MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL RÅDET OCH EUROPAPARLAMENTET - Förberedelser inför det sjätte mötet mellan utrikesministrarna i Europa-Medelhavsområdet i Neapel den 2-3 december 2003 (Barcelona VI)

Inledning

1. När utrikesministrarna i de länder som ingår i Europa-Medelhavspartnerskapet samlas till sitt sjätte möte i Neapel kommer de att förmedla ett budskap om att det råder intressegemenskap, gemensamma värderingar och solidaritet mellan EU och dess grannar i söder. De kommer återigen att bekräfta att det ligger i deras gemensamma intresse att stärka säkerheten och stabiliteten i regionen och att fundamentalism och terrorism inte får sätta hinder i vägen för framsteg i det politiska och ekonomiska reformarbetet. Det är väsentligt för den vision som präglar Barcelonaprocessen att främja dialog och samarbete i avsikt att förbättra den ömsesidiga förståelsen. Detta partnerskap är det bästa hjälpmedlet för att ta itu med de utmaningar som alla partner ställs inför, vare sig det gäller hot mot säkerheten, de problem och möjligheter som migrationen medför, den globaliserade ekonomin eller miljöfrågor. Den visionen, som alltid har stått i centrum för processen, är än mera aktuell under nuvarande omständigheter.

2. Utöver det politiska budskapet om solidaritet kommer ministrarna att se över vilka framsteg som gjorts i fråga om genomförandet av partnerskapet och slutföra arbetet när det gäller följande tre specifika frågor:

- Den parlamentariska församlingen för Europa-Medelhavsområdet.

- Ett av EIB majoritetsägt dotterbolag - Europa-Medelhavsbanken - eller en förstärkning av EIB:s låneinrättning för investeringar i Europa-Medelhavsområdet.

- Europa-Medelhavsstiftelsen för dialogen mellan olika kulturer.

Om man kommer överens i dessa tre frågor kommer det att leda till ett utvidgat politiskt samarbete, ett mera målinriktat stöd till ekonomiska reformer och utveckling av den privata sektorn samt åtgärder för att främja dialog och förståelse mellan olika kulturer. Genom dessa tre frågor kommer partnerskapet att fokuseras mera på det civila samhället och därigenom leda till resultat som är relevanta för medborgarna i allmänhet. När det gäller arbetsmetoderna utgör den handlingsplan som utrikesministrarna enades om vid sitt möte i Valencia i april 2002 den senaste övergripande samlingen åtaganden för att utveckla partnerskapet. Det gjordes en översyn av handlingsplanen vid det ministermöte efter halva tiden som hölls på Kreta, men utrikesministrarna bör på nytt utvärdera vilka framsteg som gjorts och i överensstämmelse med tankegångarna i detta meddelande ge riktlinjer för arbetet i framtiden.

3. Ministrarna bör också se över vilka framsteg som gjorts när det gäller genomförandet av strategin för ett utvidgat europeiskt grannskap - vars betydelse framhävs i utkastet till konstitutionellt fördrag - och diskutera hur denna politik skulle kunna leda till ökat samarbete genom att man bygger vidare på Barcelonaprocessens regelverk. Därigenom borde unionen ges ökade impulser till att bidra till att målen i Barcelonaförklaringen förverkligas. Kommissionen kommer vid mötet att lägga fram en redogörelse i denna fråga, bl.a. om framtidsutsikterna för det nya grannskapsinstrumentet, som därför inte beskrivs närmare i detta meddelande.

Politiskt och säkerhetspolitiskt partnerskap

4. Inför mötet i Neapel bör en samlad insats göras i syfte att ge det politiska och säkerhetspolitiska samarbetet ökat konkret innehåll. Det måste erkännas att även om varje form av direkt koppling mellan fredsprocessen i Mellanöstern och Barcelonaprocessen fortfarande bör undvikas, är det utan tvekan så att de gånger det skett en positiv utveckling i fredsprocessen har detta även i stor utsträckning bidragit till att skapa en bättre grogrund för framsteg i Barcelonaprocessen. Detta gäller också omvänt och i synnerhet för det politiska och säkerhetspolitiska samarbetet. Alla partner bör således inse att det ligger i deras intresse att färdplanen genomförs och att förhandlingarna återupptas.

5. Den dialog i politiska och säkerhetspolitiska frågor som pågår mellan högre tjänstemän bör därför fortsätta och dess mål bör vara att nå enighet om ytterligare åtgärder för att bygga upp partnerskapet på det säkerhetspolitiska området. Om det visar sig nödvändigt skulle ett begränsat antal partner kunna delta i dessa åtgärder, med möjlighet för de övriga att ansluta sig senare. De särskilda mötena rörande terrorism bör leda till att det byggs upp ett kontaktnät för tidig varning och informationsutbyte mellan de partner som så önskar. Övrigt samarbete i fråga om terrorism kommer att bedrivas inom ramen för befintliga och kommande regionala och bilaterala program för utbildning och tekniskt bistånd i avsikt att förbättra förmågan att bekämpa såväl terrorism som andra former av organiserad brottslighet utan att man ger avkall på respekten för de mänskliga rättigheterna och de demokratiska principerna.

