MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL RÅDET, EUROPAPARLAMENTET, EKONOMISKA OCH SOCIALA KOMMITTÉN OCH REGIONKOMMITTÉN - Stärka den lokala dimensionen i den europeiska sysselsättningsstrategin

INNEHÅLLSFÖRTECKNING

1. Inledning

2. På väg mot en lokal dimension i den europeiska sysselsättningsstrategin

2.1. Den lokala och regionala nivåns roll i den europeiska sysselsättningsstrategin

2.2. Utvecklingstendenser i medlemsstaterna

2.3. Samråd med lokala aktörer - "Agera lokalt för sysselsättningen"

3. Utarbeta lokala sysselsättningsstrategier

3.1. Stärka kopplingarna mellan lokal, regional, nationell och europeisk nivå

3.2. Bygga på tidigare erfarenheter och utnyttja befintliga instrument bättre

3.3. Jämställdhet och lokala sysselsättningsstrategier

4. Operativa slutsatser

***

BILAGA 1: RIKTLINJER FÖR LOKALA SYSSELSÄTTNINGSSTRATEGIER

1. Utarbetande av lokala sysselsättningsstrategier

2. Genomförande av lokala sysselsättningsstrategier

BILAGA 2: SAMMANFATTNING AV SAMRÅDET MED LOKALA AKTÖRER

MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL RÅDET, EUROPAPARLAMENTET, EKONOMISKA OCH SOCIALA KOMMITTÉN OCH REGIONKOMMITTÉN - Stärka den lokala dimensionen i den europeiska sysselsättningsstrategin

1. Inledning

I april 2000 uppmanade kommissionen de europeiska institutionerna, och alla parter som är engagerade i lokal utveckling, att reflektera över de frågor som behandlas i kommissionens meddelande "Agera lokalt för sysselsättningen - En lokal dimension i den europeiska sysselsättningsstrategin" [1]. Kommissionen har i detta syfte stött en rad europeiska seminarier och tagit initiativ till ett sex månader långt samråd, som avslutades med den konferens som anordnades av det franska ordförandeskapet i Strasbourg i december 2000.

[1] "Agera lokalt för sysselsättningen - En lokal dimension i den europeiska sysselsättningsstrategin", KOM (2000) slutlig 196, 7 april 2000.

Samrådet visade att det råder bred politisk enighet om att man bör stärka den lokala dimensionen i den europeiska sysselsättningsstrategin. Tidigare betraktades lokal sysselsättningsutvecklingen som marginell i jämförelse med makroekonomiska och strukturella strategier, men det är idag allmänt accepterat att mobiliseringen av lokala aktörer kan bidra i betydande utsträckning till de sysselsättningspolitiska resultaten.

Det finns flera grunder för detta resonemang. För det första utarbetas sysselsättningspolitiken oftast centralt, medan den genomförs på det lokala planet. För det andra kan lokala aktörer från små och medelstora företag avsevärt bidra till att stärka regional sammanhållning, innovation och företagande och till att införa nya sätt att skapa arbetstillfällen. För det tredje krävs det socialt stöd och demokratiskt deltagande på lokal nivå för att främja social integration, lika möjligheter och jämställdhet.

Det finns också en viktig lokal dimension när det gäller områden med svåra geografiska förhållanden eller naturförhållanden, till exempel bergsområden, avlägset belägna områden och områden med mycket låg befolkningstäthet. I den andra rapporten om ekonomisk och social sammanhållning framhölls betydelsen av dessa områden, där en stark lokal dimension inriktad på ekonomisk utveckling och åtgärder för att främja sysselsättning måste ingå i morgondagens sammanhållningspolitik.

Även om den allmänna utvecklingen går mot ett ökat beaktande av sysselsättningens lokala dimension, har det genom samrådsprocessen också bekräftats att många av de hinder som tidigare konstaterats [2], bland annat i förra årets samrådsprocess, fortfarande finns kvar (se bilagor). Den europeiska sysselsättningsstrategin - särskilt de nationella handlingsplanerna för sysselsättning - kan skapa de förutsättningar som krävs för att undanröja dessa hinder. Man bör se till att bättre informera och engagera regionala och lokala aktörer i den europeiska sysselsättningsstrategin och utnyttja befintliga politiska åtgärder och instrument på europeisk, nationell, regional och lokal nivå.

[2] Se till exempel kommissionens meddelande om lokala sysselsättningsinitiativ - KOM (1995) 273.

I linje med Europaparlamentets förslag [3] bör medlemsstaterna och gemenskapens institutioner ha en stödjande roll och i synnerhet göras mer tillgängliga för lokala aktörer. Man bör se till att lokala aktörer får bättre information och att befintliga politiska åtgärder och instrument används på ett mer enhetligt sätt. Man bör också främja utnyttjande, utvärdering och utbyte av goda lösningar och erfarenheter.

[3] Europaparlamentets resolution om meddelandet "Agera lokalt" - C5-0597/2000.

I kommissionens nyligen publicerade vitbok om styrelseformerna i EU betonas behovet av en starkare samverkan mellan europeiska institutioner, nationella regeringar, regionala och lokala myndigheter och det civila samhället, i enlighet med principerna om öppenhet, delaktighet, tydlig ansvarsfördelning, effektivitet och konsekvens. Det är medlemsstaterna som har huvudansvaret för att uppnå detta mål, men kommissionen bör se till att regionala och lokala kunskaper och förhållanden beaktas vid utarbetandet av nya politiska förslag, samtidigt som nationella bestämmelser som rör författning och förvaltning följs [4].

[4] Kommissionens vitbok om styrelseformerna i EU, KOM (2001) 428, 27 juli 2001.

Detta meddelande har utarbetats på grundval av tidigare erfarenheter [5], lärdomarna av befintliga politiska riktlinjer och initiativ, bland annat vitboken om styrelseformerna i EU, samt resultaten av samrådsprocessen Agera lokalt. I meddelandet ges förslag på hur man kan hjälpa lokala aktörer att delta fullt ut i den europeiska sysselsättningsstrategin i samarbete med nationella myndigheter och EU:s institutioner, att utnyttja resurserna gemensamt och, om lämpligt, att fastställa lokala sysselsättningsstrategier. Dessa insatser kommer sedan att leda till ökad sysselsättning i Europa, med stabila arbetstillfällen av hög kvalitet. Med tanke på utvidgningen bör kandidatländerna delta fullt ut i denna process.

[5] Se punkt 2.3 i bilaga 2 och bl.a. rapporten om lokala sysselsättningsinitiativ från 1998 (SEK 98-25).

2. På väg mot en lokal dimension i den europeiska sysselsättnings-strategin

De europeiska institutionerna konstaterade redan 1984 att det fanns en potential i att bekämpa arbetslösheten genom lokal utveckling [6]. Det var dock inte förrän efter det att kommissionens vitbok om tillväxt, konkurrenskraft och sysselsättning [7] godkänts av Europeiska rådet 1993 [8] som lokal sysselsättning började få en allt större roll.

[6] Rådets resolution av den 7 juni 1984 (84/C-161/01). En förteckning över gemenskapens initiativ fram till 1994 finns i kommissionens arbetsdokument SEK (1994) 2199.

[7] Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer, bilaga 6/93.

[8] En översikt ges i kommissionens rapport om lokala sysselsättningsinitiativ från 1998 (SEK 98-25).

Sedan Luxemburgprocessen inleddes 1997 har utvecklingen av en lokal dimension i den europeiska sysselsättningsstrategin utvecklats till en komplex process. I detta kapitel ges en analys av aktuella utvecklingstendenser på europeisk, nationell, regional och lokal nivå.

2.1. Den lokala och regionala nivåns roll i den europeiska sysselsättningsstrategin

I avdelning VIII i fördraget fastställs principer och förfaranden för den samordnade europeiska sysselsättningsstrategin. I artikel 128 föreskrivs de steg som skall leda till utarbetandet av en sådan strategi, inbegripet årliga riktlinjer för sysselsättning, nationella rapporter om genomförandet av dessa riktlinjer, rekommendationer till medlemsstaterna samt en gemensam sysselsättningsrapport från rådet och kommissionen till Europeiska rådet [9].

[9] Information och dokument om sysselsättningspolitiken och den europeiska sysselsättningsstrategin finns på följande webbplats: http://europa.eu.int/comm/employment_social/index_en.htm.

Den europeiska sysselsättningsstrategin har hittills främst genomförts genom insatser på europeisk och nationell nivå. Medvetenheten har dock ökat om att de mål för ökad sysselsättning som EU har fastställt inte kan uppnås utan ett större deltagande på regional och lokal nivå.

Den lokala dimensionen har med tiden fått en allt mer framträdande ställning i Luxemburgprocessen, särskilt i sysselsättningsriktlinjerna, eftersom man där uppmanat medlemsstaterna att engagera regionala och lokala aktörer. Fokus låg till en början på att skapa arbetstillfällen på lokal nivå och i riktlinjerna betonades först "den roll som lokala myndigheter och arbetsmarknadens parter spelar" (1999), och sedan behovet av att stödja "den särskilda roll och det särskilda ansvar som ... andra parter på regional och lokal nivå samt arbetsmarknadens parter har" (2000).

Den strategi som utarbetades vid Europeiska rådets möte i Lissabon i mars 2000 betonar vikten av att skapa samverkan mellan den ekonomiska politiken, sysselsättningspolitiken och socialpolitiken och att mobilisera samtliga aktörer. Man har infört en stärkt öppen samordningsmetod som beskrivs som "en fullständigt decentraliserad strategi i linje med subsidiaritetsprincipen ... där unionen, medlemsstaterna, de regionala och lokala nivåerna samt arbetsmarknadens parter och det civila samhället kommer att delta aktivt genom olika former av partnerskap".

Av nedanstående framgår slutligen att riktlinjerna för 2001 präglas av ett konsekvent och övergripande synsätt:

"Alla regionala och lokala aktörer, inbegripet arbetsmarknadens parter, måste mobiliseras för att genomföra den europeiska sysselsättningsstrategin genom att identifiera möjligheterna att skapa arbetstillfällen på lokal nivå och stärka de partnerskap som behövs för detta."

"11. Medlemsstaterna skall ... i lämpliga fall beakta aspekter som rör den regionala utvecklingen i sin övergripande sysselsättningspolitik (och) uppmuntra lokala och regionala myndigheter att utarbeta sysselsättningsstrategier så att man fullt ut kan utnyttja de möjligheter som erbjuds genom att arbetstillfällen skapas på lokal nivå samt i detta avseende främja samarbete med alla berörda parter, inbegripet företrädare för det civila samhället [10]."

[10] De nationella handlingsplanerna 2001, sysselsättningsriktlinjerna 2002, rekommendationerna till enskilda medlemsstater samt den gemensamma sysselsättningsrapporten 2001 läggs ut på följande webbplats så snart de antagits: http://europa.eu.int/comm/employment_social/empl&esf/ees_en.htm.

2.2. Utvecklingstendenser i medlemsstaterna

Genomförandet av den europeiska sysselsättningsstrategin på nationell nivå, särskilt genom de nationella handlingsplanerna för 2001, understryker den allmänna tendensen i medlemsstaterna att decentralisera verksamheten och ge ökat stöd till den sociala ekonomin och till inrättande av partnerskap.

Ökad roll för regionala och lokala aktörer

I den nationella sysselsättningspolitiken beaktas i allt högre grad den roll som lokala och regionala aktörer kan ha när det gäller den europeiska sysselsättningsstrategin och de nationella handlingsplanerna [11]. I den gemensamma sysselsättningsrapporten för 2000 anges att medlemsstaterna har fortsatt att utveckla sysselsättningsåtgärderna även på lokal och regional nivå [12], men i de nationella handlingsplanerna hänvisas sällan till integrerade sysselsättningsplaner som främjas av lokal förvaltning.

