***** EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION 
Bryssel den 01 08.1995 
KOM(95)386 slutlig 
Förslag till 
RÅDETS FÖRORDNING 
om införandet av en slutgiltig antidumpningstull på import av skrivpapperskopiatorer 
med ursprung i Japan 
(framlagt av kommissionen) 

EXPLANATORY MEMORANDUM 
1. In August 1992, the Commission initiated a review under Articles 14 and 15 of 
Counci Regulation (EEC) No 2423/88(1), as last amended by Regulation (EC) 
No 522/94^, of the definitive anti-dumping measures introduced in February 1987 on 
imports of plain paper photocopiers (PPCs) originating in Japan. 
2. The review found that the existing anti-dumping duty has been effective in 
significantly reducing the volume of PPC imports from Japan. On the other hand, the 
remaining import volume still represented 26% of the Community market in the 
investigation period. Those imports were, on average, highly dumped and sold at 
prices in the Community that significantly undercut the prices of the Community 
industry for comparable models. Furthermore, the dumped imports have become 
particularly injurious in that they now consist, to a much larger degree than before, 
of large PPCs, which used to be sold mainly, and profitably, by the Community 
industry. The degree of undercutting on large PPCs was twice that of small PPCs As 
a result, the Community industry lost a large part of its market share of large PPCs 
to the dumped imports from Japan, and profitability declined considerably. On the 
whole, the Community industry could not be said to be in a better position than at the 
time of the original investigation, when the Council determined that material injury 
existed. 
3. The Commission proposes that the Council maintains the existing anti-dumping duty, 
at its current rates (which vary between 7.2% and 20%), for a new period of three 
years, until August 1998, and that it enlarges the product scope of the duty to include 
PPCs capable of operating at a speed of more than 75 copies per minute of A4 size 
paper. The maintenance of measures at their existing level and their extension to PPCs 
over 75 copies per minute is deemed necessary, but also sufficient, to counteract the 
injurious effects of dumping, especially on large PPCs. The limitation of the new 
measures to three years instead of the usual five years is considered justified by the 
exceptional length of the investigation, during which period the existing duty has 
remained in force. 
(i) OJNoL209, 2.8.1988, p. 1. 
(2) OJN0L66, 10.3.1994, p. 10. 
Förslag till 
RÅDETS FÖRORDNING 
om införandet av en slutgiltig antidumpningstull på import av skrivpapperskopiatorer 
med ursprung i Japan 
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING 
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, 
med beaktande av rådets förordning (EG) nr 3283/94 av den 22 december 1994 om skydd mot 
dumpad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen0*, senast ändrad 
genom förordning (EG) 1251/95(2), särskilt artikel 23 i denna, i vilken det fastställs att rådets 
förordning (EEG) nr 2423/88 av den 11 juli 1988 om skydd mot dumpad eller subventionerad 
import från länder som inte är medlemmar i Europeiska ekonomiska gemenskapen(3), senast 
ändrad genom förordning (EG) nr 522/94(4), skall fortsätta att gälla för förfaranden för vilka en 
utredning som pågick den 1 september 1994 inte har avslutats på dagen för ikraftträdandet av 
förordning (EG) 3283/94, 
med beaktande av rådets förordning (EEG) nr 2423/88, särskilt artiklarna 12, 14 och 15 i 
denna, 
med beaktande av det förslag som kommissionen inlämnat efter samråd med rådgivande 
kommittén, och 
med beaktande av följande: 
A. FÖRFARANDE 
1 Den 2 augusti 1985 meddelade kommissionen att ett antidumpningsförfarande skulle 
inledas beträffande import av fotokopiatorer med ursprung i Japan(5). En preliminär 
antidumpningstull infördes den 26 augusti 1986 genom kommissionens förordning (EEG) 
nr 2640/86(6). Den 24 februari 1987 införde kommissionen, genom förordning (EEG) nr 
535/87{7), en slutgiltig antidumpningstull på import av skrivpapperskopiatorer (nedan 
kallade PPC-apparater) med ursprung i Japan. Samtidigt godtogs ett åtagande(8) från en 
exportör, Kyocera, som hade lagt ner tillverkningen av PPC-apparater, att ge en 
kommissionen om exportören beslutade att återuppta exporten till gemenskapen. 
