P8_TA(2019)0062

Årsrapporten om konkurrenspolitik

Europaparlamentets resolution av den 31 januari 2019 över årsrapporten om EU:s konkurrenspolitik (2018/2102(INI))

(2020/C 411/27)

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

— med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 7, 8, 9, 11, 12, 39, 42, 101, 109 och 174,

— med beaktande av Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, särskilt artiklarna 35, 37 och 38,

— med beaktande av kommissionens rapport av den 18 juni 2018 om konkurrenspolitiken 2017 (COM(2018)0482) och arbetsdokumentet från kommissionen av samma datum som följedokument,

— med beaktande av kommissionens förordning (EU) nr 651/2014 av den 17 juni 2014 genom vilken vissa kategorier av stöd förklaras förenliga med den inre marknaden enligt artiklarna 107 och 108 i fördraget (1),

— med beaktande av rådets förordning (EG) nr 139/2004 av den 20 januari 2004 om kontroll av företagskoncentrationer (2) (EG:s koncentrationsförordning),

— med beaktande av kommissionens vitbok av den 9 juli 2014Effektivare kontroll av företagskoncentrationer i EU (COM(2014)0449),

— med beaktande av kommissionens förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv av den 22 mars 2017 om att ge medlemsstaternas konkurrensmyndigheter befogenhet att mer effektivt kontrollera efterlevnaden av konkurrensreglerna och om att säkerställa en väl fungerande inre marknad (COM(2017)0142),

— med beaktande av kommissionens tillkännagivande av den 19 juli 2016 om begreppet statligt stöd som avses i artikel 107.1 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (C(2016)2946),

— med beaktande av sin resolution av den 5 februari 2014 om EU:s samarbetsavtal om konkurrenspolitikens tillämpning – vägen framåt (3),

— med beaktande av kommissionens relevanta regler, riktlinjer, resolutioner, meddelanden och dokument om konkurrens,

— med beaktande av sina resolutioner av den 19 april 2018 (4) och 14 februari 2017 (5) om 2017 och 2016 års årsrapporter om EU:s konkurrenspolitik,

— med beaktande av studien från juli 2018 Competition issues in the Area of Financial Technology (Fin Tech), som genomförts på uppdrag av arbetsgruppen för konkurrenspolitik inom utskottet för ekonomi och valutafrågor,

— med beaktande av kommissionens svar på de skriftliga frågorna E-000344–16, E-002666–16 och E-002112–16,

— med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande av den 12 december 2018 om kommissionens rapport av den 18 juni 2018 om konkurrenspolitiken för 2017,

— med beaktande av slutrapporten av den 10 maj 2017 om branschutredningen om e-handel (COM(2017)0229),

— med beaktande av artikel 52 i arbetsordningen,

— med beaktande av betänkandet från utskottet för ekonomi och valutafrågor och yttrandena från utskottet för internationell handel och utskottet för jordbruk och landsbygdens utveckling (A8-0474/2018), och av följande skäl:

A. Konkurrenspolitiken har nu funnits på plats i mer än 60 år, och en stark och effektiv EU-konkurrenspolitik har alltid varit en hörnsten i det europeiska projektet.

B. Skatteflykt och skatteundandragande skapar orättvis konkurrens, vilket särskilt drabbar små och medelstora företag.

C. Penningtvätt, skatteundandragande och skatteflykt undergräver en rättvis fördelning av skatteintäkterna i medlemsstaterna och snedvrider därför konkurrensen på den inre marknaden.

D. Massivt skatteundandragande från förmögna privatpersoners och företags sida missgynnar inte bara vanliga skattebetalare, de offentliga finanserna och de sociala utgifterna utan hotar även en sund förvaltning, den makroekonomiska stabiliteten, den sociala sammanhållningen och allmänhetens förtroende för unionens och medlemsstaternas institutioner.

E. Vissa stater och jurisdiktioner, även i EU, har specialiserat sig på eller engagerat sig i att skapa extremt förmånliga skattesystem som snedvrider konkurrensen till förmån för multinationella företag och förmögna privatpersoner, som i själva verket inte har någon ekonomisk substans inom dessa jurisdiktioner utan bara representeras av skalbolag.

1. Europaparlamentet anser att en konkurrenspolitik som syftar till att säkerställa lika spelregler i alla sektorer är en hörnsten i den europeiska sociala marknadsekonomin och en nyckelfaktor för att garantera att den inre marknaden fungerar väl. Parlamentet välkomnar kommissionens rapport om konkurrenspolitiken 2017 och dess insatser och aktiviteter för att säkerställa en effektiv tillämpning av konkurrensreglerna i unionen till förmån för alla EU-medborgare, särskilt de som har en svag ställning som konsumenter. Parlamentet uppmanar dessutom kommissionen att fortsätta att säkerställa ett fullständigt genomförande av EU:s konkurrensregler, med särskild hänsyn till de svårigheter som små och medelstora företag ställs inför, och att undvika en olikartad tillämpning av dessa i medlemsstaterna.

2. Europaparlamentet välkomnar och fortsätter att uppmuntra den strukturerade dialogen med kommissionsledamoten för konkurrens och kommissionens ansträngningar för att upprätthålla ett nära samarbete med parlamentets ansvariga utskott och dess arbetsgrupp om konkurrenspolitiken. Parlamentet anser att kommissionens årsrapport om konkurrenspolitiken är oundgänglig för den demokratiska kontrollen. Parlamentet påminner om att parlamentet under de senaste åren har deltagit i det ordinarie lagstiftningsförfarandet för att utforma regelverket för konkurrensreglerna, till exempel i det föreslagna ECN+-direktivet. Parlamentet noterar att parlamentet bör ges medbeslutandebefogenheter för att utforma regelverket för konkurrensreglerna, och beklagar att den demokratiska dimensionen av detta område i unionens politik inte har stärkts i de senaste ändringarna av fördraget.

3. Europaparlamentet välkomnar och fortsätter att stödja den ambitiösa agendan och prioriteringarna för kommissionens GD Konkurrens, samtidigt som man konstaterar att viktiga utmaningar kvarstår, till exempel på området för kontroll av företagskoncentrationer, där det stora antalet sammanslagningar utgör en utmaning. Parlamentet noterar att kommissionens beslut på området för sammanslagningar, antitrustfrågor och statligt stöd ofta är föremål för politisk diskussion, och understryker att även om vissa exempel på aktuella beslut tas upp i denna rapport är den övergripande bilden bredare och att parlamentet inte har för avsikt att ta ställning i enskilda fall, eftersom det är kommissionens uppgift att besluta om när konkurrenslagstiftningen inte följs.

4. Europaparlamentet ber kommissionen att analysera de skadliga konsekvenser som det föreslagna samgåendet mellan Siemens och Alstom potentiellt kan få på konkurrenskraften hos den europeiska järnvägsmarknaden och dess negativa effekter på järnvägsanvändare.

5. Europaparlamentet noterar att kommissionen lade fram ett lagstiftningsförslag för att inrätta en europeisk privat pensionsprodukt (PEPP) i år, vilken kommer att vara en privat pensionsfond.

6. Europaparlamentet betonar att det är konsumenterna som i första hand gynnas av en fungerande konkurrens på den europeiska inre marknaden.