6. Samarbete inom ramen för den europeiska säkerhets- och försvarspolitiken (ESFP) skall uppmuntras. Dialogen med EU:s kommitté för utrikes- och säkerhetspolitik kan, liksom dialog på expertnivå, bli ett nyttigt tillskott till de övriga instrument som är tillgängliga inom ramen för Barcelonaprocessen. Denna dialog bör bidra till att göra partnerländerna i Medelhavsområdet förtrogna med målen för ESFP och med dess instrument och leda till att de gradvis börjar delta i flera aspekter av verksamheten inom ramen för ESFP. I dialogen bör det avspeglas att vissa partnerländer under FN:s överinseende redan samarbetar med EU i den fredsbevarande verksamheten (på Balkan och i Afrika) och att avsikten är att detta deltagande skall utökas i framtiden. Ytterligare kompletterande åtgärder - exempelvis utbildning i civil krishantering, samarbete mellan myndigheter med ansvar för räddningstjänsten (fortsättning av det pågående projektet för katastrofhantering, förutsatt att utvärderingen ger ett tillfredsställande resultat), utbildning av civil och militär personal i tillhandahållande av humanitärt bistånd efter konflikter - skulle ge ett betydande tillskott när det gäller att bygga upp partnerskapet. EU bör aktivt verka för att partnerländerna skall bli medvetna om de möjligheter som detta innebär och uppmuntra dem att, antingen enskilt eller i grupp, delta i kommande insatser inom ramen för ESFP. Kommissionen är villig att göra vad den kan för att underlätta detta samarbete.

7. Samarbetet när det gäller respekt för de mänskliga rättigheterna och de demokratiska principerna är avgörande för att partnerskapet skall bli framgångsrikt. Kommissionen har redan på ett mycket fullständigt och noggrant sätt beskrivit hur den anser att framsteg bör göras i denna fråga [1]. Den föreslår ett tillvägagångssätt som bygger på dialog med partnerländerna i syfte att nå enighet om gemensamma handlingsplaner, i vilka det skulle fastställas hur de åtaganden som partnerländerna ingått på internationell nivå skall genomföras genom nationell normgivning och lagstiftning. Dessa planer skulle kunna beviljas ekonomiskt stöd ur Medaprogrammet. Dessutom skulle de partnerländer som är villiga att genomföra dessa planer få ett tilläggsbelopp till sina nationella tilldelningar enligt Meda. Ministermötet bör kunna understödja detta tillvägagångssätt och välkomna de framsteg som kommissionen och partnerländerna kommer att ha gjort när det gäller att upprätta dessa handlingsplaner.

[1] Meddelande från kommissionen "Stärkande av EU:s åtgärder för mänskliga rättigheter och demokratisering i samarbete med Medelhavspartnerna - Strategiska riktlinjer", KOM(2003) 294 slutlig, 21.5.2003.

8. Slutligen kommer ministrarna förhoppningsvis inom ramen för det politiska och säkerhetspolitiska samarbetet att kunna införa en ny parlamentarisk församling för Europa-Medelhavsområdet med rådgivande funktion i Barcelonaprocessen. Kommissionen uppmanar därför Europaparlamentet och de nationella parlamenten i länderna i Europa-Medelhavsområdet att komma överens om detta.

Ekonomiskt och FINANSIELLT Partnerskap

Frihandelsområde

9. I Barcelonaförklaringen fastställs år 2010 som "måldatum" för upprättandet av ett frihandelsområde mellan EU och Medelhavsområdet. Frihandelsområdet håller på att upprättas genom att tullar avvecklas i enlighet med Europa-Medelhavsavtalen om upprättande av en associering och avtal mellan partnerländer i Medelhavsområdet. En gradvis liberalisering är målet för handeln med jordbruksprodukter och tjänster. Vi befinner oss nu vid mittpunkten av denna 15-åriga tidsplan, och det övergripande läget när det gäller frihandeln kan sammanfattas som följer:

* Nord-syd. Avtal har nu undertecknats mellan EU och elva av de tolv partnerländerna. Två av dem (Cypern och Malta) är anslutande länder. Med Turkiet, som är ett kandidatland, är ett avtal om tullunion under genomförande. Med Tunisien, Israel, Marocko, Jordanien och den palestinska myndigheten [2] är avtal i kraft. I avvaktan på att de fullständiga avtalen skall ratificeras och träda i kraft har Libanon undertecknat ett interimsavtal och Egypten kan komma att göra detta inom kort. Algeriet har hittills vägrat att underteckna ett interimsavtal. Med Syrien pågår förhandlingar om ett associeringsavtal. Den tidpunkt då övergångsperioderna för tullavvecklingen skall avslutas varierar mellan 2008 (Tunisien) och 2014 (Libanon). För Egypten och Algeriet kommer övergångsperioden att pågå längre än till 2014.

