Förslag till RÅDETS BESLUT om ett ekonomiskt bidrag från gemenskapen till medlemsstaternas program för fiskerikontroll

(framlagt av kommissionen)

MOTIVERING

Det viktigaste målet för den gemensamma fiskeripolitiken är att få till stånd ett hållbart utnyttjande av levande akvatiska organismer och vattenbruk inom ramen för en hållbar utveckling. För att detta mål skall kunna nås måste gemenskapens bestämmelser tillämpas på ett effektivt och enhetligt sätt. Även om det är medlemsstaternas sak att säkerställa att kontroll, inspektion och övervakning av fiske och därmed förknippad verksamhet genomförs på ett effektivt sätt, genom att inrätta administrativa och tekniska system, ligger det i gemenskapens intresse att medlemsstaterna har en organisation som gör det möjligt för dem att uppfylla gemenskapslagstiftningens krav. Det är därför viktigt att se till att medlemsstaterna har de personalresurser och tekniska hjälpmedel som krävs för kontrollerna.

1990 införde gemenskapen en stödordning som skulle ge ekonomiskt stöd till medlemsstaterna för att inrätta kontrollorganisationer och i synnerhet för att främja vissa särskilt effektiva kontrollmetoder, såsom system för att övervaka fiskeverksamhet på avstånd. Med hänsyn till resultaten av denna åtgärd och till medlemsstaternas behov på detta område ändrades stödordningen 1995 och senast 2001 genom beslut 2001/431/EG [1].

[1] EGT C 154, 9.6.2001, s. 22.

Beslut 2001/431/EEG upphör att gälla den 31 december 2003. Rådet beslutade 2001 att begränsa stödordningen till det datumet för att utvärdera vilka behov som skulle uppstå genom reformen av den gemensamma fiskeripolitiken, som var planerad till slutet av 2002 och som trädde i kraft den 1 januari 2003.

Med hänsyn till resultaten av den nuvarande åtgärden och de behov som uppstår till följd av reformen föreslår kommissionen av följande skäl att stödordningen skall tillämpas i ändrad form i ytterligare två år:

- I förordning (EG) nr 2371/2002 [2] framhålls behovet av att använda modern teknik för att utvidga systemet för fjärrövervakning av mindre fiskefartyg och införa elektronisk överföring av uppgifter från fartyg och fjärrlokalisering av fartyg i fiskeområden.

[2] EGT L 358, 31.12.2002, s. 59.

- Den 1 maj 2004 kommer tio nya länder att ansluta sig till gemenskapen. Övervakningsorganisationerna i vissa av dessa länder behöver moderniseras snabbt för att aktörerna inte skall kunna utnyttja brister i kontrollsystemet.

- Rådet har beslutat att förstärka samarbetet mellan medlemsstaterna och samordningen av deras inspektionsverksamhet genom att inrätta en gemensam inspektionsorganisation som bygger på organisationer, utrustning och kommunikationsnät som tillhandahålls av medlemsstaterna. Befintliga resurser bör därför i möjligaste mån kompletteras och anpassas före 2006, då inspektionsorganisationen sannolikt kommer att tas i drift.

- Det har visat sig, huvudsakligen genom de årliga rapporterna om allvarliga överträdelser av den gemensamma fiskeripolitikens bestämmelser, att medlemsstaterna beivrar överträdelser med varierande grad av intensitet och stränghet. Därför behövs en ökad medvetenhet om vikten av att bestraffa beteende som är skadligt för bevarandet av fiskeresurserna. Detta kräver att man främjar en kultur som innebär skydd av naturresurserna och inspektion av alla dem som bidrar till att genomföra den gemensamma fiskeripolitiken så att effektiva påföljder kan tillämpas.

Av dessa skäl och för att få större tydlighet föreslås en omdefiniering av de åtgärder som kan få ekonomiskt stöd från gemenskapen, varav de flesta redan omfattas av de befintliga bestämmelserna. Följande åtgärder föreslås bli stödberättigande:

(1) Inköp av datorutrustning och installation av IT-nätverk.

(2) Inköp av instrument för lokalisering av fiskefartyg och utrustning för elektronisk överföring av information.

(3) Pilotprojekt avseende ny teknik för övervakning av fiskeverksamhet.

(4) Utbildning och utbyte av inspektörer.

(5) Pilotprojekt för inspektionsplaner och observatörer.

(6) Kostnads-nyttoanalys av utgifter för inspektioner.

(7) Initiativ för att höja medvetenheten om vikten av att följa kontrollbestämmelserna för fisket.

(8) Inköp och modernisering av fartyg och flygplan för inspektioner till havs.

De planerade årliga anslagen uppgår till 35 miljoner euro för 2004 och 2005. Det normala gemenskapsbidraget kommer att vara 50 % av de utgifter som belastar medlemsstaterna. Det kan eventuellt bli högre för utgifter som rör punkterna 2, 3 och 7. Projekt som rör punkt 8 kan inte få mer än 35 % av utgifterna och endast de nya medlemsstater som ansluter sig den 1 maj 2004 kommer att vara berättigade till stöd.

Bestämmelserna om förfaranden för ansökan om stöd och utbetalningar har ändrats så att de blir tydligare och mer exakta. I nya bestämmelser specificeras vad som skall ingå i ansökan om ekonomiskt stöd från gemenskapen till projekt. Från och med nu kommer det att krävas att varje ansökan om återbetalning åtföljs av en utgiftsredovisning. Det införs nya bestämmelser för tillbakadragande av outnyttjade anslag. Dessa bestämmelser ersätter dem som finns i beslut 2001/431/EG, vilket upphör att gälla.

2003/0281 (CNS)

Förslag till RÅDETS BESLUT om ett ekonomiskt bidrag från gemenskapen till medlemsstaternas program för fiskerikontroll

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR FATTAT DETTA BESLUT

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 37 i detta,

med beaktande av kommissionens förslag [3],

[3] EUT C [...], [...], s. [...].

med beaktande av Europaparlamentets yttrande [4], och

[4] EUT C [...], [...], s. [...].

av följande skäl:

(1) I den gemensamma fiskeripolitiken fastställs allmänna bestämmelser för bevarande, förvaltning och ansvarsfullt utnyttjande samt för beredning och saluföring av levande akvatiska organismer.

(2) Specifika mål och bestämmelser fastställs särskilt i rådets förordning (EG) nr 2371/2002 av den 20 december 2002 om bevarande och hållbart utnyttjande av fiskeresurserna inom ramen för den gemensamma fiskeripolitiken [5].

[5] EGT L 358, 31.12.2002, s. 59.

(3) Det är i första hand medlemsstaternas ansvar att se till att verksamhet som utförs inom ramen för den gemensamma fiskeripolitiken uppfyller dessa bestämmelser.

(4) Medlemsstaterna måste ha erforderliga personella och ekonomiska resurser för att fullgöra sitt ansvar att kontrollera fiskeverksamheten och se till att den gemensamma fiskeripolitikens bestämmelser följs.

(5) I förordning (EG) nr 2371/2002 framhålls behovet att ytterligare förbättra kontrollen av fiskeverksamhet för att med alla medel kunna bekämpa illegalt och odeklarerat fiske inom och utanför gemenskapens vatten. Där anges teknik för fjärrövervakning som ett redskap för att bättre nå kontrollmålen i den gemensamma fiskeripolitiken, och kravet på fjärrövervakning med hjälp av fartygsövervakningssystem utvidgas till alla fartyg längre än 15 meter.

(6) Från och med datum för anslutningen kommer den gemensamma fiskeripolitikens bestämmelser att gälla för nya medlemsstater, vilka måste kunna uppfylla alla de krav som anges i gemenskapslagstiftningen, bland annat på kontrollområdet. De nya medlemsstaterna måste ges de medel som behövs för att de skall kunna fullgöra sina skyldigheter.

(7) Gemenskapen har beviljat ekonomiskt stöd till medlemsstaterna sedan 1990 för att göra kontrollerna mer effektiva och verkningsfulla och i synnerhet för att införa och bygga ut teknik för fjärrövervakning och IT-nätverk, höja personalens kunskaper och utrusta behöriga myndigheter med patrullfartyg och övervakningsflygplan.

(8) Det nuvarande stödordningen enligt rådets beslut 2001/431/EG av den 28 maj 2001 om bidrag från gemenskapen till vissa av medlemsstaternas utgifter för att genomföra systemen för kontroll, inspektion och övervakning inom den gemensamma fiskeripolitiken [6] kommer att upphöra att gälla vid utgången av 2003. Det finns dock tecken som tyder på att medlemsstaternas resurser fortfarande är otillräckliga.

[6] EGT C 154, 9.6.2001, s. 22.