[11] Denna tendens kommer att studeras ingående vid utvärderingen av den europeiska sysselsättningsstrategins konsekvenser i syfte att utnyttja resultaten. Nationella utvärderingsprojekt kommer att försöka granska viktiga initiativ för sysselsättningsskapande på lokal nivå, utveckling av lokala partnerskap och deras konsekvenser för sysselsättningen.

[12] Europeiska kommissionen, Europeiska unionens och medlemsstaternas gemensamma rapport om sysselsättningen 2000, Luxemburg 2001.

I de nationella handlingsplanerna för 2001 framhålls att medlemsstaterna i allt större utsträckning godtar eller aktivt främjar ett närmare samarbete med regionala och/eller lokala myndigheter vid utarbetande och genomförande av handlingsplanerna. Flera medlemsstater har låtit olika regionala och lokala aktörer delta i arbetet med den europeiska sysselsättningsstrategin och i vissa fall även aktivt stött denna utveckling. Engagemanget tenderar att vara större på det regionala planet än på det lokala, men de landsomfattande programmen är ofta utformade på ett så flexibelt sätt att den territoriella dimensionen kan beaktas. Genomförandet av program anpassas till de olika omständigheter som råder och kompletteras i allt större utsträckning av särskilda regionala eller lokala program.

Det finns en rad olika samarbetsformer för regional och lokal förvaltning när det gäller utarbetandet av de nationella handlingsplanerna, och i vissa fall tenderar samarbetet att institutionaliseras. Regionala handlingsplaner införs i flera medlemsstater (Finland, Portugal och Förenade kungariket). Grekland, Frankrike, Irland och Sverige har utarbetat lokala handlingsplaner.

Regionerna själva tar ofta över uppgiften att främja ett engagemang på lägre nivå inom regionen. Vissa aspekter som rör förfaranden i samband med den öppna samordningsmetoden (fastställande av mål, genomförande, rapportering och bedömning) behandlas också och beaktas när det gäller förhållandet mellan nationella regeringar och lokal förvaltning, vilket ibland regleras av avtal.

Stöd till den sociala ekonomin och partnerskap

Medlemsstaterna betraktar i allt högre grad den sociala ekonomin som en viktig faktor för lokal utveckling, liksom företagen och lämpliga institutionella ramar. Av de nationella handlingsplanerna för 2001 framgår dock att länderna tolkar begreppet social ekonomi på en rad olika sätt. Alla medlemsstater inbegriper huvudinslaget i den sociala ekonomin (kooperativ, ömsesidiga bolag, föreningar, stiftelser, frivilligorganisationer och lokala organisationer), men principen att behandla dessa inslag som en sammanhängande helhet tillämpas inte i alla medlemsstater.

Grekland stöder företagandet inom den sociala ekonomin, särskilt på avlägset belägna öar och i bergsområden. I Frankrike är den sociala ekonomin en självklar del av det avtalsmässiga förhållandet med organ på regional och lokal nivå. Sverige kommer under 2002 att ge ekonomiskt stöd till lokala kooperativa utvecklingscentrum för att öka kunskaperna när det gäller kooperativa företag. Österrike ger ekonomiskt stöd till Sozialökonomische Betriebe för särskilda målgrupper som är verksamma i olika marknadsnischer. I Belgien finns ett samarbetsavtal mellan regeringen och regionerna respektive det tyska språksamfundet om ekonomiskt stöd till skapandet av arbetstillfällen inom den sociala ekonomin.

Begreppet partnerskap på lokal nivå har inte definierats på ett tillfredsställande sätt i alla medlemsstater, särskilt i fråga om lokala beslutsfattares och lokalförvaltningens roll när det gäller att upprätta och leda partnerskap. Arbetsmarknadens parter och de offentliga arbetsförmedlingarna ägnar sig dock allt mer åt att utveckla och genomföra lokala strategier och har fått en särskild och viktig roll på lokala och regionala arbetsmarknader. I vissa fall deltar de offentliga arbetsförmedlingarna idag aktivt när det gäller att genomföra och utveckla regionala och lokala sysselsättningsstrategier och sysselsättningsprogram (till exempel Frankrike).

Dessa utvecklingstendenser styrs av de politiska prioritieringar som fastställs i den europeiska sysselsättningsstrategin. De territoriella sysselsättningspakterna, som inleddes av kommissionen 1997 och stöds genom strukturfonderna, är exempel på hur man kan utarbeta och genomföra integrerade strategier på grundval av partnerskap (till exempel Österrike, Frankrike, Grekland, Italien, och Nederländerna).

Kommissionen har nyligen betonat den roll som lokala och regionala aktörer kan ha när det gäller att utveckla nya styrelseformer i EU. Regionala och lokala aktörers engagemang i den europeiska sysselsättningsstrategin påverkas dock även av de olika medlemsstaternas politiska struktur och författning och måste därför avgöras enligt subsidiaritetsprincipen.

Främja företagarandan

Den lokala nivån är idealisk när det gäller att främja företagsamhet, särskilt genom att starta och utveckla nya och innovativa småföretag. Detta framhölls också vid Europeiska rådets möten i Lissabon och Feira [13]. De identifierade områdena där betydande insatser behöver göras är småföretagens tillgång till finansiering, lämpliga rättsliga och administrativa ramar och ett affärsklimat som stödjer företagsamhet och innovation.

[13] Se Europeisk stadga för småföretagen, som antogs av rådet (allmänna frågor) den 13 juni 2000 och fick ett positivt mottagande vid Europeiska rådets möte i Feira den 19-20 juni 2000.

2.3. Samråd med lokala aktörer - "Agera lokalt för sysselsättningen"

Kommissionen inledde i april 2000 en samråds- och informationskampanj för att lyfta fram regionala och lokala aspekter på den europeiska sysselsättningsstrategin och för att inhämta yttranden från regionala och lokala aktörer.

Under en period på flera månader anordnades följande två slag av verksamhet: en politisk debatt om kommissionens meddelande "Agera lokalt för sysselsättningen - En lokal dimension i den europeiska sysselsättningsstrategin" [14] samt experimentverksamhet som finansieras via budgetposten "Förberedande åtgärder för lokala åtaganden för sysselsättningen" [15].

[14] Se fotnot 1.

[15] VP/2000/05, följt at VP/2001/15 för 2001.

Genom samrådet bekräftades att lokala aktörer anser att det på lokal nivå finns brister när det gäller såväl information om som engagemang i de nationella handlingsplanerna och genomförandet av Europeiska socialfonden, vilket också betonas i Europaparlamentets resolution om kommissionens meddelande [16]. De synpunkter som förts fram under samrådet visar att det behövs vidare insatser enligt följande:

[16] Se fotnot 3.

* En horisontell handlingslinje för utarbetande av lokala sysselsättningsstrategier.

* En vertikal handlingslinje för ökad integration av strategier och insatser mellan lokal, regional, nationell och europeisk nivå.

Samrådet visade att de lokala aktörerna har stor erfarenhet av att utarbeta lokala sysselsättningsinitiativ och att de är villiga att agera mer strategiskt. Övergången från individuella lokala sysselsättningsinitiativ till enhetliga integrerade strategier är dock en stor utmaning för dem, som kräver engagemang och stöd på regional, nationell och europeisk nivå inom ramen för gemenskapens övergripande sysselsättningsstrategi.

Detta meddelande bygger på processen för den europeiska sysselsättningsstrategin och på resultaten av detta samråd. En ingående rapport om samrådet finns på följande webbplats: http://europa.eu.int/comm/employment_social/. En sammanfattning av resultaten finns i bilaga 2.

3. Utarbeta lokala sysselsättningsstrategier

Kommissionen anser att man genom att utveckla en lokal dimension i den europeiska sysselsättningsstrategin på ett betydande sätt kan bidra till uppnåendet av gemenskapens vidare mål som är full sysselsättning, hållbar ekonomisk tillväxt och social sammanhållning, särskilt med tanke på EU:s utvidgning.

Detta gäller också närliggande processer som bekämpning av fattigdom och social utslagning. I kommissionens första analys av medlemsstaternas nationella handlingsplaner för social integration (2001-2003) framhålls att regionala och lokala myndigheter på ett särskilt signifikant sätt kan bidra till unionens kamp mot social utslagning och till uppnåendet av de mål för politiken på detta område som fastställdes vid Europeiska rådets möte i Nice.

Bekämpning av fattigdom och social utslagning är ett komplicerat politikområde som inte kan begränsas till frågan om tillgång till arbetsmarknaden. Det handlar inte bara om sysselsättning, utan även om bostäder, utbildning och hälsa, vilket innebär att en rad olika politiska åtgärder och aktörer måste mobiliseras. Social utslagning har dock blivit ett viktigt inslag i Lissabonprocessen och i Europeiska socialfondens allmänna verksamhet [17]. Särskild uppmärksamhet kommer att fästas vid kopplingen mellan sysselsättningsstrategin och integrationsprocessen med avseende på de mest utsatta gruppernas deltagande på arbetsmarknaden på lokal nivå.

[17] Se punkt 3.2.

Kommissionen vill öka lokala aktörers engagemang i den europeiska sysselsättningsstrategins fyra tematiska pelare, dvs. att förbättra anställbarheten, att utveckla företagarandran, att stärka företagens och arbetstagarnas anpassningsförmåga samt att arbeta för jämställdhet.

I linje med sysselsättningsriktlinje 11 och mot bakgrund av den senaste tidens utveckling i medlemsstaterna (se punkt 2.2 ovan) kommer kommissionen därför dels att främja spridningen av goda lösningar och erfarenheter i medlemsstaterna, dels att främja utarbetandet av lokala sysselsättningsstrategier där så är möjligt.

Genom avtal mellan aktörer på nationell och lägre nivå kan dessa strategier struktureras och formaliseras i lokala handlingsplaner inom ramen för de nationella handlingsplaner som utarbetats av medlemsstaterna.

Detta kan ske med beaktande av subsidiaritetsprincipen och proportionalitetsprincipen inom den befintliga processen och med de institutionella mekanismer som idag finns i medlemsstaterna genom att man

- stärker kopplingarna mellan olika territoriella beslutsnivåer,

- stärker effektivitet och samordning i fråga om gemenskapens befintliga åtgärder och instrument,

- stärker lokala aktörers ställning, särskilt kvinnors, och beaktar deras synpunkter och erfarenhet samt utvecklar framgångsfaktorer för lokala sysselsättningsstrategier enligt meddelandet "Agera lokalt".

Lokal utveckling är ett tvärvetenskapligt politikområde som inte enbart omfattar sysselsättning, utan även bland annat jämställdhet, social integration, ekonomisk utveckling, innovation och informationssamhället. Andra politiska åtgärder som vidtas på europeisk, nationell och lägre nivå kan i själva verket påverka den lokala sysselsättningen i långt högre grad än de åtgärder som är särskilt inriktade på lokal utveckling. Därför är utvärdering på det här området av grundläggande betydelse när framtida politiska åtgärder utarbetas.

3.1. Stärka kopplingarna mellan lokal, regional, nationell och europeisk nivå

Skillnaderna är betydande i fråga om institutioner och förvaltningsstrukturer i dagens och morgondagens EU-medlemsstater. Det skulle därför vara meningslöst - och utanför ramen för gemenskapens befogenheter - att fastställa gemensamma normativa bestämmelser för de olika territoriella nivåerna.

Beroende på de olika medlemsstaternas skilda regelverk och förvaltningsstruktur kan ansvaret för olika aspekter av politiken för ekonomisk utveckling och socialpolitiken ligga på nationell, regional eller lokal nivå. Det är därför viktigt att underlätta samordningen mellan beslutsfattare på olika nivåer för att man skall kunna se till att den politik som förs på dessa områden på ett effektivt sätt bidrar till de lokala sysselsättningsstrategierna.

