Gasinfrastrukturen är ryggraden i energiförsörjningskedjan från producent till slutanvändare. Rörledningar, lagringsanläggningar och terminaler för återförgasning av flytande naturgas (LNG) är några av de fysiska komponenter som garanterar att gas levereras vid behov till rätt plats. Gasinfrastrukturen kommer att behöva vidareutvecklas och förbättras under de kommande åren. Att man bygger de sammanlänkningar som saknas mellan medlemsstaterna kommer att bidra till att trygga försörjningen och uppfylla nya och utökade flexibilitetskrav.

I denna rapport anges, för varje del av återhämtningsprogrammet, vilka framsteg som gjorts i genomförandet av projekten och av Europeiska fonden för energieffektivitet (EEEF). Den är en uppföljning av den rapport som antogs 2015 . Den omfattar genomförandet av projekten mellan den 31 augusti 2015 och den 30 juni 2016 samt de betalningar som gjorts under denna period.

- Projekt för omvända gasflöden:

Under gasförsörjningskrisen mellan Ryssland och Ukraina 2009 ströps försörjningen till de flesta av de central- och östeuropeiska medlemsstaterna och all importefterfrågan kunde inte tillgodoses. Orsaken var inte en brist på gas i Europa, utan att de befintliga infrastrukturerna saknade teknisk utrustning och kapacitet att vända på gasflödena från västlig till östlig riktning. Stöd från återhämtningsprogrammet gjorde det möjligt att komma till rätta med denna brist och omvända flöden tillämpas numera i Central- och Östeuropa.

- Projekt för elinfrastruktur:

Integrationen av en ökad mängd el från olika förnybara energikällor kräver betydande investeringar i ny infrastruktur. Dessutom anses fortfarande ett antal medlemsstater vara ”energiöar”, eftersom de är dåligt anslutna till sina grannar och den inre energimarknaden.

1.1 Gjorda framsteg

Hittills har 33 av de 44 infrastrukturprojekten slutförts, sex projekt pågår och ett har avbrutits.

På elområdet har tio av tolv projekt slutförts. Genomförandet av de två återstående projekten går enligt plan och de förväntas slutföras i slutet av 2016 respektive 2017.

På gasområdet har 23 av 32 projekt slutförts. Fyra fortskrider planenligt, ett har avbrutits och fyra har avslutats. Alla projekt som rör omvända flöden och sammanlänkningar i Central- och Östeuropa har slutförts, utom projektet för omvända flöden i Rumänien som avslutades av kommissionen i september 2014.

Betydande framsteg har gjorts inom el- och gasinfrastrukturprojekten sedan återhämtningsprogrammets senaste genomföranderapport 2015.

Till exempel är projektet Halle/Saale–Schweinfurt som länkar samman nordöstra delen av Tyskland med sydöstra delen nästan slutfört. Projektet kommer att underlätta transport av el från förnybara energikällor som producerats i norra Tyskland och i Nordsjöregionen till resten av det tyska elnätet. Det första elsystemet i den dubbla 400 kV-luftledningen är nu i drift och insatserna för naturkompensation – särskilt de som rör skogar – pågår.

I sydvästra Europa invigdes i februari 2015 sammanlänkningen Frankrike–Spanien (Baixas–Sta Llogaia). Den ansluter förnybara energikällor till nätet och bidrar till att integrera de spanska och franska elmarknaderna samt stärker trygg elförsörjning på regional, nationell och europeisk nivå.

Ett annat slutfört projekt är sammanlänkningen Sicilien och det italienska fastlandet (Sorgente – Rizziconi). Finansiering från återhämtningsprogrammet bidrog till uppförande av elektriska transformatorstationer, 380 kV-luftledningar och nedgrävning av 150 kV-kablar, 380 kV-kablar (nedgrävda och 38 km under vatten) och en tunnel. Projektet kommer att stärka försörjningstryggheten och utbyggnaden av förnybar energi i Sicilien, och samtidigt förbättra nätets tillförlitlighet både på Sicilien och på Italiens fastland (Kalabrien).

Projektet Nordbalt 01 (sammanlänkning under havsytan mellan Litauen och Sverige) har fortlöpt enligt plan och invigdes den 14 december 2015. Återhämtningsprogrammet stödde konstruktion, installation och idrifttagning av undervattenskabel och omriktarstationen i Sverige och Litauen. När det gäller omriktarstationerna har provdriften av dem avlöpt väl och endast ett fåtal prov kvarstår att utföra och få godkända. Projektet syftar till att ytterligare minska de baltiska staternas isolering från den inre energimarknaden och integrera dem fullt ut i elmarknaden Nord Pool.

Fullbordandet av ett energiinfrastruktursystem som omfattar hela EU går framåt tack vare att flaskhalsar undanröjts och genom att ”energiöar” ytterligare integrerats, t.ex. de tre baltiska staterna, Iberiska halvön, Irland, Sicilien och Malta.

I dagsläget räknar man med att av de sex pågående projekten bör tre slutföras under 2016, två projekt förväntas tas i drift under 2017 och ett under 2018.

Återhämtningsprogrammet stöder utvecklingen av centrala europeiska infrastrukturprojekt inom ramen för de nuvarande energipolitiska prioriteringarna. I riktlinjerna för den transeuropeiska energiinfrastrukturen finns rekommendationer för hur man på ett lämpligt sätt bör utveckla projekt av gemensamt intresse i åtta fastställda prioriterade korridorer som omfattar gas- och elinfrastruktur. Projekt av gemensamt intresse kan framför allt dra nytta av smidigare förfaranden (i högst tre och ett halvt år) för att erhålla tillstånd, och av rättsliga incitament för att underlätta genomförandet av gränsöverskridande projekt och kan även få finansiering från Fonden för ett sammanlänkat Europa (FSE) .

I budgeten på totalt 30,44 miljarder euro för 2014–2020 som omfattar transport, energi och telekommunikationer står energi för 5,35 miljarder euro. Kommissionen uppskattar att de investeringar som krävs för el- och gasöverföring och infrastruktur för lagring för att modernisera och utvidga Europas energiinfrastruktur uppgår till cirka 200 miljarder euro fram till 2020. Omkring två tredjedelar av den summan är infrastrukturen för el och smarta nät.

2. Projekt för havsbaserad vindkraft