Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om "Förslag till rådets beslut om antagande av ett flerårigt program för att främja den språkliga mångfalden inom gemenskapen i informationssamhället"

(96/C 212/04)

Den 7 mars beslutade rådet att rådfråga Ekonomiska och sociala kommittén, i enlighet med Romfördragets artikel 130.2 och 130.3, om ovannämnda förslag.

Sektionen för industri, handel, hantverk och tjänster fick i uppgift att bereda ärendet och avgav sitt yttrande, baserat på föredragande Giampaolo Pellarinis inledande rapport, den 8 maj 1996.

Vid sin 336:e pleanarsession den 29-30 juni 1996 (sammanträdet den 30 juni 1996) antog Ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 67 röster för, 3 röster emot och med 2 nedlagda röster.

1. Sammanfattning av kommissionens dokument

1.1. Medborgarna och företagen, och framför allt små och medelstora företag i Europa, kommer att tillfullo kunna utnyttja det globala informationssamhället, var de än befinner sig, om de förfogar över flerspråkiga redskap som gör det möjligt för dem att skapa, utbyta och erhålla information.

1.2. Möjligheterna är obegränsade, men den praktiska tillämpningen kräver specifika och kraftfulla insatser från upphovsmännen och leverantörerna av tjänsterna.

1.3. De tre riktlinjerna som föreslås i detta program bidrar till att skapa goda förutsättningar för expansion av delområden inom språksektorn, som språkteknologi eller översättning.

1.4. Riktlinje 1: stöd till förverkligandet av en europeisk infrastruktur för språkresurser

1.4.1. Kommissionen kommer att ge sitt stöd till att man startar ELRA:s (Europeiska förbundet för språkresurser) verksamhet, vars målsättning är:

- Att göra en inventering av tillgängliga språkresurser inom gemenskapen.

- Att inrätta mekanismer som tillförsäkrar att dessa sprids inom gemenskapen.

- Att främja tillämpningen av gemensamma normer som ger garantier för dessas kompatibilitet och kvalitet.

1.4.2. Dessutom kommer kommissionen att medverka - där så behövs - till att finansiera en europeisk samrådsaktion, mellan berörda organisationer, som främst kommer att behandla frågor rörande normer, spridning av information och skapande av nätverk.

1.5. Riktlinje 2: en aktivering och expansion av industrier inom språksektorn

1.5.1. Målsättningen med denna riktlinje är att aktivera språkindustrin genom att stimulera teknologisk överföring samt efterfrågan. Detta kan göras genom ett begränsat antal demonstrationsprojekt - som skall samfinansieras - och som kan ha spin-off-effekter inom nyckelsektorerna.

1.6. Riktlinje 3: ett främjande av användandet av avancerade språkliga verktyg inom den europeiska offentliga sektorn

1.6.1. Målsättningen med denna riktlinje är att uppmuntra samarbetetet mellan förvaltningarna i medlemsstaterna och de europeiska institutionerna, i syfte att minska kostnaderna för flerspråkig kommunikation inom den europeiska offentliga sektorn.

1.6.2. En särskild ansträngning kommer att göras för att anpassa språkverktygen, när det gäller de nya arbetsspråken inom gemenskapen, till de befintligas nivå.

2. Allmänna synpunkter

2.1. Med anledning av den siste Catawbaindianens död, skrev Times:

"Ett språk till går ur tiden och gör en dödslista - okänd för de flesta - ännu längre. Att ännu ett språk dör ut är en kulturell utarmning, som är en minst lika stor förlust som när en djurart utplånas, ja, ännu större, eftersom det finns miljoner djurarter men bara 6 000 språk, varav hälften kommer att dö ut under nästa århundrade."

2.2. Denna betraktelse är en lysande sammanfattning av problemet med flerspråkighet i allmänhet och gör också att man positivt värderar kommissionens förslag att främja den språkliga mångfalden i informationssamhället.

2.3. I princip är vi överens med kommissionens förslag, även om det inte finns någon uttalad målsättning om en gradvis kulturell integration på europeisk nivå, utan man begränsar sig enbart till att uppmuntra tillkomsten av verktyg och teknologier som kan underlätta utbytet av information.

2.4. Sammanfattningsvis kan de olika aspekterna på flerspråkighet delas in i tre stora undergrupper med sjunkande prioritet. De skall:

- medge direktkommunikation;

- underlätta förståelsen av indirekta budskap (textremsor, dubbning, simultantolkning etc);

- tolka döda språk, eller språk som kommit ur bruk (en aspekt av historisk och vetenskaplig karaktär och som riktar sig enbart till en snäv krets av människor).