(1) EGT nr L 349, 31.12.1994, s. 1. 
(2) EGT nr L 122,2.6.1995, s.l. 
(3) EGT nr L 209, 2.8.1988, s. 1. 
(4) EGT nr L 66, 10.3.1994, s. 10. 
(5) EGT nr C 194,2.8.1985, s. 5. 
(6) EGT nr L 239, 26.8.1986, s. 5. 
(7) EGT nr L 54, 24.2.1987, s. 12. 
(8) Kommissionens beslut 87/135/EEG, EGT nr L 54, 24.2.1987, s. 36 
2. Sedan dessa åtgärder införts inleddes ett antal utredningar enligt artikel 13.10 i förordning 
(EEG) nr 2423/88 beträffande japanska exportörers tillverkning eller montering av PPC-
apparater i gemenskapen. Dessa utredningar medförde att kommissionen godtog åtaganden 
från exportörer vilkas PPC-modeller som tillverkats eller monterats i gemenskapen 
ursprungligen hade befunnits omfatta delar eller material av japanskt ursprung med ett 
vägt genomsnittsvärde på mer än 60 % av det sammanlagda värdet på alla delar eller allt 
material(9). 
3. Sedan kommissionen i augusti 1991 fört in ett tillkännagivande*10) om den nära 
förestående utgången av de gällande åtgärderna beträffande import från Japan, fick den 
en begäran om översyn från CECOM, Committee of European Copier Manufacturers, 
enligt uppgift på de producenters vägnar som stod för en större del av gemenskapens 
samlade produktion av PPC-apparater Denna begäran om översyn var begränsad till PPC-
apparater med en kapacitet av 75 kopior i A4-format i minuten. I överensstämmelse med 
artikel 15.3 i förordning (EEG) nr 2423/88 innehöll den bevis på att de gällande 
antidumpningsåtgärdernas upphörande skulle leda till att skada eller hot om skada återigen 
uppstår. Begäran om översyn omfattade också de åtaganden som erbjuds enligt artikel 
13.10 i förordning (EEG) nr 2423/88. 
Den 16 juli 1992 kompletterade CECOM sin begäran om översyn med en begäran om att 
PPC-apparater med en kopieringshastighet av mer än 75 A4-sidor i minuten också skulle 
ingå i översynen. Denna komplettering innehöll bevis på att sådana PPC-apparater med 
ursprung i Japan dumpades och därigenom förorsakade gemenskapsindustrin skada. 
4. Den 14 augusti 1992 meddelade kommissionen i ett tillkännagivande i Europeiska 
gemenskapemas officiella tidning(1,) att en översyn skulle inledas i enlighet med artiklarna 
14 och 15 i förordning (EEG) nr 2423/88. 
5 Kommissionen underrättade såväl de exportörer och importörer som man visste var 
berörda som företrädare för exportlandet och kända producenter i gemenskapen och gav 
de direkt berörda parterna tillfälle att skriftligen tillkännage sina åsikter och att begära 
tillfälle att muntligen fa yttra sig. 
6 Alla klagande producenter i gemenskapen besvarade frågeformuläret och tillkännagav sina 
synpunkter skriftligen. Dessutom lämnade Kodak Ltd, Hemel Hempstead, Förenade 
kungariket, vissa upplysningar. Nästan alla exportörer besvarade frågeformuläret 
tillsammans med sina närstående importörer och produktionsenheter i gemenskapen och 
tillkännagav sina synpunkter skriftligen. Den enda kända exportörer i Japan som inte 
besvarade frågeformuläret var Sanyo Electric Co., Osaka. Två andra japanska företag, 
(9) 
(10) 
(11) Rådets förordniong (EEG) nr 3205/88, EGT nr L 284, 19.10.1988, s.36. Kommissionens 
beslut 88/159 EEG, EGT nr L 284,19.10.1988, s.60. Kommissionens beslut 88/638/EEG, 
EGT nr L 355, 23.12 1988, s.66. Rådets förordning (EEG) nr 4017/88, EGT nr L 355, 
23 12.1988, s.l. Kommissionens beslut 89/116/EEG, EGT nr L 43, 15.2.1989, s 54. 
