RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET, RÅDET, EUROPEISKA EKONOMISKA OCH SOCIALA KOMMITTÉN SAMT REGIONKOMMITTÉN om samarbete mellan regleringsorgan enligt artikel 63.2 i direktiv 2012/34/EU /* COM/2015/0140 final */





RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET, RÅDET, EUROPEISKA EKONOMISKA OCH SOCIALA KOMMITTÉN SAMT REGIONKOMMITTÉN om samarbete mellan regleringsorgan enligt artikel 63.2 i direktiv 2012/34/EU 1. INLEDNING Den 21 november 2012 antog Europaparlamentet och rådet direktiv 2012/34/EU om inrättande av ett gemensamt europeiskt järnvägsområde (omarbetning)[1]. I direktiv 2012/34/EU kvarstår medlemsstaternas skyldighet enligt direktiv 2001/14/EG[2] att inrätta regleringsorgan med ansvar för att övervaka konkurrenssituationen på marknaderna för järnvägstjänster. Syftet är att förhindra diskriminering av sökande och att se till att det gemensamma europeiska järnvägsområdet fungerar på rätt sätt. Genom artiklarna 55 och 56 i direktiv 2012/34/EU har skärpta krav på oberoende införts för regleringsorganen, och deras ansvar och befogenheter har utökats. I artikel 57 anges strukturer och regler för samarbete mellan regleringsorgan och med kommissionen på EU-nivå, för att öka konsekvensen i beslutsfattandet i hela EU. Genom direktiv 2012/34/EU har ett europeiskt nätverk av regleringsorgan på järnvägsområdet (nedan kallat nätverket) bildats. Nätverket sammanträder med jämna mellanrum och fungerar som en plattform för informationsutbyte mellan regleringsorganen om deras arbete och principerna och rutinerna för deras beslut, de viktigaste frågorna när det gäller förfaranden och problem med tolkning av införlivad unionsjärnvägslagstiftning. Nätverkets verksamhet ska också ligga till grund för antagandet av genomförandeakter enligt direktivet[3]. Nätverket ger en formaliserad struktur för samarbete på en rad olika områden och ersätter den arbetsgrupp för regleringsorgan som tidigare inrättats för att säkra samarbetet mellan myndigheter. Enligt artikel 57.1 i direktiv 2012/34/EU är kommissionen medlem i nätverket och samordnar och stöder dess arbete. Vid sidan av samarbete inom nätverket krävs enligt artikel 57.2 i direktiv 2012/34/EU att regleringsorganen biträder varandra i arbetet med att övervaka marknaden och samarbetar vid handläggning av klagomål och undersökningar, bl.a. genom att ingå särskilda överenskommelser om arbetsrutiner. Enligt artikel 57.3 kräver samarbetet att ett regleringsorgan som handlägger ett ärende som rör tillträde eller avgifter avseende ett tågläge för internationell trafik samråder med regleringsorganen i alla medlemsstater genom vilka tågläget passerar och begär all nödvändig information innan beslut fattas i ärendet. Samtidigt föreskrivs i artikel 57.4 att alla regleringsorgan som rådfrågas ska tillhandahålla den efterfrågade informationen. För att säkra ett effektivt genomförande anges dessutom i direktiv 2012/34/EU att regleringsorganen ska överlämna information om mottagna klagomål och utredningar på eget initiativ till ansvarigt regleringsorgan, så att det organet kan vidta åtgärder med avseende på de berörda parterna (artikel 57.5). Regleringsorganen får begära att kommissionen deltar i allt samarbete och underlättar det (artikel 57.7). Förordning 2010/913/EU om ett europeiskt järnvägsnät för konkurrenskraftig godstrafik[4] (nedan kallad förordningen om järnvägskorridorer) innehåller särskilda krav på samarbete mellan regleringsorgan när det gäller att övervaka konkurrensen i godskorridorer. Artikel 20 i förordningen om järnvägskorridorer innehåller också bestämmelser om obligatoriska samrådsförfaranden och regler om tillhandahållande och överlämnande av information om ärenden som gäller godskorridorer, motsvarande bestämmelserna om samarbete mellan regleringsorgan i direktiv 2012/34/EU. Dessa regler är av särskild betydelse i samband med övervakning av verksamheten vid korridorens enda kontaktpunkt[5] (t.ex. tilldelning av internationella på förhand iordningställda tåglägen). Vid sidan av de samarbetsmekanismer som beskrivs ovan inbegriper direktiv 2012/34/EU en särskild skyldighet för kommissionen att stödja