7. Europaparlamentet välkomnar utredningen av lastbilskartellen. Parlamentet konstaterar att det är positivt att kommissionen inte bara såg på konsekvenserna av kartellen mellan stora lastbilstillverkare när det gäller priserna på lastbilar utan också straffade dem för att de samarbetade för att fördröja införandet av renare lastbilar.

8. Europaparlamentet betonar att konkurrensreglerna är fördragsbaserade, i enlighet med artikel 7 i EUF-fördraget, och bör ses mot bakgrund av större europeiska värden som ligger till grund för unionslagstiftning om sociala frågor, den sociala marknadsekonomin, miljöstandarder, klimatpolitik och konsumentskydd. Parlamentet anser att tillämpningen av EU:s konkurrenslagstiftning bör ta itu med alla marknadssnedvridningar, inklusive sådana som orsakas av negativa sociala och miljömässiga externa effekter.

9. Europaparlamentet anser att konkurrenspolitiken bör fungera som en katalysator för att bidra till att främja energiomställningen inom hela EU, stimulera till ekonomisk och social integration i Europa, främja ekologiskt hållbar jordbruksverksamhet och begränsa stora energibolags möjlighet att höja energiförsörjningspriserna.

10. Europaparlamentet påpekar att även när produkter eller tjänster tillhandahålls avgiftsfritt, särskilt i den digitala ekonomin, kan konsumenterna bli utsatta för oskäligt beteende, såsom försämring i kvalitet, urval och innovation eller utpressningsmetoder. Parlamentet anser att EU:s konkurrensregler och deras tillämpning bör omfatta en rad aspekter utöver priscentrerade ansatser och ta hänsyn till större aspekter, såsom kvaliteten på produkter eller tjänster, även med tanke på medborgarnas personliga integritet.

11. Europaparlamentet påpekar de enorma förändringarna på marknaderna till följd av ständig teknisk utveckling, vilket medför både möjligheter och utmaningar. Parlamentet understryker i detta sammanhang konkurrenspolitikens avgörande roll för att ytterligare utveckla den digitala inre marknaden. Parlamentet betonar det akuta behovet av en ram för att främja datainnovation och nya affärsmodeller, samtidigt som man effektivt tar itu med utmaningarna i den datadrivna och algoritmiska ekonomin. Parlamentet understryker särskilt att flera digitala plattformar med möjlighet att få tillgång till och kontrollera ständigt ökande dataflöden kan skapa stordriftsfördelar och betydande nätverkseffekter, och kan leda till marknadsmisslyckanden genom överdriven koncentration och uttag av orimliga vinster till följd av otillbörlig marknadsstyrka. Parlamentet välkomnar i detta sammanhang utnämnandet av särskilda rådgivare till kommissionsledamoten med fokus på digitaliseringens framtida utmaningar för konkurrenspolitiken och inväntar med intresse deras rön och rekommendationer till åtgärder. Parlamentet understryker behovet av en gemensam EU-omfattande strategi i dessa frågor.

12. Europaparlamentet understryker att användarna ofta inte är medvetna om i vilken utsträckning deras uppgifter används och vidarebefordras till tredje parter för marknadsföringsändamål eller kommersiella syften. Kommissionen uppmanas att i enlighet med artikel 5.3 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/58/EG av den 12 juli 2002 om behandling av personuppgifter och integritetsskydd inom sektorn för elektronisk kommunikation ( 6 ) (direktiv om integritet och elektronisk kommunikation) (direktivet om integritet och elektronisk kommunikation) se till att digitala företag utnyttjar personuppgifter endast efter det att abonnenten eller användaren i fråga har gett sitt uttryckliga medgivande, och att uppgifter utan detta samtycke inte kan överföras till tredje parter med vilka företaget eller plattformen har ingått ett avtal. Parlamentet anser därför att de digitala marknaderna behöver bedömas utifrån ett sektorsövergripande perspektiv, eftersom ett konkurrensbegränsande beteende kan leda till överträdelser av andra rättsområden, såsom skydd av personuppgifter och konsumenträtt. Parlamentet betonar att det för en tillräcklig efterlevnad skulle krävas att olika konkurrensmyndigheter arbetar tillsammans, särskilt konkurrens-, konsument- och dataskyddsmyndigheterna, på det som föreslås i Europeiska datatillsynsmannens initiativ för en samordningscentral ( 7 )

13. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att anordna en utfrågning med teknikföretag där de verkställande direktörerna för Google, Facebook och Apple inbjuds att diskutera särskilt hur konsumenters personuppgifter inhämtas och används av tredjeländer. Parlamentet är oroat över att användare, lagstiftare och ibland även apputvecklare och annonsörer i själva verket är omedvetna om i hur stor utsträckning data flödar från smarttelefoner till digitala annonseringsgrupper och andra tredje parter. Parlamentet påpekar att data som samlas in av tredje parter genom smarttelefonappar kan omfatta allt från profilinformation som ålder och kön till platsuppgifter, inbegripet data om närliggande mobilmaster eller wifi-routrar och information om varje annan app på en telefon. Parlamentet anser att EU bör ge enskilda personer möjlighet att förstå de monopol- och koncentrationsproblem som omger dessa spårningsföretag.

14. Europaparlamentet uppmanar kommissionen i detta sammanhang att se den kontroll av uppgifter som behövs för att skapa och tillhandahålla tjänster som ett mått på förekomsten av marknadsinflytande, inbegripet när den utfärdar sin vägledning om artikel 102 i EUF-fördraget, och att kräva interoperabilitet mellan onlineplattformar och leverantörer av sociala nätverk. Parlamentet pekar också på utveckling av självinlärningsalgoritmer och artificiell intelligens, särskilt när det tillhandahålls företag av tredje parter, och deras påverkan på kartellaktivitetens natur. Kommissionen uppmanas att i sin nästa årsrapport om konkurrenspolitiken lägga fram ett särskilt kapitel om dessa frågor.

15. Europaparlamentet anser att det är viktigt att säkerställa att unionens mekanismer för kollektiv prövning, som syftar till att garantera att konsumenter som drabbats av konkurrensbegränsande beteenden erhåller lämplig ersättning, fungerar väl.

16. Parlamentet anser att det är nödvändigt att garantera rätten till gränsöverskridande portabilitet för att förhindra att befintliga begränsningar av denna rättighet befästs som legitim marknadspraxis. Parlamentet anser att det är viktigt att sätta punkt för otillbörligt och omotiverat tillgripande av blockeringar på geografisk grund som inte ens ger det påstådda skyddet för immateriella rättigheter.

17. Europaparlamentet anser att de rättsliga tröskelvärdena som utgör utgångspunkten för en EU-koncentrationsgranskning och som baseras på det övertagande och det övertagna företagets omsättning, inte alltid lämpar sig för den digitala ekonomin, där värdet ofta, för reklamsyften, utgörs av antalet besökare på en webbplats. Parlamentet föreslår att dessa tröskelvärden ses över och anpassas för att bland annat omfatta faktorer såsom antalet konsumenter som påverkas av sammanslagningar och värdet av de relaterade transaktionerna.

