A4-0301/96

Resolution om europeisk landsbygdspolitik och skapandet av en europeisk landsbygdsstadga

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

- med beaktande av resolutionsförslaget från Hyland om europeisk landsbygdspolitik och skapandet av en europeisk landsbygdsstadga (B4- 0019/94),

- med beaktande av förslaget till resolutionsförslaget från Happart om införandet av en integrerad politik för samhällsutveckling på landsbygden (B4-0055/95),

- med beaktande av artikel 45 i arbetsordningen,

- med beaktande av betänkandet från utskottet för jordbruk och landsbygdens utveckling och yttrandena från utskottet för socialfrågor och sysselsättning, utskottet för regionalpolitik, utskottet för kultur, ungdomsfrågor, utbildning och media och utskottet för kvinnors rättigheter (A4-0301/96) och med beaktande av följande:

A. Europeiska unionens målsättning är att främja en hållbar utveckling på landsbygden som är i harmoni med den ekonomiska och sociala verksamheten i hela gemenskapen.

B. I artikel 130a i EG-fördraget nämns särskilt behovet av att minska skillnaderna i de olika regionernas utvecklingsnivåer och eftersläpningen i de minst gynnade regionernas, inbegripet landsbygdsområden; landsbygdspolitiken är därmed en del i politiken för att uppnå ekonomisk och social sammanhållning.

C. Även om jordbruket är den viktigaste näringen på landsbygden är det nödvändigt att understryka det inbördes beroendet mellan, och behovet av en harmonisk utveckling i alla delar av landsbygdens ekonomi.

D. Sysselsättningsproblemet har blivit allt värre på senare år.

E. Europaparlamentets resolution om regeringskonferensen understryker nödvändigheten av en integrerad politik för landsbygden.

F. Europaparlamentets roll är att formulera de övergripande riktlinjerna, och kommissionens roll är att föreslå de nödvändiga åtgärder som behövs för att genomföra en effektiv och demokratisk europeisk landsbygdspolitik.

G. Ett stort antal kvinnor deltar i utvecklingen av landsbygden, de spelar en aktiv roll och tillför en ny dynamik. Kvinnorna har det dock ofta sämre ställt på grund av de bristande sysselsättningsmöjligheterna.

H. Lantbruket kommer att förbli kärnverksamheten i de flesta landsbygdsområden, men utvecklingen av andra verksamheter i landsbygdsområden måste uppmuntras för att skapa sysselsättning, med hänsyn till hållbarheten hos de ekonomiska processerna.

I. En integrerad utvecklingspolitik för Europeiska unionen kräver att man säkerställer att utvecklingen på landsbygden är inriktad på både lantbruksmässiga och icke-lantbruksmässiga aktiviteter, som ett led i en modell med flera sysselsättningsmöjligheter.

J. Europeiska unionen måste utveckla de olika aspekterna av sin lantbrukspolitik så att den blir en integrerad landsbygdspolitik, som bör vara av ramkaraktär och omfatta nationell politik, regional politik och unionens politik på ett kompletterande sätt. Denna integrerade utvecklingspolitik bör hänga samman med en förståelse för unionens regionalplanering, och bör under inga omständigheter enbart följa politiken i medlemsstaterna eller regionerna. Europeiska unionen bör spela en aktiv roll och fastställa riktlinjer som samtidigt tar hänsyn till landsbygdens mångfald och de delar av gemenskapens politik som påverkar landsbygdens utveckling.

K. Denna utvecklingspolitik för landsbygden bör fastlägga gemenskapsprioriteringar både för specifika områden (bergsområden, områden nära stadsbebyggelse, områden med fuktigt klimat, kustområden, torra områden, öområden osv.) och med hjälp av gemensamma teman för alla områdena (t.ex. utbildning, ekonomiska omställningsproblem etc.).