För att man skall kunna utveckla en lokal dimension i den europeiska sysselsättningsstrategin krävs det inte bara att den politiska viljan finns på europeisk, nationell, regional och lokal nivå, utan även att man informerar, bedriver experimentverksamhet och främjar ett utbyte av goda lösningar. Lokala myndigheter och aktörer får ofta enbart genomföra insatser som redan beslutats på nationell eller regional nivå. Den europeiska sysselsättningsstrategin, de nationella handlingsplanerna för sysselsättning respektive social integration och strukturfondsprogrammen är inte tillräckligt väl inarbetade begrepp på regional och lokal nivå. Projekt som får stöd genom gemenskapsinitiativen och innovativa åtgärder har dock ofta större synlighet på lokal nivå, och detta är något man bör bygga vidare på.

Lokala aktörer bör få fullständig information om europeiska och nationella politiska åtgärder, så att de med beaktande av dessa kan utarbeta lokala sysselsättningsstrategier där så är möjligt, istället för enstaka initiativ och projekt.

En lokal sysselsättningsstrategi bör syfta till att genom en samlad uppsättning åtgärder och handlingsplaner utveckla sysselsättning inom ett visst territorium. I strategin bör ingå att inrikta sig på ett lokalt område, fastställa en lokal "diagnos" som visar starka och svaga sidor, identifiera potentiella aktörer och utveckla mekanismer för att samordna deras arbete, analysera möjligheter och hot när det gäller sysselsättningen inom målområdet och engagera regionala och nationella myndigheter med utgångspunkt från den nationella handlingsplanen för sysselsättning.

För att de lokala strategierna skall kunna få varaktiga effekter på sysselsättningen bör de överensstämma med de mål och prioritieringar som fastställs i de nationella handlingsplanerna. Beslut om lokala strategier bör fattas av behöriga myndigheter på olika nivåer tillsammans med lokala aktörer på grundval av en gemensam "diagnos" av problem och tillgångar. De lokala strategierna bör sedan omvandlas till en särskild handlingsplan. Vid utarbetandet av strategier måste de lokala myndigheterna och aktörerna visserligen utgå från sysselsättningsriktlinjerna och de nationella handlingsplanerna, men det bör vara en tvåvägsprocess - de europeiska, nationella och regionala aktörerna skall i sin tur informera lokala aktörer och engagera dem i arbetet med de nationella handlingsplanerna.

Det är särskilt viktigt att främja utbytet av information mellan alla offentliga och privata aktörer som arbetar med europeiska sysselsättningsstrategin (förvaltningar, arbetsmarknadens parter, offentliga arbetsförmedlingar och icke-statliga organisationer). Man kan också skapa ökad enhetlighet genom direkt engagemang i lokala partnerskap med representanter för huvudkontor och organisationer som är verksamma på regional och nationell nivå.

För att med beaktande av medlemsstaternas skilda regelverk och förvaltningsstrukturer bidra till denna process, kommer kommissionen också att föreslå att medlemsstaterna låter frågan om lokal sysselsättning ingå bland prioriteringarna i den nationella informationspolitiken samt i arbetsprogrammet för det informella nätverket för Europeiska socialfondens informationsansvariga.

Kommissionen avser också att föreslå att ett forum för lokal utveckling hålls i början av 2003 för att ge berörda parter - lokala och regionala aktörer, medlemsstaterna och kandidatländerna samt de europeiska institutionerna - möjlighet att träffas och utbyta erfarenheter och information.

3.2. Bygga på tidigare erfarenheter och utnyttja befintliga instrument bättre

På EU-nivå har en rad initiativ visat vilka möjligheter som finns när det gäller att främja sysselsättning på lokal nivå. Redan 1993 betonade kommissionen i vitboken om tillväxt, konkurrenskraft och sysselsättning betydelsen av att skapa nya arbetstillfällen och beakta nya källor till sysselsättning, särskilt i fråga om lokala tjänster [18]. Denna inriktning avspeglas i de 89 territoriella sysselsättningspakter som påbörjades som pilotprojekt 1997 [19]. Kommissionen har inlett en tematisk utvärdering av de territoriella sysselsättningspakterna som kommer att finnas tillgänglig i mitten av 2003. Denna utvärdering kommer att ge värdefulla insikter när det gäller lokala aspekter på sysselsättningsfrämjande åtgärder, och dessa insikter kan sedan användas för att stärka den lokala dimensionen i den europeiska sysselsättningsstrategin. Möjligheterna till lokal sysselsättningsutveckling har undersökts ytterligare genom olika program både på gemenskapsnivå [20] och på medlemsstatsnivå.

[18] Kommissionens meddelande om en europeisk strategi för att främja lokala utvecklings- och sysselsättningsinitiativ, KOM (1995) 273, Bryssel, 13 juni 1995.

[19] Se även kommissionens dokument från november 1999 på webbplatsen för territoriella sysselsättningspakter: http://inforegio.cec.eu.int/pacts.

[20] Artikel 6 i förordningen om Europeiska socialfonden (nya källor till sysselsättning och lokalt socialt kapital), programmet för stimulansåtgärder enligt artikel 129 i fördraget, gemenskapsinitiativen Adapt och Employment, pilotprojekten för långtidsarbeslösa (B5-502) och programmet för pilotprojekt för den sociala ekonomin och sysselsättningen.

EU:s Eures-tjänst är avsedd att göra det lättare för EU- och EES-medborgare att utöva rättigheten att arbeta i en annan medlemsstat och erbjuder därför information, rådgivning och arbetsförmedlingstjänster med stöd av ett expertnätverk, ett betydande antal kontaktpunkter i partnerorganisationer och en kostnadsfri Internet-tjänst. Gränsöverskridande Eures bidrar särskilt till lokal utveckling på grundval av lokala partnerskap och även till den sociala dialogen om sysselsättningspolitik i gränsområden [21].

[21] Se webbplatsen för Eures: http://europa.eu.int/comm/employment_social/elm/eures/en/index.htm

Viktiga lärdomar kan dras av flera av EU:s program och initiativ på andra områden än sysselsättning [22]. Leonardo da Vinci-programmet har bidragit till den lokala sysselsättningsutvecklingen, särskilt genom att bibehålla traditionella färdigheter och yrken och skapa nya. Programmet har dessutom främjat vägledning på lokal nivå.

[22] Exempelvis Leader för landsbygdsutveckling, Urban för utveckling i städerna, artikel 10 i förordningen om Europeiska regionala utvecklingsfonden som rör nya nya källor till sysselsättning, innovation samt informations- och kommunikationsteknik, fjärde programmet för måliriktad socioekonomisk forskning samt de projekt som finansieras inom "Förberedande åtgärder för att motverka och förebygga social utslagning".

När det gäller gemenskapsinitiativet Urban kommer en utvärdering av verksamheten under perioden 1994-1999 att inledas av kommissionen under 2002. Urban-initiativet är uttryckligen inriktat på lokala områden, eftersom man är medveten om att nationella och regionala insatser kan vara alltför generaliserade för att tillgodose ett visst samhälles behov, samtidigt som man inser att det ofta är de som bor och arbetar på orten som har de bästa förutsättningarna att utarbeta lämpliga åtgärder. Urban-initiativet har följt detta områdesinriktade arbetssätt, med tyngdpunkten lagd vid kapacitetsuppbyggnad, ökad självständighet och målstyrning samt ökad förmåga att fokusera på särskilt behövande områden. Initiativet omfattar en rad olika projekt som kombinerar förnyelse av obsolet infrastruktur med åtgärder avsedda att stimulera ekonomin och sysselsättningen. Utvärderingen, som skall innehålla en redogörelse för lärdomarna av perioden 1994-1999, kommer att påverka såväl genomförandet av initiativet under perioden 2000-2006 som fastställandet av de bästa lösningarna för lokal sysselsättningsutveckling.

De reguljära strukturfondsåtgärdernas roll

Övergången från enstaka lokala sysselsättningsinitiativ till integrerade strategier avspeglas redan idag i gemenskapens allmänna politik och program.

Enligt de nya bestämmelserna för strukturfonderna för perioden 2000-2006 skall strukturfonderna ha en särskild roll när det gäller lokal ekonomisk utveckling genom att bland annat främja territoriella sysselsättningspakter (som nu omfattas av förordningen om regionalfonden) och nya källor till sysselsättning samt genom åtgärder som syftar till att främja och stödja lokala utvecklings- och sysselsättningsinitiativ. [23].

[23] Förordning (EG) nr 1784/1999 av den 12 juli 1999 om Europeiska socialfonden, EGT 13.8.1999, s. L213/6, artikel 2.2 a.

Att få till stånd ett brett partnerskap med en rad olika aktörer på regional och lokal nivå - institutioner, privata organisationer och föreningar - är ett viktigt inslag i de nya strukturfondsprogrammen. I medlemsstaterna finns en tydlig tendens att i högre grad engagera regionala och lokala myndigheter i hela programplaneringscykeln, vilket bör bidra till att öka regionala och lokala aktörers medinflytande när det gäller det stöd som tillhandahålls genom strukturfonderna. Det finns en särskilt stark betoning av denna aspekt i strukturfondsprogrammen för Italien, Spanien och Frankrike, där erfarenheterna av de territoriella sysselsättningspakterna avspeglas i prioriteringarna för lokal utveckling i de allmänna programmen för perioden 2000-2006.

Tack vare en decentraliserad programplanering har lokala myndigheter i större utsträckning kunnat delta i utförandet av åtgärder som samfinansieras av strukturfonderna, särskilt i de medlemsstater där lokala partner har en viktig roll när det gäller att utföra politiska åtgärder som beviljats stöd från strukturfonderna. Deras engagemang för att fastställa de huvudsakliga politiska prioriteringarna för strukturfondsstödet har gjort det möjligt att beakta lokala behov i anknytning till de strategier och prioriteringar som anges i programmen. Det grundläggande syftet med att i högre grad engagera regionala och lokala myndigheter i programplaneringscykel är att se till att de åtgärder som genomförs med stöd av strukturfonderna blir mer relevanta och därigenom mer effektiva och verkningsfulla.

Lokal utveckling kommer således att stödjas genom en kombinerad strategi, dvs. dels som ett tvärgående tema som skall genomsyra de planerade prioriteringarna, dels som en särskild åtgärd för att främja lokala sysselsättningsinitiativ och den sociala ekonomin.

En första analys av hur särskilt Europeiska socialfonden (ESF) kommer att stödja den europeiska sysselsättningsstrategin [24] under programplaneringsperioden 2000-2006 kommer att lyfta fram förbättringar i fråga om regionala och lokala aspekter på genomförandet av strukturfondsprogrammen. Den nya förordningen om Europeiska socialfonden innehåller en särskild bestämmelse om små bidrag för att göra det lättare för lokala partner och icke-statliga organisationer att delta i ESF-stödda program [25]. Genom att man ger lokala organisationer i uppdrag att fördela små bidrag till mikroprojekt bör det bli lättare för lokala aktörer att få projektbidrag från Europeiska socialfonden för att genomföra sina initiativ.

[24] Meddelande om om europeiska socialfondens stöd till den europeiska sysselsättningsstrategin, KOM (2001) 16 slutlig/2, 23.1.2001.

[25] I artikel 4.2 i förordning (EG) 1784/1999 om Europeiska socialfonden fastställs att en skälig andel av socialfondens anslag för stödåtgärden inom ramen för mål 1 och mål 3 skall utgöras av små bidrag, som förmedlande organ beviljar till icke-statliga organisationer och lokala partnerskap. De flesta medlemsstaternas program har reserverat mellan 0,5 % och 1 % av anslagen för denna typ av stöd.