Rådets förordning (EEG) nr 359/89/EGT nr L 43, 15.2.1989, s.l. Kommissionens beslut 
89/309/EEG, EGT nr L 126, 9.5.1989, s.38. Kommissionens beslut 
90/47/EEG, EGT n r L 34, 6.2.1990, s.28. 
EGT nr C 222, 27.8.1991, s. 2. 
EGT nr C 207, 14.8.1992, s. 16. 
(12) Kyocera Corp., Kyoto och Fuji Xerox Co., Tokyo, tillkännagav att de inte hade exporterat 
PPC-apparater till gemenskapen under översynens utredningsperiod Kyocera Corp 
påpekade att företaget inte hade producerat några PPC-apparater sedan 1986 och bad att 
bli befriade från sitt åtagande att underrätta kommissionen i tid om det skulle återuppta 
exporten till gemenskapen(12). Även ett japanskt handelsföretag, Mitsui Co. Ltd., Tokyo, 
besvarade frågeformuläret. Tre oberoende importörer, Agfa Gevaert NV., Mortsel, 
Belgien, Infotech Europe B. V., 's-Hertogenbosch, Nederländerna och Lanier Europe B. V., 
Sassenheim, Nederländerna, besvarade frågeformuläret och tillkännagav sina synpunkter 
skriftligen. De parter som begärt tillfälle att fa yttra sig beviljades detta. 
Kommissionen sökte och verifierade alla upplysningar som den ansåg behövdes för ett 
fastställande och genomförde platsundersökningar vid följande företag: 
Klagande producenter i gemenskapen: 
Océ Nederland B.V., med huvudkontor och fabrik i Venlo, Nederländerna. 
Olivetti-Canon Industriale S.p.A., med huvudkontor och fabrik i Ivrea, Italien. 
Rank Xerox Ltd., med huvudkontor i Marlow, Förenade kungariket och fabriker i 
Mitcheldean, Förenade kungariket, i Verray, Nederländerna och i Lille, Frankrike. 
Producenter/exportörer i Japan: 
Canon Inc., Tokyo. 
Copyer Co. Ltd, Tokyo. 
Konica Corp., Tokyo. 
Matsushita Electric Industrial Corp., Osaka. 
Minolta Camera Co. Ltd. (numera under namnet Minolta Co. Ltd.), Osaka. 
- Mita Industrial Co., Osaka. 
Ricoh Co. Ltd., Tokyo. 
Sharp Corp., Osaka, 
Toshiba Corp., Tokyo. 
Närstående importörer i gemenskapen: 
Canon Deutschland GmbH, Neuss, Tyskland. 
Se fotnot 8. 
Canon France S.A., Le Blanc Mesnil, Frankrike. 
Canon (UK) Ltd., Wallington, Förenade kungariket. 
Develop Dr. Eisbein GmbH & Co., Gerlingen, Tyskland. 
Gestetner Holdings PCL, London, Förenade kungariket. 
Konica Bureautique S.A., Nanterre, Frankrike. 
Konica Business Machines International GmbH, Hamburg, Tyskland. 
Matsushita Business Machines (Europe) GmbH, Neumiinster, Tyskland. 
Minolta France S.A., Carrières-sur-Seine, Frankrike. 
Minolta GmbH Business Equipment Operation, Langenhagen, Tyskland. 
Minolta Italie s.r.l., Buccinasco, Italien. 
Minolta UK Ltd., Milton Keynes, Förenade kungariket. 
Mita Deutschland GmbH, Steinbach, Tyskland. 
Mita Europe B.V., Hoofddorp, Nederländerna. 
Mita Italia S.p.A., Agrate, Italien. 
NRG Italia S.p.A, Milano, Italien. 
NRG-Nashua France S.A., Créteil, Frankrike. 
Panasonic Deutschland GmbH, Tyskland. 
Panasonic Europe Ltd., Uxbridge, Förenade kungariket. 
Panasonic Italia S.p.A., Milano, Italien. 
Panasonic U.K. Ltd., Bracknell, Förenade kungariket. 
Ricoh Deutschland GmbH, Eschborn, Tyskland. 