18. Europaparlamentet understryker att inträdeshindren i vissa områden av den digitala ekonomin blir allt mer oöverstigliga, eftersom ju längre detta oskäliga beteende får fortsätta, desto svårare blir det att korrigera de konkurrensbegränsande effekterna. Parlamentet anser att interimistiska åtgärder kan vara ett användbart verktyg för att säkerställa att konkurrensen inte skadas medan en utredning pågår. Parlamentet bekräftar i detta avseende att kommissionen bör använda sig av interimistiska åtgärder och samtidigt säkerställa ett korrekt rättsförfarande och rätten till försvar för de företag som är föremål för utredning. Parlamentet välkomnar kommissionens åtagande om att genomföra en analys av huruvida det finns sätt att förenkla antagandet av interimistiska åtgärder inom det europeiska konkurrensnätverket inom två år från dagen för införandet av ECN+-direktivet. Parlamentet rekommenderar i detta avseende att kommissionen drar lärdom av bästa praxis i andra jurisdiktioner.

19. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att vidta mer ambitiösa åtgärder för att undanröja olagliga hinder för online-konkurrens i syfte att säkerställa att handel via nätet inom EU sker utan hinder, övervaka pristaken inom sektorer som onlineplattformar för boende och turism och se till att konsumenterna har gränsöverskridande tillgång till ett brett utbud av varor och tjänster på nätet till konkurrenskraftiga priser. Kommissionen uppmanas att utföra en branschutredning av annonsmarknaden för att bättre kunna förstå dynamiken i annonsmarknaden på internet och identifiera konkurrensbegränsande metoder som måste beaktas vid kontrollen av konkurrensreglernas efterlevnad, på det sätt som vissa nationella myndigheter gör.

20. Europaparlamentet understryker att digitaliseringen av den moderna ekonomin leder till förändringar i den traditionella ekonomiska logiken. Parlamentet betonar därför att alla beskattningssystem måste beakta att digitaliseringen är det nya normalläget för alla delar av vår ekonomi. Parlamentet noterar kommissionens förslag om regler för beskattning av den digitala ekonomin ( 8 ) . Parlamentet betonar att digital beskattning måste ta itu med asymmetrierna mellan den traditionella ekonomin och ny digitalt baserad ekonomisk praxis och undvika att skapa hinder för digitalisering och innovation eller artificiella gränser i ekonomin. Parlamentet understryker vikten av att hitta internationella lösningar och gemensamma strategier för beskattning i den digitala ekonomin. Kommissionen uppmanas att fortsätta sitt arbete inom internationella forum, närmare bestämt OECD, för att nå en sådan överenskommelse.

21. Europaparlamentet välkomnar kommissionens förslag till skatt på digitala tjänster (COM(2018)0148) som en avgörande åtgärd för att säkerställa att den digitala sektorn betalar sin beskärda andel av skatter tills en permanent lösning antas som gör det möjligt att beskatta vinster på det ställe där värde skapas.

22. Europaparlamentet upprepar att konkurrens inom telekommunikationssektorn är viktig för att främja innovation och investeringar i nätverk och att rimliga priser och ett brett urval av tjänster för konsumenterna bör uppmuntras. Parlamentet anser att samtal inom EU fortfarande utgör en stor börda för företag och kunder och att åtgärderna för att avskaffa roamingavgifterna för konsumenter inte är tillräckliga om den inre marknaden ska fördjupas ytterligare. Parlamentet inser att incitament måste skapas för att få samtal inom EU att komma i nivå med lokalsamtal genom att främja investeringar i ett fullt ut europeiskt eller gemensamt nätverk. Parlamentet anser att politiken bör gynna effektiva investeringar i nya nät och ta hänsyn till påverkan på konsumenter och därigenom också förhindra nya digitala klyftor mellan hushåll med hög och låg inkomst. Kommissionen uppmanas att uppmuntra utbyggnad av bredband genom att främja konkurrens på hög nivå och säkerställa en hög konnektivitetsnivå i EU och en snabb utbyggnad av 5G i hela unionen för att säkra unionens globala konkurrenskraft och attrahera investeringar. Parlamentet anser att det är viktigt att konkurrenspolitiken beaktar särdragen när det gäller införande av bredband i landsbygdsområden så att man i detta fall tar hänsyn till det allmänna bästa och vänder tendensen till ökande tekniska skillnader mellan landsbygd och stadsområden när det gäller tillgång.

23. Europaparlamentet anser att privatkonton och sparkonton inte bör innebära avgifter för användaren utom då de är kopplade till specifika tjänster.

24. Europaparlamentet välkomnar kommissionens antitrustbeslut om att bötfälla Google med 4,34 miljarder EUR för olagliga metoder när det gäller mobila Androidenheter för att stärka dominansen för Googles sökmotor. Parlamentet uppmanar kommissionen att under 2019 slutföra antitrustmålet om Google Shopping som inleddes i november 2010, dvs. för åtta år sedan. Parlamentet påminner kommissionen om att slutföra utredningen av Googles behandling i sina sökresultat av Googles andra specialiserade söktjänster, inbegripet problemen som hör samman med lokala sökningar som Yelp tog upp i sitt klagomål nyligen. Parlamentet rekommenderar generaldirektoratet för konkurrens att diskutera längden på digitala antitrustmål och att diskutera det lämpligaste verktyget för att hantera dem. Parlamentet ber framför allt kommissionen att överväga möjligheten att fastställa tidsfrister för antitrustmål, exempelvis i mål som rör sammanslagningar.

25. Europaparlamentet upprepar behovet av att kommissionen också diskuterar den fullständiga strukturella demonteringen av digitala teknikmonopol som en möjlig lösning för att återställa konkurrensen och en lika spelregler inom den europeiska digitala marknaden.

26. Europaparlamentet belyser att effektiviteten i tillämpningen av konkurrensrätten är beroende av att rättsmedel utformas och testas på lämpligt sätt. Parlamentet betonar att konsumentinriktade rättsmedel är viktiga för att återställa konkurrenskraften på en marknad genom att hjälpa konsumenterna att fatta informerade beslut och hantera benägenheten att föredra ett oförändrat tillstånd. Parlamentet anser att kommissionen i utformningen av beteendemässiga rättsmedel bör införliva beteendeekonomi som en stödjande disciplin, vilket vissa nationella myndigheter har gjort på senare år.

27. Europaparlamentet noterar att kommissionens ordförande har åtagit sig att lägga fram förslag för att förstärka ett utökat samarbete inom beskattning mellan medlemsstaterna genom en skyldighet att besvara gruppförfrågningar i skattefrågor, så att en medlemsstat kan tillhandahålla andra all information som krävs för att åtala gränsöverskridande skattesmitare. Parlamentet konstaterar att när en medlemsstats åtgärder snedvrider konkurrensen på den inre marknaden kan parlamentet och rådet, under vissa omständigheter och i enlighet med artikel 116 i EUF-fördraget, utfärda direktiv för att undanröja snedvridningen.

28. Europaparlamentet konstaterar att kommissionen slog fast att Luxemburg beviljat otillbörliga skattefördelar till Engie på cirka 120 miljoner EUR, och att återvinningsförfarandet fortfarande pågår. Parlamentet beklagar att regeringen i Luxemburg har beslutat att överklaga kommissionens beslut.

