it** it it 
it it 
it it EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION 
Bryssel den 29.03.1995 
KOM(95) 98 slutlig 
SKYDD AV GEMENSKAPENS EKONOMISKA INTRESSEN 
KAMPEN MOT BEDRÄGERIER 
ÅRSRAPPORT 1994 
(framlagt av kommissionen) 

INNEHÅLLSFÖRTECKNING 
Förord Sid 
4 
Kapitel 1 Skydd av gemenskapens finansiella intressen 
- rättsutveckling 1994 och utveckling av förebyggande åtgärder 8 
Avsnitt 1 Gemenskapens egna medel 8 
Avsnitt 2 Jordbruksområdet 9 
Avsnitt 3 Strukturella insatser 11 
Avsnitt 4 Det administrativa samarbetet 14 
Avsnitt 5 Tulltransiteringssystem 
- gemenskapstransitenng, gemensam transitering och transiteringar med TIR-häfte 15 
Avsnitt 6 Kommissionens initiativ i frågor som rör rättsligt skydd för gemenskapens ekonomiska 
intressen 17 
1. Förslag till en förordning om kontroller, åtgärder och administrativa påföljder på 
gemenskapsnivå 18 
2. Förslag till rättsakt från rådet för om upprättande av en konvention om straffrättsligt 
skydd för gemenskapens ekonomiska intressen 19 
3. Innebörden av rådets resolution den 1 december 1994 21 
Kapitel 2 Övrig utveckling på gemenskapsnivå 
Avsnitt 1 
1. 
Avsnitt 2 
Avsnitt 3 
Avsnitt 4 Kommissionen 
Utveckling av tjänsternas interna organisation 
2. Utveckling av underrättelsetjänsten 
3. Riskanalys 
Europaparlamentet 
Rådet 
Revisionsrätten 
1. Årsrapporter 
2. Särskilda rapporter 23 
23 
23 
24 
29 
32 
34 
35 
35 
35 
Kapitel 3 Utvecklingen i medlemsstaterna 
Avsnitt 1 Nationella organisationer för bekämpning av gemenskapsbedrägerier 
Avsnitt 2 Åtgärder som vidtas gemensamt med kommissionens tjänster 36 
36 
37 
Kapitel 4 Samarbete och partnerskap med medlemsstaterna 
Avsnitt 1 Den rådgivande kommittén för samordning av kampen mot bedrägerier 
Avsnitt 2 Utbildning och utbytestjänstgöring för tjänstemän 
1. Seminarier 
2. Utbytestjänstgöring för tjänstemän 38 
38 
39 
40 
42 
Avsnitt 3 Organisation av det operativa samarbetet 
1. Inom gemenskapen 
2. Avtal med tredje land 
Kapitel 5 Utredningar (kommissionen) 
Avsnitt 1 
Avsnitt 2 
Avsnitt 3 
Avsnitt 4 
Avsnitt 5 Bedrägerier i samband med import och export 
Finansiering av den gemensamma jordbrukspolitiken 
Traditionella egna medel och övrigt ömsesidigt bistånd 
Strukturfonder 
Direkta utgifter 42 
42 
43 
44 
46 
52 
58 
69 
72 
Kapitel 6 Statistik och analyser 69 
Avsnitt 1 Rapporter från medlemsstaterna 75 
Avsnitt 2 Analys av upplysningar som förekommer i kommissionens databaser IRENE och Pre-
IRENE 76 
Avsnitt 3 Ekonomisk uppföljning - indrivning och återbetalning 77 
1. Uppföljning i fråga om traditionella egna medel 78 
2. Uppföljning i fråga om EUGFJ:s garantisektion 81 
3. Uppföljning i fråga om strukturåtgärder och övriga utgifter 83 
Kapitel 7 Anslag till bedrägeribekämpning 
Avsnitt 1 Genomförande av 1994 års budget 
1. Förbrukning av anslag till bedrägeribekämpning inom jordbrukssektorn 
2. Ekonomisk analys 
Avsnitt 2 Anslag 1995 
Bilaga 1. Sammanställning av gällande bestämmelser den 1 januari 1994 
2. Förteckning över gratis uppringningsnummer i medlemsstaterna 84 
84 
85 
86 
88 
90 
92 
Tabeller (1-9 och 11-16) och diagram (1-7) 
FORORD 
De europeiska skattebetalarna har i hög grad uppmärksamheten riktad på hur 
gemenskapsmedlen används. De förväntar sig att de förvaltas på bästa sätt och att det inte 
finns anledning till misstankar om korruption. Det är kommissionens och medlemsstaternas 
skyldighet att säkerställa att allt görs för att det skall förhålla sig så i verkligheten. 
Europeiska rådet den 9 och 10 december 1994 i Essen beslöt att kraftfullt bekämpa 
bedrägerier och illa skött förvaltning av gemenskapsmedlen. Kommissionen, under 
ordförandeskap av Jacques Santer, är fast besluten att göra allt i dess makt för att förtjäna 
de europeiska medborgarnas förtroende i detta hänseende. 
Kampen mot bedrägerier, som är ämnet för denna rapport, är inte det enda men ett av de 
viktigaste elementen i kommissionens strategi på området. Ett effektivt utnyttjande av 
gemenskapsmedlen kräver gemensamma insatser på såväl unionsnivå som i medlemsstaterna 
på åtminstone tre områden. 
För det första är det viktigt att främja en sund ekonomisk förvaltning. En sådan förutsätter 
att gällande lagstiftning tillämpas korrekt, att gemenskapens program och politik genomförs 
väl och effektivt liksom att resultaten underkastas en kritisk analys. 
För det andra bör lagstiftningen, samtidigt som den bidrar till att främja en sund ekonomisk 
förvaltning, innehålla element med avskräckande verkan på bedrägerier. Det är därför 
nödvändigt att grundligt granska gällande lagstiftning ur denna synvinkel. På samma sätt 
är det nödvändigt att skyddet av gemenskapens ekonomiska intressen förstärks genom att 
alla medlemsstater inför en likartad definition av bedrägeri mot gemenskapsmedlen och 
harmoniserar sina metoder för att beivra dessa bedrägerier. Två viktiga förslag till rättsakter 
i ämnet kommer troligen inom kort att antas av rådet. Detta är nödvändigt för att de 
utredare som är specialiserade på att bekämpa bedrägerier skall kunna disponera över de 
instrument som de behöver för att fullgöra sina uppgifter. 
För det tredje skall kampen mot bedrägerierna förstärkas. Denna rapport redovisar den 
utveckling som skett på olika sätt inom detta område. 
De initiativ som planerats för 1995 framgår av det arbetsprogram som antogs i februari. 
Arbetsprogrammet utgör ett led i kommissionens samlade strategi från 1994 och återfinns 
inom följande fyra huvudpunkter: 
- Förstärkt närvaro på fältet med koncentration pä högriskscktorcrna. 
- Förstärkt partnerskap med medlemsstaterna, särskilt genom utveckling av 
informationsnät för att förbättra utnyttjandet av undersökningsresultaten. 
- Förbättring av gemenskapens regelverk på de punkter som är mest sårbara för 
bedrägerier med betoning på en förstärkning av det förebyggande momentet. 
- Förbättring av överensstämmelsen mellan de nationella lagstiftningarna i fråga om 
genom förandet av hämmande och avskräckande åtgärder. 
Redan 1994 intensifierade kommissionen kampen mot bedrägerierna. Den upprättade en 
mängd nya informationsmöjligheter, bl.a. den gröna telefonen, och inledde på eget initiativ 
flera undersökningar av fall av bedrägerier och oegentligheter som registrerades i den 
särskilda databasen (Pre-IRENE). Samtidigt skärptes medlemsstaternas skyldighet i fråga 
om att anmäla alla oegentligheter mot strukturfonderna eller sammanhållningsfonden. Ett 
partnerskap inleddes mellan de behöriga myndigheterna i medlemsstaterna genom 
upprättandet av en rådgivande kommitté för samordning av kampen mot bedrägerier. 
Dessa åtgärder har börjat ge resultat. 
Kommissionen och medlemsstaterna kunde således 1994 avslöja flera fall av bedrägerier 
och oegentligheter än under 1993. De motsvarar uppskattningsvis mellan 1 och 2 % av 
gemenskapsbudgeten. 
Medlemsstaternas underrättelser om bedrägerier och oegentligheter under 1994 omfattade 
omkring två tredjedelar av hela detta belopp medan de fall som kommissionen upptäckte 
beräknas till en tredjedel. Detta visar att kommissionen fått en större praktisk roll i kampen 
mot bedrägerierna, särskilt genom dess möjligheter att utnyttja upplysningar som inflyter 
ur olika källor i medlemsstaterna. 
Avslöjandet av oegentligheter skall åtföljas av påföljder med avskräckande verkan. 
Medlemsstaterna har ett stort ansvar i detta hänseende enligt vad som fastställts i 
Maastrichtfördragets nya artikel 209a. 
De nationella lagarna innehåller ännu inte tillräckligt precisa bestämmelser för att medge 
bedrägeriåtal med en systematisk tillämpning och likartade påföljder i medlemsstaterna. 
Detta försvårar undersökningarna och begränsar möjligheterna för vad som kan uppnås på 
rättslig väg. Kommissionen har lagt fram två förslag om administrativa och straffrättsliga 
påföljder som kommer att innebära stora men nödvändiga ändringar i nationella 
bestämmelser och nationell praxis. För att bekämpa bedrägerierna mot gemenskapsmedlen 
på ett effektivt sätt bör straffrätten i alla medlemsstaterna innehålla ett särskilt anpassat 
rättsligt instrument. Europeiska rådet har fastställt kommande juni som tid för rådet att fatta 
beslut i denna fråga. 
Indrivningen av alla utestående skulder till gemenskapens budget och återvinningen av 
orättfärdigt utbetalade gemenskapsmedel är en annan viktig prioritering. I stort sett alla 
budgetmedel uppbärs av medlemsstaterna och omkring 80 % av gemenskapsmedlen 
utbetalas till slutmottagare via de nationella förvaltningarna. Detta är orsaken till att 
indrivningen i första hand åvilar medlemsstaterna. 
Förfarandena för indrivning bör dock i stor utsträckning förbättras. Ett sätt för att skynda 
på indrivningsförfarandet skulle vara att rådet antog kommissionens förslag till ändring av 
förordning (P>EG, EURATOM) nr 1552/89 om uppbörd av de egna medlen. Ett annat sätt 
ligger i en mera systematisk tillämpning av de möjligheter som erbjuds i förfarandet med 
granskning för godkännande av räkenskaperna då det konstateras oegentligheter och 
otillräcklig kontroll i fråga om jordbruksutgifterna. Också på detta område har 
kommissionen lagt fram ett förslag till ändring av gällande bestämmelser. 
Kommissionen har för sin del omorganiserat och centraliserat sina tjänster för 
bedrägeribekämpning och fått parlamentets godkännande att anställa ytterligare 50 
tjänstemän. Kommissionen bygger ut sina tjänster för underrättelser och sina 
informationssystem i syfte att kunna bemöta alla sorters bedrägerier, även de mest 
raffinerade. 
Kommissionen uppmanar rådet, Europaparlamentet och revisionsrätten att samarbeta med 
kommissionen för att på högsta säkerhetsnivå trygga gemenskapens ekonomiska intressen. 
Det är inget mindre än unionens trovärdighet som står på spel inför medborgarna och 
skattebetalarna. 
KAPITEL 1 SKYDD AV GEMENSKAPENS EKONOMISKA INTRESSEN -
RÄTTSUTVECKLING 1994 OCH UTVECKLING AV 
FÖREBYGGANDE ÅTGÄRDER 
Det är inte nödvändigt att erinra om de nationella myndigheternas grundläggande viktiga 
roll i kampen mot bedrägerier som skadar gemenskapens budget1. Medlemsstaterna förfogar 
nämligen genom sina poliskårer och sina rättsliga institutioner över de medel som behövs 
för att kontrollera, upptäcka, åtala och bekämpa alla former av bedrägeri. Samarbetet med 
kommissionen organiseras under iakttagande av subsidiaritetsprincipen för att tillförsäkra 
de europeiska finanserna högsta möjliga skydd. 
Kommissionen har i enlighet med en av de prioriterade punkterna i sitt program för 19942 
för sin del riktat in sina ansträngningar inom det lagstiftande området mot ett 
grundläggande mål i två steg: Dels att klargöra och förenkla den sektorsvisa lagstiftningen 
och systematiskt införa administrativa påföljder i förordningarna i syfte att förbättra 
gemenskapens lagstiftning, och dels att se till att sådana rättsakter som har innebörd för 
finanserna utformas så att risken för bedrägerier blir så liten som möjligt. 
Denna grundläggande princip lägger tonvikten på förebyggande kontroll, vilket är i linje 
med kommissionens ständigt uttryckta politiska vilja att förstärka både föregripande och 
uppföljande bedrägerikontroll. I detta syfte skall den verksamhet som bedrivs av 
horisontella grupper för förenkling och revidering av jordbrukslagstiftningen uppmuntras. 
AVSNITT 1 GEMENSKAPENS EGNA MEDEL 
Förslaget till ändring av rådets förordning (EEG, EURATOM) nr 1552/893 lades fram för 
rådet av kommissionen den 11 december 1992. Det har senare varit föremål för samråd 
med parlamentet4 och revisionsrätten5. Det sålunda ändrade förslaget lades på nytt fram 
för rådet den 3 november 19946. 
De ursprungliga bestämmelserna om underrättelser om fall av bedrägerier eller 
oegentligheter bibehålls i kommissionens ändrade förslag, särskilt de bestämmelser som 
avser regelbundet överlämnande av upplysningar om tidigare meddelade fall (lägesrapport, 
räkenskapsläge för återvunna belopp) och den bestämmelse som utgör den nya punkt 4 i 
artikel 6 och som i detalj beskriver innehållet i underrättelserna (medan det i den gamla 
Se i bilaga 1 till de bestämmelser som trädde i kraft den 1 januari 1994 om meddelanden och kontroller. 
2 Dok. KOM(94) 92 slutl. 
3 EGT nr L 155, 7.6.1989. Se också 1993 års rapport "Kampen mot bedrägerier", dok. KOM(94) 94 slutlig 
4Parlamentet framförde särskilt önskemål om en ekonomisk stimulans för medlemsstaterna 
som en hjälp att bära de extra kostnader som uppstår vid uppbörd i efterhand för redan 
anmälda fall av bedrägerier eller oegentligheter, i form av en möjlighet att behålla 10% 
av de återvunna beloppen (ny artikel 10.1a för de fall som anmälts enligt den nya artikeln 
6.4). 
5 Meddelande nr 1/93, EGT nr C 170, 21.6.1993. 
6 Dok. KOM(94) 458 slutl., EGT nr C 382, 31.12.1994. 
versionen av artikel 6.3 angavs en summarisk beskrivning) särskilt det nya stycke som 
avser eventuella underrättelser om sådana tall i samband med ömsesidigt bistånd7. 
Rädet har i sina slutsatser den 11 juli 1994 om kampen mot bedrägerier givit 
diskussionerna om denna rättsakt en prioriterad ställning. 
AVSNITT 2 JORDBRUKSOMRÅDET 
Gemenskapens rättsakter är även fortsättningsvis föremål för revidering för att minska 
sårbarheten för bedrägerier. Detta gäller framför allt de bestämmelser som reglerar 
formerna för kontroll av beviljandet av vissa förmåner för jordbruksprodukter (EUGFJ:s 
garantisektion), i synnerhet vid export8: 
- Rådets förordning (EG) nr 163/949 om ändring av rådets förordning (EEG) nr 386/90 
om kontroll i samband med export av jordbruksprodukter, som berättigar till 
exportbidrag eller andra belopp, har av kommissionens tjänster blivit föremål för ett 
förtydligande i fråga om de grundläggande kriteriernaför medlemsstaternas användning 
av riskanalys10 (femprocenlsregeln med en minimisais pä 2 % för varje varusektor). 
Kommissionen är för närvarande i färd med att utarbeta tillämpningsföreskrifter till 
denna förordning i den del som rör den rent fysiska kontrollen. 
- Kommissionens studier av domstolens avgöranden i fråga om de allmänna principerna 
för exportbidrag visar att domsluten har skapat en konsekvent rättspraxis, som också 
bekräftas av domstolens dom i mål C-347/93 Boterlux1 ' . Kommissionen finner därför 
inte skäl att ändra artikel 5 i kommissionens förordning (EEG) nr 3665/8712 om rätten 
till exportbidrag. 
Den ekonomiska målsättningen med exportbidraget är att göra det möjligt för 
jordbruksprodukter från gemenskapen att konkurrera på de yttre marknaderna med 
produkter från tredje land. I samtliga fall är exportörens ansvar tydligt, nämligen att 
utbetalningen av bidraget skall vara förenat med en förpliktelse för exportören att, på 
begäran av behöriga nationella myndigheter, bevisa att de berörda produkterna skall 
exporteras till och saluföras i tredje land. Detta är viktigt eftersom det förutsätter att 
produkten verkligen kommer att saluföras i importlandet. 
Denna uppgift skulle göra det möjligt för kommissionens specialiserade tjänster att knyta samman den 
uppföljning som utförs inom ramen för förordning (EEG) nr. 1468/81 med den som skall utföras inom 
ramen för artikel 6.3 i förordning (EEG, EURATOM) nr 1552/89, särskilt ur ekonomisk synvinkel eftersom 
man i fall som rör ömsesidigt bistånd inte systematiskt omnämner de belopp som berörs. Se kapitel 6, 
avsnitt 4 "Ekonomisk uppföljning av bedrägerier ...", s. 73 ff. 
8 Se avsnitt 5 "Tulltransiteringsordning", s. 14. 
9 EGT nr L 24, 29.1.1994. Se även årsrapport 1993 "Kampen mot bedrägerier". 
10 Kommissionens förordning (EG) nr 3122/94 om fastställande av kriterierna för riskanalys beträffande 
de jordbruksprodukter som är berättigade till exportbidrag, EGT nr L 330, 21.12.1994. 
11 EGT nr C 275, 1.10.1994. Domstolen har grundat sin dom på de allmänna principer för rätten till 
exportbidrag som gradvis och som en följd av domstolens egen praxis blivit en del av de gällande 
bestämmelserna. 
1- Förordning om gemensamma tillämpningsföreskrifter för systemet med exportbidrag för 
jordbruksprodukter, EGT nr L 351, 14.12.1987. 
Kommissionen har också lämnat ett förslag13 om att vidta åtgärder mot vissa 
bidragsmottagare från EUGFJ:s garantiscktion för vilka det föreligger tvivel om deras 
tillförlitlighet, förslaget syftar till att genom ett förstärkt samarbete mellan de nationella 
myndigheterna skapa en varaktig ordning för att identifiera sådana aktörer. Förslaget, 
som går under den allmänna benämningen "förslag till förordning - svarta listan", 
lämnades över till rådet den 26 april 1994 och blev föremål för politisk enighet i rådet 
för jordbruksärenden. När förslaget är slutligen antaget kommer kommissionen att 
utarbeta föreskrifter för dess genomförande. 
Rådets förordning (EEG) nr 4045/8914 om medlemsstaternas kontroll i efterhand av 
affärshandlingar hos de företag som omfattas av systemet för finansiering genom 
EUGFJ:s garantifond har ändrats genom rådets förordning (EG) nr 3094/9415 i vilken 
man tagit med dels urvalskriterier för de företag som skall kontrolleras i syfte att särskilt 
ta hänsyn till den riskanalysteknik som skall tillämpas, närmare uppgifter om de 
affärshandlingar som skall kontrolleras, vilka möjligheter till handling medlemsstaterna 
har när affärshandlingarna är bristfälliga eller befinner sig utanför gemenskapens 
territorium och slutligen förstärkta förfaranden för ömsesidigt bistånd. 
Rådet har antagit förordning (EG) nr 165/9416 om gemenskapens medfinansiering av 
kontroller med hjälp av fjärranalys och om ändring av rådets förordning (EEG) nr 
3508/92l? om ett integrerat system för förvaltning och kontroll av vissa av gemenskapens 
stödordningar. Det rör sig om kontroller av jordbruksarealer utförda genom fjärranalys 
från luften eller rymden, där kommissionens medfinansiering under ett givet budgetår 
inte får överstiga 50 % av de verkliga kostnaderna för den berörda medlemsstaten. 
Denna förordning ändrar därför tillämpningsområdet för artikel 10 i förordning (EEG) 
nr 3508/92 som behandlar både medfinansieringen av kostnaderna för kontrollsystemens 
infrastruktur, inom ramen för det integrerade systemet, och av kostnaderna för inköp av 
flygfotografier eller satellitbilder (och analysen av dem). I detta sammanhang har 
kommissionen förelagt rådet ett nytt förslag till förordning (EG) om ändring av rådets 
förordning (EEG) nr 3508/92 i syfte att fram till slutet av 1996 förlänga det deltagande 
från gemenskapens sida som införts genom artikel 10 i denna. Rådet har godkänt 
förslaget och antagit förordning (EG) nr 3233/9418. 
Slutligen har rådet antagit förordning (EG) nr 3235/9419 om ändring av flera 
bestämmelser till följd av Österrikes, Finlands och Sveriges anslutning så att de nya 
medlemsstaterna omfattas av medfinansieringen av vissa verksamheter på 
jordbruksområdet. Dessa bestämmelser berör förordningarna (EEG) nr 4045/89, 307/91 
och artikel 10.2 i förordning (EEG) nr 3508/9220. 
Dok. KOM(94) 122. 
EGT nr L 388, 30.12.1989. 
EGT nr L 328, 20.12.1994. 
EGT nr L 24, 29.1.1994. 
EGT nr L 355, 5.11.1992. Se även ovan nämnda årsrapport 1993 "Kampen mot bedrägerier". 
EGT nr L 338, 28.12.1994, s. 13. 
EGT nr L 338, 28.12.1994, s. 16. 
:o I fråga om de ekonomiska bestämmelserna i dessa förordningar och de resultat som har erhållits 1994, 
se kapitel 7 "Anslag till bedrägeribekämpning", avsnitt 1 "Genomförande av 1994 års budget", s. 79. 
AVSNITT 3: STRUKTURELLA INSATSER 
De bestämmelser som gäller för strukturfonderna har redan från början klarlagt 
medlemsstaternas och kommissionens respektive roller i fråga om kontroll av verksamheter, 
förebyggande åtgärder och lagföring av oegentligheter. Denna rollfördelning föreskriver i 
artikel 23 i rådets förordning (EEG) nr 4253/8221 följande: 
- Medlemsstaterna har förstahandsansvaret för och är skyldiga att "förebygga och lagföra 
oegentligheter", "återvinna förlorade medel", och "informera kommissionen om de 
åtgärder som har vidtagits i detta syfte samt framför allt att underrätta kommissionen om 
hur de administrativa och rättsliga åtgärderna fortskrider" (artikel 23.1). 
. Kommissionen förfogar över kontrollmedel för utövandet av detta ansvar (artikel 23.2). 
Den uppförandekod som kommissionen utarbetat för att klargöra villkoren för 
medlemsstaternas underrättelser om oegentligheter ogiltigförklarades dock av domstolen22 
med motiveringen att de bestämmelser den innehöll gick längre än bestämmelserna i artikel 
23.1 i förordning (EEG) nr 4253/88. Dennta dom från domstolen23, som dock inte 
ifrågasatte den rättsliga grunden för medlemsstaternas underrättelseskyldighet, ledde till att 
strömmen av underrättelser bromsades upp. 
Kommissionens svar på detta var först att i samband med den allmänna revideringen av 
bestämmelserna om strukturfonderna år 1993 uttrycka behovet av att inrätta en detaljerad 
ordning för underrättelser genom rådets förordning (EEG) nr 2082/9324 som ändrar 
förordning (EEG) nr 4253/88 och som kompletterar den genom sin artikel 23.1 sista 
stycket, enligt vilket kommissionen nu skall fastställa detaljerade bestämmelser för 
genomförandet av det berörda stycket. 
Som ett andra steg följde kommissionen det normala förfarandet för att anta bestämmelser 
som är tillämpliga på strukturfonderna och på det finansiella sammanhållningsinstrumentet 
varvid också samråd med olika kommittéer föreskrevs.Detta ledde till antagandet av 
kommissionens förordning (EG) nr 1681/9425 om oegentligheter och återvinning av belopp 
som felaktigt har utbetalats i samband med finansieringen av strukturpolitiken och om 
upprättandet av ett informationssystem på detta område. 
I ett tredje skede upprättades en liknande förordning26 för sammanhållningsfonden som 
under mellantiden ersatt det finansiella sammanhållningsinstrumentet27 enligt ett förenklat 
förfarande. 
21 EGT nr L 374, 31.12.1988, förordning ändrad genom rådets förordning (EEG) nr 2082/93, EGT nr L 
193, 31.7.Î993. 
22 Se årsrapport 1992 "Kampen mot bedrägerier", dok. KOM(93) 141 slutl. 
23 Dom 303/90 "Frankrike mot Europeiska gemenskapernas kommission", 13.11.1991. 
24 EGT nr L 193, 31.7.1993. 
25 EGT nr L 178, 12.7.1994. 
26 Kommissionens förordning (EG) nr 1831/94, EGT nr L 191, 27.07.1994. 
27 Rådets förordning (EG) nr 1164/94, EGT nr L 130, 25,5.1994, som upphäver rådets förordning (EEG) 
nr 792/93 om upprättande av sammanhållningsfondens finansiella instrument. 
10 
Dessa tvä förordningar har utformats efter förebild av rädets förordning (EEG) nr 5(>5/91 K 
som är tillämplig inom området för EUFGJ:s garantisektion men skiljer sig från denna 
genom sin anpassning till särskilda utgiftssektorer. 
De innehåller särskilt bestämmelser i följande hänseenden: 
- Medlemsstaternas meddelanden om gällande lagar och administrativa bestämmelser och 
en förteckning över de organ och myndigheter som är ansvariga för tillämpningen av 
dem. 
- Medlemsstaternas underrättelser om fall av oegentligheter, detaljerat beskrivna. 
- Medlemsstaternas underrättelser kvartalsvis om utvecklingen i de tidigare underrättade 
fallen av oegentligheter och särskilt om de åtgärder som därvid vidtagits. 
- Kommissionens sammanställning av underrättelser frän medlemsstaterna om storleken 
på de belopp som de avslöjade oegentligheterna uppgär till och om vilka olika typer av 
oegentligheter det är frågan om. 
Till skillnad från förordning (EEG) nr 595/91 föreskriver inte förordningarna (EG) nr 
1681/94 och 1831/94 någon rätt att behålla 20 % av de återvunna beloppen till förmån för 
medlemsstaternas förvaltningar29 men medger istället en möjlighet till 100 % omdisponering 
av de återvunna beloppen till förmån för andra projekt eller förmånstagare än dem som är 
inblandade i oegentligheterna, dock med iakttagande av öppenhet och budgetdisciplin. 
Genomförandet av dessa nya bestämmelser som varit i kraft sedan tredje kvartalet 1994 
omfattar 
- att kommissionen och medlemsstaterna i samråd skall införa former för kommunikation 
(t.ex. formulär, datasystem), 
- alt utbildning med tekniskt bistånd frän kommissionen ges till personalen vid de 
nationella förvaltningar som ansvarar för underrättelserna30 och att det upprättas system 
för handläggning av underrättelser vid kommissionens tjänster. 
AVSNITT 4 DET ADMINISTRATIVA SAMARBETET 
Förslaget till Europaparlamentets och rådets förordning31 om ömsesidigt bistånd mellan 
medlemsstaternas förvaltningsmyndigheter och samarbetet mellan dessa och kommissionen 
i syfte att säkerställa en riktig tillämpning av tull- och jordbruksbestämmelserna är avsett 
att ersätta rådets förordning (EEG) nr 1468/8132 som för närvarande reglerar förfarandena 
EGT nr L 67, 14.3.1991. 
Principen om ekonomisk uppmuntran enligt artikel 7 i rådets torordning (EEG) nr 595/91 
Se kapitel 7 avsnitt I i "Budgetgenomförande 1994", s. 80. 
Dok. KOM(94) 34 slutlig, MC i I nr C 80, 17.3.1994.. 
EGT nr L 144, 2.6.1981. 
11 
för ömsesidigt bistånd inom tull- och jordbrukssektorern mellan medlemsstaternas 
förvaltningsmyndigheter och kommissionen. 
Syftet med förslaget är en bättre organisation av kampen mot bedrägerier inom jordbruks-
och tullområdena, vilka är särskilt utsatta för risker för oegentligheter som drabbar 
gemenskapens budget, och att säkerställa ett enhetligt skydd av gemenskapens yttre gräns 
genom en förstärkning av förfarandena för ömsesidigt bistånd och administrativt samarbete. 
Förordningen skall dessutom användas som rättsligt stöd vid upprättandet och införandet 
av en central databas som är tillgänglig för de nationella myndigheterna och för 
kommissionen. 
Databasen utgör det andra ledet i upprättandet av Tullinformationssystemet (SID)33. Det 
skall genom informationsutbyten mellan de olika deltagarna på ett effektivare sätt bemöta 
de bedrägliga transaktionerna. 
Ministerrådet för ekonomi och finanser nådde den 5 december 1994 politisk enhällighet om 
detta förslag. Rådet markerade således sin vilja att säkerställa en riktig tillämpning av tull-
och jordbruksbestämmelserna, för vilken medlemsstaterna är främst ansvariga, genom att 
organisera det ömsesidiga biståndet mellan medlemsstaternas förvaltningsmyndigheter och 
samarbetet mellan dessa och kommissionen. 
I enlighet med kommissionens strategi skall förstärkningen av det administrativa samarbetet 
mellan medlemsstaterna öka ytterligare, särskilt vad gäller bevakningen av gemenskapens 
yttre gränser, där tullmyndigheternas kontrollmetoder fortfarande är alltför olika. 
Kommissionen har också utarbetat ett särskilt program "Tull 2000" som skall ligga till 
grund för rådets överläggningar. 
Syftet med detta program är att säkerställa ett enhetligt skydd av gemenskapens yttre 
gränser bland annat genom att utveckla nya arbetsmetoder som t.ex. användning av 
revisionsteknik för företagsräkenskaper, riskanalys, utveckling av förenklade 
förtullningsförfaranden och samordnad utbyggnad av dataanvändning i tullförfarandena. 
I detta sammanhang och till följd av en studie inriktad på tullöverträdelser undersöker 
kommissionen tillsammans med medlemsstaterna inom den tullpolitiska kommittén 
möjligheterna till en klassificering av olika typer av brott och påföljder i tullfrågor. 
AVSNITT 5 TULLTRANSITERINGSSYSTEM -
GEMENSKAPSTRANSITERING, GEMENSAM 
TRANSITERING OCH TRANSITERINGAR MED TIR-
HÄFTEN 
Gemenskapens transiteringsförfarande gör det möjligt att sända varor under tullkontroll från 
ett ställe till ett annat inom unionens område med befrielse från betalning av avgifter och 
skatter och under åtnjutande av alla andra åtgärder som följer av gemenskapens politik. 
" Se ovan nämnda årsrapport 1993 "Kampen mot bedrägerierna". 
12 
Förfarandet grundas på att en person utses (fysisk eller juridisk) som är huvudansvarig och 
vars viktigaste uppgifter är 
- att ställa borgen för betalningen av skatter eller andra avgifter som förfaller vid fall av 
oegentligheter, och 
- att visa upp varorna i gott skick på bestämmelseortens tullkontor inom den tid som 
fastställs av tullkontoret på avgångsorten. 
Förfarandet inleds med att varorna visas upp på tullkontoret på avgångsorten i gemenskapen 
och transiteringshandlingarna godkänns. En kopia behålls för att kontrollera att 
transaktionerna genomförs regelrätt. Varorna försänds inom gemenskapens område 
tillsammans med transiteringshandlingarna som skall presenteras på bestämmelseortens 
tullkontor inom utsatt tid. Efter det att nödvändiga kontroller utförts på plats av 
bestämmelseortens tullkontor, återsänds en kopia av tullhandlingarna med kontrollresultaten 
ifyllda till tullkontoret på avgångsorten. Om transiteringsoperationen bedöms som regelrätt 
genomförd fritas gäldenären från sitt ansvar. 
Vid fall av bedrägeri eller oegentligheter däremot krävs brottets upphovsman, om denne 
identifierats, på de avgifter och skatter som då uppstått till betalning. Om detta misslyckas 
avkrävs den huvudansvarige betalningen av dessa avgifter och skatter. Slutligen, om denne 
inte är i stånd att fullgöra sin skyldighet, utlöses den borgen som täcker transiteringen. 
Indrivningen av dessa belopp beror därmed till stor del på att den ställda borgen står i ett 
rimligt förhållande till de risker som löps. 
Systemet med gemenskapstransitering har i sin helhet inordnats i den gemensamma 
transiteringskonvention som ingåtts med EFTA-länderna. Det har föreslagits att 
tillämpningsområdet för det gemensamma transiteringssystemet skulle utvidgas till att 
omfatta länderna i Central- och Östeuropa34. Det är uppenbart att transisteringssystemet 
under nuvarande förhållanden blivit ett mål av högsta rang för kriminella organisationer 
som söker utveckla bedrägeriverksamheter med mycket hög lönsamhet. 
Inom ramen för detta transi teringsförfarande har de produkter som är bedrägerikänsliga 
blivit föremål för extra övervakning. Sändningar av högt beskattade varor såsom cigaretter 
och andra varor som omfattas av den gemensamma jordbrukspolitiken utgör en säker risk. 
Bedrägerierna utgörs huvudsakligen av 
- att varorna inte visas upp på bestämmelseortens tullkontor, och 
- att de tullhandlingar som intygar att varorna visats upp på bestämmelseortens tullkontor 
förfalskats genom att anbringa stulna eller förfalskade stämplar på de exemplar som 
återsänds till tullkontoret på avgångsorten. 
I dessa bägge fall införs och sprids varorna olagligt på gemenskapens marknad utan att 
vederbörliga avgifter och skatter erlagts. 
34 Se kapitel 4 avsnitt 3 "Organisation av det operativa samarbetet / Avtal slutna med tredje land", s. 41. 
13 
Under 1994 genomfördes liera insatser inom ramen för kommissionens strategiska 
bedrägeribekämpningsprogram både på det lagstiftande och det operativa området: 
- Upprättande av en förteckning över känsliga varor för vilka transiteringsförfarandet 
innebär höga bedrägeririsker35. 
- Vidtagna åtgärder för att höja miniminivån pä den samlade borgen som skall täcka 
avgifter och skatter för vissa känsliga varor36. 
- Justering av transporttiden i förhållande till den sträcka som skall tillryggaläggas för 
leverans av varorna. 
Ökning av operativa insatser som samordnats av kommissionen för att förstärka 
samarbetet mellan undersökningsavdelningarna (de nationella och de inom gemenskapen) 
särskilt genom ökning av antalet uppdrag i tredje land. 
- Användning av ett förvarningssystem för informationsutbyte om försändelser av känsliga 
varor mellan tullkontoren på avgångs- och bestämmelseorterna. 
