig mätning som skall upprättas och den rumsliga upplösningen i andra metoder vara tillräckliga för att göra det möjligt att fastställa halten av luftföroreningar på de platser som definieras i avsnitt I i bilaga VI, inom de gränser för exakthet som kan uppnås och som fastställs i riktlinjerna i avsnitt I i bilaga VIII.

4. Referensmetoder för att analysera svaveldioxid, kväveoxider och bly samt för att ta prover på bly, PM10 och PM2,5 fastställs i avsnitt I-V i bilaga IX. I avsnitt VI i bilaga IX fastställs referensmetoder för luftkvalitetsmodellering.

5. Medlemsstaterna skall före den 31 december 1999 informera kommissionen om de använda metoderna för den preliminära utvärderingen av luftkvaliteten enligt artikel 11.1d i direktiv 96/62/EG.

6. Ändringar som är nödvändiga för att anpassa denna artikel samt bilagorna V-IX till framsteg på det vetenskapliga och tekniska området skall antas enligt förfarandet i artikel 12 i direktiv 96/62/EG.

Artikel 8

Information till allmänheten

1. Medlemsstaterna skall vidta lämpliga åtgärder för att förse allmänheten med aktuella uppgifter om halterna av svaveldioxid, kväveoxider, partiklar och bly i luften, med hjälp av till exempel radio och TV, pressen, informationstavlor och datanättjänster och genom att informera berörda organisationer, t.ex. miljöorganisationer, konsumentorganisationer, organisationer som företräder känsliga gruppers intressen och övriga relevanta hälso- och sjukvårdsorgan. En förteckning över de organisationer som har informerats skall sändas till kommissionen tillsammans med den information som överlämnas enligt artikel 11 i direktiv 96/62/EG.

Sådana uppgifter skall ange överskridanden av kungörelsenivåerna i avsnitt I-IV i bilaga X.

2. Kungörelsenivåerna i avsnitt V i bilaga X skall tillämpas för de ändamål som anges i artikel 5.4 ovan.

3. Då planer eller program görs tillgängliga för allmänheten enligt artikel 8.3 i direktiv 96/62/EG skall medlemsstaterna även göra dem tillgängliga för berörda organisationer, till exempel miljöorganisationer, konsumentorganisationer, organisationer som företräder känsliga gruppers intressen och övriga relevanta hälso- och sjukvårdsorgan. En förteckning över de organisationer som har informerats skall sändas till kommissionen samtidigt med planen eller programmet.

Artikel 9

Upphävanden och övergångsbestämmelser

1. Direktiv 80/779/EEG upphör att gälla enligt följande:

- Artiklarna 2.2, 3.2, 4, 5, 7.3, 10.4, 10.5, 11 till och med 14 samt bilagorna II, IIIA, och V skall upphöra att gälla med verkan från och med den 1 januari 2000.

- Artiklarna 1, 2.1, 3.1, 6, 7.1, 7.2, 8, 9, 10.1, 10.2, 10.3, 15 och 16 samt bilagorna I, IIIB och IV skall upphöra att gälla med verkan från och med den 1 januari 2005.

2. Direktiv 82/884/EEG upphör att gälla enligt följande:

- Artiklarna 3.2, 3.3, 4, 8 till och med 11 samt bilagan skall upphöra att gälla med verkan från och med den 1 januari 2000.

- Artiklarna 1, 2, 3.1, 5, 6, 7, 12 och 13 skall upphöra att gälla med verkan från och med den 1 januari 2005.

3. Direktiv 85/203/EEG upphör att gälla enligt följande:

- Artiklarna 3.2, 4, 6, 7.3, 10 till och med 14 samt bilagorna II, III, IV skall upphöra att gälla med verkan från och med den 1 januari 2000.

- Artiklarna 1, 2, 3.1, 5, 7.1, 7.2, 8, 9, 15 och 16 samt bilaga I skall upphöra att gälla med verkan från och med den 1 januari 2010.

4. Från den 1 januari år 2000 skall medlemsstaterna använda mätstationer och andra metoder för luftkvalitetsbedömning som uppfyller kraven i detta direktiv vid utvärdering av halter av svaveldioxid, kväveoxider och bly i syfte att erhålla uppgifter för att styrka att de följer de gränsvärden som fastställs i direktiv 80/779/EEG, direktiv 82/884/EEG och direktiv 85/203/EEG till dess att de gränsvärden som fastställs i dessa direktiv har upphört att gälla.

Artikel 10

Rapport

Kommissionen skall till Europaparlamentet och rådet senast den 31 december 2003 lämna en rapport som bygger på erfarenheterna från tillämpningen av detta direktiv samt särskilt på resultaten av de senaste vetenskapliga rönen om effekterna på människors hälsa av exponering för svaveldioxid, olika fraktioner av partiklar och bly och på uppnådda framsteg beträffande mätmetoder och andra sätt att utvärdera halten av partiklar i luften samt deposition av bly på ytor.