29. Europaparlamentet noterar beslutet av kommissionsledamoten med ansvar för konkurrens, Margrethe Vestager, om utredningen när det gäller statligt stöd till McDonald’s, i vilket det uppgavs att icke-beskattning av vissa av McDonald’s vinster i Luxemburg inte utgör olagligt statligt stöd. Parlamentet anser att den nuvarande EU-förordningen inte duger för att bekämpa icke-beskattning effektivt och stoppa kapplöpningen mot botten när det gäller bolagsskattenivån.

30. Europaparlamentet påpekar att kommissionen i två aktuella fall, trots slutsatserna från den gemensamma resolutionsnämnden (SRB) att en resolution inte kunde motiveras av hänsyn till allmänintresset, godkände statligt stöd på grund av att detta skulle mildra de ekonomiska störningarna på regional nivå, vilket därigenom visade på två skilda tolkningar av allmänintresset. Kommissionen uppmanas att undersöka möjliga diskrepanser mellan statsstödsreglerna när det gäller avvecklingsstöd och resolutionsordningen enligt direktivet om återhämtning och resolution av banker (BRRD) och att i enlighet därmed se över sitt bankmeddelande från 2013.

31. Europaparlamentet noterar att ett antal studier ( 9 ) har visat att de dolda sociala kostnaderna och den minskade produktkonkurrensen står i proportion till nivåerna på horisontella ägarkoncentrationer. Parlamentet uppmanar därför kommissionen att överväga att se över koncentrationsförordningen i detta avseende och ge riktlinjer för tillämpningen av artiklarna 101 och 102 i EUF-fördraget i sådana fall.

32. Europaparlamentet betonar att tillfälligt statligt stöd till finanssektorn för att stabilisera det globala finansiella systemet kan ha varit nödvändigt i avsaknad av resolutionsverktyg men att det nu måste hårdgranskas och tas bort. Parlamentet beklagar att denna granskning är otillräcklig. Parlamentet upprepar därför sin begäran om att kommissionen ska undersöka om bankerna sedan krisens början har fått implicita subventioner och statsstöd i form av likviditetsstöd från centralbankerna. Parlamentet påminner om kommissionsledamot Vestagers utfästelser i den strukturerade dialogen med parlamentets ECON-utskott i november 2017 om att begrunda den möjliga snedvridningen av konkurrensen till följd av ECB:s program för köp av värdepapper från företagssektorn och att återkomma med ett kvalitativt svar. Parlamentet betonar i detta avseende att begreppet selektivitet i samband med statligt stöd är ett viktigt kriterium som måste undersökas noggrant och hänvisar vidare till artikel 4.3 i fördraget om den Europeiska unionen, som innehåller den så kallade principen om lojalitet.

33. Europaparlamentet anser att det är prioriterat att säkerställa att reglerna om statligt stöd uppfylls strikt och opartiskt i hanteringen av framtida bankkriser, så att skattebetalarna skyddas mot bördan av bankräddningar.

34. Europaparlamentet välkomnar kommissionens införande av ett anonymt visselblåsarverktyg, som möjliggör anmälningar av karteller eller andra typer av olagliga konkurrensbegränsande metoder, och därmed ökar sannolikheten att de upptäcks och lagförs. Parlamentet noterar de positiva siffrorna efter de första månadernas användning.

35. Europaparlamentet uttrycker sin oro över att en allt större koncentration inom finanssektorn kan minska konkurrensgraden inom sektorn, och är även oroat över bristen på en äkta inre bankmarknad och en fortsatt fragmentering mellan nationella marknader.

36. Europaparlamentet betonar att Europa behöver en stark harmoniserad ram för redovisning och bolagsskatt för multinationella företag, med offentlig redovisning land för land och en gemensam konsoliderad bolagsskattebas. Parlamentet påminner om att antagandet av dessa åtgärder, utöver att minska kostnaderna för såväl företagen som för medlemsstaternas skattemyndigheter, också skulle lösa problemet med internprissättning och säkerställa en sundare konkurrens på den inre marknaden.

37. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att fortsätta att utvärdera skadliga skatteåtgärder i medlemsstaterna under den europeiska planeringsterminen, och till fullo bedöma snedvridningarna av konkurrensen och de överspillande effekterna på andra rättsområden.

38. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att fortsätta och till och med utvidga ansträngningarna i samband med utredningarna av missbruk av dominerande ställningar på marknaden gentemot konsumenter i EU. Parlamentet begär att kommissionen samtidigt övervakar befintliga statliga monopol och lagligheten hos koncessionsanbud för att förhindra alltför stor konkurrenssnedvridning.

39. Europaparlamentet understryker vilken snedvridande effekt som statligt stöd kan få på den inre marknadens funktion. Parlamentet påminner om de strikta kraven för tillämpning av artikel 107.3 b i EUF-fördraget. Parlamentet noterar att de flesta beslut i antitrustfrågor och statsstödsärenden fattas på nationell nivå. Parlamentet anser därför att kommissionen bör övervaka och vidta åtgärder för att säkerställa konsekventa politiska åtgärder inom den inre marknaden. Kommissionen uppmanas att presentera en färdplan för mindre men bättre riktat statligt stöd. Parlamentet välkomnar kommissionens ihärdiga strävan efter att förtydliga de olika aspekterna av definitionen av statligt stöd, som den uppvisat i sitt tillkännagivande om begreppet statligt stöd enligt artikel 107.1 i EUF-fördraget. Parlamentet noterar framför allt kommissionens strävan att förtydliga begreppen ”företag” och ”ekonomisk verksamhet”. Parlamentet noterar dock att det fortfarande är svårt att dra gränsen mellan ekonomisk och icke-ekonomisk verksamhet. Parlamentet understryker vidare att det är EU-domstolens uppgift att säkerställa att fördraget tolkas korrekt. Kommissionen uppmanas att fortsätta att rikta särskild uppmärksamhet mot leveransen av tjänster av allmänt ekonomiskt intresse inbegripet energi, transport och telekommunikation, vid tillämpningen av EU:s statsstödsregler, särskilt i samband med statligt stöd som är särskilt riktat mot isolerade, avlägsna eller perifera regioner i unionen. Parlamentet understryker att när statligt stöd tillämpas för att främja tjänster av allmänt intresse bör målet vara att gynna konsumenterna och medborgarna, inte att stärka gamla strukturer, enskilda företag eller offentliga organ.