[2] Avtalet med den palestinska myndigheten är ett interimsavtal.

* Syd-syd. Den svåröverskådliga och allt större samlingen sinsemellan oberoende och oenhetliga avtal med olika övergångsperioder, sektorstäckning och ursprungsregler har inte förmått bygga upp syd-syd-dimensionen av frihandelsområdet för Europa-Medelhavsområdet. Trots Turkiets fortsatta ansträngningar för att ingå avtal med andra partnerländer i Medelhavsområdet avtal endast slutits med Israel, vilket skedde 1997. Agadiravtalet (mellan Egypten, Jordanien, Marocko och Tunisien) verkar vara ett lovande initiativ för att avhjälpa bristen på framsteg när det gäller frihandeln syd-syd, men trots att det paraferades i januari i år har det ännu inte undertecknats. Partnerländerna bör uppmuntras att se till att avtalet utvecklas genom att specifika och konkreta bestämmelser om handelsliberalisering införs, och att avtalet faktiskt genomförs. Undertecknandet av avtalet borde ske i tid för att det skall kunna träda i kraft innan de nya medlemsstaterna ansluter sig till EU. Ett Medafinansierat program till stöd för dess genomförande har godkänts.

* Diagonalt. I juli 2003 kom man vid konferensen för handelsministrarna i Europa-Medelhavsområdet överens om att utvidga systemet med alleuropeisk ursprungskumulation till att även omfatta partnerländerna i Medelhavsområdet. Diagonal kumulation mellan tre eller flera länder som sinsemellan har ingått frihandelsavtal kommer att bli möjlig efter det att ursprungsprotokoll av det nya slaget införts i associeringsavtalen.

De inslag i frihandelsområdet som planerades i Barcelona håller alltså stadigt på att genomföras, även om det inte går så fort som man hoppats, i synnerhet när det gäller syd-syd-handeln. Processen är i praktiken redan oåterkallelig.

10. Mot denna bakgrund bör följande nya åtgärder för att fördjupa och utvidga frihandelsområdet mellan EU och Medelhavsområdet övervägas:

* Ytterligare ömsesidig liberalisering av handeln med jordbruksprodukter. Alla associeringsavtal innehåller bestämmelser om ytterligare liberalisering av handeln med jordbruks- och fiskeprodukter. Hittills har tilläggsprotokoll beträffande ytterligare liberalisering på jordbruksområdet ingåtts med två länder (Tunisien och Israel) medan överläggningarna med Marocko befinner sig i ett framskjutet stadium. I avtalet med Libanon intas ett mera öppet förhållningssätt till liberaliseringen på jordbruksområdet i form av en negativ lista över begränsade produkter i stället för en positiv lista över helt eller delvis liberaliserade produkter. Kommissionen håller till följd av rekommendationerna i handlingsplanen från Valencia på att genomföra en analys av vilka verkningar liberaliseringen av handeln med jordbruksprodukter kommer att få. Analysen torde bli färdig före årets slut. Reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken, antagen den 26 juni 2003, och förhandlingarna inom ramen för utvecklingsagendan från Doha kommer att medföra nya möjligheter till förbättrat tillträde till EU:s marknad. Målet för fullbordandet av frihandelsområdet mellan EU och Medelhavsområdet bör vara att med utgångspunkt i det rådande tillvägagångssättet arbeta för att nå en högre grad av gradvis ömsesidig liberalisering.

En ytterligare gradvis liberalisering på jordbruksområdet bör kombineras med en omfattande och balanserad landsbygdsutveckling i partnerländerna i Medelhavsområdet och med konsumentskyddsåtgärder inom frihandelsområdet mellan EU och Medelhavsområdet. En mera öppen jordbruksmarknad inom EU kommer att ge nya avsättningsmöjligheter för partnerländernas export. Liberaliseringsprocessen bör vara förenlig med en hållbar användning av de knappa vattenresurserna och med miljöskydd, vilket kommer att diskuteras vid det stundande jordbruksministermötet i Venedig. Dessutom håller kommissionen på att utföra en konsekvensanalys av frihandelsområdets effekter på hållbar utveckling.