Ricoh Europe B.V., Amstelveen, Nederländerna. 
Ricoh France S.A., Neuilly-sur-Seine, Frankrike. 
Ricoh Italia, S.p.A., Verona, Italien. 
Selex Europe B.V., Amstelveen, Nederländerna. 
- Selex Italia S.p.A., Milano, Italien. 
Selex (UK) Ltd., Croydon, Förenade kungariket. 
Sharp Electronics (Europe) GmbH, Hamburg, Tyskland. 
Sharp Electronics (UK) Ltd., Manchester, Förenade kungariket. 
Toshiba Europa GmbH, Neuss, Tyskland. 
Toshiba Informationssysteme (Deutschland) GmbH, Neuss, Tyskland. 
Toshiba Information Systems (UK) Ltd., Weybridge, Förenade kungariket. 
- Toshiba Systèmes (France) S.A., Puteaux, Frankrike. 
Oberoende importörer i gemenskapen: 
Agfa Gevaert NV., Mortsel, Belgien. 
8. Dumpningsutredningen omfattade tiden från och med den 1 juli 1991 till och med den 
30 juni 1992 (utredningsperioden). 
9. På grund av den ovanliga komplexiteten hos ett antal juridiska, tekniska och politiska 
frågor som behandlades vid utredningen och den mycket stora mängden data och 
uppgifter som de berörda parterna lämnat och som ofta krävde en förlängning av 
tidsfristerna, överskred utredningen betydligt den ettårsperiod som rekommenderas för 
utredningar i artikel 7.9 a i förordning (EEG) nr 2423/88. Av liknande anledningar hade 
det också redan tagit kommissionen nära sex månader efter utgången av de ursprungliga 
åtgärdernas femåriga giltighetstid, den 24 februari 1992, att inleda denna översyn I 
enlighet med artikel 15.3 i förordning (EEG) nr 2423/88 har de ursprungliga åtgärderna 
fortsatt varit i kraft under hela denna period. 
10. Samtliga berörda parter informerades om de viktigaste uppgifter och överväganden på 
grundval av vilka man avsåg att rekommendera ett införande av slutgiltiga åtgärder. De 
beviljades också en tidsfrist inom vilken de kunde lämna synpunkter på dessa uppgifter. 
B PRODUKT SOM OMFATTAS AV UTREDNINGEN OCH LIKADAN 
PRODUKT 
1. Berörd produkt 
11. I enlighet med artikel 7.9 b i förordning (EEG) nr 2423/88 fortsätter det 
antidumpningsförfarande som inleddes den 2 augusti 1985 om import av foto-kopierings­
apparater med ursprung i Japan så länge som giltighetstiden för åtgärderna inte har gått 
ut eller de har upphört att gälla eller avbrutits. Förfarandet förorsakar därför ingen ändring 
av den berörda produkten. Produkten beskrevs som en "fotokopieringsapparat med 
inbyggt optiskt system", "som utgörs av fyra huvudbeståndsdelar, nämligen 
bildbehandling, fotoledning eller framkallning, överföring eller fixering samt 
pappersmatningssystem"(13), eller i korta ordalag "skrivpapperskopiator (PPC-apparat)"<U) 
12. Som man kan se av namnet används inte belagt papper utan vanligt skrivpapper för 
framställning av kopior. PPC-apparater har numera nästan helt ersatt kopiatorer för belagt 
papper i vanliga tillämpningar Medan det i kopiatorer för belagt papper används en 
direktprocess för att överföra originaldokumentets bild till ett kemiskt behandlat 
pappersark bygger man i PPC-apparater på en indirekt process genom vilken det optiska 
systemet (som huvudsakligen består av en ljuskälla, en kondensator, linser, speglar, 
prismor eller en uppsättning optiska fibrer) projicerar originalets bild till en ljuskänslig 
yta (vanligen en trumma eller plåt). Därefter framkallas bilden (ofta med hjälp av 
färgpulver), överförs till vanligt papper (vanligtvis med hjälp av ett elektrostatiskt fält) 
och fixeras på detta (genom värme eller tryck). Kopiatorer för belagt papper eller 
direktprocesskopiatorer, enligt KN-nummer 9009 11 00, är därför en annan produkt än 
de PPC-apparater som omfattas av förfarandet 
PPC-apparater består ofta av flera separata moduler som inte sätts samman förrän på plats 
hos kunden. I sådana fall är alla modulerna beståndsdelar i PPC-apparaten, oavsett om 
de importeras tillsammans eller var för sig, såvida de inte kan karakteriseras som rent 
optisk utrustning som inte ingår i PPC-apparatens standardutförande. 