40. Europaparlamentet understryker att beskattning är en nationell behörighet och att valet av politik därför beror på den respektive politiska uppfattningen och inriktningen hos respektive nationella regeringar och parlament. Parlamentet noterar dock att beskattningsinstrumentet kan användas för att bevilja företag implicit statligt stöd, vilket kan skapa olika spelregler på den inre marknaden. Parlamentet understryker därför behovet av att se till att nationell skattepolitik inte snedvrider konkurrensen och att skatte- och konkurrenspolitiken tillämpas konsekvent på den inre marknaden. Parlamentet välkomnar att arbetsgruppen för statligt stöd i form av en skatteförmån har blivit ett permanent organ. Parlamentet begär att teamet ska vara tillräckligt rustat i form av personal och utredningsverktyg. Parlamentet begär en tydlig lägesrapport om utredningarna av statligt stöd när det gäller skatteförmåner, inbegripet antalet fall som utreds. Parlamentet betonar att inom den inre marknaden bestraffas nya aktörer och företag, inklusive små och medelstora företag, som inte använder sig av aggressiva skattemetoder. Parlamentet välkomnar kommissionens ingående undersökningar av konkurrensbegränsande praxis såsom selektiva förmåner eller skattebeslutssystem för överskjutande vinst. Parlamentet välkomnar i synnerhet vägledningen i kommissionens meddelande om begreppet statligt stöd som gäller för skattebeslut. Medlemsstaterna uppmanas att upphöra med illojala konkurrensmetoder som grundar sig på omotiverade skatteincitament. Rådet uppmanas att anta förslaget om en gemensam konsoliderad bolagsskattebas. Parlamentet beklagar att enligt EU:s regler om statligt stöd återsänds obetalda skatter från mottagare av olagligt skattestöd till det land som beviljade stödet. Kommissionen uppmanas att verka för en lösning på detta problem. Parlamentet betonar att förhandlingarna Förenade kungariket bör innefatta respekten för sund konkurrens och en garanti för att Förenade kungariket inte kommer att kunna bevilja statligt stöd i form av fördelaktiga skatteavtal.

41. Europaparlamentet understryker den långtgående koncentrationen av livsmedelskedjan, som innebär att ett par företag bildar ett oligopol på den globala marknaden för utsäde och bekämpningsmedel, till förfång för konsumenterna, jordbrukarna, miljön och den biologiska mångfalden. Parlamentet påpekar att en sådan struktur kommer att göra jordbrukarna och konsumenterna ännu mer tekniskt och ekonomiskt beroende av ett fåtal globalt integrerade och centraliserade plattformar, förorsaka en begränsad utsädesmångfald, leda innovationstrender bort från en produktionsmodell som respekterar miljön och den biologiska mångfalden och i slutändan, till följd av minskad konkurrens, skapa mindre innovationer och lägre kvalitet på slutprodukterna. Kommissionen uppmanas att mot bakgrund av de minskande jordbruksinkomsterna, särskilt bland små jordbruksföretag, rikta in sina insatser på att möjliggöra skäliga inkomster för jordbruksproducenter, framför allt små och medelstora jordbruksföretag.

42. Europaparlamentet ser det som absolut nödvändigt att kommissionen utövar en mer omfattande kontroll över hur patent på jordbruksområdet används.

43. Europaparlamentet välkomnar initiativ såsom ”smarta byar”, som stimulerar dessa grupperingar att bli mer flexibla, utnyttja resurser på ett bättre sätt och delta mer aktivt i konkurrensen på den inre marknaden samt öka attraktiviteten och livskvaliteten för boende på landsbygden.

44. Europaparlamentet erkänner potentialen hos blockkedjeteknik för finansiella tjänster. Parlamentet varnar dock för att användningen av denna teknik för att anskaffa medel måste regleras för att undvika alltför stor dumpning gentemot reglerade finansmarknader, risker för investerare och risker för penningtvätt. Parlamentet uppmanar i detta avseende kommissionen att föreslå ett regelverk för inbjudningar till finansiering av ny kryptovaluta (ICO).

45. Europaparlamentet uttrycker oro över kommissionens godkännande nyligen av sammanslagningen av Bayer och Monsanto och dess bekräftelse att det bortsåg från sina beslutsmål enligt EUF-fördraget, särskilt livsmedelssäkerhet, skydd av konsumenter, miljön och klimatet.

46. Europaparlamentet anser att det är viktigt att vidta åtgärder mot företag i livsmedelskedjans marknadsförings- och distributionsdelar som orsakar en snedvridning av jordbruksmarknaderna till skada för jordbruksinkomsterna och konsumentpriserna.

47. Europaparlamentet välkomnar den ansats som kommissionen har valt för att bedöma horisontella koncentrationer i syfte att i allt högre grad fokusera på innovationskonkurrens, särskilt i samband med sammanslagningar där FoU-intensiva marknader berörs, och noterar att fusioner bör bedömas utifrån hela den inre marknadens perspektiv. Kommissionen uppmanas att lägga fram en översyn av EU:s koncentrationsförordning, och analysera i vilken utsträckning den bör få befogenhet, precis som många medlemsstater redan har i dagsläget, att anta åtgärder för att skydda den europeiska allmänna ordningen och rättigheterna och principerna i EUF-fördraget och EU:s stadga om de grundläggande rättigheterna, inbegripet miljöskydd.

48. Europaparlamentet upprepar kommissionens preliminära slutsats att Google har missbrukat sin marknadsdominans som sökmotor genom att ge en olaglig fördel för sina produkter. Parlamentet betonar att en fullskalig strukturell separation mellan bolagets allmänna och specialiserade söktjänster behövs för att få ett slut på detta missbruk.

49. Europaparlamentet noterar att EU-domstolen tolkar artikel 101 i EUF-fördraget med beaktande av fördragens olika mål. Parlamentet understryker dock att den snäva tolkningen av artikel 101 i EUF-fördraget genom kommissionens horisontella riktlinjer i allt högre grad har ansetts utgöra ett hinder för samarbete med mindre marknadsaktörer för antagandet av högre miljömässiga och sociala standarder. Parlamentet anser att kommissionen bör skapa rättssäkerhet när det gäller villkoren för fastställande av kollektiva arrangemang för producentorganisationer, däribland kooperativ, deras sammanslutningar och branschöverskridande organisationer i hela livsmedelskedjan, med tanke på hållbarhet och rättvisa arbetsnormer, och att detta bör bedömas enligt konkurrenslagstiftningen och uppmuntra sådana initiativ inom konkurrenspolitiken. Parlamentet understryker också att detta nya fokus inte får förhindra produktion av varor med lägre priser, särskilt när det gäller sektorer där konsumenterna är mer priskänsliga. Parlamentet betonar också vikten av proportionalitetsprincipen, vilket betyder att konkurrensbegränsningen inte får gå längre än det som är nödvändigt för att uppnå allmänintresset.

50. Europaparlamentet belyser de gemensamt avtalade målen för energiunionen och pekar specifikt på dimensionerna säkerhet, minskade koldioxidutsläpp, solidaritet och förtroende. Parlamentet understryker vikten av att säkerställa att de europeiska energimarknaderna bygger på rättssäkerhet, konkurrens, mångfald inom energikällor och energileverantörer, förutsebarhet och transparens och av att förhindra att någon marknadsaktör, som är etablerad i unionen eller i ett tredjeland, utnyttjar en dominerande ställning till nackdel för konkurrenter och konsumenter. Parlamentet uppmanar i detta sammanhang till ökad granskning av och, vid behov, åtgärder mot och åläggande av skyldigheter för dessa marknadsaktörer. Parlamentet konstaterar i synnerhet att den strategi som tillämpas av vissa energibolag för att dela upp EU:s gasmarknad, och därmed en potentiell överträdelse av EU:s antitrustregler, måste hanteras på lämpligt sätt. Parlamentet inser att de juridiskt bindande åtaganden som medlemsstaterna gjorde som en del av klimatöverenskommelsen i Paris inte kommer att kunna förverkligas utan konkreta statliga åtgärder för att främja, möjliggöra och skapa incitament för produktion och användning av förnybar energi. Parlamentet noterar den kommande översynen av riktlinjerna för statligt stöd och energi, som inte längre kommer att ha undantag för två av de sektorer som gynnas mest av statligt stöd, nämligen kärnenergi och utvinning av fossila bränslen, och som ger ökad flexibilitet för konsumentgenererad förnybar energi. Parlamentet belyser vikten av att fullborda energiunionen genom integration av marknader, främst genom investeringar i sammankopplingar där så behövs och baserat på marknadsvillkor och kommersiell potential, och genom att öka handelskapaciteten i befintliga sammankopplingar. Parlamentet betonar därför att varje godkännande av statligt stöd för kapacitetsmekanismer måste bli föremål för en strikt nödvändighetsprövning, inklusive en granskning av alternativa åtgärder, särskilt effektivare användning av befintliga sammankopplingar. Parlamentet understryker att kapacitetsmekanismer ofta medför avsevärda kostnader för konsumenterna och fungerar som en ”dold subvention” som stöder olönsamma och förorenande kraftverk, vilket gör det nödvändigt att se till att dessa system inte är öppna för de mest förorenande tillgångarna när beviljat statligt stöd godkänns.