Inom de nya programmens mål 1, 2 och 3 inför Europeiska socialfonden en integrerad strategi för att bekämpa utslagning på arbetsmarknaden. Det kan vara nära nog omöjligt att minska arbetslösheten utan åtföljande åtgärder mot andra former av utslagning. Denna övergripande strategi för att främja social integration på arbetsmarknaden kräver att alla relevanta aktörer, särskilt de som har nära kontakt med utslagningsproblemen, i ökad utsträckning deltar i att utarbeta och genomföra åtgärder med stöd från Europeiska socialfonden och kontrollera användningen av medel. Det är en ny utmaning för Europeiska socialfonden att bygga vidare på den nuvarande kapaciteten på lokal nivå genom att göra det lättare för lokala aktörer, till exempel arbetsmarknadens parter, icke-statliga organisationer och andra mindre lokala organisationer, att få stöd från Europeiska socialfonden.

Under de kommande sju åren kommer Europeiska socialfonden att anslå cirka 9 miljarder euro till att främja social integration i medlemsstaterna genom åtgärder som syftar till att öka de minst gynnade gruppernas anställbarhet och höja deras utbildningsnivå och genom åtgärder mot diskriminering och ojämlikhet när det gäller tillgång till arbetsmarknaden.

Equal-programmets roll

Equal-programmets budget uppgår till 2,8 miljarder euro för perioden 2000-2006. Programmet bygger vidare på erfarenheterna från tidigare gemenskapsinitiativ (särskilt Employment) och syftar till att testa nya metoder för att tillgodose behov för de personer som har svårt att göra sig gällande eller diskrimineras på arbetsmarknaden. Programmet kan därför i betydande utsträckning bidra till lokal sysselsättningsutveckling [26].

[26] Se webbplatsen för Equal: http://www.europa.eu.int/comm/employment_social/equal/equal.cfm

Kommissionen avser att använda Equal för att utveckla partnerskap, särskilt på regional och lokal nivå. Utgångspunkten är de två viktiga framgångsfaktorer som identifierats genom utvärdering - aktiva lokala respektive regionala nätverk och samarbete när det gäller att sprida och överföra resultaten.

Innovativa åtgärders roll (artikel 6 i ESF-förordningen)

Gemenskapen har olika finansieringsinstrument till sitt förfogande för att stödja lokal sysselsättning. Innovativa åtgärder enligt artikel 6 i förordningen om Europeiska socialfonden [27] har en särskilt viktig roll när det gäller att testa nya metoder och fastställa goda lösningar som sedan kan användas för att förbättra genomförandet och resultaten av de åtgärder som stöds genom strukturfonderna.

[27] Förordning nr 1262/1999 av den 21 juni 1999, EGT L 161/48, 26.6.1999.

Under programplaneringsperioden 1994-1999 har man genom artikel 6 i förordningen om Europeiska socialfonden stött en rad olika projekt för nya arbetstillfällen och yrkesinriktad utbildning, oftast med lokal inriktning. Kommissionen betonade i sitt meddelande om genomförandet av artikel 6 från januari 2001 att det är viktigt att upprätta ett nära samarbete mellan de europeiska institutionerna och nationella regeringar, regionala och lokala förvaltningar samt med arbetsmarknadens parter och organisationer inom den sociala ekonomin. Kommissionen framhöll också att de innovativa åtgärderna under 2001-2002 skulle inriktas på ett visst antal prioriterade teman, bland annat "lokala sysselsättningsstrategier och innovation".

Kommissionen vill också se till att man även i fortsättningen prioriterar lokal utveckling, så att artikel 6 faktiskt kan användas för att testa nya idéer och processer som kan påverka Europeiska socialfondens allmänna verksamhet. Man kommer att fästa större uppmärksamhet vid löpande övervakning och utvärdering av projekt och nätverk mellan initiativtagare till projekt.

Pilotprojekt för genomförandet av den europeiska sysselsättningsstrategin på lokal nivå

För åren 2000 och 2001 har budgetmyndigheten anslagit medel för att stödja förberedande åtgärder för lokala åtaganden för sysselsättningen (budgetpost B5-503). Med tanke på att den europeiska sysselsättningsstrategin tillhandahåller ramarna för utarbetandet av integrerade lokala sysselsättningsstrategier är syftet med denna budgetpost följande:

Genomföra pilotprojekt för att på grundval av de europeiska sysselsättningsriktlinjerna utarbeta lokala sysselsättningsstrategier som kan leda till lokala handlingsplaner för sysselsättning.

Öka medvetenheten om lokala åtgärders potential när det gäller att skapa arbetstillfällen, utveckla det transnationella samarbetet och göra det lättare att identifiera och utbyta goda lösningar.

De planerade åtgärderna kan senare kompletteras genom projekt enligt artikel 6 i förordningen om Europeiska socialfonden för att främja den sociala ekonomins roll när det gäller att skapa nya arbetstillfällen på lokal nivå samt för att bygga upp erfarenhet av att genomföra lokala sysselsättningsstrategier.

I utvärderingen av de pilotprojekt som genomförts inom den sociala ekonomin betonas att den sociala ekonomin i betydande utsträckning kan bidra till att skapa och bibehålla arbetstillfällen i Europa, samtidigt som man åtgärdar brister i en rad olika situationer där marknaden inte har kunnat tillgodose behovet av varor och tjänster på såväl det sociala området som när det gäller miljö och kultur.

En övergripande utvärdering av lokal utveckling

I utvärderingarna av Europeiska socialfondens insatser under perioden 1994-1999 behandlas den lokala dimensionen inte som en särskild tematisk prioritering, främst därför att den inte betraktas som en sådan i de relevanta EU-förordningarna. En rad pågående och planerade utvärderingar är dock av omedelbart intresse för lokal utveckling: den tematiska utvärderingen av de territoriella sysselsättningspakterna, utvärderingen av Urban-initiativet samt en utvärdering av "Förberedande åtgärder för lokala åtaganden för sysselsättningen" 2000. Inom ramen för en aktuell utvärdering av den europeiska sysselsättningsstrategin kommer man i nationella utvärderingsprojekt att undersöka utvecklingen i fråga om lokal sysselsättning. Resultaten kommer att finnas tillgängliga våren 2002.

Kommissionen vill bygga vidare på de erfarenheter som redan gjorts med lokala nätverk. Man kommer att genomföra flera utvärderingar av Europeiska socialfondens insatser för lokal utveckling och studera ett betydande antal territorier.

För att man skall kunna utnyttja befintliga politiska åtgärder och instrument på ett bättre sätt kommer kommissionen att beakta lokal utveckling som ett prioriterat område när det gäller den aktuella programplaneringsperioden. Man kommer att göra en övergripande utvärdering av lokal utveckling. En sådan övergripande utvärdering och sammanfattning av lokal sysselsättningsutveckling skulle skapa överblick och leda till nya idéer när det gäller dess effekter, även när det gäller program som rör social utslagning eller lika möjligheter och som har ett väsentligt lokalt inslag.

Denna strategiska tematiska utvärdering av lokal utveckling skall komplettera och bygga vidare på pågående och planerade utvärderingar. Utvärderingen skall fokusera på strukturfonderna, men även omfatta andra områden av gemenskapens politik, och inriktas främst på följande frågor:

* Hur har gemenskapens politik och program beaktat lokal utveckling och bidragit till en gynnsam miljö för lokal sysselsättning-

* Hur har gemenskapens verksamhet och program samordnats på det här området, vilka metoder har utvecklats för att engagera lokala aktörer i EU:s beslutsfattande, hur välinformerade och medvetna är lokala aktörer när det gäller EU:s program och åtgärder, och hur kan samarbetet mellan olika lokala och regionala partnerskap (sysselsättning, innovation och informationssamhället) förbättras-

* I vilken utsträckning har man beaktat resultat och innovationer från EU:s verksamhet och program för lokal utveckling när det gäller att integrera perspektivet om lokal utveckling på övriga politikområden-

3.3. Jämställdhet och lokala sysselsättningsstrategier

I den europeiska sysselsättningsstrategin slås fast att medlemsstaterna skall se till att genomförandet av riktlinjerna genomsyras av ett jämställdhetsperspektiv. En rad pågående projekt, som fungerar som modell för de territoriella sysselsättningspakterna, syftar till att skapa jämställdhet. Kommissionen anser dock att man tidigare inte har beaktat jämställdhetsaspekten i tillräckligt stor utsträckning och att det är på lokal nivå som jämställdhetsarbetet kan få störst genomslagskraft.

Under den förra programplaneringsperioden (1994-99) finansierades genom Europeiska socialfonden och gemenskapsinitiativen en rad olika projekt som har bidragit till ökad jämställdhet när det gäller lokal sysselsättning, till exempel genom stöd till utbildning i framtidsyrken eller nyetablering av företag i landsbygdsområden. Enligt strukturfondsförordningarna skall jämställdhetsperspektivet integreras i alla program och åtgärder under perioden 2000-2006 (mainstreaming).

Jämställdhetsarbetet är ett viktigt inslag i den europeiska sysselsättningsstrategin och har blivit en kärnfråga för Europeiska socialfonden. Med tanke på sysselsättningsriktlinje 11 skall Europeiska socialfondens verksamhet och de lokala sysselsättningsstrategierna därför dels genomsyras av ett jämställdhetstänkande, dels innehålla särskilda insatser för ökad jämställdhet [28].

[28] Det är svårt att ange ett exakt totalbelopp, men de särskilda åtgärderna för att främja jämställdhet genom Europeiska socialfonden 2000-2006 har en budget på cirka 4 miljarder euro för perioden 2000-2006. Beloppet blir betydligt högre om man räknar med de medel som anslås till stöd för mainstreaming-åtgärder.

Eftersom lokal utveckling också är en övergripande prioritering i den nya förordningen om Europeiska socialfonden, skall åtgärder för att främja kvinnors tillgång till och deltagande på arbetsmarknaden också inbegripa stöd till lokala initiativ.

Vid utarbetandet av en lokal sysselsättningsstrategi [29] bör man integrera jämställdhetsperspektivet i "diagnosen" för territoriet. När det gäller att fastställa mål för strategin bör man beakta nya sysselsättningsmöjligheter för kvinnor som vill komma in eller tillbaka in på arbetsmarknaden (informationssamhället, miljö, fritid, turism, kultur, lokala produkter, omsorg och personliga tjänster).

[29] Se avsnitt 1 i bilagan.

Kvinnor bör även vara aktörer i lokala sysselsättningsstrategier, och inte enbart en målgrupp. Det innebär att jämställdhetsorganen engagerar sig i lokal förvaltning, att man skapar en jämn könsfördelning i kommittéer, att kvinnor i ökad utsträckning deltar i fackliga organisationer och arbetsgivarorganisationer på lokal nivå, att kvinnors kompetens och erfarenhet tas tillvara i den sociala ekonomin och i den frivilliga sektorn (där kvinnor har en viktig roll) samt att kvinnoorganisationer deltar i såväl lokala och regionala partnerskap som i de territoriella sysselsättningspakterna.

Engagera lokala aktörer i jämställdhetsarbetet

Lokala aktörer bör ha den största rollen när det gäller att utarbeta lokala sysselsättningsstrategier som beaktar jämställdhetsperspektivet. Det gäller i synnerhet följande:

* Lokala och regionala förvaltningar bör som "mönsterarbetsgivare" främja kvinnors sysselsättning samt kvalitet i förvaltningen och i de offentliga tjänsterna genom att vidta åtgärder som syftar till att göra det lättare att kombinera arbete och familj och till att främja kvinnor som chefer. De bör stödja kvinnors företagande och förbättra den infrastruktur som är viktig för kvinnor i landsbygdsområden.

* Lokala företag bör som arbetsgivare stärka kvinnors karriärmöjligheter (till exempel genom mentorverksamhet för mindre företag som startas av kvinnor).

* Organisationer i den sociala ekonomin kan förbättra kvinnors tillgång till arbetsmarknaden genom att tillhandahålla tjänster som kvinnor utför i hemmet och genom att skapa arbetstillfällen för kvinnor som vill komma tillbaka på arbetsmarknaden.

