Kommissionens meddelande om resultaten av kommissionens undersökning som avser tillämpningen av ömsesidig behandling i förbindelserna med Caymanöarna enligt innebörden i artikel 5.1 d samt artiklarna 5.3 och artikel 29.5 i förordning (EG) nr 40/94 om gemenskapsvarumärken

(2001/C 149/06)

Enligt regel 101.1 i Kommissionens förordning (EG) nr 2868/95 av den 13 december 1995(1) har ordföranden för Byrån för harmonisering inom den inre marknaden anmodat kommissionen att utreda om Caymanöarna tillämpar ömsesidig behandling gentemot medborgare från gemenskapens medlemsstater enligt innebörden i artikel 5.1 d samt artiklarna 5.3 och 29.5 i förordningen om gemenskapsvarumärken(2), senast ändrad genom rådets förordning (EG) nr 3288/94(3).

Kommissionen har undersökt den motsvarande varumärkeslagstiftningen och skriftligen kontaktat myndigheterna i Förenade kungariket.

- Enligt artikel 5.1 d i förordningen om gemenskapsvarumärken kan gemenskapsvarumärken innehas av medborgare i en stat som inte har tillträtt Pariskonventionen eller Avtalet om upprättande av Världshandelsorganisationen och som enligt publicerade undersökningsresultat ger medborgare i alla medlemsstaterna samma skydd för varumärken som den staten ger sina egna medborgare och som om det av medlemsstaternas medborgare krävs att de skall kunna visa att de är registrerade i ursprungslandet erkänner registreringen av gemenskapsvarumärket som ett sådant bevis.

Enligt Caymanöarnas lagstiftning, artiklarna 6 och 9 i Caymanöarnas patent- och varumärkeslag (reviderad 1995), kan innehavaren av ett varumärke som är registrerat i Förenade kungariket ansöka om att få sin rätt utsträckt till att gälla öarna.

Denna utsträckning av rätten innebär att innehavaren av en sådan rättighet ges det skydd och de rättigheter som tillkommer ägaren av ett varumärke i enlighet med Merchandise Marks Law från 1976 och dessutom alla motsvarande rättigheter och rättsmedel som tillkommer en sådan innehavare i Förenade kungariket.

Enligt den reviderade versionen av Caymanöarnas lagstiftning, ändrad genom den ändrade patent- och varumärkeslagen (gemenskapsvarumärken) av 1998, kan innehavaren av ett gemenskapsvarumärke också lämna in en ansökan till Caymanöarnas myndighet för registrering av varumärken för att varumärket skall utsträckas till Caymanöarna på samma villkor.

Enligt avsnitt 6 i Caymanöarnas patent- och varumärkeslag (reviderad 1998), som enligt de brittiska myndigheterna gäller gemenskapsvarumärken, åläggs den som ansöker om att ett varumärke skall utsträckas till Caymanöarna att genom ett styrkt registerutdrag bevisa att den tidigare rättigheten föreligger. Detta gäller även gemenskapsvarumärken. Enligt artikel 5.3 i förordningen om gemenskapsvarumärken måste därför medborgare på Caymanöarna bevisa att det varumärke, för vilket en ansökan om registrering som gemenskapsvarumärke har inlämnats, är registrerat på Caymanöarna.

Enligt artikel 5.1 d och artikel 5.3 i förordningen om gemenskapsvarumärken måste således Byrån för harmonisering godta varumärkesansökningar från medborgare på Caymanöarna, under förutsättning att det varumärke för vilket en ansökan om registrering som gemenskapsvarumärke har inlämnats är registrerat på Caymanöarna.

- Enligt artikel 29.5 i förordningen om gemenskapsvarumärken får den som i vederbörlig ordning har inlämnat en ansökan om registrering av ett varumärke i en stat som inte har tillträtt Pariskonventionen eller Avtalet om upprättande av Världshandelsorganisationen endast åberopa prioritetsfristen då ansökan om gemenskapsvarumärket inlämnas, i den mån som denna stat medger att rätten till prioritet får grundas på en första ansökan om registrering av samma varumärke som lämnats in till den egna varumärkesbyrån.

Enligt Caymanöarnas system för varumärken får emellertid innehavaren av ett gemenskapsvarumärke endast ansöka om att ett sådant varumärke utsträcks till att omfatta Caymanöarna, men får inte ansöka om ett varumärke för Caymanöarna på grundval av en tidigare ansökan om ett gemenskapsvarumärke. Därför gäller inte rätten till prioritet i artikel 29.5 i förordningen om gemenskapsvarumärken.

SLUTSATSER

Undersökningen har visat att ömsesidig behandling enligt innebörden i artikel 5.1 d och artikel 5.3 i förordningen om gemenskapsvarumärken kan tillämpas i förbindelserna med Caymanöarna.

Undersökningen har också visat att ömsesidig behandling enligt innebörden i artikel 29.5 i förordningen om gemenskapsvarumärken inte kan tillämpas i förbindelserna med Caymanöarna.

Resultaten av dessa undersökningar skall börja tillämpas den 14 april 1998.

(1) EGT L 303, 15.12.1995, s. 31. Kommissionens förordning (EG) nr 2868/95 om genomförande av rådets förordning (EG) nr 40/94 om gemenskapsvarumärken

(2) EGT L 11, 14.1.1994, s. 1. Rådets förordning (EG) nr 40/94 om gemenskapsvarumärken.

(3) EGT L 349, 31.12.1994, s. 83.