51. Europaparlamentet understryker behovet av större transparens när offentlig-privata partnerskap planeras för att förebygga möjligheten att dessa används av partner i den privata sektorn för att säkra konkurrensfördelar gentemot konkurrenterna.

52. Europaparlamentet välkomnar kommissionens utredning av prissättningsmetoder för livräddande läkemedel, särskilt i fallet med Aspen.

53. Europaparlamentet betonar vikten av att ge alla flygbolag samma rättigheter när de flyger till eller från EU. Parlamentet erkänner att detta tyvärr inte alltid är fallet för EU-flygbolag med trafik utanför EU, som blir föremål för orättvis praxis som inverkar på konkurrensen. Kommissionen uppmanas att ta itu med konkurrensbegränsande metoder som också undergräver konsumentskyddslagstiftningen. Parlamentet betonar än en gång hur viktigt det är att säkerställa rättvis konkurrens mellan EU:s flygbolag och flygbolag från tredjeländer.

54. Europaparlamentet betonar vikten av en konkurrenskraftig transportsektor. Parlamentet konstaterar att den inre marknaden för transporter ännu inte är slutförd, och att järnvägssektorn är den mest fragmenterade. Parlamentet välkomnar kommissionens åtgärder för att främja fullbordandet och den förbättrade driften på den inre marknaden för vägpassagerartransporter.

55. Europaparlamentet bekräftar på nytt att nya infrastrukturprojekt, inbegripet dem som kopplar samman en medlemsstat och ett tredjeland, måste vara föremål för unionslagstiftning, särskilt regler om åtskillnad och marknadsprisbildning.

56. Europaparlamentet understryker vikten av och behovet av tillräckliga finansiella och mänskliga resurser i kommissionens generaldirektorat för konkurrens och även hos de nationella behöriga myndigheterna samt för den informationstekniska och digitala expertis som krävs för att ta itu med utmaningarna till följd av en datadriven och algoritmbaserad ekonomi. I detta sammanhang stöder parlamentet den föreslagna konkurrensdelen i programmet för den inre marknaden inom den fleråriga budgetramen för 2021–2027.

57. Europaparlamentet betonar att kommissionen, när den fattar konkurrensbeslut, måste betrakta den inre marknaden som en enda marknad och inte som ett antal självständiga lokala eller nationella marknader.

58. Europaparlamentet betonar att internationellt samarbete är avgörande för en effektiv tillämpning av konkurrensrättsliga principer och förebyggande av inkonsekvenser när det gäller rättsmedel och resultat av verkställighetsåtgärder. Parlamentet anser i detta avseende att det bästa sättet att stärka regler och praxis världen över i konkurrenshänseende är att inleda rättvisa och transparenta diskussioner. Parlamentet uttrycker sitt stöd för att kommissionen, de nationella konkurrensmyndigheterna och i förekommande fall de regionala konkurrensmyndigheterna deltar aktivt i det internationella konkurrensnätverket.

59. Europaparlamentet välkomnar ECN+-direktivet som kommer att avsevärt förbättra en effektiv och konsekvent tillämpning av EU:s konkurrensrätt i hela unionen genom att säkerställa att nationella konkurrensmyndigheter har adekvata verktyg, resurser och garantier för oberoende, inbegripet ett transparent förfarande för val eller nominering av sitt ledarskap, så att de får befogenhet att utdöma avskräckande böter för konkurrensöverträdelser. Parlamentet uppskattar kommissionens tidiga stöd till medlemsstaterna för genomförandet av detta direktiv.

60. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att se till att alla framtida handelsavtal säkerställer lika spelregler, särskilt när det gäller konkurrens och statligt stöd. Parlamentet betonar att statsstöd endast bör tillåtas i särskilt motiverade undantagsfall, som regleras av lagstiftning, för att förhindra en snedvridning av konkurrensen på marknaden, samtidigt som det ges utrymme för undantag och motiveringar med anknytning till uppnåendet av målen för Parisavtalet om klimatförändringar. Parlamentet påminner om att även konkurrensmyndigheterna måste bli globala när företagen blir det, inte minst sedan spridningen av informations- och kommunikationsteknik (IKT) och uppkomsten av den digitala ekonomin har lett till en alltför stor marknads- och maktkoncentration inom vissa sektorer. Parlamentet anser att globala konkurrensregler och största möjliga samordning mellan konkurrensmyndigheter, inbegripet i fråga om informationsutbyte i samband med konkurrensförfaranden, är en förutsättning för utvecklingen av en global rättvis handel.

61. Europaparlamentet påminner om att internationella handels- och investeringsavtal bör innehålla ett specifikt och slagkraftigt kapitel om konkurrens.

62. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att intensifiera insatserna för att på ett ambitiöst sätt öppna upp internationella marknader för offentlig upphandling och öka de europeiska företagens tillgång till offentlig-privata partnerskap i tredjeländer. Parlamentet anser att det är nödvändigt att begränsa asymmetrierna i fråga om tillgång till offentlig upphandling mellan unionen och tredjeländer, närmare bestämt Förenta staterna och Kina. Parlamentet uppmanar alla EU:s handelspartner att bevilja företag och arbetstagare från EU icke-diskriminerande tillträde till sina marknader för offentlig upphandling. Parlamentet välkomnar den återupptagna diskussionen om det internationella upphandlingsinstrumentet (IPI), där den ömsesidighet som krävs då handelspartner begränsar tillträdet sina upphandlingsmarknader fastställs, och uppmanar rådet att skyndsamt anta det. Parlamentet stöder kommissionens insatser för att öppna upp tredjeländers marknader för offentlig upphandling genom bilaterala handelspartnerskap. Parlamentet påminner om att företag som verkar under icke-marknadsmässiga förhållanden och drivs av geopolitiska överväganden skulle kunna besegra praktiskt taget varje konkurrent i europeiska förfaranden för offentlig upphandling. Kommissionen uppmanas att övervaka förfaranden för offentlig upphandling och förhindra att företag och arbetstagare från EU utsätts för illojal konkurrens från företag som i själva verket styrs av staten.