Utöver dessa omedelbara åtgärder har en genomförbarhetsstudie och en kostnadsanalys 
genomförts för datorisering av transiteringssystemen. En datorisering skulle skulle kunna 
täcka vissa brister i systemen och utgöra ett effektivt hjälpmedel för tullmyndigheterna 
genom att ge dem möjlighet att upptäcka bedrägeri fal I en tillräckligt tidigt för att kunna 
vidta de skyddsåtgärder som krävs. 
Vid sidan av systemen för gemenskapstransitering och gemensam transitering finns det 
också ett internationellt transiteringssystem för försändelser av varor inom ramen för TIR-
konventionen (Transport International Routier) vars borgensystem administreras av IRU 
(International Road Transport Union) i Genève, och som huvudsakligen används för 
vägtransporter av varor från eller till länder i Central- och Östeuropa och republiker inom 
Oberoende staters samvälde (OSS). 
Utvecklingen av gemenskapens förbindelser med dessa länder har skapat möjligheter som 
ohederliga personer och välkända kriminella organsiationer inte tvekat att utnyttja. 
Bedrägerierna på detta område har lett till att de ansvariga myndigheterna (IRU) från den 
1 december 1994 definitivt upphävt användningen av TIR-häften för transporter av 
cigaretter och alkohol. Tullmyndigheterna har infört skärpta kontrollåtgärderna har införts 
av tullmyndigheterna, särskilt informationssystemet för känsliga varor. 
3* Beslut nr 2/94 av den gemensamma EES-kommittén om gemensam transitering (94/948/EG), 8.12.1994, 
EGT nr L 371, 31.12.1994. 
36 Beslut nr 3/94 av den gemensamma EES-kommittén om gemensam transitering (94/949/EG), 
8.12.1994, EGT nr L 371, 31.12.1994. 
14 
AVSNITT 6 KOMMISSIONENS INITIATIV I FRÅGOR SOM RÖR 
RÄTTSLIGT SKYDD FÖR GEMENSKAPENS EKONOMISKA 
INTRESSEN 
Skyddet av gemenskapens ekonomiska intressen är en prioritering som gemenskapens 
institutioner sedan några år ägnar stor uppmärksamhet. Sedan 70-talet då kommissionen 
lade fram ett förslag till fördrag37 och fram till den av rådet (justitieärenden) nyligen 
antagna resolutionen av den 13 november 1991 och den av rådet (justitieärenden) ännu 
senare antagna resolutionen av den 1 december 199438 står del klart att skärpta åtgärder för 
tillämpning av gemenskapsrätten liksom strängare påföljder för brott mot gemenskapsrätten 
i ekonomiska frågor har blivit en prioriterad angelägenhet på allra högsta politiska nivå. 
Trots alla uttalanden om sina goda avsikter har rådet ännu inte gjort några betydande 
framsteg under diskussionerna om kommissionens förslag. 
För ett enhetligt och effektivt skydd av gemenskapens ekonomiska intressen krävs att 
handlingar och beteenden som skadar gemenskapens budget klart definieras i lag, i form 
av rättsakter som är direkt tillämpliga i medlemsstaterna, att villkoren för tillämpning av 
kontroller, åtgärder och administrativa påföljder på gemenskapsnivå klargörs och att 
straffrättsliga påföljder införs i de nationella rättsordningarna. 
1. Förslag till en förordning om kontroller, åtgärder och administrativa påföljder 
på gemenskapsnivå 
Kommissionen har för att säkerställa största effektivitet i gemenskapsrätten och förslärka 
den förebyggande delen i sin strategi för bedrägeri bekämpning beslutat sig för att för rådet 
lägga fram ett förslag till en övergripande rättsakt om kontroller, åtgärder och 
administrativa påföljder på gemenskapsnivå39. 
Förslaget till förordning innehåller för första gången klara definitioner av begreppen 
oegentligheter och bedrägeri. Förordningen kan tillämpas på alla former av oegentligheter 
i den mån det rör sig om bedrägeri, missbruk av rättigheter enligt gemenskapsrätten och 
annat åsidosättande av gemenskapsrätten som kan skada rätt tillämpning av bestämmelserna 
för finansiering av gemenskapens politik på såväl inkomst- som utgiftssidan. 
I fall av försummelse preciserar förslaget, förutom indriving eller återvinning av beviljade 
förmåner, under vilka villkor åtgärder och administrativa påföljder på gemenskapsnivå kan 
tillämpas. 
lin kontrollfunktion införs som anger den allmänna ramen för utövandet av kontroller 
medan de närmare bestämmelserna fastställs i förordningarna om underrättelseplikt i varje 
37 Förslag till fördrag i syfte att införa gemensamma lagar om straffrättsligt skydd av gemenskapen 
finansiella intressen liksom för beivrande av brott mot bestämmelserna i fördraget, framlagt 10.8.1976, EGT 
nr C 222, 22.9.1976 och slutgiltigt återtaget till följd av kommissionens beslut 15.6.1994, dok. PV(94) 
1206. 
18 EGT nr C 355, 14.12.1994. 
"' EGT nr C 216, 6.8.1994. 
15 
sektor40. På denna punkt föreföll det lämpligt att i en och samma rättsakt återge alla 
principer som skall gälla vid anordnandet av kontroller som genomförs av medlemsstaterna 
och kommissionen. De allmänna principerna skulle kunna utgöra grunden för att klargöra 
och förtydliga de olika förordningarna på sektorsnivå. 
Förslaget till förordning anger således de principer som skall tillämpas i fråga om de 
åtgärder och administrativa påföljder som förutses i gemenskapens sektorsvisa förordningar. 
Förslaget föreskriver likaledes möjligheten av administrativa påföljder i form av böter. 
Dessa gemenskapens åtgärder och administrativa påföljder kan tillämpas när det gäller 
fysiska och juridiska personer som gjort sig skyldiga till oegentligheter. Förutom åtgärder 
med direkt effekt såsom dem som rör missbruk av gemenskapsrätten och preskription 
omfattar förordningen som nämnts en rad allmänna principer som kan leda till att 
utvecklingen av de rättsliga instrument som behövs på olika områden underlättas.Med tanke 
på dessa mekanismers särskilda art och syften, kommer de att kunna tillämpas utan att det 
påverkar principen om assimilering och medlemsstaternas skyldighet att säkerställa effektivt 
och väl avvägt och avskräckande skydd för gemenskapens ekonomiska intressen. 
Europeiska rådet i Essen den 9 och 10 december har i sina slutsatser om kampen mot 
bedrägerier och till följd av det inledande arbete som utförts inom rådets budgetkommitté, 
uppmanat Ecofin-rådet att så snabbt som möjligt anta denna förordning om skydd av 
gemenskapens ekonomiska intressen. 
Kommissionen har för sin del understrukit det oundgängliga i att göra det straffrättsliga 
skyddet av gemenskapens ekonomiska intressen till en angelägenhet för medlemsstaterna, 
för att kunna bestraffa bedrägerier mot den europeiska ekonomin. 
2. Förslag till en rättsakt från rådet om upprättande av en konvention för 
straffrättsligt skydd av gemenskapens ekonomiska intressen 
Kommissionen anser inom ramen för sin politik för bedrägeribekämpning att det rättsliga 
skyddet av gemenskapens ekonomiska intressen skall vara tydligt urskiljbart bland 
medlemsstaternas straffrättsliga bestämmelser. Ett särskilt rättsligt instrument skall utarbetas 
för att förstärka det straffrättsliga skyddet, vilket är en förutsättning för att kampen mot 
bedrägerierna skall vara effektiv, öppen och avskräckande. Det är inte enbart ohederliga 
enskilda personer som försöker utnyttja de möjligheter till ekonomiska vinster som finns 
i gemenskapsrätten utan också organiserade nätverk har visat sig kunna genomföra 
raffinerade olagliga verksamheter. Ingen av dessa brottstyper kan bemötas med mindre än 
att det i alla medlemsstater införs effektiva och enhetliga rättsliga instrument för att 
bestraffa brotten så att det inte utvecklas områden inom gemenskapen som är mindre 
skyddade än andra. 
I avsnittet "Samarbete i rättsliga och inrikes frågor" i avdelning VI i Fördraget om 
europeiska unionen (tredje pelaren) anges kampen mot bedrägerier i internationell skala 
(artikel K 1.5)41 som en av de frågor som är av gemensamt intresse. Kommissionen har 
Se ovan nämnda årsrapport 1993 "Kampen mot bedrägerier". 
Se ovan nämnda årsrapport 1993 "Kampen mot bedrägerier". 
16 
med artikel K 3.2 som grund till rådet överlämnat ett förslag till rättsakt om upprättande 
av en konvention för straffrättsligt skydd av gemenskapens ekonomiska intressen42. 
Den 1 december 1994 antog rådet (justitieärenden) som ett första steg en resolution om att 
anta ett rättsligt instrument så snart som möjligt under 1995. Europeiska rådet i Essen den 
9 och 10 december anmodade rådet (justitieärenden) att aktivt driva sina överläggningar så 
att en gemensam insats41 skulle kunna beslutas eller en konvention upprättas under det 
första halvåret 1995. Europaparlamentet uppmanade i en resolution den 15 december 199444 
kommissionen att dra tillbaka sitt konventionsförslag, eftersom den valda institutionella 
arbetsformen berövar Europaparlamentet dess rätt att ingripa och ger rådet ensam 
beslutsrätt, vilket enligt parlamentet skulle kunna leda till en försvagning av skyddet av 
gemenskapens ekonomiska intressen. 
Kommissionens förslag45 har till syfte att införa inte enbart en gemensam definition av 
bedrägeri mot gemenskapsmedlen och principen om särskilda straffbestämmelser i 
medlemsstaternas straffrätt, utan också bestämmelser som syftar till att påskynda det 
rättsliga samarbetet. Endast särskilda straffbestämmelser kan helt tillfredsställa kraven i 
artikel 209a i Romfördraget46. Det är nödvändigt att ange den exakta innebörden av 
begreppet bedrägeri mot gemenskapens ekonomiska intressen som utgör en del av de 
bedrägerier i internationell skala som anges i artikel K 1.5 i Maastrichtfördraget på vilken 
kommissionens initiativ grundas. 
Ett nyckelelcment i definitionen av bedrägliga handlingar i kommissionens förslag är grov 
försumlighet i fråga om de minimiskyldigheter som ur etisk och yrkesmässig synpunkt 
åvilar de personer som förvaltar eller mottar gemenskapsmedel. 
Det följer av begreppet ansvar i fråga om de bedragare som handlar för eller under 
täckmantel av en juridisk person, vilket i praktiken motsvaras av beslutsrätt för dess 
representativa organ enligt lag (styrelse, direktion m.m.), att företaget bär ansvaret och 
också kan ställas till svars även på det straffrättsliga planet. Förslaget föreskriver vidare att 
de beslutsfattande organen skall åläggas ett straffrättsligt ansvar för handlingar som utförts 
av medarbetare i företaget och för dess räkning. Kommissionens förslag är grundat på 
nuvarande utveckling av rättspraxis och på gällande rätt i vissa medlemsstater, och 
fastställer ett självständigt ansvar för dem som utövar befogenheter eller utför ett uppdrag. 
42 EGT nr C 216, 6.8.1994. 
43 Förenade kungariket lade i mars 1994 fram ett förslag om en gemensam insats för straffrättsliga 
påföljder. Arbetsgruppen för straffrätt och gemenskapsrätt som tillsatts inom ramen för det rättsliga 
samarbetet och som skall bistå kommitté K4, fick uppdraget av rådet (justitieärenden) den 21 juni, bekräftat 
av Europeiska rådet i Korfu den 23 och 24 juni, att fortsätta den jämförande analysen av de formella 
förslagen från Förenade kungariket och kommissionen. 
44 Dok. PE 185 379, 15.12.1994. 
45 Detta konkreta initiativ från kommissionen återfinns i dess arbetsprogram för 1994 under en av de fyra 
prioriterade huvudpunkterna. 
46 Första stycket: "Medlemsstaterna skall vidta samma åtgärder för att bekämpa bedrägerier som riktar sig 
mot gemenskapens ekonomiska intressen, som de vidtar för att bekämpa bedrägerier som riktar sig mot 
deras egna ekonomiska intressen". 
17 
I syfte att avgränsa de grundläggande principerna för skyddet av gemenskapens ekonomiska 
intressen och i rent effeklivilelssyfle, liar kommissionen även inlörl begreppet prioriterad 
jurisdiktion avsett för bestraffning av bedrägliga handlingar. Denna princip skall i huvudsak 
tillämpas vid komplicerade och gränsöverskridande fall av bedrägerier. Den skall 
möjliggöra centralisering av åtgärder för bestraffning till den medlemsstat där de 
huvudsakliga handlingarna ägt rum, utan att för den skull frita myndigheterna i de övriga 
berörda medlemsstaterna från deras utrednings- och biståndsskyldigheter. Begreppet 
prioriterad jurisdiktion utgör ett oundgängligt element på gemenskapsnivå, särskilt för att 
förebygga möjliga konflikter i frågan och framför allt undvika olikheter vid samtidig 
tillämpning av bestämmelserna om påföljder i de olika medlemsstaterna. 
I artikel K 1.7 i fördraget nämns uttryckligen det rättsliga samarbete i straffrättsliga frågor 
som är oundgängligen nödvändigt i kampen mot de gränsöverskridande bedrägerier som 
den organiserade brottsligheten ägnar sig åt, och det är ett område där kommissionen på 
detta stadium saknar initiativrätt. Kommissionen har dock bedömt det nödvändigt att för 
fullständighetens skull komplettera sitt förslag med en samling minimiregler för införande 
av ett direkt och effektivt system för rättsligt samarbete, som motsvarar det faktiska 
institutionella läget i gemenskapen. Det krävs en extra insats, såväl i fråga om rättsligt 
samarbete som pä andra områden, för att förse myndigheterna med en operativ effektivitet 
pä en nivå som motsvarar de åtgärder som måste vidtas mot de gränsöverskridande 
bedrägerierna inom gemenskapen. Kommissionen måste helt integreras i flödet av 
förfrågningar om ömsesidigt bistånd för att när som helst kunna bidra med sin expertis och 
säkerställa nödvändig samordning för att bemöta en samordnad och centralstyrd 
gränsöverskridande brottslighet. 
Vid utarbetandet av ett juridiskt instrument enligt avdelning VI i Fördraget om europeiska 
unionen bör det, såsom Europeiska rådet i Essen önskade, beaktas att instrumentet till sist 
måste komplettera de initiativ som tagits i fråga om administrativa påföljder. Endast ett 
samlat tillvägagångssätt av denna typ kan svara mot behovet att förstärka påföljdssystemens 
effektivitet i syfte att utforma en sammanhängande och kompletterande helhet av åtgärder 
som gör det möjligt att säkerställa ett effektivt skydd av gemenskapsmedlen. Detta innebär 
vidare att detta rättsliga tredje pelare-instrument måste innehålla en bestämmelse om att 
domstolen har behörighet, i enlighet med artikel K 3 i Maastrichtfördraget, att ge 
förhandsbesked i varje tvist rörande konventionens tillämpning och tolkning, i synnerhet 
vad gäller begreppet bedrägeri enligt första pelaren (artikel 209A i Rom fördraget). 
3. Innebörden av rådets (justitieärenden) resolution av den 1 december 1994 
I samband med de grundläggande överläggningar som inleddes i juli 1994 i rådet för att 
undersöka kommissionens och Förenade kungarikets initiativ på straffrättens område togs 
vissa frågor upp som inte ursprungligen ingick i dessa initiativ, bl.a. av ordföranden, för 
att även frågan om korruption bland tjänstemännen i de europeiska institutionerna och 
problemet med tvättning av pengar från bedrägerier inom gemenskapen skulle behandlas 
med utgångspunkt från det rättsliga skyddet av gemenskapens ekonomiska intressen. 
I rådets (justieärenden) resolution av den 1 december 1994 tas ånyo tanken upp om en 
gemensam definition av gemenskapsbedrägerier och att det borde införas lämpliga påföljder 
18 
för dem i de olika straffrättsliga systemen. För kommissionens del rör det sig om en minsta 
gemensam plattform som utgångspunkt för det vidare arbetet i överensstämmelse med 
slutsatserna i Europeiska rådet i Essen den 9 och 10 december 1994 vilka klart anger att 
bedrägerierna bör bekämpas med allra största kraft. Kommissionen anser att ett sådant mål 
förutsätter en klar och entydig definition av begreppet bedrägeri, inbegripet grov 
försumlighet, och att alla medlemsstater bör införa särskilda straffbestämmelser i sina 
päföljdssystem med denna gemensamma definition som grund. 
Dessutom tar resolutionen upp nödvändigheten av att man vid utarbetandet av det aktuella 
rättsliga instrumentet tar hänsyn till korruption och tvättning av bedrägerivinster. 
3.1 Korruption 
Inledningsvis i avsnittet om det rättsliga skyddet47 nämndes det förslag till fördrag om det 
straffrättsliga skyddet som kommissionen lade fram 1976. Detta utkast följdes, likaledes på 
kommissionens initiativ, av ytterligare en rättsakt som rörde straffansvar för tjänstemän och 
andra anställda inom de europeiska gemenskaperna. Denna andra rättsakt behandlas ännu 
av rådet. Problematiken finns kvar på dagordningen och Europaparlamentet har i sin 
resolution den 11 mars 199448, med åberopande av artikel 138B i fördraget, särskilt begärt 
att det skall utarbetas ett rättsligt instrument som behandlar det ansvar som åvilar de 
tjänstemän som är anförtrodda att handlägga utgifterna enligt gemenskapens budget. 
Utöver initiativet 1976 om korruption har kommissionen inlett en undersökning av 
korruptionens verkningar, särskilt i samband med de bedrägerier som allvarligt skadar 
Europeiska unionens ekonomiska intressen. 
3.2 Tvättning av pengar 
I enlighet med artikel 17 i rådets direktiv 91/308/EEG49 om åtgärder för att förhindra att 
det finansiella systemet används för tvättning av pengar har kommissionen sammanställt 
en första rapport om tillämpningen av detta direktiv, och den skall läggas fram för 
Europaparlamentet och rådet. 
I denna rapport dras slutsatsen att direktivet haft en klar inverkan på medlemsstaternas 
införande av system för att bekämpa tvättning av pengar, vilket hädanefter bedöms som 
straffbart i de tolv medlemsstaterna. Åtta av dem har straffbelagt tvättning av vinning av 
all brottslig verksamhet eller av varje allvarlig överträdelse av strafflagarna, bland dem 
även vinning av handeln med narkotika. 
Förstärkningen av det europeiska systemet för bekämpning av penningtvätt kräver bland 
annat att straff- och förvaltningsrätten utvidgas med påföljder för vinning av bedrägeri mot 
gemenskapens ekonomiska intressen. 
47 Se inledningen till avsnitt 6 och fotnoten därunder, s. 15. 
48 EGT nr C 91, 28.3.1994. 
4g EGT nr L 166, 28.6.1991. 
19 
Rådet (justitieärenden) antog den 1 december en resolution där det särskilt begärs att 
lagstiftningen rörande tvättning av pengar utvidgas till att omfatta det rättsliga skyddet av 
gemenskapens ekonomiska intressen. 
I detta syfte skall alla möjligheter till åtgärder som erbjuds av Fördraget om europeiska 
unionen utnyttjas helt ut, inbegripet dem som anges i dess avdelning VI. 
KAPITEL 2 ÖVRIG UTVECKLING PÅ GEMENSKAPSNIVÅ 
Intensifieringen av kampen mot bedrägerier kräver tillgång till rättsliga instrument och 
lämpliga former av påföljder, samtidigt som den kräver att medlen anpassas, att 
strukturerna kraftigt effektiviseras, att personalen får än mer utbildning och att 
analysverktygen förbättras så att kampen kan föras på en nivå som motsvarar uppgiftens 
svårighetsgrad och omfattning. 
De olika institutionerna inom unionen samarbetar på samma sätt i kampen mot bedrägerier 
mot gemenskapsmedlen som de gör vid utarbetandet och uppföljningen av Europeiska 
unionens övriga politik. De politiska impulserna från rådet, stödet från Europaparlamentet 
och den roll revisionsrätten erhållit sedan den fått institutionell status genom 
Maastrichtfördraget, utgör konstitutionella element som ger en ny ram för utövandet av en 
sammanhängande och effektiv politik för bekämpning av bedrägerier. 
AVSNITT 1: KOMMISSIONEN 
Kommissionen har, med hänsyn även till Europaparlamentets önskemål och riktlinjer50, 
förstärkt sin centrala struktur för bekämpning av bedrägerier genom att välja ut och 
rekrytera nationella tjänstemän som har erforderlig erfarenhet och sakkunskap. Parallellt 
genomförs den funktionella omorganisation av tjänsterna som anges i kommissionens 
strategiska program för att förstärka den operativa verksamheten och stödja 
medlemsstaternas insatser på detta område, för att optimalt utnyttja de tillgängliga 
personalresurserna. 
Denna omorganisation åtföljs också av en anpassning av arbetsmetoderna, särskilt i fråga 
om insamling och analys av uppgifter i samband med bedrägerier mot gemenskapsmedlen. 
Granskningen av samstämmigheten i dessa analyser och den lärdom som kan dras därav 
grundas på en uppdelning av ansvaret mellan medlemsstaterna och kommissionen, vilket 
är ett väsentligt villkor för utövandet av ett effektivt partnerskap som syftar till att i större 
utsträckning bekämpa bedrägerier vid källan. 
50 Se ovan nämnda årsrapport 1993 "Kampen mot bedrägerier". 
20 
1. Utveckling av tjänsternas interna organisation 
Kommissionen har förstärkt sin centrala enhet för bedrägeri bekämpning (SG/UCLAF) 
genom att tillsätta 50 extra tjänster som beviljats av budgetmyndigheten (Europaparlamentet 
och rådet). 
Denna centrala enhet delades först in i fyra enheter varav tre operativa (EUGFJ:s 
garantisektion och jordbruksimport, strukturfonder och övriga områden, egna medel), och 
en stödenhet med horisontell inriktning (allmänna frågor, samordning, underrättelser, 
rättsliga frågor), dessa 50 extra tjänster tillsattes för att förstärka de operativa enheterna. 
35 av dessa tjänster har tillsatts med tillfälligt anställda under april till september 1994. 
Rekryteringsarbetet pågår, men administrativa problem i samband med att dessa tjänstemän 
lämnar de myndigheter där de tidigare tjänstgjort medför att det faktiska tillträdandet av 
tjänsterna kommer att fortsätta efter år 1994. 
Kommissionens övriga tjänster för bedrägeribekämpning utförde 1994 sina särskilda 
uppgifter, i synnerhet generaldirektoraten för jordbruk (GD VI) och tullar och indirekt 
beskattning (XXI). Generaldirektoratet för budgeten (GD XIX) har i år bl.a. utvecklat en 
uppföljningsmetod grundad på urval av sådana bedrägerifall där det bedöms att betydande 
traditionella egna medel står på spel, och med särskild tonvikt på de bokföringstekniska 
möjligheterna att indriva undandragna intäkter51. 
Generaldirektoratet för ekonomistyrning (GD XX) har fortsatt sitt arbete med indrivning 
och återvinning av beloppen52, inbegripet förskingrade belopp, och har påbörjat en första 
undersökning rörande frågan om uppgiftslämnare och en andra rörande frågan om 
förlikningar53. Parallellt med detta upprätthåller ekonomistyrningen särskilt nära kontakter 
med det mycket aktiva nätverket för nationella juristsammanslutningar (som ett led i det 
rättsliga skyddet av gemenskapens ekonomiska intressen)54. Kontakter har också tagits för 
att bilda liknande sammanslutningar i de nya medlemsstaterna. 
2. Utveckling av underrättelsetjänsten 
För att det skall vara möjligt att ta itu med bedrägerierna mot gemenskapsmedlen utan att 
lämna något åt slumpen, måste det på ett förnuftigt sätt utvecklas en teknik för insamling 
och systematisk bearbetning av all information som kan vara användbar i denna kamp. 
Detta har särskilt framhävts inom ramen för det strategiska program som kommissionen 
lade fram i mars 1994. 
M Se kapitel 6 avsnitt 3 "Ekonomisk uppföljning av bedrägerier - indrivning och återbetalning, s. 73. 
5: Senaste rapporten från ekonomistyrningen om indrivning av gemenskapens fordringar, dok. SEC(94) 512. 
'' Syftet med undersökningen är att göra en fördjupad analys av reglerna i de olika medlemsstaterna vad 
beträffar deras ordningar för förlikningar och liknande förfaranden, liksom dessas tillämpning på 
gemenskapsutgifterna, både i fråga om den gemensamma jordbrukspolitiken och strukturfonderna. En 
utvärdering kommer att göras av i vilken mån medlemsstaternas tillvägagångssätt vid återvinning av 
felaktigt utbetalda belopp kan harmoniseras. 
SA Se bl.a. den kvartalsvis utgivna tidskriften AGON som regelbundet tar upp nyheter som gäller det 
rättsliga skyddet av gemenskapens medel. 
21 
Med underrättelsetjänst avses i detta sammanhang sökning efter och insamling av sådan 
information av betydelse för kampen mot bedrägeri som ännu inte finns tillgänglig, 
utnyttjande av information som redan är tillgänglig men i ett annat sammanhang, och 
slutligen systematisk sammanläggning av olika typer av information från olika källor. Syftet 
är att samla alla delar som krävs för att upptäcka bedrägeri fall. Underrättelsetjänsten 
kommer alltså främst att användas av mannen på fältet, utredaren. Det är hans behov som 
blir avgörande för sökningen efter information. 
Kommissionen har tagit en rad initiativ i syfte att utveckla underrättelsetjänsten. Dessa 
initiativ faller inom ramen lör ett nära samarbete med medlemsstaterna och tar i stor 
utsträckning intryck av liknande initiativ som tagits pä nationell nivå av behöriga 
myndigheter (t.ex. Zollkriminalamt i Tyskland) eller av den privata sektorn. 
2.1 Projekt UIMS (UCLAF Integrated Information Management System) 
Kommissionen har inlett en undersökning om införande av ett integrerat informationssystem 
inom SG/UCLAF som skall fungera som tekniskt stöd för underrättelsetjänstens verksamhet 
för att utnyttja upplysningarna och genomföra utredningar. 
Syftet med detta system är att förena och tolka all tillgänglig information som skall tjäna 
som stöd för underrättelseverksamheten och för utredningsarbeten inom alla gemenskapens 
intresseområden. Om detta projekt fullföljs, kan UIMS möjliggöra ömsesidig 
kommunikation mellan systemet och användarna av målinriktad, omedelbart användbar 
information utan anlitande av experttjänster i frågan. UIMS kommer att underlätta och 
förbättra arbetet för utredarna, som själva förser systemet med data rörande bedrägerier. 
Detta skall möjliggöras genom utveckling av interaktiva, särskilda datahjälpmedel som för 
övrigt kan fungera som komplement till andra innovativa förfaranden. 
2.2 Utveckling av databaser 
- Basen IRENE 
(IRrégularités, ENquêtes, Exploitation = Oegentligheter, utredningar, bearbetning) 
Basen innehåller de fall av bedrägerier och oegentligheter som medlemsstaterna har 
rapporterat och omfattar 15 000 fall varav omkring 9 300 berör EUGFJ:s garantisektion, 
4 900 berör egna medel, 700 berör ömsesidigt bistånd och 100 berör strukturfonderna. 
De mest betydande framstegen under 1994 har varit följande: 
- Ökningen av antalet möjliga användare av basen (ett femtiotal) som nu börjar utnyttja 
den regelbundet. 
- Konsolideringen av basen som arbets- och analyshjälpmedel för utnyttjandet av 
information inom ramen för kommissionens politik för bedrägeribekämpning. 
22 
- Utvidgning av förfarandena med skapandet av makro-kommandon pä olika områden för 
att underlätta automatisk tillgäng till fall som medlemsstaterna rapporterat". 
- Genomförande av en statistisk undersökning av befintliga fall vilken skall utföras av 
Gemensamma forskningscentret. 
- Påbörjande av nödvändiga inledande analyser för att leda utvecklingen av den aktuella 
tekniska miljön, som syftar till att dels bygga upp en mer användarvänlig och effektivare 
miljö dels öppna basen för medlemsstaterna. 
Mycket kan dock förbättras på olika områden, t.ex. bör underrättelserna om egna medel 
enligt artikel 6.3 i förordning (EG, EURATOM) nr 1552/89 uppdateras så att det gick att 
följa indrivningen av utestående belopp, och vidare borde underrättelserna enligt artikel 4 
i rådets förordning (EEG) nr 595/91 förbättras angående utredningar som genomförts av 
medlemsstaterna56. 
- Basen Pre-IRENE 
Denna bas innehåller uppgifter om fall som medlemsstaterna ännu inte rapporterat officiellt. 
Den beskriver framsteg som gjorts i utredningar som genomförts av SG/UCLAF. Basen är 
i drift, men eftersom det fortfarande rör sig om ett första skede krävs vissa anpassningar 
under 1995. 
Den 9 februari 1995 innehöll basen upplysningar om 127 fall, av vilka 65 berör 
strukturfonder och andra områden, 58 berör reformen av finansieringen av den 
gemensamma jordbrukspolitiken - varav 22 avser egna medel (jordbruksavgifter) - och 4 
berör egna medel som inte tillhör jordbruksområdet (tullar). 
Den information som ges gäller inte endast fallets egenskaper (kategori, typ av produkt 
eller program, land eller region, typ av oriktighet, belopp som står på spel) utan redogör 
också för detaljer i det bedrägliga förfarandet och de åtgärder för beivrande som vidtagits. 
Tonvikten har i denna första etapp lagts vid beskrivningen av åtgärderna. Basen bör i den 
nära framtiden bli ett arbetsinstrument som gör det möjligt för utredarna att självständigt 
handlägga sina fall och för de berörda ansvariga att hantera samtliga fall och upprätta 
redogörelser över uppföljningen och sammanfattningar. 
Den senaste utvecklingen syftar till att förbättra förfarandena för uppdatering och sökning, 
samt att öka informationens enhetlighet och användarvänlighet, samtidigt som den 
konfidentiella karaktären hos de handlingar som behandlas av utredarna garanteras. 
's För strukturfonderna och sammanhållningsfonden används redan makron och för EUGFJ:s garantisektion 
har detta höjt informationens kvalitet genom införandet av meddelandetexter. Möjligheterna att skapa 
makron på områdena för egna medel och ömsesidigt bistånd undersöks för närvarande. 
56 "Varje medlemsstat skall genast underrätta kommissionen och, vid behov övriga berörda medlemsstater 
om oegentligheter som upptäcks eller antas ha begåtts om medlemsstaten befarar att de snart kan få 
återverkningar utanför dess territorium, och de visar att ett nytt tillvägagångssätt har använts." 
23 
Efter analyser av dessa fåll kommer basen Pre-IRENE att utgöra utgångspunkten för 
målinriktade operativa åtgärder och kärnan i en strategi grundad på underrättelsetjänsten 
och integrerad informationsbehandling. 
Projektet IMF (dokumentation om bedrägeribekämpning) 
Kommissionen har under 1994 konsoliderat de redan slutförda arbetena inom ramen för 
DAF-projektet. Fyra elektroniska register för medlemsstaterna (Förenade kungariket, 
Grekland, Portugal och Spanien), har därvid framställts. Systemet gör det möjligt att i 
denna form få kännedom om de system för kontroll och bekämpning av bedrägeri som 
införts av medlemsstaterna vad beträffar olika finansiella instrument på de olika områdena 
för inkomster och utgifter. För vart och ett av dessa finansiella instrument, kallade områden 
i DAF-terminologin, innefattar systemet svar på olika frågor som avser den allmänna 
grundläggande lagstiftning på gemenskapsnivå och nationell nivå som är tillämplig på varje 
område. Inom DAF finns också information om de organ som ansvarar för den allmänna 
politiken, förvaltningen och kontrollen och i synnerhet de organ som har till uppgift att 
utreda bedrägerier. Dessutom skall systemet kunna ange den instans som kommissionens 
avdelningar kan kontakta, och fastställa undersökningsbefogenheterna för medlemsstatens 
och kommissionens tjänstemän. Den skall också ange förekomsten av bestämmelser om 
ömsesidigt bistånd, indrivningsförfaranden och, i förekommande fall, nationella 
transaktionsbestämmelser. Systemet skall slutligen göra det möjligt att upprätta en 
sammanställning över de administrativa och straffrättsliga påföljder på gemenskapsnivå och 
nationell nivå som är tillämpliga på det berörda området. 
Vid sammanträdet i Rådgivande kommittén för samordning av kampen mot bedrägerier, 
som hölls i Bryssel den 30 november 1994, lade kommissionen fram det preliminära 
förslaget om DAF-informationssystemet. Även om delegationernas mottagande var ganska 
positivt, anmärkte medlemsstaterna med rätta att de stora svårigheterna utgörs av kontrollen 
av data och uppdateringen av systemet och dessutom av det översättningsarbete som är 
nödvändigt för att möjliggöra utbyte av information i hela Europeiska unionen. De 
underströk behovet av att utföra en kostnadseffektivitetsanalys på detta område. 
Kommissionen erbjöd sig i detta sammanhang att framställa en CD-ROM innefattande de 
fyra elektroniska registren så att medlemsstaterna själva skulle kunna göra en djupare 
analys57. 
- Programmet APSO (Antifraud Policy Support Office) 
Kommissionens strategiska program har skapat ett betydande informationsbehov som 
kommissionen (SG/UCLAF) har försökt tillfredsställa inom ramen för dess samarbete med 
GFC i ISPRA. 
Dataomfånget i detta program omfattar den gamla basen IRENE (eller underrättelser om 
oegentligheter från medlemsstaterna), systemet Pre-IRENE (eller samtliga pågående och 
Vid kommitténs möte den 1 februari 1995 erhöll medlemsstaterna CD-ROM-skivorna för utvärdering. 
24 
väntande utredningar, eventuellt kompletterat med upplysningar från det s.k. Freephone™), 
systemet DAF, på sikt avsett att innehålla uppgifter om både den rättsliga och den 
organisatoriska ramen för ett utgifts- eller inkomstområde i budgeten, befogenheterna för 
gemenskapens och medlemsstaternas tjänstemän och möjligheterna ifråga om transaktioner 
och administrativa och straffrättsliga påföljder. Dessutom är detta analysprogram anpassat 
till databaser som CELEX, EC1, COMEXT, Dun & Bradstreet59 (...), vilka spelar en viktig 
roll vid insamlandet av information i en utredning. 
Tack vare dessa nya resurser hoppas kommissionen kunna påskynda utvecklingen mot en 
datamiljö som är bättre anpassad för de ökade behoven. 
60 - Tullinformationssystemet' 
SID är en modul som ingår i SCENT-nätet (Systems Customs Enforcement NeTwork), ett 
datornät innefattande 313 terminaler61 placerade på olika känsliga punkter, vilket gör det 
möjligt att kontrollera gemenskapens yttre gräns. Detta nät är i drift dygnet runt, alla dagar 
i veckan och är tillgängligt för nationella myndigheter och för kommissionen. 