(9) Det är av största vikt att säkerställa att den gemensamma fiskeripolitikens bestämmelser efterlevs i hela gemenskapen. Vissa av dem som är inblandade i de administrativa och straffrättsliga förfarandena tycks inte alltid vara helt medvetna om behovet att tillämpa påföljder som är avskräckande så att överutnyttjande av fiskbestånd undviks. Därför behövs åtgärder som riktar uppmärksamheten på detta problem.

(10) I förordning (EG) nr 2371/2002 understryks behovet av bättre samarbete och samordning mellan medlemsstaterna och med kommissionen för att stärka kontrollen och motverka beteenden som strider mot den gemensamma fiskeripolitikens bestämmelser. En organisation för samarbete inom och samordning av kontrollverksamheten och av hjälpmedel för kontrolländamål förväntas vara i drift 2006.

(11) Därför bör fortsatt ekonomiskt stöd till medlemsstaterna lämnas fram till dess. Gemenskapens medel måste fördelas effektivt så att identifierade brister kan avhjälpas. Medlen bör användas i enlighet med principen om sund ekonomisk förvaltning.

(12) Ett finansiellt referensbelopp enligt punkt 34 i det interinstitutionella avtalet av den 6 maj 1999 mellan Europaparlamentet, rådet och kommissionen om budgetdisciplin och förbättring av budgetförfarandet [7] införs i detta beslut för hela den tid då ekonomiskt stöd skall lämnas, utan att detta påverkar budgetmyndighetens befogenheter enligt fördraget.

[7] EGT C 172, 18.6.1999, s. 1.

(13) Medlemsstaterna måste, varje år under hela den period som omfattas av detta beslut och av beslut 2001/431/EG, göra en bedömning av sina program och av hur kontroll, inspektion och övervakning påverkar deras utgifter.

(14) Beslut 2001/431/EG bör därför upphöra att gälla och ersättas av de bestämmelser som anges i detta beslut.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1 Syfte

I detta beslut fastställs villkoren för beviljande av ekonomiskt bidrag från gemenskapen till medlemsstaterna för deras program för fiskerikontroll.

Artikel 2 Definitioner

I detta beslut avses med

ekonomiskt bidrag: ett ekonomiskt bidrag som utbetalas av kommissionen till en medlemsstat enligt detta beslut,

program för fiskerikontroll: ett program som utformas av en medlemsstat för kontroll, inspektion och övervakning på områden som omfattas av den gemensamma fiskeripolitiken i enlighet med förordning (EG) nr 2371/2002,

ny medlemsstat: ett land som ansluter sig till gemenskapen den 1 maj 2004.

Artikel 3 Årliga program för fiskerikontroll

1. Medlemsstater som önskar erhålla ett ekonomiskt bidrag skall senast den 31 januari varje år översända ett årligt program för fiskerikontroll till kommissionen med följande innehåll:

(a) Programmets mål.

(b) Tillgängliga personalresurser.

(c) Tillgängliga ekonomiska resurser.

(d) Tillgängligt antal fartyg och flygplan.

(e) En förteckning över projekt för vilka ett ekonomiskt bidrag söks.

(f) Planerade totala utgifter för att genomföra projekten.

(g) En tidsplan som anger när varje projekt skall vara avslutat.

2. Nya medlemsstater skall lämna in sitt program för fiskerikontroll för 2004 senast den 1 juni 2004.

3. Närmare bestämmelser om innehållet i programmet för fiskerikontroll anges i del A i bilaga I.

Artikel 4 Åtgärder som omfattas

1. Projekt för vilka ett ekonomiskt bidrag söks skall beröra en eller flera av följande åtgärder:

a) Inköp och installation av datorteknik och tekniskt stöd för denna samt upprättande av IT-nätverk för att möjliggöra effektivt och säkert datautbyte i samband med kontroll, inspektion och övervakning av fiskeverksamhet.

b) Inköp och installation av följande utrustning på fiskefartyg:

i) - Elektroniska instrument för lokalisering som gör att ett centrum för fiskerikontroll kan övervaka fartyg på avstånd med hjälp av ett fartygsövervakningssystem (VMS).

ii) - Elektroniska instrument för registrering och rapportering som möjliggör dataöverföring från fartyget.

c) Pilotprojekt som gäller ny teknik för kontroll av fiskeverksamhet och införande av sådan ny teknik.

d) Utbildnings- och utbytesprogram för offentliganställda tjänstemän som ansvarar för kontroll, inspektion och övervakning på fiskeområdet.

e) Genomförande av pilotprogram för inspektion och observatörer.

f) Kostnads-nyttoanalys och bedömning av de behöriga myndigheternas totala utgifter för kontroll, inspektion och övervakning av fiskeverksamhet.

g) Initiativ omfattande seminarier och mediaverktyg som syftar till att ge fiskare och andra aktörer, såsom inspektörer, allmänna åklagare och domare samt allmänheten en större medvetenhet om behovet av att bekämpa oansvarigt och illegalt fiske och om genomförandet av den gemensamma fiskeripolitikens bestämmelser.

h) Inköp och modernisering av fartyg och flygplan som används för inspektion och övervakning av fiskeverksamhet av de behöriga myndigheterna i de nya medlemsstaterna.

2. Närmare bestämmelser om de åtgärder som omfattas anges i del B i bilaga I.

Artikel 5 Gemenskapens anslag

1. Det finansiella referensbeloppet för genomförandet av de åtgärder som får ekonomiskt stöd under perioden 2004-2005 skall vara 70 miljoner euro. De årliga anslagen skall godkännas av budgetmyndigheten inom ramen för budgetplanen.

2. I beslutet om beviljande av ett ekonomiskt bidrag från gemenskapen enligt artikel 6 skall kommissionen prioritera de åtgärder som den bedömer vara mest lämpliga för att öka effektiviteten i kontroll-, inspektions- och övervakningsverksamheten, samtidigt som hänsyn tas till på vilket sätt medlemsstaterna har genomfört redan godkända program.

Artikel 6 Beslut om ekonomiskt bidrag

1. På grundval av de program för fiskerikontroll som lämnas in av medlemsstaterna skall ett beslut fattas varje år i enlighet med det förfarande som avses i artikel 30.2 i förordning (EG) nr 2371/2002. I beslutet skall följande fastställas:

a) Totalbelopp för det ekonomiska bidrag som skall beviljas varje medlemsstat för de åtgärder som avses i artikel 4.

b) Stödnivå för det ekonomiska bidraget.

c) Eventuella villkor för det ekonomiska bidraget.

2. Stödnivån för det ekonomiska bidraget får inte överskrida 50 % av de stödberättigande utgifterna. Dock gäller att

a) för de åtgärder som avses i artikel 4.1 b får kommissionen besluta att bevilja en klumpsumma per instrument för lokalisering av fartyg eller för ett instrument som möjliggör elektronisk registrering och rapportering av data,

b) för de åtgärder som avses i artikel 4.1 c och g får kommissionen besluta om en stödnivå som är högre än 50 % av de stödberättigande utgifterna,

c) för de åtgärder som avses i artikel 4.1 h får stödnivån inte överskrida 35 % av de stödberättigande utgifterna.

Artikel 7 Förskott

Efter en motiverad begäran från en medlemsstat får kommissionen bevilja ett förskott på högst 50 % av det ekonomiska bidraget för ett år. Förskottsbeloppet skall dras av från totalbeloppet vid den slutliga utbetalningen av det ekonomiska bidraget till denna medlemsstat.

Om ett bindande åtagande inte görs av den behöriga myndigheten inom den period som fastställs i artikel 8 skall varje beviljat förskott genast återbetalas.

Artikel 8 Utgiftsåtagande

Medlemsstaten skall göra rättsliga och budgetmässiga åtaganden senast tolv månader efter utgången av det år då det beslut som avses i artikel 6 meddelades till medlemsstaten.

Artikel 9 Genomförande av projekt

1. Projekt skall inledas i enlighet med den tidsplan som fastställs i det årliga programmet för fiskerikontroll och i alla händelser senast ett år efter det datum då åtagandet görs.

2. De skall avslutas i enlighet med tidsplanen.

Artikel 10 Projekt som inte genomförs

Om en medlemsstat beslutar att helt eller delvis avstå från att genomföra projekt för vilka ekonomiskt bidrag har beviljats, skall den omedelbart informera kommissionen och uppge vilka följder detta får för medlemsstatens program för fiskerikontroll.

Artikel 11 Stödberättigande utgifter

1. För att berättiga till ersättning skall utgifterna

a) vara förutsedda i programmet för fiskerikontroll,

b) hänföra sig de åtgärder som avses i artikel 4,

c) röra projekt med en kostnad som överskrider 50 000 euro för åtgärder som avses i artikel 4.1 d och g,

d) härröra från de rättsliga och budgetmässiga åtaganden som görs av medlemsstaterna i enlighet med artikel 8,

e) röra projekt som genomförs i enlighet med artikel 9.