informationsutbytet mellan medlemmar i nätverket av regleringsorgan. Kommissionen får utveckla metoder att göra detta på elektronisk väg (artikel 57.1). Enligt artikel 57.8 i direktiv 2012/34/EU ska regleringsorganen utveckla gemensamma principer och gemensam praxis för beslutsfattande, och kommissionen får anta genomförandeakter för att fastställa sådana gemensamma principer och sådan gemensam praxis. Skyldigheten att inrätta ett regleringsorgan och delta i regleringsorganens samarbete gäller inte Cypern och Malta, så länge det inte finns något järnvägsnät på deras territorium (artikel 64.2). Enligt artikel 63.2 i direktiv 2012/34/EU ska kommissionen, utifrån erfarenheterna från nätverket av regleringsorgan, lägga fram en rapport om samarbetet mellan regleringsorganen för Europaparlamentet, rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén. Enligt samma bestämmelse ska kommissionen om så är lämpligt föreslå kompletterande åtgärder för att säkerställa en mer integrerad tillsyn av den europeiska järnvägsmarknaden, särskilt när det gäller internationella tjänster. I det syftet ska även lagstiftningsåtgärder övervägas om så är lämpligt. För att fullgöra denna skyldighet lägger kommissionen härmed fram sin rapport för de ovannämnda institutionerna och organen. Rapporten visar att det har förekommit regelbundet samarbete mellan regleringsorgan sedan det omarbetade direktivet trädde i kraft. Det har framför allt handlat om informationsutbyte om beslutsrutiner och om marknadsövervakning. Samarbetet i konkreta ärenden har dock förblivit begränsat. Regleringsorganen har så här långt bara gjorts uppmärksamma på ett litet antal ärenden gällande internationell trafik som krävt samråd och informationsutbyte mellan myndigheter. I rapporten görs en bedömning av utvecklingen och identifieras områden där myndigheternas samarbete bör förbättras. 2. SAMARBETE MELLAN REGLERINGSORGAN Direktiv 2012/34/EU, inklusive bestämmelserna om ansvarsområden och organisatorisk struktur för regleringsorgan, ska vara införlivat först den 16 juni 2015. Bestämmelserna om samarbete mellan regleringsorgan, som inte kräver införlivande, genomfördes emellertid omedelbart efter direktivets ikraftträdande. Nätverk av regleringsorgan Det första mötet i det europeiska nätverket av regleringsorgan på järnvägsområdet ägde rum den 13–14 mars 2013 i Bryssel. Sedan nätverket bildades har det sammanträtt regelbundet, tre gånger om året. Två möten hålls i Bryssel och ett i en medlemsstat. Mötena i mars och november 2013 och 2014 hölls i Bryssel. Mötet i juli 2013 anordnades av det franska regleringsorganet i Le Mans och mötet i juli 2014 av det tyska regleringsorganet i Bonn. Med undantag av Litauen och Irland[6] har regleringsorganen i alla medlemsstater som är skyldiga att inrätta oberoende myndigheter regelbundet deltagit i nätverkets möten. Regleringsorgan från Schweiz, Norge och f.d. jugoslaviska republiken Makedonien har dessutom deltagit i mötena som observatörer. Allmänna kommentarer Informationsutbytet mellan regleringsorganen i nätverket har visat att myndigheternas aktivitetsnivå fortfarande skiljer sig kraftigt åt och är beroende av ett antal faktorer som landets storlek, antalet ärenden som hanteras och regleringsorganets erfarenhet, administrativa kapacitet och grad av oberoende. Vissa myndigheter har redan betydande erfarenhet (t.ex. Österrike, Danmark, Frankrike, Tyskland, Nederländerna, Storbritannien), medan andra har hanterat bara ett fåtal eller inga ärenden (t.ex. Finland, Grekland, Litauen, Luxemburg). I en del medlemsstater beror detta på bristen på konkurrens på nationella marknader, förekomsten av bara ett fåtal potentiella klagande eller inga alls, eller på att myndigheterna ännu inte har tillräckligt med personal eller är tillräckligt oberoende i sitt beslutsfattande. Omfattningen av regleringsorganens ansvar varierar dessutom fortfarande i EU. I vissa medlemsstater omfattas redan en rad olika områden och befogenheter enligt direktiv 2012/34/EU, medan ansvaret fortfarande är begränsat i andra medlemsstater. Trots dessa kvarvarande olikheter har utbytet av bästa praxis och diskussionerna inom nätverket uppmuntrat