SID fungerar som en elektronisk brevlåda62 inom ramen för SCENT-nätet63 med möjlighet 
att använda standardiserade skärmbilder anpassade till olika typer av situationer 
(upplysningar om personer, transportmedel, varor, bedrägeritendenser...). 1994 stod diverse 
extra funktioner till förfogande, i synnerhet genom utvecklingen av ett driftshjälpmedel 
som förbättrade programmet. 
Kommissionen stöttar användarna i fråga om systemets tekniska aspekter, och den har 
också tagit på sig utbildningen av berörda operatörer i medlemsstaterna (35 kursveckor har 
anordnats i Bryssel 1994, med deltagande av 291 användare från alla medlemsstater). 
SID har också använts för att genomföra särskilda operationer (övervakning av sändningar 
av känsliga varor inom ramen för transiteringssystemet64, övervakning till havs...). I 
september 1994 använde medlemsstaterna systemet, med datastöd från generaldirektoratet 
för tull och indirekt beskattning (GD XXI), för en operation på gemenskapsnivå bestående 
av övervakning till havs och i luften. Omkring 4 000 meddelanden utbyttes under denna 
operation som varade i två veckor och var inriktad på kampen mot narkotikahandeln. 
"8 Se nedan "De nya informationskällorna". 
^ De tre förstnämnda baserna är databaser för gemenskapen (gemenskapsrätt, allmän dokumentation om 
kommissionen, statistik om Europeiska gemenskapernas handel med tredje land), den sistnämnda är en 
internationell databas som innehåller information av ekonomisk karaktär. 
60 Se kapitel 1 avsnitt 4 om läget i fråga om det administrativ samarbetet, s. 13. Se även ovan 
årsrapporterna "Kampen mot bedrägerier". 
61 Läget den 31.12.1994. 
62 Upplysningsvis utbyttes 17 293 meddelanden under 1994 
63 SCENT möjliggör genom samma nät utbyte av upplysningar om indirekta skatter mellan 
skattemyndigheterna i medlemsstaterna och mellan dessa och kommissionen 
64 Se kapitel 1 sektion 5, s. 13. 
25 
2.2 De nya informationskällorna 
Kommissionen införde i november 1994 ett system, som möjliggjorde direktkommunikation 
med tjänster och myndigheter specialiserade på information om bedrägerier inom 
gemenskapen, genom att inrätta ett gratis telefonnummer (motsvarande ett 020-nummer) 
i alla medlemsstaterna. Dessa olika telefonlinjer65 är anslutna till registreringscentralen som 
ligger i skyddade lokaler inom kommissionens centrala tjänst för bedrägeribekämpning. 
Denna central identifierar automatiskt anropslandet och lämnar ett introduktionsmeddelande 
på det landets språk. De upplysningar som lämnas bearbetas undan för undan, och de som 
ger upphov till en operativ åtgärd bevaras i en intern databas. För att säkerställa absolut 
respekt för sekretessen (skydd av data och anonymitet), skyddas systemet vid ingången och 
utgången för att undvika otillbörligt bruk av informationen. 
Systemet som finns tillgängligt dygnet runt grundas pä metoder som förekommer i vissa 
medlemsstater och som visat sig vara effektiva, i synnerhet när det allmänna intresset varit 
hotat. Det gör det möjligt för EU-medborgarna att bidra till skyddet av gemensamma 
ekonomiska intressen genom att informera kommissionen, var de än befinner sig66, anonymt 
om de så önskar och på sitt eget språk om bedrägerier mot gemenskapsmedlen som de tror 
sig ha kännedom om. 
Systemets funktion skall ses över vid utgången av en inledningsperiod på ett år. De första 
resultaten som erhållits är i alla händelser lovande. 
3. Riskanalys 
I likhet med myndigheterna i medlemsstaterna förfogar inte kommissionen över 
obegränsade resurser på området för bedrägeribekämpning. För att upprätthålla principen 
om kostnadseffektivitet67 skall därför verksamheten på dessa områden inriktas mot de 
sektorer och aktörer för vilka risken för bedrägeri är extra stor, samtidigt som de viktigaste 
varuströmmarna skall kunna fortsätta relativt fritt över gränserna. 
Tillämpningen av riskanalystekniken berör 
- bedömning i förväg av all ny lagstiftning, 
- utvecklingen av underrättelsetjänsten och bättre utnyttjande av upplysningar, 
- närvaro på fältet (målinriktade kontroller och utredningar), 
- löpande handläggning (behandling av nya ärenden), 
65 Inrättandet av ett enda centralt telefonnummer för hela gemenskapen har visat sig vara tekniskt omöjligt. 
66 Förteckningen över telefonnummer i varje medlemsstat bifogas i bilaga 2. 
67 Principen beskrivs i artikel 2 i budgetförordningen för Europeiska gemenskapernas allmänna budget. 
Grundförordningen offentliggjordes i EGT nr L 356, 31.12.1977. 
26 
- ändring av gällande lagstiftning (till följd av konstaterande av ett stort antal bedrägeri fall 
inom visst område). 
Det finns i princip två olika sätt att bedöma riskerna för bedrägeri eller bedrägligt beteende 
mot gemenskapsmedlen: 
- En teoretisk utvärdering av de faktorer som står på spel (fastställande av kriterier i 
synnerhet ekonomiska sådana, storleken på företag som får del av av en viss typ av 
finansiering m.m.). 
- En konkret utvärdering på basis av redan upptäckta bedrägerifall (i synnerhet genom 
utnyttjande av data som matats in i gemenskapens databanker IRENE och Pre-IRENE68). 
I praktiken måste dessa två arbetssätt kombineras, både på gemenskapsnivå och på nationell 
nivå. 
1.1 Riskanalysen tillämpad på kontrollerna 
Denna teknik används för planering av de kontroller som skall genomföras. Genom att 
samla in så mycket information som möjligt om särskilda sektorer och analysera den, kan 
kontrollverksamheten koncentreras på områden som identifierats som riskområden. 
Enligt artikel 5 i fördraget föreligger skyldigheter för nationella myndigheter att ansvara 
för kontrollen av rätt tillämpning av gemenskapens politik, och på denna grund är det 
medlemsstaternas skyldighet att utföra dessa kontroller i fråga om utgifter eller inkomster 
som styrs av partnerskapet med kommissionen. De nationella myndigheterna skall alltså 
tillämpa riskanalystekniken, om nödvändigt med bistånd från kommissionen, med 
iakttagande av subsidiaritetsprincipen. 
Hänsyn har tagits till de möjligheter som denna teknik erbjuder för de kontroller som skall 
utföras av de nationella myndigheterna, dels i rådets förordning (EG) nr 163/94 och i den 
påföljande förordningen om fastställande av tillämpningsföreskrifter för de fysiska 
kontrollerna i fråga, dels vid ändringen av förordning (EEG) nr 4045/89 om 
bokföringskontroller i efterhand (inom EUFGJ:s garantisektion)69. 
De nationella myndigheterna har underrättats om frågan om bättre målinriktning av 
kontrollerna, i synnerhet vid sammanträdena med kommittéerna inom olika sektorer (den 
rådgivande kommittén för egna medel och kommittén för EUGFJ:s garantisektion), till 
vilka också måste läggas det arbete som görs av den rådgivande kommittén för samordning 
av kampen mot bedrägerier. Denna informationspolitik har också bedrivits på 
utgiftsområden som ännu inte omfattas av särskilda insatser. Vad beträffar strukturfonderna 
och sammanhållningsfonden bör noteras att det utöver inrättandet av en specialiserad 
struktur inom kommissionen70, nyligen också har antagits gemenskapsföreskrifter om 
Se föregående punkt om utveckling av underrättelsetjänsten och databaserna, s. 23. 
Se kapitel 1 avsnitt 2 "Jordbruksområdet", s. 7. 
Se punkten om utveckling av den interna organisationen, s. 21. 
27 
rapportering av oegentligheter och upprättande av ett informationssystem som inbegriper 
tillgång till dessa tekniker. Kommissionen har också klart uttryckt sin önskan att utveckla 
liknande tekniker, anpassade till det speciella område som de direkta utgifterna utgör71. 
1.2 Riskanalys som använts för målinriktning av utredningarna 
Här tjänar användningen av denna teknik ett annat syfte. Det finns visserligen en uppenbar 
interaktion med den metod som tillämpas vid rutinkontroller, eftersom det rör sig om att 
identifiera bedrägerikänsliga sektorer (samt "högrisk'-fall"), men syftet är här att inleda 
specifika utredningar av fall med störst möjlighet till återvinning av belopp som står på spel 
(eller indrivning av undandragna inkomster), och med mest allvarliga påföljder för de 
skyldiga som varnande exempel. Riskanalysen fungerar i sådana fall såväl avskräckande 
som förebyggande. 
Det finns också andra faktorer som ger upphov till antibedrägeriutredningar. Dessa kan 
avgränsas med hjälp av de nya informationskällor72, som kommissionen utnyttjar för att 
organisera sin egen undersökningspolitik. Kommissionen måste säkerställa att 
medlemsstaterna skyddar gemenskapens ekonomiska intressen minst lika väl som de 
skyddar sina egna nationella intressen, och det är väsentligt ur denna synpunkt att 
kommissionens tjänster hålls underrättade om förloppet av de utredningar som bedrivs av 
de nationella myndigheterna, dvs. undersökningar som kommissionen följer upp särskilt 
noga73 (såsom GD XIX gör med uppföljningen av fall i fråga om indrivning som rör 
traditionella egna medel). 
Genom ett sådant samarbete kan nationella behöriga myndigheter och specialiserade tjänster 
inom kommissionen komplettera varandra. 
AVSNITT 2 EUROPAPARLAMENTET 
Gemenskapen förfogar över ett eget ekonomiskt system som helt berättigat är underställt 
politisk kontroll av Europaparlamentet genom att rådet och parlamentet utgör 
budgetmyndighetens två instanser. Detta kontrolluppdrag hör till de verksamheter som leds 
av utskottet för budgetkontroll. 
Parlamentsledamöterna i detta utskott för budgetkontroll har en verklig kontroll- och 
uppföljningsfunktion vad gäller kommissionens politik för bedrägeribekämpning. 
Utskottet för budgetkontroll har särskilt vinnlagt sig om att förstärka de institutionella 
banden med kommissionen. Det har konsekvent verkat för att en enda kontaktperson inom 
kommissionen regelbundet skall underrätta utskottet om det arbete som bedrivs och om de 
71 De direkta utgifterna: transport, utbildning, miljö, kultur, energi, inre marknad, industri, forskning och 
teknologisk utveckling, samarbete med utvecklingsländer och övriga tredje länder, Europeiska 
utvecklingsfonden, transaktioner inom ramen för EKSG:s budget etc. ... 
": Se föregående punkt om utveckling av underrättelsetjänsten och de nya informationskällorna, s. 27. 
73 Se ovan nämnda årsrapport 1993 "Kampen mot bedrägerier" och kapitel 6 i denna rapport "Statistik och 
analyser", s. 69. 
28 
resultat som uppnåtts pä området för bedrägeribekämpning, och utskottet har, inom ramen 
för dess överläggningar och del arbete som den bedrivit inom området för skydd av 
gemenskapens ekonomiska intressen, vid liera tillfällen föreslagit en förstärkning av medel 
och personalresurser i kommissionens centrala struktur, senast 199374. 50 budgeterade 
tjänster tilldelades därför SG/UCLAF för 1994. Dessutom åtföljdes detta beslut i 
parlamentet av ett antal anslag avsedda att finansiera kommissionens politik för 
bedrägeri bekämpning75. 
Kommissionen fick därmed tillräckliga ekonomiska resurser för att förverkliga den del av 
sitt arbetsprogram som gäller tillhandahållande av tekniskt bistånd till medlemsstaterna för 
att öka effektiviteten i de nationella operativa insatserna inom områdena EUGFJ:s 
garantisektion, strukturfonder och forskning76. Parlamentet ville också utöka de så kallade 
driftsanslagen som kommissionen lar för all öka antalet egna utredningar på dessa områden 
och förbättra effektiviteten i dessa. 
I de resolutioner som Europaparlamentet nyligen antagit om kampen mot bedrägerier77 
läggs tonvikten dels vid kravet på att samtidigt förstärka kommissionens samordning av 
bekämpningen av bedrägerier och dess utredningsbefogenheter, dels vid behovet att ta fram 
en effektiv lagstiftning när det gäller det straffrättsliga skyddet av gemenskapens 
ekonomiska intressen. 
Parlamentet har redan uttalat att det har för avsikt att under det första kvartalet 1995 
anordna en offentlig debatt om skyddet av gemenskapens ekonomiska intressen, vid vilken 
ett antal särskilt viktiga frågor bör tas upp, t.ex. frågan om hur pengar som förskingrats 
genom bedrägerier kan återvinnas. 
AVSNITT 3: RÅDET 
Efter det att kommissionen lämnat över den nya strategin för bedrägeribekämpning och 
tillhörande arbetsprogram, har rådet konstaterat78 att den motsvarar slutsatserna från Ecofin-
rådets möte den 7 juni 1993 och mot slutsatserna från Europeiska rådets möte i Köpenhamn 
samma månad. Dessutom har årsrapporten från kommissionen för 1993 mottagits mycket 
väl. 
De arbetsgrupper som ålagts att förbereda överläggningarna i rådet har bildats av 
budgetkommittén och de ständiga representanternas kommitté (Coreper)79. Det bör särskilt 
framhållas att dessa organ i år visat sig villiga att låta den rådgivande kommittén för 
samordningen av kampen mot bedrägerier80 bli ett forum för överläggningar i dessa frågor, 
i syfte att underlätta budgetkommitténs arbete före debatterna i rådet. 
1 Se ovan nämnda årsrapport 1993 "Kampen mot bedrägerier", se även punkten om utveckling av 
kommissionens interna organisation, s. 21. 
7> Se kapitel 7 avsnitt 1 "Genomförande av 1994 års budget", s. 79 ff. 
76 En politik som skall fullföljas under 1995 inom området för traditionella egna medel. 
77 Resolutioner 11.3.1994 och 15.12.1994. Se kapitel 1 avsnitt 6.2 om konventionsförslaget, s. 17 ff. 
78 Slutsatserna den 11.7.1994 om kampen mot bedrägerier, offentliggjorda i EGT nr C 292, 20.10.1994 
79 Ständiga representanternas kommitté i Europeiska unionen. 
80 Se kapitel 4 avsnitt 1, s. 38. 
29 
Ecofin-rådets slutsatser av den 11 juli 1994 om kampen mot bedrägerier har för första 
gången publicerats i Europeiska gemenskapernas officiella tidning, vilket vittnar om den 
betydelse som frågan har fått. Detta är inte nytt i sig, men kampen mot bedrägerier görs 
hädanefter tillgänglig för kontroll och värdering av unionens medborgare, som alla har fri 
tillgång till gemenskapens officiella publikationer. 
En särskild arbetsgrupp från rådets budgetkommitté har bildats81 för att följa 
kommissionens arbete för förstärkta kontroller och påföljder82. Samtidigt förbereds rådets 
arbete när det gäller frågor rörande tredje pelaren (avdelning VI i Fördraget om Europeiska 
unionen), av en samordningskommitté (K.4-kommittén)83, biträdd av tre styrgrupper, bland 
annat den som upprättats för rättsligt samarbete. Inom den senare styrgruppen har 
arbetsgrupper utsetts84, bland annat gruppen för straffrätt och gemenskapsrätt som 
sammanträdde vid flera tillfällen under 1994. Arbetet i denna grupp har redovisats för 
styrkommitté III (rättsligt samarbete), för K.4-kommittén och för Coreper, som står för den 
allmänna samordningen av frågor rörande tredje pelaren genom att bibehålla det nödvändiga 
sambandet med Ecofin-rådets arbete för de frågor rörande skyddet av gemenskapens 
ekonomiska intressen som härrör från första pelaren. 
Rådet (justitieärenden) antog därför den 1 december 1994 en resolution85 som hävdar 
principen om skapandet av ett rättsligt instrument för att skydda gemenskapens ekonomiska 
intressen inom ramen för den nationella straffrätten. Ecofin-rådet uppmanade den 5 
december rådet att snabbt vidta de åtgärder som krävs för att förbättra gemenskapens 
lagstiftning för att förhindra bedrägerier. Slutligen tog Europeiska rådet i Essen den 9 och 
10 december ställning i dessa frågor och uttryckte enighet med Ecofin-rådet och rådet 
(justitieärenden). 
Såsom tidigare anförts har rådet ännu inte kunnat anta kommissionens förslag om 
administrativa och straffrättsliga påföljder. Detsamma gäller förslagen om ersättning av 
rådets förordning (EEG) nr 1468/81 och ändring av rådets förordning (EEG,EURATOM) 
nr 1552/89. 
AVSNITT 4 REVISIONSRATTEN 
Revisionsrättens årsrapporter, varav den senaste gällde budgetåret 199386, och dess 
specialrapporter vittnar genom sin genomslagskraft om vilken viktig roll denna institution 
har när det gäller den externa kontrollen av gemenskapens finanser. 
Vad beträffar den politik som förs mot bedrägerier och den strategi som tillämpas av rätten 
och kommissionen har bägge parter uppenbarligen samma synsätt. De konkreta, sektorsvisa 
81 Det gäller ett beslut av COREPER. 
82 Se kapitel 1 avsnitt 6 om kommissionens initiativ i frågor som rör administrativ och straffrättsliga 
påföljder, s.15 ff. 
83 Se ovan årsrapport 1993 "Kampen mot bedrägerier". 
84 Detta inom ramen för det arbetsprogram som antogs av rådet (justiteärenden) den 29 och 30.11.1993. 
85 EGT nr C 355, 14.12.1994. 
86 EGT nr C 327, 24.11.1994. 
30 
insatserna, som utarbetats inom ramen för kommissionens arbetsprogram, tar allra största 
hänsyn till rättens rekommendationer. 
Det är uppenbart att det faktum att revisionsrätten upphöjts till institutionell nivå markerar 
betydelsen av relationerna mellan denna och kommissionen, särskilt som följd av artikel 
188C i Fördraget om Europeiska unionen, som särskilt föreskriver att rätten skall avge en 
förklaring till Europaparlamentet och rådet om räkenskapernas tillförlitlighet och de 
underliggande transaktionernas laglighet och korrekthet. Genom detta nya institutionella 
förfarande, som lägger dessa skyldigheter på revisionsrätten, åläggs kommissionen att 
informera denna institution, särskilt vad gäller den ekonomiska uppföljningen av 
bedrägerier. 
1. Årsrapporter 
Rätten undersöker i sina årsrapporter lagenligheten, den formella riktigheten och 
förvaltningen av samtliga intäkter och kostnader inom gemenskapen. Detta sker för att 
kontrollera att intäkter och kostnader stämmer överens med samtliga tillämpbara rättsliga 
och praktiska bestämmelser, samt att principerna för god ekonomisk förvaltning följs. 
Dessa rapporter är inte rapporter om bedrägeriebekämpning, men kan ge kommissionen 
intressant information som kan väcka reaktion såväl inom kommissionen som bland 
medlemsstaterna. 
I detta sammanhang kan nämnas att de senaste observationerna från rätten, som framgår 
i punkt 6.11-6.14 i dess senaste rapport om budgetåret 1993 och som rör de ekonomiska 
kretsloppen, sammanfaller med kommissionens analys som syftar till att effektivt se över 
bestämmelserna för överföring av medel. 
2. Specialrapporter 
Vid sidan av årsrapporterna kan revisionsrätten när som helst lägga fram specialrapporter 
på särskilda förvaltningsområden. 
Under 1994 antog revisionsrätten specialrapport nr 1/9487 som avser uppföljning av 
specialrapport 2/9288 och fullföljande av revisionsrättens kontroll av exportbidrag som 
utbetalas till stora företag inom mejerisektorn. Den antog också den 6 oktober 
specialrapport nr 3/9489 om genomförande av åtgärder inom ramen för den gemensamma 
organisationen av marknaden för nötkött, och den 20 december specialrapport nr. 5/94 om 
det finansiella instrumentet för sammanhållning. 
EGT nr C 75, 12 3.1994. 
EGT nr C 101, 22.4.1992 
EGT nr C 356, 14.12.1994. 
31 
KAPITEL 3 UTVECKLINGEN I MEDLEMSSTATERNA 
Förbindelserna mellan kommissionen och de nationella myndigheter i medlemsstaterna som 
är specialiserade på kampen mot bedrägerier utvecklas i riktning mot ett fast partnerskap. 
Denna förstärkning av partnerskapet har visat hur viktigt det är, att det på den nationella 
nivån finns centrala samordningsorgan och att det i medlemsstaterna anges instanser som 
tillsammans med kommissionen skall sörja för gemensam uppföljning av frågor om 
bedrägeri mot gemenskapsmedlen. Den nyligen bildade rådgivande kommittén för 
samordning av kampen mot bedrägerier90 är ett av tydligaste tecknen på denna nya 
utveckling. Bildandet av denna kommitté belyser också det medansvar eller delade ansvar 
mellan kommissionen och medlemsstaterna, ifråga om bedrägeribekämpning, som 
uttryckligen föreskrivs i artikel 209a i Romfördraget. 
AVSNITT 1 NATIONELLA ORGANISATIONER FOR BEKÄMPNING AV 
GEMENSKAPSBEDRÄGERIER 
I medlemsstaterna finns det administrativa och finansiella organ som ålagts att kontrollera 
genomförandet av nationella budgetar. Förekomsten av bedrägerier på gemenskapsbudgetens 
bekostnad ställer frågan om en tänkbar anpassning av dessa organ till de nya förhållandena. 
Omfördelning av finansieringen och handläggningen av subventioner, den i fördraget 
föreskrivna delegeringen av indrivningen av gemenskapsintäkter (egna medel), reglerade 
kontrollskyldigheter, beivrande av brott och indrivning av förskingrade medel utgör 
specialiserade uppgifter som, för en ökad effektivitet, kräver en samordning på nationell 
nivå, men även mellan nationella myndigheter och kommissionen. 
I detta sammanhang kan nämnas de centrala organ som nyligen upprättats i Belgien 
(l'Office central de lutte contre la délinquance économique et financière organisée) och i 
Frankrike (l'Office central de prévention de la corruption) och som finns i Italien (Guardia 
di Finanza)91. 
AVSNITT 2 ÅTGÄRDER SOM VIDTAS GEMENSAMT MED 
KOMMISSIONENS TJÄNSTER 
Det har skett en utveckling så att samarbetet med de nationella förvaltningarna inte längre 
bedrivs inom strängt formella ramar utan mera informellt vid bilaterala möten. 
Kommissionen har under 1994 tagit en rad initiativ för att utveckla målinriktade kontakter 
på hög nivå i vissa nationella förvaltningar, särskilt där det finns centrala samordningsorgan 
vars verksamhet på fältet ligger nära gemenskapens riktlinjer, något som för övrigt gläder 
kommissionen. Dessa kontakter har gjort det möjligt att med stöd av precisa och konkreta 
90 Se kapitel 4 avsnitt 1, s. 36. 
'" Kommissionen har givit ekonomiskt stöd till upprättandet av vissa av dessa organ och har samfinansierat 
vissa projekt som genomförts i samarbete med andra nationella organ. Se kapitel 7 avsnitt 1 punkten om 
finansiell analys, s. 82. 
32 
exempel informera om och förklara kommissionens strategi mot bedrägerierna och 
därigenom främja operativ samverkan i utredningsarbetet. 
Utanför de institutionella grupperna92 har givande direkta kontakter tagits mellan 
kommissionen och de nationella myndigheterna, i synnerhet mangdisciplinära, för att bjuda 
ett effektivt och starkt motstånd mot kriminella organisationer, som ofta är organiserade i 
nätverk och ligor med gränsöverskridande förgreningar93. 
Dessa kontakter, som sköts via kommissionens centrala struktur för kampen mot bedrägerier 
(SG/UCLAF), tyder redan på ett effektivt samarbete de kommande åren, och inte enbart 
på ett strikt operativt plan94. 
Det arbete som bedrivs av de nationella myndigheterna skall hädanefter vara föremål för 
rapporter såsom föreskrevs vid Europeiska rådets senaste möte i Essen i december 1994. 
Detta kommer att stärka samarbetet med kommissionens avdelningar, eftersom 
kommissionens erfarenhet i frågan utgör en effektiv hjälp för medlemsstaterna. 
Europeiska rådet i Essen den 9 och 10 december 1994 uppmanade i sina slutsatser om 
kampen mot bedrägerier de institutionella parterna till åtgärder i samarbete med 
medlemsstaterna. Rådet uppmanade de nationella myndigheterna att presentera rapporter 
om de åtgärder som införts pä hemmaplan för att bekämpa slöseri och förskingring av 
gemenskapens medel. Dessa rapporter skall granskas inom ramen för Ecofin-rådets möte 
i juni 1995, och den rådgivande kommittén utgör i detta syfte ett idealiskt forum för en 
enhetlig beredning av dessa rapporter till vilka kommissionen kan tillföra effektiv hjälp95. 
KAPITEL 4 SAMARBETE OCH PARTNERSKAP MED MEDLEMSSTATERNA 
Effektiviteten, klarheten och trovärdigheten i kommissionens politik för bekämpning av 
bedrägerier beror också på hur man lyckas med ansvarsfördelningen och 
informationsutbytet med motsvarande myndigheter i medlemsstaterna. 
92 Den rådgivande kommitté som avses ovan och de specialiserade kommittéerna. 
q- Politiken för tekniskt bistånd, med beaktande av det nya strategiska sammanhanget, utgör inte föremål 
för en riktig utvärdering annat än på medellång sikt (1 till 2 år). 
04 Som exempel kan nämnas ett bedrägerifall under utredning på Irland. Detta ledde 1991 till en rapport 
från de rättsliga myndigheterna, som offentliggjordes den 29.7.1994, om utredning av påståenden om 
illegala aktiviteter inom nötköttsbranschen på Irland (EUGFJ:s garantisektion). Till följd av 
offentliggörandet av denna rapport, fullföljer kommissionens tjänster utredningarna med beaktande av den 
irländska domstolens konstateranden, för att kunna göra lämpliga ekonomiska korrigeringar i 
räkenskapsavsluten. Samtidigt görs utredningar på Irland, och de upptäckta oegentligheterna skall meddelas 
till kommissionen enligt rådets förordning (EEG) nr 595/91 (närmare detaljer om denna lagstiftning ges 
i bilaga 1). 
93 Ecofin-rådet utfärdade den 16 januari 1995 en önskan om att överenskommelsen om formen och 
innehållet i dessa rapporter skall kunna träffas för att på bästa sätt framhäva de utvärderingar som läggs 
fram inom ramen för rapporten om tillämpningen av artikel 209a i Romfördraget av medlemsstaterna, som 
kommissionen anmodades att utarbeta av Ecofin-rådet den 11 juni 1994. 
33 
Kommissionen har därför tagit initiativ till att utveckla sina kontakter med nationella organ 
som är specialiserade pä området, har mängdisciplinär inriktning eller omfattar liera 
ministerier (upprättandet av sädana organ eller utvidgning av deras verksamhetsområden 
i enlighet med ändrade omständigheter är bra exempel pä utveckling som lämpar sig för 
internationellt samarbete) och som syftar till att bekämpa alla former av kriminalitet och 
organiserad ekonomisk brottslighet, däribland bedrägerier mot gemenskapsmedlen. Det 
gradvisa införandet och sedan utökningen av sådana bilaterala kontakter har fördelen att 
kunna bedrivas samtidigt inom ramen för ett institutionellt partnerskap och med den 
smidighet som är nödvändig för att de vidtagna åtgärderna ska fungera, i synnerhet vad 
gäller organisationen av kontrollerna, utredningarnas inriktning och fördelningen av de 
uppnådda resultaten96. 
I samma institutionella partnerskapsanda har kommissionen intensifierat samarbetet med 
tredje land. 
AVSNITT 1 DEN RÅDGIVANDE KOMMITTÉN FÖR SAMORDNING AV 
KAMPEN MOT BEDRÄGERIER 
Kommissionen lättade den 23.2.1994 ett beslut97 om att bilda denna kommitté. Denna nya 
kommitté skall, inom ramen för artikel 209A i fördraget, råda kommissionen när det gäller 
de stora dragen i dess politik för skydd av gemenskapens ekonomiska intressen och 
organiseringen av kampen mot bedrägerier. Kommittén, som samlades första gången den 
1 juli och sedan i oktober och november, har utsikter att bli ett viktigt forum, en plats för 
konstruktiva meningsutbyten, för diskussion och utvärdering av kommissionens 
arbetsprogram, liksom för uppföljning av handlingar som rör det rättsliga skyddet av 
gemenskapens ekonomiska intressen. 
Medlemsstaterna har för sin del uppmanats att så ofta som möjligt vända sig till denna 
kommitté98. 
En väl fungerande mångdisciplinär instans av denna typ, särskilt avsedd att underlätta 
debatter för att förbereda rådets99 slutsatser, skall understödjas av en nära och varaktig 
samordning mellan alla parter, såväl inom kommissionen som i medlemsstaterna. 
Vid de första mötena informerades kommittén om det aktuella läget för kommissionens 
arbetsprogram för 1994 och fick ta del av kommissionens förslag i frågan. Kommissionen 
utnyttjar för närvarande detta privilegierade forum för att på eget initiativ ta upp frågor som 
har att göra med utvecklingen av informationsutbytet100 och förstärkning av banden mellan 
berörda administrationer i dessa frågor och deras specialiserade tjänster. 
Se kapitel 2 avsnitt 1 punkten om underrättelsetjänst, s., 22. 
Beslut 94/140/EG, EGT nr L 61, 23.2.1994. 
Denna initiativrätt preciseras i artikel 2 i beslutet 23.2.1994. 
Se kapitel 2 avsnitt 3 om rådet, s. 31. 
Se kapitel 2 avsnitt 1, punkten om utveckling av underrättelsetjänst (databaser), s. 23. 
34 
Kommissionen har pä sä vis undan för undan kunnat precisera och utveckla de viktigaste 
delarna i sin strategi för bekämpning av bedrägerier, och har konstaterat att det finns en 
klart uttryckt vilja hos dess samtalspartner att sammanföra expertisen i en gemensam pott 
så att pågående initiativ och kompetenser bättre kan komplettera och förstärka varandra. 
Kommissionen avser att, med stöd av Europaparlamentet, införa en ny gemenskapspolitik 
som går ut på att i kampen mot bedrägerier101 kunna ge ekonomiskt och tekniskt stöd till 
de nationella organ som ansöker om det. Majoriteten av de delegationer som detta förslag 
presenterades för godkände det direkt. Den rådgivande kommittén utgör i detta 
sammanhang ett utmärkt forum för att klargöra en gemensam strategi i frågan och för att 
utvärdera möjligheten av att på lång sikt genomföra lämpliga insatser inom detta område. 
AVSNITT 2 UTBILDNING OCH UTBYTESTJÄNSTGÖRING FÖR 
TJÄNSTEMÄN 
Rådet (ekonomi- och finansärenden) påpekade den 11 juli 1994 med rätta att i kampen mot 
bedrägerier är organisationen av riktade och särskilda insatser för utbildning av och 
information till tjänstemän i kommissionen och medlemsstaterna ett effektivt medel som 
borde förstärkas. 
I detta syfte utgör seminarier organiserade av eller med hjälp av kommissionen ett viktigt 
led för att förstärka partnerskapet med medlemsstaterna. Beroende på antalet deltagare eller 
beroende på det mål som skall uppnås (antingen att på förfrågan utbilda nationella 
tjänstemän inom ett särskilt område, eller att ta emot höga nationella tjänstemän som skall 
vidarebefordra informationen till lokala tjänstemän), organiseras seminarier antingen på 
plats eller i Bryssel. I de fall insatserna skall äga rum i medlemsstaterna och på deras 
initiativ, kan de nationella myndigheterna begära logistisk hjälp från kommissionen 
(finansiellt bidrag) l02 eller, i förekommande fall , ett faktiskt deltagande (talarmedverkan) 
av ett antal av dess experter. 
Programmen för utbytestjänstgöring för tjänstemän har också utvecklats på grundval av 
befintliga regler inom tull- och skatteområdena. 
1. Seminarier 
1.1 De allmänna seminarierna 
Dessa arrangemang samlar 150 till 200 personer från olika tjänster och myndigheter med 
uppgift att bekämpa bedrägerier mot gemenskapsmedlen i medlemsstaterna, representanter 
från verkställande tull-, jordbruks-, skatte-, revisions- och domstolsområdena. 
101 Se kapitel 7 avsnitt 1 "Genomförande av 1994 års budget", s 79, och avsnitt 3 "Anslag 1995", s. 84. 
": Denna politik förs in inom ramen för den tekniska hjälp som tillhandahålls av kommissionen i 
medlemsstaterna, en fråga som särskilt tagits upp i kapitlen 3 och 7. 
35 
Syftet med dessa större seminarier är eller var att ytterligare informera organ och 
myndigheter som pä det nationella planet berörs av kampen mot bedrägerier i gemenskapen 
om det faktum att de aktörer som begär bedrägliga handlingar hela tiden, med användning 
av allt mer raffinerade metoder, försöker att olagligen tillskansa sig gemenskapsbidrag eller 
undvika betalning av vissa avgifter. Samtidigt kunde, genom dessa arrangemang, de 
nationellt ansvariga tjänstemännen träffas och lägga grunden till ett direkt, regelbundet och 
fruktbart samarbete. 
Två seminarier av denna typ ägde rum under 1994, dels i Förenade kungariket (Brighton) 
den 15 och 16 mars, dels i Nederländerna (Noordwijk), den 14 och 15 september. 
1.2 Den nya politiken 
Allmänna seminarier har sedan några år organiserats med framgång i de flesta 
medlemsstater'03. Mer tematiska arrangemang kan sedan lämpligen följa på dem. Under 
1994 har seminarier av mindre omfattning vad gäller antalet deltagare organiserats (30 till 
högst 65 personer), bl.a. i Bryssel den 3 och 4 maj 1994 för kontrollanter i BEF 
(Bundesamt fur Ernährung und Forstwirtschaft), i Genval (Belgien), den 8 och 9 juni för 
utredare inom OCDEFO (Office Central de lutte contre la Délinquance Economique et 
Financière Organisée/Centralorganisationen för bekämpning av organiserad ekonomisk 
brottslighet) och i Lissabon den 20 och 21 oktober för högre tjänstemän inom IGA 
(Inspeccaö-Geral e Auditoria de Gestaö). 
Dessa tematiska seminarier ger anledning att bilda mindre arbetsgrupper som under en 
bestämd tid, inom ramen för seminariet, ägnar sig åt studier av ett speciellt tema 
("workshops") och vars betänkande sedan blir föremål för rapporter under plenarmötet. 