2. Mervärdesskatt (moms) skall inte vara ersättningsberättigande.

3. Utgifter för projekt som får annat gemenskapsstöd skall inte vara ersättningsberättigande.

4. För de nya medlemsstaterna är utgifter som uppstått från och med den 1 januari 2004 ersättningsberättigande under förutsättning att de villkor som anges i detta beslut och i det beslut som avses i artikel 6 är uppfyllda.

Artikel 12 Ansökan om ersättning

1. Medlemsstaterna skall lämna in sina ansökningar om ersättning för utgifter till kommissionen inom sex månader efter det datum då utgiften uppstod. Ansökan skall avse belopp på minst 25 000 euro. Ansökan om belopp under 25 000 euro skall inte behandlas, om den inte är välgrundad.

Närmare bestämmelser om innehållet i ansökan om ersättning anges i del C i bilaga I.

2. Ansökan för projekt som inte har slutförts i enlighet med den tidsplan som avses i artikel 3 f kan tas emot endast om det finns en välgrundad förklaring till förseningen. Om ansökan inte godtas kan gemenskapens anslag dras tillbaka. I alla händelser skall gemenskapens anslag i samband med detta beslut dras tillbaka senast den 31 december 2008.

3. Vid ansökan om ersättning skall medlemsstaterna kontrollera och intyga att utgifterna har uppstått i enlighet med de villkor som fastställs i detta beslut och i det beslut som avses i artikel 6 och i enlighet med bestämmelserna om tilldelning av offentliga kontrakt. Ansökan skall innehålla en deklaration avseende de överförda räkenskapernas riktighet och sanningshalt, i enlighet med formuläret i bilaga II.

4. Om kommissionen anser att ansökan inte uppfyller de villkor som avses i punkt 3 skall kommissionen uppmana medlemsstaten att meddela sina synpunkter i frågan. Om granskningen visar att villkoren inte är uppfyllda skall kommissionen vägra att ersätta hela eller en del av den aktuella utgiften och i tillämpliga fall begära återbetalning av förskottsutbetalningar.

Artikel 13 Valuta

I program för fiskerikontroll, ansökan om ersättning för utgifter och ansökan om utbetalning av förskott skall alla belopp vara uttryckta i euro.

Medlemsstater som inte deltar i den ekonomiska och monetära unionens tredje steg skall ange vilken växelkurs som används.

Ersättning kommer att lämnas i euro till den kurs som gäller den månad då ansökan kommer in till kommissionen.

Artikel 14 Information

Medlemsstaterna skall förse kommissionen och revisionsrätten med all begärd information som rör genomförandet av detta beslut och det beslut som avses i artikel 6.

De skall hålla styrkande handlingar tillgängliga för kommissionen och revisionsrätten i minst fem år från och med det datum då ersättningen utbetalas.

Artikel 15 Kontroller

1. Utan att det påverkar tillämpningen av kontroller som medlemsstaterna utför i enlighet med nationella lagar och andra författningar får tjänstemän från kommissionen och revisionsrätten utföra kontroller på plats av projekt som får ekonomiskt bidrag.

Kommissionen kan också begära att den berörda medlemsstaten utför kontroller på plats av projekt som får ekonomiskt bidrag. Tjänstemän från kommissionen och revisionsrätten får delta i sådana kontroller.

2. Om kommissionen anser att gemenskapens medel inte har använts i enlighet med de villkor som föreskrivs i detta beslut eller i det beslut som avses i artikel 6 skall den informera den berörda medlemsstaten. Om bedömningen inte tillbakavisas skall kommissionen minska eller dra tillbaka det ekonomiska bidraget till det aktuella projektet. Alla oberättigade belopp skall återbetalas till kommissionen med ränta.

Artikel 16 Rapporter från medlemsstaterna

Medlemsstaterna skall till kommissionen sända in information som gör det möjligt att kontrollera hur det ekonomiska bidraget har använts och bedöma hur de åtgärder som omfattas av detta beslut påverkar kontroll-, inspektions- och övervakningsverksamheten.

För detta ändamål skall de överlämna till kommissionen

a) före den 30 mars varje år; en preliminär utvärderingsrapport om föregående års program för fiskerikontroll med uppgifter om

i) vilka projekt som har slutförts,

ii) projektens kostnad,

iii) hur programmet för fiskerikontroll har påverkats, genom användning av lämpliga indikatorer,

iv) eventuella förändringar av det ursprungliga programmet.

(b) senast den 31 december 2006; en slutlig utvärderingsrapport med uppgifter om

i) vilka projekt som har slutförts,

ii) projektens kostnad,

iii) hur programmet för fiskerikontroll har påverkats, genom användning av lämpliga indikatorer,

iv) eventuella förändringar av det ursprungliga programmet,

v) hur det ekonomiska bidragets påverkat programmen för fiskerikontroll under hela perioden 2001-2005.

Artikel 17 Rapport till Europaparlamentet och rådet

På grundval av den information som medlemsstaterna lämnar enligt artikel 16 skall kommissionen senast den 30 juni 2007 överlämna en rapport till Europaparlamentet och rådet om tillämpningen av detta beslut och beslut 2001/431/EG.

Artikel 18 Genomförandebestämmelser

Närmare bestämmelser för genomförandet av detta beslut skall vid behov antas i enlighet med det förfarande som avses i artikel 30.2 i förordning (EG) nr 2371/2002.

Artikel 19 Övergångsbestämmelser

1. Detta beslut skall inte påverka fortsatt utbetalning eller förändring, inbegripet total eller partiell indragning, av ekonomiskt bidrag som godkänts enligt beslut 2001/431/EG.

2. Från och med den 1 januari 2004 skall ansökningar om ersättning avseende ekonomiskt bidrag som avses i punkt 1 ske i enlighet med artikel 12, del C i bilaga I och bilaga II till detta beslut.

Artikel 20 Upphävande

Beslut 2001/431/EG upphör att gälla från och med den 1 januari 2004.

Artikel 21 Tillämpning

Detta beslut skall tillämpas från och med den 1 januari 2004.

Artikel 22 Adressater

Detta beslut riktar sig till medlemsstaterna.

Utfärdat i Bryssel den [...]

På rådets vägnar

Ordförande

BILAGA 1

Del A

Minimikrav för information om årliga program för fiskerikontroll som avses i artikel 3

1) För varje projekt skall i det årliga programmet för fiskerikontroll anges en av de åtgärder som nämns i artikel 4, samt mål, beskrivning, ägare, ort, uppskattad kostnad, administrativt förfarande och en tidsplan för genomförandet.

2) Beträffande de fartyg, flygplan och helikoptrar som avses i artikel 4.1 h skall det i de årliga programmen för fiskerikontroll också anges

a) i vilken utsträckning de kommer att användas av de behöriga myndigheterna för kontrolländamål uttryckt som procentandel av användningen under ett års total verksamhet,

b) hur många timmar och dagar under ett år de kommer att användas för fiskerikontroll,

c) när det gäller modernisering, deras förväntade livslängd.

3) Det ekonomiska stödet från gemenskapen skall ges publicitet när så är möjligt.

Del B

Närmare bestämmelser om de stödberättigande åtgärder som anges i artikel 4

(1) Instrument för lokalisering av fartyg som avses i artikel 4.1 b i skall vara i överensstämmelse med tillämplig gemenskapslagstiftning.

(2) Utgifter för den åtgärd som anges i artikel 4.1 d kommer att ersättas i den mån som den är ersättningsberättigande enligt tillämpliga nationella bestämmelser.

(3) Utgifter för inköp av utrustning som avses i artikel 4.1 h kan ersättas i den mån som den används för kontroll av fiskeverksamhet, enligt deklaration av den berörda medlemsstaten.

Del C

Bestämmelser för ansökan om ersättning enligt artikel 12

Ansökan om ersättning skall innehålla följande:

1) En hänvisning till det beslut som avses i artikel 6 och den tabell som finns i bilagan till detta, där det anges hur stort stöd som beviljas.

2) En förteckning över alla styrkande handlingar sorterade efter projekt.

3) Sökta belopp exklusive moms, sorterade på projekt.

4) En kort beskrivning av varje projekt för vilket ersättning söks, med uppgifter om vad som har uppnåtts, samt en bedömning av hur investeringen har påverkat kontroll-, inspektions- och övervakningsverksamheten och en prognos för användningen.