Artikel 11

Genomförande

1. Medlemsstaterna skall senast den 31 december 1999 sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv. De skall genast underrätta kommissionen om detta.

När medlemsstaterna antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.

2. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.

Artikel 12

Sanktioner

Medlemsstaterna skall fastställa ett sanktionssystem för överträdelser av de nationella bestämmelser som antas med tillämpning av detta direktiv och skall vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa att dessa sanktioner tillämpas. De sålunda föreskrivna sanktionerna skall vara effektiva, stå i proportion till överträdelsen och vara avskräckande. Medlemsstaterna skall anmäla dessa bestämmelser till kommissionen senast den 31 december 1999 och alla senare ändringar som gäller dem så snart som möjligt.

Artikel 13

Ikraftträdande

Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

Artikel 14

Adressater

Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna

(1) EGT L 296, 21.11.1996, s. 55.

(2) EGT C 138, 17.5.1993, s. 5.

(3) EGT L 229, 30.8.1980, s. 109.

(4) EGT L 378, 31.12.1982, s. 15.

(5) EGT L 87, 27.3.1985, s. 1.

(6) EGT L 35, 5.2.1997, s. 14.

BILAGA I

GRÄNSVÄRDEN OCH TRÖSKELVÄRDEN FÖR SVAVELDIOXID

I. Gränsvärden för svaveldioxid

Gränsvärden skall anges i ìg/m³. Volymen skall standardiseras vid följande temperatur- och tryckförhållanden: 293 K och 101,3 kPa.

>Plats för tabell>

II. Tröskelvärde för svaveldioxid

Tröskelvärdet för SO2 är 350 ìg/m³ som skall ha uppmätts under tre på varandra följande timmar på platser som är representativa för luftkvaliteten inom ett område på minst 100 km² eller för en hel zon eller tätbebyggelse, beroende på vilken som år minst.

III. Uppgifter som skall lämnas till allmänheten då tröskelvärdet för svaveldioxid överskrids

I den information som lämnas till allmänheten skall åtminstone följande uppgifter ingå:

- Datum, tidpunkt och plats för det inträffade.

- Prognoser:

- Förändringar i halter (förbättring, stabilisering eller försämring).

- Orsaken till det inträffade och förväntade förändringar.

- Berört geografiskt område.

- Varaktighet.

- Vilken känslig befolkningsgrupp som eventuellt kan påverkas av det inträffade.

- Vilka försiktighetsåtgärder som den känsliga befolkningsgruppen skall vidta.

BILAGA II

GRÄNSVÄRDEN FÖR KVÄVEDIOXID OCH KVÄVEOXID

I. Gränsvärden för kvävedioxid och kväveoxid

Gränsvärden skall anges i ìg/m³. Volymen skall standardiseras vid följande temperatur- och tryckförhållanden: 293 K och 101,3 kPa

>Plats för tabell>

BILAGA III

GRÄNSVÄRDEN OCH HANDLINGSNIVÅER FÖR PARTIKLAR

I. Gränsvärden för partiklar

>Plats för tabell>

II. Handlingsnivåer för PM2,5 avsedda för artikel 5.4

>Plats för tabell>

BILAGA IV

GRÄNSVÄRDE FÖR BLY

I. Gränsvärde för bly

>Plats för tabell>

BILAGA V

FASTSTÄLLANDE AV KRAV FÖR UTVÄRDERING AV HALTER AV SVAVELDIOXID, KVÄVEOXIDER, PARTIKLAR OCH BLY I LUFTEN INOM EN ZON ELLER EN TÄTBEBYGGELSE

I. Övre och nedre utvärderingströsklar

Följande övre och nedre utvärderingströsklar skall tillämpas:

a) Svaveldioxid

>Plats för tabell>

b) Kvävedioxid

>Plats för tabell>

c) Partiklar

De övre och nedre utvärderingströsklarna för PM10 bygger på de gränsvärden som skall ha nåtts den 1 januari 2010.

>Plats för tabell>

d) Bly

>Plats för tabell>

II. Fastställande av om de övre och nedre utvärderingströsklar har överskridits

Om de övre och nedre utvärderingströsklarna har överskridits skall fastställas på grundval av halterna under de fem föregående åren i de fall då det finns tillräckliga uppgifter tillgängliga. En utvärderingströskel skall anses ha överskridits om det sammanlagda antalet gånger som tröskeln har överskridits under dessa fem år är fler än 3 gånger det tillåtna antalet överskridanden per år.

