Att stärka rättsstatsprincipen i unionen är och måste förbli ett centralt mål för alla. I juli 2019 lade kommissionen fram flera konkreta åtgärder som ska genomföras på kort och medellång sikt. Kommissionen kommer exempelvis att utarbeta en årlig rapport om rättsstatsprincipen, vidareutveckla resultattavlan för rättskipningen i EU och stärka dialogen med andra EU-institutioner, medlemsstaterna och berörda aktörer. Den årliga rapporten om rättsstatsprincipen är ett av de viktigaste initiativen i kommissionens arbetsprogram för 2020 och den första rapporten kommer att offentliggöras under hösten 2020.

Åtgärderna kommer att behöva vidareutvecklas och detta blir ett centralt arbetsområde för kommissionen, Europaparlamentet och rådet.

Redan 2018 lade kommissionen, som en del av lagstiftningspaketet om den fleråriga budgetramen 2021–2027, fram ett förslag om skydd av unionens budget vid generella brister när det gäller rättsstatens principer i medlemsstaterna . I förslaget betonar kommissionen att unionen är en samfällighet av lagar och att dess värderingar utgör själva dess existensberättigande. De genomsyrar hela dess juridiska och institutionella uppbyggnad, all dess politik och alla dess program. Respekten för dessa värderingar måste därför säkerställas i all EU-politik. Detta inbegriper EU-budgeten, där respekt för de grundläggande värderingarna är en ofrånkomlig förutsättning för sund ekonomisk förvaltning och effektiv EU-finansiering. Kommissionen välkomnar att Europaparlamentets stöder dess förslag.

Kommissionen välkomnar även Europaparlamentets stöd för Europeiska åklagarmyndigheten (Eppo), som är en viktig milstolpe i skyddet av unionens ekonomiska intressen. Europeiska åklagarmyndigheten kommer att ha befogenhet att utreda och lagföra brott som skadar unionens ekonomiska intressen, exempelvis korruption, bedrägerier med EU-medel eller gränsöverskridande momsbedrägerier. Kommissionen är medveten om farhågorna rörande finansieringen av Eppo, men påminner om att den gällande budgeten återspeglar omfattande diskussioner med budgetmyndigheten.

När det gäller den gemensamma jordbrukspolitiken uppmanade Europaparlamentet kommissionen att – tillsammans med medlemsstaterna – utarbeta effektiva rättsliga instrument så att rättsstatsprincipen kan genomdrivas vid påstådda fall av så kallat markrofferi. Det är först och främst medlemsstaternas behöriga myndigheter som ska agera i frågor rörande markägande. Kommissionen undersöker dock påståenden om oegentligheter i de enskilda medlemsstaterna mycket noggrant, vilket den redan har gjort eller håller på att göra med anledning av påståenden om markrofferi i flera medlemsstater, särskilt Slovakien, Tjeckien och Ungern. Situationen kan förbättras om kommissionens förslag om rättsstatsprincipen för nästa fleråriga budgetram antas av Europaparlamentet och rådet.

Inom området yttre bistånd insisterar Europaparlamentet på att kommissionen säkerställer att tillhandahållandet av externt bistånd omfattas av rättsstatsprincipen och respekten för de mänskliga rättigheterna i mottagarländerna. EU har ingått ett orubbligt åtagande för de grundläggande värdena mänskliga rättigheter, demokrati och rättsstatsprincipen, som är väsentliga delar i alla partnerskaps- och samarbetsavtal som EU ingår med tredjeländer. Enligt det europeiska samförståndet om utveckling har EU och dess medlemsstater åtagit sig att tillämpa en rättighetsbaserad syn på allt utvecklingssamarbete, vilket omfattar alla mänskliga rättigheter. EU kan arbeta med och via regeringar, och då ingås finansieringsavtal. Sådana avtal innehåller en klausul enligt vilken kommissionen kan avbryta tillämpningen av eller säga upp avtalet vid överträdelser av en skyldighet som rör mänskliga rättigheter, demokratiska principer och rättsstatsprincipen. Under genomförandet strävar EU efter nära samordning av bedömningen och övervakningen av de grundläggande värdena, hänvisar till analysen och prioriteringarna i landsstrategierna om mänskliga rättigheter och inbegriper denna uppföljning i sin politiska dialog med partnerlandet i fråga. Liknande klausuler ingår även i avtal som ingås med internationella organisationer när EU arbetar med och via dem för att genomföra det yttre biståndet. Avtals- och finansieringsförfarandena syftar även till att säkerställa valuta för pengarna och förhindra fördelssökande och förskingring från vissa intressegruppers sida.