BILAGA II

UTGIFTSBERÄKNING

OFFENTLIGA UTGIFTER FÖR ATT GENOMFÖRA DET NATIONELLA PROGRAMMET FÖR INFÖRANDE AV SYSTEMET FÖR KONTROLL, INSPEKTION OCH ÖVERVAKNING AV FISKEVERKSAMHET i enlighet med artikel 12 i rådets beslut 2003/.../EG

Kommissionens beslut av den / nr ________________________________________

Nationell referens (om sådan finns) ___________________________________________

Som företrädare för myndigheten _____________________________________________ som har ansvaret för tillämpliga ekonomiska förfaranden och kontrollförfaranden intygar jag _________________________________________ efter genomförd kontroll att nedanstående belopp utgör de totala kostnaderna under 200_, i enlighet med nationell lagstiftning, för godkända projekt avseende åtgärder som anges i artikel 4.1 i rådets beslut 2003/...EG.

-a) datorteknik och IT-nätverk________________________________________euro [8]

[8] Exakt belopp anges med två decimaler.

-b) teknik för fjärrövervakning (instrument för lokalisering

av fartyg samt instrument för registrering och rapportering)_________________euro

-c) pilotprojekt som rör ny teknik______________________________________euro

-d) utbildnings- och utbytesprogram____________________________________euro

för tjänstemän vid kontrollmyndigheter

-e) pilotprogram för inspektion och observatörer.__________________________euro

-f) bedömning av offentliga utgifter på kontrollområdet_____________________euro

-g) seminarier och medier ____________________________________________euro

-h) förvärv och modernisering av utrustning för kontroll,

inspektion och övervakning___________________________________________euro

_______________________________________________________=========euro

Jag intygar också att utgiftsredovisningen är korrekt och att ansökan om ersättning tar hänsyn till eventuell återvinning av belopp.

Verksamheten har utförts i enlighet med de mål som anges i rådets beslut 2003/.../EG och i enlighet med förordning (EG) nr 2371/2002, särskilt när det gäller

- uppfyllande av de villkor som anges i detta beslut och i direktiven om samordning av förfaranden för tilldelning av offentliga kontrakt om bygg- och anläggningsarbeten, leveranser och tjänster, samt efterlevnad av föreskrifterna i del C i bilaga I,

- tillämpning av förvaltnings- och kontrollförfaranden, särskilt för att verifiera att samfinansierade produkter och tjänster har levererats och att angivna utgifter är korrekta samt för att förhindra, upptäcka och rätta till oegentligheter, bekämpa bedrägeri och återvinna felaktigt utbetalda belopp.

Datum .. / .. / ....

Namn med versaler, stämpel, befattning och underskrift av behörig myndighet

FINANSIERINGSÖVERSIKT FÖR RÄTTSAKT

Politikområde(n): FISKE

Verksamhet(er): 11.07. Bevarande av fiskeriresurserna, kontroll och tillsyn

Åtgärdens beteckning: ekonomiskt bidrag från gemenskapen till medlemsstaternas program för fiskerikontroll

1. BERÖRDA BUDGETPOSTER (nummer och beteckning)

B2-901 (11.07.02) Ekonomiskt bidrag till medlemsstaterna för utgifter på kontrollområdet

2. ALLMÄNNA UPPGIFTER

2.1. Sammanlagda anslag för åtgärden (avsnitt B): i miljoner euro för åtagandebemyndiganden

70 miljoner euro

2.2. Tillämpningsperiod:

2004 och 2005

2.3. Flerårig total utgiftsberäkning:

a) Förfalloplan för åtagandebemyndiganden/betalningsbemyndiganden (finansiellt stöd) (se punkt 6.1.1)

Miljoner euro (avrundat till tre decimaler)

>Plats för tabell>

b) Tekniskt och administrativt stöd samt stödutgifter (se punkt 6.1.2)

>Plats för tabell>

>Plats för tabell>

c) Total budgetkonsekvens i form av personalutgifter och övriga administrativa utgifter (se punkterna 7.2 och 7.3)

>Plats för tabell>

>Plats för tabell>

2.4. Förenlighet med den ekonomiska planeringen och budgetplanen

[X] Förslaget är förenligt med gällande ekonomisk planering.

Förslaget kräver omfördelningar under den berörda rubriken i budgetplanen.

Förslaget kan kräva att bestämmelserna i det interinstitutionella avtalet tillämpas.

2.5. Påverkan på inkomsterna: [9]

[9] Ytterligare upplysningar finns i den separata vägledningen.

[X] Inkomsterna påverkas inte (gäller tekniska aspekter på genomförandet av en åtgärd).

ELLER

Inkomsterna påverkas enligt följande:

(Obs. Uppgifter och kommentarer till den metod som använts för att beräkna påverkan på inkomsterna ska redovisas i en separat bilaga)

Miljoner euro (avrundat till en decimal)

>Plats för tabell>

(Om flera budgetposter påverkas skall varje posts nummer anges i tabellen.)

3. BUDGETTEKNISKA UPPGIFTER

>Plats för tabell>

4. RÄTTSLIG GRUND

Artikel 37 i EG-fördraget.

5. BESKRIVNING AV ÅTGÄRDEN OCH SKÄL FÖR ÅTGÄRDEN

1. Analys av problem och bedömning av behov

Målet för den gemensamma fiskeripolitiken är att få till stånd ett hållbart utnyttjande av levande akvatiska organismer och vattenbruk inom ramen för en hållbar utveckling. För att den gemensamma fiskeripolitiken skall kunna genomföras effektivt bör gemenskapens kontroll- och tillsynssystem för fisket stärkas, liksom samarbete och samordning mellan alla relevanta myndigheter. Detta mål kan nås främst genom kontroller på plats och inspektioner av fiskefartyg, insamling och spridning av data om fiskeverksamhet i realtid, modernisering av kommunikations- och informationstekniska verktyg, säkerställda förbindelser inom centrum för fiskerikontroll, utvidgad användning av fjärrövervakningssystem (t.ex. satellitövervakning och fartygslokalisering) och förbättrade inspektionskunskaper (se rådets förordning (EG) nr 2371/2002 om bevarande och hållbart utnyttjande av fiskeresurserna inom ramen för den gemensamma fiskeripolitiken, i synnerhet skäl 19 och 25 samt kapitel V [10]).

[10] EGT L 358, 31.12.2002.

Det är medlemsstaternas ansvar att säkerställa effektiv kontroll, inspektion och övervakning av den gemensamma fiskeripolitikens bestämmelser. Det ligger dock i gemenskapens intresse att kontrollverksamheten utförs på ett effektivt och enhetligt sätt i hela gemenskapen. Av dessa skäl har gemenskapen sedan 1990 beviljat ekonomiskt stöd till medlemsstaterna på grundval av nationella utgiftsprogram för fiskerikontroll.

Genom denna stödordning, som vilar på beslut 89/631 [11], beslut 95/527 [12] och beslut 2001/431 [13], har medlemsstaterna otvivelaktigt stärkt sina kontrollorganisationer och inspektörernas kunskaper, såsom anges i slutsatserna i kommissionens rapporter om uppföljning av medlemsstaternas genomförande av den gemensamma fiskeripolitiken, en viktig källa till värdefull information med en utvärdering av varje medlemsstats kontrollorganisationer och dess förmåga att uppfylla sina kontrolluppgifter. I den senaste rapporten, som gäller åren 1996-1999, uppges (på sida 7) att "den tidigare bristen på inspektions- och övervakningsmedel till sjöss inom gemenskapens fiskevatten har minskat ... Gemenskapens ekonomiska bidrag har i stor omfattning underlättat förvärv och modernisering av inspektions- och kontrollutrustning ... Trots de ovedersägliga framstegen kvarstår fortfarande vissa brister. Detta beror främst på det faktum att de medel som finns tillgängliga för de nationella myndigheterna och de åtgärder som vidtas av dessa myndigheter inte på ett adekvat sätt motsvarar de krav som inrättandet av ett övergripande kontrollsystem innebär" [14].

[11] EGT L 364, 14.12.1989.

[12] EGT L 301, 14.12.1995.

[13] EGT L 154, 9.6.2001.

[14] KOM(2001) 526.

En liknande utvärdering, som betonar de positiva effekterna men också behoven av ytterligare förbättringar, kan läsas i kommissionens rapport till rådet och Europaparlamentet om beslut 89/631 [15] och i den rapport från maj 2000 som en privat konsult utarbetade för kommissionens räkning med en utvärdering av gemenskapens ekonomiska bidrag till medlemsstaternas kontroll- och övervakningsverksamhet, en rapport som särskilt analyserar beslut 95/527. I den senare rekommenderas att även om vissa mål har uppnåtts "mot bakgrund av det ansvar som läggs på medlemsstaterna i den gemensamma fiskeripolitiken bör gemenskapens stöd fortsätta för att säkerställa en god bevakning av gemenskapens fiskeresurser" (s. 53).

[15] KOM(1995) 243.