Utöver detta seminariearbete som utförs i samråd med nationella myndigheter och enligt 
ett strikt förfarande - först kontakttagande och sedan en formell begäran med beaktande av 
nödvändiga tidsfrister för förarbetet, särskilt när det gäller budgetmöjligheterna - avser 
kommissionen att i början av nästa år organisera särskilda informationstillfallen för nya 
medlemsstater, vilka skall inriktas på information till vissa höga tjänstemän från polis-, 
skatte-, tull-, jordbruks- och rättsliga myndigheter. Därmed möjliggörs en första officiell 
kontakt sä att förutsättningar skapas för ett gott samförstånd och ett effektivt samarbete. Det 
är absolut nödvändigt att ett förtroendefullt klimat skapas för att politiska satsningar som 
kräver ett helhjärtat samarbete, i synnerhet vid utredningar som utförs gemensamt, skall 
kunna genomföras framgångsrikt. 
Andra temainriktade seminarier har också genomförts under 1994. De nya bestämmelser 
från kommissionen som trätt i kraft i fråga om underrättelser om oegentligheter inom 
strukturfonderna och sammanhållningsfonden 104 kräver att de berörda avdelningarna i de 
olika medlemsstaterna har tillgång till föregående och regelbunden information. Detta sker 
103 Se årsrapporterna "Kampen mot bedrägerier" för 1989, dok. SEC(90) 156 slutl., 1990 redan nämnd, 
1991, dok. SEC(92)156 slutl., 1990 redan nämnd, dok. SEC(92) 943 1992 och 1993 redan nämnda. . 
104 Se kapitel 1 avsnitt 3 "Strukturella insatser", s. 9. 
36 
även inom ramen för den rådgivande kommittén för samordning av kampen mot 
bedrägerier. 
Dessutom avser kommissionen att under 1995 anordna diskussionseminarier med högst 35 
deltagare i synnerhet för att belysa av tillämpningen av förordning (EEG) nr 4045/89105 
(kontroll i efterhand av affärshandlingar) inom risksektorerna. 
Den rådgivande kommittén för samordningen av kampen mot bedrägerier har informerats 
på ett detaljerat sätt om de utbildningsinsatser som berör kontrollerna, samarbetet och 
kampen mot bedrägerier i allmänhet, organiserade av kommissionens avdelningar under 
1994. De framtida insatserna skall för övrigt tas upp regelbundet och planeras inom ramen 
för denna kommitté. 
Kommissionens experter har även detta år deltagit i många arrangemang, organiserade på 
lokal nivå av de nationella myndigheterna i medlemsstaterna, om kampen mot bedrägerier 
i olika sektorer och om det rättsliga skyddet av gemenskapens ekonomiska intressen (19 
arrangemang noterades för 1994). 
2. Utbytestjänstgöring för tjänstemän 
Enligt modellen i programmen MATTHAEUS och MATTHAEUS-TAX'06 som berör tull-
och skattemyndigheterna, har vissa medlemsstater uttryckt en önskan att utvidga utbytet av 
tjänstemän till att gälla även nationella tjänstemän som har hand om kontroll och 
undersökningar på vissa särskilda områden som berör EUGFJis garantisektion och 
strukturfonderna. 
Erfarenheterna från MATTHAEUS-programmet (2 000 deltagare) gör att det redan nu är 
möjligt att ta dessa förslag i beaktande genom att granska dem särskilt med utgångspunkt 
från de eftersträvade målen (som skall fastställas med de berörda tjänstemännen själva, 
med godkännande från deras överordnade och värdavdelningarna) samt de förväntade 
följderna, inte bara för deltagarna, utan också operativt för deras tjänsteställen (feed-back). 
AVSNITT 3 ORGANISATION AV DET OPERATIVA SAMARBETET 
1. Inom gemenskapen 
Förstärkningen av den operativa verksamheten och det stöd som ges åt medlemsstaterna i 
detta hänseende är den första stora strategiska ansatsen i kommissionens arbetsprogram för 
1994 och de kommande åren. De åtgärder som vidtas i detta syfte skall anpassas till 
bedrägeriets gränsöverskridande karaktär, i synnerhet på tull- och jordbruksområdena. 
Inrättandet av "Task forces" är ett logiskt led i detta, liksom inrättandet av och 
105 Se kapitel 1 avsnitt 2 "Jordbruksområdet", s. 7. 
106 Se ovan nämnda årsrapporter "Kampen mot bedrägerier". 
37 
verksamheten inom programmet TA Fl (Textile Anti-Fraud Initiative), men i en särskild 
industribransch som är extra sårbar för smuggling i stor skala. 
1.1 Task Forces 
Till följd av de kontakter som tagits med medlemsstaterna inom ramen för en förstärkning 
av den operativa närvaron på fältet, och med deras fulla samarbete och stöd, bildade 
kommissionen 1994 en särskild arbetsgrupp (task group) inom ett speciellt känsligt område, 
nämligen tobakssektorn. Inrättandet av denna grupp syftar till att effektivare bekämpa stora 
och raffinerade bedrägerier som begås inom gemenskapens transiteringssystem. 
Syftet är att förstärka det officiella systemet, undvika stora förluster av tullavgifter och 
nationella accisavgifter och stoppa de kriminella organisationer som ligger bakom 
bedrägerierna. 
Erfarenheten visar att dessa verksamheter innehåller gränsöverskridande och internationella 
element som kräver ett särskilt stöd på gemenskapsnivå. 
Kommissionens strategi för tobakssektorn innefattar insatser som måste bedrivas samtidigt 
på fyra olika fronter: den rättsliga, administrativa, tekniska och operationella. 
Genom att anta ett program som beaktar dessa olika aspekter kommer denna arbetsgrupp 
att möjliggöra för kommissionen att ställa alla sina resurser till medlemsstaternas 
förfogande för att uppnå god samordning och stöd, både politiskt, med iakttagande av 
subsidiaritetsprincipen, och praktiskt, i vetskapen att arbetet kommer att vara underkastat 
den strängaste sekretess. 
1.2 TAFI-programmet 
Utarbetandet av detta program under 1993 hade som huvudmål att förstärka 
bedrägeribekämpningen på gemenskapsnivå vid tillämpningen av textilavtal, bland annat 
genom kontroll att bestämmelserna för handel med tredje land tillämpas korrekt (för 
förhindra att kvantitativa begränsningar kringgås) i en tid då gemenskapens textilindustri 
är i kris och de kvantitativa begränsningarna kommer att gradvis avvecklas. I detta 
sammanhang skall en intern grupp inom kommissionen (Task force TAFI) besluta vilka 
kostnader som skall belasta budgetposten för TAFI l07, till exempel deltagandekostnaderna 
för medlemsstaternas tjänstemän i utredningsuppdrag på platsen vid bedrägerier inom 
textilsektorn108. Andra åtgärder inom detta program gäller inspektion och förbättring av 
kontroller som utförts av behöriga myndigheter i medlemsstaterna (en översyn avslutas 
under 1995) och i tredje land, studiebesök som görs av gemenskapsutredare i USA och stöd 
till ett organ med uppgift att bekämpa förfalskningar. 
107 Se kapitel 7 avsnitt 1 "Genomförande av 1994 års budget", s. 79. 
108 Se kapitel 5 avsnitt 3 om utredningar inom området traditionella egna medel, s. 55. 
38 
Ett av de synligaste resultaten av gemenskapens insats pä lextilomrädel bör bestå av samräd 
med vissa tredje länder, pä grundval av del bevismaterial som skaffats fram vid 
gemenskapsutredningar, för att säkerställa att de kvantitativa begränsningarna anpassas i de 
fall dä de har kringgåtts, vilket vad gäller situationen för dessa begränsningar motsvarar 
en återvinning av tullavgifterna i de fall dä uppbörd av egna medel inte har skett. 
Kontakterna med tredje land inom ramen för dessa kontroller och utredningar har också till 
huvudsyfte att upprätthålla en hög internationell samarbetsnivå, oavsett om denna omfattas 
av avtal med gemenskapen, eller är under förhandling, så som är fallet på tullområdet för 
USA i slutet av 1994. 
2. Avtal med tredje land 
Under 1994 har följande avtal med sådana bestämmelser slutits eller trätt i kraft: 
. Avtal med delad befogenhet (ömsesidigt bistånd som täcker både nationella aspekter och 
gemenskapsaspekter) om det Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES)109 , 
innehåller ett protokoll om ömsesidigt bistånd på tullområdet, liksom avtal, likaså med 
delad befogenhet, med länder i Central- och Östeuropa lloför vilka avtal har slutits för 
den del som ligger under gemenskapens behörighet i väntan på ratificering av de 
nationella parlamenten1 ' '. 
. Frihandelsavtal med de baltiska staterna l12 (där gemenskapen har ensam befogenhet) 
undertecknades den 18.07.1994 och trädde i kraft den 1 januari 1995. De innehåller ett 
protokoll om ömsesidigt bistånd av samma typ som för länderna i Central- och 
Östeuropa. Avtal av denna typ har även tecknats med vissa stater i OSS (Moldavien, 
Ryssland, Ukraina); 
. Förhandlingar om protokoll om ömsesidigt bistånd har förts av kommissionen och skall 
innefattas i preferensavtal med andra stater i OSS, Israel, Marocko, Schweiz, Slovenien, 
Tunisien, Turkiet, samt tull samarbetsavtal med USA, Kanada och Sydkorea; 
Förutom detaljerade bestämmelser i fråga om administrativt samarbete eller ömsesidigt 
bistånd, finns hänvisningar till tullsamarbetet i de ramavtal om samarbete som gemenskapen 
har ingått med vissa tredje länder. 
109 Finland, Island, Lichtenstein, Norge, Sverige, Österrike 
110 Bulgarien, Polen, Rumänien, Slovakien, Tjeckien, Ungern 
111 För Polen och Ungern har europeiska avtal med delad befogenhet trätt i kraft den 
01.02.1994. 
112 Estland, Lettland, Litauen 
39 
KAPITEL 5: UTREDNINGAR (KOMMISSIONEN) 
Antalet upptäckta fall ökar. Enligt kommissionens uppfattning betyder det att systemen för 
att spåra bedrägerier blivit mer effektivt. Dessutom bör följande beaktas: 
Gemenskapens totala budget har ökat. 
Det sofistikerade bedrägeriet inbegriper ofta flera medlemsstater. Medlemsstaten som har 
upptäckt, och sedan meddelat ett bedrägerifall till kommissionen är inte med 
nödvändighet den där bedrägeriet har sina rötter. 
för att bedöma effektiviteten i bedrägeribekämpningen är utvecklingen pä längre sikt 
mer signifikativ än siffrorna, om än spektakulära, för ett enda är. 
Bedrägeribekämpningen får inte begränsa sig till att upptäcka och bekämpa enskilda fall. 
Det är minst lika viktigt att den bidrar till att undanröja de orsaker som gör bedrägeriet 
möjligt eller som till och med uppmuntrar till det. Redogörelsen för enskilda fall i detta 
kapitel syftar därför till 
att varna de behöriga myndigheterna i medlemsstaterna och uppmärksamma dem på 
vissa sektorer och vissa typfall, 
att göra det svårare att upprepa de bedrägliga beteenden som beskrivs eftersom dessa 
sedan lättare kan upptäckas, 
att ge underlag för de slutledningar som krävs för att på sikt kunna undanröja 
förutsättningarna för bedrägerier, 
att förstärka den avskräckande verkan och därmed ge en kraftig signal åt potentiella 
bedragare om att varje sådan olaglig gärning kommer att medföra allvarliga 
konsekvenser. 
De fall som redovisas nedan har valts i enlighet med dessa mål, och utan syfte att uppnå 
någon geografisk eller sektoriell jämvikt. 
De förfaranden som följer på utredningarna, antingen redovisningstekniska för 
återvinningen av summorna, eller rättsliga för påföljderna för bedrägeri, kan vara 
långdragna. Detsamma gäller för uppföljningsåtgärderna efter framgång på fältet, till 
exempel den tid det tar att anpassa sådan gemenskapslagstiftning som är mest känslig och 
sårbar för bedrägerier. Det måste konstateras att det åligger medlemsstaterna113 och inte 
gemenskapen att vidta nödvändiga åtgärder för att återvinna beloppen och för att säkerställa 
rättsliga påföljder. Det åligger dessutom de lagstiftande instanserna (rådet och 
Europaparlamentet) att ändra och komplettera den rättsliga grunden, eftersom kommissionen 
i detta sammanhang bara har befogenhet att lägga fram förslag. 
113 Detta gäller inte för direkta utgifter, se avsnitt 5 i detta kapitel, s. 67. 
40 
De utredningar som valts ut är, som i verksamhetsrapporten för 1993, uppdelade per rubrik 
motsvarande de upptäckta fallens huvudkaraktär eller berörd budgetsektor: 
Utredningar om gränsöverskridande bedrägerier på området import/export som inverkar 
pä gemenskapens intäkter eller ett budgetutgiftsområdc, vilka därmed kräver en intern 
samordning inom kommissionen. 
. Utredningar som berör finansieringen av den gemensamma jordbrukspolitiken. 
Utredningar som berör de traditionella egna medlen. 
Utredningar som berör strukturpolitiska insatser. 
. Slutligen, utredningar som berör oegentligheter inom de direkta utgifter114 som förvaltas 
av kommissionen. 
Var och en av dessa rubriker tar upp utvecklingen av tidigare viktiga fall som redan 
förekommit i föregående årsrapporter och redovisar de viktigaste fall som togs upp 1994. 
Bland de fall som utreds av kommissionen, lagras de som utgör föremål för en särskild 
uppföljning av SG/UCLAF i databasen Pre-IRENE115, som möjliggör en rad analyser, 
såsom för de fall som meddelats av medlemsstaterna där nationella specialiserade 
myndigheter bär ansvaret för de nödvändiga utredningarna. 
Avsnitt 1. BEDRÄGERIER I SAMBAND MED IMPORT OCH EXPORT 
Detta avsnitt innefattar fall som berör flera medlemsstater och som har att göra med både 
intäkter (tullar, importavgifter på produkter från tredje land) och utgifter (exportbidrag)116. 
Dessa fall är komplexa och de behandlas i samarbete med berörda nationella myndigheter, 
i de länder där bedrägeriet har upptäckts, och de där det har utbrett sig, i den mån 
organiserade smuggelligor är inblandade. Inom den stora ekonomiska brottsligheten används 
sofistikerade metoder för att bygga upp smuggelvägar för transport av varor, i synnerhet 
då produkter byts ut för att kringgå bestämmelser. Åtgärderna mot detta bör vara avpassade 
och i proportion till brottet. Detta ligger till grund för den nya politik för teknisk hjälp till 
medlemsstaternas operativa avdelningar som ingår i kommissionens strategi mot 
bedrägerier. De tillgängliga resurserna hos motsvarande avdelningar inom kommissionen 
bör förstärkas.Kommissionen bör också förfoga över nödvändiga medel både tekniskt 
(nätverk, databaser) och juridiskt (särskilt åtal). 
114 Denna del berör kontrakt som ingåtts direkt mellan kommissionen och en slutlig 
förmånstagare i medlemsstaterna, då de nationella myndigheterna inte har behörighet i 
fråga om förvaltning, uppföljning och kontroll. 
115 Se kapitel 2 avsnitt 1, punkten om "Underrättelsetjänsten" (utvecklingen av databaser), 
s. 23. 
116 Fall av gränsöverskridande bedrägeri som berör andra sektorer än import/export anges 
i berörda avsnitt. 
41 
Ett aktivt samarbete mellan kommissionens tjänster och nationella myndigheter, liksom ett 
gott samarbete med berörda tredje länder, grundas på att det finns en strategi för 
informationen och att den systematiskt utnyttjas117. Samarbetet mellan behöriga myndigheter 
bedrivs lör närvarande effektivt, men resultaten kan inte bedömas förrän pä längre sikt. 
1. De nya fallen 
1.1 Import av mjölkpulver till gemenskapen 
Kontrollen under 1992 av tullhandlingar upprättade i Antwerpen (Belgien) för 
sändningar av mjölkpulver från tredje land (Polen, Österrike, Slovakien, Tjeckien) och 
i transitering mot Spanien, har visat att för ca 4 000 ton (ca 200 lastbilar) av denna 
produkt hade det upprättats dokument för extern gemenskapstransitenng på falska 
grunder, vilka innebar att del inte såldes pä imporlplalsen. De avgifter som kringgåtts 
på detta sätt (jordbruksavgifter) utgör en summa på ca 6,5 miljoner ecu. En ökning av 
den spanska mjölkpulverexporten mellan 1991 och 1993 konstaterades, vilket gav 
anledning till kontroller hos företag som var berättigade till exportbidrag för kvantiteter 
av mjölkpulver i gemenskapens externa transi teringsförfarande118. 
De kontroller som utförts av de spanska myndigheterna hos de utvalda företagen har 
bl.a. visat att två av dem hade importerat mjölkpulver under felaktig varudeklaration. 
Ett av dem hade i själva verket importerat borsyra härrörande från den Tjeckien, det 
andra en produkt kallad "SILITIR MMP" härrörande från Österrike och deklarerad som 
k i sel jord. 
Del sistnämnda fallet av bedräglig import berör 8 300 ton mjölkpulver, som pä felaktiga 
grunder åtnjutit en befrielse av tullavgifter. Storleken på de kringgångna avgifterna 
uppgår till 15 miljoner ecu. 
. Slutligen uppgår diverse bedrägliga importer till Spanien av mjölkpulver, avsett för 
export till tredje land, och undantaget frän gemenskapens externa transiteringsförfarande, 
som inbegriper franska, holländska, tyska och engelska företag, till en total summa av 
kringgångna avgifter på 4,5 miljoner ecu. 
Sammanlagt innebär alla dessa bedrägerier med mjölkpulver ungeför 45 miljoner ecu i 
kringgångna tullavgifter. De spanska myndigheterna fortsätter sina utredningar i samarbete 
med kommissionen. 
1,7 Se kapitel 2 avsnitt 1 punkten oni "Underrättelsetjänsten", s. 22 och 4 "Samarbete och 
partnerskap med medlemsstaterna", avdelning 1 och 2, från s. 36. 
118 Se angående detta system kapitel 1 avsnitt 5, s.13. 
42 
Av dessa redogörelser kan man dra följande tre slutsater: 
Förbättring av gemenskapens transiteringsförfarande utgör en av kommissionens 
prioriteringar för 1995, inräknat att höja det politiska medvetandet om 
bedrägeririsken inom detta område. 
Fallen med SILITIR MMP, och borsyra illustrerar också väl värdet och vikten av 
att genomföra fysiska kontroller vid införseln och att ge möjlighet till analys av 
importerade produkter. 
Bedrägerimekanismerna och de använda metoderna, liksom dessa operationers 
komplexa uppbyggnad visar att de styrs av kriminella organisationer. 
1.2 Smörbaserade livsmedelsprodukter 
Detta fall berör bedräglig import av ett livsmedelpreparat baserat på smör. Det importerades 
till gemenskapen (via San Marino) från vissa östeuropeiska länder, och utgjorde föremål 
för en felaktig varudeklaration vid importen till staten San Marino, i syfte att undvika 
betalning av tullavgifter. Kanalen var organiserad i själva gemenskapen, eftersom varan 
aldrig var avsedd att saluföras på San Marinos territorium. När den exporterades till olika 
medlemsstater, visade det sig sedan, att omvandlad till butter oil (flytande smör 
koncentrerat till 98%) återexporterades denna produkt från gemenskapen mot utbetalning 
av exportbidrag. 
De kringgångna tullavgifterna (importavgifter) uppskattas till ca. 6,8 miljoner ecu, men de 
felaktigt utbetalade bidragen är ännu ej helt klarlagda. 
De italienska myndigheterna, som i första hand berördes, fortsätter sina utredningar i 
samarbete med övriga importerande medlemsstater och med hjälp av kommissionen. Dessa 
utredningar har i synnerhet till syfte att bestämma produktens verkliga destination efter dess 
import till gemenskapen: 300 ton smör har för övrigt kunnat beslagtas (till ett värde på ca 
1 miljon ecu), liksom 24 ton mjölkpulver; 17 personer har åtalats. 
De italienska myndigheterna utesluter inte förbindelser mellan de ansvariga för 
bedrägeriet och den organiserade brottsligheten. 
1.3 Smör, mjölkpulver och socker från Tjeckien 
Flera fall är under utredning: 
dels beträffande sändningar av smör, socker och mjölkpulver från Tjeckien med 
destination Marocko och Algeriet via Spanien åtföljda av TIR-häften utfärdade i 
Tjeckien. Häftena hade försetts med falska stämplar från en spansk tullmyndighet, som 
gav vid handen att produkterna hade anlänt till utförselplatsen från gemenskapens 
43 
territorium, fast de i själva verket hade distribuerats på gemenskapens marknad utan 
fullgörande av nödvändiga formaliteter. 
En utredning i den Tjeckien med tillämpning av protokollet rörande ömsesidigt bistånd, har 
gjort det möjligt att fastställa att ett belopp pä 20 miljoner ecu egna resurser berördes. 
. dels smörpartier som sänts frän den Tjeckien, till Nederländerna, varifrån de återsänts, 
efter mellanlagring, till Italien via Schweiz. Smöret, uppenbarligen av tjeckiskt ursprung, 
har i Italien utgjort föremål för en falsk varudeklaration och saluförts som margarin för 
att därmed kringgå betalning av importavgifter. Samtidigt har margarin från 
gemenskapen ersatt detta smör (från lager), och sedan exporterats till Ryssland, därmed 
åtnjutande tillämpliga exportbidrag för denna produkt. 
Enligt inhämtade första upplysningar, rör det sig om 500 ton produkter motsvarande ett 
belopp på 1,5 miljoner ecu i kringgångna skatter och avgifter för kända sändningar. 
1.4 Export av ost, kött och mjölkprodukter 
Dessa produkter har exporterats från Danmark och Tyskland, med destination tredje land, 
och sedan återimporterats i Grekland. 
Kontroller som genomförts av de grekiska myndigheterna, på begäran av kommissionen, 
har visat att tullhandlingarna var falska: importlicenserna angav export med destination 
Libanon, Jordanien och Bulgarien, operationer för vilka omfattande exportbidrag hade 
erhållits. Bevisen att dessa sändningar ankommit till destinationsplatserna visade sig vara 
falska, eftersom varan hade återexpedierats till Grekland åtföljda av falska licenser. 
Exportbidragen ifråga uppgår till ca 1,8 miljoner ecu för Tyskland och ca 2,1 miljoner ecu 
för Danmark. 
Utredningarna bedrivs i syfte att identifiera de ansvariga, och vidta lämpliga rättsliga 
åtgärder. 
2. De tidigare fallen 
2.1 Raffinerat socker 
Under 1994 har följande inträffat i frågan: 
En av upphovsmännen till brottet har dömts i Nederländerna till 1,5 års fängelse 
ovillkorligt. För andra misstänkta pågår fortfarande rättsutredningar. Totalt berörs 140 
sockersändningar vilka uppgår till 3 448 750 kg. Nederländerna har redan inlett 
uppbördsförfaranden för kringgångna avgifter, vars belopp uppgår till 2 078 138 ecu. 
Tre personer har arresterats i Italien och en i Frankrike. Totalt är nio personer 
misstänkta i Italien. Domstolen uttalar sig i april 1995 om de eventuella åtalen. De 
44 
beslagtagna sockermängderna i Italien under 1993 uppgår till 97 237 kg. 3 226 513 kg 
har varit föremal lör olovlig salulöring, varav 2 552 763 kg i Italien och 673 650 kg i 
södra Frankrike, och har alltså inte kunnat beslagtas. De kringgångna importavgifterna 
uppgår till 1,4 miljoner ecu. 
Nätverket bakom smugglingen kunde endast avslöjas med hjälp av en 
utredningsteknik som är anpassad för denna typ av organisation, särskilt bevakning av 
sockerfrakterna. Polisens arbete fortsätter, bland annat i Nederländerna och Italien. 
2.2 Kött 
Detta bedrägeri berör samtidigt import av levande boskap från vissa östeuropeiska länder 
till Italien, under förfarandet aktiv förädling, och export av nötkött till tredje land. 
De italienska myndigheterna (Guardia di Finanza) fortsätter sina utredningar i samarbete 
med kommissionen. De ekonomiska konsekvenserna av detta bedrägeri har nu utvärderats 
till ca 15,7 miljoner ecu i bortfallna egna resurser och 29,4 miljoner ecu i felaktigt 
utbetalade exportbidrag. 
Under utredningarnas gång har kommissionen tillsammans med de italienska myndigheterna 
gjort en utredning på Malta. Det har, tack vare samarbete med de maltesiska 
myndigheterna, kunnat bevisas att många containrar som anlänt till detta land har varit 
föremål för omlastningar och återsändning till Kroatien via Italien. Utredningar som 
bedrivits pä plats i Kroatien har visat att varan aldrig anlänt till "rätt hamn". Dessutom har 
många containrar som importerats till Malta i själva verket varit mer än till hälften tomma, 
medan andra innehållit avfall eller köttstycken av låg kvalitet. 
Denna affär har organiserats av en Jiga med mycket nära band till den organiserade 
brottsligheten i Italien. Den har möjliggjorts genom korruption av ett stort antal 
nationella tjänstemän. Nätet kunde avslöjas tack vare ett intensivt samarbete mellan 
kommissionens poliser, ämbetsmän och utredare. Den rättsliga förfarandet mot de 
åtalade (60 personer) inleds i mars 1995. 
2.3 Mjölkpulver och ost 
Utredningarna är avslutade. Ett sammanfattande protokoll upprättades den 29 november 
1994. Det rättsliga förfarandet pågår. De belgiska tullmyndigheterna kan inleda förfaranden 
för uppbörd av de summor som berörs, ca 4,9 miljoner ecu i kringgångna importavgifter, 
hos importörerna utan att invänta de slutliga domarna. 
2.4 Olivolja 
De rättsliga förfaranden som påbörjades 1992 har lett till att de italienska myndigheternas 
del åtalat upphovsmännen till bedrägeriet (fem personer) rörande import av olivolja 
härrörande från tredje land under falska transiteringshandlmgar. Vid utredningen har en 
45 
tjänsteman vid kommissionen kunnat tillföra vittnesmål. Domarna väntas i slutet av 1995 
och möjligheten att återvinna de summor som berörs är goda, eftersom de rättsliga 
myndigheternavidtog alla nödvändiga åtgärder redan när fallet inleddes. 
Guardia di Finanza har parallellt inlett flera utredningar på området olivolja, i synnerhet 
vad beträffar beviljande av förbrukningsbidrag (flaskfyllning). Flera nya bedrägerifall har 
upptäckts: Företag specialiserade pä flaskfyllning uppvisade fiktiva in köps fak tu ror för 
olivolja som i själva verket gällde inköp av vegetabilisk olja (solros-, raps-). De utredningar 
som bedrivs på plats har bekräftat dessa metoder. 
Vad beträffar upptäckten av dessa nya bedrägerifall är det viktigt att framhålla att de 
metoder som framkommit under utredningens gång redan hade upptäckts vid 
kontroller med hjälp av riskanalystekniken119. 
2.5 Mjölkpulver 
Den senaste utvecklingen av pågående rättsliga förfaranden mot bolaget i fråga är som 
följer: 
den 11 april 1994 inlämnade åklagern för utredningen en begäran om åtal till domstolen 
i Crémone mot två personer, 
den 11 maj 1994 fastställde förundersökningsdomaren datum för den första 
domstolsförhandlingen till den 12 oktober 1994, 
den 5 november 1994 beslöt samma domare att rättegång skulle inledas den 21 februari 
1995. 
Avsnitt 2: FINANSIERING AV DEN GEMENSAMMA JORDBRUKSPOLITIKEN 
Dessa utredningar berör i huvudsak området exportbidrag, den största budgetseklorn hos 
EUGFJ:s garantisektion eftersom den utgör ca 30 % av finansieringarna. Även andra 
viktiga exempel på fall rörande särskilda stödåtgärder, i synnerhet för produktion har tagits 
med. 
1. De nya fallen 
1.1 Export av smör och olivolja 
I samband med en utredning som genomförts i Ungern, vid vilken de italienska 
myndigheterna deltog, vidtog de ungerska myndigheterna en kontroll av äktheten hos vissa 
handlingar som presenterats för de italienska myndigheterna i syfte att utfå exportbidrag 
för export av smör. Dessa handlingar visade sig vara falska. Vittnesmål som kunde 
19 Se kapitel 2 avsnitt 1, punkt rörande riskanalys s. 27. 
46 
inhämtas pä plats angav alt de exporterade produkterna inte bestod av smör. Tack vare av 
detta konstaterande, kunde de italienska myndigheterna identifiera andra förfalskade 
handlingar som inlämnats för att utfå exportbidrag för olivolja. 
Efterforskningarna fortsätter i Italien för att utvärdera den ekonomiska omfattningen av 
detta bedrägeri. 
Av de inhämtade uppgifterna framgår det att kriminella ligor ligger bakom denna 
affär. Detta fall klarlägger också nödvändigheten för de lokala myndigheterna 
(inklusive de betalande organen) att vara vaksamma vid kontrollen av handlingar som 
intygar produkters ankomst till destinationen. 
1.2 Kringgående av reglerna rörande särskild bergsersättning och premien för hållande 
av mjölkkobestånd 
Med ledning av information som kommit in till kommissionen, i synnerhet till EUGFJ, och 
de underlag som därvid granskats, har det konstaterats ett visst antal avvikelser som lett 
till en kontroll på Korsika (Frankrike) beträffande tillämpningen av dessa regler. 
Bergsersättningen, som infördes i gemenskapen 1975, reserveras huvudsakligen för 
jordbrukare som bor permanent i bergsområden och där håller premieberättigad boskap 
under övervintring. Personer som endast deltid bedriver jordbruks verksamhet kan också 
erhålla detta bidrag, men relaterat till annan inkomst, och enbart i bergstrakter Djuren 
skall under alla förhållanden identifieras. 
Premien för hållande av mjölkkobestånd, som infördes 1980, har fått betydelse i och 
med reformen av jordbrukspolitiken. För att åtnjuta detta bidrag, måste man hålla en 
besättning mjölkkor avsedda för uppfödning för köttproduktion. 
Sedan den 1 februari 1993 genomförs införs dessa stödsystem inom ramen för rådets 
förordning (EEG) \\r 3508/92120 rörande det integrerade administrationssystemet. 
Utredningen i departementet Haute-Corse den 8-16 september 1994 hade alltså till syfte att 
kontrollera avvikelser i underlagen och eventuellt finna ett samband mellan erhållna bidrag 
enligt I SM och PMTVA och de skogsbränder som sedan några år tillbaka drabbar 
Korsika12'. 
120 EGT nr L 355, 05.12.1992. Se ovan nämnda årsrapport "Bedrägeribekämpning" för 
1993. 
121 Kommissionens behöriga avdelningar för miljöfrågor har mottagit uppgifter om att 
möjligheten att få dessa stöd kan ligga till grund för de skogsbränder som drabbat 
Korsika, i synnerhet sommaren 1994. 
47 
Tre slutsatser kan dras av detta: 
Det åligger de franska myndigheterna alt för att statuera exempel vidta konkreta 
åtgärder mot de bidragstagare som medvetet begätt de mest flagranta 
oegentligheterna. 
Vad beträffar bergsbidraget har allvarliga administrations- och kontrollproblem 
konstaterats under 1993, som var det år kontrollen avsåg. Det finns all anledning 
att tro att den situation som uppdagades vid undersökningen på plats inte var 
speciell för 1993, med tanke på handläggningssättet och den kontroll som utfördes 
på regional nivå. De franska myndigheterna skall alltså se över villkoren för 
tilldelning av dessa bidrag (perioden 1988 till 1992), på grundval av en detaljerad 
undersökning av underlagen för alla bidragstagare i Haute-Corse. Dessutom inställs 
förskott och betalningar från EUGFJ i sin helhet för 1993 så länge som de 
individuella underlag som nämnts i föregående punkt, inte gåtts igenom och 
rättelse verkställts. För 1994, och eventuellt följande verksamhetsår, upphävs också 
förskott och utbetalningar tills de franska myndigheterna vidtagit nödvändiga 
administrativa åtgärder för att säkerställa att systemet tillämpas på ett sätt som 
överensstämmer med gemenskapens bestämmelser och med nationella föreskrifter. 
. Vad beträffar premien för mjölkkobestånd gör kommissionen en finansiell 
schablonreduktion på 50%, för verksamhetsåret 1994, för ansökningar inlämnade 
1993 (eller på en bas av ca. 3,8 miljoner ecu, inklusive extensifieringsbidrag). För 
verksamhetsåret 1995 (ansökningar inlämnade 1994) och eventuellt för följande 
verksamhetsår, suspenderas utbetalningen av bidrag. Denna suspendering tillämpas 
så länge som de franska myndigheterna inte infört en administrations- och 
kontrollstruktur som uppfyller kraven i artikel 8 i rådets förordning (EEG) nr 
729/70122. 
Under alla förhållanden är kommissionen villig att hjälpa de franska myndigheterna med 
att finna och införa särskilda lösningar, så att detta fall kan utgöra ett exempel för andra 
regioner av samma slag inom Europeiska unionen. 
1.3 Export av tobak till Rumänien 
Mellan december 1992 och maj 1993 anlände tre tobakscontainrar till hamnen i Constanza. 
Denna tobak hade exporterats av sex italienska bolag med destination Bukarest och lagrades 
i Constanza i väntan på tullklarering. 
Eftersom de nödvändiga fytosanitära handlingarna för tullklareringen inte var tillgängliga 
inlämnade inte det importerande bolaget i Bukarest någon importdeklaration. De lokala 
myndigheterna vidtog då kontroller av varan för att kunna fatta beslut om vad som skulle 
hända med den. 
122 EGT nr L 94, 28.04.1970. Se ovan nämnda årsrapport "Kampn mot bedrägerier" för 
1993. 
48 
Det konstaterades vid dessa kontroller att de fiesta av containrarna innehöll avfall av papper 
och plast liksom avfall frän möglig tobak. De rumänska myndigheterna beslöt att lasta 
varan på samma fartyg som hade fört dit den från Italien. 
En utredning bedrivs för närvarande av kommissionen vid betalningsorganet i Rom (AIMA) 
för att bestämma om denna tobak har berättigats till exportbidrag och/eller premier. Det 
framgår pä utredningarnas nuvarande stadium alt en summa pä ca 260 000 ecu bör 
återvinnas,liksom ca. 2,2 miljoner ecu i premier. 
Kommissionen har beslutat att upphäva bidragen för tobak. 
1.4 Export av druvmust 
Detta fall uppdagades under andra hälften av 1993, då de nederländska myndigheterna fick 
klart för sig att stora mängder koncentrerad druvmust hade transiterats via Rotterdam. 
Utredningarna visade att Spanien från november 1991 hade ökat sin export av druvmust 
kraftigt, bl a på grund av en ökad produktionskapacitet. Det uppstod därför tvivel om den 
verkliga destinationen för de kvantiteter som hade avsänts till Sverige. 
Under utredningar i Sverige i mars 1994 undersöktes handlingarna hos tre svenska 
importörer. Det kunde konstateras att åtminstone en avsevärd del av de kvantiteter som 
importerats till Sverige omedelbart vidareexporterades till USA och Canada, för vilka 
länder exportbidrag inte tillämpas. 