Europaparlamentet uttryckte farhågor om rapporter i media avseende projekt i Eritrea. Kommissionen avvisar bestämt dessa påståenden, övervakar pågående projekt och kommer att rapportera till budgetmyndigheten om sina verksamheter i landet. När det gäller det specifika projektet Reconnecting Eritrea and Ethiopia through rehabilitation of the main arterial roads in Eritrea – det så kallade vägprojektet – säkerställer EU-delegationen regelbunden uppföljning, bland annat genom flera uppdrag på plats tillsammans med FN:s kontor för projekttjänster (Unops). ett tillsammans med EU:s uppdragschefer i februari 2020. Projektet genomförs enligt EU:s normer för projektledning och ekonomisk förvaltning.

Med anledning av Europaparlamentets farhågor vad gäller utsatta migranter i hotspot-områden påpekar kommissionen att den regelbundet får rapporter om den verksamhet ute på fältet som bedrivs av de genomförandepartner som har beviljats EU-finansiering. Kommissionen övervakar också genomförandet av EU-finansierade åtgärder ute på fältet och deltar i tekniska möten för att övervaka framstegen i genomförandet av de strategier som överenskommits med myndigheterna. EU-finansierade projekt i Grekland omfattar uppsökande verksamhet, kartläggning och tillhandahållande av skyddstjänster för utsatta grupper samt inkvartering och rättshjälp, särskilt för utsatta personer, exempelvis offer för sexuellt och könsrelaterat våld samt ensamkommande minderåriga.

3.Mätning av resultaten av EU:s utgiftsprogram

EU:s budget är främst en investeringsbudget. Den uppgår till ungefär 1 % av EU:s BNP, svarar för omkring 2 % av EU:s totala offentliga utgifter och syftar till att komplettera de nationella budgetarna och genomföra gemensamt överenskomna prioriteringar. Till skillnad från de nationella budgetarna är EU-budgeten främst inriktad på att stödja strategiska investeringar på medellång till lång sikt och på att använda sitt inflytande för att få fram investeringar från andra offentliga och privata källor.

Europaparlamentet konstaterar att det är en utmaning att mäta de resultat som EU uppnår genom sina prioriteringar, åtgärder och program, men att en effektiv övervakning av genomförandet är nödvändig för att förstå situationen, identifiera nya problem och vidta korrigerande åtgärder när målen inte uppnås eller när resultaten av en unionspolitik kan ha en negativ inverkan på uppnåendet av de fastställda målen inom ett annat politikområde. Kommissionen instämmer i och uppskattar Europaparlamentets och rådets stöd för ytterligare förbättringar av resultatramar och rapportering.

EU-budgeten har redan en avancerad ram för att mäta och rapportera resultat och göra utvärderingar, med tydliga mål och indikatorer. Detta har bekräftats av OECD.

Kommissionen använder en enda uppsättning mål och indikatorer för att mäta EU-budgetens resultat. Dessa mål, som är både allmänna och specifika, och tillhörande indikatorer definieras i programmens rättsliga grunder. Den omfattande rapporteringen har gradvis förbättrats för att ge en mer riktad och strukturerad bild av framstegen mot att uppnå programmens mål. Denna information, kombinerad med andra källor av både kvalitativ och kvantitativ karaktär, gör det möjligt att övervaka resultaten över tid. Därefter kan en bedömning göras i ett senare skede för att se i vilken utsträckning programmet uppnådde de överenskomna målen, med hjälp av årlig övervakning och information från programutvärderingarna. Tack vare denna kvalitativa och kvantitativa information är det även möjligt att ta hänsyn till ny utveckling allteftersom, exempelvis reaktionen på covid-19-utbrottet.