Det finns nu, tills vidare i form av ett utkast till slutrapport, en utvärdering i efterhand av genomförandet av beslut 2001/431 [16], gjord av en privat konsult och nära kopplad till en analys (även den i utkast och gjord av samma konsult) av den information om inventeringen och utnyttjandet av kontrollmedel som överlämnats av medlemsstaterna i samband med beslut 2001/431 [17]. Analysen i detta meddelande är till största delen hämtad från de ovannämnda dokumenten.

[16] Utvärdering av gemenskapens ekonomiska bidrag för att genomföra systemen för kontroll, inspektion och övervakning inom den gemensamma fiskeripolitiken (FISH/2002/12). Den slutliga versionen kommer att finnas tillgänglig i höst.

[17] FISH/2002/10.

Senast antog kommissionen i juni 2003 ett meddelande om efterlevnaden av den gemensamma fiskeripolitikens bestämmelser och upprättade en resultattabell över efterlevnaden som är tillgänglig för allmänheten på kommissionens webbplats [18]. Detta dokument belyser medlemsstaternas brister när det gäller skyldigheten att säkerställa en effektiv, rättvis och enhetlig tillämpning av den gemensamma fiskeripolitikens bestämmelser. I detta dokument upprepas i slutsatserna att ett dåligt genomförande av den gemensamma fiskeripolitiken undergräver effektiviteten i bevarandeåtgärderna, vilka är en väsentlig del av den gemensamma fiskeripolitiken. Dessutom framhålls att en bristande enhetlighet i förfarande och påföljder inte ger lika villkor när det gäller kontroll och tillsyn, vilket följaktligen kan uppmuntra beteende som motverkar gemenskapens intressen. Det råder alltså inga tvivel om att ytterligare investeringar krävs för att medlemsstaternas kontrollsystem skall motsvara den standard som fordras enligt gemenskapslagstiftningen.

[18] KOM(2003) 344.

Det är också viktigt att komma ihåg att nya medlemsstater kommer att ansluta sig till gemenskapen den 1 maj 2004. Sju av dessa stater har i varierande grad intressen i fiskeverksamhet. Enligt tillgängliga uppgifter [19] kommer dessa stater att få svårt att omedelbart uppfylla den kontrollnivå som krävs i gemenskapens bestämmelser. Ett ekonomiskt stöd kommer därför att vara mycket välkommet för att lättare och snabbare kunna nå denna kontrollnivå.

[19] Kontrollbesök för screening pågår fortfarande. En första översikt ges i rapporterna från kontrollbesöken (se not DG/FISH nr 24178 (Polen), nr 24134 (Estland), nr 24034 (Cypern).

Det är också värt att notera att det i gemenskapens lagstiftning [20] krävs att alla fiskefartyg som är längre än 15 meter och som för en nuvarande eller blivande medlemsstats flagg skall vara utrustade med instrument som gör att de kan spåras av centrum för fiskerikontroll. Hittills har dessa instrument installerats ombord på alla gemenskapsfartyg längre än 24 meter [21] med hjälp av ett stort ekonomiskt stöd från gemenskapen. Yrkesfiskarna skulle utan tvivel ha accepterat dem mycket motvilligt om de inte fått ett stöd. Därför behövs också ett stöd till mindre fartyg om gemenskapen bedömer att detta instrument är ett viktigt kontrollverktyg. Detaljerade siffror finns i kapitlet om budgetkonsekvenser.

[20] Artikel 22 i förordning 2371/2002.

[21] Utom de fartyg som undantas enligt artikel 3.3 i förordning 2847/93.

2. Fastställande av mål

De viktigaste slutsatserna av de rapporter och analyser som nämns ovan kan sammanfattas på följande sätt:

a) När det gäller förvärv och modernisering av flygplan och patrullfartyg, vilket är den överlägset största utgiften [22], särskilt med tanke på kostnaden för varje enhet, har medlemsstaterna ökat sin kapacitet avsevärt, och med några få undantag tycks de nu ha tillgång till ett tillräckligt antal enheter i förhållande till antalet fiskefartyg och dessas egenskaper, medlemsstatens exklusiva ekonomiska zon (EEZ) och kvantiteten landande fångster [23].

[22] Den motsvarar 74 % av gemenskapens totala ekonomiska bidrag under perioden 1995/2000 (se Nautilus-rapporten, s. 27). Denna andel minskas till under 60 % (preliminär siffra) i det nuvarande stödordningen.

[23] "Medlemsstaterna och gemenskapen lade hälften av den totala budgeten på utrustning. Detta kan anses vara rimligt, med tanke på dessa produkters kostnad. Även om det fortfarande finns obalanser i medlemsstaternas kapacitetsindikatorer (vilket tyder på att mer pengar bör tillföras) gäller obalanserna endast några få medlemsstater." (Rapport FISH/2002/12, s. 103).

Användningen av fjärrövervakningssystem, såsom VMS, och den planerade utvidgningen av dessa till ytterligare 6 000 fartyg (de anslutande länderna ej medräknade), minskar dessutom behovet att patrullera stora arealer av fiskeområden genom att flygplan och patrullfartyg kan dirigeras direkt till målen av centrum för fiskerikontroll.

Situationen är dock annorlunda i vissa av de anslutande länderna, där genomgången av den administrativa kapaciteten har visat att det finns behov av att anskaffa utrustning som flygplan och fartyg, även om antal och egenskaper kan fastställas först när vi får anmälan om deras kontrollprogram.

b) Inköp och installation av instrument för lokalisering av fartyg, som gör det möjligt för centrum för fiskerikontroll att övervaka fartyg på avstånd med hjälp av fartygsövervakningssystemet (VMS), har varit en mycket framgångsrik åtgärd och alla gemenskapsfartyg över 24 meters längd, med vissa undantag [24], har haft denna utrustning sedan den 1 januari 2000. Detta har möjliggjorts genom ekonomiskt stöd från gemenskapen som gav ett bidrag för varje installerad enhet med en genomsnittlig stödnivå på över 50 % av kostnaderna (gemenskapens ersättningsbelopp har legat mellan 4 000 och 2 900 euro per enhet, beroende på tillgängliga anslag under varje budgetår).

[24] Se artikel 3.3 i förordning 2847/93. Även dessa fartyg skall nu få denna utrustning eftersom undantagen inte längre är tillämpliga.

I rådets förordning 2371/2002 fastställs att alla fartyg över 15 meters längd skall vara utrustade med instrument för lokalisering av fartyg senast den 1 januari 2005. Detta innebär att omkring 6 000 fartyg (anslutande länder ej medräknade) skall utrustas [25]. Enligt vår bästa bedömning har de anslutande länderna omkring 1 000 fartyg som ännu inte fått denna utrustning.

[25] Gemenskapsstöd kommer att lämnas under 2003 för att installera instrument för lokalisering på omkring 4 000 fartyg.

VMS har visat sig vara mycket kostnadseffektivt eftersom övervakning till havs och i luften kan skötas [26] mer rationellt. Det är också ett starkt och kostnadseffektivt incitament för yrkesfiskarna att följa den gemensamma fiskeripolitikens bestämmelser eftersom fartygets position rapporteras så gott som i realtid och kan registreras för administrativa ändamål [27].

[26] "Åtminstone i några medlemsstater tycks påvisandet av överträdelser har främjats avsevärt genom samverkan mellan VMS och övervakningssystem, och utvecklingen av integrerade system grundade på VMS bör uppmuntras ytterligare." (Rapport FISH/2002/12 s. 103).

[27] Kostnaden för varje dataöverföring varierar beroende på operatör, men den är under 1 euro och kommer säkerligen att minska.

c) Medlemsstaterna har i stor utsträckning utnyttjat det ekonomiska bidraget till att införa och uppgradera informationsteknik och bygga upp IT-nätverk [28]. Detta har gjort det möjligt att samla in, bearbeta, registrera och hämta data om fiskeverksamhet snabbare och på ett mer effektivt sätt. Säkra nätverk har gjort att decentraliserade centrum kan kommunicera med huvudkontoret. De enheter inom gemenskapen som förvaltar kvoter och fiskeansträngningar har också haft nytta av förbättrad kvalitet och tillgång på data. Data kommer nu in i rätt tid och i korrekt format, och tack vare detta har det exempelvis varit möjligt att under 2003 presentera de slutliga siffrorna för föregående år åtta månader tidigare än förut.

[28] Gemenskapens andel av det ekonomiska bidraget har legat på 19 % under perioden 1995/2000 (Nautilus-rapporten, s. 27). Liknande siffror gäller för den nuvarande stödordningen.

Erfarenheten visar att medlemsstaterna nu har förmågan att klara de administrativa uppgifterna på ett effektivt sätt. Gemenskapen bör därför lägga mindre pengar på denna åtgärd (eftersom kostnader för att förnya IT-utrustning skall belasta medlemsstaterna). Det finns emellertid tre viktiga undantag:

- Utvidgningen av VMS till ett stort antal fartyg (och fördubbling av antalet meddelanden enligt kommissionens förslag) innebär att utrustningen vid centrum för fiskerikontroll måste anpassas för att på rätt sätt kunna bearbeta, registrera och hämta alla data.