* Frihandel med tjänster. När det gäller bestämmelserna om tjänstehandeln finns det stora skillnader mellan de olika Europa-Medelhavsavtalen om upprättande av en associering. En del innehåller bestämmelser om etableringsrätt och kommersiell närvaro (Jordanien, Algeriet). I andra finns det s.k. rendez-vous-klausuler om att möjligheterna till ytterligare liberalisering på tjänsteområdet skall undersökas (Marocko, Tunisien, Libanon och Jordanien). Vid handelsministerkonferensen i Palermo antogs en regional strategi enligt vilken man bör komma överens med partnerländerna om ett ramprotokoll som skulle ligga till grund för bilaterala förhandlingar.

* Regional integration. Tullen spelar en viktig roll när det gäller att underlätta den lagenliga handeln. I Palermo antog handelsministrarna en rad åtgärder för förenklande av tullförfarandena. Det ankommer nu på Medelhavsländernas att genomföra dessa åtgärder, som kommer att gagna både de ekonomiska aktörerna och tullförvaltningarna. Vid sidan av förenklingen av handelsrelaterade förfaranden är också överensstämmelse mellan tekniska föreskrifter och bestämmelser om fri rörlighet för varor av avgörande betydelse för handelsliberaliseringen. I Palermo tog handelsministrarna ett nytt initiativ för tillnärmning av lagstiftningen om standarder, tekniska föreskrifter och förfaranden för bedömning av överensstämmelse, vilket utgör ett viktigt framsteg i upprättandet av frihandelsområdet. Målet är att ingå avtal med berörda parter som skulle ge vissa produkter fritt tillträde till den inre marknaden utan vidare provning och certifiering.

* Multilateral frihandel. Så snart Agadiravtalet har undertecknats bör även andra partnerländer ansluta sig. Partnerländerna i Medelhavsområdet uppmuntras också att arbeta för att införa frihandel dem emellan. Detta innebär undertecknande och genomförande av fullvärdiga frihandelsavtal mellan partnerländerna så snart som möjligt, så att det gemensamma åtagandet att ett övergripande frihandelsområde mellan EU och Medelhavsområdet skall upprättas 2010 kan infrias. De övriga partnerländerna i Medelhavsområdet bör också uppmuntras att i positiv anda bemöta Turkiets försök att ingå frihandelsavtal med dem.

Mot bakgrund av dessa förslag skulle ministrarna kunna komma överens om nedanstående åtgärder för fullbordande av frihandelsområdet.

ÅTGÄRDER FÖR ATT FULLBORDA FRIHANDELSOMRÅDET MELLAN EU OCH MEDELHAVSOMRÅDET

a) Den 1 maj 2004, när de tio nya medlemsstaterna ansluts till EU, bör alla de Europa-Medelhavsavtal om upprättande av en associering som redan undertecknats vara ratificerade, Agadiravtalet bör vara undertecknat och ratificerat och förhandlingarna med Syrien bör vara slutförda. Protokollet om ursprungsregler till samtliga avtal bör vara ersatt av protokoll om alleuropeisk ursprungskumulation inom Europa-Medelhavsområdet.

b) Analysen av verkningarna av liberaliseringen av handeln med jordbruksprodukter bör vara slutförd fram till december 2003. I överensstämmelse med slutsatserna av analysen bör kommissionen uppmanas att under första halvåret 2004 föreslå en detaljerad färdplan för hur man skall kunna bygga vidare på befintliga arrangemang i avsikt att gradvis åstadkomma en utökad ömsesidig liberalisering.

c) Program för tekniskt bistånd och utbildningssamarbete med partnerländerna i Medelhavsområdet bör utformas i avsikt att främja föreskrifters och standarders överensstämmelse med de som gäller på EU:s inre marknad.

d) Vid det handelsministermöte som avses äga rum under 2004 kommer det att göras en översyn av de framsteg som gjorts när det gäller liberaliseringen av handeln med tjänster enligt den strategi som antogs i Palermo. Upprättandet av ett ramprotokoll som är gemensamt för alla länder i Medelhavsområdet kommer att ligga till grund för att garantera samstämmighet. Därefter bör det inledas bilaterala förhandlingar som bör omfatta i stort sett alla sektorer. Även om smärre skillnader i förhandlingstakten och i fråga om vilka områden som tas upp inte är uteslutna, är slutmålet att uppnå en enhetlig liberalisering inom hela Europa-Medelhavsområdet.

e) Arbetsgruppen för regional integration bör inför handelsministermötet under 2004 lägga fram en rapport om de framsteg som gjorts i genomförandet av handlingsplanen när det gäller införandet av frihandel med industriprodukter. Särskilda program och projekt för tekniskt bistånd i Medelhavsområdet bör användas för att stödja handlingsplanen, och så småningom bör avtal om bedömning av överensstämmelse ingås.

f) Agadiravtalet bör utvidgas till att omfatta andra partnerländer i Medelhavsområdet. Övriga partnerländer i Medelhavsområdet bör samtycka till att införa frihandel med Turkiet.