mindre erfarna regleringsorgan att i större utsträckning utnyttja sina befogenheter både vid hantering av klagomål och vid övervakning av konkurrenssituationen på marknaden på eget initiativ. Huvudsakliga frågor som diskuterats inom nätverket Regleringsorganen har främst utbytt information om sina funktioner, erfarenheter när det gäller beslutsfattande och kontroll av efterlevnad, marknadsutveckling, marknadsövervakning och genomförande av EU-lagstiftning i sina respektive medlemsstater. Bland de ämnen som diskuterats finns undersökningar och beslut gällande framför allt tillgång till järnvägsinfrastruktur, anläggningar för tjänster och järnvägsrelaterade tjänster samt avgifter. Tack vare diskussioner i nätverket har man kunnat identifiera de områden där regleringsorganen har mött utmaningar i fråga om tolkning och tillämpning av direktiv 2012/34/EU. Detta gäller framför allt områden där direktiv 2012/34/EU har inneburit att det gällande regelverket ändrats eller kompletterats eller att kommissionen fått mandat att anta genomförandeakter för att harmonisera genomförandet. Här ingår kontroll av avgifter för utnyttjande av infrastruktur, särskilt beräkning av direkta kostnader för minimipaketet av tillträdestjänster (artikel 31.3) och tillämpning av uppräkningar, samt frågor som rör rätt till tillträde och uttag av avgifter för utnyttjande av anläggningar för tjänster (framför allt stationsavgifter) och järnvägsrelaterade tjänster. Kommissionens roll Kommissionen har underlättat samarbete mellan regleringsorganen genom att anordna och leda nätverkets möten. Vid dessa möten har företrädare för kommissionen redogjort för kommissionens politiska förslag, presenterat EU-domstolens domar gällande införlivande och genomförande av det första järnvägspaketet och gett rekommendationer om tillämpningen av direktiv 2012/34/EU. För att ta hänsyn till regleringsorganens synpunkter har kommissionen också informerat nätverket om olika genomförandeåtgärder enligt direktiv 2012/34/EU. Det rör sig exempelvis om · ny persontrafik på järnväg (kriteriet om huvudsakligt syfte enligt artikel 10.3 och ekonomisk jämvikt för avtal om allmän trafik enligt artikel 11.2), · förfaranden för beräkning av den kostnad som uppstår som en direkt följd av den tågtrafik som bedrivs (artikel 31.3), · förfaranden och kriterier för ramavtal (artikel 42.8), · övervakning av järnvägsmarknaden (artikel 15.6), · differentiering av infrastrukturavgifter för att ge incitament att utrusta tågen med European Train Control System (artikel 32.4), · förfaranden för tillämpningen av avgiftsuttag för kostnaden för bullereffekter (artikel 31.5), · kriterier för sökande av järnvägsinfrastrukturkapacitet (artikel 41.3), · vissa aspekter av förfarandet för tillstånd för järnvägsföretag (artikel 17.5), · förfaranden och kriterier för järnvägsrelaterade tjänster (artikel 13.9). Kommissionen anordnade dessutom särskilda möten i nätverkets undergrupper och gemensamma arbetsgruppsmöten mellan nätverket och den kommitté som inrättats enligt artikel 62 i direktiv 2012/34/EU (SERAC), för närmare diskussion med regleringsorganen om innehållet i vissa genomförandeåtgärder. Kommissionen har också inrättat en mekanism för att stödja nätverkets medlemmar i samband med utbyte av närmare information om deras arbete, principerna och rutinerna för deras beslut och frågor som gäller förfaranden och problem med tolkning av införlivad EU-lagstiftning. Tre gånger om året fyller varje regleringsorgan i ett frågeformulär inför nätverkets möten. Frågeformulären cirkuleras till alla regleringsorgan, och de viktigaste frågor som tagits upp diskuteras vid nätverkets möten. Samarbete gällande godskorridorer I samband med inrättandet av godskorridorer har regleringsorganen samarbetat kring utveckling av system och arbetsöverenskommelser för handläggning av ärenden som gäller korridorfrågor. Det handlar framför allt om klagomål gällande internationella på förhand iordningställda tåglägen som tilldelats av korridorens enda kontaktpunkt enligt artikel 13 i förordningen om järnvägskorridorer. I samarbetsavtal som ingåtts av regleringsorgan längs en godskorridor för