När det inte finns uppgifter tillgängliga för alla fem åren får medlemsstaterna kombinera resultat från korta mätperioder under året och på platser som sannolikt är typiska för den högsta föroreningsnivån med resultat från uppgifter i utsläppsinventeringar och från modellering för att fastställa om de övre och nedre utvärderingströsklarna har överskridits.

BILAGA VI

LOKALISERING AV PROVTAGNINGSPLATSER FÖR BEDÖMNING AV HALTER AV SVAVELDIOXID, KVÄVEOXIDER, PARTIKLAR OCH BLY I LUFTEN

Följande beaktanden gäller för kontinuerliga och halvkontinuerliga mätningar.

I. Hur provtagningsplatsen väljs

a) Skydd av människors hälsa

Provtagningsplatser med inriktning på skyddet av människors hälsa bör väljas så att de ger

i) uppgifter om de områden inom en zon och tätbebyggelse som har de högsta halterna för vilka befolkningen troligtvis är direkt eller indirekt utsatta för under en period som är betydande i förhållande till perioden under vilken gränsvärdenas genomsnitt uppmätts,

ii) sådana uppgifter om nivåer i andra områden inom en zon och tätbebyggelse som är representativa för den exponering som befolkningen i allmänhet är utsatt för och som ger information i syfte att styra kvaliteten på utomhusluften.

Provtagningsplatserna bör generellt sett förläggas så att mätningar inom mycket små mikromiljöer i deras omedelbara närhet undviks.

Provtagningsplatserna får vara representativa för liknande platser som inte ligger i deras omedelbara närhet.

b) Skydd av ekosystem och övrig växtlighet

Provtagningsplatser med inriktning på att skydda ekosystem eller annan växtlighet bör väljas så att de är representativa för luftkvaliteten i områden som inte ligger i omedelbar anslutning till sådana källor som tätbebyggelse och andra bebyggda områden, industriella anläggningar och vägar. Man bör tänka på att en provtagningsplats skall väljas så att den är representativ för luftkvaliteten i ett omgivande område som omfattar minst 1 000 km².

II. Hur provtagningsutrustningen skall placeras

Följande riktlinjer bör minst uppfyllas i den utsträckning det är genomförbart:

- Flödet runt intagssonden bör vara fritt utan några hinder som påverkar luftflödet i närheten av provtagningsutrustningen (vanligtvis på några meters avstånd från byggnader, balkonger, träd och andra hinder och minst en halv meter från närmaste byggnad om provtagningsplatsen skall vara representativ för luftkvaliteten vid den inre förgårdslinjen).

- I allmänhet bör intaget till provtagningsutrustningen vara placerat mellan 1,5 m (andningszonen) och 4 m ovanför marknivå. Högre lägen (upp till 8 m) kan vara nödvändiga under vissa omständigheter. En högre placering kan även vara lämplig om stationen skall representera ett större område.

- Intagssonden bör inte placeras alltför nära en källa för att undvika direkt intag av föroreningar som inte har blandats med luften.

- Provtagningsutrustningens luftutsläpp bör placeras så att återcirkulation av frånluft till intagssonden undviks.

- Provtagningsutrustning för trafikmiljöer bör placeras minst 25 meter från större vägkorsningar och minst 4 meter från mitten på det närmaste körfältet.

- Provtagningsutrustning för att mäta NO2 i trafikmiljöer bör placeras inom 5 meter från trottoarkanten.

- I bebyggda områden bör provtagningsutrustning för mätning av partiklar eller bly i trafikmiljö placeras så att värdena är representativa för luftkvaliteten vid den inre förgårdslinjen.

Följande faktorer kan också beaktas:

- Störande källor.

- Säkerhet.

- Tillgänglighet.

- Tillgång till elektricitet och telekommunikationer.

- Hur synlig platsen är i förhållande till omgivningen.

- Allmänhetens och driftspersonalens säkerhet.

- Önskvärdheten att samordna de olika föroreningarnas provtagningsplatser.

- Planeringskrav.

III. Dokumentering och översyn

Förfarandet vid val av plats bör dokumenteras utförligt på klassificeringsstadiet med hjälp av fotografier av omgivningarna med angivelse av kompassriktningen och en detaljerad karta. Valet av platser bör regelbundet ses över och skall även då dokumenteras för att säkerställa att urvalskriterierna har förblivit välgrundade över tid.

Medlemsstater som har för avsikt att stänga eller flytta mätstationer som upprättats enligt direktiv 80/779/EEG, 82/884/EEG och 85/203/EEG för utvärdering av svaveldioxid, kvävedioxid och bly skall till kommissionen lämna uppgifter som stöder beslutet.

