2.

Artikel 3 ska ersättas med följande: ”Artikel 3 Stöd av mindre betydelse 1. Stödåtgärder ska anses inte uppfylla samtliga kriterier i artikel 107.1 i fördraget och ska därför inte omfattas av anmälningsskyldigheten enligt artikel 108.3 i fördraget, om de uppfyller villkoren i denna förordning. 2. Det totala stödet av mindre betydelse per medlemsstat till ett enda företag får inte överstiga 20 000 euro under en period av tre beskattningsår. 3. Det ackumulerade stöd av mindre betydelse som per medlemsstat beviljas företag verksamma inom primärproduktion av jordbruksprodukter under en period på tre beskattningsår får inte överstiga den nationella övre gräns som fastställs i bilaga I. 3a. Genom undantag från punkterna 2 och 3 får en medlemsstat besluta att det totala stöd av mindre betydelse som beviljas ett enskilt företag inte får överstiga 25 000 EUR under en period på tre beskattningsår och att det totala ackumulerade stöd av mindre betydelse som beviljas under tre beskattningsår inte får överstiga den nationella övre gräns som fastställs i bilaga II, förutsatt att följande villkor är uppfylld: a) För stödåtgärder som gynnar enbart en produktsektor får det totala ackumulerade belopp som beviljas under en period på tre beskattningsår inte överstiga den sektoriella övre gräns som definieras i artikel 2.4. b) Medlemsstaten ska upprätta ett nationellt centralt register i enlighet med bestämmelserna i artikel 6.2. 4. Stöd av mindre betydelse ska anses ha beviljats vid den tidpunkt då den lagliga rätten till stödet överfördes till företaget enligt tillämplig nationell lagstiftning oavsett dagen för utbetalning av stödet till företaget. 5. De tak för stöd av mindre betydelse och de nationella och sektoriella övre gränser som föreskrivs i punkterna 2, 3 och 3a ska gälla oberoende av stödets form och det mål som eftersträvas och oavsett om det stöd som medlemsstaten beviljar helt eller delvis finansieras med medel som härrör från unionen. Perioden på tre beskattningsår ska fastställas på grundval av de beskattningsår som används av företaget i den berörda medlemsstaten. 6. I samband med de tak för stöd av mindre betydelse och de nationella och sektoriella övre gränser som föreskrivs i punkterna 2, 3 och 3a ska stödet uttryckas i form av ett kontantbidrag. Alla siffror som används ska avse bruttobelopp, dvs. belopp före eventuellt avdrag för skatt eller annan avgift. Om stöd beviljas i någon annan form än som bidrag ska stödbeloppet vara lika med stödets bruttobidragsekvivalent. Stöd som betalas ut i flera delbetalningar ska diskonteras till sitt värde vid den tidpunkt då det beviljas. Den ränta som ska användas för beräkningar av diskonterat värde ska vara den diskonteringsränta som gällde vid den tidpunkt då stödet beviljades. 7. Om de tak för stöd av mindre betydelse och de nationella och sektoriella övre gränser som föreskrivs i punkterna 2, 3 och 3a skulle överskridas genom att nytt stöd av mindre betydelse beviljas, får inget av detta nya stöd omfattas av denna förordning. 8. Vid företagskoncentrationer och företagsförvärv ska allt stöd av mindre betydelse som tidigare beviljats någotdera av de berörda företagen beaktas för att fastställa om eventuellt nytt stöd av mindre betydelse till det nya eller förvärvande företaget överskrider de relevanta taken för stöd av mindre betydelse eller den relevanta nationella eller sektoriella övre gränsen. Stöd av mindre betydelse som lagligen beviljats före koncentrationen eller förvärvet ska fortsatt anses vara lagliga. 9. Om ett företag delas upp i två eller flera separata företag ska stöd av mindre betydelse som beviljats före uppdelningen tilldelas det företag som gynnats av det, vilket i princip är det företag som tar över de verksamheter för vilka stödet av mindre betydelse har använts. Om en sådan tilldelning inte är möjlig ska stödet av mindre betydelse fördelas proportionellt på grundval av det bokförda värdet av de nya företagens egna kapital den dag uppdelningen reellt ägde rum.”