13. Ovanstående produktbeskrivning för PPC-apparater medför att digitala kopiatorer (svart­
vita eller fullfärgskopiatorer) inte utgörprodukter som omfattas av förfarandet. Även om 
den avsökare som används i digitala kopiatorer för avläsning av originalet kan betraktas 
som ett optiskt system projicerar digitala kopiatorer inte någon bild på en ljuskänslig yta 
utan efter det att bildbehandlaren har omvandlat originalbilden till digitala signaler, sätter 
den ihop den igen till en ny bild, med eller utan förändringar i originalbilden. Det är 
denna nya bild som med hjälp av laser överförs till en ljuskänslig yta. När digitala 
kopiatorer är anslutna till datorer är de inte ens beroende av ett originaldokument som 
indata. 
2. Produkt som omfattas av utredningen 
14. När det gäller produktområdet kan en översyn omfatta hela den produkt som omfattas av 
förfarandet. Med tanke på denna översyn ansågs det dock inte nödvändigt att undersöka 
ett antal produkttyper för vilka undantag från de ursprungliga åtgärderna redan medgivits 
och vilka gemenskapsindustrin inte begärde skulle ingå i översynen. Dessa bestod av 
analoga fullfärgskopiatorer, läsare-skrivare för mikrokort och mikrofilmskrivare, 
skrivtavlekopiatorer och storformatkopiatorer som kan göra kopior i A2-format och större 
från original som är större än A2-format(15). Detta innebär att PPC-apparater med 
tilläggsfärg, som endast återger ett fatal färger för att dra uppmärksamheten till vissa delar 
av ett dokument, och PPC-apparater för A2-format, som gör kopior i A2-format (men inte 
större) från original i A2-format eller större, inte ingick i översynen. 
(13) Se meddelande om förfarandets inledande, se fotnot 5. 
(,4) Se punkt 1 i förordning (EG) nr 2640/86, se fotnot 6. 
(I5) Se produktbeskrivningarna i artikel 1.4 i rådets förordning 8EEG) nr 535/87. 
8 
15. PPC-apparater med en kopieringshastighet av mer än 75 A4-sidor i minuten togs med i 
översynen på gemenskapsindustrins begäran. Dessa produkter är helt klart PPC-apparater 
enligt definitionen i produktbeskrivningen för förfarandet(16). Den enda anledningen till 
att de undantogs från de ursprungliga åtgärderna var att sektorerna 5 och 6 inte 
importerades från Japan och sektor 6 inte producerades av gemenskapsindustrin vid tiden 
för den ursprungliga utredningen(17). I sin kompletterande begäran om översyn lämnade 
CECOM tillräckliga bevis på att PPC-apparater tillhörande sektor 5 sedan dess hade 
importerats från Japan till dumpade priser och förorsakade skada för den klagande 
gemenskapsindustrin, som producerade i de närliggande sektorerna 4 och 6, vilket 
motiverade att PPC-apparater med en kapacitet på över 75 A4-kopior i minuten skulle tas 
med i översynen. 
Flera exportörer och importörer framförde synpunkter på detta medtagande De 
protesterade mot uppfattningen att produktområdet för en översyn enligt artikel 15 kan 
vara lika omfattande som produktdefinitionen för förfarandet och ansåg att en sådan 
översyn borde begränsas till de produkttyper som omfattades av åtgärderna. Vissa 
produkttypers konstruktion, produktion och marknadsföring utvecklas ofta med tiden med 
nya typer som i grunden fortfarande är samma produkt. För PPC-apparater, till exempel, 
har marknaden utvecklats mot mera produktiva, större och snabbare typer av apparater 
vilkas grundläggande egenskaper dock fortfarande är de samma. Om kommissionen 
hindrades från att undersöka nya typer av samma produkt i en översyn enligt artikel 15 
bara därför att de typerna ännu inte producerats då den ursprungliga utredningen ägde 
rum, skulle det bli nödvändigt att inleda ett nytt förfarande. 