2.5. En noggrann studie av texten, och i synnerhet av programmets tre riktlinjer, leder till slutsatsen att det är inriktat på att stärka de språkteknologiska verktyg som är till för att underlätta tillgången till information.

2.6. Detta faktum som i sig inte är negativt, eftersom det vänder sig till industrin inom den språkliga sektorn och vill stimulera dess expansion, placerar programmet i den andra gruppen av aspekter på flerspråkighet (underlätta förståelsen av indirekta budskap), eftersom det inte berör frågan om inlärning av språk, som ju är den viktigaste faktorn för direktkommunikation.

2.7. Detta betyder inte att programmet är ineffektivt, men det behandlar bara en del av en större, och mycket viktig, problematik som hittills intagit en undanskymd plats.

2.8. Målsättningarna i kommissionens förslag delas sålunda och välkomnas av kommittén. Kommittén vill dock påpeka för kommissionen, rådet och parlamentet att, för att normerna i Romfördraget skall kunna uppfyllas, framför allt när det gäller den ekonomiska och sociala sammanhållningen inom EU, krävs en större uppmärksamhet och initiativförmåga för att klara av de hinder som uppträder.

2.9. Redan idag har de femton EU-länderna elva arbetsspråk. Andra länders förmodade anslutning kommer att öka antalet enormt.

2.10. Kommer det att vara möjligt, även om man gör maximalt för att underlätta flerspråkigheten, att bibehålla en hög sammanhållningsnivå och underlätta den fria rörligheten för personer och varor, med andra ord, att ha en enda marknad som är stark och enhetlig?

2.11. Om möjligheten till en smidig, ömsesidig kommunikation är huvudproblemet i en värld som blir allt mer internationaliserad, såväl ur ekonomisk som kulturell och politisk synpunkt, då måste man före år 2000 ta den politiska striden om de europeiska "vehikelspråken".

2.12. Det finns redan universella språk som medger en korrekt och entydig förståelse av budskapet, t ex matematiska och teknisk-vetenskapliga språk, men de är reserverade för specifika kategorier av experter och framför allt saknar de alla nyanser som finns i naturliga språk.

2.13. För den stora majoriteten av människor förutsätter direktkommunikation mellan två eller flera språk att minst en av personerna tillfullo behärskar språket (språken) i fråga, både det talade och skrivna språket.

2.14. Huvudproblemet med en smidig, ömsesidig kommunikation (om det inte kommer ett politiskt beslut eller en tvångsföreskrift) löser sig av sig själv i och med att ett "vehikelspråk" blir dominerande och genom ett naturligt urval som enbart styrs av marknadens lagar.

2.14.1. Man skulle kunna ge många exempel på språk som tvingats på folk, till följd av territoriella erövringar, och det därpå följande herraväldet över befolkningen. Detta gäller nästan alla europeiska språk.

2.15. Sådana metoder är inte möjliga i dag. Det är också orimligt och oacceptabelt av etiska, historiska och moraliska skäl. Men om man inte vill låta slumpen lösa problemet, behövs ett politiskt beslut.

2.16. Det är däremot nödvändigt att vidta konkreta åtgärder för att inom kort göra det möjligt för majoriteten av medborgarna i Europa att behärska två eller tre av gemenskapens språk. Detta främst genom att stärka skolutbildningen, som är och förblir det främsta redskapet för språkinlärning.

2.17. Nyttan med ett "vehikelspråk" för också med sig risken för en standardisering och extrem förenkling av språket. Detta till följd av att det blir urvattnat eller förlorar kulturella värden som överförts från olika språk och som med tiden alltmer försummas.

2.18. Om man inte vill att dessa värden skall gå förlorade, är det nödvändigt att bevara och slå vakt om den språkliga mångfalden. Språken är ju levande bärare av kultur, traditioner, seder och bruk, som kan berika ett mångetniskt samhälle. Detta kan man lyckas med genom att anamma en politisk inriktning, som helt skiljer sig från den linje där man försöker värna om regionala minoritetsspråk, enligt en liknande metod som för "indianreservat".

2.19. Att sålunda underlätta den ömsesidiga förståelsen mellan olika språk, också genom att öka bruket av teknologier, är en bra målsättning, fastän begränsad, eftersom den inte kan frigöras ur sitt sammanhang och inte heller kan bortse från huvudproblemet: det som gäller europeiska "vehikelspråk" som måste kunna utvecklas och berikas parallellt.

Bryssel den 30 maj 1996.

Ekonomiska och sociala kommitténs ordförande

Carlos FERRER