L. I överensstämmelse med dessa prioriteringar lägger staterna eller regionerna fram program, som utarbetas av alla lokala parter och strukturer inom ramen för ett partnerskap och i överensstämmelse med klara bestämmelser som gör det möjligt för de olika deltagarna att uttrycka sin uppfattning och att fatta beslut på ett demokratiskt sätt.

M. De tre nya medlemsstaternas anslutning till Europeiska unionen har ökat landsbygdsområdenas betydelse. Uppskattningsvis en fjärdedel av unionens befolkning bor i landsbygdssamhällen som motsvarar nästan 85 % av unionens landyta, och detta förhållande kommer att accentueras ytterligare när Europeiska unionen utökas till att omfatta de Central- och Östeuropeiska länderna; Europeiska unionens landsbygdspolitik bör tjäna som föredöme för de Central-och Östeuropeiska länderna under perioden fram till anslutningen.

N. Europaparlamentet anser att EU:s politik för tillväxt, konkurrenskraft och sysselsättning, om den genomförs, skulle medföra betydande fördelar för landsbygdsbefolkningen.

O. Europeiska unionen bör ompröva listan över åtgärder som faller under mål 5b; eftersom dessa åtgärder är begränsade till en del av ett område överensstämmer de inte med målet om en integrerad utveckling av unionens samtliga landsbygdsområden och tillåter inte landet att genomföra vissa gemenskapsinitiativ.

P. Parlamentet antog den 9 juli 1987 en resolution om kooperativa företags bidrag till regional utveckling ((EGT nr C 246, 14.9.1987, s. 94.)), ekonomiska och sociala kommittén har utarbetat ett yttrande om kooperativa företags bidrag till regional utveckling ((EGT nr C 298, 27.11.1989, s. 59.)) och kommissionen har utarbetat ett arbetsdokumentet om lokala utvecklings- och sysselsättningsinitiativ (SEK(95)564) vari tankegångar förklaras och utvecklas enligt vilka de europeiska ekonomierna inrymmer nya latenta sysselsättningsområden som uppstår ur ännu ej tillfredställda behov inom tjänstesektorn.

Q. En integrerad utveckling av landsbygden bör åtföljas av en politik för regional planering, forskning och spridning av resultaten.

R. Integrering av landsbygdsturismen och den sociala turismen är ett inte obetydligt instrument i den ekonomiska, sociala och kulturella utvecklingen av landsbygden.

S. Landsbygden står i dag inför en vändpunkt med tanke på de ökande problemen i storstadsområdena, den ökande mobiliteten vad gäller både människor och information, arbetstidsminskning, ökad livslängd och nya önskemål gentemot samhället om kvalitet och identitet.

1. Parlamentet uppmanar kommissionen att lägga fram en sammanhängande strategi som skapar sysselsättning i och utanför lantbruket på områden som t.ex. naturvård,

2. anser det vara viktigt att fastställa en enhetlig definition av «landsbygd», baserad på befolkningstäthet och på dominans av landsbygdens försörjningsmöjligheter samt karaktär av periferi, för att beakta de särskilda egenskaper som kännetecknar landsbygdsområden som ligger nära tätorter, landsbygdsområden som är centralt belägna och avlägset belägna landsbygdsområden, med hänsyn tagen till den regionala ekonomiska förmågan, markutnyttjandet och bebyggelsestrukturen, och uppmanar kommissionen att komma med förslag som kan accepteras och tillämpas i hela Europa,

3. betonar landsbygdsområdenas mångfald, med ett brett spektrum av starka sidor som naturtillgångar, självförsörjning, arkitektur- och kulturarv; menar att begreppet integrerad utveckling av landsbygden bör utnyttjas för att bekämpa arbetslösheten och avfolkningen av landsbygden genom att man skapar incitament för att förbättra levnadsvillkor på landsbygden, och i detta bör alla lokala, ekonomiska, sociala och kulturella parter involveras vilka kan lägga fram nya modeller för integrerad utveckling,

4. vill särskilt uppmärksamma den verkliga landsbygden, som kännetecknas av mycket låg befolkningstäthet, stora avstånd till stadsbebyggelse, en åldrande befolkning, lantbrukskris och bristande produktionsmöjligheter,