Att genomföra två skilda förfaranden för samma produkt med ursprung i samma land 
skulle vara ologiskt, strida mot det system som förutses enligt förordning (EEG) nr 
2423/88 och medföra orimliga resultat. För PPC-apparater från Japan inleddes och 
genomfördes översynen av de gällande åtgärderna enligt artikel 15 även i enlighet med 
artikel 14 på grundval av uppfattningen att artikel 15 bör och faktiskt endast kan läsas 
tillsammans med artikel 14. Översyn av de gällande åtgärderna enligt dessa bestämmelser 
kan innebära att dessa åtgärder ändras. Om de gällande åtgärderna, efter översyn, inte kan 
ändras så att de också omfattar de nya typerna av samma produkt skulle verkan av dessa 
åtgärder försämras. 
(17) (16) Se t.ex. artikel 1.4 första strecksatsen i rådets förordning (EEG) nr 535/87, som refererar 
till produkterna som en del av "de varor som beskrivs i punkt 1". Punkt 1 omfattar 
"skrivpapperskopiatorer som innehåller ett optiskt system". 
De sektorindelningar som används i denna översyn är de allmänt vedertagna 
sektorindelningarna i Dataquest som gällde i juli 1992 enligt följande: 
Bordskopiator upp till 12 kopior i minuten, basutrustad. 
Sektor 1 upp till 20 kopior i minuten, utrustade med funktioner som 
förminskning/förstoring, zoom. 
Sektor 2 21-30 kopior i minuten. 
Sektor 3 31-44 kopior i minuten. 
Sektor 4 45-59 kopior i minuten. 
Sektor 5 70-90 kopior i minuten. 
Sektor 6 91 eller flera kopior i minuten. 
Flera exportörer påpekade också att kommissionen inte hade samrått igen med rådgivande 
kommittén under tiden mellan det att CECOM kompletterade sin begäran om översyn och 
till det att översynen inleddes. Förfarandet för PPC-apparater som importeras från Japan 
omfattar dock alla typer av apparater, oavsett deras kopieringshastighet, och samråd med 
rådgivande kommittén ägde rum i vederbörlig ordning beträffande kommissionens 
grundläggande förslag att inleda en översyn enligt artikel 15 beträffande detta förfarande 
De exakta parametrarna för utredningen diskuterades inte i samband med detta, men det 
angavs tydligt i meddelandet om förfarandets inledande, och det faktum att PPC-apparater 
med en kapacitet på mer än 75 kopior i minuten tagits med diskuterades därefter i 
Rådgivande kommittén vid flera tillfällen innan några slutsatser drogs om eventuella 
åtgärders omfattning. Enskilda parter har egna omfattande rättigheter för förfaranden och 
alla synpunkter som de lämnat under utredningens gång beträffande produkttyper som 
omfattades av utredningen och av eventuella åtgärder beaktades noggrant innan några 
slutsatser drogs. 
3 Likadan produkt 
16. Då det gäller frågan huruvida PPC-apparater som de japanska producenterna och 
exportörerna i fråga sålde på den japanska marknaden och i gemenskapen utgör en 
likadan produkt som de PPC-apparater som gemenskapsindustrin sålde i gemenskapen, 
fastställdes det under utredningens gång att de grundläggande tekniska egenskaperna 
(enligt definitionen i punkterna 11 och 12 ovan) för alla de PPC-apparater som ingick i 
utredningen var i hög grad eller mycket lika enligt artikel 2.12 förordning (EEG) 
2423/88 I fråga om tillämpning konkurrerar i varje fall PPC-apparater i närliggande 
sektorer, men inte nödvändigtvis bara dessa, inbördes om samma användare och bör anses 
som likadana produkter. 
