F. Allt livsmedelsbistånd bör fördelas genom frivilligorganisationer för att garantera att det kommer fram
till den svältande befolkningen.
G. Etiopien har sedan maj 1998 varit inblandad i blodiga gränskonflikter med Eritrea, vilket lett till att de
få resurser som finns gått till militär verksamhet i stället för till stöd- och utvecklingsåtgärder.
H. Behovet av humanitär hjälp på Afrikas horn är enormt. Det rör sig om allt från livsmedel till dricks-
vatten och mediciner, samt vaccin till barnen för att undvika epidemier.
1. Parlamentet uppmanar Europeiska unionen, medlemsstaterna och de internationella organisationerna
att utan dröjsmål tillmötesgå begäran om hjälp från området, i synnerhet vad beträffar livsmedelshjälp ochmedicinskt stöd,
2. uppmanar med kraft Etiopiens och Eritreas regeringar att under överinsyn av Afrikanska enhetsorga-
nisationen göra allt som står i deras makt för att få slut på konflikten, samtidigt som de bör upphöra medall militär verksamhet så att de kan använda sin logistiska kapacitet och sina mänskliga resurser till att ge
sina befolkningar praktisk och omedelbar hjälp,
3. ber kommissionen att noga övervaka livsmedelsbehovet för de människor som befinner sig i risk-
zonen och att tillsammans med övriga biståndsgivare nära samordna fartygsleveranser för att undvika atthamnar och vägar överbelastas,
4. uppmanar regeringarna på Afrikas horn, särskilt regeringarna i Etiopien och Eritrea, att fullt ut sam-
arbeta när det gäller transport och leverans av livsmedelsbistånd, framför allt genom att tillåta leveranservia alla hamnar i regionen,
5. uppmanar kommissionen och medlemsstaterna samt de internationella organisationerna att planera
för ett finansiellt bistånd som går utöver den fas då det rör sig om katastrofhjälp och som är avsedd atthjälpa jordbrukarna att återuppta bruket av sina marker och att köpa ny boskap,
6. begär att kommissionen, då ingen nödsituation längre föreligger, skall tillämpa en övergripande
politik för att stärka livsmedelssäkerheten i regionen, framför allt genom att förbättra självförsörjningen,baserad på lokal produktion och lokala inköp,
7. uppmanar regeringarna i området och i synnerhet den etiopiska regeringen att införa en hållbar
utvecklingspolitik inom jordbrukssektorn så att bönderna kan investera i sina marker och tillgodose sina
behov,
8. uppmanar kommissionen och rådet att förbättra de tidiga varningssystemen för att övervaka känsliga
områden där hungersnöd kan utbryta, i syfte att kunna ingripa tidigare och för att förhindra att katastroferuppstår,
9. uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till kommissionen, rådet, medlemsstaternas
regeringar samt regeringarna i Etiopien och Eritrea och till IGAD.
4. Vertikala begränsningar
A5-0077/2000
Europaparlamentets resolution om förslag till riktlinjer om vertikala begränsningar (C5-0009/2000
/dash 2000/2003 (COS))
Europaparlamentet utfärdar denna resolution
Idash med beaktande av meddelandet i enlighet med artikel 5 i rådets förordning nr 19/65/EEG av den
2 mars 1965 om tillämpning av fördragets artikel 81.3 på vissa grupper av avtal och samordnade
förfaranden, del 2: riktlinjer om vertikala begränsningar(1) (C5-0009/2000),
(1) EGT C 270, 24.9.1999, s. 7 och s. 12.7.2.2001 SV C 41/19 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Onsdag 3 maj 2000
Idash med beaktande av resolutionen av den 18 juli 1997 om kommissionens grönbok om vertikala
begränsningar i EG:s konkurrenspolitik(1),
Idash med beaktande av resolutionen av den 15 april 1999 om förslag till rådets förordning om ändring av
förordning nr 19/65/EEG om tillämpning av fördragets artikel 85.3 på vissa grupper av avtal ochsamordnade förfaranden och om förslag till rådets förordning om ändring av rådets förordning nr 17,första förordningen om tillämpning av fördragets artiklar 85 och 86(
2),
Idash med beaktande av resolutionen av den 18 januari 2000 om kommissionens vitbok om modernisering
av reglerna om tillämpning av artiklarna 85 och 86 i EG-fördraget (KOM(1999) 101 Idash C5-0105/1999)(
3),
Idash med beaktande av kommissionens meddelande från 1962 om ensamåterförsäljaravtal med handels-
agenter(4),
Idash med beaktande av kommissionens förordning (EG) nr 2790/1999 av den 22 december 1999 om till-
lämpningen av artikel 81.3 i fördraget på grupper av vertikala avtal och samordnade förfaranden(5),
Idash med beaktande av artikel 47.1 i arbetsordningen,Idash med beaktande av betänkandet från utskottet för ekonomi och valutafrågor (A5-0077/2000).
