SV Europeiska unionens officiella tidning C 75/129

Yttrande från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om Förstärkning av de bilaterala handelsförbindelserna mellan EU och Turkiet och modernisering av tullunionen

(2017/C 075/22)

Föredragande:

Dimitris DIMITRIADIS

Remiss Europeiska kommissionen, årlig skrivelse 2016, 20.4.2016 Rättslig grund Artikel 304 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt Ansvarig facksektion Facksektionen för yttre förbindelser Antagande av facksektionen 16.11.2016 Antagande vid plenarsessionen 14.12.2016 Plenarsession nr 521 Resultat av omröstningen (för/emot/nedlagda röster) 252/4/7

1. Slutsatser och rekommendationer

1.1 EESK anser att det nuvarande tullunionsavtalet (tullunionen) är inaktuellt med tanke på den senaste tidens utveckling, samt att avtalsparterna bör inleda en grundlig förhandling om en förstärkning av de ekonomiska förbindelserna parterna emellan och utarbeta ett handelsavtal av det nya slaget som motsvarar dagens behov.

1.2 EESK anser liksom tidigare att Turkiet fortfarande är en mycket viktig partner och att det finns en politisk vilja att utöka samarbetet, dock under förutsättning att grundläggande europeiska värderingar som principerna om demokrati, rättsstaten och mänskliga rättigheter respekteras.

1.3 EESK anser att förfarandet för tullunionen kan ske antingen genom en revidering av beslut nr 1/95, ett nytt beslut i associeringsrådet eller genom ett nytt protokoll i anslutningsavtalet.

1.4 Kommittén fördömer kuppförsöket den 15 juli men är mycket oroad över den turkiska regeringens reaktion och den efterföljande utvecklingen av den inrikespolitiska situationen, som sträcker sig mycket längre än en lagföring av kuppmakarna, inte motsvarar rättsstatsprincipen och strider mot demokratiska principer.

1.5 EESK anser att Turkiet som kandidatland måste skydda och upprätthålla de grundläggande mänskliga rättigheterna samt respektera de demokratiska normerna och rättsstatsprincipen. EESK beklagar försöket att störta den demokratiskt valda regeringen i Turkiet, men vill också uttrycka sin oro över de turkiska myndigheternas reaktion. Vi efterlyser uttryckligen att de mänskliga rättigheterna ska respekteras fullt ut och tillämpas utan diskriminering, särskilt yttrandefrihet och dess särskilda uttryck i form av pressfrihet, och att rättsstatsprincipen återupprättas.

1.6 EESK anser att Turkiet i handling måste visa att man fortfarande är ett kandidatland som följer lagen och fördragen och som fortsätter förhandlingarna med EU, liksom att man utan undantag följer unionens regelverk och uppfyller alla krav som man hittills kommit överens om.

1.7 De nya förhållandena som rått inom den globala handeln de senaste åren har fått EU att inleda ett nytt kapitel i sina internationella handelsavtal, där förbättrade bestämmelser står i fokus på en mängd områden och vars syfte är att skapa moderna handelsformer men även att europeiska principer och unionens regelverk ska tillämpas. Kommissionens meddelande ”Handel för alla” bör utgöra grunden för förhandlingarna mellan EU och Turkiet. Den senaste tidens förändrade förhållningssätt och bästa praxis som har tillämpats i olika handelsavtal har ändrat normerna rörande hållbarhet, öppenhet och arbetsmarknadsparternas och det civila samhällets deltagande i internationella handelsavtal.

1.8 EESK anser att en konsekvens- och hållbarhetsanalys måste genomföras, såväl före som efter förhandlingarna, för att se vilka effekterna blir på miljö, ekonomi och samhälle. I dessa förfaranden bör arbetsmarknadens parter och organisationer i det civila samhället delta. Dessutom anser EESK att kommissionen i varje steg i förhandlingarna hela tiden noggrant måste hålla ett öga på hur den samhällsekonomiska situationen i Turkiet utvecklar sig.

1.9 Man får inte förbise det faktum att unionens regelverk under de tjugo år som tullunionen har funnits har utökats till att omfatta områden som förut inte var reglerade över huvud taget.