5. anser att utvecklingsprocessen måste dra nytta av de starka sidorna hos landsbygden genom en frivillig politik med utgångspunkt i lämpliga gemenskapsinstrument (särskilda produktionsreserver till jordbrukare, gemenskapsbidrag till investering i mark genom ändring av artikel 7 i förordning (EEG nr 2328/91) ((EGT nr L 218, 6.8.1991, s. 1.)),

6. betonar att landsbygdspolitikens övergripande mål är att utveckla och upprätthålla långsiktigt livskraftiga landsbygdssamhällen; anser att åtgärderna måste inriktas på förnyelse av samhällen som har drabbats av problem som avflyttning, åldrande (antingen till följd av de ungas avflyttning eller skapandet av pensionärssamhällen), eller en ökning av fritidshusägande,

7. betonar bergsområdenas särskilda betydelse vad gäller landsbygdsområden, som är ett centralt område för hela Europas jämvikt, rekreation och transit och som har de mest betydande dricksvattenreserverna, men som även äger en särskild sårbarhet i ekologiskt hänseende. För att bevara denna unika livsmiljö, detta ekonomiska område och naturområde och säkra de existerande resurserna (särskilt bergsskog och vatten) krävs ett särskilt hänsynstagande till bergsområden inom ramen för EU:s strukturfonder,

8. framhäver allvaret i problemet med arbetslöshet och låga löner och social isolering i många landsbygdsområden, vilket i synnerhet drabbar ungdomar och kvinnor, familjer som har det svårt ställt, deltidsarbetande samt isolerade och handikappade människor i allmänhet,

9. fäster uppmärksamhet på den sociala kostnaden av att inte utveckla landsbygdsområdena och den fortsatta oplanerade överkoncentrationen i städer, som leder till ökning av miljöproblemen (koncentration av avloppsvatten, biltrafik och så vidare), av kriminalitet och andra problem i tätorter och till isolering och en känsla av utanförskap i landsbygdsområden, i samband härmed bör det utvecklas nya former för stöd till familjer (barnomsorg etc.,), som kan bli föremål för en särskild åtgärd i form av boendemöjligheter för ungdomar mellan 18 och 25 år; vidare bör det utvecklas mottagnings- och boendestrukturer för äldre som inte längre kan klara sig själva, och det bör inrättas offentliga och privata servicecentra (post, försäkringsbolag, banker etc.),

10. anser att utvecklingen och den ekonomiska diversifieringen på landsbygden är beroende av en insats för decentralisering av den ekonomiska verksamheten och att en huvudfaktor i strategin är ett främjande av medelstora städer med möjlighet att aktivera kringliggande områdens ekonomiska nätverk och starta nya ekonomiska verksamheter,

11. anser att ett stärkande av samhällen på landsbygden skall prioriteras inom ramen för en framtida stadspolitik för EU; anser det nödvändigt att strukturfonderna finansierar samarbetsprojekt mellan kommuner som ligger runt dessa städer för att erbjuda allmän service och infrastruktur; erinrar i detta sammanhang om att parlamentet har uttalat sig för en mer flexibel tillämpning av kriterierna för stödberättigande för gemenskapsinitiativet Urban, och uppmanat till en tillämpning på mindre städer än vad som ursprungligen var tänkt,

12. betonar betydelsen av gemenskapsinitiativ som kan ha en mycket positiv inverkan, trots att dess medel inte är tillräckliga, anser att ett tillvägagångssätt som inbegriper deltagande av lokalbefolkningen är ett effektivt sätt att uppnå utveckling på landsbygden, särskilt om de socialt verksamma parterna och deras företrädare samt parter från föreningslivet deltar i ett reellt partnerskap med deltagande i beslutsprocessen;

13. noterar att många länders kultur har sina rötter i landsbygden och att Europas självständighet på livsmedelsområdet är beroende av den vilket även gäller för politik för regionplanering, miljövård och landskapsmässig diversifiering,