A. Dessa riktlinjer, nedan kallade ”riktlinjerna”, är ett dokument med vilket kommissionen anger vilken
dess politik skall vara vid tillämpning av artikel 81 om de vertikala avtalen mot bakgrund av denändrade juridiska ramen.
B. Något formellt yttrande från Europaparlamentet krävs inte på detta stadium, eftersom lagstiftningsför-
farandet redan har avslutats, men kommissionen har tillkännagivit att man sätter värde på att infor-meras om parlamentets ståndpunkt i denna fråga.
C. Parlamentet har även informerat kommissionen om sin ståndpunkt beträffande förslaget till grupp-
undantagsförordning vid tillämpningen av artikel 81.3 i fördraget på vissa grupper av avtal och sam-ordnade förfaranden(
6) genom att sända en skrivelse till kommissionsledamot Mario Monti(7).
D. De grundläggande ställningstagandena beträffande politiken har redan gjorts och förankras bl.a. i den
nya gruppundantagsförordningen.
E. Parlamentet måste begränsa sig till synpunkter på riktlinjernas innehåll och formuleringar.F. Kommissionens konkurrenspolitik på området för vertikala avtal strävar å ena sidan efter att skydda
konkurrensen, eftersom detta förbättrar konsumenternas situation och skapar en effektiv resursfördel-ning, och främjar å andra sidan integrering av marknaden med den underliggande tanken att företaginte bör tillåtas att på nytt skapa privata hinder mellan medlemsstaterna när statliga hinder med fram-gång har avskaffats.
G. Kommissionens nya inriktning i fråga om vertikala begränsningar, vilken domineras av en ekonomisk
analys och hänsyn till marknadskrafterna, innebär en väsentlig förändring av det tidigare Idash i formellthänseende mer sammanhållna Idash systemet, varför det är nödvändigt att inrätta instrument för att rätts-säkerheten inte skall påverkas.
H. Kommissionens riktlinjer avser endast vertikala avtal beträffande produktions- och distributionskedjor
för varor eller tjänster.
(1) EGT C 286, 22.9.1997, s. 347.
(2) EGT C 219, 30.7.1999, s. 422.
(3) ”Texter antagna under sammanträdet” av detta datum, punkt 9.
(4) EGT B 139, 24.12.1962, s. 2921.
(5) EGT L 336, 29.12.1999, s. 21.
(6) EGT C 270, 24.9.1999, s. 7.
(7) Skrivelse från ordföranden i utskottet för ekonomi och valutafrågor och från föredraganden till kommissionsledamot
Mario Monti om förslaget till gruppundantagsförordning beträffande tillämpningen av artikel 81.3 i EG-fördraget på
grupper av vertikala avtal och samordnade förfaranden, PE 229.816.C 41/20 SV 7.2.2001 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Onsdag 3 maj 2000
1. Parlamentet välkomnar kommissionens initiativ att offentliggöra riktlinjer beträffande tillämpningen
av artikel 81, eftersom företagen på så sätt förfogar över ett instrument som ger dem tillfälle att bedömavertikala avtal mot bakgrund av det sätt att genomföra den politik som kommissionen har givit till känna,
2. påpekar emellertid att företagens bedömning skulle kunna vara ännu bättre, om det i texten i rikt-
linjerna fanns hänvisningar till tidigare administrativa beslut och rättspraxis,
3. ansluter sig i grunden till kommissionens nya inriktning i fråga om vertikala restriktioner, i synnerhet
då den inför ekonomisk analys och hänsyn till marknadskrafterna som grundläggande faktorer för attavgöra effekterna på konkurrensen av avtal i fråga om distribution,
4. anser att den ändrade inriktningen kräver instrument för att rättssäkerheten inte skall påverkas, däri-
bland dessa riktlinjer som klargör kommissionens kriterium,
5. anser att riktlinjerna i allmänhet är klart och tydligt formulerade, men uppmanar kommissionen att
ändå ta hänsyn till följande synpunkter:
a) med avseende på tidsbegränsningen av vertikala avtal som innehåller en konkurrensklausul borde det i
punkt 147 i riktlinjerna förklaras mer och konkreta exempel borde ges om de fall där leverantören gör
viktiga investeringar till köparens fördel. I sådana fall är det Idash som kommissionen själv medger ipunkt 108 b och punkt 147 Idash berättigat att konkurrensklausulen har samma giltighetstid som perio-den för avskrivning av investeringarna,
b) i punkt 25 i riktlinjerna bör det förtydligas vad som skall förstås med ”potentiella konkurrerande före-