1.10 EESK anser att det behövs ett nytt, moderniserat tullunionsavtal. Att behålla den nuvarande ordningen eller att omvandla avtalet till ett regionalt handelsavtal är inte realistiskt. I stället bör det nya avtalet innefatta kapitel som återspeglar EU:s utökade lagstiftning och praxis, såsom dessa kontinuerligt utvidgas och förnyas, och uppdaterade bestämmelser för att komma till rätta med de problemområden som man har sett i tillämpningen av tullunionen med Turkiet och genomförandet av förhandskraven.

1.11 EESK anser dessutom att man i de nya förhandlingarna måste lägga särskilt stor vikt vid att de nödvändiga omfattande reformerna av den turkiska lagstiftningen måste genomföras omedelbart.

1.12 EESK föreslår att följande områden ska omfattas av det nya avtalet: — Jordbruk (under alla de förutsättningar som anges längre fram i detta yttrande). — Tjänster. — Offentlig upphandling. — Råmaterial och råvaror. — Konsumentskydd. — Miljöskydd och hållbar utveckling. — Ekvivalens i regelsystemen för veterinära, sanitära och fytosanitära åtgärder (SPS) och politiken för livsmedelssäkerhet. — Effektivt skydd för arbetstagares rättigheter och anständigt arbete. — Arbetsmiljöskydd. — Förenklad e-handel och införande av en digital agenda som fastställer fri rörlighet för digitala data. — Energipolitik och energitrygghet. — Upphovsrättsskydd och innovationsstimulans. — Bekämpning av korruption och penningtvätt. — Fler stimulansåtgärder för små och medelstora företag. — Förenklad administration och minskning av administrativa kostnader. — Investeringar och modernisering av lagstiftningen rörande investeringar som ska se till att investerare är skyddade, liksom inrättande av ett opartiskt system för tvistlösning. — Förbättring av förfarandet för att överföra och införliva EU-lagstiftning i det turkiska rättssystemet. — Förstärkta klausuler för efterlevnad av innehållet i det reviderade avtalet och klausuler om harmonisering med unionens regelverk.

1.13 Rörande obalansen som uppstår genom de handelsförbindelser som Turkiet har med tredjeländer som EU sluter avtal av det nya slaget med anser EESK att klausulen gällande denna fråga inte får innehålla något mer än en politisk uppmuntran till EU:s partnerländer, eventuellt med erbjudande om bra medlingstjänster från kommissionens sida.

1.14 EESK anser att oavsett vilket slags handelsavtal som sluts mellan EU och Turkiet måste samråd ske med arbetsmarknadens parter (arbetsgivare och arbetstagare) och organisationer i det civila samhället, i förhandlingsfasen såväl som i utförandefasen.

2. Handelsförbindelserna mellan EU och Turkiet

2.1 År 1959 lämnade Turkiet in en ansökan om att få bli associerad medlem i det som då var Europeiska ekonomiska gemenskapen (EEG) och i dag Europeiska unionen (EU). Associeringsavtalet (1) undertecknades 1963, och enligt detta avtal skulle även en tullunion mellan EEG och Turkiet upprättas.

2.2 Detta ledde till att man 1970 skrev ett tilläggsprotokoll om att tulltaxor och kvoter för produkter skulle avskaffas och om att man skulle ta ytterligare steg mot att upprätta en tullunion. Tullunionen var helt genomförd 1995 (2), och enligt den skulle alla handelshinder tas bort. Samma år undertecknades frihandelsavtalet (3) för kol och stål med dåvarande Europeiska kol- och stålgemenskapen.

2.3 Turkiet skulle även ta ut EU:s gemensamma yttre tulltaxa (4) på sin import från tredjeländer och följa alla befintliga och framtida förmånsavtal.

2.4 Tullunionen var banbrytande och innovativ för sin tid och innebar en betydelsefull möjlighet att fördjupa de bilaterala förbindelserna, eftersom detta avtal var ett av de första som även inbegrep harmonisering av lagarna i ett land utanför EU.

2.5 År 1997 inledde EU ett parallellt förfarande enligt artiklarna 2 och 49 i fördraget om Europeiska unionen efter att Turkiet lämnat in sin anslutningsansökan 1987.

2.6 Anslutningsförhandlingarna inleddes 2005 och inbegriper 34 kapitel om EU:s regelverk och ytterligare ett kapitel om diverse frågor, allt som allt 35 kapitel.

