SV    SV  
 EUROPEISKA KOMMISSIONEN 
Bryssel den 3.7.2012  
SWD(2012) 186 final 
  
ARBETSDOKUMENT FRÅN KOMMISSIONENS AVDELNINGAR 
SAMMANFATTNING AV KONSEKVENSBEDÖMNINGEN 
Följedokument till 
Förslag till  
EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV 
om ändring  
 av direktiv 2009/65/EG om samordning av lagar och andra författningar som avser 
företag för kollektiva investeringar i överl åtbara värdepapper (fondföretag) när det 
gäller förvaringsinstitutsfunktioner, ersättningspolicy och sanktioner 
{COM(2012) 350 final} 
{SWD(2012) 185 final}  
SV 2   SV ARBETSDOKUMENT FRÅN KOMMISSIONENS AVDELNINGAR 
SAMMANFATTNING AV KONSEKVENSBEDÖMNINGEN 
Följedokument till 
Förslag till  
EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV 
om ändring  
 av direktiv 2009/65/EG om samordning av l agar och andra författningar som avser 
företag för kollektiva investeringar i öve rlåtbara värdepapper (fondföretag) när det 
gäller förvaringsinstitutsfunktioner,  ersättningspolicy och sanktioner 
SV 3   SV  
1. P ROBLEMFORMULERING  
Problem  
De europeiska reglerna om förvaringsinst itut som fungerar som ombud för system för 
kollektiva investeringar fastställdes i direktiv et om företag för kolle ktiva investeringar i 
överlåtbara värdepapper (fondför etag) och har varit oförändrade sedan de infördes 1985. 
Finanskrisen och inte minst Madoffaffären so m avslöjades den 11 december 2008 visade på 
brister i fondföretagsreglerna när det gäller förvaringsinstit utens uppgifter och ansvar.  
Fallet Madoff aktualiserade framför allt frågan om förvaringsinstitutets ansvar när 
depåförvaringen av ett fondföretag s tillgångar hade delegerats till  en underförvarare. I fallet 
Madoff gjorde de nationella domstolarna i o lika medlemsstater olika bedömningar när de 
skulle avgöra om huvudförvararen för ett fondföretag var ansv arigt att återlämna 
fondtillgångar som hade gått förlor ade när de var i underförvar.  
Det harmoniserade regelverket för fondföret ag saknar dessutom allmänna principer för 
ersättning och sanktioner som överensstämmer me d andra områden för finansiella tjänster. 
Vem berörs i första hand?  
Värdepappersfonder utgör en viktig  del av EU:s finanssektor. A tt fondföretagen har blivit så 
framgångsrika som gränsöverskridande investeri ngsinstrument beror på den snabba tillväxten 
av tillgångar som förvaltas i fondföretag. De totala förva ltade tillgångarna ökade från 
3,403 miljarder euro i slutet av 2001 till 5,889 miljarder euro 2010. I september 2011 uppgick de totala förvaltade tillgångarna till 5,515 milja rder euro. Den här utvecklingen beror till viss 
del på fondföretagsdirek tivets harmoniserade regler om syst em för kollektiva investeringar, 
varigenom det upprättas en europeisk kapitalmarknad med fri rörlighet för 
värdepappersfondsprodukter som följer standarden  för fondföretag. Framväxten av regler för 
fondföretag är därför viktig fö r att det ska utvecklas en inte grerad marknad som möjliggör en 
gränsöverskridande försäljning av fondföretag. 
Den målgrupp som i första hand berörs av förl uster på depåförvarade tillgångar är icke-
professionella investerare. Om huvu dförvararen inte är ansvarig för att återlämna de förvarade 
tillgångar som har gått förlorade, ska förlusten bäras av investerarna. I genomsnitt 10 % av de europeiska hushållen investerar direkt i fonde r: Tyskland (16 %), Ital ien (11 %), Österrike 
(11 %), Frankrike (10 %), Spanien (7 %), Storbritannien (6 %).  
En annan grupp som berörs av förlusten av ti llgångar är förvaltare n av ett fondföretag. 
Fondförvaltaren behöver ha tydliga riktlinjer nä r det gäller förvaringsinstitutets ansvar för 
förlust av förvarade tillgångar, särskilt om förlusten sker när tillgångarna är i förvar hos en underförvarare. Underförvar blir allt vanlig are efterhand som f ondföretagsförvaltare 
investerar i en rad olika finansiella instrume nt (aktier, obligationer, skuldinstrument, 
penningmarknadsinstrument, aktier eller andelar i andra värdepappersfonder osv.) som ofta 
emitteras i andra medlemsstater eller tredjeländer.  Av praktiska skäl och ibland även på grund 
av rättsliga krav måste dessa instrument depåfö rvaras i det land där de emitteras. Underförvar 
är därför något som får betydande konsekvenser  för en fondförvaltares investeringsbeslut. 