att fullgöra kraven på samarbete enligt artikel 20 i förordningen om järnvägskorridorer utses ett enda regleringsorgan att ansvara för handläggning av klagomål mot beslut som fattats av korridorens enda kontaktpunkt. I avtalen ingår även bestämmelser om informationsutbyte och ömsesidigt bistånd vid beslutsfattande i korridorrelaterade ärenden. Regleringsorganen har redan undertecknat sådana samarbetsavtal för godskorridorerna ”Rhen – Alperna”, ”Nordsjön – Medelhavet”, ”Atlanten”, ”Medelhavet” och ”Österut/östra Medelhavet”, som togs i bruk i november 2013[7]. Avtal håller på att upprättas för korridorerna ”Skandinavien – Medelhavet”, ”Östersjön – Adriatiska havet” och ”Nordsjön – Östersjön”, som kommer att tas i bruk först i november 2015. Många regleringsorgan har regelbunden kontakt med sina motsvarigheter längs korridoren för att utbyta information och diskutera korridorrelaterade frågor. Det kan handla om övervakning av korridorens enda kontaktpunkt, ramarna för kapacitetstilldelning och dokumentet med information om korridoren, eller om gemensam granskning av ansökningar om internationella på förhand iordningställda tåglägen som hanteras av korridorens enda kontaktpunkt. För att tillgodose behovet av samarbete mellan korridorer och hantera ämnen av gemensamt intresse för olika korridorers regleringsorgan hålls regelbundna diskussioner vid mötena i nätverket av regleringsorgan och vid mötena om godskorridorer i SERAC-arbetsgruppen. Dessa möten hålls två gånger om året med företrädare för regleringsorgan, medlemsstater, infrastrukturförvaltare och andra intressenter. Här diskuteras exempelvis frågor som rör erbjudande av på förhand iordningställda tåglägen (t.ex. möjligheten att inkludera terminalkapacitet eller ange flexibla på förhand iordningställda tåglägen), utveckling av en gemensam ram för kapacitetstilldelning för samtliga korridorer; resultatövervakning, genomförandeplaner, ansvarsfördelning mellan korridorens enda kontaktpunkt och nationella infrastrukturförvaltare samt regleringsorganens ansvar. Bilateralt samarbete och samråd Det har hittills bara förekommit ett fåtal ärenden där regleringsorgan har samarbetat kring handläggning av klagomål och utredningar på eget initiativ och utbytt information i enlighet med artikel 57.3–57.5 i direktiv 2012/34/EU. Dessa ärenden har gällt samråd i samband med tillämpning av kriteriet om ekonomisk jämvikt och huvudsakligt syfte i anslutning till en ansökan om ett tågläge för internationell persontrafik. Det har också handlat om gemensamma utredningar av tilldelning av internationella tåglägen som genomförs av regleringsorgan i angränsande medlemsstater. Utan hänsyn till behovet av samarbete i specifika ärenden anordnade en del regleringsorgan bilaterala möten för att diskutera frågor rörande genomförandet av direktiv 2012/34/EU, organisation och regleringsorganens finansiering och befogenheter, och för att utbyta erfarenheter i fråga om beslutsfattande. Andra samarbetsformer Vid sidan av de olika samarbetsformer som avses i direktiv 2012/34/EU pågår dessutom ett samarbete mellan regleringsorganen i 21 medlemsstater och fyra tredjeländer inom ramen för IRG-Rail (”Independent Regulators’ Group – Rail”) – ett privat initiativ mellan myndigheterna som inte har någon officiell roll enligt direktivet. Gruppens medlemmar har diskuterat vissa frågor med anknytning till deras ansvarsområden och offentliggjort ett antal dokument, bl.a. en genomgång av praxis när det gäller avgifter och marknadsövervakningsrapporter där konkurrenssituationen på de olika medlemsstaternas järnvägsmarknader jämförs. Man har också utvecklat en uppsättning gemensamma indikatorer för att harmonisera marknadsövervakningen[8]. 