Det blev bevisat att de berörda spanska importörerna hela tiden haft för avsikt att exportera 
varorna till USA och Canada. Utredningarna- av fallet är i slutskedet och förfarandet för 
återvinning av de oriktigt utbetalda belopp som de spanska myndigheterna har identifierat 
(dvs ca 17,7 miljoner ecu) har påbörjats. 
Utbetalningen av de berörda bidragen till Sverige avbröts när bedrägeriet uppdagades. 
Exporten fortsatte emellertid via Norge, som också omfattas av exportbidragen. Då 
detta konstaterades, beslöts det att fullständigt avskaffa bidrag för druvmust. 
1.5 Export av vin till Kroatien 
Enligt vissa uppgifter har avsevärda kvantiteter vin som exporterats från Spanien till 
Kroatien avvikit till Tyskland. 
Under ett uppdrag i Kroatien i november 1994 fastslogs att spansk koncentrerad druvmust 
har tillsatts det kroatiska vinet, som sedan exporterats till Tyskland. Dessutom hade 
49 
druvmusten kommit till Kroatien under en lilllällig importordning1', och de kriterier som 
fastställs i artikel 18 i rådets förordning (EEG) nr 3665/87''" hade alltså inte respekterats. 
De spanska myndigheterna ombads återvinna de bidrag som utbetalats felaktigt. De 
andra berörda medlemsstaterna informerades också. 
1.6 Export av nötkött till Egypten (avvisande av vissa partier) 
De egyptiska myndigheterna avvisade vissa partier av nötkött som exporterats från 
gemenskapen och för vilka bidrag fullständigt utbetalats. De berörda medlemsstaterna är 
Belgien, Frankrike, Irland, Italien, Nederländerna och Tyskland. 
Under en utredning som utförts på plats konstaterades att avvisandet i fråga gällde 258 118 
lådor som avsänts i 48 olika sändningar mellan september 1991 och september 1993 med 
en nettovikt av 6 319 324 ton. 
Dessa partier har kunnat identifieras. De skäl som angavs för avvisandet var dålig 
hygien- och djurhälsokvalitet på köttet (höga bakteriehalter). 
Återvinning pågår. 
2. De tidigare fallen 
Kommissionens utredning av följande fall har utvecklats avsevärt under 1994. 
2.1 Durumvete: interventionslager och förfinansiering 
Till följd av kontroller (genomförda i maj 1993), har de belopp för vilka återvinningen av 
utbetalade förskott för lagringskostnader bör göras vid avslutande av konto (Italien: 
verksamhetsår 1993) kunnat fastställas. 
Vad beträffar betalningar som erlagts inom ramen för förfinansiering av exportbidrag, har 
det italienska finansministeriet vidtagit nödvändiga åtgärder för att återvinna de utbetalda 
summorna. 
För dessa pågår, utöver administrativa förfaranden knutna till återvinningen av 
beloppen, även rättsliga förfaranden. 
123Denna ordning, som också tillämpas på tobak, medger viss import till en mycket låg 
tullsats. Det är lätt att den missbrukas, särskilt i länder som för närvarande har mycket 
svåra ekonomiska problem. 
124EGT nr L 351, 14.12.1987. Denna artikel handlar om bevis för att tullformaliteterna 
för förbrukning i importlandet fullgjorts. 
50 
Under de stora utredningar som bedrevs i maj 1993 i Italien som möjliggjorde upptäckt av 
icke existerande lager har kommissionens avdelningar i december 1993, kunnat göra precisa 
undersökningar av den sista gruppen lagerhällare som ännu ej kontrollerats. Dessa sista 
kontroller har utförts på Sicilien och på Sardinien. De har påvisat skillnader i kvalitet på 
de lagrade produkterna. Analyser är på gång för att utvärdera den ekonomiska omfattningen 
av detta bedrägeri. 
2.2 Olivolja för intervention 
Utredningar bedrivna i Italien under regleringsåren 1991/92 och 1992/93 har lett till 
konstaterandet av att olivoljans kvalitet inte är överensstämmande för en mängd på 1 300 
ton. Vägran till intervention grundad på resultaten av dessa analyser, har föranlett de 
italienska myndigheterna att begära en kontrollerande undersökning. 
De ekonomiska konsekvenserna för detta fall kommer att beaktas vid avslutet av 
kontona för budgetåret 1993. 
2.3 Bidrag till produktion av bomull 
Till följd av granskningar genomförda i Grekland, har det framgått att det kontrollsystem 
som införts av de nationella myndigheterna inte var tillförlitligt. Detta har föranlett 
kommissionen att tillämpa en ekonomisk korrigering på 25 % av de utgifter som 
deklarerats av Grekland avseende räkenskapsåret 1992. 
En arbetsgrupp bestående av tjänstemän från det grekiska jordbruksministeriet och 
EUGFJ har bildats för att framlägga förslag till förbättringar som kan införas i det 
befintliga grekiska kontrollsystemet. Regelbundna möten äger rum ända tills en 
sammanfattande rapport inlämnats, planerad till slutet av 1995. 
Avsnitt 3: TRADITIONELLA EGNA MEDEL OCH ÖVRIGT ÖMSESIDIGT 
BISTÅND 
Gemenskapens budget innefattar olika typer av intäkter, däribland tullar och 
jordbruksavgifter kallade "traditionella egna resurser", vilka särskiljs från momsmedel125 och 
den "fjärde resursen" grundad på medlemsstaternas BNP. 
De fall som anges i denna sektion berör bara de traditionella egna medlen vilka utgör ca 
20% av de totala budgetintäkterna. Fall av bedrägeri och oegentligheter på momsområdet 
125 Se rapport från kommissionen (GD XIX / Budget) rörande förfaranden för uppbörd 
knutna till denna avgift, tillämpade av medlemsstaterna, 3-årsrapport upprättad enligt 
artikel 12.3 i rådets förordning (EEG, EURATOM, EKSG) nr 1553/89, EGT L 155, 
07.06.1989. 
51 
är inte föremål för formella meddelanden126 från medlemsstaterna till kommissionen, då 
gemenskapens finansiella intressen i sådana fall endast berörs subsidiärt. 
Under 1994 har kommissionen, för att följa upp tullbedrägerier, dels utfört tretton 
gemenskapsutredningar i tredje länder127 med arbetslag bestående av tjänstemän från 
kommissionen och från medlemsstaterna, och dels utfört åtta utredningar med enbart 
tjänstemän från kommissionen som deltagare. 
Kommissionens tjänstemän har vid flera tillfallen varit tvungna att påminna om det ansvar 
som åligger gemenskapens aktörer i egenskap av deklaranter (eller "huvudansvariga"), som 
vissa påstått sig inte känna till och som de uppenbarligen inte beaktat vid undertecknandet 
av handelskontrakten, inte heller beträffande täckningen av de försäkrade riskerna: 
deklaranten är nämligen ansvarig, gentemot tullmyndigheten i den importerande 
medlemsstaten, för betalningen av de avgifter som slutligen kan visa sig behöva erläggas 
på grundval av konstateranden om produkternas ursprung, art, värde (...), även om 
tulldeklarationen gjorts i god tro. 
Uppbörden av avgifter rättar bara till situationen vad gäller lagligen fastställda belopp - den 
utgör inte en påföljd för ett eventuellt brottsligt beteende från importörens sida. Uppbörden 
verkställs från deklaranten, oberoende av frågan om det rör sig om bedrägeri eller bara en 
oegentlighet. 
Kommissionen förmedlar rutinmässigt alla insamlade underlag till medlemsstaterna, inom 
ramen för sina befogenheter, för att underlätta deras undersökningar och bidra till att 
konstatera egna resurser128. 
1. De nya fallen 
1.1 Industri-och textilprodukter 
De fall som tas upp under denna rubrik berör otillbörliga ansökningar om åtnjutande av 
preferenssystem, liksom försök till kringgående av gemensamma handelspolitiska åtgärder, 
t.ex. antidumpningstullar och fastställda kvantitativa gränser inom ramen för textilavtalen. 
Sedan början av 1995 har gemenskapen skaffat sig ett nytt verktyg som medger en 
effektivare insats för att undvika kringgåendet av kvantitetsbegränsningarna. 
Den använda metoden för att iscensätta bedrägeriet består i huvudsak av uppvisande av 
falska ursprungsintyg framförallt vad beträffar textilprodukter från de minst utvecklade 
länderna, åtnjutare av allmänna preferenssystemet (Bangladesh...), AVS-länder (Lesotho, 
Kenya...) och länder med vilka gemenskapen inte har undertecknat textilavtal innefattande 
kvantitativa gränser eller dubbelkontrollsystem. 
126 I rådets förordning (EEG, EURATOM) nr 1552/89, fastställs regler för meddelanden 
om "traditionella egna medel", se bilaga 1 för närmare upplysningar. 
127 Inom ramen för rådets förordning (EEG) nr 1468/81 
128 Se kapitel 6 avsnitt 3 rörande ekonomisk uppföljning av fall av bedrägeri och 
situationen för uppbörden, s. 73. 
52 
Utredningar utförda under 1994, och som härrör frän I AFI-programmet för 
textilprodukter, har i synnerhet lett till följande konstateranden. 
Textil- och klädprodukter exporterade frän Kenya. 
Kommissionen har gjort tvä utredningar i detta land. Den första gjordes i juni-juli och hade 
till syfte att förbereda själva utredningsuppdraget, som ägde rum i september-oktober, för 
att, med hjälp av behöriga myndigheter, kontrollera riktigheten i varucertifikat för varor 
som utfärdats i landet och uppvisats i gemenskapen vid import av textilprodukter. 
Till följd av dessa utredningar, har behöriga myndigheter erkänt ogiltigheten för över 200 
utfärdade certifikat för T-shirts där merparten aldrig varit på kenyansk mark, utan hade 
importerats till gemenskapen från Förenade Arabemiraten. Andra produkter av denna typ, 
hade i och för sig tillverkats i Kenya, men med hjälp av icke-AVS-material (inverkan är, 
i det senare fallet, av ekonomiskt slag). 
De medlemsstater som berörs mest av dessa importer är Tyskland, Belgien, Frankrike, 
Nederländerna och Förenade kungariket. 
Storleken på de egna resurser som berörs uppgår till ca. 2 miljoner ecu. De kenyanska 
myndigheterna uppmanades att bedriva sina efterforskningar hos de producenter som erkänt 
sig ha köpt icke-ursprungstyger, för att ta reda på om dessa på så vis erhållna färdiga 
produkterna inte har exporterats åtföljda av falska certifikat. De ovan nämnda siffrorna 
riskerar alltså att bli högre. De verkliga ursprungen för sändningarna kan alltså inte 
fastställas förrän vid slutförandet av kompletterande utredningar, i synnerhet i Förenade 
Arabemiraten. 
På grundval av på så vis insamlat underlag, förfogar de berörda medlemsstaterna över 
nödvändig information för att påbörja utredningar hos importörerna och göra 
nödvändig uppbörd. De nederländska myndigheterna har redan informerat 
kommissionen om upppbördsförfaranden för ca 900 000 ecu vad beträffar denna 
medlemsstats import. Dessutom har den nederländska importören dömts till tolv 
månaders fängelse varav sex villkorligt, liksom till betalning av böter. 
Textilprodukter och sänglinne exporterade från Bangladesh 
En gemenskapsutredning ägde rum i detta land i december för att med hjälp av behöriga 
lokala myndigheter kontrollera giltigheten för ett stort antal ursprungsintyg (inom ramen 
för allmänna preferenssystemet) som utfärdats i detta land och presenterats i gemenskapen 
vid import av textilprodukter. Det visade sig att 115 intyg var helt förfalskade (1 200 ton 
sänglinne), eftersom produkterna aldrig berört Bangladeshs territorium, utan hade 
exporterats från Pakistan eller annat tredje land (via Hong Kong eller Singapore). Andra 
129 Se kapitel 4 avsnitt 3, "Organisation av operativt samarbete / Inom gemenskapen" 
rörande programmet TAFI s. 41. 
53 
intyg (88) hade verkligen utfärdats av myndigheterna i Bangladesh, men för produkter som 
inte hade tillverkats i enlighet med ursprungsreglerna i preferenssystemet. 
Utredningarna fortsätter för att bestämma det verkliga ursprunget för de produkter som inte 
tillverkats i Bangladesh, liksom för att bedöma den slutliga summan av de egna resurser 
som berörs (uppskattat belopp 2 miljoner ecu). 
Fullföljandet av utredningarna kräver i ett fall som detta fullständigt samarbete från 
myndigheterna i det eller de tredje länder som berörs. Myndigheterna i Bangladesh 
har varit exemplariska i detta hänseende och detta förtjänar att understrykas. 
Textilprodukter från Pakistan 
En utredning i Pakistan i januari 1994, källa till en annan kedja av importbedrägerier, 
gjorde det möjligt att avslöja att ca 2 miljoner ton produkter med ursprung från detta land 
hade deklarerats härröra från Bangladesh och Förenade Arabemiraten vid importen till 
gemenskapen. De berörda produkterna är i synnerhet T-shirts med destination Förenade 
kungariket, sänglinne med destination Belgien (falska intyg utfärdade i Schweiz) och 
Nederländerna. 
De egna resurser som berörs uppgår till ca. 1 miljon ecu. 
Kommissionen avser att 1995 inleda samråd som syftar till att justera de kvantitativa 
gränserna för att beakta de kvantiteter för vilka skriftliga bevis som spårar färdvägen 
för produkterna ända tillbaka till Pakistan är tillgängliga. 
Textilprodukter från Lesotho 
Utredningar bedrivna tillsammans med lokala myndigheter i Lesotho i april 1994 har 
förmått myndigheterna i detta land att dra tillbaka mer än 600 ursprungsintyg utfärdade för 
textilprodukter, i synnerhet jeans och byxor, vars förmånsberättigade ursprung inte var 
bevisat, detta utan inverkan på textilavtalen eftersom ursprungslandet enligt "textil"-reglerna 
skulle ha varit Lesotho eller Ciskey. 
De kringgångna tullarna, mer än en miljon ecu, skall tas ut av Tyskland. 
Andra produkter: Cigaretter 
Task force-gruppen har inom tobakssektorn130 som huvudmål satt upp att bemöta och 
bekämpa bedrägeri som inbegriper organiserade brottsligor. Samarbetet med 
medlemsstaterna, inriktat på denna typ av problem, har gjort det möjligt för kommissionen 
att utveckla en gemensam strategi som grundas på insatser som skall bedrivas på fyra olika 
130 Se kapitel 4, avsnitt 3 "Organisation av det operativa samarbetet", s. 40. 
54 
fronter (administrativ, rättslig, teknisk och operativ), och vad beträffar den operativa 
aspekten av detta program har de arbeten som bedrivits under 1994 gjort det möjligt att 
avslöja sex nya fall beträffande cigaretter i olika transiteringssystem 
(gemenskapstransitering/gemensamt system och TIR), där summan av bortfallna tullavgifter, 
accis, och mervärdeskatt uppgår till ca. 69 miljoner ecu. 
Vid ett uppdrag för administrativt samarbete i Ungern i december månad, kunde man 
identifiera 70 cigarettsändningar (ca. 10 miljoner enheter) expedierade från Ungern åtföljda 
av TIR-häften till gemenskapen där de undandragits från det legala förfarandet genom att 
TIR-häftena hade försetts med falska stämplar. 
Detta enda fall av bedrägeri har gjort det möjligt att undkomma ca 69 miljoner ecu (tullar, 
accis och moms). 
Den globala strategin är effektivare än individuella insatser på det nationella planet 
och illustrerar task force-gruppernas allmänna roll och deras användbarhet. I det 
speciella fallet bedrivs utredningar för att få fram nödvändiga bevis mot personer 
(ofta etablerade utanför gemenskapen) som är ansvariga för iscensättningen av detta 
bedrägeri. 
1.2 Jordbruks- och fiskeprodukter 
Frågan om missbruk av preferenssystem för import av fiskeprodukter som erhållits från fisk 
fiskad med fartyg av annan nationalitet än de som tillåts inom ifrågavarande system är inte 
ny och ger upphov till redogörelser för fall av oegentlighet i varje årsrapport från 
kommissionen. Däremot är det första gången som ett fall som klarlägger förfalskningen av 
äkthetsintyg för nötkött har konstaterats131. 
Missbruken av transitcringssystemen, fram för allt sedan 1990 för att bedriva olaglig import 
eller export av jordbruksprodukter härrörande från Central- och Östeuropa har också lett 
till talrika konstateranden under 1994, eftersom bedrägerimetoderna har utvecklats i 
synnerhet vad gäller falska varubeteckningar. 
De refererade fallen visar nödvändigheten att åstadkomma ett nära samarbete mellan de 
länders myndigheter i EES-länderna och Central- och Östeuropa med vilka gemenskapen 
har ingått avtal som innefattar protokoll om ömsesidigt bistånd. Ett problem kvarstår dock 
vad beträffar Schweiz, varifrån vissa bedrägerier organiseras. Gemenskapen har också haft 
samarbete med IRU (International Road Union), med säte i Genève, en organisation som 
är ansvarig för administrationen av TIR-systemet (Transit International Routiers)132. 
Beredningar och konserver av tonfisk från Ecuador och Colombia. 
131 Se utvecklingen av detta fall under rubriken "tidigare fall" (jordbruks- och 
fiskeprodukter), s. 63. 
1?2 Se om detta system och transitsystemet i kapitel 1, avsnitt 5, s. 13. 
55 
Tre uppdrag för administrativt samarbete har utförts i dessa länder (tvä i Ecuador och ett 
i Colombia) för att kontrollera förhållandena vid beredning och konservering av importerad 
tonfisk till gemenskapen som åtföljs av preferentiella ursprungsintyg. 
En viss mängd av dessa produkter föreföll tvivelaktig, den hade tillverkats av fisk fiskad 
av fartyg med annan nationalitet (varken ecuadoriansk eller colombiansk) än dem som 
godtas av gemenskapens regler. Dessa misstankar har bekräftats i stor utsträckning. De 
bortfallna egna medlen har uppskattats till ca 6 miljoner ecu för vart och ett av fållen, dvs 
totalt 12 miljoner ecu. 
En partiell lösning har framkommit genom ikraftträdandet av avtalet om andinsk 
regional kumulering av den 15 december 1992133 och kumulering med gemenskapen 
den 7 januari 1995. 
. Apelsinjuice från Israel 
Analyser som kommissionen tagit initiativ till och finansierat har visat att prover av 
produkter som etikettmärkts "apelsinjuice" och som importerats från Israel antingen inte 
motsvarande denna benämning, eller inte hade tillverkats helt av apelsiner eller koncentrat 
av israeliskt ursprung. Dessa resultat bevisar att det preferentiella systemet som inrättats 
genom samarbetsavtalet EEG-Israel har missbrukats. 
Detta fall kräver att bestämmelserna i fråga om administrativt samarbete tillämpas för 
att utreda situationen. 
2. Gamla fall 
2.1 Industri- och textilprodukter 
Kommissionens avdelningar har till medlemsstaternas utredningsavdelningar överlämnat 
många extra underrättelser (totalt 33) rörande fall som utretts under de föregående åren på 
dessa områden. De viktigaste återges nedan i sammandrag. 
Bilradioapparater från Indonesien 
Medlemsstaterna har, genom tillämpning av gällande bestämmelser, inlett 
uppbördsförfaranden till följd av utredningar bedrivna 1993, i synnerhet den undersökning 
som utfördes pä plats, och under 1994. 
De produkter som monterats i Indonesien tillverkades av komponenter som till stor del 
importerats från tredje land (i synnerhet Korea). Dessa produkter var därför uteslutna från 
allmän preferens och borde också betraktas som varande av koreanskt ursprung (med 
tillämpning av antidumpningstull). 
56 
Detta fall uppvisade vissa svårigheter vad gäller administrativt samarbete från de 
indonesiska myndigheternas sida. Den totala summan avgifter som berörs uppskattas till 16 
miljoner ecu. 
Tvä lärdomar kan dras av fallet: 
. Problemet kunde spåras av kommissionens personal på grundval av en analys av 
underrättelser (granskning av exportstatistik från Korea och Indonesien), och 
bedrägeriet kunde snabbt stoppas 
(inom ett år). 
. I de fall då tullmyndigheterna i de berörda medlemsstaterna kräver att garantier skall 
erläggas för eventuella senare antidumpingavgifter redan innan undersökningen är 
avslutad, underlättas senare inkrävandc av bortfallna avgifter avsevärt. 
Turkiska TV-apparater. 
Kommissionen har påmint medlemsstaterna om att de enligt gällande bestämmelser är 
skyldiga att återkräva de tullavgifter som är tillämpliga för dessa produkter, som genom 
bestämmelserna i associeringsavtalet EEG-Turkiet inte omfattas av den fria rörligheten för 
varor och därmed inte har rätt till förmänsbehandling såsom begärts av importörerna till 
gemenskapen. 
Kommissionen har fortsatt sina ansträngningar att övertyga de turkiska myndigheterna att 
vidta de praktiska åtgärder som krävs för en korrekt tillämpning av bestämmelserna för alla 
industriella produkter. 
Kommissionen har påmint de medlemsstater där importörerna är etablerade om skyldigheten 
att tillämpa förfaranden i enlighet med gemenskapens tullkodex133 i fråga om återbetalning 
av tullskulden. Kommissionen har därför till berörda medlemsstater sänt brev som 
uppmanar dem att omedelbart verkställa faktisk uppbörd av kringgångna tullavgifter från 
gemenskapens importörer134, med beaktande av preskriptionstiderna. 
Förutom de antidumpningstullar som är tillämpliga på vissa av dessa produkter på grund 
av deras koreanska ursprung, uppgår summorna i fråga till mer än 45 miljoner ecu. 
135 Rådets förordning (EEG) nr 2913/92, EGT nr L 302, 1910.1992. 
lj4 Importörer som har avtal med turkiska exportörer bör för sin del försäkra sig mot de 
riskerna i internationell handel, även om de frän sina turkiska motsvarigheter får 
gottgörelse för liden skada genom efterhandsuppbörd av tullskulden samt i framtiden 
föreskriva att det eventuellt införs klausuler i kontrakten som uttryckligen tar upp 
gottgörelse för sådana skador under sådana omständigheter ((då de bilaterala avtalen ej 
respekteras). 
57 
Det verkliga problemet är att ett specialfall här påvisar en grundläggande brist, 
eftersom de turkiska myndigheterna uppenbarligen inte respekterat de undertecknade 
avtalen, genom att inte tillhandahålla rättsliga instanser som möjliggör nödvändiga 
kontroller. 
Detta fall understryker vikten av att genomföra och tillämpa de tullbestämmelser som 
ingår i avtal mellan gemenskapen och tredje land. 
Frågan om övriga produktkategorier som ingår i handelsavtalet med detta land 
kvarstår dessutom. 
Dessa aspekter bör klargöras för att möjliggöra att bestämmelserna följs i framtida 
handel, i synnerhet med tanke på tullunionen EEG-Turkiet. 
Videokassetter från Macao 
Efter uttalandet från tullkodexskommittén om dessa produkter har det varit möjligt (i maj 
1994) att slutgiltigt fastställa att dessa varor otillbörligen åtnjutit förmånsbehandling och 
hade importerats med kringgående av de antidumpningstullar som är tillämpliga på dessa 
produkter av kinesiskt ursprung. 
De kringgångna importavgifterna under de senaste tre åren uppskattas till 48 miljoner ecu 
(varav 45 miljoner avseende antidumpningstullar). 
Textilprodukter från Kina som importeras med kringgående av de kvantitativa 
begränsningarna 
Textilförhandlingar (sidenavtal) har företagits med Kina. Samråd har bedrivits inom denna 
ram, i synnerhet i april 1994, i syfte att justera de kvantitativa gränser som skall gälla för 
vissa produktkategorier för att beakta kvantiteter som importerats till gemenskapen mellan 
1990 och 1993 under olika ursprungsdeklarationer. Bevisen om kinesiskt ursprung på dessa 
produkter (T-shirts och tröjor) har erhållits genom utredningar inom gemenskapen och vissa 
tredje länder. 
Kina har godkänt avskrivning från sina kvantitativa begränsningar med 9,3 miljoner 
enheter (fördelat på tre år). 
Textilprodukter exporterade från Förenade Arabemiraten 
Utredningar som avser textilprodukter importerade från detta land till gemenskapen 
omfattar flera fall (och flera kanaler), alla berör gränsöverskridande operationer, varav i 
synnerhet 
- T-shirts som påstås ha Arabemiraten som ursprung (ej preferentiellt ursprung), men där 
det verkliga ursprungslandet misstänks vara Kina, Indien eller Pakistan; 
58 
- T-shirts som påstås komma från olika AVS-länder (Kenya...) och preferensländer 
(Nepal...), men vars verkliga ursprung misstänks vara kinesiskt, indiskt eller pakistanskt. 
Detta fall avser 20 miljoner detaljer och ca. 3 miljoner i egna resurser; 
- sänglinne (importerat via Schweiz) som påstås komma från Arabemiraten, men där det 
verkliga ursprunget misstänks vara pakistanskt (vilket delvis bekräftats). 
Detta fall har utretts under 1994 genom utredningar i Pakistan och i Kenya 135i samband 
med uppdrag i dessa länder. 
2.2 Jordbruks- och fiskeprodukter 
. Fiskeprodukter från Norge 
Det hade överenskommits i mars 1993 att de norska myndigheterna skulle genomföra 
nödvändiga utredningar för att kontrollera situationen för fiskeprodukter exporterade till 
gemenskapen inom ramen för preferenssystemet, för vilka vid framställningen av en del av 
dem råvaror av annat ursprung hade använts. 
En interimsrapport översändes i januari 1994. De norska myndigheterna vidtog sedan 
annullering av mer än 400 ursprungsintyg eftersom dessa produkter inte hade 
ursprungsstatus. 
Alla medlemsstater berörs av uppbörden av beloppen, i synnerhet Portugal. 
Tonfiskkonserver från Thailand 
Förfaranden inför domstol pågår i Nederländerna, Tyskland och Danmark för uppbörd av 
importavgifter för ton fiskkonserver som åtföljts av ursprungsintyg, utställda av de 
thailändska myndigheterna för konserver av bonit (sarda). 
Kommissionen har avlägsnat konserverad bonit från sitt förslag till Allmänna 
preferenssystemet för utvecklingsländer 1995, som antogs av rådet 19 december 1994. 
Missbruk av systemet med generella preferenser är alltså inte längre möjligt. 
. Nötkött "Hilton" från Argentina 
De argentinska myndigheterna kontaktade i maj 1993 kommissionens tjänster angående ett 
eventuellt bedrägeri när det gäller import av argentinskt nötkött till Tyskland. 
135För slutsatserna av utredningarna, se sid 56 ovan. 
59 
Två kompletterande gemenskapsutredningar utförda i Argentina med samarbete av de lokala 
myndigheterna i november 1993 oeh i april 1994 har gjort det möjligt att konstatera att mer 
än 460 äkthetsintyg, presenterade under 1991 och 1992 i gemenskapen, i samband med 
import av nötkött av hög kvalitet, färskt och kylt, ("Hilton Beef"), var förfalskade. Berörd 
medlemsstat är i första hand Tyskland, som är gemenskapens klart största avnämare av 
Hilton beef härrörande från Argentina (80%). Andra falska intyg har också presenterats i 
Förenade kungariket, Spanien och Nederländerna. 
Totalt har 4500 ton kött förts in i gemenskapen med falska äkthetsintyg, icke erhållna 
importavgifter uppgår till ca 18 miljoner ecu. 
Tack vare dokument som kunnat samlas i samband med dessa utredningar och ställts 
till deras förfogande, är de berörda medlemsstaterna i stånd att driva in avgifter för 
dessa varor vilka har importerats med falska intyg. Efterforskningarna bedrivs i 
gemenskapen och i Argentina för att klargöra alla aspekter av det begångna 
bedrägeriet. 
. Nötkreatur och nötkött från Östeuropa 
Detta viktiga fall av bedrägeri inom ramen för "transiteringsordningen" som utvecklades 
under tiden 1988/1992 upptäcktes under utredningar på platsen av kommissionens 
tjänstemän och har sedan varit föremål för ett flertal skriverier i pressen och utfrågningar 
i parlamentet. De levande nötkreaturen och köttet som var avsedda för tredje länder hade 
i verkligheten undandragits transiteringsordningen och bedrägligt tillhandahållits för 
konsumtion i gemenskapen utan att införselavgifter erlagts. 
En första uppskattning av de belopp som kringgåtts, 17 miljoner ecu, räknades upp till 33 
miljoner ecu. Utredningarna fortsätter i Tyskland, Nederländerna, Belgien och Frankrike. 
Detta fall var orsaken till en ändring i transiteringsordningen vad beträffar 
begränsningen av användandet av den övergripande garantin för vissa känsliga 
produkter136. 
Utan att bortse från den ekonomiska aspekten av uppbörden, är det främsta målet med varje 
utredning av detta slag att stoppa bedrägerierna och avslöja näten. Att dra fram dessa 
olagliga metoder i ljuset och ge dem publicitet bidrar till ett bättre förebyggande, utan att 
man för den skull behöver ge orimligt stor betydelse åt tvisteförfaranden, vilka likväl bör 
bedrivas beslutsamt. 
136 Se kapitel 1, avsnitt 5 om ordningarna för tulltransitering, s. 13. 
60 
Avsnitt 4: STRUKTURFONDER 
I. De nya fallen 
1.1 Europeiska socialfonden 
. Kontakter har tagits med åklagarmyndigheten i Lanusei (Italien - Sardinien), för ett 
rättsligt förfarande som började i slutet av 1993, rörande antagna bedrägerifall inom 
området för yrkesutbildning (i synnerhet "Contratti di Formazione-Lavoro" - "C.F.L.") 
som finanseras av Europeiska socialfonden och administreras av Sardinien-regionen. 
Flera personer, däribland politiker och tjänstemän, är inblandade i denna affär. En 
kontroll på plats har bekräftat förekomsten av flera felaktigheter i de bidragstagande 
företagens sätt att handlägga kontrakten ifråga. Särskilt kontraktens uppläggning har 
gjort det omöjligt att särskilja kostnaderna för utbildningen, om sådan förekommer, från 
lönekostnaderna. 
. En utredning har inletts rörande program för yrkesutbildning som bedrivs i Tysklands 
nya delstater, där en bidragstagare som har en organisation i flera olika medlemsstater 
kan ha förskingrat medel. 
. Ett fall som är under utredning i Belgien har sitt upphov i vissa uppgifter i en 
veckotidning från en före detta administrativ chef på ett utbildningsinstitut, enligt vilka 
han skulle ha tvingats lämna falska uppgifter för att få ut medel från socialfonden. 
Institutet ifråga erhöll mellan 1989 och 1993 motsvarande 760 000 ecu från socialfonden 
för att samfinansiera utbildningsinsatser. 
Enligt uppgifterna ägde dessa utbildningar aldrig rum. De citerade lärarna i fallet är 
forskare som aldrig hållit en enda lektion. "Kursdeltagarna" är anställda på institutet. De 
hade helt enkelt satis i arbete för att utföra rutinanalyser som marknadsfördes av 
institutet. En samfinansiering påstods ha skett med hjälp av det årliga anslaget från 
distriktet till institutet. 
Europeiska socialfonden utgör ett extra känsligt område för vilket kommissionen har 
kartlagt ett stort antal bedrägerifall som för närvarande utreds av dess avdelningar, 
och denna situation beror i huvudsak på prestationernas "immateriella natur". 
1.2 EUGFJ:s utvecklingssektion 
. I september 1994 gjordes en kontroll i departementet Haute-Corse främst vad avser 
systemet för beviljande av kompensationsersättningar för uppfödare lokaliserade i 
bergstrakter137, och kommissionens avdelningar kunde därvid påvisa en allvarlig 
funktionsstörning i tillämpningen av detta bidragssystem. 
137 Detta bidrag regleras av artiklarna 17 till 19 i rådets förordning (EEG) nr 2328/91, 
EGTL 218,06.08.1991. 
61 
Kommissionen avbröt all betalning till Korsika enligt de enhetliga 
programdokumentet med avseende på denna del av åtgärden, i enlighet med de 
bestämmelser som avses i artikel 24 i rådets förordning (EEG) nr 4253/88138. 
Kompletterande utredningar har begärts av de franska myndigheterna för att utvärdera 
omfattningen av detta problem och genomföra de ekonomiska tillrättalägganden som 
krävs. 
Vid ett kontrolluppdrag i Italien i september 1994 upptäckte kommissionen ett 
omfattande bedrägeri motsvarande ca 1,8 miljoner ecu, avseende genomförande av tre 
projekt som finansierades enligt rådets förordning (EEG) nr 355/77139. 
Dessa projekt gällde moderniseringen av tre frukt- och grönsaksanläggningar som ägdes 
av samma företag. 
Kontrollen visade att man inte följt de villkor som ålagts av gemenskapens lagstiftning 
för genomförandet av projekten, i synnerhet vad gäller antagandet av ändringar utan 
tidigare tillstånd från kommissionen, påföring av icke bidragsberättigade utgifter och 
konstaterandet av det faktum att anläggningarna lämnats åt sitt öde. Till följd av 
kontrollen begärde det italienska ministeriet för jordbruks-, livsmedels- och skogsresurser 
att kommissionen skulle upphäva två av dessa tre projekt. 
En rättslig utredning har inletts av domstolen i Rom. 
1.3 Europeiska regionala utvecklingsfonden 
Ett bedrägerifall vid tilldelning av en offentlig upphandling på ön Réunion har varit 
föremål för inställd betalning och en begäran om administrativ utredning av de franska 
myndigheterna. En utredning pågår. 
Detta fall påvisar vikten av att vara uppmärksam vid tecknande av 
upphandlingskontrakt, i synnerhet inom byggnads- och anläggningsarbeten. 
2. De tidigare fallen 
Uppgifterna nedan visar den viktigaste utvecklingen under 1994 av fall som tagits upp i de 
föregående rapporterna. 
138 Ovannämnda förordning offentliggjordes i EGT nr L 374, 13.12.1988, ändrad genom 
rådets förordning (EEG) nr 2082/93, EGT L nr 193, 31.07.1993. 
139 EGT nr L 51, 13.02.1977. 
62 
2.1 Europeiska socialfonden 
De rättegångar vid domstolen i Milano om oegentligheter upptäckta i Lombardiet inom 
ramen för socialfonden pågår fortfarande då förfarandet är tungrott till följd av antalet 
åtalade (47). 
Såsom redan angivits i rapporten 1993 möjliggjorde kommissionens civilrättsliga regler 
inom ramen för dessa förfaranden att vissa bidrag från social fonden återbetalades av 
vissa anklagade redan innan processen avslutats. Det belopp som återbetalats uppgår till 
319 608 ecu. 
Den arbetsgrupp som inrättades 1992 för att avsluta fallet "Europeiska socialfonden-
Portugal " fortsätter sitt arbete, trots tyngden och komplexiteten till följd av mångfalden 
fall (flera hundra) som skall avslutas senast den 30 september 1995140. 
Fallet med det företag som misstänks för att regelstridig användning av 2,7 miljoner ecu 
från socialfonden i Belgien och där kommissionen är målsägande är ännu oavgjort. 