Mer investeringar ger fler arbetstillfällen

11. Det råder allmän enighet om att den långsamma utvecklingen av och de otillräckliga investeringarna i den privata sektorn i partnerländerna i Medelhavsområdet utgör ett betydande hinder för en högre tillväxttakt och skapande av nya arbetstillfällen. EU anser att den privata sektorn bör prioriteras när det gäller investeringsstöd från EU och Europeiska rådet beslutade vid sitt möte i Barcelona i mars 2002 att förstärka Europeiska investeringsbankens (EIB:s) verksamhet genom inrättandet av en låneinrättning inom banken (Facility for Euro-Mediterranean Investment and Partnership - FEMIP). Verksamheten vid denna låneinrättning inleddes i september 2002. Kommissionen har utfört en utvidgad konsekvensbedömning av FEMIP som omfattar de båda alternativ som för närvarande övervägs, dvs. att bibehålla FEMIP eller att införliva låneinrättningen med ett av EIB majoritetsägt dotterbolag (se KOM(2003) 587 slutlig av den 15 oktober 2003). Enligt planerna skall rådet den 25 november 2003 göra en översyn inför valet av handlingslinje. Denna översyn och hur den utfaller kommer att ha stor betydelse för slutsatserna från konferensen i Neapel.

12. Utan att föregripa rådets slutsatser bör det främsta målet vara att skärpa inriktningen på den privata sektorn. Partnerländerna i Medelhavsområdet kommer endast att kunna dra full nytta av frihandeln om den åtföljs av en snabbare utveckling av den privata sektorn, vilket i sin tur är beroende av att de ekonomiska reformerna påskyndas. Inhemska och utländska privata investeringar bör bli den främsta motorn för tillväxt och skapande av ny arbetstillfällen i regionen; regionen måste bli mera lockande för investerare genom att den makroekonomiska ramen förblir stabil, genom omfattande reformer av lagstiftningen och institutionerna och genom tillnärmning till bästa internationella metoder. För en framgångsrik ekonomisk politik krävs det radikala reformer i partnerländerna. Man planerar att anta och genomföra en företagsstadga för Europa-Medelhavsområdet, som är avsedd att fungera som referensdokument för en rationalisering av strategierna för stöd till grundande och utveckling av små och medelstora företag och för förbättring av affärsklimatet. Dessa frågor måste även i fortsättningen behandlas ingående inom ramen för de strukturer som införs i samband med genomförandet av associeringsavtalen, och de kan även drivas inom ramen för initiativet "Ett utvidgat europeiskt grannskap".

13. Forskning och teknisk utveckling är ett viktigt redskap för ekonomisk stabilitet och tillväxt i alla länder kring Medelhavet. EU har redan avtal med Cypern, Israel, Malta och Turkiet genom vilka dessa länder anknyts till ramprogrammet för forskning och teknisk utveckling. Nyligen har avtal om vetenskapligt och tekniskt samarbete undertecknats med Tunisien och Marocko, och förhandlingar om ett sådant avtal pågår med Egypten.

14. Öppnandet av det europeiska området för forskningsverksamhet (European Research Area - ERA) för alla partnerländer i Medelhavsområdet kommer att stärka den regionala integrationen på kort sikt och bidra till en hållbar tillväxt, skapandet av arbetstillfällen med högt mervärde och upprättandet av konkurrenskraftiga ekonomier i regionen. Målet för ERA, som är öppet för hela Medelhavsområdet, är att EU i enlighet med Lissabonmålen skall bli världens mest konkurrenskraftiga kunskapsbaserade samhälle. EU:s och dess medlemsstaters samarbete med partnerländerna i Medelhavsområdet på detta område har utvecklats sedan partnerskapet inrättades och fungerar nu som katalysator för framgångar inom ramen för frihandelsområdet. Det behövs därför samverkan mellan olika EU-instrument, såsom Meda och ramprogrammet för forskning och teknisk utveckling, i syfte att stödja forskning och nyskapande i partnerländerna i Medelhavsområdet.