BILAGA VII

KRITERIER FÖR ATT FASTSTÄLLA ANTALET PROVTAGNINGSPLATSER FÖR KONTINUERLIGA MÄTNINGAR AV SVAVELDIOXID, KVÄVEOXIDER, PARTIKLAR OCH BLY I LUFTEN

I. Lägsta antal provtagningsplatser för kontinuerliga mätningar för att utvärdera om gränsvärden för skydd av människors hälsa och tröskelvärden efterlevs inom zoner och tätbebyggelse där kontinuerliga mätningar är den enda informationskällan

a) Diffusa källor

>Plats för tabell>

b) Punktkällor

För att utvärdera föroreningar i närheten av punktkällor bör antalet provtagningsplatser för kontinuerliga mätningar beräknas med beaktande av utsläppsdensiteter, luftföroreningarnas sannolika spridningsmönster och befolkningens potentiella exponering.

II. Lägsta antal provtagningspunkter för kontinuerliga mätningar för att utvärdera efterlevnaden av gränsvärden för skydd av ekosystem och övrig växtlighet inom andra zoner än tätbebyggelse

>

Plats för tabell>

BILAGA VIII

KVALITETSMÅL FÖR UPPGIFTERNA OCH SAMMANSTÄLLNING AV RESULTATEN FRÅN UTVÄRDERINGEN AV LUFTKVALITETEN

I. Kvalitetsmål för uppgifterna

Till hjälp för program för kvalitetssäkring har följande mål för kvaliteten för uppgifterna fastställts för att uppnå den noggrannhet och exakthet som erfordras avseende utvärderingsmetoderna och för att uppnå lägsta godtagbara tidstäckning och datafångst vid mätningarna:

>Plats för tabell>

II. Resultat från utvärdering av luftkvalitet

Följande uppgifter bör sammanställas för zoner och tätbebyggelse där andra källor än mätning utnyttjas för att komplettera uppgifterna från mätningarna eller där andra källor är det enda hjälpmedlet vid utvärdering av luftkvalitet:

- En beskrivning av den utvärderingsverksamhet som bedrivs.

- Specifika metoder som används med hänvisningar till beskrivningar av metoden.

- Källor till uppgifter och information.

- En beskrivning av resultaten, inklusive osäkerhetsfaktorer och särskilt, respektive områdes storlek eller, om det är relevant, den sammanlagda väglängden inom den zon eller tätbebyggelse där halterna överskrider gränsvärdet/värdena, eller om så är fallet, gränsvärden plus tillämpliga toleransmarginaler samt varje område där halterna överskrider den övre eller den nedre utvärderingströskeln.

- För gränsvärden med syftet att skydda människors hälsa anges den befolkning som potentiellt är exponerad för halter som överskrider gränsvärden.

Där det är möjligt bör medlemsstaterna sammanställa kartor som visar fördelningen av halterna inom varje zon och tätbebyggelse.

BILAGA IX

REFERENSMETODER FÖR UTVÄRDERING AV SVAVELDIOXID, KVÄVEOXIDER, PARTIKLAR OCH BLY

I. Analys av svaveldioxid

[Bilaga V i rådets direktiv 80/779/EEG av den 15 juli 1980 om gränsvärden och vägledande värden för luftkvalitet med avseende på svaveldioxid och svävande partiklar]

II. Referensanalysmetod för kväveoxider

[Bilaga IV i rådets direktiv 85/203/EEG av den 7 mars 1985 om luftkvalitetsnormer för kvävedioxid]

III. Provtagningsmetod och referensmetod för analys av halten av bly i luften

[Bilaga till rådets direktiv 82/884/EEG av den 3 december 1982 om gränsvärde för bly i luften]

IV. Referensmetod för provtagning avseende PM10

Den metod som beskrivs i prEN 12341 (1) skall vara referensmetod vid provtagning av PM10.

V. Referensmetoder för provtagning av PM2,5

p.m.

VI. Referensmodelleringstekniker

p.m.

(1) Air Quality - Field test Procedure to demonstrate reference equivalence of sampling methods for the PM10 fraction of particulate matter.

BILAGA X

KUNGÖRELSENIVÅ

I. Kungörelsenivå för svaveldioxid

>Plats för tabell>

II. Kungörelsenivå för kväveoxider

>Plats för tabell>

III. Kungörelsenivå för PM10

>Plats för tabell>

IV. Kungörelsenivå för bly

0,5 ìg/m³ uppmätt under ett kalenderår

V. Kungörelsenivå för PM2,5 avsedd för artikel 5.4

>Plats för tabell>

VI. Standardisering

För svaveldioxid och kväveoxider skall volymen standardiseras vid följande temperatur- och tryckförhållanden: 293 °K och 101,3 kPa