- 2004 införs, efter försöksfasen, elektronisk rapportering av fiskeverksamhet (deklaration av fångster och fiskeansträngningar) och systemen för lokalisering av fartyg, vilket kommer att kräva nya IT-verktyg ombord på alla berörda fartyg (instrument för elektronisk rapportering och programvara för elektronisk loggbok) och vid centrum för fiskerikontroll (för både elektronisk rapportering och systemen för lokalisering av fartyg).

- Centrum för fiskerikontroll i de anslutande länderna skall kunna fungera med samma standarder som andra centrum, för att täppa till alla kryphål i det gemenskapstäckande kontrollsystemet. Investeringar för IT-utrustning och IT-nätverk kommer att behövas.

d) Ny kontrollteknik utvecklas ständigt. För att kunna utvärdera ny teknik och underlätta införande har gemenskapens budget finansierat pilotprojekt som rör fiskeverksamhet med en stödnivå på mer än 50 % av kostnaden. Det är värt att notera att VMS först infördes på grundval av pilotprojekt. Det skulle vara klokt att behålla denna åtgärd under de närmaste åren, eftersom annan modern teknik för fiskerikontroll förmodligen kommer att utvecklas (t.ex. för att upptäcka när ett fartyg fiskar eller väger fångster ombord).

e) I alla de ovannämnda analyserna och rapporterna betonas den grundläggande betydelsen av utbildnings- och utbytesprogram för offentliganställda tjänstemän som ansvarar för kontroll, inspektion och övervakning på fiskeområdet [29]. Dessa program har visat sig vara oerhört kostnadseffektiva när det gäller att höja kontrollkvaliteten, vilket bland annat kan utläsas av det ökade antalet överträdelser som ledde till att påföljd utdömdes av domstolarna [30]. Stor betydelse har också upprättandet av goda arbetsrelationer mellan tjänstemän i olika medlemsstater, vilka också ledde till samordnade kontrollkampanjer som blev grunden för mer utvecklade och komplexa kontrollåtgärder till havs med grupper av inspektörer med olika nationaliteter.

[29] "Ett 50-procentigt bidrag för utbildning framstår som förnuftigt, och om man får döma av det italienska exemplet kan det vara oerhört kostnadseffektivt. Vi skulle vilja föreslå att det bibehålls." (Rapport FISH/2002/12, s. 103).

[30] Det skotska exemplet visar att en särskild utbildning i lagkunskap för inspektörer gav goda resultat.

Kommissionen har uttalat sin avsikt att aktivt stödja dessa initiativ som den ser som ett embryo till den gemensamma organisation för fiskeinspektioner som nämns i meddelandet om reformen av den gemensamma fiskeripolitiken (vägledande tidsplan) [31]. Denna åtgärd är därför en prioritet också för den nya period då denna ordning tillämpas. Även om medlemsstaterna har utnyttjat möjligheten att kräva ersättning för utgifter för utbildning så har den inte utnyttjats i så stor utsträckning som kommissionen skulle ha önskat, och därför kommer medlemsstaterna att uppmanas att begära omfattande stöd för utbildning av nya tjänstemän, återkommande fortbildning och utbytesprogram för inspektörer. Det är värt att notera att införandet av ny teknik och hopkopplingen av olika databaser kommer att kräva specialkunskaper som kan erhållas endast genom särskild utbildning. Det är också uppenbart att utbildningsprogram kommer att ha särskilt stor betydelse för tjänstemän från de anslutande länderna.

[31] KOM(2002) 181. Se också "Meddelande från kommissionen till rådet och Europaparlamentet - Om ett enhetligt och effektivt genomförande av den gemensamma fiskeripolitiken" (KOM(2003) 130, särskilt åtgärd 9.

f) Kostnads-nyttoanalys och bedömning av de behöriga myndigheternas totala utgifter för kontroll, inspektion och övervakning av fiskeverksamhet är ett verktyg för att identifiera de mest kostnadseffektiva kontrollmetoderna och mäta den ekonomiska belastningen på varje medlemsstat när det gäller att uppfylla skyldigheterna enligt gemenskapens bestämmelser. Tyvärr var det bara ett fåtal medlemsstater som beslutade sig för att göra denna analys. Kommissionen kommer att försöka övertyga både nuvarande och framtida medlemsstater att ansöka om denna åtgärd, som får ekonomiskt stöd av gemenskapen, eftersom resultaten är av gemensamt intresse.

g) Inga pengar har lagts på den åtgärd som gäller genomförande av pilotprogram för inspektion och observatörer. Detta berodde på att utgifter var stödberättigande endast om de gällde försöksprogram som hade beslutats av regionala fiskeriorganisationer, och inget sådant program har hittills planerats. Kommissionen avser att behålla denna åtgärd, men den kommer inte längre att vara kopplad till inspektions- eller observatörsprogram som beslutats av regionala fiskeriorganisationer. Utplacering av observatörer ombord på fiskefartyg för registrering och rapportering av fartygets verksamhet föreslås av kommissionen som ett sätt att förbättra efterlevnaden av bestämmelserna, när andra system bedöms som otillräckliga (t.ex. när det gäller förbud mot att kasta fångst överbord, minskning av bifångst eller fångst av icke-målarter eller användning av illegala redskap) [32]. Observatörer skulle också kunna användas inom ramen för återhämtningsplaner för bestånd som är utanför säkra biologiska gränser [33]. I samma syfte kan också inspektionsprogram användas.

[32] Se KOM(2002) 181.

[33] Se artikel 5 i förordning 2371/2002.

I båda fallen skall det ekonomiska bidraget vara begränsat till pilotprojekt. När ett program inte längre drivs på försök skall medlemsstaten stå för kostnaderna.

h) Erfarenheten visar att fiskare och andra aktörer inom kontrollverksamhet, såsom inspektörer, offentliga åklagare och domare, och i vidare mening allmänheten, inte är helt medvetna om behovet att respektera bevarandeåtgärder för att få till stånd ett rationellt och hållbart utnyttjande av naturresurserna [34]. För att höja medvetenheten om denna grundläggande aspekt föreslår kommissionen finansiering av initiativ som seminarier och mediaverktyg som behandlar detta ämne. Medlemsstaterna kommer att uppmanas av kommissionen att genomföra sådana initiativ, eventuellt i samarbete med fiskerinäringen och tillsynsmyndigheterna. Konsumentorganisationer kan spela en viktig roll för att se till att endast fisk som har fångats på ett hållbart sätt köps av slutkonsumenten. De bör därför om möjligt vara delaktiga i dessa initiativ.

[34] Se slutsatserna i kommissionens rapporter om allvarliga överträdelser (KOM(2001) 650 och (2002) 687).

3. Möjligheter

Sedan denna stödordning inleddes 1990 har gemenskapen stött investeringar på området för fiskerikontroll genom att lämna ersättning till medlemsstaterna för deras utgifter. Ersättningsnivån varierar mellan 35 % och 100 % av de stödberättigande kostnaderna.

Denna typ av intervention har bedömts vara mest lämplig eftersom många medlemsstater inte är särskilt benägna att anslå ekonomiska medel till denna sektor som ju är obetydlig i jämförelse med andra nationella ekonomiska sektorer. Med några få undantag är fiskets bidrag till BNP så litet att offentliga utgifter inte skulle vara motiverade i rent ekonomiska termer. Som vi har sett finns det emellertid ett gemensamt intresse av att övervaka fiskeverksamhet inom och utanför den europeiska exklusiva ekonomiska zonen eftersom fartyg från olika flaggstater fiskar inom samma fiskeområden och gemenskapen har skyldighet att säkerställa ett hållbart utnyttjande av de marina resurserna.

När en medlemsstat lämnar in ansökan om ekonomiskt bidrag måste den anslå de medel i den nationella budgeten som behövs för att motsvara gemenskapens bidrag. Eftersom kontrollprogrammet ligger inom de nationella myndigheternas ansvarsområde skall dessa vara de enda mottagarna för stödet. De myndigheter som kan erhålla stöd är givetvis endast de som är ansvariga för fiskerikontrollen.

Det är också värt att lägga märke till att strukturfonderna inte kan användas på detta område, utom när det gäller kostnader för att installera instrument för lokalisering av fartyg ombord på fiskefartyg [35]. I de tidigare stödordningarna, och även den nuvarande, har olika stödnivåer tillämpats för gemenskapens bidrag. Nu föreslås en förenkling som innebär en generell stödnivå på högst 50 % av de faktiska kostnaderna, med följande två undantag:

[35] Hittills har ingen medlemsstat utnyttjat denna möjlighet.