SV 4   SV Slutligen kommer även förvaringsinstitut och deras delegeringspraxis att beröras. Inte ens 
stora globala förvaringsinstitut har egen depåförvaringsverksamhet i samtliga jurisdiktioner där en fondföretagsförvaltare ka n vilja investera. Inte en enda  depåförvaringsbank anses ha 
verksamhet i mer än 40 jurisdiktioner. Mot denna bakgrund ”utlokaliseras ” depåförvaring ofta 
till underförvarare med verksamhet i juri sdiktioner som inte täcks av ett globalt 
förvaringsinstituts nätverk. Villkoren för sådan delegering är viktiga frågor som påverkar förvaringsinstituten.  
2. S
UBSIDIARITETSANALYS  
Nödvändighet  
De olika nationella synsätten på förvaringsinstitutens uppgifter och ansvar – särskilt vid 
delegering av förvaringen – ha r skapat ett ojämnt konsuments kydd, vilket blev särskilt 
påtagligt efter fallet Madoff.  
De nationella reglerna varierar framför allt i fråga om vilka villkor som gäller när förvaringen 
delegeras. Det förekommer dessutom skillnader när det gäller förvaringsinstitutets fortlöpande 
skyldighet att övervaka underförvarare och fr amför allt förvaringsinstitutets ansvar för 
förluster av tillgångar som är i underför var. Vissa nationella domstolar ålägger 
förvaringsinstitutet att återlämna de instrument som gått förlorade i underförvar, men andra kopplar denna förpliktelse till ett villkor om unde rlåtenhet att visa tillbörlig aktsamhet samt 
att utföra tillsynsförpliktelserna. 
Mervärde
 
Skillnader som rör genomförandet av fondföretagsdirektivets högnivåprinciper om delegering, 
och framför allt förvaringsinstitutens ansvar, undergräver investerarnas förtroende, särskilt när fondföretag säljs över gränserna. Åtgärder på eu ropeisk nivå är enda sättet att ha ntera detta 
effektivt och införa harmoniserade standarder, både när det gäller förvaringsinstitutets omsorgsplikt vid val och tillsyn av en underförva rare och dess ansvar för tillgångar som har 
gått förlorade i förvar.  
3. S
YFTET MED EU: S INITIATIV  
De befintliga ”högnivåreglerna” för f ondföretag medger utry mme för betydande 
inkonsekvenser när det gäller hur de natione lla myndigheterna tolkar omsorgsplikten och 
ansvaret om denna plikt åsidosätts. Det krävs me r detaljerade regler om delegering och ansvar 
för att minska dessa inkonsekvenser. Detta gäller framför allt: 1) tillåtet tillämpningsområde för delegeringar, 2) villkor för delegeringar, och 3) det ansvarssystem som tillämpas när de förvarade instrumenten går förlorade, an tingen hos förvaringsin stitutet eller hos 
underförvararen.  
Allmänt mål
 
Öka skyddet och insynen för samtliga investerare i fondföretag. 
Särskilda mål  
SV 5   SV Investerarskyddet bör hålla en enhetlig standard: förvaringsinstitut som omfattas av enhetliga 
tillsyns- och kapitalkrav bör gara ntera samma skyddsnivå för tillg ångar i förvar, oberoende av 
hemvist.  
Prövningsmöjligheterna mot förvaringsinstitut för fö rluster på ett finansiellt instrument bör 
vara förenliga och effektiva: med enhetlig a omsorgsstandarder och ansvarsregler bör 
förhindra långdragna rättstvister och varierande resultat beroende på va r förvaringsinstitutet 
har sin hemvist.  
Rättssäkerheten när det gäller förvaringsinstitutens förpliktelser i fråga om förvaring och 
delegering: att ge branschen möjlighet att anpassa sig till en enhetlig standard och vidta de åtgärder som krävs i sin organi sationsstruktur/affärsmodell.  
Operativa mål
 
Dessa mål består i att 
1) harmonisera kriterierna för behörigheten att bedriva verksamhet som förvaringsinstitut,  2) införa enhetliga regler för delegering av förvaring,  3) införa en enhetlig nivå när det gäller förvaringsinstitutets ansvar för att återlämna ett 
instrument som gått förlorat  i samband med förvar,  
4) införa en enhetlig ansvarsnivå för de fall då förlusten uppkommer hos underförvararen.  
I linje med målet att öka investerarnas förtroen de och insynen har övriga operativa mål i fråga 
om ersättning och sanktioner fastställts: att infö ra regler för att se till att ersättningen inte 
bidrar till risker genom att sä kerställa en öppen och sund ersättningspraxi s samt införa ett 
enhetligt sanktionssystem för fondföretag.  