3. FORTSATT UTVECKLING Analysen i denna rapport visar att regleringsorganen genom nätverket har samarbetat nära på vissa områden, t.ex. utbyte av bästa praxis och information om erfarenheter av beslutsfattande (i enlighet med artikel 57.1 i direktiv 2012/34/EU). Samarbete i specifika ärenden enligt artikel 57.2–57.6 har dock bara förekommit i ett fåtal fall. Det beror bl.a. på att regleringsorganen bara har uppmärksammats på ett fåtal ärenden med en gränsöverskridande dimension, t.ex. klagomål som rör internationella tåglägen. Detta hänger i sin tur samman med att antalet operatörer som ansöker om internationella tåglägen fortfarande är begränsat, eftersom järnvägstrafik i stor utsträckning fortfarande bedrivs av samarbetande nationella järnvägsföretag. Antalet ärenden med en gränsöverskridande dimension som kräver ett starkare samarbete mellan regleringsorganen väntas öka till följd av den fortsatta utvecklingen av det gemensamma europeiska järnvägsområdet och inrättandet av godskorridorer. Korridorerna togs i bruk i slutet av 2013, och tilldelning av internationella på förhand iordningställda tåglägen börjar 2014 hanteras av korridorernas enda kontaktpunkt. Den senaste tidens utveckling när det gäller godskorridorer visar att sökande i allt större utsträckning ansöker om kapacitet i olika korridorer. Det tyder på att det finns ett växande behov av samarbete mellan myndigheter inte bara längs en korridor utan även mellan olika korridorer, t.ex. vid övervakning av beslut om tilldelning av tåglägen som fattas av olika korridorers kontaktpunkter. Vid en analys av nivån för regleringsorganens samarbete och effektiviteten hos bestämmelserna i direktiv 2012/34/EU måste hänsyn också tas till att medlemsstaterna har fortsatt att tillämpa olika rättsliga ramar under perioden för direktivets införlivande (som ska vara avslutat den 16 juni 2015). Det gäller omfattningen av regleringsorganens ansvar och framstegen med genomförandet av EU-lagstiftning om t.ex. uttag av avgifter eller tillträde till anläggningar för tjänster. När direktiv 2012/34/EU har införlivats och samtliga regleringsorgan har getts alla de uppgifter som beskrivs i artikel 56 väntas verksamheten öka i många regleringsorgan. Genom genomförandeakter som ska antas eller har antagits enligt direktivet kommer harmoniserade regler att införas på centrala områden där svårigheter med genomförandet av direktivet har identifierats, även inom nätverket av regleringsorgan. Ökad harmonisering av den rättsliga ramen medlemsstaterna emellan och med avseende på regleringsorganens ansvar bör också underlätta utveckling av regleringsorganens gemensamma principer och praxis för beslutsfattande enligt artikel 57.8 i direktiv 2012/34/EU. Genomförandeakter med bestämmelser om sådana gemensamma principer och praxis bör bidra till att ytterligare harmonisera genomförandet av direktivet medlemsstaterna emellan. De bör också ge större konsekvens i regleringsorganens beslutsfattande när det gäller t.ex. frågor om avgiftsuttag som inte rör förfarandena för beräkning av direkta kostnader för minimipaketet av tillträdestjänster. Kommissionen håller på att utveckla ett program (ett elektroniskt verktyg) som kommer att göra det möjligt för myndigheter att dela information om beslut, pågående ärenden och andra frågor i anslutning till sina uppgifter i ett elektroniskt forum och därmed underlätta samordning (i enlighet med artikel 57.1 i direktiv 2012/34/EU). Programmet bör göras tillgängligt för myndigheterna under 2015. Regelbundet samarbete och utbyte av bästa praxis inom nätverket av regleringsorgan väntas också bidra till utvecklingen av ramar för informationsdelning och samarbete med nationella säkerhets- och tillståndsmyndigheter, vilket är obligatoriskt för alla regleringsorgan enligt artikel 56.3 i direktiv 2012/34/EU. När det gäller marknadsövervakning förekommer en viss överlappning mellan kommissionens rapporteringsskyldigheter enligt direktivet och regleringsorganens övervakningsverksamhet, i synnerhet inom IRG-Rail. Ökat samarbete mellan regleringsorgan och kommissionen på detta område kan bidra till konsekventa metoder och underlätta harmonisering av rapporterings- och övervakningsverksamheten. Här ingår arbete med anpassade definitioner, gemensamma indikatorer och samarbete kring datainsamling. 