2.7 Med beaktande av de berörda parternas synpunkter ser EESK positivt på frihandelsavtalet för kol och stål, som bör förbli oförändrat, men påpekar behovet av att reformera tullunionen för att åstadkomma en modernisering av handelsförbindelserna.

3. Den politiska situationen i Turkiet efter den 15 juli

3.1 Situationen i Turkiet efter kuppförsöket den 15 juli, som EESK uttryckligen fördömer, ger anledning till stor oro. Myndigheternas agerande inte bara mot misstänkta kuppmakare utan även mot medlemmar av oppositionen och krafter i det civila samhället som inte varit delaktiga i kuppförsöket samt mot press och medier som inte är regeringstrogna är inte förenligt med europeiska normer och lägger hämsko på förhandlingarna mellan Turkiet och EU.

3.2 Efter händelserna den 15 juli har Ankaras officiella hållning förändrats, och den turkiska sidan kräver nu omedelbara åtgärder från EU som i relativt många fall hittills visat obeslutsamhet och brist på politisk vilja och politisk riktning. Emot detta står Turkiets underlåtenhet att visa god vilja att fullfölja redan ingångna avtal (till exempel Ankaraprotokollet med flera), ett faktum som gör det ännu svårare att skapa en anda av samförstånd.

3.3 EESK följer fortlöpande och med särskild oro och uppmärksamhet de händelser som utspelat sig som en följd av kuppen, samtidigt som man ser inledningen av tullunionsförhandlingar för stärkta handelsförbindelser som en chans att påbörja en normalisering av förbindelserna mellan EU och Turkiet men även till återhämtning för den stukade turkiska ekonomin.

3.4 Det ligger således i Turkiets intresse att i denna svåra situation göra långsiktiga åtaganden inom ett reformprogram som inbegriper radikala förändringar både på det ekonomiska och på det politiska området.

4. Turkiets ekonomi

4.1 År 2015 uppgick Turkiets bruttonationalprodukt med köpkraftsparitet (BNP i PPP) till imponerande 1,576 biljoner US-dollar (uppskattning 2015), vilket gjorde landet till världens artonde största ekonomi. Landets tillväxt uppskattas ha minskat till 3,8 % 2015, vilket trots allt är bra och ger landet en placering på plats 102 internationellt sett. Landets statsskuld har minskat till medelhöga nivåer och uppgår nu till 33,1 % av BNP, medan inflationen fortsätter att ligga högt på cirka 7,7 % 2015 (5).

4.2 Turkiets ekonomi har under de senaste åren genomgått en förvandling från en traditionell jordbruksbaserad ekonomi till en service- och turismorienterad ekonomi med en exportinriktad tillverkningsindustri. En av anledningarna till detta är tullunionen, som medförde betydande möjligheter som man direkt tog tillvara genom att upprätta en ny rättslig ram som följde EU:s modell.

4.3 Från och med 2012 har dock tillväxttakten avstannat, främst på grund av att de utländska direktinvesteringarna i landet har minskat, men även på grund av den politiska och samhälleliga utvecklingen, som i många fall är en källa till osäkerhet som verkar hämmande på den ekonomiska tillväxten. Under perioden 2013–2016 har förtroendet urholkats som en följd av politisk turbulens, geopolitiska förändringar, anklagelser om korruption och ökad spänning i förbindelserna med grannländerna på grund av att landet har velat inta en mer central politisk roll i området. Detta har haft en negativ inverkan på ekonomin och har överskuggat den turkiska ekonomins extraordinära utveckling, i och med att den har visat sig sårbar på grund av bristen på bytesbalans i valuta- och marknadssvängningarna, vilket har avskräckt och försvagat investeringsflödena från utlandet. Kuppen innebar ytterligare ett slag mot ekonomin som nu krymper i snabbare takt samtidigt som turismen minskat radikalt.

4.4 Den oroande politiska utvecklingen, som haft direkt inverkan på det ekonomiska området har allvarligt skadat marknadens förtroende för stabiliteten liksom balansen i Turkiets ekonomi- och investeringsklimat (6), samtidigt som det finns tvivel om att den turkiska regeringen klarar av att få ekonomin på fötter igen med tanke på att dess trovärdighet, liksom den turkiska lirans värde, har minskat betydligt (7).