Förhören avslutades under 1994. Dom har ännu inte avgivits. 
Den utredning som pågår vid domstolen i Neapel har lett till en begäran om åtal av 
bland annat de sju tjänstemän från ett flygbolag som anklagas för bedrägerier 
(förfalskning av register och fakturor, bedräglig ökning av kostnaderna genom 
registrering av obefintliga elever och lärare och genom att påföra kurserna kostnader för 
andra aktiviteter inom företaget) vid genomförandet av yrkesutbildningsinsatser som 
bekostas av Europeiska socialfonden och Europeiska investeringsbanken. 
Utredningen har påvisat att företaget ifråga tagit emot ca 5 miljoner ecu i finansiellt stöd 
från gemenskapens institutioner under perioden 1985 till 1992. Det återstår ännu att 
noggrant bestämma vilken del av denna summa som erhållits orättmätigt. 
2.2 EUGFJ:s utvecklingssektion 
Till följd av det samarbete som bedrivits med åklagarämbetet i Reggio Calabria och det 
utredningsuppdrag på plats som ägde rum i januari 1994, kunde man konstatera att 
bedrägeriet hade spridits till andra lagrings- oeh fyllningsstationer för olivolja än den i 
regionen Calabria (S. Lorenzo), nämligen till lagringscentralerna i Castri (Puglia) och Eboli 
(Campania). 
Utredningen bekräftade nämligen förekomsten av flera felaktigheter (övergivna byggnader, 
tillträdesvägar i centrum av Eboli och S. Lorenzo som var ofarbara, utrustningar för 
flaskfyIlningar som inte var fastgjorda i marken eller anslutna till tankar etc...), eftersom 
de tre stationerna aldrig fungerat. 
140 Påminnelse om detta bestämmelsekrav: rådets förordning (EEG) nr 2052/88, ändrad 
genom rådets förordning (EEG) 2081/93, EGT nr L 193, 31.07.1993. 
63 
Kommissionens organ har inlett förfarande om inställande av bistånd och återkrävande av 
utbetalade summor, det vill säga ca 3 185 miljoner ecu. 
1 den rättsliga utredningen för centret S. Lorenzo är kommissionen målsägande. 
2.3 Operationellt flerfondsprogram 
I det gamla Abruzzes-fallet under rättslig utredning avgav domstolen i Aquila efter 38 
domstolsförhandlingar sin dom den 21 juni 1994 och dömde de 11 medlemmarna i det 
förra regionala rådet för missbruk bruk av offentlig ställning. Domarna löd på 3 år (plus 
5 års förbud att utöva varje offentlig funktion) för ordföranden i det regionala rådet och två 
år (plus tre års förbud) för de tio vice-ordförandena. Dessutom dömdes ordföranden för 
förfalskning av det beslut i vilket det intygades att de 2000 inlämnade ansökningarna om 
finansiering hade underställts en "jämförande prövning" och i vilket urvalet av de 460 
ansökningar som godkänts för finansiering fastställdes. De tre regionala rådgivarna 
frikändes i brist på bevis. 
Försvaret överklagade domen. Emellertid skall här noteras att de ovannämnda åtalade inte 
frikändes från anklagelserna om försök till bedrägeri till skada för gemenskapens budget 
(artikel 640a i den italienska strafflagen). 
Avsnitt 5: DIREKTA UTGIFTER 
Detta nya avsnitt behandlar de utgiftsområden som skiljer sig från andra nämnda områden 
genom att de administreras "direkt" av kommissionens avdelningar i form av kontrakt utan 
skyldighet från medlemsstaternas sida vad gäller rapportering av fall och vad beträffar 
uppföljning (till exempel traditionella former för kontroll), inräknat från finansiell synpunkt. 
1. Miljöområdet 
Kommissionen har gjort en utredning i Italien till följd av att man ej inom den tid som 
fastställts i kontrakt genomfört ett projekt som gäller byggandet av en fabrik för 
omhändertagande av polyuretanlacker, återanvändning av sågspån och tillverkning av nya 
material, och som finansieras inom ramen för Medspa-programmet141. 
Under tiden hade det bidragstagande företaget överfört sitt säte till en annan italiensk stad 
och bytt ut sin enda direktör. 
Projektet genomfördes aldrig, och på grundval av information från Italien föreligger det 
allvarliga misstankar om de till synes oberättigade ändringarna av företagets säte och 
direktör har gjorts för att kunna lägga ansvaret för kontraktet ifråga på en annan person, 
som hela tiden förnekat varje kännedom om detta. Kommissionen har utfärdat en order om 
återbetalning motsvarande redan utbetalt förskott. 
141 Rådets förordning (EEG) nr 563/91, EGT L 63, 09.03.1991, 
64 
Detta fall är av intresse eftersom det belyser problemet med subventionerade projekt 
som inte genomförts eller genomförts otillräckligt. I sådana fall skall kommissionen 
driva igenom en återbetalning av utbetalda förskott. 
2. Utvecklingssamarbete 
En begäran om assistans har riktats till kommissionen från de federala tyska rättsliga 
myndigheterna, inom ramen för en bedrägeriutredning som inletts mot de ansvariga för en 
icke statlig organisation som bedriver två projekt med samfinansiering av gemenskapen å 
ena sidan och de federala myndigheterna å andra sidan.. 
Vid det inledda förfarandet har de ansvariga i denna icke statliga organisation anklagats lör 
bedrägeri till skada för gemenskapens budget. 
För genomförandet av dessa projekt hade kommissionen betalat ut en summa på 480 000 
ecu. Kommissionen har givit särskilt aktivt stöd till de rättsliga myndigheterna ifråga. 
Rättegång pågår. 
Detta fall är ett bra exempel på hur kommissionen har kunnat ge sin assistans på 
begäran av en medlemsstat, som under en utredning som inletts på dess eget initiativ 
om en icke statlig organisation klarlagt mottagande av anslag från gemenskapen. 
3. Vetenskaps-, forsknings- och utvecklingsområdena 
Flera utredningar pågår inom området för forskning där överfaktureringar har påvisats. 
Dessa utredningar berör kontrakt i alla medlemsstater. 
En utredning har inletts i Nederländerna om oegentligheter i ett projekt inom ramen för 
handlingsplanen för införande av avancerade televisionstjänster i Europa. 
4. Turism 
En utredning som har inletts inom området för turism har påvisat bildandet av ett nätverk 
som uppenbarligen etablerats på de tolv medlemsstaternas territorium och organiserats i 
syfte att missbruka gemenskapens medel, via övervärdering av kontrakt och användande 
av fiktiva underentrepenörer. 
Kommissionen har vänt sig till flera medlemsstater med hänvisning till artikel 209a i 
Fördraget om den europeiska unionen i syfte att engagera behöriga myndigheter i en 
uppföljning och fördjupning av utredningen. 
65 
Det rör sig här om den första begäran som i detta sammanhang riktats till 
medlemsstaterna. Detta förfarande anges uttryckligen i artikel 209a i Fördraget om 
den europeiska unionen, andra stycket: 
"Utan att det påverkar tillämpningen av andra bestämmelser i detta fördrag skall 
medlemsstaterna samordna sina åtgärder för att skydda gemenskapens ekonomiska 
intressen mot bedrägerier. De skall för detta ändamål med kommissionens hjälp 
organisera ett nära och regelbundet samarbete mellan de behöriga avdelningarna i sina 
förvaltningar." 
* 
* * 
Som avslutning på detta avsnitt kan nämnas att eftersträvar kommissionens avdelningar att 
utsträcka sitt utredningsområde till andra direkta utgiftssektorer som kan påverkas av 
oegentligheter eller bedrägerier, inklusive anknytningar till organiserade nätverk. 
KAPITEL 6: STATISTIK OCH ANALYSER 
Den analyserade informationen i detta kapitel grundar sig på aktuella uppgifter som 
tillhandahålls och tas fram av kommissionen. Kommissionen använder informationen i 
samarbete med sektorskommittéerna, i synnerhet inom ramen för den rådgivande kommittén 
för samordning inom området för bedrägeribekämpning142 för samordning och stöd vid 
åtgärder som vidtagits på nationell nivå, särskilt inom området för omfattande ekonomisk 
brottslighet. 
Inledningsvis analyseras rapporter som inkommit från medlemsstaterna med anledning av 
de olika förordningarna på sektorsnivå. I ett andra steg analyseras fall som kommit till 
kommissionens kännedom genom andra informationskällor, som den gröna telefonen143' 
Slutligen skall en del avsättas till övergripande och metodisk ekonomisk uppföljning av 
bedrägerifall med tillämpning av rationella tekniska provtagningsmetoder, för att kunna 
utvärdera den ekonomiska betydelsen av samtliga fall av oegentligheter. 
Därefter görs en analys hur oegentligheterna fördelas inom olika områden och olika 
medlemsstater.. Denna analys kommer att påvisa hur framtida åtgärder inom kampen mot 
bedrägerier kan bedrivas. 
De analytiska delarna illustreras med tabeller och diagram, som konkret visar resultaten av 
de åtgärder som vidtagits av medlemsstaterna och kommissionen med anledning av 
bedrägeri eller oegentligheter. 
142 145 Se kapitel 4 avsnitt 1, sid 36. 
143 Se kapitel 2 avsnitt 1, punkt om utvecklingen av "underrättelsetjänsten" (nya 
informationskällor), sid 27. 
66 
Avsnitt 1: RAPPORTERING FRÄN MEDLEMSSTATERNA 
De bedrägeri- och oegentlighetsläll som rapporterades under 1994 av medlemsstaterna med 
anledning av olika gällande förordningar144 återges i tabell 1 för EUGFJ:s garantisektion, 
tabell 2 för egna traditionella resurser, och tabell 3 och 4 för strukturfonderna. 
Korta kommentarer till tabeller och diagram: 
Den allmänna tendensen är en ökning inom alla områden av antalet rapporterade fall (med 
ett lägre totalbelopp inom området för egna resurser). 
Tabell 1 visar de fall som berör EUGFJ:s garantisektion och som rapporterats under 1994, 
uppdelade efter det år då bedrägeriet börjat, och vilka och samtliga upptäckts 1994. 
Ländgen hos de indrivningsförfaranden som leds av nationella myndighete framgår klart145. 
Tabell 2 visar rapporterna för första halvåret inom området för egna resurser, med uppgifter 
om de summor det är fråga om och den del som varje medlemsstat bidrar med i förhållande 
till det totala antalet fall och summor. 
Rapporterna inom området för strukturella insatser har sammanförts i tabell 3 (tabell 4 
anger beloppen för motsvarande område) och avspeglar utvecklingen av bestämmelserna 
i frågan. Vissa aspekter vad gäller av rapporterings förfarandet på detta område bör dock 
preciseras: 
Medlemsstaternas skyldighet att meddela fall av oegentlighct grundar sig på artikel 23 
i rådets förordning (EEG) nr 4253/88, men med anledning av att EG-domstolens 1991 
upphävde den uppförandekod där föreskrifter angavs146, har medlemsstaternas 
rapportering av nya fall liksom utvecklingen för tidigare fall saktats ner eller till och 
med avslutats. Antalet rapporterade fall har därför varit oförändrat 58 under perioden 
1990-1993147; 
När kommissionens den II juli 1994 antog förordning (EEG) nr 1681/94 infördes 
rapporteringsförfarandet pä nytt. Sålunda har 22 fäll rapporterats under det första 
kvartalet för tillämpning av denna nya förordning (20 fall hade rapporterats under 1994, 
innan den nya förordningen trätt i kraft). 
Rapporter enligt kommissionens förordning (EG) nr 1831/94 visar inga fall av 
bedrägerier. Detta förklaras av det faktum att rådets förordning (EG) nr 1154/94148, som 
upprättar sammanhållningsfonden, trädde i kraft först den 26 maj 1994. 
Se bilaga 1 och kapitel 1, i synnerhet avsnitt 3, "Strukturella insatser", sid 9. 
145 
146 Se sektion 3 nedan. 
Se ovannämnda årsrapport "Kampen mot bedrägerier" för 1991, doc. 943 SEC (92) 
slutl. 
147 Se ovannämnda årsrapport "Kampen mot bedrägerier" för 1993. 
148 Se kapitel 1 avsnitt 3 "Utvecklingar inom området för strukturella åtgärder", sid 9. 
67 
Diagram 1 visar det totala antal bedrägerifall som rapporterats rörande traditionella egna 
resurser och utgifter liksom de summor som står på spel. Diagrammet visar utvecklingen 
under de fyra senaste åren. 
Diagram 2 visar antalet rapporterade fall per medlemsstat under de senaste fyra åren och 
motsvarande belopp (intäkter och utgifter). 
Diagram 3 visar de olika kategorier av egna resurser som är föremål för rapporter till 
kommissionen. 
Diagram 4 anger samma detaljerade information vad gäller de stora utgiftskategorierna i 
EUGFJ:s garantisektion. 
Tabell 5 jämför de medel som tilldelats en medlemsstat (EUGFJ:s garanti sektion, 
strukturfonder) och de fall av oegentlighet som rapporterats av denna medlemsstat inom 
samma område. Samma parallell upprättas för de traditionella egna medel som varje 
medlemsstat bidrar med till gemenskapen och de fall som inrapporterats på området. 
Avsnitt 2: ANALYS AV DATA SOM FÖREKOMMER I KOMMISSIONENS 
DATABASER IRENE OCH PRE-IRENE 
Upplysningar om oegentligheter finns i följande databaser: 
Basen IRENE innehåller rapporter som lämnats av medlemsstaterna rörande bedrägerier 
och oegenllighetsiäll inom området för traditionella egna resurser, av EUGFJ:s 
garantisektion och strukturfonder. 
. Basen PRE-IRENE innehåller information om fall som upptäckts av kommissionen och 
som inte varit föremål för rapportering från medlemsstaterna. 
. Basen "Ömsesidigt bistånd" innehåller information om fall som varit föremål för utbyte 
av information inom ramen för det ömsesidiga biståndet149 men som ännu inte har 
meddelats formellt enligt rådets bestämmelser i frågan150. 
Tabell 6 visar en sammanställning av fall av oegentligheter som upptäckts under 1994. Med 
tanke på att informationen om 27 % av fallen i basen "Ömsesidigt bistånd" kommer från 
kommissionens tjänster, täcker medlemsländernas formella meddelanden ungeför två 
tredjedelar av de sammanlagda belopp det gäller. 
149 Rådets förordning (EEG) nr 1468/81, tidigare omnämnd. 
150 Förordning (EEG) nr 595/91 för EUGFJ-garantin och förordning (EEG, EURATOM) 
nr 1552/89 för de egna traditionella medlen, båda redan omnämnda. 
68 
En mer utförlig statistisk analys av alla dessa uppgifter har gjorts av Gemensamma 
forskningscentret i Ispra151. För närvarande är det redan genom en mer översiktlig analys 
möjligt att dra intressanta slutsatser, vilket framgår av diagrammen nedan. 
En sektoriell analys av de fall som upptäckts 1994 inom området för EUGFJ:s 
garantisektion gör det möjligt att konstatera en stark koncentration av fäll av vissa typer 
av finansiering. Tabell 7 visar i detalj de berörda åtgärderna, för vilka de rapporterade 
fallen avser summor som sammanlagt överskrider 1 miljon ecu. Därav förstår man att ett 
stort antal av de rapporterade fall som rör vissa direkta stödsystem avser relativt blygsamma 
belopp jämfört med andra fall som är färre till antalet, men som avser exportbidrag (se 
diagram) och mycket högre belopp. 
Tabell 8 som visar upptäcktsmetoder för fallen för 1994 inom området för EUGFJ:s 
garantisektion visar betydelsen av dokumenterande kontroll i efterhand, vilket gjort det 
möjligt att upptäcka 42% av det totala antalet rapporterade fall (representerar 35 % av de 
belopp som avses). Tillämpningen av riskanalys152 i detta sammanhang möjliggör 
målinriktning av kontrollerna och ökar deras effektivitet. 
Avsnitt 3: EKONOMISK UPPFÖLJNING - INDRIVNINGS- OCH 
ÅTERBETALNINGSMÖJLIGHET 
Medlemsstaterna är ensamma bemyndigade att genomföra indrivning av undanhållna 
summor (egna resurser) eller inleda förfaranden för indrivning av felaktigt utbetalda 
summor inom ramen för gemenskapens finansieringspolitik. Utöver förstärkningen av den 
operationella verksamheten har kommissionen också förbundit sig att vidta konkreta 
åtgärder inom ramen för sitt strategiska arbetsprogram för 1994 för att säkerställa en riktig 
uppföljning av förfaranden som är knutna till indrivningen av dessa gemenskapsfordringar. 
Resultatet är ännu inte tillfredsställande. 
Databasen IRENE skall möjliggöra en mer systematisk uppföljning. Men det finns områden 
där bestämmelserna rörande ekonomisk uppföljning av bedrägeri- eller oegentlighetsfall är 
otillräckliga eller obefintliga. Därför har kommissionen 1994 antagit olika förslag som har 
att göra med EUGFJ:-garantin och strukturfonderna153, medan förslaget till ändring av 
gällande regler på området för egna medel ännu inte avgjorts i rådet. 
De otillräckligheter i fråga om ekonomisk uppföljning som sålunda har konstaterats på 
utgiftssidan har lett till att generaldirektoratet för ekonomistyrning (GD XX) utvidgat 
räckvidden för sin rapport om administrationen av direkta fordringar till avdelningar inom 
'" Se kapitel 2, avsnitt 1, punkten om utvecklingen av databaserna 
("Underrättelsetjänsten"), s. 23. 
152 Se kapitel 1 avsnitt 2 om utvecklingen av reglerna inom jordbruksområdet, punkt 
rörande ändringen av (EEG) nr 4045/89 från rådet, s. 8 och 9. 
153 18:e rapporten från Ekonomistyrningen vars slutsatser formellt antagits av 
kommissionen den 28.4 1994. 
69 
kommissionen154 till att omfatta även indrivningen av indirekta fordringar, vars 
administration i första hand åligger medlemsstaterna (egna resurser, EUGFJ:s 
garantisektion, strukturfonder). Dessutom beaktar rapporten särskilda frågor i anslutning till 
indrivning av sådan skulder till gemenskapen där fall av bedrägeri eller oegenllighet 
föreligger. 1 det följande sammanförs några av de refiektioner, rekommendationer och 
förslag som förekommer i denna rapport vad beträffar uppföljningen av indrivningen, 
oavsett område. 
1. Uppföljning i fråga om traditionella egna medel 
1.1 Principer 
Medlemsstaterna är enligt beslutet om egna medel och dess tillämpningsförordning (EEG, 
EURATOM) nr 1552/89 skyldiga att konstatera, bokföra och återvinna belopp som står på 
spel vid bedrägeri och oegentligheter som de upptäckt. Kommissionen skall se till att de 
förfaranden som utmynnar i uppbörd verkligen inleds och fullföljs av de nationella 
myndigheterna så att medlemsstaterna kan ges ansvarsfrihet när deras förvaltning är 
tillfredsställande. Om uppbörden skulle misslyckas på grund av konkurs eller preskription, 
skall medlemsstaten bevisa att den verkligen har gjort allt i sin makt för att driva in 
beloppen (som dock har förlorats) för att inte vara skyldiga att ställa dem till gemenskapens 
förfogande. 
Databasen IRENE är en dokumentationsbas som innehåller data berörda avdelninga kan 
använda i bedrägeribekämpningen. Men förordning (EEG, EURATOM) nr 1552/89 
föreskriver en räkenskap "B" för konstaterade men ännu ej återvunna avgifter, 
räkenskapsdata som införlivas varje år i balansräkningen och kommissionens räkenskaper. 
De nationella myndigheternas inlämnande av kvartalssammanställningar skall göra det 
möjligt för kommissionen att säkerställa att medlemsstaterna uppfyller sina skyldigheter att 
på rätt sätt i den separata redogörelsen skriva in belopp som motsvarar konstaterade ännu 
ej inkasserade avgifter. Denna räkenskap B innefattar bedrägeri- eller oegentlighetsfall som 
sätter större belopp än 10.000 ecu på spel och som meddelats enligt artikel 6.3 i 
förordningen, men även fall som rör lägre belopp. Den kan också innefatta fall som bestrids 
av dem som skall erlägga vissa belopp, vilket kan leda till korrigeringar av konstaterandet. 
Den största svårigheten för att garantera en effektiv finanseli uppföljning ligger i det 
faktum att det finns två sorters behörighet på det nationella planet: efterforskning 
(utredningar) för att avslöja och rapportera bedrägeriet, och sammanräkningen av beloppen 
(uppgifter som i allmänhet utförs av skattemyndigheten). Sambandet mellan 
rapporteringarna av bedrägeri- eller oegentlighetsfall är därför ofta svårt att upprätta. Med 
andra ord, de data som lämnats av basen IRENE kan svårligen jämföras med dem som 
hämtats från räkenskap B som hålls av medlemsstaterna, eftersom de senare säkerligen 
motsvarar konstaterade belopp, medan de som förekommer i IRENE-basen återspeglar en 
rapportering som översänds utan att konstaterandet av beloppen i fråga verkligen gjorts. 
154 Se även kapitel 2 avsnitt 1, punkt rörande utvecklingen av organisationen av 
kommissionens tjänster, sid 21. 
70 
En annan svårighet innebär det faktum att medlemsstaterna inte är obligatoriskt förpliktade 
att regelbundet offentliggöra sina meddelanden. Denna förpliktelse ingår i kommissionens 
förslag beträffande ändring av rådets förordning (EEG, EURATOM) nr 1552/89. 
Ett annat problem gäller bristen på kompatibilitet hos de data som är lagrade i de tre 
baserna IRENE, Pre-IRENE och "Ömsesidigt bistånd". Kommissionen kommer under 1995 
att vidta åtgärder för att avhjälpa detta. 
1.2 Metodiken 
I slutet av 1992 föreslog kommissionen en ändring till förordning (EEG, EURATOM) nr 
1552/89 vars syfte var att tillåta en uppdatering av meddelandena om fall av bedrägeri och 
oegentligheter och en bättre finansiell uppföljning155. Detta förslag har dock ännu inte 
antagits av rådet. 
I denna situation har Generaldirektoratet för budget (GD XIX) på grundval av de 
erfarenheter som vunnits efter att förordning (EEG, EURATOM) nr 1552/89156 trätt i kraft 
utarbetat en arbetsmetod för vilken redogörs nedan. 
Detta förslag vilar på två grundläggande principer: 
optimalt utnyttjande av information som kommissionen har tillgång till (som härrör i 
huvudsak från medlemsstaterna) inom ramen för den administrativa assistansen eller 
bestämmelser i förordning (EEG, EURATOM) nr 1552/89 rörande konstaterande, 
inräkning och tillhandahållande av egna resurser (kvartalsmeddelanden och månatliga 
räkenskapsrapporter157, rapporter om ej återvinnbara fall158); 
"Riskanalysen"159 och stickprovsförfarandet. 
Den uppföljning som gjorts av kommissionen består alltså i att tillämpa riskanalys genom 
stickprovsteknik för fall av bedrägeri och oegentligheter, eftersom den inte följa upp alla 
fall som anmäls av medlemsstaterna. Sålunda har representativa urval fastställts för vilka 
utfrågningan av medlemsstaternas förvaltningar fortsätter tills fallet är avslutat. 
Fall rapporterade enligt gällande bestämmelser och som överstiger 500 000 ecu, utgör 
föremål för en uttömmande uppföljning. Dessa fall representerar tillsammans mer än 
80% av de belopp som står på spel i bedrägeri- eller oegentlighetsfall som rapporterats 
av medlemsstaterna. 
Fall som kommissionen redan känner till enligt förordning (EEG) 1468/81 om ömsesidig 
assistans utgör föremål för samma typ av uppföljning om de sätter egna resurser på spel 
155 
156 Se kapitel 1 avsnitt 1 om utvecklingen av reglerna på området egna resurser, s. 6. 
Se motsvarande avsnitt i årsrapporten "Kampen mot bedrägerier" för 1993. 
157Artikel 6.3 första stycket i förordning (EEG,EURATOM) 1552/89. 
158 Artikel 17.2 i förordning (EEG, EURATOM) nr. 1552/89. 
159 Se på detta tema och i "Underrättelsetjänsten" kapitel 2 avsnitt 1, punkterna 2 och 3, 
s. 22 ff. 
71 
för ett belopp högre än en miljon ecu oeh om de uppfyller ett visst antal andra kriterier. 
Därför uppföljs pä uttömmande sätt endast de fall som är av särskilt intresse för 
budgetmyndigheten eller revisionsrätten, eller som uppfyller ett av (oljande kriterier 
(utöver den tidigare nämnda finansiella risken): inblandning av fiera medlemsstater, 
utredning inledd av kommissionen eller fall nära preskription. 
Totalt har 99 fall följts upp inom ramen för det första urvalet "artikel 6.3-rapporter") och 
6 fall inom ramen för det andra urvalet, varvid det senare omfattar ca 5 000 felaktigt 
avskrivna eller otillbörligt framlagda dokument160. 
1.3 Redovisning av indrivningen 
I tabell 9 visas indrivningen på området egna resurser, där de totala deklarerade summorna 
återges i tabell 2. 
. Vad beträffar de 99 fallen i det första urvalet, som satte 276 miljoner ecu på spel, har 
kommissionen kunnat konstatera att 22,5 miljoner ecu återvunnits och att 21 miljoner 
ecu rättats till efter utredning av fallen av administrativ eller juridisk hjälp. Vissa svar 
från medlemsstaterna är föremål för en fördjupad utredning. 
För de sex fallen i det andra urvalet kunde kommissionen konstatera att de berörda 
beloppen för det mesta hade bokförts i avvaktan på återvinning (räkenskap B). 
Situationen för de belopp som verkligen återvunnits är föremål för en särskild 
uppföljning. 
2. Uppföljning i fråga om utgifter inom EUGFJ:s garantisektion 
2.1 Principerna 
Vad beträffar utgifterna för EUGFJ:s garantisektion, har medlemsstaterna enligt 
bestämmelserna ingen skyldighet att hålla räkenskap över de konstaterade men ännu inte 
återvunna beloppen. 
Räkenskaper finns i själva verket endast för summor som faktiskt återvunnits av 
medlemsstaterna eller faktiskt återtagits från dem (p g a exempelvis försummelse) till följd 
av ett särskilt beslut av kommissionen. De summor som återvunnits från medlemsstaterna 
till följd av oegentligheter (enligt förordning (EEG) 595/91 från rådet) inbetalas, i enlighet 
med bestämmelserna i artikel 8,2 andra stycket i rådets förordning (EEG) nr 729/70161, till 
de myndigheter och organ som handhar utbetalningarna och dras av genom minskning av 
de utgifter som finansieras av fonderna. På räkenskapsplanet framträder denna operation 
detaljerat endast årsvis. 
160 Bland de fall som ingår i detta urval kan särskilt nämnas fallen med turkiska TV-
apparater samt nötkreatur och nötkött från Östeuropa, som nämnts i kapitel 5 i denna 
rapport (se s. 60-6loch 63-64). 
161 163 Se bilaga 1 för kontrollbestämmelser. 
72 
Man måste på detta område skilja mellan sådana oegentligheter som ger medlemsstaterna 
rätt till en schablonmässig kvarhållning av 20 % av återvunna belopp 162 och belopp som 
felaktigt utbetalats av annat skäl såsom försummelse eller misstag rörande förmånstagaren 
då medlemsstaterna inte har rätt till någon behållning. 
Detta system skulle kunna förbättras genom ändring av två väsentliga punkter: 
En sådan bokföring är otillräcklig, eftersom den inte beaktar konstaterade, men ännu inte 
återvunna belopp. Därför föreslår kommissionen införande av ett förfarande av den typ 
som införts för egna resurser av förordning (EEG EURATOM) nr 1552/89 från rådet, 
som fastställer särskild "B"-räkenskap för dessa belopp163. Utdrag av dessa räkenskaper, 
eller annan permanent förteckning över gemenskapens fordringar, utgör när de 
rapporterats till kommissionen ett oundgängligt verktyg för administration och 
uppföljning av fordringarna både av medlemsstaterna och av kommissionen. 
Vid kontrolluppdrag på plats, skulle tillgången till individuella fall rörande bedrägeri-
eller oegentligheter göra det möjligt att säkerställa attt räkenskaperna är korrekta och 
att administrationen i medlemsstaterna fungerar väl även beträffande avskrivningar och 
fall som inte längre kan återvinnas till följd av preskription. Sådana kontrolluppdrag 
skulle för övrigt kunna ge tillfälle till jämförelser mellan räkenskaps- och 
dokumentsystem, i likhet med rapporterna från medlemsstaterna i enlighet med artikel 
5 i förordning EEG nr 595/91. 
Till följd av Belle-gruppens arbete164 har kommissionen också föreslagit reformer och 
förbättring av revisionsförfarandena 165för att lösa de ökande svårigheter som 
konstaterats vid verkställande av fondens utgifter. Beslut har fattats om att inrätta ett 
medlingsorgan i syfte att sammanföra skiljaktiga ståndpunkter mellan kommissionen 
och medlemsstaterna inom ramen för detta förfarande166. För övrigt kan särskilda 
lösningar eftersträvas för vissa bedrägerifall genom särskilda förfaranden för 
ekonomisk korrigering som tidsmässigt inte är knutet till bokslut. Huvudsyftet skall 
vara faktisk återvinning av medel som bortsvindlats eller använts på bedrägligt sätt, 
genom verklig bestraffning av bedragarna (på det administrativa eller straffrättsliga 
planet). 
162 Princip fastställd i artikel 7 i förordning (EEG) nr 595/91 för de fall som faktiskt 
rapporterats enligt artikel 5 i samma förordning. Se bilaga 1 rörande redogörelse av regler 
för rapporteringar av bedrägeri- eller oegentlighetsfall inom området EUGFJ:s 
garantisektion. 
163 Se föregående punkt rörande de egna medlen. 
164 Forskargrupp med uppgift av kommissionen att föreslå inriktningar för en reform av 
revisionsförfarandena. 
165 Som ålägger medlemsstaterna att betala vissa belopp inom ramen för artikel 8 i 
ovannämnda förordning (EEG) nr 729/70. 
166 Kommissionens beslut av den 01.07.1994 (94/442/EG), EGT L 182, 16.07.1994. 
73 
2.2 Redovisning av återvinningarna 
Medlemsstaterna bokför endast belopp som faktiskt återvunnits och för vilka 
grundläggande upplysningar meddelas kommissionen (årliga deklarationer för EUGFJ-
garantin) men för inga räkenskaper över de belopp som skall återvinnas. Detta har 
kommissionen som mål att skapa, vilket uppgivits i föregående punkt. IRENE-basen är 
otvivelaktigt värdefull ur dokumentationssynpunkt men kan inte ge någon tillförlitlig 
bild av återvinningen från rapporterade bedrägeri- eller oegentlighetsfall. 
Tabell 10 visar återvinningarna per medlemsstat, utan att skilja på gamla och nya fall. 
Den högsta återvinningsgraden ligger på ca. 40% av beloppen på det nationella planet, 
men på gemenskapsnivå är graden av återvinning endast 4%. 
3. Uppföljning i fråga om strukturella insatser och övriga utgifter 
Tabell 11 sammanfattar läget för de oegentligheter som rapporterats och summor som 
återvunnits av medlemsstaterna. 
Tabell 11 
Antal fall 
Deklarerad summa 
(ecu) 
Återvunna belopp Före den 
01.07.1994* 
78 
4 292 595 
262 160 01.07.1994** 
26 
1 086 622 
137 288 Totalt 
104 
5 379 217 
399 448 
* före tillämpning av förordning (EG) nr 1681/94 
** tillämpning av förordning (EG) nr 1681/94 
De återvunna beloppen skall tolkas med försiktighet, eftersom medlemsstaterna avbrutit sina 
rapporteringar167, vilket innebär att uppföljningen av gamla fall inte är uppdaterad. 
Situationen kommer att förbättras i och med tillämpningen av den nya förordning som 
nämnts ovan om oegentligheter och återvinning av summor som har utbetalats oriktigt i 
samband med finansieringen av strukturpolitiken samt organiationen av ett 
informationssystem inom detta område. Å andra sidan måste hänsyn tas till att de 
oegentligheter som konstateras vid kontrollerna kan leda till en återvinning från den slutliga 
förmånstagaren och alltså till en minskning av gemenskapens bidrag utan att detta visar sig 
genom en återvinning i egentlig bemärkelse, dvs. en återbetalning till gemenskapsbudgetens 
167Se avsnitt 1, s 70 ovan. 
74 
budget. Orsaken till detta är att de belopp som sålunda återvinns av de nationella 
myndigheterna omprogrammeras och används till förverkligandet av andra projekt. 
I likhet med utgifterna för EUGFJ:s garantisektion finns det ingen separat bokföring för 
de konstaterade men ännu ej återvunna beloppen. En sådan princip är dock under 
utarbetande, i synnerhet för de fall som uppgivits efter reformen av fonderna 1989 och vid 
den allmänna revisionen 1993. 
KAPITEL 7: ANSLAG TILL BEDRAGERIBEKAMPNING 
Avsnitt 1: GENOMFÖRANDE AV 1994 ÅRS BUDGET 
För år 1994 anslogs till kampen mot bedrägerier 139,14 miljoner ecu i 
åtagandebemyndiganden och 124,4 miljoner ecu i betalningsbemyndiganden, inklusive de 
anslag som infördes i reserven. 
Den största delen av dessa anslag för kampen mot bedrägerier tilldelas nationella 
myndigheter som är ålagda att utföra kontroller och utredningar. Procenttalet för anslag 
som tilldelats kommissionen för de egna operativa avdelningarnas behov förblir 
minimala168. För 1994 är dock den distinktion som budgetmyndigheten önskar tydligare. 
Anslagen för kampen mot bedrägerier som tilldelas enbart kommissionen omfattar därmed 
anslag som tilldelats för samordningsenhetens (SG/UCLAF) funktion, inklusive den del 
som rör den operativa självassistansen (begrepp som utvecklas nedan), 
anslag som tilldelas utvecklingen av gemenskapens databaser (IRENE, Före-IRENE) och 
systemen SCENT, i programmet TAFI, för diverse studier och rapporter, 
och på jordbruksområdet, anslag som används för inrättande av ett medlingsorgan inom 
ramen för reformen av bokslutsförfarandena169. 
Detta utgör ca 3% av anslagen. Procenttalet är dock högre än föregående år i linje med 
budgetmyndighetens vilja sedan 1993 att öka kommissionens tillgång på medel så att den 
motsvarar dess uppgifter. 
De beviljade anslagen 1994 (139,14 miljoner ecu) skiljer sig från disponibla och faktiskt 
förbrukningsbara anslag eftersom kommissionen under budgetåret, i enlighet med den 
princip för god ekonomisk förvaltning som definieras i artikel 80 i budgetförordningen170, 
168 Se ovannämnda årsrapport "Kampen mot bedrägerier" för 1993 för den senaste 
utvecklingen av denna proportion. 
169 Se kapitel 6 avsnitt 3 "Ekonomisk uppföljning av bedrägerifall området 
EUGFJ:s garantisektion, s. 76. 