Sammankoppling av infrastrukturer

15. En integrerad och miljövänlig Europa-Medelhavsregion förutsätter effektiva telekommunikations-, transport- och energinät. Som en följd av resultaten av konferensen för Europa-Medelhavsområdets energiministrar den 21 maj 2003 kommer sammankoppling av energinät samt energiinfrastrukturer att diskuteras vid en konferens i Rom i december, några dagar före konferensen i Neapel. Målet är att befästa de befintliga förbindelserna, underlätta nya investeringar och utveckla gemensamma strategier och en samordnad politik på området. Säkra och konkurrenskraftiga regionala och subregionala infrastrukturer är, tillsammans med de nödvändiga sektorsreformerna i syfte att öppna marknaden, en central faktor för handelsfrämjande och för att partnerländerna i Medelhavsområdet skall kunna förbättra konkurrenskraften för sin export och underlätta tillträdet till varandras marknader för varor, tjänster och energiresurser.

16. Ministermötet i Neapel bör välkomna den utveckling som sker på detta område, särskilt de prioriteringar avseende energi för 2003-2006 som överenskoms i Aten, och främja de initiativ som vid detta tillfälle togs rörande Maghrebländernas elmarknad, trepartsarbetsgruppen mellan Israel, den palestinska myndigheten och Europeiska kommissionen för sammankoppling av energinät samt behovet av att ge energiforumet för Europa-Medelhavsområdet logistiskt stöd för särskilda ändamål.

17. När det gäller transportsamarbete bör ministrarna i Neapel välkomna de framsteg som hittills gjort, särskilt det pågående arbetet inom ramen för transportprojektet för Europa-Medelhavsområdet, vilket avses leda till en kartläggning av det regionala nätet av transportinfrastrukturer och fastställande av en förteckning över prioriterade projekt. Ministrarna bör också understödja en tidig start för nya regionala projekt rörande sjösäkerhet och satellitnavigering (Galileo) och välkomna de överläggningar om lufttransportfrågor som inletts inom ramen för transportforumet för Europa-Medelhavsområdet.

18. Vid mötet bör de framsteg välkomnas som gjorts när det gäller att upprätta en kommunikationsinfrastruktur för forskning och utbildning i Europa-Medelhavsområdet (Eumedconnect). Ministrarna bör bekräfta vikten av en rationell och ekonomisk användning av vattenresurserna i regionen och uppmuntra till en fördjupning av det regionala och subregionala samarbetet i denna fråga, även genom den medelhavsinriktade komponenten i EU:s vatteninitiativ. Ministrarna bör framhålla att betydande uppmärksamhet måste ägnas åt projekt för sammankoppling av energinät inom ramen för det nya grannskapsinstrumentet. De bör också bekräfta att subregionalt samarbete särskilt bör främjas i detta sammanhang, i synnerhet i Maghreb.

19. Ministrarna bör framhäva behovet av att strategier för miljöskydd och hållbar utveckling genomförs. Detta bör ske i överensstämmelse med förklaringen från mötet mellan Europa-Medelhavsområdets miljöministrar i Aten i juli 2002 och genomförandeplanen från världstoppmötet i Johannesburg om hållbar utveckling. Miljödimensionen bör integreras i alla sektorer av partnerskapet.

Socialt, kulturellt och mänskligt partnerskap

20. När det gäller dialogen mellan kulturer bör man vid ministermötet enas om att förbättra partnerskapets resultat genom att stärka de befintliga instrumenten och regionala programmen och samtidigt se till att nya instrument införs. Det viktigaste nya instrumentet är Europa-Medelhavsstiftelsen, som kommer att bli den mest synliga aspekten av åtgärderna på detta område.

21. Ministrarna bör välkomna det framgångsrika genomförandet av pågående program: Euromed Heritage, som går in i fas III under 2003, Euromed Audiovisual och Euromed Youth, för vilka fas II respektive fas III är under förberedelse, och Euromed Youth Platform till stöd för dialog mellan företrädare för de unga och för regeringarna om politiken i ungdomsfrågor.

22. Upprättandet av Europa-Medelhavsstiftelsen, som syftar till att främja dialogen mellan kulturer och civilisationer, bör slutföras i Neapel. Lanserandet av detta nya, oberoende instrument kommer att förmedla ett klart budskap om engagemanget för en bred dialog mellan kulturerna i Europa-Medelhavsområdet. Stiftelsen bör fungera som katalysator för alla initiativ som syftar till en utökad dialog och större ömsesidig förståelse. Dess organisation - en sammankoppling av nätverk med en lätt förvaltningsstruktur - kommer att möjliggöra en regelbunden dialog, särskilt mellan kulturkretsar vid sidan av de officiella diplomatiska och kulturella forumen. Partnerna bör bekräfta sin beredskap att lämna betydande ekonomiska bidrag för att garantera en framgångsrik lansering.

23. Den rapport från ordförande Romano Prodis högnivågrupp ("Groupe des Sages") som läggs fram i Alexandria i oktober kommer att bidra till fastställandet av de huvudprinciper för dialogen mellan människor och kulturer i regionen som bör ligga till grund för stiftelsens verksamhet.