5. Tullunionens effekter på den turkiska ekonomin, brister i regelverket och tillämpningsfrågor

5.1 På det stora hela har det visat sig att prognoserna för tullunionen var alltför pessimistiska, och därför överträffades de också av verkligheten. Man hade förutspått att Turkiets BNP inte skulle öka med mer än 1–1,5 %, som man ansåg vara en betydande ökning, men det var ändå långt ifrån den ökning som faktiskt inträffade.

5.2 EU är Turkiets absolut största import- och exportpartner, medan Turkiet är det sjunde största importlandet och det femte största exportlandet för EU:s marknader. Exporten från Turkiet till EU består till största delen av maskiner och transportutrustning, följt av industriprodukter. EU:s export till Turkiet utgörs främst av maskiner, transportutrustning, kemiska produkter och industrivaror.

5.3 Handeln med EU ökade med 22 % mellan 1995 och 2014. Det har även framhållits att tullunionen har förorsakat en avledning av handeln (8), men den är i så fall obetydlig sett till den totala handeln (9).

5.4 Tullunionen har i varje fall gjort att Turkiet inte har lagt tulltaxor på industriprodukter och att det inte har blivit nödvändigt att införa ursprungsregler i den bilaterala handeln.

5.5 Några av de mest framträdande nackdelarna som finns inbyggda i tullunionen kan sammanfattas enligt nedan: — Handelspolitiska skyddsåtgärder, som kompensations- och antidumpningsåtgärder och andra skydds- och övervakningsåtgärder som stör den bilaterala handeln vidtas utan anledning eller logik (10). — Det finns ingen effektiv kontroll av regelefterlevnad och inget system för tvistlösning, vilket gör effektiv lösning av tvister omöjlig i de fall då gällande tullunionsbestämmelser tillämpas selektivt och då produkter från EU indirekt särbehandlas negativt. Det system för tvistlösning som finns gäller endast vissa tvister (domsrätten gäller endast under den tidsperiod då skyddsåtgärder faktiskt tillämpas) (11) som kan behandlas av associeringsrådet, vilket främst är ett politiskt organ som fattar beslut enligt konsensusprincipen. — Tullunionen är begränsad till att endast omfatta industriprodukter, inklusive industritillbehör och bearbetade jordbruksprodukter som produceras i EU eller Turkiet. Här ingår även varor som helt eller delvis framställs av produkter från tredjeland, förutsatt att dessa distribueras fritt i EU eller Turkiet. Jordbruksprodukter står för 10 % och tjänstesektorn för 60 % av Turkiets BNP, och trots det ingår inte någon av dessa sektorer i tillämpningsområdet. — Det finns även problem i harmoniseringen med EU:s lagstiftning, liksom med att effektivt nå ut med information om de harmoniserade lagarna, vilket har lett till att näringsidkare finner sig stå inför lagstiftning som hela tiden förändras fast de importerar och exporterar samma produkter. Det rör sig om förändringar som näringsidkarna själva inte har möjlighet att kontrollera genom sina institutionella organ (handelskammare, arbetsgivarorganisationer och liknande) eller genom myndigheter på området (tull, exportråd och marknadsövervakningsorgan) (12).

5.6 Utöver problemområdena i tullunionens regelverk kan vi även se problem med att reglerna i det inte följs samt med beslut som ensidigt fattas av Turkiet rörande tullförfaranden och tulltaxetillämpning, som helt tydligt bryter mot det som avtalats. Frågor har också uppstått kring Turkiets vägran att tillåta fri handel med Republiken Cypern, en EU-medlemsstat, vilket är klart i strid med gemenskapsrätten och handelsavtalen mellan EU och Turkiet.

5.7 Turkiets pågående anpassning till EU:s inremarknadslagstiftning går framåt inom vissa områden, som fri rörlighet för varor, konkurrenspolitik, statligt stöd, energipolitik och ekonomisk och monetär politik, liksom även industri- och företagspolitik. Kommissionen har dock påpekat att Turkiet systematiskt ignorerar grundläggande aspekter i avtalet genom att vidta kollektiva skyddsåtgärder i strid med bestämmelserna för tullunionen.

5.8 Turkiet tillämpar emellertid inte lagstiftningen om statliga stöd och inrättande av ett övervakningssystem så som föreskrivet. Man verkar helst inte vilja vidta åtgärder för att fullt ut möjliggöra fri rörlighet för varor, i och med att man inte tar bort dolda begränsningar, och slutligen underlåter man att införa och tillämpa verkningsfulla åtgärder för bekämpning av överträdelser mot upphovsrätten.