- För pilotprojekt och initiativ för att höja medvetenheten om bevarandemålen kan ersättningen bli ända upp till 100 %, eftersom starka initiativ behövs för att nå målen så snabbt som möjligt.

- För instrument för lokalisering av fartyg kan ersättningen per enhet vara över 50 % men troligen mindre än 100 % för att försöka hålla kostnaderna nere.

- För flygplan och fartyg får ersättningen inte överskrida 35 % av kostnaden, och sådana investeringar kommer att vara stödberättigande endast för de nya medlemsstaterna från och med den 1.1.2004. Även om kostnaderna är mycket höga är det viktigt att ta hänsyn till det faktum att de nuvarande medlemsstaterna enligt senaste uppgifter tycks ha tillräcklig utrustning.

4. Effekt och möjliga indikatorer

Kontrollsystemets övergripande mål är att stödja den bevarandepolitik som drivs av kommissionen i samarbete med medlemsstaterna inom ramen för den gemensamma fiskeripolitiken. Endast om bestämmelserna följs av det största flertalet ekonomiska aktörer kan bevarandeåtgärderna leda till de förväntade resultaten. Föga förvånande är det utan ett effektivt och vattentätt kontrollsystem som omfattar hela gemenskapen helt enkelt inte möjligt att förmå yrkesfiskare och andra aktörer att följa bestämmelserna, särskilt mot bakgrund av det strukturella läget inom denna ekonomiska sektor och med hänsyn till att yrkesfiskarna är konkurrenter inom samma fiskeområden.

Det är därför av allra största betydelse att medlemsstaterna avsätter tillräckliga resurser för kontrollverksamheten. Gemenskapen kommer i viss utsträckning att minska den ekonomiska belastningen på medlemsstaterna och främja införandet av kontrollverktyg som den anser vara mer lämpliga.

Om ett kontrollsystem betraktas som effektivt av fiskare och andra berörda aktörer har det en avskräckande effekt på avsiktliga brott mot bestämmelserna. I en ideal värld skulle därför en avsaknad av överträdelser vara en indikator på att systemet fungerar perfekt. Men verkligheten visar att antalet överträdelser som upptäcks av de nationella myndigheterna är en god indikator på kontrollens effektivitet. Därför kan antalet överträdelser som upptäcks under en tidsperiod användas som en indikator på stödordningens effekt. Ett stort antal överträdelser kan ses som ett tecken på effektiv kontroll. Få upptäckta överträdelser under en tidsperiod, i synnerhet i ett land där fiskenäringen är betydande, visar på en svag kontroll. Den årliga rapporten om upptäckta allvarliga överträdelser ger en bild av läget.

Andelen förfaranden som avslutats jämfört med dem som inletts är också en indikator på administrationens effektivitet. En jämförelse av siffror under en serie av år kan ge en bedömning av om effektiviteten ökar eller minskar, efter beaktande av den avskräckande effekt som nämns ovan.

Även antalet inspektioner till havs eller i hamn, eller antalet iakttagelser som registreras av flygövervakningen, kan användas som indikatorer, i kombination både med antalet tillgängliga inspektörer och antalet timmar för patrullering med fartyg eller flyg och antalet upptäckta överträdelser. Dessa indikatorer kombinerade kan användas för att i stora drag mäta effekten av investeringar i utrustning, fjärrövervakning och utbildning.

Marina resurser förvaltas genom fördelning av fiskekvoter mellan medlemsstaterna. Kvoterna förvaltas på rätt sätt när inga överskridanden av fiskekvoterna registreras. För att nå detta mål skall medlemsstaterna ha tillgång till IT-system som kan samla in data från landningshamnar som är spridda längs deras kuster samt bearbeta, konvertera och skicka dem på ett snabbt och säkert sätt till mottagarna, exempelvis kommissionen.

Variationen i antalet fall av överfiske kan användas som en indikator för att bedöma effekten av investeringar i IT-utrustning och IT-nätverk, observatörsprogram och utbildning. Genomförbarhet kommer att vara en indikator för pilotprojekt, medan kostnads-nyttoanalyser kommer att utvärderas utifrån de erhållna resultaten.

En generell indikator kommer att vara variationen i status för bestånd som omfattas av särskilda förvaltningsbestämmelser.

5. Riskbedömning och övervakningssystem

Medlemsstaterna lämnar varje år in sin plan för fiskerikontroll till kommissionen där det anges för vilka åtgärder de söker bidrag från gemenskapen. Kommissionen granskar ansökan mot bakgrund av de uppsatta målen och bestämmelserna om vilka åtgärder som är stödberättigande. Genom ett beslut av kommissionen, efter yttrande av förvaltningskommittén, skall det fastställas ett tak för den ersättning som beviljas. När medlemsstaterna lämnar in ansökan om ersättning skall de kontrollera och intyga (en särskild redovisning skall undertecknas) att utgifterna har uppstått i enlighet med både de allmänna villkor som anges i rådets beslut och de särskilda villkor som kan föreskrivas i kommissionens beslut om fastställande av ersättningsbeloppet.

Dessutom skall medlemsstaterna regelbundet översända information till kommissionen om hur det ekonomiska bidraget har använts. Kommissionen kan också begära att den berörda medlemsstaten utför kontroller på plats av projekt eller besluta att utföra kontroller med egna tjänstemän.

Om ett oberättigat belopp har utbetalats skall detta återbetalas till kommissionen med ränta. Det är värt att notera att kommissionen lämnar ersättning till medlemsstaterna endast för fakturor som de nationella administrationerna har betalat. Hittills har inga oegentligheter som rör ersättningar förekommit.

Medlemsstaterna skall årligen rapportera till kommissionen hur deras program genomförs, eventuella ändringar som de har behövt göra i programmen och en bedömning av vad utgifterna för kontroll, inspektion och övervakning har haft för effekt. En slutlig bedömning av hela programmet för 2001-2005 skall lämnas in 2006.

Kommissionen kommer att utarbeta en rapport om stödordningens resultat som 2007 skall överlämnas till Europaparlamentet och rådet. I rapporten kommer de ovannämnda indikatorerna att användas för att mäta effekterna av denna stödordning.

6. Mervärde av gemenskapens engagemang

Som klart finns angivet [36] skall medlemsstaterna kontrollera den verksamhet som faller under den gemensamma fiskeripolitiken på deras territorium eller i vatten som omfattas av deras överhöghet eller jurisdiktion. De skall också kontrollera tillträdet till vatten och resurser och fiskeverksamhet utanför gemenskapens vatten som bedrivs av gemenskapens fiskefartyg som för deras flagg och, utan att det påverkar flaggstatens primära ansvar, av deras medborgare. De skall ansvara för att skicka ombord observatörer på fiskefartyg och fatta lämpliga beslut, även om förbud mot fiskeverksamhet.

[36] Se artikel 23.2 i förordning 2371/2002.

Utan ständig påtryckning och övervakning från kommissionens sida är det dock sannolikt att medlemsstaterna inte kommer att uppfylla sina skyldigheter enligt de standarder som krävs i gemenskapslagstiftningen. Att åstadkomma förbättringar i riktning mot ett effektivt kontrollsystem som omfattar hela gemenskapen kommer också att vara svårt utan incitament, i synnerhet när ny teknik skall provas ut och vid behov införas.

Enligt de erfarenheter och rekommendationer som beskrivs i de ovannämnda rapporterna skulle det kunna anses bevisat att en ständig granskning från kommissionens sida av de nationella kontrollsystemen, i kombination med ett ekonomiskt bidrag för att säkerställa investeringar som bedöms vara nödvändiga, är det mest effektiva sättet att nå målet om ett hållbart utnyttjande av de marina resurserna.

7. Tidigare erfarenheter och perspektiv

På grund av gemenskapens intresse av att få en bättre kontroll av fiskeverksamheten har kommissionen sedan 1978 infört en rad bestämmelser om ekonomiska bidrag till medlemsstaternas utgifter. Det första rådsbeslutet fattades 1978 och gällde åtgärder till stöd för Danmarks och Irlands verksamhet. Detta ersattes 1987 av ett nytt beslut om att bevilja ekonomiska bidrag till alla medlemsstater för att ytterligare höja kapaciteten och effektiviteten inom vissa områden av kontroll och övervakning. Det har inte gjorts några utvärderingar av dessa stödordningar.

Genom rådets beslut 89/631 upprättades sedan en ram för gemenskapens ekonomiska bidrag till medlemsstaternas utgifter, med ett totalt anslag på 110 miljoner euro att fördela över femårsperioden 1991-1995.

Därefter antogs ett andra femårsprogram för perioden 1996-2000 genom rådets beslut 95/527. I detta anslogs 205 miljoner euro inom en liknande ram.