24. Ministrarna bör notera de framsteg som gjorts i genomförandet av de regionala programmen inom sektorerna rättsliga frågor, polisiära frågor och migration. För första gången kommer experter och yrkesverksamma från länderna i Europa-Medelhavsområdet inom partnerskapets ramar att bedriva ett rättsligt samarbete för att bekämpa terrorism, narkotika och organiserad brottslighet och att inta ett gemensamt förhållningssätt när det gäller migration. Partnerna bör ge sitt fulla stöd åt detta första försök till konkret lagarbete när det gäller utbildning av domare och poliser och utveckling av gemensamma redskap för övervakning och analys av migrationsströmmarna i Medelhavsområdet. Om dessa åtgärder blir framgångsrika kan de leda till avsevärda förbättringar av partnerskapet på dessa känsliga områden och eventuellt till ett mera långtgående program i framtiden.

25. Ministrarna bör bekräfta vikten av migration och ge uttryck för åsikten att noga kontrollerad migration kan vara en positiv faktor för den socioekonomiska tillväxten i hela regionen. Den dialog och det samarbete rörande migration som har inletts med några av partnerländerna i Medelhavsområdet bör utvidgas till att omfatta alla partnerländer och bör ta upp de bakomliggande orsakerna till migration samt möjligheterna att främja legal migration och bekämpa illegal sådan. Formella förhandlingar om ett återtagandeavtal pågår nu mellan gemenskapen och Marocko. Detta bör även ske med andra partnerländer. När det gäller denna känsliga fråga, som bör ingå som en del i en övergripande migrationsstrategi, är framstegen beroende av att man kan hitta ett balanserat, allmänt förhållningssätt till migrationsfrågor som inte bara är inriktat på tekniska bestämmelser. Ministrarna bör bekräfta en strategi som tar hänsyn såväl till säkerhetsaspekter och behovet av att kontrollera migrationsströmmarna som till behovet av att invandrarna integreras i samhället.

26. Ministrarna bör komma överens om att utöka insatserna på utbildningsområdet som ett grundläggande redskap för dialog mellan kulturer och ömsesidig förståelse. På regional nivå utgör de EU-program som nyligen öppnats för partnerländerna i Medelhavsområdet ett viktigt steg i denna riktning. Utvidgningen av Tempusprogrammet till partnerländerna kommer att leda till ett förstärkt samarbete när det gäller högre utbildning och yrkesutbildning efter sekundärskolan och göra det möjligt för myndigheterna att vidta särskilda strukturåtgärder. Konferensen i Alexandria om samarbete inom den högre utbildningen och om dialog mellan kulturerna i Medelhavsområdet markerar det formella inledandet av programmet och har samlat företrädare för de akademiska och politisk kretsarna i Europeiska unionen och i partnerländerna i Medelhavsområdet för att diskutera möjligheterna att utveckla samarbetet inom högre utbildning och dialogen mellan kulturerna, i överensstämmelse med den nya grannskapsstrategin. Programmen Netd@ys och eSchola för ett bättre utnyttjande av ny teknik i primär- och sekundärskolan bidrar till förbättringarna inom denna sektor. Ministrarna bör också ge sitt stöd till insatserna inom ramen för de kommande regionala programmen om utbildning och om kvinnornas roll i näringslivet.

27. Ministrarna bör också välkomna att det civila samhället spelar en allt större roll i Barcelonaprocessen. Vid sidan av det civila samhällets deltagande i de kulturprogram som antogs i Barcelona bör man vid mötet även notera resultaten av det civila forum som kommer att hållas i Neapel före Barcelona VI. I detta forum bör organisationer inom det civila samhället kunna komma överens om olika sätt att skapa kontinuitet och konsekvens i sina åtgärder och på så sätt öka sitt inflytande över partnerskapet.

Slutsatser och rekommendationer

28. Den handlingsplan som ministrarna i de länder som ingår i Europa-Medelhavspartnerskapet antog i Valencia den 23 april 2002 har utgjort ramen för verksamheten inom partnerskapet under de senaste arton månaderna. För att man skall kunna befästa det som uppnåtts krävs det beslut i viktiga frågor och nya initiativ.

29. Det gemensamma målet för partnerskapet är att södra Medelhavsområdet skall bli en stabil, välmående region som står i ett nära och positivt ömsesidigt beroendeförhållande till Europa. Strategin för ett utvidgat europeiskt grannskap bör bidra till att ge unionen nya impulser när det gäller att uppnå målen i Barcelonaförklaringen. Denna strategi kommer att utgöra ett stöd för partnerländerna i Medelhavsområdet i deras ansträngningar att skapa social sammanhållning och ekonomisk dynamik och att göra påtagliga framsteg i genomförandet av de politiska, institutionella och ekonomiska reformer som är nödvändiga för att de skall kunna dra nytta av de fördelar frihandeln medför. De nationella handlingsplanerna för ett utvidgat europeiskt grannskap kommer att fungera som katalysator för en mera dynamisk och långtgående agenda för Barcelonaprocessen.