5.9 Om vi ska utvärdera de sammanlagda fördelarna med tullunionen kan dess största bidrag sägas vara det faktum att den har använts som ett medel för ekonomiska reformer som bidragit till att Turkiet har fått tillträde till världsmarknaderna, att den bidragit till att Turkiets trovärdighet har återupprättats och slutligen att den utgjort ett stöd för åtgärderna som vidtagits för att hålla inflationen i schack och för att stabilisera den turkiska lirans växelkurs.

5.10 Dessutom har moderniseringen av den turkiska handeln tagit stora kliv framåt, och konkurrensen mellan turkiska producenter och näringsidkare har stärkts i och med att dessa genom den europeiska marknaden har fått tillträde till en mognare och mer krävande global handelsmiljö.

6. Jämförelser mellan tullunionen och de nyare frihandelsavtalen

6.1 Under de kommande åren kommer mycket att ändras på det ekonomiska området. Först ut är ett antal reforminitiativ på internationell nivå, som kommer att påverka de ekonomiska förbindelserna mellan EU och Turkiet och som också de utgör en anledning till varför tullunionen måste moderniseras. EU har också valt att fokusera på att stärka sina externa ekonomiska förbindelser med tredjeländer i syfte att förbättra levnadsstandarden och välfärdsnivån. De viktigaste aktuella initiativen just nu är det transatlantiska partneravtalet för handel och investeringar (TTIP), det övergripande avtalet om ekonomi och handel mellan EU och Kanada (Ceta) och avtalet om handel med tjänster (TiSa), liksom även förhandlingarna om ett handelsavtal med Japan (13).

6.2 På grund av de nya omständigheterna har den förlegade tullunionen redan försatt den turkiska ekonomin i ett ofördelaktigt läge på grund av den inbyggda obalansen (14), eftersom Turkiet endast kan förhandla om handelsavtal med tredjeländer efter att EU har förhandlat fram och skrivit under handelsavtal av den nya typen, samtidigt som Turkiet inte har någon möjlighet att påverka avtalen i förhandlingsskedet. Klausulen om Turkiet innehåller dessutom endast en politisk uppmuntran, och tredjeländerna är inte skyldiga att inleda förhandlingar, än mindre skriva avtal. Och även om avtal upprättas innebär tidsfördröjningen att turkiska företag hamnar i ett ogynnsamt konkurrensläge.

6.3 Turkiet har dessutom skyldighet att ta ut den gemensamma yttre tulltaxan, och genom den måste Turkiet anpassa sig till de förändringar, i de flesta fall minskningar av tulltaxan, som EU inför i frihandelsavtalen utan att de turkiska produkterna får samma fördel på andra marknader på grund av avsaknaden av avtal. Detta har lett till att Turkiet tar ut allt mindre importtull.

6.4 De ovan nämnda bristerna i tullunionens uppbyggnad har blivit mer uppenbara i dag, mer än tjugo år efter att avtalet slöts.

6.5 År 2014 hade endast 17 av EU:s 48 handelspartner slutit avtal även med Turkiet, och av de länder som slutit den nya typen av frihandelsavtal var det endast Sydkorea som också gick med på att sluta ett avtal med Turkiet, i enlighet med den uppmuntran till detta som fanns i klausulen om Turkiet i frihandelsavtalet mellan Korea och EU.

7. Förstärkning av de bilaterala handelsförbindelserna

7.1 Samarbetet mellan EU och Turkiet på det ekonomiska och politiska området utgör en möjlig och nödvändig förutsättning för stabilitet i en särskilt instabil region i världen, och en modernisering av tullunionen kan sända en tydlig positiv signal om samarbete och stabilitet.

7.2 De olika alternativen för handelsavtal och ekonomiska förbindelser mellan EU och Turkiet är bland andra att i) behålla dagens status quo, ii) ersätta eller komplettera tullunionen med ett regionalt handelsavtal eller att iii) modernisera tullunionen. Efter ingående diskussion och undersökning av dessa alternativ anser EESK att det är det sistnämnda som förefaller vara det mest lämpliga för att de bilaterala förbindelserna ska främjas och fördjupas på ett sätt som är gynnsamt för båda parter.