14. anser att jordbruket inom Europeiska unionen inte först och främst bör betraktas som produktionsenhet utan som ett led i det som kännetecknar unionens regioner, och att landsbygdspolitiken måste utgöra en kombination av politikområden som jordbruks-, social-, regional-, transport-, energi- och politik enligt principen om en koncentration av insatserna, ett tydligt och demokratiskt partnerskap, planering och additionalitet samtidigt som de respekterar subsidariteten; kräver att de människor som berörs aktivt rådfrågas och involveras i politikens utformning; anser att den gemensamma jordbrukspolitiken - i likhet med övriga politikområden - måste kunna förenas med en politik för landsbygdsutveckling som syftar till minskade regionala skillnader, och anser dessutom att en mer balanserad gemensam jordbrukspolitik, med hjälp av en annan användning av budgetanslagen, en bättre fördelning av produktionsrättigheterna eller en begränsning av koncentrationsprocessen, skulle kunna skapa möjligheter för en mer harmonisk geografisk fördelning av så många människor och aktiviteter som möjligt och därmed aktivt bidra till förbättrad jämvikt mellan stad och land, sysselsättning, miljöskydd, livskvalitet och regional planering,

15. anser att en ytterligare reform av den gemensamma jordbrukspolitiken är en grundläggande förutsättning för en landsbygdspolitik som leder in i framtiden. Därvid måste medel som står till EUGFJ:s förfogande omstruktureras i syfte att allt färre marknadsreglerande åtgärder skall finansieras. De därmed frigjorda medlen skall användas för främjande av landsbygdsområdenas ekonomiska utveckling och för ett miljövänligt jordbruk,

16. anser att en ny reform av gemenskapens jordbrukspolitik skall ha följande mål:

a) utformning av ett jordbruk som grundas på kontrollerad kvalitetsproduktion och som främjar allmänhetens hälsa, djurens hälsa och välbefinnande och kvalitén på miljön,

b) fortsättning av processen med att anpassa jordbruket till marknadens behov, med särskild tonvikt på kvalitetsförbättring, medan man investerar i utveckling av exempelvis planerat skogsbruk, odling av biomassa eller «non-food»-odling för industri- eller energisyften,

c) Ökning av landsbygdsbefolkningen genom förverkligande av systemet med ekonomiskt stöd, som grundas på direkt inkomststöd och utjämningsbidrag,

d) fördelning av det ekonomiska stödet på grundval av kvalitetskontroll, produktion, djurens hälsa och välbefinnande, miljöskydd och företagens storlek,

e) bevarande av samhällsstrukturen genom särskilt stöd till samhällen:

- som ligger i mindre gynnade bergstrakter och kuperade trakter, tjälområden liksom i avlägsna glest befolkade regioner och öar,

- som har särskilda problem beroende på omfattning och typ av företagande, i synnerhet genom sammanslutningar av flera företag och kooperativ,

- som diversifierar med hjälp av andra inkomstkällor vilket möjliggör bevarandet av landsbygdssamhället som är nödvändigt för en välfungerande fysisk planering,

- som skapar varaktig sysselsättning,

- som använder miljömässigt hållbara metoder,

f) återinsättande av jordbrukaren i sin roll som väktare av naturresurserna samtidigt med ekonomiskt erkännande av dessa prestationer, som frambringas i de tjänar kommande generationers intresse, och stöd till ekologisk drift med särskilda program finansierade av EU och medlemsstaterna för främjande av ett miljövänligt jordbruk; och erkännande av betydelsen av småskaliga jordbruk så att de kan utvecklas på ett positivt sätt och bidra till sunt bevarande och skötsel av miljön,

17. betonar nödvändigheten att åstadkomma bättre relationer mellan jordbrukare och konsumenter, varvid skall säkerställas att jordbrukarna har möjlighet att producera och att konsumenterna får stöd för att undersöka kvaliteten på det som de konsumerar,