4. A
LTERNATIV  
Grundscenariot för förvaringsinstitutens uppgifter och ansvar är det befintliga regelverket för 
fondföretag. De allmänna princi perna i reglerna för fondföretag  skulle fortsätta att gälla, 
vilket ger stora möjligheter för de nationella  myndigheterna att avgöra graden av uppgifter 
och ansvar. Dessa myndigheter sk ulle vara ansvariga för att sä kerställa investerarskyddet och 
investerarnas förtroende, särskilt när gräns överskridande invester ingar görs i fonder med 
hemvist i andra medlemsstater.  
Med detta som utgångspunkt innehåller konsekvensbe dömningen en analys av  olika alternativ 
när det gäller tre olika huvudfrågor: 1) be hörigheten att inleda verksamhet som 
förvaringsinstitut för fondföretag, 2) vilka villkor som gäller om förvaringen delegeras, och 3) omfattningen av ett förvaringsinstituts ansvar, särskilt förpliktelsen att återlämna finansiella 
instrument som har gått förl orade under förvaringen.  
När det gäller behörigheten att bedriv a verksamhet som förvaringsinstitut
 utkristalliserades tre 
olika alternativ, där det identifierades vilka olika institut som anses lämna tillräckliga garantier i fråga om tillsynsregler och kapitalkra v för att utföra uppgiften att förvara tillgångar 
och säkerställa att de återlämnas om  de går förlorade under förvaring.  
SV 6   SV Vad gäller delegering av förvar  bedömdes tre olika alternativ: 1)  att behålla grundscenariot, 2) 
att införa krav på tillbörlig aktsamhet samt til lsynskrav som täcker in delegeringar, inklusive 
särskilda regler för delegeringa r till förvaringsinstitut i tred jeland som inte uppfyller kraven, 
samt 3) att införa samma krav på tillbörlig aktsamhet samt tillsynskrav för samtliga delegeringar.  
I fråga om ansvar
 undersöktes fyra olika alternativ i konsekvensbedömningen: 1) att begränsa 
ansvaret till de fall då man ”utan godtagbara skäl underlåtit att fullgöra sina förpliktelser” 
(grundscenariot), 2) att införa strikt ansv ar med möjlighet till ansvarsbefrielse vid 
delegeringar, 3) att införa strikt ansvar där mö jlighet till ansvarsbefrielse begränsas till de fall 
då delegering måste göras till förv aringsinstitut i tredjeland, och 4) att införa strikt ansvar utan 
möjlighet till ansvarsbefri else vid delegeringar.  
När det gäller ersättning  jämfördes grundscenariot med ett alternativ där fondföretagens 
förvaltningsbolag måste ha infört allmänna ersättningsprinciper samt ett alternativ där det ställs krav på detaljerad information om ersä ttningspolicyn kombinerat med att de faktiskt 
utbetalade ersättningsbeloppen sk a offentliggöras i årsrapporten.  
För administrativa sanktioner
 jämfördes grundscenariot med en strategi där det görs en allmän 
harmonisering av sanktionerna i enlighet med ko mmissionens riktlinjer inom detta område 
samt ett alternativ där det görs en mer långt gående harmonisering av de administrativa 
sanktionerna.  
5. K ONSEKVENSBEDÖMNING  
När det gäller behörighet att bedriva verksamhet som förvaringsinstitut  är 
konsekvensbedömningens slutsats att såväl kred itinstitut som reglerad e investeringsbolag 
lämnar tillräckliga garantier i fråga om tillsynsregler, kapitalkrav och effektiv tillsyn för att bedriva verksamhet som fondföretagens förvaringsinstitut. Eftersom merparten av fondföretagens förvaringsinstitut i nästan samtliga medlemsstater redan är kreditinstitut eller 
reglerade investeringsbolag, berä knas arbetsbördan för att göra denna anpassning vara ganska 
låg. Det valda alternativet skulle därför enda st få konsekvenser för en liten minoritet av 
tjänsteleverantörer utan tillstånd. I dessa fall fö refaller det vara befogat med kostnaden för att 
ansöka om tillstånd som investeringsbola g med tanke på fördelarna i fråga om 
förvaringsinstitutets ansvar.  
Vad gäller delegeringar
 är konsekvensbedömningens slutsats  att delegeringar ska omfattas av 
högtstående standarder när det gä ller valet och den fortlöpande kontrollen av unde rförvararen. 
Dessa uppgifter bör ligga på huvudförvararen. Vad gäll er tredjeländer bör de t vara tillåtet med 
delegeringar till förvaringsinstitut som inte upp fyller kraven, så länge som lokal förvaring 
krävs enligt lagstiftningen och så länge som investerarna har info rmerats i vederbörlig 
ordning om att det kan krävas lokal förvarin g för investeringar i vissa jurisdiktioner. 