* Arbetsmarknadens parter kan främja kvinnors karriärmöjligheter och göra det lättare för dem att kombinera arbete och familj, både på företagsnivå (till exempel flexibel arbetstid) och på territoriell nivå (till exempel genom att påskynda genomförandet av relevanta direktiv och avtal mellan arbetsmarknadens parter).

* Lokala offentliga arbetsförmedlingar kan fungera som "mönsterarbetsgivare", till exempel genom att låta jämställdhetsperspektivet genomsyra verksamheten och genom att anordna utbildning i jämställdhetsfrågor för personalen.

* Utbildningsinstitut av olika slag kan hjälpa kvinnor att förbättra sina karriärmöjligheter och tillhandahålla utbildning i jämställdhetsfrågor för lokala aktörer.

4. Operativa slutsatser

Genom den europeiska sysselsättningsstrategin har en ny dimension införts när det gäller att främja fler och bättre arbetstillfällen. På gemenskapsnivå tillhandahåller den europeiska sysselsättningsstrategin en integrerad ram för de åtgärder som vidtas för att uppnå unionens mål i fråga om sysselsättningen och arbetsmarknadsreformerna. Detta sker genom sysselsättningsriktlinjerna, den årliga genomgången och den ömsesidiga granskningen av medlemsstaternas resultat samt rekommendationerna till de enskilda länderna. På medlemsstatsnivå omvandlas riktlinjerna till en enhetlig sysselsättningsstrategi genom de nationella handlingsplanerna med såväl EU-bidrag som statliga bidrag.

På regional och lokal nivå bör aktörerna beredas möjlighet att samarbeta i ökad utsträckning, att samordna sitt arbete med nationella och europeiska institutioner och åtgärder samt att utveckla partnerskap till stöd för den europeiska sysselsättningsstrategin. Lokala aktörer har också en viktig roll när det gäller att främja jämställdhet och utarbeta integrerade strategier för social integration.

Kommissionen avser att med beaktande av gemenskapens och medlemsstaternas respektive ansvarsområden vidta följande åtgärder:

* I linje med de principer som anges i vitboken om styrelseformerna i EU främja information till lokala aktörer om den europeiska sysselsättningsstrategin och de nationella handlingsplanerna samt utbyta information om goda lösningar, framgångsanalyser (benchmarking) och ömsesidiga granskningar vid genomförandet av de nationella handlingsplanerna på området lokal utveckling. Kommissionen kommer särskilt att

- prioritera lokal sysselsättning i den egna informationsverksamheten och göra det lättare för lokala aktörers att få tillgång till gemenskapens program och initiativ genom att skapa en webbplats för lokal utveckling och säkerställa samordning mellan olika berörda avdelningar inom kommissionen, och

- föreslå att lokal utveckling införs som en prioritering i medlemsstaternas informationspolitik, särskilt genom befintliga institutioner som till exempel kommittén för Europeiska socialfonden, Sysselsättningskommittén och det informella nätverket för Europeiska socialfondens informationsansvariga.

* Övervaka och stödja utarbetande av lokala sysselsättningsstrategier för att främja en integrerad strategi för lokal utveckling i medlemsstaterna, särskilt genom de nationella handlingsplanerna och sysselsättningskommittén, genom de nationella handlingsplanerna för social integration och genom genomförandet av de bestämmelser i förordningen om Europeiska socialfonden som syftar till att underlätta lokala partners och icke-statliga organisationers deltagande i ESF-stödda program.

* Se till att erfarenheterna från utarbetandet av lokala sysselsättningsstrategier, även i fråga om jämställdhetsarbetet, sprids inom medlemsstaterna och kandidatländerna och integreras i den europeiska sysselsättningsstrategin. Kommissionen föreslår därför att man i början av 2003 anordnar ett forum för lokal utveckling för att ge berörda parter, dvs. lokala och regionala aktörer, nationella regeringar, Europaparlamentet, Regionkommittén och Ekonomiska och social kommittén, möjlighet att utbyta erfarenheter och information och att bidra till att utveckla den europeiska sysselsättningsstrategin. Kandidatländerna skall delta fullt ut i detta forum.

* Bistå lokala aktörer som vill anlägga ett mer strategiskt perspektiv på lokal utveckling och till exempel införa lokala sysselsättningsstrategier och lokala handlingsplaner inom ramen för medlemsstaternas nationella handlingsplaner. Kommissionen kommer att tillhandahålla ekonomiskt stöd genom tillgängliga finansieringsinstrument, särskilt programmen för innovativa åtgärder enligt artikel 6 i förordningen om Europeiska socialfonden. Ekonomiskt stöd till genomförandet av lokala program för sysselsättning, utveckling av mänskliga resurser och social integration måste ingå i de reguljära operativa programmen, till exempel socialfondens.

* Göra en övergripande strategisk utvärdering av de insatser för lokal utveckling som stöds av gemenskapens olika åtgärder och finansieringsinstrument. Med tanke på EU:s utvidgning bör resultaten av utvärderingen göra det möjligt att beakta erfarenheterna av lokala sysselsättningsåtgärder vid utveckling av den lokala dimensionen inom andra processer och program - särskilt de nationella handlingsplanerna för social integration och Equal - och att förbättra förutsättningarna för lokala sysselsättningsåtgärder på grundval av de erfarenheter som görs i samband med enskilda insatser och program, bland annat de territoriella sysselsättningspakterna och gemenskapsinitiativet Urban.

* Intensifiera samarbetet med andra internationella organisationer som är verksamma på det här området, särskilt OECD och ILO, för att bygga vidare på deras erfarenheter och se till att de lärdomar som dragits på det europeiska planet får ökad spridning i kandidatländerna och i andra länder utanför EU.

***

BILAGA

BILAGA 1: RIKTLINJER FÖR LOKALA SYSSELSÄTTNINGSSTRATEGIER

I denna bilaga redogörs vidare för de kriterier och villkor som enligt meddelandet Agera lokalt för sysselsättningen från april 2000 måste uppfyllas för att lokala sysselsättningsstrategier skall kunna genomföras med gott resultat. Här anges också vilka åtgärder som kan vidtas på lokal, regional, nationell och europeisk nivå för att underlätta den strategi som beskrivs i detta meddelande.

De sysselsättningsstrategier som utarbetas på initiativ av lokala myndigheter och aktörer kan omvandlas till lokala handlingsplaner när medlemsstaterna införlivar dem i de nationella handlingsplanerna.

1. Utarbetande av lokala sysselsättningsstrategier

Med tanke på tidigare erfarenheter och resultaten av det samråd som beskrivs i punkt 2.2 i detta meddelande kan följande sex prioriterade områden beaktas för att underlätta utarbetandet av lokala sysselsättningsstrategier: att skapa en gynnsam miljö, experimentverksamhet, utvärdering, framgångsanalys (benchmarking), utbildning samt samarbete och utbyten.

1.1. Skapa en gynnsam miljö

Medlemsstaternas förutsättningar att främja lokal utveckling för sysselsättning kan förbättras genom åtgärder som berör den rättsliga, institutionella, finansiella och administrativa ramen. I synnerhet finns det stort utrymme för att tydliggöra ansvarsfördelningen mellan och inom olika nivåer, att förenkla regler och förfaranden och begränsa de administrativa kraven samt att tillhandahålla stöd i fråga om logistik och metoder till lokala aktörer som arbetar strategiskt.

Exemplen har hämtats från samrådet inom ramen för Agera lokalt för sysselsättningen.

Ett centraliserat utbyte av information om arbeten över regionsgränserna är en viktig aspekt när det gäller att skapa effektiva arbetsförmedlingar, men en decentralisering av tjänsterna kan ge arbetsförmedlingarna en möjlighet att bli genuina partner i de lokala sysselsättningsstrategierna. Decentraliserade enheter bör ges större självständighet när det gäller att förvalta medel och anpassa kombinationen av olika sysselsättningsåtgärder till den lokala arbetsmarknaden.

Organisationerna i den sociala ekonomin anser att deras finansiella svårigheter till viss del beror på lagstiftningen - banklagstiftningen hindrar utvecklingen av finansieringsinstrument som motsvarar deras behov, samtidigt som konkurrenslagstiftningen hindrar lokala myndigheter från att införa "sociala klausuler" i offentlig upphandling.

"Euroméditerranée"-projektet i Marseille, i regionen Provence-Alpes-Côte d'Azur

Tanken på att inleda "Euroméditerranée"-projektet fördes fram 1989, men det var inte förrän 1995 som man inrättade l'Etablissement public d'aménagement Euroméditerranée (EPAEM) som en institution för genomförande av projekt av nationellt intresse och med en budget på 1,7 miljoner franska franc för perioden 1995-2001, vilket ökade till 2,5 miljoner franska franc 1999. "Euroméditerranée" är ett pilotprojekt som genomförs av franska staten i samarbete med de berörda orterna (staden Marseille, regionen Provence-Alpes-Côte d'Azur, departementet Bouches-du-Rhône samt kommunblocket Marseille Provence Métropole). Projektet syftar till att säkerställa ekonomisk utveckling, kulturell attraktionskraft, stadsplanering och insatser till förmån för invånarna på ett område av 311 hektar med 30 000 invånare. "Vi fungerar som medlare i stadens utveckling", hävdar generaldirektör Jean-Michel Guenod.

Följande fem platser ingick: la Zac Joliette där hamnanläggningen redan har omstrukturerats (80 000 m affärslokaler), la rue de la République med 4000 bostäder som skall renoveras, området Saint-Charmes-Porte d'Aix med stationen för höghastighetståg, la Belle de mai där tobaksfabriker (120 000 m³) har omvandlats till ett centrum för kultur- och kommunikationssektorn, med audiovisuella studior samt, slutligen, la Cité de la Méditerranée (110 hektar) med en 2,7 km lång kuststräcka där området för kryssningsbåtar skall omstruktureras - bland annat ett museum.

På dessa platser har 1500 företag och 6000 nya arbetstillfällen skapats. De offentliga investeringarna, inbegripet EU-medel, beräknas uppgå till 6 miljoner franska franc, medan de totala investeringarna med den privata sektorn inräknad uppgår till över 20 miljoner franska franc för perioden 1996-2010.

Projektet har redan fått strukturfondsbidrag enligt det samlede programplaneringsdokumentet 1997-1999 och kommer enligt motsvarende dokument för 2000-2006 att få ett bidrag från Europeiske regionala utvecklingsfonden pa 22,9 miljoner euro, dvs. 150 miljoner franska franc.

I Sverige infördes regionala tillväxtavtal 1998. Tillväxtavtalen består av ett utvecklingsprogram för att ta tillvara de möjligheter och behov av insatser för tillväxt i näringslivet som identifierats lokalt och regionalt. Programmet utarbetas i partnerskap. Målet är att stimulera en hållbar ekonomisk tillväxt och därmed främja ökad sysselsättning för både kvinnor och män. Arbetsmarknadspolitiken har också en viktig ekologisk dimension. Stödet till lokala investeringsprogram är ett sätt att kombinera åtgärder för miljö och sysselsättning. Programmen är också ett sätt att länka samman nationell och lokal politik. Kommunerna kan söka statligt bidrag till lokala investeringsprogram som uppfyller såväl miljökriterier som krav på att skapa sysselsättning miljökraven.

Sveriges nationella handlingsplan 2001, s. 4.

Kommissionen har under 2001 publicerat en inbjudan att lämna förslag inom ramen för "Förberedande åtgärder för lokala åtaganden för sysselsättning" [30]. När det gäller åtgärd 1 (kapacitetsuppbyggnad) kommer man att välja ut projekt som syftar till att undersöka olika sätt att skapa en gynnsam miljö.

[30] EGT C 130, 1.5.2001, s. 10.

Kommissionen har också finansierat förberedande åtgärder till stöd för bekämpning och förebyggande av social utslagning. Åtgärderna har visserligen inriktats på de mål som fastställts för detta särskilda område, men de erfarenheter som gjorts i fråga om lokala partnerskap kan också vara av intresse när det gäller sysselsättningen.