18. betonar att importerade jordbruksprodukter måste kontrolleras och lyda under samma kontrollföreskrifter som införts för unionens jordbrukare,

19. anser att livsmedelskedjan måste diversifieras, genom att kvalitetsprodukter som är specialiteter för regionen skall stödjas med målinriktade program,

20. är oroat över det stigande antalet jordbrukare som måste upphöra med lantbruk till främjande av återanvändning av befintlig lantbruksbebyggelse, både som bostäder och för lantbruksmässig yrkesverksamhet,

21. noterar behovet av minimilöner för att skydda anställda i utsatt ställning i isolerade landsbygdssamhällen och understryker behovet av att utveckla nya, alternativa aktiviteter för lantbruket eller lantbruksindustrin och för att skapa sysselsättning utanför dessa sektorer; anser att dessa näringsgrenar, inklusive turism, distansarbete och ny högteknologisk industri, måste uppmuntras genom speciella stimulansåtgärder på EU- och medlemsstatsnivå, inklusive speciella skattelättnader och en särskild status inom ramen för strukturfonderna,

22. insisterar på behovet av att det utvecklas medel och åtgärder till förmån för den berörda landsbygdsbefolkningen, både vad gäller mänskliga resurser och den framtida utvecklingen av den regionala planeringen, och en minskning av avfolkningen av landsbygden på grund av bristande infrastrukturer och tjänsteutbud, inte minst av hänsyn till upprätthållandet av den regionala och miljömässiga jämvikten,

23. betonar det bidrag som den kooperativa rörelsen sedan länge gett till landsbygdens utveckling och till regional utveckling samt till främjandet av sysselsättningen; lyfter särskilt fram de nya former av socialt samarbete som bedrivs inom de sociala tjänsternas område (vård av äldre och funktionshindrade i hemmet och så vidare) och utveckling av produktiva verksamheter i syfte att inlemma missgynnade personer i arbetslivet som ett möjligt instrument för det sociala, ekonomiska och sysselsättningsmässiga uppsvinget för landsbygdsområdena,

24. betonar de små och medelstora företagens betydelse i skapandet av arbetstillfällen på landsbygden och välkomnar kommissionens förslag att uppmuntra små och medelstora företag av varierande storlek,

25. understryker att uppmuntrande av privata företag i landsbygdsområden kommer att kräva investeringar i infrastruktur och gemensamma anläggningar i förbindelse med förbättrad tillgång till allmän service, och stöd till underhåll av butiker och annan service på landsbygden som är nedläggningshotad,

26. anmodar kommissionen att främja europeiska nätverk av föreningar och aktionskommittéer för landsbygden, och anser att även små sociala aktionsgrupper kan deltaga,

27. betonar behovet av att i landsbygdsområden förbättra tillgången till offentlig service, som förebyggande hälsovård och sjukvård, vattentillgång, telekommunikationer och relaterade tjänster samt kulturella tjänster; framhåller i samband härmed den viktiga roll som förhållandet stad/by spelar för omgivande landsbygd i detta avseende, och behovet av investeringar i kollektivtrafik,

28. understryker den ytterst positiva roll som turismen spelar på landsbygden; anser dock att de aktioner som genomförts i stort sett har varit koncentrerade till infrastrukturerna och har åsidosatt skapandet av ekonomiska och produktiva aktiviteter, vilka skapar arbetstillfällen; erkänner särskilt den sociala och ekonomiska roll som kvinnornas deltagande har spelat för skapandet och ledningen av dessa aktiviteter och understryker att de bör engageras fullt ut,

29. anser att det är nödvändigt att främja ett ökat deltagande av kvinnor i det politiska, ekonomiska och sociala livet för att avskaffa alla sorters rättslig diskriminering i samhället och i familjen, och för att garantera kvinnors rättsliga jämställdhet genom att erkänna att de har egna rättigheter och inte enbart härledda sådana,

30. menar att lika möjligheter för kvinnor på landsbygden bör integreras i projekten för utveckling av landsbygden, både vad gäller kvinnors deltagande i utarbetandet av projekt och i beslutsprocessen,