63. Europaparlamentet påminner om att kampen mot otillbörliga affärsmetoder, inbegripet genom konkurrenspolitiken, är nödvändig för att säkerställa lika spelregler internationellt till gagn för arbetstagare, konsumenter och företag, och utgör en av prioriteringarna inom EU:s handelsstrategi. Parlamentet betonar att det i diskussionsunderlaget om hur vi bemöter globaliseringen konstateras att unionen behöver vidta åtgärder för att återupprätta rättvisa konkurrensvillkor. Parlamentet välkomnar införandet av konkurrenspolitiska bestämmelser i avtalet om ekonomiskt partnerskap med Japan och i det övergripande avtalet om ekonomi och handel med Kanada. Parlamentet beklagar dock att tillämpningsområdet för dessa bestämmelser är begränsat och att de inte omfattar effektiva genomförande- och tvistlösningsmekanismer. Parlamentet uppmärksammar betydelsen av att ta med ambitiösa konkurrensbestämmelser i alla handelsavtal och av att genomdriva tillämpningen av dem i syfte att säkerställa rättvisa regler.

64. Europaparlamentet välkomnar förslaget om att inrätta en europeisk ram för granskning av utländska direktinvesteringar. Parlamentet ser det som ett användbart verktyg för att skydda strategiskt viktiga europeiska företag mot otillbörliga affärsmetoder som kan skada säkerheten och den allmänna ordningen och för att säkerställa efterlevnad av principen om rättvis konkurrens inom EU.

65. Europaparlamentet betonar betydelsen av antisubventionsförordningen för att bekämpa illojal global konkurrens och säkra lika spelregler med EU:s regler för statligt stöd. Parlamentet beklagar i detta sammanhang att Folkrepubliken Kina 2017 återigen stod för det högsta antalet nyinrättade handelshinder för europeiska företag och arbetstagare och var involverade i lejonparten av de europeiska antisubventionsärendena.

66. Europaparlamentet uttrycker sin oro över USA:s tullpolitik och dess inverkan på de europeiska företagens konkurrenskraft. Parlamentet betonar att de åtgärder som kommissionen vidtagit för att återställa balansen i handeln med USA bör vara fasta men väl avvägda, proportionerliga och förenliga med Världshandelsorganisationens (WTO) regler.

67. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att öka ansträngningarna för att främja sund konkurrens, bland annat genom att bekämpa omotiverad tillämpning av tullhinder och subventioner på den globala marknaden genom bättre samverkan med andra länder, bland annat inom ramen för forum såsom WTO, OECD, FN:s konferens för handel och utveckling (Unctad), G20 och Världsbanken. Parlamentet påminner om det arbete som utförts av WTO mellan 1996 och 2004 om samspelet mellan handels- och konkurrenspolitiken, och beklagar att denna fråga inte sedan dess har omfattats av WTO:s arbetsprogram. Parlamentet betonar att bestämmelser i WTO:s avtal såsom artikel IX i Allmänna tjänstehandelsavtalet (Gats) utgör en grund för ytterligare samarbete mellan WTO-medlemmarna i konkurrensfrågor. Parlamentet efterlyser därför nya framsteg vid WTO:s tolfte ministerkonferens i riktning mot att garantera rättvis internationell konkurrens.

68. Europaparlamentet är oroat över WTO:s påstådda oförmåga att hantera ekonomier av annat slag än marknadsekonomier och att ta itu med de konkurrenssnedvridningar som subventioner och statlig inblandning ger upphov till. Parlamentet välkomnar Förenta staternas, Japans och EU:s trepartsinsats för att reformera WTO i enlighet därmed.

69. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att öka sitt stöd till små och medelstora företag i EU så att de ska kunna skydda och hävda sina rättigheter i fall av illojala handelsmetoder, dvs. dumpning och subventionering från länder utanför EU. Parlamentet uppskattar i detta sammanhang kommissionens insatser för att bekämpa illojal konkurrens i uppmärksammade mål mot välkända företag, men betonar att det också är ytterst viktigt att säkerställa sund konkurrens för små och medelstora företag.

70. Europaparlamentet betonar att ett effektivt genomförande av bestämmelserna om hållbar utveckling i handelsavtal är viktigt för att förbättra levnadsvillkoren i partnerländerna och skydda europeiska företag mot illojal konkurrens. Parlamentet välkomnar införandet av miljömässiga och sociala kriterier i reformen av antisubventions- och antidumpningsåtgärder.

71. Europaparlamentet påpekar att EU:s konkurrenspolitik inte uppnår de önskade resultaten, trots att den tillämpas i syfte att försvara en rättvis konkurrens mellan samtliga aktörer på den inre marknaden med särskild tonvikt på konsumenternas intressen, eftersom den bristande jämlikheten i livsmedelskedjan utsätter jordbruksproducenterna för ett oacceptabelt tryck. Parlamentet anser att både konsumenternas och jordbruksproducenternas intressen bör placeras på samma nivå.

72. Europaparlamentet anser att det på grund av jordbruksverksamhetens särdrag är nödvändigt med producentorganisationer för att stärka primärproducenternas ställning i livsmedelskedjan och för att uppnå den gemensamma jordbrukspolitikens mål i enlighet med artikel 39 i EUF-fördraget, och att kollektiv verksamhet som bedrivs av producentorganisationer och deras föreningar – däribland planering av produktionen och förhandlingar om försäljning samt avtalsvillkor – följaktligen måste anses vara förenlig med artikel 101 i EUF-fördraget. Parlamentet understryker att jordbrukarnas ställning i livsmedelskedjan förstärks om de förs samman i producentorganisationer.

73. Europaparlamentet anser att det är modellen med branschorganisationer som är den mest framgångsrika förvaltningsmodellen inom en sektor eftersom den skapar en struktur för – och organiserar utbyten mellan – samtliga aktörer inom en sektor genom en rättvis representation inom dess struktur, och genom att göra det möjligt att överföra ekonomisk och teknisk information, förbättra marknadenstransparensen och fördela risker och vinster på ett bättre sätt. Parlamentet anser att olika, korrekt strukturerade samarbetsmodeller, såsom denna, bör främjas av den gemensamma jordbrukspolitiken för att förenkla inrättandet av branschorganisationer på europeisk nivå.

74. Europaparlamentet anser att producent- och branschorganisationers befogenheter med tanke på den nuvarande trenden måste stärkas ytterligare, så att jordbrukarnas förhandlingsstyrka i livsmedelskedjan kan komma i jämvikt med återförsäljarnas. Parlamentet anser att medfinansieringen från EU för att inrätta och driva sådana organisationer bör ökas.

75. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att främja tillämpningen av kollektiva instrument för marknadsförvaltning i händelse av kris genom verktyg som inte är beroende av offentliga medel, såsom tillbakadragande av en produkt via överenskommelser mellan aktörer i livsmedelskedjan. Parlamentet framhåller att en sådan åtgärd skulle kunna tillämpas av branschorganisationerna själva.

76. Europaparlamentet anser att införsel av produkter till den europeiska marknaden från tredjeländer som inte uppfyller samma sociala, hälsorelaterade och miljömässiga standarder leder till orättvis konkurrens för de europeiska producenterna. Parlamentet efterlyser därför skydd av sårbara sektorer och en systematisk tillämpning av principerna om ömsesidighet och överensstämmelse när det gäller jordbruksprodukter i såväl framtida som pågående handelsförhandlingar. Parlamentet kräver att kommissionen ska ta med denna aspekt i brexitförhandlingarna.