Slutligen antogs rådets beslut 2001/431 som kommer att löpa ut vid utgången av 2003 och där det inrättades ett treårsprogram (2001-2003) värt 105 miljoner euro.

På grundval av de erfarenheter som gjorts och i enlighet med de slutsatser som drogs i utvärderingsrapporten efter genomförandet kan det sägas att finansieringen i allmänhet har styrts så att den gått till de hjälpmedel där det fanns störst brister (jämfört med EU-genomsnittet [37]) i varje medlemsstat. Detta har minskat obalanserna i medlemsstaternas kapacitet, men det har inte avhjälpt dem fullständigt, och helt klart finns det utrymme för ytterligare utgifter [38].

[37] Konsulten beräknade ett EU-genomsnitt utifrån de uppgifter som lämnades in av medlemsstaterna i enlighet med beslut 2001/431. Givetvis utgör detta genomsnitt endast ett relativt mått.

[38] FISH/2002/12, s. 101-102.

Bedömningen är till stor del avhängig av de särskilda strategier för kontroll, inspektion och övervakning som används av respektive medlemsstat, och dessa beror i sin tur på flottans olika särdrag, fiskeområdenas storlek och de landade fångsternas kvantitet och värde. Följande bedömningar kan dock göras:

- När det gäller patrullfartyg och flygplan ligger medlemsstaterna på samma nivå (med undantag för Förenade kungariket och Spanien). Det framstår emellertid inte som nödvändigt att hjälpa dessa medlemsstater att bygga upp sin utrustning eftersom denna brist lätt kan avhjälpas genom en utvidgad täckning av fartyg som kontrolleras på avstånd.

- Alla medlemsstater har kraftigt förbättrat sina IT-system och nätverk. De återstående behoven gäller uppgradering av system för att klara av den betydande ökningen av datamängderna (till följd av fördubblingen av både antalet fartyg och antalet meddelanden) och utbyggnad av antalet förbindelser till perifera kontor, patrullfartyg och flygplan, de andra medlemsstaterna och kommissionen. Dessutom rekommenderas införande av elektronisk rapportering eftersom detta skulle möjliggöra kvalitetskontroller av data när de sänds in av medlemsstaterna, vilket innebär att yrkesfiskarna måste korrigera misstag i nära nog realtid och före insändandet. Som en följd av detta skulle kommissionens administrativa kostnader kunna minskas.

- VMS är operativt i alla medlemsstater, men det skall utvidgas till fartyg över 15 meter från och med den 1 januari 2005. Anslutande stater skall följa bestämmelserna från och med den 1 maj 2004.

- Utbildning har varit mycket kostnadseffektiv och skall stödjas, i synnerhet i de medlemsstater som inte helt har utnyttjat denna möjlighet. Återkommande fortbildning och förbättring av lagkunskaper skall varje medlemsstat stå för. Anslutande länder skall anordna särskilda kurser för att fördjupa kunskaperna om gemenskapens bestämmelser.

- För att hålla jämna steg med utveckling på området för kontrollteknik skall gemenskapen fortsätta att lämna stöd till pilotprojekt. Det är värt att påminna sig att VMS först testades på 1990-talet i form av ett pilotprojekt.

- Kostnads-nyttoanalys av utgifter för kontrollverksamhet har ännu inte gett några resultat, men det är ett viktigt utvärderingsverktyg och det kommer att ställas krav på medlemsstaterna att starta särskilda projekt.

8. Varaktighet

Det fastställdes att beslut 2001/431 skulle förlängas med endast tre år, till och med den 31 december 2003, för att rådet skulle kunna besluta om framtiden för det ekonomiska bidraget med beaktande av reformen av den gemensamma fiskeripolitiken.

Mot bakgrund av reformens innehåll och med hänsyn till behoven i de anslutande länderna, av vilka några har intressen i fiskerisektorn, bedömdes det vara lämpligt att ytterligare förlänga denna stödordning.

När det gäller den förlängda stödordningens varaktighet måste det beaktas att kommissionen har föreslagit att det skall inrättas en gemensam inspektionsorganisation som kommer att ha ansvaret för att samordna nationella medel för inspektion och övervakning i syfte att på ett samordnat sätt utnyttja medel som är tillgängliga för medlemsstaterna eller vid behov skaffa ytterligare medel [39]. Eftersom denna organisation skall hantera ett stort antal verksamheter som rör kontroll, inspektion och övervakning och är planerad att vara i drift från och med 2006 förefaller det lämpligt att inte förlänga stödordningen bortom den 31 december 2005, dvs. endast två år.

[39] Se KOM(2003) 130.

9. Planerade utvärderingar

Medlemsstaterna skall varje år översända en preliminär rapport som gör det möjligt för kommissionen att utvärdera genomförandet av kontrollprogrammen och ingripa för att vid behov styra om planerade investeringar.

Medlemsstaterna skall utarbeta en slutlig rapport före den 31 december 2006. Denna skall möjliggöra en grundlig efterhandsutvärdering av stödordningen som kommissionen under påföljande år kommer att lägga fram för Europaparlamentet och rådet.

När det gäller kontroll är det svårt att kvantifiera resultaten, i synnerhet på kort sikt. Det övergripande målet med detta initiativ är att stärka en kontrollkultur bland aktörerna inom fiskerisektorn, vilket kan leda till en fullständig efterlevnad av den gemensamma fiskeripolitikens bestämmelser. Utan effektiv kontroll är bevarandebestämmelser meningslösa, och utan fasthållande vid bestämmelserna kommer kontrollverksamheten aldrig att bli framgångsrik.

10. Anslag

Nivån på det ekonomiska bidraget anpassas med hänsyn till vunna erfarenheter och de rekommendationer som lämnas i efterhandsutvärderingen. Uppdelningen av de planerade utgifterna på olika åtgärder återspeglar också den prioritetsordning som gjorts upp av kommissionen. Därför går en relativt stor andel jämfört med kostnaderna till åtgärder som rör datorteknik och IT-nätverk, instrument för lokalisering av fartyg samt utbildning.

5.1. Metoder för genomförande

Direkt förvaltning från kommissionens sida med ordinarie personal.

6. BUDGETKONSEKVENSER

6.1. Totala budgetkonsekvenser för del B (för hela programperioden)

(Den beräkning som ligger till grund för totalbeloppen i nedanstående tabell skall redovisas genom uppdelningen i tabell 6.2.)

6.1.1. Ekonomiskt stöd

Åtagandebemyndiganden, miljoner euro (avrundat till tre decimaler)

>Plats för tabell>

>Plats för tabell>

6.2. Kostnadsberäkning per åtgärd för del B (för hela programtiden) [40]

[40] Ytterligare upplysningar finns i den separata vägledningen.

Åtagandebemyndiganden, miljoner euro (avrundat till tre decimaler)

>Plats för tabell>

7. EFFEKTER PÅ PERSONALRESURSER OCH ADMINISTRATIVA UTGIFTER

Behovet av personalresurser och administrativa resurser skall täckas inom ramen för de anslag som i samband med den årliga anslagstilldelningen beviljats det generaldirektorat som ansvarar för åtgärden.

7.1. Personalbehov för åtgärden

>Plats för tabell>

7.2. Total budgetkonsekvens av personalbehov

>Plats för tabell>

Beloppen avser totala utgifter för 12 månader.

7.3. Övriga administrativa utgifter till följd av åtgärden

>Plats för tabell>

Beloppen avser totala utgifter för 12 månader.

1 Ange vilken typ av kommitté samt vilken av de två kategorierna den tillhör.

>Plats för tabell>

8. UPPFÖLJNING OCH UTVÄRDERING

8.1. Metod för uppföljning

Som anges i punkt 5 ovan har särskilda indikatorer identifierats.

8.2. Former och tidsplan för den planerade utvärderingen

Som beskrivs i punkt 5 ovan skall medlemsstaterna lämna in preliminära rapporter varje år och en slutlig rapport före den 31 december 2006. Kommissionen skall lägga fram en rapport för Europaparlamentet och rådet 2007.

9. BESTÄMMELSER OM BEDRÄGERIBEKÄMPNING

Medlemsstaterna skall kontrollera och intyga att utgifter för vilka ersättning söks har uppstått i enlighet med de bestämmelser som fastställs i beslutet. Om kommissionen anser att ansökan inte uppfyller de fastställda villkoren skall kommissionen vägra att ersätta hela eller en del av den aktuella utgiften.

Medlemsstaterna skall förse kommissionen med all information som begärs och de skall hålla styrkande handlingar tillgängliga för kommissionen och revisionsrätten i minst fem år från och med det datum då ersättningen utbetalas.

Kommissionens tjänstemän får utföra eller delta i efterhandskontrollen.

Vid fall av oegentligheter skall alla oberättigade belopp återbetalas till kommissionen med ränta.