170 Grundförordning, 21.12.1977, EGT nr L, 21.12.1977, senast ändrad genom rådets 
75 
kunnat göra interna överföringar med budgetmyndighetens godkännande. Dessa 
förbrukningsbara anslag har utnyttjats i olika grad under verksamhetsåret. Detaljerade 
uppgifter ges i det avsnitt som handlar om utnyttjandegraden av anslagen för kampen mot 
bedrägerier per post och per sektor. 
Det är lämpligt att först framhålla att de operativa anslagen i del B i budgeten skall komma 
medlemsstaterna till godo i form av teknisk assistans, en formulering som beskriver den 
nya inriktningen av kommissionens politik i frågan, vilken uppmuntras och stöds av 
Europaparlamentet. 
Anslagen i del A är administrativa och täcker i detta hänseende utgifter som också gynnar 
medlemsstaterna, i synnerhet via anordnandet av seminarier och särskilda utbildningar, 
men också s.k. allmänna subventionsmedel som är avsedda för specialiserade nationella 
myndigheter. 
1. Förbrukningen av anslag för bedrägeribekämpning på jordbruksområdet 
I 1994 års budget uppgår dessa anslag till mer än 93% av de totala anslagen för kampen 
mot bedrägerier under räkenskapsåret. Detaljerad fördelning per antibedrägeripost och 
projekt visas i tabell 11. De kommentarer som följer rör budgetposter med extra stora 
tilldelning, där anslagen i enlighet med gällande rättslig grund fördelats enligt ansökningar 
från medlemsstaterna med nationella myndigheter som huvudsakliga mottagare. 
1.1 Budgetpost A.3531 "Kontroller, utredningar och analyser inom ramen för kampen 
mot bedrägerier". 
Denna post är en post för icke-differentierade anslag. Summan av åtagandebemyndigandena 
motsvarar betalningsbemyndigandena. Den täcker olika insatser som bedrivs överskrider 
kalenderåret, och situationen för förbrukningen av anslag fram till 31 december 1994 
representerar inte den slutliga situationen för ett budgetår. Denna slutliga förbrukning kan 
endast fastställas det tredje kvartalet påföljande år. Det är skälet till att tabellerna bara anger 
den slutliga förbrukningen av anslagen per den 31 december 1994, vilket återspeglar 
situationen för förbrukade anslag under 1994. (tabell 13). Däremot är den slutliga 
situationen för förbrukningen av anslag inom ramen för budgeten 1993 känd och framgår 
av tabell 14. 
1.2 Budgetpost B 1.360 "Åtgärder för bekämpning av bedrägerier som berör EUGFJ:s 
garantisektion" 
Eftersom det här också rör sig om icke-differentierade anslag, och av samma skäl som för 
föregående post, anger tabellerna 14 och 15 de partiella förbrukningarna per den 31 
december 1994 för budgeten 1994 och den slutliga förbrukningen för 1993. 
förordning (EKSG, EG, EURATOM) nr 2730/94, EGT nr L 293, 12.11.1994. 
76 
1.3 Budgetpost B2.511 "Jordbrukskontroller" 
Denna post är en post för differentierade anslag. 
En stor del av åtagandebemyndigandena och betalningsbemyndiganden gjordes tillgängliga 
genom budgetmyndigheten. Det finns två huvudorsaker till detta: icke utnyttjade anslag som 
avsetts för ett vinodlingsregister171 och en sänkning av utgifterna för kontrollorganen för 
olivolja, vilket förklaras av variationer i växelkursen och en åtstramning av rörelsekapitalet. 
1.4 Budgetpost B2.519 "Kampanj mot bedrägerier i jordbruket" 
Denna post skapades i budgeten 1994 efter initiativ från Europaparlamentet i avsikten att 
förstärka resurserna för kommissionens avdelningar för bedrägeribekämpning. Den 
tilldelades först omfattande medel (2,5 miljoner ecu i åtagandebemyndiganden och 1,5 
miljoner ecu i betalningsbemyndiganden) men som "minibudget" kom den i konflikt med 
tidigare instruktioner från budgetmyndigheten, som bekräftats av interna instruktioner i 
kommissionen. Detta gjorde dess användning mycket svår och huvudsakligen begränsad 
till verksamheter av operativ karaktär, så som betalning av analyser, anlitande av externa 
experter med mera. 
Inför denna motsättning som förklarar underutnyttjandet föreslogs det från förvaltningens 
sida att de outnyttjade anslagen skulle ställs till förfogande vid den årliga överföring av 
anslagen som underställs budgetmyndigheten. Denna beslutade mot den interna 
överföringen. Anslaget står alltså kvar på posten. 
2. Ekonomisk analys 
2.1 Förbrukning av anslag avsedda för jordbruket 
I rådets förordning (EEG) nr 307/91172 föreskrivs ett samfinansieringssystem i gemenskapen 
för förstärkta kontroller av vissa utgifter som skall belastas EUGFJ:s garantisektion. Denna 
samfinansiering är begränsad i tiden och det årliga beloppet är maximerat till 20 miljoner 
ecu. 
De utgifter som införts av medlemsstaterna under 1993 uppgick till 10,37 miljoner ecu, 
eller 52 % av det totala disponibla beloppet (se tabell 16). 
Användningsgraden av gemenskapens anslag varierar från en medlemsstat till en annan: 
Irland, Tyskland, Frankrike och Danmark uppvisar högre användningsgrader än 
genomsnittet (52-80 %). Portugal och Spanien ligger kring genomsnittet (45 och 50%); 
däremot har Förenade kungariket, Grekland, Italien och Belgien bara förbrukat 11-17% av 
de belopp som ställts till deras förfogande. Endast Nederländerna har uttömt det beviljade 
171 
172 Se ovan nämnda årsrapport "Kampen mot bedrägerier" för 1993. 
EGT nr L 37, 9.2.1991. 
77 
ekonomiska anslaget och har enligt kommissionens förordning (EG) nr 1116/94173 kunnat 
få del av en tilläggsfinansiering. 
Bland de utgifter som medlemsstaterna uppgivit under 1993, har kostnaderna för lön till 
extra personal för de kontroller som avses i förordning (EG) nr 307/91 utgjort den 
viktigaste utgiftsposten (67% av det tillgängliga totalbeloppet); utbildningskostnaderna 
förblir låga (2%) och har framför allt bestått i att anordna kurser om olika metoder för 
kontroll av jordbruksprodukter. Utrustningsutgifterna (18%) har i synnerhet berört inköp 
av mikrodatorer och fordon, materiel som är oundgängligt för ett operativt genomförande 
av kontrollerna. Slutligen har begäran om finansiering av analyser som anförtrotts 
laboratorier, särskilt för kontroll av exporterade produkter, uppnått en ganska hög nivå för 
Danmark, Grekland, Irland och Portugal. 
På grundval av erfarenheterna från de tre första tillämpningsåren (inklusive 1994) av 
förordning (EEG) nr 307/91, antog kommissionen den 16 maj 1994 förordning (EEG) nr 
1116/94174, som gör det möjligt för medlemsstaterna att från en budgetartikel till en annan 
överföra den gemenskapsfinansering som inte utnyttjas inom den beviljade tilldelningen 
och dessutom ha tillgång till av andra medlemsstater outnyttjade medel. Dessa nya 
bestämmelser uppfyller det önskemål som uttryckts av vissa medlemsstater och säkerställer 
samtidigt de bästa möjligheterna till förvaltning av gemenskapsmedlen. 
Förutsedda utgifter för 1994 (se tabell 15) på grundval av inlämnade uppgifter från 
medlemsstaterna, uppgår till 7,2 miljoner ecu, eller 36 % av disponibla anslag175. Den 
slutliga förbrukningen blir känd efter den 15 maj 1995, dä medlemsstaterna kommer att ha 
lagt fram förteckningen över sina verkliga utgifter för kommissionen. 
Vad beträffar övriga förordningar med samfinansiering från gemenskapen via denna 
budgetrubrik, som införandet av det integrerade administrations- och kontrollsystem som 
föreskrivs i rådets förordning (EEG) nr 3508/92176 och utgifterna för fjärranalys, kan 
förbrukningsnivån (för 1993, liksom för den som förutsetts för 1994), betraktas som 
tillfredsställande (se nämnda tabeller). 
2.2 Kommissionens nya politik för teknisk assistans och subventioner 
Denna politik, som stöds av Europaparlamentet, går ut på att samfinansiera 
bedrägeribekämpningsinsatser som utförs av behöriga myndigheter i medlemsstaterna. Det 
eftersträvade målet är att stärka kampen mot bedrägerier på ett område där ingen definition 
ges i de rättsliga grunderna av principen om teknisk assistans för medlemsstaterna och det 
173 EGT nr L 122, 17.05.1994. 
174 Redan nämnd förordning om ändring av kommissionens förordning (EEG) nr 967/91, 
EGT nr L 100, 20.04.1991. 
175 Kommissionen har för budgetåret 1994 inte bundit sig för mer än 10 miljoner ecu, 
i stället för 20 miljoner enligt förordningarna just för att beakta den 
underförbrukning som är knuten till förordning (EEG) nr 307/91. 
176 Se kapitel 1, "Jordbruksområdet", sid 7. 
78 
heller inte finns några detaljerade tillämpningsregler, i motsats till vad som finns på 
jordbruksområdet. 
Tillämpningsområdet för den tekniska assistansen till medlemsstaterna styrs av 
subsidiaritetsprincipen. Dessa anslag är avsedda att hjälpa medlemsstaterna vid 
genomförandet av gemenskapspolitiken i fråga om kampen mot bedrägerier, i synnerhet vid 
kontroller för vilka de nationella myndigheterna inte förfogar över tillräcklig administrativ 
eller teknisk kapacitet. Den form som detta bistånd skall få kan variera beroende på 
medlemsstaternas önskemål. Det kan röra sig om subvention för inköp av särskild 
utrustning avsedd att bekämpa bedrägeri på faltet. Finansieringen kan också täcka tillgång 
till expertis, på uttrycklig begäran av medlemsstaternas myndigheter, för nationella 
utredningsbehov eller i samarbete med kommissionens avdelningar. 
På området strukturfonder (och sammanhållningsfonden för 1995), består assistansen till 
medlemsstaterna huvudsakligen i att anordna informationsseminarier177 som inledningsvis 
har till syfte att i detalj förklara de nya ordningarna för rapportering vid konstaterade fall 
av oegentligheter i förbindelse med de nya regler som trätt i kraft under 1994 ,78 eller att 
bidra mer särskilt till projekt rörande oegentligheter på dessa områden. 
Den tekniska assistansen till medlemsstaterna har en intern motsvarighet: egen assistans till 
kommissionens operativa avdelningar. Kommissionens antibedrägeripolitik utarbetas, följs 
upp och samordnas av sin centrala enhet (SG/UCLAF) även om nationella myndigheter bär 
huvudansvaret för tillämpningen. Alla nödvändiga resurser används för att förse denna 
enhet med de operativa verktyg som den behöver för sina uppgifter179 (se tabell 12 om 
förbrukningen av anslag för budgetpost 
B2 519). 
Avsnitt 2: ANSLAG 1995 
De anslag som budgetmyndigheten har tilldelat för bedrägeribekämpning 1995 uppgår till 
132,618 miljoner ecu (121,568 miljoner ecu) i betalningsanslag. 
Ökningen i förhållande till 1994 beror på de traditionella posterna i kommissionens 
antibedrägeripolitik: traditionella poster, jordbruksposter, men också nya poster såsom 
strukturfonder, sammanhållningsfonden, forskning med delade kostnader samt 
samarbetsområdet, som visar att ett permanent system gradvis håller på att införas för att 
stödja specialiserade bedrägeribekämpningsavdelningar i medlemsstaterna, inklusive centrala 
samordningsavdelningar. 
177 
178 
179 Så var fallet 1994, i synnerhet för den portugisiska myndigheten på ERUF-området 
Se kapitel 1 avsnitt 3, "Strukturella insatser", sid 9. 
Denna anpassning av resurserna svarar mot den utökning av personal och den 
omorganisation som denna avdelning genomgått under 1994. Se kapitel 2 avsnitt 1, 
punkt om utvecklingen av den interna organisationen av kommissionens 
avdelningar, sid 21. 
79 
Ökningsgraden är 5,2% i åtagandebemyndiganden. 
Politiken skall bli föremal för en utvärdering och en särskild rapport skall sändas (ill 
budgetmyndigheten om förbrukningen av anslag som tilldelats medlemsstaterna för den 
tekniska assistansen, liksom om användningen av dessa anslag för egna avdelningar inom 
kommissionen för dess operativa självassistans, som syftar till att förstärka resurserna för 
kampen mot bedrägerier på fältet. Detta kommer att åtföljas av analysverktyg som gör det 
möjligt att säkerställa dels en målinriktning av utredningarna, dels särskilda påföljande 
analyser 18° 
Tabell 17 och diagram 5 visar i detalj fördelningen per sektor av anslagen för kampen mot 
bedrägerier 1995: 
BILAGA 1: SAMMANSTÄLLNING AV GÄLLANDE BESTÄMMELSER DEN 1 
JANUARI 1995 
I artikel 5 i fördraget fastställs medlemsstaternas skyldighet att genomföra gemenskapens 
lagstiftning. Inom denna ram äligger det dem att kontrollera att gemenskapens förordningar 
tillämpas rätt, att ta emot intäkter och förvalta utgifterna i de viktigaste europeiska fonder 
som ställs till deras förfogande (EUGFJ:s garantisektion, strukturfonder...). 
Enligt artikel 209a i Fördraget om Europeiska unionen, som trädde i kraft den 1 november 
1993, skall medlemsstaterna bekämpa bedrägeri som skadar gemenskapens ekonomiska 
intressen med samma resurser och samma kraft som om det gällde deras egna ekonomiska 
intressen, och med kommissionens hjälp organisera ett nära samarbete mellan nationella 
myndigheter. 
Bestämmelserna i fördraget preciseras av förordningarna lör olika sektorer i sekundärrätten. 
1. Kontrollerna 
Varje politik som inför åtgärder med ekonomiska konsekvenser förutsätter tillämpning av 
ett effektivt kontrollsystem. Kontrollerna ska i första hand utföras under de nationella 
myndigheternas ansvar. Kommissionens roll fastställs i fördraget, i synnerhet artikel 155 
och artikel 205, och anges närmare i förordningar för olika sektorer. Framför allt måste 
kommissionen säkerställa att förfarandena för insamling av gemenskapsintäkterna 
genomförs korrekt och att budgetmedlen används på ett riktigt sätt. 
Medlemsstaternas skyldigheter fastställs enligt följande: 
180 Se i dessa frågor kapitel 2 avsnitt 1, punkten om underrättelsetjänsten, s.22. 
80 
181 För de traditionella egna medlen anges i artikel 18.1 i förordning (EEG, EURATOM) 
nr 15 52/8*9 m medlemsstatens skyldigheter i fråga om inkassering och kontroll av dessa 
intäkter. I artikel 18.2 ges kommissionen möjlighet att delta i de kontroller som 
medlemsstaterna utför (samfällda kontroller) medan det i artikel 18.3 föreskrivs att 
kommissionen själv kan utföra kontroller på plats, genom vederbörligen bemyndigade 
tjänstemän, och med deltagande av nationella ämbetsmän (autonoma kontroller). 
För utgifterna i EUGFJ:s garantifond preciseras i artikel 8 i förordning (EEG) nr 
729/70182, de skyldigheter som åligger medlemsstaterna för att tillförsäkra riktigheten i 
de verksamheter som finansieras av fonden. I artikel 9.2 bemyndigas kommissionen att 
delta i de kontroller och utredningar som utförs av medlemsstaterna inom denna ram 
(samfällda kontroller,), i punkt 1 i samma artikel fastställs kommissionens behörighet 
att utföra de kontroller som dendömer vara av värde (autonoma kontroller). Dessutom 
ges i förordning (EEG) nr 595/91 "" kommissionen möjlighet (artikel 6.1) att ålägga en 
medlemsstat att genomföra viss utredning i form av samfällda kontroller bedrivna under 
överinsyn av nationella tjänstemän. 
För strukturfonderna gäller artikel 23.1 i förordning (EEG) nr 4253/88,184 ändrad genom 
förordning (EEG) nr 2082/93, 185även för kontrollen av ett korrekt förlopp av de åtgärder 
som finansieras av gemenskapen. I artikel 23.2 första stycket ges kommissionen rätt att 
på plats kontrollera vissa av dess insatser (autonoma kontroller), i det tredje stycket 
bemyndigas kommissionen att beordra en medlemsstat att utföra kontroller vid vilka 
ämbets- eller tjänstemän från dess egna avdelningar kan delta (samfällda kontroller). 
För sammanhållningsfonden liksom för strukturfonderna gäller artikel 12.1 i förordning 
(EG) nr 1164/94186 för kontrollen av insatser som finansieras av gemenskapen. I artikel 
12.4 bemyndigas kommissionen att på plats kontrollera vissa projekt som finansieras av 
fonden. Artikel G gör det möjligt för kommissionen att beordra en medlemsstat att 
utföra en kontroll på plats vid vilken ämbets- eller tjänstemän från de egna 
avdelningarna får delta. 
Andra specialförordningar har särskilda bestämmelser i fråga om kontroll, i synnerhet 
inom vinodlingssektorn och sektorn för frukt och grönsaker. 
Slutligen bemyndigas kommissionens styrekonom i artikel 24 i budgetförordningen av 
den 21 december 1977, tillämplig på gemenskapens allmänna budget, att kontrollera 
underlagen för utgifter och intäkter, vid behov även på plats. 
EGT nr L 155, 7.6.1989. 
182 EGT nr L 94, 28.4.1970 
183EGT nr L 67, 14.3.1991 
184EGT nr L 374, 31.12.1988 
185EGT nr L 193, 31.7.1993. 
186EGT nr l. 130, 25.5 1994. Denna förordning ersätter rådets förordning (EEG) nr 792/93 som inrättar det finansiella sammanhällningsinstrumentet. 
2. Rapporter 
På grundval av sina kontrollskyldigheter åläggs medlemsstaterna att avslöja och beivra varje 
fall av bedrägeri eller oegentlighet, och att informera kommissionen om dessa fall samt 
vidtagna åtgärder. Denna information krävs för att kommissionen ska kunna utöva sitt 
samordnings-, övervaknings- och analysuppdrag i syfte att förbättra skyddet och stötta 
medlemsstaternas behöriga myndigheter i deras operativa arbete. 
Medlemsstaternas rapporteringsskyldighet beträffande bedrägerifall som upptäckts av deras 
nationella myndigheter beskrivs närmare i rådets förordningar för respektive område: 
. för traditionella egna medel (tullavgifter och jordbruksavgifter), förordning (EEG, 
Euratom) nr 1552/89, artikel 6.3; 
- för utgifterna frän EUGFJ:s garantisektion, förordning (EEG) nr 595/91, artiklarna 3 och 
5; 
. för strukturfonderna, förordning (EEG) nr 4253/88, artikel 23.1; 
. för det finansiella sammanhållningsinstrumentet, omvandlat till sammanhållningsfonden 
sedan den 26 maj 1994, förordning (EG) nr 1164/94, artikel 12.1-2; 
. för rapportering av information som framkommit inom ramen för det ömsesidiga 
biståndet mellan medlemsstaterna rörande tull- och jordbruksområdena, förordning 
(EEG) nr 1468/81187, artiklarna 14, 14a och 19 (för beskrivningen av de operativa 
delarna vid misstankar om bedrägeri eller oegentligheter) 
EGT nr L 144, 2.6.1981. 
82 
BILAGA 2: FÖRTECKNING ÖVER GRATIS UPPRINGNINGSNUMIVIER I 
MEDLEMSSTATERNA 
Belgien: 080012426 
Danmark: 80018495 
Frankrike: 05917295 
Förenade kungariket:0800963595 
G rekland: 008003212595 
Irland: 1800553295 
Italien: 167878495 
Luxemburg: 08003595 
Nederländerna:060224595 
Portugal: 0505329595 
Spanien: 900993295 
Tyskland: 0130820595 
83 
rABLbl XLS 
MEDLEMSSTATERNAS RAPPORTER OM 
OEGENTLIGHETER EUGFJ - GARANTI 1994 '*' 
BELOPP I ECU 
RAPPORTERADE 
190.997.081 
106.106 
16.843 
33.186 
3.163.360 
562.975 
23.369.701 
26.754.202 
16.815.274 
43.748.798 
23.711.896 
74.957.490 
7.675.456 
411.912.368 ÅTERVUNNET 
5.137.401 
101.400 
0 
33.186 
293.460 
62.495 
568.214 
1.845.082 
1.532.764 
3.593.496 
3.088.676 
4.782.451 
545.271 
21.583.896 
O Luxemburg rapporterade : inga oegentligheter / Belgien och Grekland är representerade endast for 1+2+3 kvartalet 1994. 
Oegentligheter] FALL I SUMMA 
början IANMÄLDAIANMÄLDA 
okänt 
1983 
1984 
1985 
1986 
1987 
1988 
1989 
1990 
1991 
1992 
1993 
1994 11% 
<1% 
<1% 
<1% 
1% 
1% 
4% 
7% 
12% 
16% 
17% 
20% 
10% 46% 
<1% 
<1% 
<1% 
1% 
<1% 
6% 
7% 
4% 
11% 
6% 
19% 
2% 
TOTALT | 100% | 100 t | 
16/09/95 
1 
TABLE2.XLS 
MEDLEMSSTATERNAS RAPPORTER OM OEGENTLIGHETER 
TRADITIONELLA EGNA MEDEL 1994 
( endast första och andra kvartalet 1994) 
i ANMÄLDA I ANMÄLDA I 
|| FALL I BELOPP (ecu) | 
IBELGIEN 45 16.013.024 
DANMARK 11 540.235 
TYSKLAND 727 29.264.095 
GREKLAND 10 1.442.947 
SPANIEN 35 5.157.635 
FRANKRIKE 74 9.482.976 
IRLAND 10 616.050 
ITALIEN 81 24.061.295 
NEDERLÄNDERNA 7 2.057.179 
PORTUGAL 20 637.380 
[FÖRENADE KUNGAfJl 201 | 22.621.1891 
| TOTALT J 1.221 | 111.894j)05| | ANMÄLDA | ANMÄLDA | 
| FALL I BELOPP | 
I 4% II 14% | 
1% 0% 
60% 26% 
1% 1% 
3% 5% 
6% 8% 
1% 1% 
7% 22% 
1% 2% 
2% 1% 
| 16% || 20% | 
| 100% l 100% | 
Tabell 3 
STRUKTURFONDER OCH K1NANSIERINCSORCAN 
Rapporterade fall under artikel 3 i förordning (EEG) nr 1681/94 
3:e kvartalet 1994 
Rapporterade fall under artikel 23 i förordning (EEG) nr 4253/88 
1990 - 30.06.1994 
Antal fall per medlemsstat 
Belgien 
Danmark 
lysklaud 
Grekland 
Spanien 
Frankrike 
Irland 
Italien 
Luxemburg 
Nederländerna 
Portugal 
l örenade kungarik 
TOTALT EUGJF 
Struktur 
9 
7 
9 
1 
1 
5 
0 
12 
2 
4 
50 ESF 
0 
3 
25 
10 
1 
0 
0 
2 
0 
41 ERUF 
0 
0 
0 
1 
1 
0 
0 
2 
4 
8 FIUF 
0 
0 
0 
5 
0 
0 
0 
0 
5 Sammanhållnings­
fondens fln.org. 
0 
0 
0 
-TOTALT 
9 
10 
34 
17 
3 
5 
0 
12 
6 
8 
104 
0 = Inga fall rapporterade 
HEIGJF-Strukt DESF BERUF DFU'F BSammanhallningsfondensfin.org. I 
Eftersom ny lagstittning nyligen har införts ( förordning (EEG) nr 1681 94, se kap.l, avdelning 2, punkt 3) 
har ett antal medlemsstater ännu inte sänt in sina rapporter 
Tabell 4 
STRUKTURFONDER OCH KINANSIKRINCSORCiAN 
Rapporterade fall enligt artikel 3 i förordning (EEG) nr 1681/94 
3:e kvartalet 1994 
Rapporterade fall enligt artikel 23 i förordning (EEG) nr 4253/88 
1990 - 30.06.1994 
Belopp i ecu per medlemsstat 
Belgien 
Danmark 
lyskland 
(irekland 
Spanien 
Frankrike 
Irland 
Italien 
I ,u\emburg 
Nederländerna 
Portugal 
förenade kungarik 
TOTALT EUGFJ 
Struktur 
122.291,00 
57.701.71 
70.648,00 
60.539,00 
248.132.00 
43.006,00 
0.00 
128.845.00 
22.711.85 
261.119.00 
1.014.993,56 ESF 
0,00 
326.171,79 
763.668,70 
384.256,54 
392.715,00 
0.00 
0,00 
35.583.20 
0,00 
1.902.395,22 ERUF 
0,00 
0,00 
0.00 
24.866,32 
283.949.00 
0.00 
0,00 
294.900,57 
165.532,00 
769.247,89 FIUF 
0,00 
0,00 
0,00 
1.692.580,00 
0,00 
0.00 
0,00 
0,00 
1.692.580,00 Sammanhållni| TOTALT 
fin.org. 
0,00 
0.00 
0,00 122.291,00 
383.873,50 
834.316,70 
2.162.241,86 
924.796,00 
43.006,00 
0.00 
128.845,00 
353.195.61 
426.651,00 
5.379.216,68 
Inga fall rapporterade 
2.500.000 
2.000.000 
1.500.000 
1.000.000 
500.000 
BEIGFJ-Strukt. DESF BERIT DFIUF DSammanhalhiingsfondensfin.org. 
Eftersom ny lagstiftning nyligen har införts ( förordning (FEG) nr 1681 94. se kap.l. avdelning 2. punkt 3) 
har ett antal medlemsstater ännu inte sänt in sina rapporter 
X 
Figur 1 
Fall anmälda av medlemsstaterna 
för perioden 1991 -1994 per år 
Egna medel 
.•1991. 
B 1992 
• 1993 
• 1994 AR 
1991 
1992 
1993 
1994 Antal fall 
702 
1 116 
1.254 
1.223 
(de första 6 månaderna) 
TOTALT 4.295 Belopp 
(miljoner ecu) 
117 
95 
180 
112 
504 • 1991 
• 1992 
• 1993 
• 1994 
Sums involved 
(Million ECU) 
UTGIFTER EUGFJ:s GARANTISEKTION 
AR 
1991 
1992 
1993 
1994 
TOTALT Antal fall 
600 
1.028 
1.284 
1.597 
4.509 Belopp 
(miljoner ecu) 
121 
109 
300 
412 
942 • 1991 
B1992 
• 1993 
• 1994 
Sums involved 
(million ECU) 
Figur 2 
Fall anmälda av medlemsstaterna för perioden 1991 -1994 per medelmsstat 
Egna medel och utgifter 
Egna mrtal 
UtgHtar Antal fall 
BE DK DE EL ES FR IR IT LU NL 
328 86 1 548 66 192 544 32 408 2 44 
119 221 546 327 519 389 65 955 0 428 PO UK TOTALT 
84 961 4.296 
270 670 4.609 
BE DK DE EL ES FR IR IT LU NL PO UK 
Belopp (miljoner ecu) 
Egna madtl 
Utgifter BE 
49 
11 OK DE 
7 171 
11 66 EL ES 
3 14 
87 83 FR 
54 
54 IT 
92 
561 LU 
0 
0 NL 
10 
23 PO 
3 
15 UK TOTALT 
92 603 
27 943 
300 
• -I • •• Ii • Utgifter 
] • Egna medel 
-_• -+- — --t •"••"•H--1"""""~-f-""""""H BE DK DE EL ES FR IR IT LU NL PO UK 
C) 1994 siffrorna for egna medel 1994 galler endast de första sex månaderna 
Figur 3 
TRADITIONELLA EGNA MEDEL 
Rapporter från medeknsstaterna för perioden 1991 - 94* 
per typ av medel 
Antal fall 
Ar 
1991 
1992 
1993 
1994 
Tola» Tu» 
246 
523 
540 
551 
1.860 Antidumping avgiftar 
25 
29 
47 
20 
121 Jordbruksavgifter 
9 
215 
82 
376 
682 422 
351 
585 
274 
1.632 Totalt 
702 
1.118 
1.254 
1.221 
4.295 
1400 
1200 
1000 ' 
800 
600 -
400 -
200 -
0 +-
1991 '*UI' i»V*1 '! 
*KTlll^ri|to»,JM 
1992 1993 1994 
I Customs duties • Anti-dumping duties O Agricultural levies O Indeterminate ) 
Belopp (miljoner ecu) 
200 
180 
160 
140 
120 
100 
30 
60 
40 
20 
0 Ar 
1991 
1992 
1993 
1994 
Totalt 15 
24 
63 
44 
S^f'Sll'l;^ Antl-dumplng avgiftar 
3 
8 
5 
2 
18 
••••""" r"" "li" ••"' " '•" Jordbruksavglfter 
2 
35 
53 
32 
122 96 
28 
60 
35 
219 TotaN 
116 
95 
181 
113 
505 
1991 1992 1993 1994 
(') 1994: siffrorna gäller endast de första sex månaderna 
Figur 4 
EUGFJ GARANTISEKTIONEN 
Medlemsstaternas rapporter 1991 -1994 
per kategori jordbruksutgift 
Antal fall 
AR 
1991 
1992 
1993 
1994 
TOTALT 
800 
700 
600 
500 
400 
300 
200 
100 BIDRAG 
181 
213 
299 
365 
1.058 STÖD - VEGETABILIER 
198 
589 
606 
800 
2.193 
É Ja I STOD - ANIMALIEPRODUKTER 
221 
226 
379 
432 
1.258 TOTALT 
600 
1.028 
1.284 
1.597 
4.509 
• BIDRAG 
OSTÖD-
VEGETABILIER 
OSTÖD-
ANIMALIEPRODUK; 
1991 1992 1993 1994 
AR 
1991 
1992 
1993 
1994 Belopp (miljoner ecu) 
BIDRAG STÖD • VEGETABILIER 
78 34 
18 86 
173 94 
233 164 STOD - ANIMALIEPRODUKTER TOTALT 
9 121 
5 109 
35 302 
15 412 
TOTALT 502 378 64 944 
B BIDRAG 
DSTÖD-
VEGETABILIER 
• STÖD-
ANIMALIEPRODU 
KTER 
1991 1992 1993 1994 
W 
TABLE5.XLS 
Oegentligheter rapporterade av medlemsstaterna under 1991-1993 (miljoner ecu) 
i förhållande till landets anslag från EUGFJ:s garantifond. 
Oegentligheter 
Ar 1991 
Ar 1992 
Ar 1993 
Totalt B 
0,8 
2,0 
7,0 
9,8 DK 
1,4 
1,2 
4,8 
7,4 D 
5,0 
7,2 
20,3 
32,5 GR 
0,1 
1,3 
82,4 
83,8 E J 
1,3 
4,0 
4,6 
9,9 F 
5,8 
6,7 
35,9 
48,4 IRL 
2,9 
1,0 
1,1 
5,0 I 
94,6 
68,9 
129,5 
293,0 L 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 NL 
3,6 
6,6 
6,0 
16,2 P 
0,1 
3,8 
4,8 
8,7 UK 
5,4 
6,3 
3,7 
15,4 
% av anslagen 0,24% 0,20% 0,22% 1,17% 0,09% 0,23% 0,11% 1,92% 0,00% 0,23% 0,71% 0,21% 
Oegentligheter rapporterade av medlemsstaterna under 1991-1993 (miljoner ecu) 
i förhållande till de egna medel som kommer från landet. 
Oegentligheter 
Ar 1991 
Ar 1992 
Ar 1993 
Totalt B 
3,2 
9,9 
20,1 
33,2 DK 
0,9 
3,4 
2,0 
6,3 D 
75,2 
23,2 
43,8 
142,2 GR 
1,0 
0,4 
0,4 
1,8 E 
1,4 
0,6 
6,9 
8,9 F 
13,5 
12,7 
17,8 
44,0 IRL 
0,2 
4,4 
2,8 
7,4 I 
3,0 
19,2 
46,2 
68,4 L 
0,0 
0,0 
0,0 
0,1 NL 
0,4 
1,3 
5,8 
7,5 P 
0,4 
1,2 
0,7 
2,3 UK 
17,7 
18,1 
33,8 
69,5 
% av anslagen 1,23% 0,78% 1,19% 0,33% 0,41% 0,85% 1,50% 1,73% 0,21% 0,17% 0,38% 0,94% 
Tabell 6 
ANTAL FALL OCH DERAS EKONOMISKA INVERKAN FÖRDELAT PA OMRÅDE (1995) 
ANTAL FALL 
KALLA 
Medlemsstaternas rapporter 
Komissionsundersökningar 
Ömsesidigt stöd 
KÄLLA 
Medlemsstaternas rapporter 
Kommissionsundersökningar 
Ömsesidigt stöd JORDBRUK STRUKTURFONDERNA 
1597 
26 42 
34 
EKONOMISK INVERKAN (miljoner ecu) 
JORDBRUK STRUKTURFONDERNA 
412 1,5 
72 16 ANDRA UTG. 
16 
ANDRA UTG. 
