Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om "Förslag till rådets förordning (EG) om ytterligare bestämmelser för den gemensamma organisationen av marknaden för mjölk och mjölkprodukter med avseende på konsumtionsmjölk" () (98/C 19/20)

Den 11 september 1997 beslutade rådet att i enlighet med artiklarna 43 och 198 i EG-fördraget rådfråga Ekonomiska och sociala kommittén om ovannämnda förslag.

Ekonomiska och sociala kommittén utsåg Staffan Nilsson till huvudföredragande.

Vid sin 349:e plenarsessionen den 29-30 oktober 1997 (sammanträdet den 29 oktober 1997) antog Ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 81 röster för, 2 röster emot och 5 nedlagda röster.

1. Innehållet i kommissionens förslag

1.1. Kommissionen föreslår att förordningen (EEG) nr 1411/71 ersätts med en ny förordning. Det finns två syften med detta, dels sammanför man tillägg till den ursprungliga förordningen och kontrollerar de gällande bestämmelsernas giltighet, dels genomför man den översyn om förordningens klassificering som föreskrivs i Anslutningsakten för Finland och Sverige.

1.2. Förslaget innebär att man renodlar förordningen till en s.k. vertikal förordning med en renodlad produktreglering av konsumtionsmjölk. Hälso- och kvalitetsfrågor faller sedan den 1 januari 1994 inom tillämpningsområdet för direktiv 92/46/EEG, som omfattar hela skalan av mjölkprodukter, varför artiklarna 4 och 5 i förslaget anpassas till detta.

1.3. Förslaget innebär få förändringar av reglerna för konsumtionsmjölk. Konkret låter man Finland och Sverige få undantag i ytterligare två år, till den 31 december 1999, i fråga om minimihalten på fetthalten i viss konsumtionsmjölk.

1.4. Vidare föreslår man fortsatt förbud mot sänkt halt (standardisering) av konsumtionsmjölkens proteinhalt. Möjligheten till berikning av proteinhalten kvarstår. Dock införes med detta förslag gemensamma regler för miniminivåer.

2. Allmänna kommentarer till kommissionens förslag

2.1. Kommittén välkomnar kommissionens initiativ att renodla förslaget till en produktreglering och att de delar som har hälso- och hygienaspekter tas upp i det övergripande direktiv som reglerar detta så att enhetlighet uppnås.

2.2. Utgångspunkten för en bedömning av reglerna om mjölkens sammansättning bör vara att tillgodose konsumenternas efterfrågan av ett varierat utbud av konsumtionsmjölk med god kvalitet som uppfyller alla relevanta hälsoaspekter.

2.3. Kommissionen visar i motiveringen till förslaget den betydelse konsumtionsmjölken har för marknaden på mjölk. I EU-15 står den direkt för 26 % av invägd mjölk. Noterbart är att den för Finland och Sverige står för så mycket som 33 % resp. 32 %.

2.4. Kommittén delar också kommissionens förslag att det fortfarande skall vara en naturlig sammansättning av mjölkens protein och att denna inte ska bli föremål för standardisering, men att däremot en berikning kan vara möjlig, något som tidigare varit reglerat av nationell lagstiftning.

2.5. Kommittén anser att förslaget inte tillräckligt tar upp den flexibilitet som skulle behövas för att ge konsumenterna valfrihet när det gäller utbudet av konsumtionsmjölk och den fetthalt som mjölken tillåts ha.

2.6. Kommissionen är motsägelsefull när man, som motiv för att inte tillåta de lägre avvikelser Finland och Sverige har, säger att konsumenterna aldrig frågat efter förändrad klassificering, samtidigt som man redovisar att konsumenterna kraftigt ökat sin efterfrågan av mellanmjölk (från 1986 28,6 % till 1995 44,3 %) på bekostnad av helmjölk (från 1986 65,4 % till 47,8 %). Konsumenterna visar här ett tydligt intresse för alternativ med lägre fetthalter. Om konsumenterna kan anses efterfråga något avgörs av deras val på marknaden. Detta är givetvis förbundet med att konsumenten kan erhålla korrekt och tydlig information om produktens beskaffenhet.

2.7. Kommittén noterar att kommissionen förtjänstfullt redovisat förhållandena på den finska och svenska marknaden för mjölk. Förslaget om en utsträckt övergångstid är nödvändigt med hänsyn till den betydelse konsumtionsmjölken har på dessa marknader och såsom konsumenternas val av produkterna ser ut idag. Noterbart är att dessa marknader i stort sett uteslutande säljer färsk, pastöriserad mjölk, dvs. inte UHT-behandlad mjölk, varför utbudet knappast inverkar menligt på andra marknader utanför Finland och Sverige. Med den skrivning man valt i förslaget hindras ej heller något medlemsland att i dessa länder marknadsföra konsumtionsmjölk som uppfyller reglerna i den gemensamma lagstiftningen.

3. Särskilda kommentarer

3.1. I artikel 3:1 föreskrivs vilka kriterier konsumtionsmjölk skall följa, bl.a. vad avser fetthalt. Skummjölk tillåts ha en högsta fetthalt på 0,3 %. En möjlighet som skulle öka konsumenternas val, utan att ändra grunderna i nuvarande regler, är att skummjölken tilläts variera upp till ett högsta värde av 0,5 %. På exempelvis den svenska marknaden efterfrågas hela 17 % av konsumtionsmjölken med en högre fetthalt än 0,3 % men inte högre än 0,5 %. Möjligheten att tillgodose denna efterfrågan har en mycket positiv effekt på mjölkmarknaden.

3.2. Artikel 3:2 anger vidare det undantag från 3:1 som förlänger det undantag som Finland och Sverige har haft i ytterligare två år. Med hänsyn till de övergångsregler som andra länder haft i samma avseende, anser kommittén att en längre övergångstid om fem år bättre skulle svara mot den anpassning som behöver göras i dessa länder. Jämförbar är den övergångstid andra medlemsländer haft för sin anpassning och där tiden vida överstigit två år.

Bryssel den 29 oktober 1997.

Ekonomiska och sociala kommitténs ordförande

Tom JENKINS

() EGT C 267, 3.9.1997, s. 93.