4. SLUTSATS Enligt artikel 63.2 i direktiv 2012/34/EU ska kommissionen om så är lämpligt föreslå kompletterande åtgärder för att säkerställa en mer integrerad tillsyn av den europeiska järnvägsmarknaden, särskilt när det gäller internationella tjänster. I Europaparlamentets lagstiftningsresolution av den 26 februari 2014 om förslaget till Europaparlamentets och rådets direktiv om ändring av direktiv 2012/34/EU[9] antog parlamentet en ändring av artikel 57 i direktivet. Den går ut på att kommissionen senast den 31 december 2019 ska anta ett lagstiftningsförslag om att ersätta det europeiska nätverket av regleringsorgan med ett europeiskt regleringsorgan som ska hantera gränsöverskridande frågor och behandla överklaganden av beslut som fattats av nationella regleringsorgan. Analysen i denna rapport visar att regleringsorganen har samarbetat nära när det gäller att utbyta information om verksamhet, bästa praxis och beslutsfattande, framför allt inom ramen för det europeiska nätverket av regleringsorgan på järnvägsområdet och i vissa fall på eget initiativ. Samtidigt behöver samordningen mellan regleringsorganen förbättras på ett antal områden. Den gällande rättsliga ramen erbjuder ett stort antal förbättringsmöjligheter, t.ex. antagande av genomförandeakter med bestämmelser om gemensamma principer och gemensam praxis för beslutsfattande, eller utveckling av ett elektroniskt verktyg för informationsutbyte och diskussion om ärenden som handläggs av regleringsorgan. Eftersom regleringsorganen hittills bara gjorts uppmärksamma på ett begränsat antal ärenden med en gränsöverskridande dimension finns det ännu inte tillräckliga belägg för effektiviteten hos de befintliga samarbetsarrangemang som inrättats av regleringsorganen och hos bestämmelserna i artikel 57 i direktiv 2012/34/EU. Den senaste tidens utveckling, särskilt på korridorsnivå där allt fler tåglägen löper genom flera korridorer, tyder dock på att en mer integrerad och effektivare tillsyn kan komma att krävas i och med att införandet av godskorridorer och utvecklingen av det gemensamma europeiska järnvägsområdet går vidare. Kommissionen kommer därför att fortsätta att övervaka hur samarbetet mellan regleringsorganen utvecklas och, där så är lämpligt, bedöma behovet av åtgärder för ökad integrerad tillsyn. [1] EUT L 343, 14.12.2012, s. 32. [2] Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/14/EG av den 26 februari 2001 om tilldelning av infrastrukturkapacitet, uttag av avgifter för utnyttjande av järnvägsinfrastruktur och utfärdande av säkerhetsintyg (EGT L 75, 15.3.2001, s. 29). [3] Enligt artiklarna 11.4, 12.5, 13.9 och 42.8 i direktiv 2012/34/EU ska genomförandeakter baseras på regleringsorganens erfarenheter och verksamheten inom nätverket. [4] Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 913/2010 av den 22 september 2010 om ett europeiskt järnvägsnät för konkurrenskraftig godstrafik (EUT L 276, 20.10.2010, s. 22). [5] Enligt artikel 13 i förordning (EU) nr 2010/913 ska för varje godskorridor utses eller inrättas ett gemensamt organ så att sökande på ett enda ställe och genom en enda åtgärd kan begära och få svar beträffande ansökan om infrastrukturkapacitet för godståg som passerar åtminstone en gräns i godskorridoren. Detta organ kallas den ”enda kontaktpunkten”. [6] Irland har enligt artikel 59.1 b i direktiv 2012/34/EU beviljats undantag från kravet på att inrätta ett oberoende regleringsorgan till och med den 15 mars 2013. Trots att undantaget inte har förlängts har Irland ännu inte deltagit i samarbete mellan regleringsorgan enligt artikel 57 i direktiv 2012/34/EU. [7] Dessa samarbetsavtal har offentliggjorts på följande adresser: http://bit.ly/1vX0wSH (godskorridoren Rhen – Alperna), http://bit.ly/1Lbkqec (godskorridoren Nordsjön – Medelhavet), http://bit.ly/17gsg9p (godskorridoren Atlanten), http://bit.ly/1AFQyXK (godskorridoren Medelhavet) och http://bit.ly/1AQOBYF (godskorridoren Österut/östra Medelhavet). [8] Närmare information om dessa dokument finns på http://www.irg-rail.eu/public-documents. [9] Europaparlamentets lagstiftningsresolution av den 26 februari 2014 om förslaget till Europaparlamentets och rådets direktiv om ändring av Europaparlamentets och rådets direktiv 2012/34/EU av den 21 november 2012 om inrättandet av ett gemensamt europeiskt järnvägsområde vad avser öppnandet av marknaden för inhemsk persontrafik på järnväg och om styrningen av järnvägsinfrastrukturen (COM(2013)0029).