31. understryker att bristen på alternativ sysselsättning i landsbygdssamhällen utgör ett särskilt problem, i synnerhet för kvinnor, eftersom bristen på utbyggd samhällsservice såsom barn- och äldreomsorg samt skolor och lämpliga transportmedel gör det extremt svårt att vara bosatt i ett landsbygdssamhälle,

32. anser att utbildning, vidareutbildning och omskolning av arbetskraften är av central betydelse för landsbygdspolitiken, och kräver att kommissionen och medlemsstaterna snarast genomför verkningsfulla åtgärder,

33. anser det av avgörande betydelse att starta utbildningsprogram som gör det möjligt att anpassa sig till framtida ändringar vad gäller administrationen av turistorter på landsbygden, utbildning i miljökunskap, vad gäller marknadsföring och kvalitativ utveckling av produkter, ingenjörskonst i samband med utvecklingen av landsbygden och utnyttjande av ekosystemen,

34. betonar att lämpliga miljöåtgärder måste utgöra en väsentlig del av utvecklingsprocessen; hänvisar till landsbygdsområdenas skyddsfunktion mot laviner, jordskred och översvämningar,

35. önskar att en social och miljömässig anpassning av varor och tjänster med stöd genom «socialt saluförande» förbinds med upprättandet av en uppförandekodex som beaktar såväl konsumenternas som producenternas synpunkter,

36. noterar vikten av att bevara och utveckla kulturella uttrycksmöjligheter och att skapa och upprätthålla en lokal identitet genom att, till exempel, utveckla konst, konsthantverk och kultur i lokalsamhället,

37. är övertygat om att de sociala och kulturella funktionerna hänger nära samman och att de kan skapa tillväxt; rikedomen i lantlivets kulturarv är en del av en kulturell och regional identitet som bör utnyttjas, till exempel genom särskilda åtgärder för att bevara och främja minoritetsspråk och inhemska kulturella och konstnärliga traditioner,

38. framhåller nödvändigheten av att medlemsstaterna för en bostadspolitik som också tar hänsyn till landsbygdens behov; anser att en ökad tillgång på bostäder måste åstadkommas genom en förening av offentligt och privat företagande, med bidrag och stimulansåtgärder, för att modernisera och förbättra bostadsbeståndet och tillhandahålla boende till låg kostnad för att möta lokala behov; framhåller att Europeiska unionen kan bidra till förnyelsen av byar,

39. betonar ännu en gång att kommissionen vid utvecklingen av en ny EU- politik borde beakta en riktig integrering av markutnyttjande för jordbruk, skogsbruk, fritidsaktiviteter, turism, industriellt bruk och bostadsbyggande,

40. understryker det motstridande i att kommissionen å ena sidan visar vilja att föra en dynamisk och resolut landsbygdspolitik, och å andra sidan inte är beredd att förverkliga denna genom att avsätta specifika budgetanslag,

41. betonar att de medel från strukturfonderna som hittills gått till landsbygdsområdena skall samordnas bättre,genom att upprätta en fond för stabilisering av landsbygdsområden i budgeten ur vilken även jordbruken i de särskilt missgynnade områdena kan erhålla stöd ; uppmanar kommissionen att i större utsträckning inrikta sina program på den inre marknaden, till exempel forskningsprogram, så att de på ett bättre sätt kan utnyttjas även på landsbygden; uppmanar regeringskonferensen att anta detta förslag med sikte på genomförande senast 1999,

42. uppmanar kommissionen att utarbeta ett nytt dokument om utvecklingen på landsbygden utifrån förslag som skall utgöra en ekonomisk, social och lokal modell för integrerad, självständig utveckling på lång sikt, och i samband med detta undvika alltför rigida genomförandebestämmelser och säkerställa att byråkratin förenklas,

43. uppdrar åt sin ordförande att vidarebefordra denna resolution till kommissionen och rådet.