tag”. Denna bestämmelse skapar osäkerhet bland företag, särskilt som de inte alltid kan bedöma vilkaderas potentiella konkurrenter är. Konkreta exempel skulle kunna skapa klarhet,
c) i del 2 i riktlinjerna som handlar om agentavtal (punkterna 12-21) borde man ta hänsyn till dagens
ekonomiska verklighet som innebär att en agent för att kunna efterleva ett avtal på ett tillbörligt sättbåde måste ta en viss ekonomisk risk och dela kostnaderna för reklam; mot bakgrund av detta är detönskvärt att kommissionen reviderar punkt 17 i riktlinjerna. Det är nödvändigt att i punkt 17 i rikt-linjerna föreskriva att omständigheten att agenten betalar en liten del av reklamen inte skall påverkadet faktum att avtalet inte skall omfattas av artikel 81.1,
d) i punkt 20 i riktlinjerna tar kommissionen upp hur den skall bedöma klausuler om exklusiva agent-
avtal. Kommissionen förbigår därvid det faktum att de flesta agentavtal innehåller bestämmelser omexklusivitet utan att marknaden avskärmas genom detta. Detta bör komma till uttryck på ett bättre sätti punkt 20. Kommissionen bör även granska hur den skall kontrollera en eventuellt konkurrensbe-gränsande effekt av sådana bestämmelser. Kravet på rättssäkerhet för företagen kräver att man gårdjupare in på detta. Då klausuler om exklusiva agentavtal bedöms, bör kommissionen klargöra attendast sådana fall kommer att beivras, i vilka det till följd av ”näteffekten” på marknaden för agentur-avtal inte finns någon möjlighet för en inträdande näringsidkare att finna agenter som kan sälja hansprodukter,
e) i punkt 27 och tillhörande fotnot behandlar kommissionen villkoren för att vertikala avtal mellan en
sammanslutning av återförsäljare och dess medlemmar eller deras leverantör skall falla inom tillämp-ningsområdet. Kommissionen borde i riktlinjerna tydligt ange att, om endast ett begränsat antal åter-försäljare har en omsättning som knappt överstiger 50 miljoner euro, den allmänna bedömningenenligt artikel 81 i normalfallet inte kommer att skilja sig från den som görs i det fall då samtligamedlemmar respekterar omsättningstaket,
f) i punkt 40 anges vissa sedvanliga bruk bland leverantörer för att begränsa återförsäljning (användning
av andra etiketter eller serienummer); särskilt dessa bruk bör beivras, då de inte bara hindrar konkur-rensen, utan även regelmässigt används för att förhindra parallellimport i syfte att dela upp nationellamarknader,7.2.2001 SV C 41/21 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Onsdag 3 maj 2000
g) i punkt 49 måste villkoren klargöras för när konkurrensbegränsningsklausuler får överstiga fem år,
med undantag för de fall då leverantörerna tillgriper skenavtal (upplåtelse av tomträtt eller nyttjande-rätt, försäljning till leverantören med avtal om återköp etc.) för att förlänga avtalets giltighetstid ochbidra till att sluta marknaden,
h) då i stycke 84 marknaden för reservdelar berörs, specificeras att med avseende på tillämpningen av
förordningen om gruppundantag utgörs referensmarknaden av marknaden för originalutrustningen”med förbehåll för vad som föreskrivs i artikel 82”; det bör klargöras under vilka förutsättningar mark-naden för reservdelar av ett märke utgör en differentierad marknad (i den mening som avses i Hugin-målet) och artikel 82 således skall tillämpas, och under vilka förutsättningar marknaden för original-utrustningen skall anses utgöra referensmarknad; under alla omständigheter skall detta stycke sättas iförbindelse med vad som föreskrivs i punkt 38 e,
6. anmodar kommissionen att utvärdera tillämpningen av riktlinjerna efter en tid och att anpassa rikt-
linjerna med anledning av detta,
7. anmodar kommissionen att genomföra denna utvärdering senast efter fyra års tillämpning och att
offentliggöra resultaten av den liksom det eventuella förslaget om ändring av riktlinjerna i Europeiskagemenskapernas officiella tidning,
8. anser det vara lämpligt att kommissionen, i den mån som den av något skäl avviker från det hand-
lingsprogram som offentliggörs i föreliggande riktlinjer, informerar näringslivet om detta på ett lämpligtsätt,
9. uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till kommissionen och till rådet och medlems-
staternas parlament.C 41/22 SV 7.2.2001 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Onsdag 3 maj 2000