7.3 Att inte göra någonting är, även med tanke på att anslutningsförhandlingarna lär komma att ta tid, inte ett realistiskt alternativ, eftersom ovanstående problem måste åtgärdas och den outnyttjade potentialen i handelsförbindelserna måste tas tillvara direkt.

8. Grundläggande principer för revideringen

8.1 Redan i EU:s nya handels- och investeringspolitik, som fastställdes i kommissionens meddelande ”Handel för alla” (15) 2015, framgår att EU har som avsikt att dra nytta av sin starka ställning inom handeln för att anpassa sig till de nya utmaningarna på den globaliserade marknaden och till de rådande handelsförhållandena, samt för att främja tillväxt och driva på samhällsstrukturella förändringar genom reformprioriteringar (16).

8.2 Med tanke på denna strävan är det uppenbart att en ny handelspolitik inte kan vara endimensionell utan måste omfatta flera olika nivåer och inbegripa många olika verksamhetsområden för att kunna anses vara effektiv och gynnsam för fler av de grupper som berörs, som arbetstagare, konsumenter och små och medelstora företag.

8.3 Att även europeiska värderingar är en av de grundläggande principerna har särskilt stor betydelse eftersom man på så sätt visar att förhandlingarna om handels- och investeringsavtal inte endast sker i ett ekonomiskt perspektiv utan att man därutöver vill se förbättringar på många områden och nivåer i ett bredare socioekonomiskt perspektiv.

8.4 Särskilt nu sedan EU har skrivit under Parisavtalet (COP21) och efter FN:s ekonomiska och sociala råds nya mål för hållbar utveckling utgör hållbar utveckling och miljöskydd en lika viktig och självklar del av dessa värderingar (17).

8.5 Detta perspektiv är givetvis ännu märkbarare när staterna som man förhandlar med även genomgår anslutningsförhandlingar, med Turkiet som det mest uppenbara exemplet.

8.6 Revideringen bör även grunda sig på internationella normer och avtal om skydd för arbetstagares rättigheter (18).

8.7 Av denna anledning har EU beslutat att rätta sig efter tre grundläggande principer för att åstadkomma ovanstående: a) Effektivitet: Hänsyn ska tas till såväl de makroekonomiska (till exempel den ekonomiska situationen i krisande EU-länder) som de mikroekonomiska behoven (till exempel hos små och medelstora företag), samtidigt som man säkerställer att avtalen så långt som möjligt kan anpassas efter nya affärsinitiativ. b) Insyn: Mer information ska göras tillgänglig för allmänheten, och så många berörda parter som möjligt ska få chans att delta i förhandlingarna. c) Europeiska värderingar och normer: Detta är ett begrepp under ständig utveckling som har kommit att innefatta sådant som skydd för de mänskliga rättigheterna och grundläggande friheterna (inbegripet rättigheter för arbetstagare), hållbar utveckling och korruptionsbekämpning.

8.8 Alla försök till konvergens med handelspartner måste därför innefatta följande: 1. Noggrant utförda undersökningar av dagens globala värde- och leveranskedjor. 2. Samtidiga handels- och tjänstefrämjande åtgärder som motsvarar de globala förhållandena, som karaktäriseras av uppdelning av produktionsprocessen genom anlitande av underleverantörer, utlokalisering av tillverkning till andra länder och utflyttning av verksamhet utomlands och inrättande av filialer i flera olika länder. 3. Reglering för att underlätta e-handel och rörlighet och självklart ett bredare strukturerat samarbete med samhällsaktörer, såväl under förhandlingarna som vid utvärderingen och övervakningen av avtalens utförande.

9. Förfarandet för avtalsslutande och innehållet i avtalet

9.1 Det nya avtalet måste breddas så att det omfattar fler områden, såsom a) jordbruk (med strikt efterlevnad av europeiska standarder och spårbarhet för produkter samt importliberalisering, det senare efter undersökning av konsekvenserna för europeiska jordbrukare), med beaktande även av upprätthållande eller införande av tillfälliga protektionistiska åtgärder utöver anpassningsperioden om detta bedöms som absolut nödvändigt för att skydda europeiska varor, b) investeringar, c) reglering av offentlig upphandling, d) tjänstesektorn, e) modernare områden som hållbar utveckling, miljöskydd, energi samt även råvaror och råmaterial med mera, f) upphovsrätts- och patentskydd. Det måste även innefatta bindande bestämmelser om omedelbart införlivande av europeisk lagstiftning samt även ett särskilt villkor om obligatorisk lösning av tvister angående tillämpningen av avtalet genom ett förfarande som kan inledas utan politiska beslut, till skillnad från den rådande situationen, som innebär att det är mycket svårt att lösa konflikter på ett effektivt och transparent sätt.

