I praktiken kan de mekanismer som medlemsstaterna använder sig av för att säkerställa efterlevnaden av miljölagstiftningen i grova drag delas in i tre åtgärdskategorier:

EU har redan ett omfattande väl genomtänkt regelverk på miljöområdet. Genomförandet är emellertid förknippat med stora utmaningar, vilket framhålls i kommissionens granskning av genomförandet av miljöpolitiken. Dessa utmaningar sammanhänger med ihållande miljöproblem som diffusa vattenföroreningar, dålig luftkvalitet i städerna, otillfredsställande avfallshantering samt förlust av arter och livsmiljöer. Det begås också ett stort antal miljöbrott, kommissionen mottar en mängd miljöklagomål och framställningar inlämnas till Europaparlamentet. Kostnaderna om bestämmelserna inte genomförs beräknas till 50 miljarder euro per år. Det finns mycket att vinna på att förbättra genomförandet, utan att ny lagstiftning behöver tas fram.

·De många skilda EU-bestämmelser som reglerar verksamhet med miljöpåverkan.

·Det faktum att bestämmelserna omfattar hela medlemsstaternas territorier, såväl landsbygd som tätorter.

·Förekomsten av erkända problem med föroreningar av vatten och luft, avfallshantering och försämring av miljön.

·Allmänhetens förväntningar.

·Det stora antalet olikartade aktörer som har att följa miljöbestämmelserna.

·De många olika slag av efterlevnadsproblem som kan uppstå.

·Svårigheterna med att upptäcka och åtgärda dessa, i synnerhet miljöbrott.

En ytterligare punkt som kan läggas till i denna lista är kapacitet, eftersom ansvaret ofta läggs på mindre organ som har begränsade ekonomiska resurser, få medarbetare eller brist på specialistkunskaper. I många medlemsstater har budgetarna för miljöinspektörer stagnerat eller minskat till följd av finanskrisen. Inför dessa utmaningar kan till och med stora myndigheter med omfattande resurser ha problem att självständigt utveckla kunskap om de bästa sätten att säkra efterlevnad.

De utmaningar som dessa myndigheter möter har resulterat i en efterfrågan på och framväxt av olika former av stöd på EU-nivå. Dessa typer av stöd och deras specifika fördelar sammanfattas i tabell 1 nedan.

Tabell 1: Typer av stöd för att säkerställa efterlevnad av miljölagstiftningen och fördelarna med dem

Typ av stöd Fördelar EU-nätverk för yrkesutövare Gör det möjligt för yrkesutövare att utbyta kunskaper och erfarenheter och tillsammans utveckla en del av de andra stödformer som beskrivs i denna tabell Utvärdering på EU-nivå av medlemsstaternas system för att säkerställa efterlevnad av miljölagstiftningen Gör det möjligt att jämföra och identifiera styrkor och svagheter Allmänt tillgängliga informationsportaler om efterlevnad Gör det möjligt att inhämta kunskaper och sprida god praxis, underlättar jämförelser och ger ökad öppenhet och ansvarstagande Mekanismer för att underlätta samarbete, samordning, utbyte av kunskaper och erfarenheter samt att arbeta tillsammans i hela EU och inhämta information om efterlevnad från andra medlemsstater och myndigheter Samarbete möjliggör större effektivitet Gör det möjligt att ta del av specialistkunskaper som har utvecklats på annat håll Tvärvillkor inom ramen för den gemensamma jordbrukspolitiken Bidrar till att säkerställa jordbrukarnas efterlevnad av miljökraven Information och vägledning om goda rutiner Gör det möjligt att ta del av kunskap som redan finns Minskar behovet av att utveckla nya goda rutiner (effektivitetsvinster) Utbildningsprogram, utbildningsmaterial och vägledning om färdigheter Gör det möjligt att utveckla och underhålla färdigheter Tillgänglighet till EU-genererade datakällor, såsom satellitbilder Förbättrar möjligheterna till effektivt säkerställande av efterlevnad Ekonomiskt stöd från EU Hjälper de myndigheter som ansvarar för att säkerställa efterlevnad att nå sina mål

Inspektörer, poliser, tulltjänstemän, åklagare, domare och revisorer har redan bildat separata nätverk på europeisk nivå för att dela med sig av och bygga upp kunskaper om efterlevnad. Dessa är positiva exempel på de olika typer av stöd som sammanfattas ovan. Även om dessa stöd för närvarande har begränsad omfattning och räckvidd visar dessa exempel att mer kan göras, med kommissionens hjälp, för att förstärka miljöstyrningen och öka efterlevnaden.

4.Grund för åtgärder

Kommissionen har övervägt ett antal alternativ för att förbättra säkerställandet av efterlevnaden av miljölagstiftningen, bland annat lagstiftning, och tog under 2014 fram ett utkast till konsekvensbedömningsrapport som underlag för sitt beslutsfattande. Den har dragit slutsatsen att en handlingsplan med riktade stödåtgärder som tillgodoser de praktiska behoven är det alternativ som har störst utsikter att leda till resultat på flera olika prioriterade områden redan på kort sikt.

Under den förberedande fasen, som inbegrep samråd med medlemsstaterna och nätverken med yrkesutövare , bekräftades värdet av de typer av stöd som sammanfattas i tabell 1, och sätt att förstärka dessa och utveckla nya verktyg identifierades. Nätverken med yrkesutövare betonade värdet i att sprida sakkunskap och förbättra samordningen mellan medlemsstaterna. De framhöll vikten av yrkesutbildning och effektivt kunskapsutbyte. Vid samråden identifierades också ett antal sektorer där det finns stor efterfrågan på referensmaterial om god praxis och nya verktyg. Några områden som pekades ut som särskilt värda att uppmärksamma var avfall och viltbrott. I den gemensamma jordbrukspolitiken för 2014–2020 prioriteras ”hållbar förvaltning av naturresurser och klimatåtgärder” genom olika politiska instrument som kompletterar varandra, däribland tvärvillkor. Det initiativ som presenteras här framhölls i kommissionens arbetsdokument om jordbruk och hållbar förvaltning av vattenresurser i EU som ett sätt att förbättra de nationella systemen för att säkerställa efterlevnad av vattenlagstiftningen när det gäller jordbruksverksamhet. I sin handlingsplan för naturen, människorna och näringslivet påpekar kommissionen också att efterlevnaden måste öka . Andra frågor som togs upp under samråden var hur tekniken kan användas för att upptäcka bristande efterlevnad och den viktiga roll som medborgarna spelar när det gäller att framföra klagomål och göra inlagor till de nationella myndigheterna. I en del av den befintliga EU-lagstiftningen på miljöområdet anges uttryckligen att riktlinjer för eller vägledning om inspektioner ska upprättas , och det är lämpligt att börja utarbeta sådana. Arbetet med de första landsrapporterna i granskningen av genomförandet av miljöpolitiken visade att det finns utrymme för förbättringar av kommissionens återkoppling till medlemsstaterna om efterlevnadsfrågor och andra aspekter av den offentliga administrationen. Slutligen framkom under samråden en önskan om en dialog på hög nivå mellan de yrkesutövare som ansvarar för att säkerställa efterlevnad av miljölagstiftningen och högre chefer på miljöförvaltningarna.

5.Åtgärder

Handlingsplanen består av nio åtgärder för att tillgodose de ovan nämnda behov som identifierades under den förberedande fasen. Dessa sammanfattas i tabell 2.

Tabell 2: Översikt över åtgärder