1.2. Experimentverksamhet

Ytterligare experimentverksamhet behöver bedrivas för att förbättra det strategiska arbetssättet när det gäller lokal sysselsättningsutveckling och för att fastställa hur olika kategorier av lokala aktörer kan agera lokalt för sysselsättningen.

Städerna Barcelona och Haag har bedrivit experimentverksamhet för att ta reda på hur lokala myndigheter på olika sätt kan använda informations- och kommunikationsteknik för att förbättra personalens arbetsvillkor och tjänsternas kvalitet, främja livslångt lärande och se till att lokalbefolkningen får möjlighet att överbrygga den digitala klyftan.

Det finns en rad lokala finansieringsinstrument som kan tillgodose de behov som organisationer i den sociala ekonomin har. Dessa instrument behöver dock testas ytterligare. Det rör sig om "socialt riskkapital", garantifonder, lågräntelån, mikrofinansiering, incitament till kommersiella finansiella institutioner för att investera i organisationer i den sociala ekonomin, offentliga finansiella garantier på grundval av organisationens räkenskaper och godkända projektfinanser. Experimentverksamhet kan också bedrivas när det gäller social redovisning och revision.

I kommissionens ansökningsomgång 2000 har man inom ramen för "Förberedande åtgärder för lokala åtaganden för sysselsättningen" valt ut 13 projekt för utarbetande av lokala handlingsplaner i 76 lokala områden under 2001. Slutsatserna av denna experimentverksamhet kommer att finnas tillgängliga i mitten av 2002.

Ytterligare experimentella åtgärder i fråga om hela arbetssättet med lokala sysselsättningsstrategier kommer att stödjas enligt artikel 6 i förordningen om Europeiska socialfonden [31]. Kommissionen har publicerat en injudan att lämna förslag 2001 och kommer att välja ut projekt i början av 2002.

[31] Meddelande om genomförandet av innovativa åtgärder enligt artikel 6 i förordningen om Europeiska socialfonden för programplaneringsperioden 2000-2006, KOM (2000) 894 slutlig, 12.1.2001.

De lärdomar som dragits av denna experimentverksamhet kommer att beaktas innan detta arbetssätt integreras på övriga områden, eventuellt med stöd av Europeiska socialfonden, under andra hälften av programplaneringsperioden 2000-2006.

1.3. Utvärdering

Sedan den europeiska sysselsättningsstrategin infördes 1997 har betydande resultat uppnåtts både på EU-nivå och på medlemsstatsnivå när det gäller resultatutvärdering för sysselsättningen. Man har utarbetat olika instrument, bland annat indikatorer för sysselsättning, arbetslöshet, det ekonomiska läget och genomförandet av sysselsättningsriktlinjerna [32]. Ytterligare indikatorer som rör kvalitet i arbetet och livskvalitet är under utarbetande [33].

[32] EGT L 22, 24.1.2001, s. 18.

[33] Meddelande om sysselsättningspolitik och socialpolitik - En ram för investeringar i kvalitet.

Dessa kunskaper måste spridas inom medlemsstaterna, även till lokal nivå. Eftersom lokala sysselsättningsstrategier bidrar till att förbättra kvaliteten i socialpolitiken, vill kommissionen integrera denna dimension i de "kvalitetskontroller" som föreslås i meddelandet "Investeringar i kvalitet" [34].

[34] Meddelande om sysselsättningspolitik och socialpolitik - En ram för investeringar i kvalitet.

Kommissionen kommer att undersöka hur man vid programplaneringen för Europeiska socialfonden för perioden 2000-2006 har beaktat de bestämmelser i ESF-förordningen som rör åtgärder för lokala utveckling samt engagemanget på lokal nivå när det gäller att tillämpa partnerskapsprincipen vid förvaltningen av Europeiska socialfondens medel.

I 2001 års inbjudan att lämna förslag till "Förberedande åtgärder för ett lokalt åtagande för sysselsättningen" [35] inriktas åtgärd 2 på övervakning och utvärdering.

[35] EGT C 130, 1.5.2001, s.10.

Utvärderingar kommer att beställas för att mäta de långsiktiga effekterna av lokala sysselsättningsinitiativ. Den första av dessa utvärderingar kommer att genomföras under 2003. Man kommer då att studera lokala partnerskap som deltagit i EU-programmen i mitten av 1990-talet. Man kommer att försöka ta reda på vilka resultat som de har åstadkommit sedan dess och hur de har förändrats. Resultaten av de externa utvärderingarna av de territoriella sysselsättningspakterna, som skall publiceras under 2002, kommer också att ligga till grund för de allmänna slutsatserna.

1.4. Framgångsanalyser (benchmarking)

Sedan 1997 har framgångsanalyser varit ett viktigt inslag vid utarbetandet av den europeiska sysselsättningsstrategin. Metoden innebär att man identifierar de bästa arbetsmarknadsresultaten i EU för att lyfta fram de bästa lösningarna för varje aspekt av den europeiska sysselsättningsstrategin. Framgångsanalyser bör användas både när det gäller enskilda lokala sysselsättningsinitiativ och själva processen med lokala sysselsättningsstrategier.

När det gäller framgångsanalyser på EU-nivå kan inspiration hämtas från programmet för ömsesidig granskning [36], en innovativ process som inleddes 1999 mellan EU-länderna som ett sätt att stödja den europeiska sysselsättningsstrategin. Syftet är att fastställa, utvärdera och sprida goda lösningar i hela EU när det gäller sysselsättnings- och arbetsmarknadspolitiken.

[36] http:// peerreview.almp.org/en/

En sakgranskning om de bästa lösningarna för utarbetande av lokala strategier för sysselsättning skulle kunna genomföras på försöksbasis på EU-nivå under det andra halvåret 2003. Internationella föreningar och nätverksföreningar kan också i betydande utsträckning bidra till detta arbete.

Framgångsanalyser kommer också att användas för att undersöka om regionala och nationella miljöer underlättar eller hämmar framväxten av strategiska decentraliserade initiativ och projekt.

I 2001 års inbjudan att lämna förslag till "Förberedande åtgärder för ett lokalt åtagande för sysselsättningen" [37] inriktas åtgärd 2 även på framgångsanalyser. Man kommer att stödja projekt som syftar till att utveckla verktyg för genomförande av framgångsanalyser av lokala sysselsättningsstrategier, initiativ och ramar.

[37] EGT C 130, 1.5.2001, s. 10.

1.5. Utbildning

Om den lokala nivån ska spela en mer strategisk roll vid främjandet av sysselsättning, bör de lokala aktörerna förses med de färdigheter som behövs för att utföra denna uppgift på ett effektivt sätt. Detta inbegriper både tekniska kunskaper (målstyrning, projektledning och ekonomiförvaltning, utvärdering av politiken osv.) och sociala färdigheter eller samarbetsförmåga.

Syftet skall inte vara att utbilda personer på lokal nivå till experter på lokal utveckling, utan att inrikta sig på personer som är verksamma inom olika områden och kan integrera frågor som rör lokal sysselsättningsutveckling i sitt arbete.

Med tanke på den betydelse organisationerna kan ha när det gäller att ge lokala aktörer ökad delaktighet och att fastställa många aspekter på det rättsliga, administrativa och finansiella ramverk inom vilket lokala åtgärder vidtas, skall organisationer på regional och nationell nivå också ha de kunskaper och den sakkunskap som behövs för att underlätta arbetet på lokal nivå och föra ut dessa kunskaper till andra beslutsnivåer.

Myndigheter och organ på regional, nationell och europeisk nivå bör sträva efter att lära av lyckade lokala initiativ, så att de kan användas i större skala och integreras i arbetet på andra områden. Utbildningen måste till största delen finansieras på nationell och regional nivå - och av de system för allmän och yrkesinriktad utbildning som finns på dessa nivåer - genom att man på ett så effektivt sätt som möjligt utnyttjar Europeiska socialfondens stödmekanismer.

I 2001 års inbjudan att lämna förslag till "Förberedande åtgärder för ett lokalt åtagande för sysselsättningen" [38] inriktas åtgärd 1 på kapacitetsuppbyggnad. Stöd kommer att ges till projekt som syftar till att utarbeta kompetensutvecklingsprogram och genomföra dessa som pilotverksamhet i syfte att öka lokala aktörers förmåga att främja sysselsättning och öka regionala och nationella aktörers förmåga att stödja sådana initiativ.

[38] EGT C 130, 1.5.2001, s. 10.

1.6. Utbyten och samarbete

För att stärka sammanhållningen kan utbyte av goda lösningar och samarbete organiseras, samtidigt som informationsflödena ökar inom medlemsstaterna och informations- och kommunikationstekniken utnyttjas till fullo.

Man kan på nationell och regional nivå anordna möten och utbyten mellan tjänstemän, lokala aktörer för sysselsättningsutveckling, lokala ombudsmän och personer som fungerar som mellanhänder mellan beslutsnivåer på lokal och högre nivå samt anordna konferenser för spridning av goda lösningar. Man kan också genomföra jämförande undersökningar eller inrätta permanenta elektroniska diskussionsforum. Man kan organisera arbetsrotation mellan den offentliga och den privata sektorn, mellan olika näringsgrenar samt mellan lokala kontor och huvudkontoret eller moderorganisationen. På lokal nivå kan aktörerna uppmuntras att inrätta lokala projektbanker för att främja idéutbytet och gemensamt utnyttja krafter och resurser. Representativa nätverk och föreningar ombes överväga hur de kan underlätta sådana utbyten.

I 2001 års inbjudan att lämna förslag till "Förberedande åtgärder för ett lokalt åtagande för sysselsättningen" [39] inriktas åtgärd 3 på spridning av information om goda lösningar, program och instrument på olika nivåer för att stödja lokala sysselsättningsåtgärder och upprätta ett strukturerat och fortgående samarbete mellan olika territorier.

[39] EGT C 130, 1.5.2001, s. 10.

Kandidatländerna bör gradvis komma att omfattas av dessa mekanismer. De kan som en del av förberedelserna inför genomförandet av den europeiska sysselsättningsstrategin uppmuntras till att främja lokala sysselsättningsstrategier, eventuellt med stöd genom Phare-programmet.

Det transnationella samarbetet i fråga om lokal sysselsättningsutveckling kommer att stimuleras ytterligare genom gemenskapsinitiativet Equal [40], vars främsta syfte är att bekämpa diskriminering och ojämlikhet på arbetsmarknaden [41].

[40] Meddelande från kommissionen till medlemsstaterna om fastställande av riktlinjer för gemenskapsinitiativet Equal avseende samarbete mellan länderna för att främja nya metoder för att bekämpa diskriminering och alla slags skillnader i samband med arbetsmarknaden, EGT C 127, 5.5.2000, s. 2.

[41] Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1784/1999 av den 12 juli 1999 om Europeiska socialfonden, EGT L 213, 13.8.1999, s. 7.

2. Genomförande av lokala sysselsättningsstrategier

Genomförandet av en lokal sysselsättningsstrategi eller lokal handlingsplan beror främst på specifika institutionella, administrativa och socioekonomiska faktorer, som varierar betydligt mellan medlemsstaterna. Den vägledning som ges i detta avsnitt bygger på resultaten av samrådet inom ramen för Agera lokalt för sysselsättningen. Den är avsedd som ett stöd vid utarbetandet av politiska åtgärder och kan anpassas av lokala myndigheter och aktörer ute på fältet.

2.1. Bestämma ett målområde och ställa "diagnos"

En lokal strategi gäller ett lokalt område som definieras på grundval av de nationella förhållanden som råder i de olika medlemsstaterna och som ur socioekonomisk synpunkt anses vara relevant för att främja sysselsättningen. När det gäller relevansen måste man dock beakta följande två viktiga kriterier: territoriet måste vara tillräckligt stort för att sysselsättningsåtgärderna skall uppnå en adekvat kritisk massa, samtidigt som det skall vara tillräckligt litet för att man skall kunna utnyttja de fördelar som närhet innebär. Det måste dessutom vara förenligt med befintliga administrativa strukturer.