77. Europaparlamentet betonar att tillträdet till EU:s inre marknad bör vara avhängigt av att sanitära, fytosanitära och miljörelaterade krav uppfylls. Kommissionen uppmanas att främja likvärdighet mellan tredjeländer och EU när det gäller åtgärder och kontroller på området för miljö- och livsmedelssäkerhetsstandarder, i syfte att garantera rättvis konkurrens. Parlamentet konstaterar att de högsta miljö- och djurskyddsnormerna kan innebära högre kostnader och att sänkta krav därmed kan resultera i konkurrensbegränsande beteende.

78. Europaparlamentet påpekar att klimatkatastrofer som drabbar jordbrukare påverkar marknaden och försvagar jordbrukarnas ställning i livsmedelskedjan. Parlamentet påminner om att miljödumpning ger upphov till osund konkurrens enligt EU:s antidumpningsbestämmelser ( 10 ) , som bland annat gäller jordbrukssektorn. Parlamentet begär att hänsyn ska tas till EU-medborgarnas intresse av och krav på ett hållbart och miljövänligt samhälle. Parlamentet uppmanar därför kommissionen att med hänsyn tagen till den inre marknadens funktion och fördelarna för samhället som helhet tillåta undantag från konkurrensbestämmelserna för att underlätta såväl horisontellt som vertikalt samarbete, när det rör sig om hållbarhetsinitiativ.

79. Europaparlamentet insisterar på att begreppet ”skäligt pris” inte bör tolkas som lägsta möjliga pris för konsumenten, utan måste i stället vara rimligt och medge skälig ersättning för alla parter längs med livsmedelskedjan. Parlamentet betonar att konsumenterna har andra intressen än enbart låga priser, däribland djurskydd, miljömässig hållbarhet, landsbygdsutveckling och initiativ för att minska antibiotikaanvändningen och undvika antimikrobiell resistens osv.

80. Europaparlamentet välkomnar att det genom omnibusförordningen ( 11 ) införs ett förfarande genom vilket en grupp jordbrukare kan begära ett icke-bindande yttrande från kommissionen för att bedöma huruvida en viss kollektiv åtgärd är förenlig med det allmänna undantaget från konkurrensreglerna i artikel 209 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1308/2013 av den 17 december 2013 om upprättande av en samlad marknadsordning för jordbruksprodukter och om upphävande av rådets förordningar (EEG) nr 922/72, (EEG) nr 234/79, (EG) nr 1037/2001 och (EG) nr 1234/2007 (förordningen om en samlad marknadsordning). Kommissionen uppmanas att, mot bakgrund av rekommendationen från arbetsgruppen för jordbruksmarknader, förtydliga tillämpningsområdet för det allmänna jordbruksundantaget och dess sammanfogning med de undantag som planeras enligt artiklarna 149 och 152 och att därmed på ett noggrannare sätt avgränsa undantagen, så att upphävandet av tillämpningen av artikel 101 i EUF-fördraget i förekommande fall är tillämpligt och genomförbart.

81. Europaparlamentet påminner om att det individuella taket för stöd av mindre betydelse inom jordbrukssektorn fördubblades 2013 (från 7 500 EUR till 15 000 EUR) i syfte att bemöta uppgången i klimatdrivna, hälsorelaterade och ekonomiska kriser. Parlamentet framhåller att det nationella taket för stöd av mindre betydelse samtidigt endast justerades marginellt (från 0,75 % till 1 % av värdet av den nationella jordbruksproduktionen), vilket innebär att staternas handlingsutrymme för att stödja jordbruksföretag som befinner sig i svårigheter har minskat. Parlamentet stöder därför kommissionens förslag om att bevilja medlemsstaterna och regionerna större flexibilitet inom ramen för reglerna om stöd av mindre betydelse till jordbruket.

82. Europaparlamentet välkomnar den utveckling som uppnåtts i och med omnibusförordningen, i syfte att underlätta tillämpningen av bestämmelserna i artikel 222 i förordningen om en samlad marknadsordning, som medger ett sådant tillfälligt undantag från konkurrenslagstiftningen. Parlamentet uppmanar ändå kommissionen och medlemsstaterna att förtydliga tillämpningen av artiklarna 219 och 222 i förordningen om en samlad marknadsordning i syfte att införa åtgärder i händelse av marknadsstörningar och allvarliga obalanser på marknaden, eftersom den rättsosäkerhet som för närvarande råder avseende båda bestämmelserna leder till att ingen tillämpar dem av rädsla för eventuella överträdelser gentemot de behöriga myndigheternas regler i de olika medlemsstaterna.

83. Europaparlamentet påminner om att betydande horisontell och vertikal omstrukturering har skett, vilket har lett till en ytterligare konsolidering inom branscherna för utsäde, kemiska produkter för jordbruket, gödningsmedel, djurgenetik och jordbruksmaskiner, liksom inom bearbetnings- och återförsäljningssektorerna. Kommissionen uppmanas att i detta sammanhang och till följd av Bayer-gruppens förvärv av Monsanto, som tillsammans kontrollerar ungefär 24 % av världsmarknaden för bekämpningsmedel och 29 % av världsmarknaden för utsäde, se till att EU-jordbrukarnas, EU-medborgarnas och miljöns intressen skyddas.

84. Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till rådet, kommissionen, medlemsstaternas nationella och i förekommande fall regionala konkurrensmyndigheter samt medlemsstaternas parlament.

(1) EUT L 187, 26.6.2014, s. 1.

(2) EUT L 24, 29.1.2004, s. 1.

(3) EUT C 93, 24.3.2017, s. 71.

(4) Antagna texter, P8_TA(2018)0187.

(5) EUT C 252, 18.7.2018, s. 78.

(6) EUT L 201, 31.7.2002, s. 37.

(7) ”Privacy and competitiveness in the age of big data: The interplay between data protection, competition law and consumer protection in the Digital Economy, Europeiska datatillsynsmannens preliminära yttrande, mars 2014, https://edps.europa.eu/sites/edp/files/publication/14-03-26_competitition_law_big_data_en.pdf

(8) COM(2018)0147, COM(2018)0148 och C(2018)1650.

(9) Common Ownership by Institutional Investors and its Impact on Competition, OECD, den 5-6 december 2017.

(10) COM(2013)0192.

(11) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/2393 av den 13 december 2017 om ändring av förordningarna (EU) nr 1305/2013 om stöd för landsbygdsutveckling från Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling (Ejflu), (EU) nr 1306/2013 om finansiering, förvaltning och övervakning av den gemensamma jordbrukspolitiken, (EU) nr 1307/2013 om regler för direktstöd för jordbrukare inom de stödordningar som ingår i den gemensamma jordbrukspolitiken, (EU) nr 1308/2013 om upprättande av en samlad marknadsordning för jordbruksprodukter och (EU) nr 652/2014 om fastställande av bestämmelser för förvaltningen av utgifter för livsmedelskedjan, djurhälsa, djurskydd, växtskydd och växtförökningsmaterial (EUT L 350, 29.12.2017, s. 15).