Alternativet att inte tillåta tredjepartsdelegeringar till förvaringsinstitut som inte uppfyller 
kraven avfärdades, eftersom detta skulle minska fondföret agens investeringsmöjligheter. 
Risken för att det görs delegeringar till utom stående förvaringsinstitut som inte uppfyller 
kraven ansågs också vara försumbar, eftersom  merparten av fondföretagen för närvarande 
föredrar konservativa investeri ngsstrategier. Om och när invest eringsstrategierna utvecklas, 
kan detta val behöva ses över.  
När det gäller ansvar  är konsekvensbedömningens slutsats at t en standard med ”strikt ansvar” 
som innebär att förvaringsinst ituten måste återlämna de inst rument som går förlorade under 
SV 7   SV förvaringen oberoende av vållande eller u nderlåtenhet både bidrar till att ett högt 
investerarskydd garanteras och att en enhetlig standard uppnås i hela EU. Även om det finns 
starka argument för att man ska ”lyfta ut” förl uster som uppstår då delegering måste göras till 
ett förvaringsinstitut i tredjeland, är konsekvensbe dömningens slutsats a tt detta inte bör göras, 
med tanke på fondföretagens inriktning på icke-professionella investerare.  
6. J ÄMFÖRELSE AV ALTERNATIVEN  
Det föredragna alternativet är att begränsa behörigheten  att inleda verksamhet som 
fondföretagens förvaringsinstitut till antingen kreditinstitut elle r reglerade investeringsbolag. 
Delegeringar  bör ske enligt reglerna om tillbörlig ak tsamhet när en underförvarare väljs och 
utses samt dess verksamhet kontrolleras. För det sällsynta fallet att ett fondföretags 
investeringsstrategi skulle inbegripa investerin gar i finansiella instrument emitterade i länder 
med krav på lokal förvaring och där ingen förv arare bedriver verksamhet som skulle uppfylla 
ovannämnda delegeringskrav, bör delegering tillåtas så länge st rikta villkor är uppfyllda.  
I linje med profilen för icke-profe ssionella investerare ska ansvaret  vid förlust av ett förvarat 
instrument baseras på en enhetlig EU-standard  som medför en förpliktelse att återlämna det 
förlorade instrument till en kostnad som ska bäras av huvudför vararen. Det ska inte finnas 
någon möjlighet till ansvarsbefrielse för huvudför vararen, inte ens då lokal förvaring måste 
ske i ett tredjeland.  
När det gäller ersättning  tillämpas samma strategi som för AIF-förvaltare. På så vis kan man 
undvika regelarbitrage mellan regelverken för f ondföretag och alternativ a investeringsfonder. 
När det gäller sanktioner  följs kommissionens generella policy inom detta område.  
7. Ö VERVAKNING OCH UTVÄRDERING  
Övervakning och utvärdering ko mmer att ske på två plan. För det första ska kommissionen se 
till att de reformerade reglerna genomförs korre kt. Tre år efter tidsfristen för direktivets 
fullständiga genomförande följer fas två, då kommissionen ska genomföra en ekonomisk 
utvärdering för att se om de nya reglerna har lett till ökat investerarskydd,  förbättrad insyn när 
det gäller ersättningar samt har bidragit till att investerarna har det förtroende som krävs för 
att fondföretag ska vara av fortsatt releva ns för icke-professionella investerare.  
Den ekonomiska utvärderingen ska utföras på grundval av de mål som har fastställts under 
punkt 3.  
Denna utvärdering ska genomföras av kommi ssionen i samarbete med Esma och/eller med 
stöd av de externa studier som krävs för att bedöma vilka konsekvenser ändringarna i fråga 
om delegerings- och ansvarssystem får för förvaringsinstituten.  
För att utvärdera effekterna av  dessa ändringar och framför al lt samla in viktiga uppgifter om 
vilka konsekvenser vissa av de föreslagna åtgä rderna får för sektorn för förvaringsinstitut 
kommer sannolikt ytterligare upplysningar att in hämtas från samtliga berörda aktörer.  
Denna granskning ska framför allt inriktas på följande: I vilken omfattning man har uppnått 
de kostnadsbesparingar som ett tydlig are och harmoniserat ansvarssystem för 
förvaringsinstitut förväntas ge samt de nya delegerings- och ansvarsreglernas eventuella inverkan på förvaringsinstitutets driftskostnader. Det ska göras en bedömning av i vad mån 
SV 8   SV det har skett delegeringar till förvaringsinstitut i tredjeland  som inte uppfyller kraven och 
vilka konsekvenser dessa delegeringar har fått samt en uppskattning av konsekvenserna för 
investerarna om det har skett en eventuell ökning av driftskostnaderna i förhållande till 
fondföretagets kostnader och avkastning.