23 EGNA MEDEL 
1221 
23 
122 
EGNA MEDEL 
112 
107 
181 
Egna medel: endast första halvåret 
450 
400 
350 
300 < 
250 
200 • 
150 • 
100 : 
50 -
0-EKONOMISK INVERKAN 
W Ömsesidigt stöd 
Kommissionsundersökningar 
KALLA 
Äjjsa/ Medlemsstaternas rapporter 
OMRÅDE 
^ 
TABLE7 XLS 
MEDDELANDEN FRÅN MEDLEMSSTATERNA OM OEGENTLIGHETER 
EUGFJ - GARANTIFONDEN 1994 (*) 
ÅTGÄRDER 
TOTALT 
OST- bidrag 
VINODLINGAR - slutlig nedläggning 
MJÖLK - rak medansvarsavgift 
OXKÖTT - lagring 
SMÖR - bidrag 
TACKOR OCH GETTER - bidrag 
TOBAK 
SPANNMÅL - andra interventionsåtgärder 
POTATISSTÄRKELSE - bidrag 
SPANNMÅL - medansvarsavgift 
BOMULL - produktionsstöd 
SKOLMJÖLK 
UTSÄDE - produktionsstöd 
PRODUKTER UTANFÖR BILAGA 2 - bidrag 
VIN - destillering 
TOMATER - stöd för bearbetning 
UTTAGEN JORDBRUKSMARK - bidrag 
CITRl SFRUKTJUICER - ekonomisk ersättning 
MEJERIPRODUKTER - bidrag 
KORN - bidrag 
OXKÖTT - interventionsåtgärder 
TORKAT FODER - produktionsstöd 
VINPRODUKTER - bidrag 
OXKÖTT - bidrag 
OLIVOLJA - konsumtionsstöd 
SPANNMÅL - lagring 
SPANNMÅL - bidrag 
TOTALT FALL 
RAPPORTERADE 
512 
21 
7 
36 
6 
8 
127 
1 
41 
16 
53 
14 
61 
11 
64 
17 
25 
241 
4 
14 
5 
2 
34 
20 
68 
141 
16 
32 
1.597 VSLUTAD 
211 
11 
0 
9 
0 
3 
16 
0 
0 
12 
27 
0 
41 
1 
34 
0 
3 
76 
1 
7 
0 
1 
12 
3 
16 
17 
0 
6 
507 INLEDD/ 
301 
10 
7 
27 
6 
5 
111 
1 
41 
4 
26 
14 
20 
10 
30 
17 
22 
165 
3 
7 
5 
1 
22 
17 
52 
124 
16 
26 
1.090 BELOPP 1 ECU 
RAPPORTERADE 
16.718.351 
1.089.151 
1.110.256 
1.176.255 
1.313.251 
1.390.990 
1.497.138 
1.501.590 
1.722.657 
1.785.392 
1.911.518 
1.995.479 
2.136.927 
2.189.815 
2.260.328 
2.372.848 
2.909.326 
3.273.050 
3.350.071 
3.709.521 
4.502.880 
4.691.622 
5.569.943 
20.485.450 
53.217.980 
60.378.408 
65.414.319 
142.237.8521 
411.912.368 | ÅTERVUNNET 
3.896.197 
283.085 
0 
246.425 
0 
1.197.844 
141.129 
0 
0 
310.751 
497.407 
0 
714.746 
54.489 
629.308 
0 
151.234 
162.160 
0 
73.130 
0 
65.672 
262.696 
0 
410.582 
2.661.996 
4.840.740 
4.984.305 
21.583.896 | ATT ÅTERVINNA 
12.822.154 
806.066 
1.110.256 
929.830 
1.313.251 
193.146 
1.356.009 
1.501.590 
1.722.657 
1.474.641 
1.414.111 
1.995.479 
1.422.181 
2.135.326 
1.631.020 
2.372.848 
2.758.092 
3.110.890 
3.350.071 
3.636.391 
4.502.880 
4.625.950 
5.307.247 
20.485.450 
52.807.398 
57.716.412 
60.573.579 
137.253.547 
390.328.472 
(*) Luxemburg rapporterad* : inga oagantlighater / Balgton och Grekland är representerad* andastfor 1+2+3 kvartelat 1994. 
18/09/95 TABLE8.XLS 
MEDDELANDEN FRÄN MEDLEMSSTATERNA OM OEGENTLIGHETER 
EUGFJ • GARANTIFONDEN 1994 (*) 
KONTROLLMETOD 
Diverse metoder (totalt) 
TULLKONTROLL 
LANTBRUKSINSPEKTION 
RUTINKONTROLL 
SKATTEKONTROLL 
STICKPROVSANALYS 
RÄTTSLIG UNDERSÖKNING 
GEMENSKAPSINITIATIV 
EX POST DOKUMENTKONTROLL FALL 
ANMÄLDA 
317 
84 
102 
303 
44 
55 
11 
19 
662 
TOTALT I 1.597 AVSLUTADE 
f55 
36 
33 
96 
6 
16 
0 
2 
163 INLEDD/I 
162 
48 
69 
207 
38 
39 
11 
17 
499 BELOPP I ECU 
I ANMÄLDA 
32.119.094 
11.443.717 
12.558.778 
24.144.948 
30.469.760 
43.086.972 
49.483.159 
63.512.818 
145.093.122 ÅTERVUNNET 
3.825.888 
680.348 
1.360.404 
524.514 
117.374 
191.089 
0 
5.219.411 
9.664.868 
507 11.0901 411.912.368) 21.583.896 ATT ÅTERVINNA 
28.293.206 
10.763.369 
11.198.374 
23.620.434 
30.352.386 
42.895.883 
49.483.159 
58.293.407 
135.428.254 
390.328.472 
(*) Luxemburg rapporterade: inga oegentligheter / Belgien och Grekland är representerade endast för 1+2+3 kvartalet 1994. 
MEDDELANDEN FRÄN MEDLEMSSTATERNA OM 
OEGENTLIGHETER EUGFJ - GARANTIFONDEN 1994 (*) 
(Procentsatser) 
KONTROLLMETOD FALL 
ANMÄLDA 
Diverse metoder (totalt) j 20% 
TULLKONTROLL 5% 
LANTBRUKSINSPEKTION 6% 
RUTINKONTROLL I 19% 
SKATTEKONTROLL I 3% 
STICKPROVSANALYS I 3% 
RÄTTSLIG UNDERSÖKNING 1% 
GEMENSKAPSINITIATIV I 1% 
EX POST DOKUMENTKONTROLL 41% 
TOTALT 100% BELOPP 
ANMÄLDA 
8% 
3% 
3% 
6% 
7% 
10% 
12% 
15% 
35% 
100% 
18/09/95 TABLE9 XLS 
MEDLEMSSTATERNAS RAPPORTER OM OEGENTLIGHETER 
TRADITIONELLA EGNA MEDEL 
period : 1991 -1994 (första och andra kvartalet) 
BELGIEN 
DANMARK 
TYSKLAND 
GREKLAND 
SPANTEN 
FRANKRIKE 
IRLVND 
ITALIEN 
LUXEMBURG 
NEDERLÄNDERNA 
PORTIGAL 
FÖRENADE Kl NGAF 
TOTALT FALL 
anmälda 
328 
86 
1.548 
66 
192 
544 
32 
408 
2 
44 
84 
961 
4.295 avslutade 
203 
41 
115 
0 
15 
9 
13 
41 
1 
1 
39 
224 
702 inledda 
125 
45 
1.433 
66 
177 
535 
19 
367 
1 
43 
45 
737 
3.593 BELOPP I ECl 
anmälda 
49.205.846 
6.848.827 
171.442.258 
3.223.998 
14.051.855 
53.500.248 
8.001.875 
92.474.916 
85.220 
9.513.448 
2.969.940 
92.167.252 
503.485.683 återvunnet 
7.267.239 
2.799.554 
7.715.408 
0 
1.025.938 
5.093.467 
1.183.211 
654.257 
45.417 
122.232 
579.444 
1.844.104 
28.330.271 att återvinna 
41.938.607 
4.049.273 
163.726.850 
3.223.998 
13.025.917 
48.406.781 
6.818.664 
91.820.659 
39.803 
9.391.216 
2.390.496 
90.323.148 
475.155.412 
FALL BELOPP 
anmälda anmälda 
BELGIEN 8% 10% 
DANMARK 2% 1% 
TYSKLAND 36% 34% 
GREKLAND 2% 1% 
SPANIEN 4% 3% 
FRANKRIKE 13% 11 % 
IRLAND 1% 2% 
ITALIEN 9% 18% 
LUXEMBURG 0% 0% 
NEDERLÄNDERNA 1% 2% 
PORTUGAL 2% 1% 
FÖRENADE KUNGAI 22% 18% 
TOTALT 1 100% J 100%] | % AV ANMÄLT BELOPP 
återvunnet att återvinna 
15% 85% 
41% 59% 
5% 95% 
0% 100% 
7% 93% 
10% 90% 
15% 85% 
1% 99% 
53% 47% 
1% 99% 
20% 80% 
2% 98% 
| 6% J 94% 
18/09/95 TABLE10.XLS 
MEDDELANDEN FRÅN MEDLEMSSTATERNA OM OEGENTLIGHE 
EUGFJ - GARANTIFONDEN 1991-1994 (*) 
BELGIEN 
DANMARK 
TYSKLAND 
GREKLAND (**) 
SPANIEN 
FRANKRIKE 
IRLAND 
ITALIEN 
NEDERLÄNDERNA 
PORTUGAL 
FÖRENADE KUNG/ 
TOTALT FALL 
anmälda 
119 
221 
546 
327 
519 
389 
65 
955 
428 
270 
670 
4.509 AVSLUTADE INLEDDA 
58 
175 
265 
65 
218 
254 
48 
108 
331 
38 
466 
2.026 61 
46 
281 
262 
301 
135 
17 
847 
97 
232 
204 
2.483 BELOPP I ECU 
anmälda 
11.450.094 
10.503.868 
66.217.645 
86.353.034 
82.746.803 
54.252.457 
5.507.529 
560.685.454 
22.621.210 
14.961.534 
26.774.056 
942.073.684 ÅTERVUNNET 
734.154 
4.908.684 
12.301.686 
(**) 58.267.596 
2.263.922 
17.282.240 
2.137.890 
35.748.902 
11.093.595 
1.037.472 
11.006.035 
156.782.176 ATT ÅTERVINNA 
10.715.940 
5.595.184 
53.915.959 
28.085.438 
80.482.881 
36.970.217 
3.369.639 
524.936.552 
11.527.615 
13.924.062 
14.825.247 
784.348.734 
(*) Luxemburg rapporterade : inga oegentligheter / EJelgien och Grekland är representerade endast för 1+2+3 kvartalet 1994. 
(**) 56 miljoner ecu har återvunnets av Kommissionen i bokslutet 1991. 
Fall Summa 
._„__.__««___=_ anrcrålda | anmälda 
BELGIEN 3% 1% 
DANMARK 5% 1% 
TYSKLAND 12% 7% 
GREKLAND (*) 7% 9% 
SPANIEN 12% 9% 
FRANKRIKE 9% 6% 
IRLAND 1% 1% 
ITALIEN 21% 60% 
NEDERLÄNDERNA 9% 2% 
PORTUGAL 6% 2% 
FÖRENADE KUNG/i 15% 3% 
J TOTALT j 100% j ijÖjjT % av anmält belopp 
återvunnet att återvinna 
I 6% I 94% 
47% 53% 
19% 81% 
66% 33% 
3% 97% 
32% 68% 
39% 61% 
6% 94% 
49% 51% 
7% 93% 
41% 55% 
| 17% l 83% """ 
UTNYTTJANDE A VANSLAG - 1994 Tabell 12 
BUDGET 
ARTIKEL. POST 
A 2554 
A 3530 RUBRIK 
Konferenser, kongresser och möten i 
samband med aktiviteter för 
sammanslutningar av advokater i 
gemenskapen för skydd av dess ekonomiska 
intressen 
Enhet för samordning av 
bedrägeribekämpning FINANSIERADE ÅTGÄRDER 
Seminarier, möten och kurser i 
medlemsstaterna 
- Möten, seminarier, utredningar 
- Databaser TILLGÄNGLIGA 
ANSLAG 
(INRÄKNAT 
ÖVERFÖRINGAR) 
240.000 
104.000 ÅTAGANDE 
N 
239.999 
102.095 
14.595 
87.500 UTNYT 
TJANDE 
GRAD 
(%) 
100 
98.2 ÖVERFÖ 
RTNGAR 
FRÅN 
1993 
130.997 
85.280 BETALNIN 
GAR 
ENLIGT 
ÖVERFÖRI 
NGAR 
FRÄN 1993 
120.277 
91.8°o 
62.939 
"3.8% 
•-!> 
A 3531 Kontroller, utredningar och analyser i 
samband med bedrägcribekämpning - Förordn. (EEG) nr 4045/89 
- Rättsseminarier och utredningar 
- Tull och momsseminarier 
- Utredningar tull + indirekt 
beskattning 
- Utredningar och uppdrag 
- Övriga seminarier 
- Rapportering om 
bedrägeribekämpning 
- Analyser 
- Datasystem och databaser(IRENE 
och Pre-IRENE. DAF) 
- Bidrag 
- Förlikningsorgan (EUGFJ) 
- SCENT 4.145.000 4.103.478 
1.690.000 
199.975 
462.848 
49.500 
250.770 
13.560 
50.000 
18.766 
256.900 
587.000 
414.040 
110.119 99 2.473.019 1.618."6 
65.5° o 
A 3532 Bedrägeribekämpning i textilsektorn 800.000 
- Seminarier, utredningar 
- Bidrag 
- Medfinansierina av forskningsenhet 799.901 
449.901 
50.000 
300.000 99.9 376.695 514.126 
83.4° o 
TOTALT FÖR ÖVERFÖRING 5.289.000 5.245.473 
BUDGET 
ARTIKEL. 
POS! RUBRIK FINANSIERADE ÅTGÄRDER 
ÖVERFÖRT 
A 355 
Bl.360 
B2.102 
B2.111 Europeiskt nätverk för 
dokumentation, samordning och 
utredning för kontroll av 
gränsöverskridande brottslighet 
och bedrägerier 
Åtgärder för bekämpning av 
bedrägerier som berör EUGFJ -
garantisektionen 
Åtgärder för bekämpning av 
EUGFJ - utvecklingssektionen 
Åtgärder för bekämpning av 
bedrägerier som berör FIUF Inrättande av en stiftelse under 
nederländsk lag (nätverkets rättsliga 
struktur) omfattande fem länder: DT I. 
GR. L NL. 
- Förordn. (EEG) nr 307/91 
- Förordn. (EG) nr 165/94 (Fjärranalys) 
- Fjärranalys (bilder) 
- Förordn. (EEG) nr 3508/92 (integrerat 
system för administration och kontroll. 
IACS) 
- Integrerat system (landregister) 
- Expertkostnader (IACS) 
- Tekniska utredningar TILLGÄNGLI 
GA ANSLAG 
(INRÄKNAT 
ÖVERFÖRTN 
GAR) 
5.289.000 
symboliskt 
anslag 
78.000.000 
200.000(*) 
50.000(*) ÅTAGANDEN 
5.245.000 
75.920.652 
10.000.000 
12.000.000 
1.518.475 
50.000.000 
322.061 
200.300 
1.879.816 
-
-UTNYTTJAN 
DEGRAD 
97.33 
-
-ÖVERFÖRINGAR 
FRÄN 1993 
30.624.834 BETALNING 
AR ENLIGT 
ÖVERFÖRIN 
GAR FRÄN 
1993 
375.000 
100% 
15.024.860 
49.1% 
B2.121 
B2.131 Åtgärder för bekämpning av 
bedrägeier som berör ERUF 
Åtgärder för bekämpning av 
bedrägerier som berör ES F 
TOTALT FÖR ÖVERFÖRING 300.000(*) 
200.000(*) 
84.039.000 15.000 
100.000 
81.281.125 . 5 
50 
(*) Anslagen infördes i reserv B0.40 (med symboliska anslag i rubrikerna).De kunde endast överföras till rubrikerna efter beslut av budgetmyndigheten på grundval av en rapport 
från kommissionen (Gen. sekr/Bedrägeribekämpningsenheten). Då detta beslut inte fattades förrän sent i november var ett optimalt utnyttjande för 1994 inte möjligt. 
BUDGET 
ARTIKEL. 
POST RUBRIK FINANSIERADE ÅTGÄRDER 
ÖVERFÖRT 
B2.5110 
B2.519 Inspektion inom jordbruket 
Kampanj mot bedrägerier inom 
jordbruket - Kontroller och analyser 
- Byråer för olivolja 
- Uppdrag, utredningar 
- Fjärranalys (mjukvara) 
- Utredningar, analyser, 
kontroller 
- Expertkostnader 
- Fältresursers (Gen. 
sekr./Bedrägeribekämpningsenh 
eten) 
- Inköp av diverse utrustning TILLGÄNGLIG 
A ANSLAG 
84.039.000 
28.500.000 
2.500.000 ÅTAGANDEN 
81.281.125 
12.217.000 
217.000 
12.000.000 
637.038 
56.229 
138.214 
138.750 
30.000 
260.000 
13.845 UTNYTTJANDE 
GRAD 
(%) 
42:9 
25,5 ÖVERFÖRINGAR 
FRÅN 1993 BETALNINGA 
R ENLIGT 
ÖVERFÖRING 
AR.FRÄN W93 
v: 
B5.305I 
B6.840 
B7.530 Handlingsprogram för gemenskapen 
om yrkesutbildning för 
tulltjänsteman (Matthacus) och 
tjänstemän inom 
skatteförvaltningarna (Matthaeus-
Tax) 
Åtgärder för bedrägeribekämpning 
inom sektorn för forskning med 
kostnadsdelning 
Åtgärder för bedrägeribekämpning 
inom samarbetssektorn - Matthaeus 
- Matthaeus-Tax 
TOTALT 2.900.000 
50.000H 
symboliskt 
anslag 
117.989.000 2.899.985 
2.305.880 
594.105 
* 
97.035.148 100 
" 
82,2 885.469 520.159 
58.'% 
(*) - Anslagen infördes i reserv B0.40 (med symboliska anslag i rubrikerna).De kunde endast överföras till rubrikerna efter beslut av budgetmyndigheten på grundval av en rappon 
från kommissionen (Gen. sekr/Bedrägeribekärnpningsenheten). Då detta beslut inte fattades förrän sent i november var ett optimalt utnyttjande för 1994 inte möjligt. 
Tabell 13 
BUDGETPOST AO-3531 - ANVÄNDNING AV BUDGETANSLAG 1994 (GD VI andel)* 
URSPRUNGLIGT ANSLAG GD VI = 2 880 miljoner ecu 
SLUTLIGT ANSLAG GD VI EFTER FÖRDELNING = 2 250 miljoner ecu 
US 
BE 
DK 
DE 
EL 
ES 
FR 
IRL 
IT 
LU 
NL 
PT 
UK 
TOT. REG. 4045M9 
BUDGET 
0,150 
0,150 
0.300 
0.150 
0.300 
0.300 
0.150 
0,300 
0.030 
0.300 
0.150 
0.300 
2.580 Användning 
C P % 
a b b/a 
0,072 
0,134 
0,298 
0,114 
0.295 
0.291 
0.029 
0,133 
0,000 
0.130 
0.150 
0.044 
1.690 0,053 
0,100 
0,211 
0,042 
0,222 
0.216 
0.022 
0,000 
0,000 
0.064 
0.106 
0.033 
1.068 74% 
75% 
71% 
36% 
75% 
74% 
74% 
0% 
0% 
50% 
71% 
75% 
63% ANDRA VERKSAMHETER f *) (1) 
BUDGET 
/ 
/ 
/ 
/ 
/ 
/ 
/ 
/ 
/ 
/ 
/ 
/ 
0,300 Användning 
C P % 
a b b/a 
/ 
/ 
/ 
/ 
/ 
/ 
/ 
/ 
/ 
/ 
/ 
/ 
0.534 / 
/ 
/ 
/ 
/ 
/ 
/ 
/ 
/ 
/ 
/ 
/ 
0.000 / 
/ 
/ 
/ 
/ 
/ 
/ 
/ 
/ 
/ 
/ 
/ 
0% TOTALT 
BUDGET 
0,150 
0,150 
0,300 
0,150 
0,300 
0.300 
0.150 
0,300 
0,030 
0,300 
0.150 
0.300 
2,580 
0,300 
2.880 Användning 
C P % 
a b b/a 
0,072 
0,134 
0,298 
0,114 
0,295 
0,291 
0.029 
0,133 
0,000 
0,130 
0,150 
0,044 
1,690 
0,534 
2.224 0,053 
0,100 
0,211 
0,042 
0,222 
0,216 
0,022 
0,000 
0,000 
0,064 
0,106 
0,033 
1,068 
0 
1.068 74% 
75% 
71% 
36% 
75% 
74% 
74% 
0% 
0% 
50% 
71% 
75% 
48% 
C) PRELIMINÄR 
Anm.: BUDGET: I budget tillgängliga anslag; C: Åtaganden; P: Utbetalningar 
C *) Arbetsgruppen för förenkling av jordbrukspolitiken, SCENT, etc. 
(1) Belopp som ej fördelas per land. 
yH-^J, 
Tabell 14 
BUDGETPOST AO-3531 - ANVÄNDNING AV BUDGETANSLAG 1993 (GD VI andel)* 
URSPRUNGLIGT ANSLAG GDVI = 2 880 miljoner ecu 
SLUTLIGT ANSLAG GD VI EFTER FÖRDELNING = 2 574 mUpnerecu 
MS 
BE 
DK 
DE 
EL 
ES 
FR 
IRL 
IT 
LU 
NL 
PT 
UK 
TOT. REG. 404&89 
BUDGET 
0.150 
0,150 
0.300 
0,150 
0,300 
0,300 
0,150 
0.300 
0,030 
0,300 
0,150 
0.300 
2,580 Användning 
C P % 
a b b/a 
0,076 
0,131 
0.278 
0,136 
0,286 
0,289 
0,031 
0,189 
0,000 
0,10$ 
0.13 
0.034 
1,706 0.095 
0,123 
0,28 
0,059 
0.248 
0,274 
0,026 
0.031 
0 
0.112 
0,116 
0.05 
1,413 
• 125% 
94% 
101% 
43% 
87% 
95% 
84% 
16% 
0% 
106% 
89% 
93% 
83% ANDRA VERKSAMHETER (* 1 (V 
BUDGET 
/ 
/ 
/ 
/ 
/ 
/ 
/ 
/ 
/ 
/ 
/ 
/ 
0,300 Användning 
C P % 
a b b/a 
/ 
/ 
/ 
/ 
/ 
/ 
/ 
/ 
/ 
/ 
/ 
/ 
0.4 / 
/ 
/ 
/ 
/ 
/ 
/ 
/ 
/ 
/ 
/ 
/ 
0.226 / 
/ 
/ 
/ 
/ 
/ 
/ 
/ 
/ 
/ 
/ 
/ 
56% TOTALT 
BUDGET 
0,150 
0,150 
0,300 
0,150 
0,300 
0,300 
0,150 
0,300 
0,030 
0,300 
0,150 
0.300 
2,580 
0,300 
198Q Användning 
C P % 
a b b/a 
0,076 
0,131 
0,278 
0,136 
0,286 
0,289 
0,031 
0,133 
0,000 
0,130 
0,150 
0,044 
1,690 
0,534 
1214 0.095 
0,123 
0,280 
0,059 
0,248 
0,274 
0,026 
0,031 
0,000 
0.112 
0,116 
0,050 
1,706 
0,400 125% 
94% 
101% 
43% 
87% 
95% 
84% 
16% 
0% 
106% 
89% 
93% 
78% 
Anm.: BUDGET: I budget Mgånglga anslag; C: Åtaganden; P: Utbetalningar 
C ') Arbetsgruppen för fönnWmg av jordbrukspolitiken, undersökningar, etc. 
( 1) Summa ej fördelad per land. 
sr t- f 
Tabell 15 
BUDGETPOST B 1-3600 - ANVÄNDANDE AV BUDGETANSLAG 1994 (*) 
URSPRUNGLIGT ANSLAG C/P: 71 + 15 i reserv = 86 miljoner ecu 
SLUTLIGT ANSLAG C/P EFTER ÖVERFÖRING = 78 miljoner ecu (miljoner ecu) 
BE 
DK 
DE 
EL 
ES 
FR 
IRL 
IT 
LU 
NL 
PT 
UK 
TOT REG. 307/91 
BUDGE 
T 
1.028 
0,967 
2 
2 
2 
4,424 
0,609 
3,282 
0 
1.843 
0,241 
1.663 
20 An 
C 
a 
0,164 
0,377 
1.163 
0,137 
1,910 
3,08 
0,185 
1,016 
0 
1,36 
0,241 
0,397 
10 vändni 
P 
b 
0,1 
0,3 
0,87 
0,09 
0,36 
1.94 
0,12 
0,44 
0 
0,84 
0,15 
0,25 
5,42 % 
b/a 
63% 
79% 
74% 
63% 
19% 
63% 
63% 
43% 
0% 
62% 
63% 
62% 
54% REG. 3508/92 
BUDGE 
T 
1,150 
1,200 
5.060 
4,360 
9,060 
7,300 
2.250 
10,050 
0,300 
1,600 
2,860 
4,960 
60,000 An 
C 
a 
1,150 
1,200 
5,050 
4,350 
9,05 
7,3 
2,260 
10,050 
0,300 
1.600 
2,86 
4,950 
60,000 vändni 
P 
b 
0,863 
0,851 
3,79 
3,26 
6.79 
6,48 
1,69 
7,64 
0,07 
1.13 
1,69 
3,71 
36,8 % 
b/a 
75% 
71% 
75% 
76% 
76% 
75% 
75% 
75% 
24% 
75% 
56% 
75% 
74% FJÄRRANALYS (REG. 165A4) 
BUDGET 
0,345 
0,36 
1,515 
1,305 
2,716 
2,19 
0,675 
3,015 
0.090 
0,45 
0,855 
1,485 
15.000 
(V A 
C 
a 
0,276 
0,288 
1,212 
1,044 
2,172 
1,752 
540 
2,412 
0,072 
0,36 
0,684 
1,188 
1,690 
0,534 
2,224 ivändnir 
P 
b 
0,207 
0,216 
0,342 
0,75 
1,386 
0.195 
0,267 
1,809 
0 
0,27 
0 
0,891 
12 >g 
% 
b/a 
75% 
75% 
28% 
72% 
64% 
11% 
49% 
76% 
0% 
75% 
0% 
75% 
53% FJÄRRANALYS -
BILDER 
Användning 
C P % 
a b b/a 
/ 
/ 
/ 
/ 
/ 
/ 
/ 
/ 
/ 
/ 
/ 
/ 
1,618 / 
/ 
/ 
/ 
/ 
/ 
/ 
/ 
/ 
/ 
/ 
/ 
0,701 / 
/ 
/ 
/ 
/ 
/ 
/ 
/ 
/ 
/ 
/ 
/ 
46% REG. 
3151/90 
SINGA (2) 
Mb 
p.m. 
p.m. Anv. 
OP 
1,863 
1,863 REG. 595/91 
(3) 
BUD. 
/ 
/ 
/ 
/ 
/ 
/ 
/ 
/ 
/ 
/ 
/ 
/ 
0,500 Anv. 
C/P 
-
0 KONSUIONl 
3508/9350 
(4) 
BUD 
/ 
/ 
/ 
/ 
/ 
/ 
/ 
/ 
/ 
/ 
/ 
/ 
0,500 Anv. 
OP 
/ 
/ 
/ 
/ 
/ 
/ 
/ 
/ 
/ 
/ 
/ 
/ 
0,504 
0,204 TOTALT 
BUDGE 
T 
2,523 
2,517 
8,814 
7,459 
13,675 
13,194 
3,534 
16,347 
0,390 
3,793 
3,946 
8,088 
85,000 
1,000 
86.000 Användning 
C P % 
a b b/a 
1,680 
1,865 
7,415 
6,631 
13,132 
12,132 
2.975 
13,478 
0.372 
3,210 
5,638 
6,635 
73,863 
2,058 
'61,277 1,166 
1.366 
4,986 
4,098 
8,636 
7,605 
2,070 
9,781 
0,073 
2,231 
3,602 
4,852 
50,36 
6 
0,911 74% 
73% 
67% 
74% 
65% 
63% 
70% 
73% 
20% 
70% 
64% 
74% 
68% 
O PRELIMINÄRT 
Anm.: BUDGET: I budgeten anslagna medel; C: Åtaganden; P: Utbetalningar 
(1) Inkluderar anslag för bilder (SI & E) som överfördes från reservfonden den 21.4.1994. 
(2) Denna förordning avser Portugal. 
(3) Ingen tilldelning per land. 
(4) Anslag för kostnader för utomstående konsulter. 
Tabell 16 
BUDGETPOST B 1-3600 - ANVÄNDANDE AV BUDGETANSLAG 1993 (*) 
URSPRUNGLIGT ANSLAG C/P: 22 + 60 i reserv = 82 miljoner ecu 
SLUTLIGT ANSLAG C/P EFTER ÖVERFÖRING * 82 mHjonerecu 
BE 
DK 
DE 
EL 
ES 
FR 
IRL 
IT 
LU 
NL 
PT 
UK 
TOT. REG 307/91 
BUDGE 
T 
1,137 
0,878 
3 
2 
2 
4,127 
0,542 
3.36 
0 
1,749 
1,016 
1.536 
20 An 
C 
a 
1,137 
0,878 
2,526 
1,524 
1,605 
4,127 
0.542 
3.36 
0 
1.749 
1.016 
1,536 
20 vändnit 
P 
b 
0.19 
0,7 
1.5 
0,19 
0,8 
0,3,3 
2 
0,28 
0,47 
0 
2.3? 
0.46 
0.17 
10.4 ng 
% 
b/å 
17% 
80%T 
59% 
13% 
50% 
80% 
52% 
14% 
0% 
132% 
45% 
11% 
52% REG. 3508/92 
BUDGE 
T 
1.150 
1,200 
5.060 
4.360 
9,050 
7,300 
2,250 
10.050 
0.300 
1,500 
2,860 
4,950 
50.000 
(V An 
C 
a 
f,f50 
1,200 
5,050 
4,350 
9,05 
7,3 
2.260 
10,050 
0,300 
1,600 
2,86 
4,950 
60,000 vändnh 
P 
b 
0,848 
1.200 
6,05 
1,93 
9,05 
7,3 
2,25 
10,1 
0,04 
1.5 
0,82 
4,95 
45 ig 
% 
b/a 
74% 
100% 
100% 
44% 
100% 
100% 
100% 
100% 
12% 
100% 
29% 
100% 
90% FJÄRRANALYS 
BUDGET 
0,202 
0,211 
0,889 
0,766 
1,593 
1.285 
0,396 
1.77 
0 053 
0,264 
0.502 
0,872 
8,804 
(V At 
C 
a 
0.202 
0,211 
0,889 
0,766 
1,593 
1.285 
0,396 
1,77 
0,053 
0,264 
0,502 
0,872 
8,804 ivändnin 
P 
b 
0,202 
0.211 
0.303 
0 
1,593 
0,615 
0,396 
1,77 
0 
0,264 
0,192 
0,872 
6,518 % 
b/a 
100% 
100% 
34% 
0% 
100% 
56% 
100% 
100% 
0% 
100% 
38% 
100% 
74% FJÄRRANALYS - BILDER 
BUDGET 
/ 
/ 
/ 
/ 
/ 
/ 
/ 
/ 
/ 
/ 
/ 
/ 
(D (2) 
1,197 Användning 
C P % 
a b b/a 
/ 
/ 
/ 
/ 
/ 
/ 
1 
/ 
/ 
/ 
/ 
/ 
1,197 / 
1 
l 
/ 
/ 
/ 
/ 
/ 
/ 
/ 
/ 
/ 
1,059 1 
1 
/ 
/ 
/ 
/ 
/ 
/• 
/ 
/ 
/ 
/ 
89 
% REG. 
3151/90 
SING A (3) 
BUD. 
1,000 
1,000 Anv. 
OP 
0 
0 REG. 59597 
(4) 
BUD. 
/ 
1 
/ 
/ 
/ 
/ 
/ 
/ 
/ 
/ 
/ 
/ 
0,500 Anv. 
OP 
• 
0 KONSULT. 
350&92 
(5) 
BUD. 
/ 
/ 
/ 
/ 
/ 
/ 
/ 
1 
/ 
/ 
/ 
/ 
0.500 Anv. 
OP 
/ 
/ 
/ 
/ 
/ 
/ 
/ 
/ 
/ 
/ 
/ 
/ 
0,121 
0,108 TOTALT 
BUDGET 
2.49 
2,289 
8,465 
6,64 
12,248 
12,712 
3,188 
16,18 
0,363 
3,613 
5,368 
7,368 
79,803 
2,197 
82,000 Användning 
C P % 
a b b/a 
2,49 
2.289 
8,466 
6,640 
12.25 
12.71 
3.188 
15.18 
0.353 
3,513 
4,368 
7.368 
"7&:8TJ 
3 
1,31 
a 1.24 
2.11 
6.85 
2.12 
11.4 
11.3 
2.93 
12.3 
0.04 
4.08 
1.46 
6 
oi.se 
9 
1.16 
7 50% 
92% 
31% 
32% 
93% 
89% 
92% 
81% 
10% 
116% 
34% 
81% 
78% 
Anm.: BUDGET: Tillgängliga budgetanslag; C: Åtaganden; P: Utbetalningar 
(1) Dessa anslag var reserverade och överfördes. 
(2) Ingen tilldelning per land Anslaget gäller två företag, SI & E. 
(3) Denna förordning avser Portugal. 
(4) Ingen tilldelning per land 
(5) Anslag för kostnader för utomstående konsulter. 
\J 
TABELL 17 
ANSLAG FÖR FÖREBYGGANDE AV BEDRÄGERIER - 1995 ÅRS BUDGET 
POST BESKRIVNING BELOPP (ECU) 
A-2554 Konferenser, kongresser och möten i samband med 260.000 
aktiviteter för sammanslutningar av jurister i gemenskapen 
för skydd av dess ekonomiska intressen 
Ä-3530 Enheten för samordning av bedrägeribekämpning 200.000 
A-3531 Kontroller, utredningar och analyser i samband med 2.808.000 
bedrägeribekämpning 
A-3532 Bedrägeribekämpning i i textilsektorn 800.000 
A-355 Europeiskt nätverk för dokumentation, samordning och 350.000 
utredning för kontroll av gränsöverskridande brottslighet 
och bedrägerier 
B1-360 Åtgärder för bekämpning av bedrägerier som berör EUGFJ- 85.000.000 
garantisektionen 
B2-101 Åtgärder för bekämpning av bedrägerier som berör EUGFJ- 200.000188 
utvecklingssektionen 
B2-111 Åtgärder för bekämpning av bedrägerier som berör FIUF 50.000' 
B2-121 Åtgärder för bekämpning av bedrägerier som berör ERUF 300.0001 
B2-131 Åtgärder för bekämpning av bedrägerier som berör ESF 200.000' 
B2-301 Åtgärder för bekämpning av bedrägerier som berör 300.000' 
sammanhållningsfonden 
B2-511 Inspektion inom jordbruket 32.500.000 
B2-519 Kampanj mot bedrägerier inom jordbruket 1.500.000' 
B5-3051 Handlingsprogram för gemenskapen om yrkesutbildning för 3.000.000 
tulltjänstemän (Matthaeus) och tjänstemän inom 
skatteförvaltningarna (Matthaeus-Tax) 
B5-800 Samarbete på områdena för rättsliga och inrikes frågor 5.000.0001 
B6-910 Åtgärder för bedrägeribekämpning inom sektorn för 50.000' 
forskning (kostnadsdelning) 
B7-530 Åtgärder för bedrägeribekämpning inom samarbetssektorn 100.000' 
< Anslagen är helt och hållet införda i kapitel BO-40.0-40 
hgur 5 
ANSLAG TILL BEDRAGbHIBEKAMPNING - 199b 
Uppdelat pa huvudområden 
EUGhJ-Garantisektionen 
Jordbruk (inspektion) 
Rättsligt samarbete 
Utbildning, diverse 
Tullinformation och indirekt beskattning 
Tekniskt bistånd och självhjälp beträdande 
strukturfonderna, sammanhallningsfonden och andra sektorer Budgetrubrik 
B1-360 
B2-511 
B5-8 
A 
B5-3 
B2-B6-B7 
TOTALT Summa 
(1000 ecu) 
65000 
32500 
5000 
4418 
3000 
2700 
132618 

ISSN 1024-4506 
KOM(95) 98 slutli* © ~ 
DOKUMENT 
SV 01 02 
Katalognummer : CB-CO-95-124-SV-C 
ISBN 92-77-87190-3 
Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer 
L-2985 Luxemburg