30. I överensstämmelse med dessa mål rekommenderar kommissionen att ministrarna fattar nedanstående beslut och tar nedanstående initiativ vid konferensen i Neapel. Dessa åtgärder kan vidtas inom den nuvarande budgetramen och medför inget behov av nya medel enligt den gällande budgetplanen.

Rekommendation 1

Ministrarna bör bekräfta sitt engagemang för Barcelonaprocessen som ramen för det samarbete som syftar till att skapa solidaritet mellan EU och dess grannar i söder i syfte att främja politiska och ekonomiska reformer för säkerhet och stabilitet.

Rekommendation 2

Ministrarna bör välkomna lanseringen av den nya grannskapsstrategin "Ett utvidgat europeiskt grannskap" och enas om att detta instrument bör användas för att ge ny drivkraft åt arbetet för att nå målen för associeringsavtalen och för Barcelonaprocessen inom alla berörda sektorer.

Rekommendation 3

Dialogen i politiska och säkerhetspolitiska frågor bör fortsätta och nya åtgärder för att bygga upp partnerskapet bör överenskommas med berörda parter på det säkerhetspolitiska området. Denna dialog bör leda till att partnerländerna i Medelhavsområdet får delta i vissa verksamheter och kompletterande åtgärder inom ramen för ESFP, särskilt skapandet av nätverk mellan myndigheter med ansvar för räddningstjänsten samt eventuellt utbildning i krishantering.

Rekommendation 4

Ministrarna bör stödja den strategi som föreslås i kommissionens meddelande rörande stärkande av EU:s åtgärder för mänskliga rättigheter och demokratisering och främja dess gemensamma genomförande av EU och vart och ett av partnerländerna i Medelhavsområdet.

Rekommendation 5

Ministrarna bör kunna införa en ny parlamentarisk församling för Europa-Medelhavsområdet, som skulle ha en rådgivande funktion, i Barcelonaprocessen.

Rekommendation 6

Ministrarna bör enas om vilka åtgärder som bör vidtas i syfte att fullborda frihandelsområdet: utökad ömsesidig liberalisering av handeln med jordbruksprodukter och tjänster, ratificering av de associeringsavtal som ännu inte ratificerats, ersättande av ursprungsprotokollen med protokoll om alleuropeisk ursprungskumulation i Europa-Medelhavsområdet samt ikraftträdande av Agadiravtalet. De inledande åtgärderna bör ha genomförts när de nya medlemsstaterna ansluter sig till EU den 1 maj 2004.

Rekommendation 7

I linje med det beslut som kommer att ha fattats av EU:s ministrar bör partnerna komma överens om lämpliga åtgärder för att främja privata investeringar och den privata sektorn i partnerländerna, med beaktande av kommissionens rekommendation beträffande FEMIP (se KOM(2003) 587 slutlig av den 15 oktober 2003).

Rekommendation 8

För att utöka stödet till nyskapande och forskning i Medelhavsområdet bör partnerna sträva efter bättre samverkan mellan EU:s instrument, t.ex. Meda och ramprogrammet för forskning och utveckling.

Rekommendation 9

Partnerna bör bekräfta att de aktivt stöder infrastrukturutvecklingen i regionen, särskilt genom att genomföra de nödvändiga sektorsreformerna i syfte att gradvis öppna marknaderna och främja privata investeringar. De bör även framhålla den viktiga roll som subregionalt samarbete spelar i detta avseende.

Rekommendation 10

Principen om en hållbar utveckling bör systematiskt integreras i alla sektorer av partnerskapet; den medelhavsinriktade komponenten i EU:s vatteninitiativ bör utvecklas.

Rekommendation 11

Partnerna bör bekräfta sin beredskap att lämna ett tillräckligt ekonomiskt bidrag för lanseringen av Europa-Medelhavsstiftelsen för dialog mellan kulturer och civilisationer samt komma överens om de närmare arrangemangen för dess inrättande.

Rekommendation 12

Man bör framhålla vikten av att utöka de gemensamma insatserna på utbildningsområdet som ett grundläggande redskap för dialog och ömsesidig förståelse.

Rekommendation 13

Partnerna bör välkomna de framsteg som gjorts inom ramen för det regionala programmet för rättsliga frågor, bekämpning av terrorism, narkotika och organiserad brottslighet samt samarbete på migrationsområdet och emotse att detta samarbete utvecklas ytterligare.