9.2 Det är också oerhört viktigt att detta görs i enlighet med EU:s reviderade inriktning på handelsområdet, det vill säga att vid förhandlingar ställa stränga krav på demokratisering och öppenhet i beslutsfattandet på gränsöverskridande, såväl som på nationell nivå, samt att betona den viktiga roll som arbetsmarknadens parter och det civila samhället har i den offentliga debatten och i förhandlingarna. Syftet med detta är att få till stånd en effektivare och människocentrerad tillämpning av det reviderade avtalet.

9.3 En modernisering av handelsförbindelserna genom ett nytt tullunionsavtal skulle kunna få relativt många positiva effekter, till exempel följande: — Avregleringen på de nya tillämpningsområdena skulle generera intäkter och öka de direkta utländska investeringarna. — Den bilaterala liberaliseringen av offentliga upphandlingar, med borttagande av begränsningar för utländska medborgare som vill delta i upphandlingsförfaranden, kommer att påverka europeiska företag positivt med tanke på att de står för 7 % av landets BNP. — Det kommer att innebära möjligheter för små och medelstora företag som kan leda till höjd medelinkomst i Turkiet såväl som fler arbetstillfällen och ökad produktivitet.

9.4 Förfarandet för att få till stånd ett avtal bör inledas med förhandlingar inom en snar framtid med representation från arbetsmarknadens parter och det civila samhället, och insyn bör vara honnörsord för förhandlingsförfarandena.

9.5 EESK välkomnar det offentliga samrådet och rekommenderar motsvarande undersökningar av sociala indikatorer, välfärdsindikatorer och även på andra områden, särskilt rörande konsument- och arbetstagarrättigheter.

9.6 EESK anser att det måste stå absolut klart från början att förfarandet utgör en del i anslutningsförhandlingarna och inte bara är en fristående fördjupning av handelssamarbetet mellan EU och Turkiet, samt att man måste leva upp till allt det som man tidigare kommit överens om för att diskussionerna ska bli meningsfulla.

9.7 Utöver de befintliga problem som måste lösas i den nya formuleringen av avtalet måste avtalet även breddas med ett nytt särskilt kapitel om miljöskydd, hållbar utveckling och energitrygghet (förnybara och konventionella energikällor).

9.8 EESK anser även att man måste utarbeta ett nytt ramverk för investeringssamarbete med bättre regler för skydd av investerare samt bestämmelser om ett opartiskt förfarande för tvistlösning. Det bör öka marknadens tilltro till att ekonomin kan stå mot kriser av politisk art i framtiden. Ett sådant ramverk skulle ta hänsyn till farhågorna angående investerarskyddet (19).

9.9 Det står klart att det nya avtalet måste innehålla strikta regler mot skyddsåtgärder och missgynnande av utländska produkter, liksom mot extrataxor eller dolda tulltaxor, som det numera finns regler mot i EU:s reviderade handelslagstiftning. Samtidigt måste lagstiftningen mot penningtvätt, korruption och den svarta ekonomin stärkas och det strukturerade samarbetet för bekämpning av internationell brottslighet ökas.

Bryssel den 14 december 2016. Georges DASSIS Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs ordförande

(1) Agreement establishing an Association between the European Community and Turkey (signed at Ankara, 12 September 1963) (OJ 217, 29.12.1964, s. 3687) http://ec.europa.eu/enlargement/pdf/turkey/association_agreement_1964_en.pdf

(2) Beslut nr 1/95 av associeringsrådet EG–Turkiet av den 22 december 1995 om genomförande av den slutgiltiga fasen av tullunionen (96/142/EG).