En strategi kan således sammanfalla med ekonomiska verksamhetsområden, pendlingsområden eller med den områdesindelning som används av arbetsmarknadens parter eller vid genomförandet av strukturfondsprogrammen eller andra program på europeisk eller nationell nivå, till exempel de territoriella sysselsättningspakterna.

Ett viktigt steg i utarbetandet av en lokal sysselsättningsstrategi är att ställa "diagnos" på starka och svaga sidor samt hot och möjligheter för territoriet när det gäller sysselsättning. EU:s sysselsättningsriktlinjer och motsvarande indikatorer [42] ger god vägledning om vilken typ av uppgifter som behöver samlas in.

[42] Europeiska kommissionen, Europeiska unionens och medlemsstaternas gemensamma rapport om sysselsättningen 2000, Luxemburg 2001, s. 77-87.

I analysen bör man på bästa sätt utnyttja befintliga uppgifter och undersökningar. Man bör särskilt se till att lokala statistikverktyg utnyttjas på ett så effektivt sätt som möjligt. Diagnosen kan utgå från stödjande politikområden (t.ex socialt skydd, ekonomisk utveckling, förnyelse av stadmiljön, landbygdsutveckling, jämställdhet, transport och miljöskydd) och andra territoriella nivåer.

Lokala aktörer kan på grundval av diagnosen utarbeta en lokal sysselsättningsstrategi som fastställer mål för en viss period, anger vilka åtgärder som kan vidtas för att nå dessa mål, fördelar mänskliga och ekonomiska resurser för genomförandet av åtgärderna samt fastställer ansvarsfördelningen och reglerna för övervakning och utvärdering. EU:s sysselsättningsriktlinjer kan ge lokala aktörer god vägledning när det gäller att utforma innehållet i en sådan strategi.

Vid fastställandet av mål bör man särskilt beakta nya källor till sysselsättning som kan påverka jämställdheten i positiv riktning genom att göra det lättare att kombinera arbete och familj under hela livet - informationssamhället, miljö, fritid, turism, lokala produkter, omsorg och personliga tjänster. Strategin måste beakta de politiska åtgärder som utarbetas på andra beslutsnivåer än den lokala och bör utformas i samklang med den nationella handlingsplanen för sysselsättning.

Man bör också beakta möjligheten till samverkan på lokal nivå med de insatser som görs inom de nationella handlingsplanerna för social integration [43].

[43] Hittills gjorda erfarenheter av EU-stödda förberedande åtgärder för att motverka och förebygga social utslagning visar att överlappningen mellan de två politikområdena sannolikt är betydande, både när det gäller fastställda målgrupper och deltagande aktörer.

2.2. Lokala aktörers roll i genomförandet

Samrådet inom Agera lokalt för sysselsättningen har gett goda indikationer på hur lokala aktörer kan bidra till lokala sysselsättningsstrategier.

A) Lokala myndigheter

De lokala myndigheterna kan göra följande:

* Fungera som mönsterarbetsgivare, bland annat genom att anordna fortbildning för personalen i exempelvis informations- och kommunikationsteknik och genom att organisera arbetet på ett sätt som gör det lättare för personalen att kombinera arbete och familj.

* Hjälpa andra aktörer att bidra på ett positivt sätt till sysselsättningen, till exempel genom att skapa företagarvänliga miljöer i sektorer där ytterligare arbetstillfällen kan skapas och genom att införa förenklade förfaranden.

* Främja integrerade arbetssätt när det gäller sysselsättningsutveckling genom att införliva sysselsättningsdimensionen i alla politikområden, genom att ta initiativ till eller underlätta inrättande och förvaltning av partnerskap och genom att använda informations- och kommunikationsteknik för att främja samråd och ett aktivt medborgarskap.

* Se till att lokala tjänster stöder sysselsättningen, till exempel genom att tillhandahålla barnomsorg på heltid samt transportmedel till nya industricentrum och med tidtabeller som passar flexibla arbetstider.

Kommunen Gijón i Asturien i norra Spanien har en befolkning på 271 320. Efter en period av industriell tillbakagång strävar man nu efter att göra Gijón till en informations- och kunskapsstad. Under 1999 sammanförde man politiska partier, fackförbund och representanter för näringslivet för att tillämpa de europeiska sysselsättningsriktlinjerna på lokal nivå. Under kommunförvaltningens ledning har man genomfört en kombination av olika politiska åtgärder för att modernisera traditionella sektorer, göra den offentliga sektorn mer flexibel och dynamisk, hjälpa arbetslösa att komma tillbaka in på arbetsmarknaden och för att ge den privata sektorn ekonomiskt stöd och annan hjälp, så att företagen kan investera, växa och skapa fler arbetstillfällen.

B) Företag

* Som arbetsgivare kan företagen bidra till alla fyra pelare i den europeiska sysselsättningsstrategin. De kan exempelvis erbjuda arbetslösa tillfällig arbetsplatsförlagd utbildning och praktik (anställbarhet), fungera som mentor för mindre företag (företagaranda), organisera arbetet på ett sätt som kombinerar flexibilitet och trygghet (anpassningsförmåga) och förbättra kvinnors karriärmöjligheter (lika möjligheter).

* Som partner kan de hjälpa andra aktörer att i ökad utsträckning bidra till sysselsättningsutveckling. Genom att informera yrkesutbildningsorganisationerna om vilka färdigheter företagen kommer att behöva i framtiden kan de till exempel göra det lättare för dessa organisationer att utarbeta lämpliga yrkesutbildningsprogram.

* Företagens kunnande när det gäller planering och förvaltning kan utnyttjas för att se till att partnerskapen fungerar på ett smidigt och effektivt sätt.

Den territoriella sysselsättningspakten för Berlin-Neukölln bygger på ett samarbete mellan lokala myndigheter (borgmästaren och delar av förvaltningen), politiker såväl inom distriktet som inom delstaten Berlin, storföretag, små och medelstora företag, detaljhandelsorganisationer, lokala arbetsförmedlingar, organisationer inom den sociala ekonomin, ett stort bostadsföretag, yrkesutbildningscentrum och olika organ som tillhandahåller sysselsättningsskapande program. Inom ramen för sysselsättningspakten placerar stora företag nya beställningar hos unga nyföretagare, stöder en fond för nyföretagande och tillväxt, sponsrar särskilda evenemang som en tävling i nyföretagande och Neuköllndagen för handel och små och medelstora företag samt sänder ut personal för den verksamhet som bedrivs inom ramen för sysselsättningspakten. Nätverk för små och medelstora företag är också ett permanent inslag i verksamheten.

C) Organisationer inom den sociala ekonomin samt icke-statliga organisationer

Icke-statliga organisationer kan ha två olika roller i de lokala sysselsättningsstrategierna:

* Som gynnare av verksamhet inom den sociala ekonomin kan de bidra till alla fyra pelare inom den europeiska sysselsättningsstrategin. De ökar till exempel anställbarheten för mindre gynnade personer genom att anordna praktik och yrkesutbildning, de tillhandahåller nya varor och tjänster för behov som tidigare inte kunnat tillgodoses och skapar därigenom nya arbetstillfällen, de gör ofta personalen delaktig i ledningsarbetet och de gör det lättare för kvinnor att komma in på arbetsmarknaden eftersom de tillhandahåller tjänster som kvinnor tidigare måste utföra i hemmet.

* Som företrädare och förespråkare för medborgare och olika grupper bidrar dessa organisationer till att öka inslaget av delaktighet i partnerskapen. De arbetar för en rad olika ekonomiska och sociala mål och för fram olika medborgargruppers synpunkter. De har vanligen ett nära förhållande till de grupper som programmen riktar sig till.

Inom projektet LocalMotion har Foreningen til fremme af Motion og Idræt i dagtimerne (FMI) i Danmark anordnat idrotts- och fritids-verksamhet för mindre gynnade och äldre på sex olika orter. Tanken var att utnyttja idrottsanläggningar som inte används av förvärvsarbetande på dagtid. Det skapade nya arbetstillfällen och ledde till att människor fick arbete inom ett nytt yrke, som idrottsledare.

I mindre gynnade områden i fyra storstäder - Bryssel, Paris, London och Rotterdam - har ett projekt lett av Marcel Hicter-stiftelsen visat hur inflyttande konstnärer kan höja ett områdes status genom att skapa trender som drar till sig andra yrken, till exempel tryckare och snickare som tillhandahåller stödtjänster till konstnärer. Sedan kommer caféer, restauranger, leveranstjänster, banker och pressen, och kollektivtrafiken läggs om. Allt detta bidrar till direkt och indirekt skapande av arbetstillfällen och till förnyelse av ett tidigare underprivilegierat områdeHämtat från pilotprojekt för den sociala ekonomin och sysselsättningen.

Http://europa.eu.int/comm/employment_social/empl&esf/3syst/index_en.htm

D) Arbetsmarknadens parter

* På företagsnivå kan arbetsmarknadens parter bidra till två av pelarna inom den europeiska sysselsättningsstrategin - anpassningsförmåga och lika möjligheter - till exempel genom att främja avtal för att skapa den balans som behövs mellan flexibilitet och trygghet och genom att förbättra arbetenas kvalitet.

* På territoriell nivå kan de bidra till alla fyra pelare inom den europeiska sysselsättningsstrategin, till exempel genom att påverka de tjänster som tillhandahålls av offentliga arbetsförmedlingar och yrkesutbildningsorganisationer, särskilt om de deltar i ledningsarbetet. De kan också tillhandahålla organisatoriska stödtjänster till små företag och ge viktigt lokalt stöd i krissituationer. För att förbättra kvinnors karriärmöjligheter och göra det lättare att kombinera arbete och familj kan de påskynda genomförandet av de olika direktiv och avtal mellan arbetsmarknadens parter som gäller på det här området samt se till att det finns barnomsorg och anhörigvård av hög kvalitet

E) Offentliga arbetsförmedlingar

* De offentliga arbetsförmedlingarna kan fungera som mönsterarbetsgivare, exempelvis genom att anordna utbildning för personalen och främja lika möjligheter. Genom att matcha utbud och efterfrågan på arbetsmarknaden kan de arbeta aktivt för att identifiera lokala sysselsättningsmöjligheter, erbjuda användarna anpassade och lättillgängliga tjänster samt använda informations- och kommunikationsteknik för att tillhandahålla dessa tjänster på ett bättre sätt och bidra till att överbrygga den digitala klyftan i det lokala området.

* Vid utarbetandet av lokala sysselsättningsstrategier har de en viktig roll när det gäller att skaffa fram detaljerad information om den lokala arbetsmarknaden och företagens behov. De bör experimentera med nya lösningar och främja ett integrerat arbetssätt som innebär att man kopplar samman arbetslösheten med sociala behov i vidare mening, till exempel bostäder, hälsa, kultur och utbildning. De kan fungera som kontaktpunkter mellan företag och yrkesutbildningscentrum och kan utveckla kontakter med skolor, yrkesutbildningscentrum, universitet, forskningsorgan och privata arbetsförmedlingar.

F) Skolor och yrkesutbildningscentrum

* Dessa kan på ett avgörande sätt bidra till alla fyra pelare inom den europeiska sysselsättningsstrategin: de ger arbetslösa möjlighet att höja sin kompetens och främjar livslångt lärande och fortbildning för alla medborgare, de ger dem som vill starta eget företag möjlighet att utveckla kunskaper i företagande, de hjälper arbetstagarna att uppgradera sin kompetens och ger kvinnor möjlighet att förbättra sina karriärmöjligheter.

* De har dessutom en viktig roll när det gäller att ge alla aktörer den kompetens som behövs för att främja sysselsättning på ett strategiskt sätt.