Kommissionen bekräftar sitt åtagande att kontinuerligt förbättra sin årliga rapportering. För att skärpa fokus på framsteg och måluppfyllelse har kommissionen tagit fram en uppsättning huvudindikatorer för årlig rapportering som har inbegripits i förslagen om nästa fleråriga budgetram. Alla indikatorer som har fastställts för finansieringsprogrammen har kritiskt granskats som en del av utgiftsöversynen som leder fram till kommissionens förslag till den framtida fleråriga budgetramen. Enligt parlamentets uppmaning ledde detta till förslag om att införa ett mindre antal indikatorer av bättre kvalitet för att mäta programresultaten. Övervaknings- och utvärderingsramen kommer också att förstärkas i framtida finansieringsprogram.

En välfungerande budget måste kunna agera vid oförutsedda händelser De pågående insatserna mot covid-19-pandemin har visat att EU:s budget kan mobiliseras på ett snabbt och flexibelt sätt som ett led i en samordnad reaktion på kriser, exempelvis investeringsinitiativet mot coronaeffekter, återaktiveringen av instrumentet för krisstöd och det utvidgade tillämpningsområdet för Europeiska unionens solidaritetsfond. På området yttre åtgärder har EU:s budget som ett led i Team Europes reaktion på covid-19 snabbt omdirigerats för att ge stöd där det behövs som mest i partnerländer, till stöd för humanitära åtgärder samt hälsobehov och socioekonomiska behov. Som ett led i EU:s återhämtningsplan lade kommissionen den 27 maj fram ett förslag om en förstärkt flerårig budgetram för 2021–2027 tillsammans med ett nytt återhämtningsinstrument – Next Generation EU – i syfte att stärka och tidigarelägga finansiering som en del av en ambitiös och omfattande plan för EU:s återhämtning som är förankrad i solidaritet och inspirerad av våra gemensamma principer och värden. Förslagen stöder krisreparation och utgör en ram för långsiktiga investeringar i unionens resiliens och i den gröna och digitala omställningen. Att göra EU-budgeten mer flexibel och investera i krisberedskap och resiliens kommer att vara en prioritering för den framtida budgetramen.

4.Respekt för reglerna

Kommissionen genomför EU-budgeten i en komplex miljö, med många olika partner. Kommissionen strävar efter att säkerställa att systemen för ekonomisk förvaltning och finansiella transaktioner uppfyller de rättsliga och avtalsmässiga reglerna. I detta syfte genomför kommissionen kontroller och revisioner av de medel som den förvaltar direkt. Genomförandepartnerna är skyldiga att inrätta förvaltnings- och kontrollsystem, och kommissionen bedömer om systemen har inrättats och fungerar.

Tack vare denna detaljerade ”botten-upp”-bedömning kan kommissionen snabbt upptäcka och åtgärda svagheter i kontrollerna och/eller uppgifterna. Vid behov beslutar kommissionen om finansiella korrigeringar och återkrav. Svagheter kan leda till fel som skulle kunna ha förhindrats. Om fel upptäcks vidtar kommissionen lämpliga åtgärder för att se till att felen korrigeras. Bedrägeri, som skiljer sig från andra oriktigheter eftersom det är avsiktligt, upptäcks endast i ett mycket begränsat antal ärenden. Kommissionen tillämpar dock nolltolerans mot bedrägerier och följer noggrant upp sådana ärenden

Kommissionens mål är att effektivt skydda EU:s budget på en flerårig basis och säkerställa att den återstående risken när ett program har avslutats och alla kontroller har gjorts är lägre än 2 %. Kontrollerna bör vara robusta men samtidigt kostnadseffektiva och ska uppfylla de avsedda målen på ett effektivt sätt till en rimlig kostnad.

Europeiska revisionsrätten har till följd av sin roll som extern revisor en annan mer ”uppifrån-och ned”-inriktad strategi som bygger på statistiska urval vid den årliga bedömningen av om betalningar till jordbrukare, företag, studenter osv. är lagliga. Under de senaste åren har resultaten av denna strategi dock varit snarlika kommissionens resultat.