(3) Kommissionens beslut 96/528/EKSG av den 29 februari 1996 om slutande av ett avtal mellan Europeiska kol- och stålgemenskapen och Turkiet vad gäller produkter som omfattas av Fördraget om upprättandet av Europeiska kol- och stålgemenskapen (EGT L 227, 7.9.1996, s. 1): http://eur-lex.europa.eu/legal-content/SV/TXT/HTML/?uri=CELEX:31996D0528&from=EN

(4) Kombinerade nomenklaturen, Gemensamma tulltaxan och Europeiska unionens integrerade tulltaxa (Taric) enligt rådets förordning (EEG) nr 2658/87 av den 23 juli 1987 om tulltaxe- och statistiknomenklaturen och om Gemensamma tulltaxan (EGT L 256, 7.9.1987, s. 1): http://eur-lex.europa.eu/legal-content/SV/TXT/HTML/?uri=URISERV:l11003&from=EN

(5) Siffrorna är hämtade från CIA:s Factbook och Världsbankens landsrapporter i kombination med statistik från Turkiets centralbank.

(6) http://www.bloomberg.com/news/articles/2016-09-26/lira-drops-most-among-emerging-peers-after-turkey-cut-to-junk

http://www.bloomberg.com/news/articles/2016-07-21/turkish-assets-extend-selloff-after-s-p-cut-state-of-emergency

https://www.ft.com/content/779ef1f6-5b22-11e6-9f70-badea1b336d4

(7) https://www.ft.com/content/5bbbcce4-83b2-11e6-a29c-6e7d9515ad15

http://www.forbes.com/forbes/welcome/?toURL=http://www.forbes.com/sites/dominicdudley/2016/07/18/turkeys-economy-could-slump-in-aftermath-of-failed-coup/&refURL=https://www.google.gr/&referrer=https://www.google.gr/

(8) C.S.P. Magee, ”Trade creation, trade diversion, and the general equilibrium effects of regional trade agreements: a study of the European Community–Turkey customs union”, Review of World Economics, maj 2016, volym 152, nr 2, s. 383–399.

(9) Världsbanken, Evaluation of the EU–Turkey Customs Union (utvärdering av tullunionen mellan EU och Turkiet), Report No. 85830-TR, den 28 mars 2014, hämtat på https://ec.europa.eu/neighbourhood-enlargement/sites/near/files/pdf/financial_assistance/phare/evaluation/2014/20140403-evaluation-of-the-eu-turkey-customs-union.pdf

(10) År 2013 tillämpade Turkiet tretton (13) handelspolitiska skyddsåtgärder mot varor från EU. Mer information finns på följande adress: http://ec.europa.eu/trade/policy/accessing-markets/trade-defence/actions-against-exports-from-the-eu/ (hämtat den 30 maj 2016).

(11) Till skillnad från förfarandena för tvistlösning i Ankaraavtalet som täcker fler typer av tvister men där det krävs att båda parter är överens om en lösning för att den ska tillämpas.

(12) Se fotnot 9.

(13) Andra aktuella avtal är med Östafrikanska gemenskapen, Ecuador, Singapore, Vietnam och Västafrika. Inga av dessa avtal har ännu trätt i kraft, även om vissa är färdigförhandlade.

(14) Global Economics Dynamics Study, Turkey’s EU integration at a crossroads; What consequences does the new EU trade policy have for economic relations between Turkey and Europe, and how can these be addressed?, Bertelsmann Stiftung, april 2016.

(15) http://trade.ec.europa.eu/doclib/docs/2015/october/tradoc_153846.pdf

(16) EESK (föredragande J. Peel), Yttrande från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om Meddelande från kommissionen till Europaparlamentet, rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén samt Regionkommittén: Handel för alla – Mot en mer ansvarsfull handels- och investeringspolitik, COM(2015) 497 final (EUT C 264, 20.7.2016, s. 123).

(17) I åtagandena ingår naturligtvis även FN:s ramkonvention om klimatförändringar och Kyotoprotokollet. Parisavtalet har FN:s beteckning FCCC/CP/2015/L.9, 2015.

(18) Internationella arbetsorganisationens (ILO) grundläggande arbetsnormer, OECD:s riktlinjer för multinationella företag och FN:s principer för företag och mänskliga rättigheter.

(19) Några av dessa farhågor har sammanfattats i punkt 8.8 i EESK:s yttrande om EESK:s ståndpunkt beträffande särskilda nyckelfrågor i förhandlingarna om det transatlantiska partnerskapet för handel och investeringar (TTIP), (EUT C 487, 28.12.2016, s. 30).