* Kommissionens memorandum om livslångt lärande, som inledde en bred debatt om utvecklingen av utbildning i EU, har som ett av sina sex huvudbudskap att se till att "läshungriga" får tillgång till lärande. Detta dokument syftade till att förbättra möjligheterna till lärande på lokal nivå. Utvecklingen av e-lärande är ett steg mot att göra lärande mer tillgängligt på lokal nivå.

***

BILAGA 2: SAMMANFATTNING AV SAMRÅDET MED LOKALA AKTÖRER

Kommissionen inledde i och med meddelandet "Agera lokalt för sysselsättningen - En lokal dimension i den europeiska sysselsättningsstrategin" [44] från april 2000 ett samråd för att undersöka hur lokala aktörer i ökad utsträckning kan bidra till att skapa arbetstillfällen på lokal nivå och hur man på regional, nationell och europeisk nivå kan stödja denna process, särskilt inom ramen för den europeiska sysselsättningsstrategin.

[44] KOM (2000) 196.

Meddelandet var riktat till rådet, Europaparlamentet, Ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén. För att uppmuntra alla berörda aktörer att föra fram sina synpunkter anordnade eller stödde kommissionen dessutom sex tematiska seminarier om olika frågor som behandlas i meddelandet, vilket innebar att en lång rad olika aktörer kunde delta i debatten.

Samrådet, som avslutades i december 2000, var en brett upplagd process för att skapa ökad medvetenhet och vaska fram nya idéer när det gäller möjligheten att vidta sysselsättningsfrämjande åtgärder på lokal nivå och identifiera de faktorer som hämmar denna potential. Det faktum att debatten fördes parallellt med planeringsfasen för programplaneringsperioden 2000-2006 för strukturfonderna har också varit föremål för diskussioner.

Genom ett öppet skriftligt samrådsförfarande har man också gett en rad olika aktörer möjlighet att föra fram sina synpunkter - sammanslutningar för lokala myndigheter, individer, regional och lokal förvaltning, organisationer och nätverk inom den sociala ekonomin samt arbetsmarknadens parter.

De flesta deltagare ansåg att meddelandet från april 2000 var en lämplig utgångspunkt för debatten, eftersom det kartlägger berörda aktörer och relevanta frågor. De ansåg också att meddelandet var ett bra stödverktyg för lokala aktörer och att det innebär ett erkännande för lokala aktörers roll i sysselsättningsutvecklingen, särskilt lokala myndigheter.

Samrådet omfattade följande huvudteman:

* Man betonade att subsidiaritetsprincipen måste följas, särskilt när det gäller att införa lokala handlingsplaner för sysselsättningen och att se till att de åtgärder som vidtas på lokal nivå är förenliga med nationella riktlinjer och prioritieringar. Man tog också upp tänkbara konflikter mellan lokala insatser och nationella arbetsmarknadsmål.

* Samrådsförfarandet och framgångsanalyserna enligt Luxemburgprocessen ansågs generellt vara ett lämpligt verktyg. Vissa aktörer skulle dock ha föredragit en starkare betoning på den regionala dimensionen i den europeiska sysselsättningsstrategin. Ett av antagandena i meddelandet var att den europeiska sysselsättningsstrategin skapar de politiska förutsättningar som behövs för att lokala aktörer skall kunna integrera sysselsättningsdimensionen i all verksamhet. Sysselsättningsriktlinjerna antogs också tillhandahålla ramar som kunde anpassas på lokal nivå. De flesta instämde med detta, men framhöll också att den specifika riktlinjen för lokal sysselsättningsutveckling ännu inte var en adekvat grund för lokala sysselsättningsfrämjande åtgärder.

* Regionkommittén och Europaparlamentet [45] anser i likhet med många andra aktörer att såväl lokal som regional förvaltning bör delta i att utarbeta och genomföra de nationella handlingsplanerna. När det gäller utarbetandet föreslogs det att man skulle anordna formella samråd, genomgångar och seminarier om ändringar i politiken för att göra lokala aktörer delaktiga och utveckla lokala planer som stöder målen för europeiska sysselsättningsstrategin. Vissa anser att denna verksamhet bör utvidgas till att omfatta även organisationer i den sociala ekonomin.

[45] Europaparlamentets resolution A5-0341/2000 av den 30 november 2000.

* I Europaparlamentets utkast till resolution anges att det av de nationella handlingsplanerna klart och tydligt bör framgå i vilken utsträckning lokala och regionala myndigheterna deltar. De olika nivåernas befogenheter och ansvarsområden bör också anges. Vissa efterlyste ytterligare reflexion och ett förtydligande av de olika nivåernas respektive roller och befogenheter. Risken att arbetsmarknaden splittras upp bör undvikas.

* De flesta som deltog i samrådet betonade att lokala aktörer inte bör fungera enbart som "leveransnivå". Av diskussionen om en rad olika erfarenheter som rör utveckling av lokala sysselsättningsplaner framgick att det skett en övergång från ett projektbaserat arbetssätt till ett mer strategiskt tänkande. Den regionala nivån kan bidra till att bygga upp de lokala myndigheternas och andra lokala aktörers kapacitet när det gäller att utarbeta strategier anpassade till lokalsamhällets behov. Alla parter som deltog i samrådet efterlyste ett samarbete mellan alla beslutsnivåer. Det föreslogs att förhållandet mellan de olika insatsnivåerna i ökad utsträckning skulle regleras genom avtal.

* I många inlägg betonades att de sysselsättningspolitiska instrumenten inte bör betraktas isolerade från sitt sammanhang och att sysselsättningsstrategierna bör ingå i bredare strategier för en hållbar utveckling. Samrådet visade att man är medveten om betydelsen av stöd på europeisk nivå för genomförandet av den europeiska sysselsättningsstrategin på lokal nivå. EU skulle kunna bidra genom att tillhandahålla de faktorer som möjliggör framgångsanalyser, dvs. att jämföra lokala sysselsättningsåtgärder med goda lösningar. Vissa deltagare ansåg också att strukturfondernas administrativa förfaranden bör göras mer flexibla och mer lättillgängliga för organisationer inom den sociala ekonomin.

* I de flesta inläggen betonades behovet av integrerade arbetssätt och partnerskap. Man ansåg att flerdimensionella arbetssätt behövdes särskilt för att åtgärda social utslagning, som inte orsakas enbart av ekonomiska faktorer, utan även till exempel kulturella, generationsrelaterade och teknologiska faktorer.

* Det har också påpekats att jämställdhetsaspekten inte beaktas i meddelandet och att jämställdhetsfrågor bör integreras i de olika initiativen för lokal utveckling (mainstreaming).

* Vid samrådet betonades att de lokala myndigheterna har en nyckelroll när det gäller sysselsättningen. Lokala myndigheter kan vara en verklig drivkraft när det gäller att utforma territoriella projekt, och partnerskapsstrategin fördes särskilt fram som en institutionell ram för sådana insatser.

* Många organisationer i den sociala ekonomin och vissa lokala myndigheter tog upp möjligheten att införa sociala klausuler för offentlig upphandling och utläggning av tjänster på entreprenad, i syfte att främja sysselsättning, socialt ansvarstagande från företagens sida och tillhandahållande av tjänster från dessa organisationer. Många tog upp frågan om finansieringskällor för organisationer i den sociala ekonomin, eftersom instabil finansiering är ett stort problem för denna sektor. Vissa betonade att den sociala ekonomin behöver lika mycket stöd som små och medelstora företag när det gäller affärsplanering, ekonomiförvaltning, systemutveckling och tillgång till traditionella finansieringsinstrument.

* Som påpekats av Regionkommittén [46] är adekvata färdigheter och strukturer en förutsättning för lokal sysselsättningsutveckling. För att kunna spela en strategisk roll måste de lokala myndigheterna genomgå en kulturell och organisatorisk förändring, även när det gäller ledningen, för att undvika att politiken fragmenteras, öka samordningen mellan olika politiska åtgärder, främja samordningen mellan olika befogenhetsområden, samarbeta med andra aktörer och införa mer mottagarorienterade arbetssätt.

[46] Regionkommitténs yttrande av den 21 januari 2000, CdR 187/2000 slutlig.

* Flera inlägg fokuserade på den nyckelroll som lokala myndigheter kan ha när det gäller att främja användning av informations- och kommunikationsteknik och nya inlärningssätt, utarbeta strategier, skapa en tydlig vision för lokala aktörer som drivkraft för lokal ekonomisk tillväxt och skapa förutsättningar för ny verksamhet inom högteknologiska industrier och tjänster.

* När det gäller den kunskapsbaserade ekonomin föreslog Ekonomiska och sociala kommittén [47] att man vid främjandet av "territoriella initiativ och avtal om yrkesutbildning" bör syfta till att öka den kulturella förståelsen, främja innovation när det gäller tillverkning och tjänster samt främja yrkeskunnighet och anställbarhet.

[47] Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande, ESK 1186/2000, Bryssel, 18-19.10.2000.

* Det rådde enighet om de små och medelstora företagens betydelse för den lokala sysselsättningsutvecklingen. Vissa deltagare framhöll dock att man inte bör bortse från de stora eller globala företagens roll, eftersom det till stor del är de som strukturerar den lokala sysselsättningen genom underleverantörsavtal och sammankoppling av distributionskedjor.

* Det fanns ett brett stöd för tanken att införa lokala strategier genom att anta adekvat lagstiftning och stödramar för företagen. Man var också medveten om att många viktiga lagstiftningsområden inte faller inom lokala och regionala myndigheters befogenhetsområde (till exempel skatte- och socialförsäkringslagstiftning, arbetsrätt och bolagsrätt).

* De frågor som tas upp i meddelandet om den sociala ekonomin diskuterades ingående. Många betonade att det behövs en gemensam definition och tillförlitlig statistik.

* Generellt bekräftades att den sociala ekonomin har en roll när det gäller behov som tidigare inte kunnat tillgodoses, till exempel inom idrott, miljö eller ekologiskt jordbruk. Det konstaterades dock att organisationerna inom den sociala ekonomin inte enbart berör den specifika riktlinjen för lokal sysselsättningsutveckling, utan alla fyra pelarna inom den europeiska sysselsättningsstrategin.

* Man var medveten om att den frivilliga sektorn kan spela en viktig roll när det gäller lokala sysselsättningspartnerskap, om den får en likvärdig plats i beslutsfattandet, om dess oberoende ställning respekteras och om sektorn är beredd att ta på sig ansvaret för att genomföra överenskomna politiska prioriteringar.

* Deltagarna var eniga om behovet av ett engagemang från arbetsmarknadens parter när det gäller de olika nätverken och instrumenten för strategisk samordning på lokal nivå. Vissa påpekade att strukturerna för samråd och yrkesövergripande förhandlingar på territoriell nivå är svaga och att det kunde var mer realistiskt och mer effektivt att föra den sociala dialogen på det regionala planet istället för det lokala. Man framhöll också att det var svårt att samordna arbetet mellan de olika nivåerna (europeisk, nationell, regional och lokal nivå) för arbetsmarknadsparternas organisationer.

* I många yttranden framhölls att de lokala offentliga arbetsförmedlingarna bör arbeta mer aktivt och marknadsföra sina tjänster på ett bättre sätt. Å ena sidan bör de föra sina tjänster närmare de personer som behöver dem, samtidigt som arbetsförmedlingstjänsterna integreras med åtgärder för sociala behov i vidare mening (bostäder, hälsa, kultur och utbildning). Å andra sidan bör de offentliga arbetsförmedlingarna tillgodose företagens behov på ett bättre sätt. Deras roll som mellanhänder på arbetsmarknaden bör inte vara begränsad till att matcha utbud och efterfrågan på arbetskraft, utan utvidgas till att omfatta även kontakterna mellan företag och yrkesutbildningscentrum. Därigenom kan man utveckla ytterligare kopplingar till skolor, yrkesutbildningscentrum, universitet, forskningsorgan och privata arbetsförmedlingar.