17. Japanska PPC-apparater i sektor 5, som inte producerades av gemenskapsindustrin under 
utredningsperioden, ansågs vid ovanstående analys vara likadana produkter som modeller 
i sektor 4 och sektor 6, vilka gemenskapsindustrin däremot producerade. I synnerhet en 
av exportörerna hävdade att det inte fanns någon konkurrens mellan japanska PPC-
apparater i sektor 5 och PPC-apparater i sektor 4 och sektor 6 som gemenskapsindustrin 
producerade, särskilt på grundval av påstådda skillnader i kopieringshastighet, kopievolym 
och användningsområde. Under utredningens gång konstaterades det dock att den faktiska 
månatliga kopievolymen för gemenskapsindustrins PPC-apparater i sektor 4 ofta var 
nästan den samma som kopievolymen för japanska PPC-apparater i sektor 5. Dessutom 
var ofta kopieringshastigheten för de sistnämnda inte särskilt mycket högre i komplexa 
tillämpningar, t.ex. dubbelsidig kopiering, än hastigheten hos gemenskapsindustrins PPC-
apparater i sektor 4. Då det gäller användningsområden kunde ingen grundläggande 
skillnad konstateras mellan gemenskapsindustrins modeller i sektor 4 och japanska 
modeller i sektor 5. Beträffande gemenskapsindustrins PPC-apparater i sektor 6 kan det 
hända att dessa är mer ekonomiska än japanska PPC-apparater i sektor 5 när de används 
i reproduktionscentraler med stora kopievolymer. Inga övertygande bevis lämnades dock 
på att japanska PPC-apparater i sektor 5 inte också kan användas, om än mindre 
effektivt, för hantering av stora kopievolymer, oavsett om det sker centraliserat i en 
reproduktionscentral eller decentraliserat, i kontorskorridorerna. Förvisso finns det för 
kunder med kopievolymer som är stora eller mycket stora en verklig valmöjlighet mellan 
PPC-apparater i sektor 5 och sektor 6. Vidare lämnade en annan japansk exportör bevis 
på det förelåg hård konkurrens, särskilt i samband med stora anbud och offerter, mellan 
ett "centraliserat" hårdvarupaket med PPC-apparater i sektor 6, som gemenskapsindustrin 
10 
erbjuder för att möta kundernas kopieringsbehov, och ett "decentraliserat" hårdvarupaket 
med PPC-apparater i sektor 5 och sektor 4, som japanska företag erbjuder för att möta 
exakt samma kopieringsbehov. I detta avseende sträcker sig konkurrensen mellan PPC-
apparater till och med över närliggande sektorer. På det hela taget har därför den starka 
tillväxten i försäljningen av PPC-apparater i sektor 5 områden kunde ingen grundläggande 
skillnad konstateras mellan gemenskapsindustrins modeller i sektor 4 och japanska 
modeller i sektor 5. Beträffande gemenskapsindustrins PPC-apparater i sektor 6 kan det 
hända att dessa är mer ekonomiska än japanska PPC-apparater i sektor 5 när de används 
i reproduktionscentraler med stora kopievolymer. Inga övertygande bevis lämnades dock 
på att japanska PPC-apparater i sektor 5 inte också kan användas, om än mindre 
effektivt, för hantering av stora kopievolymer, oavsett om det sker centraliserat i en 
reproduktionscentral eller decentraliserat, i kontorskorridorerna. Förvisso finns det för 
kunder med kopievolymer som är stora eller mycket stora en verklig valmöjlighet mellan 
PPC-apparater i sektor 5 och sektor 6. Vidare lämnade en annan japansk exportör bevis 
åtminstone delvis skett på bekostnad av försäljningen av PPC-apparater i sektor 4 och 
sektor 6 så tillvida att kunder med ett behov av så betydande kopievolymer, i avsaknad 
av modeller i sektor 5, vanligtvis inte kunnat avstå från att köpa en PPC-apparat utan 
varit tvungna att köpa antingen en modell i sektor 4 eller en i sektor 6. 
Då det gäller japanska PPC-apparater i sektor 6 hade ett japanskt företag redan börjat 
exportera en sådan modell från Japan till gemenskapen och börjat saluföra den där under 
översynens utredningsperiod. Vid denna analys visade sig den importen konkurrera med 
gemenskapsindustrins PPC-apparater i sektorerna 6 och 4. 
18. Japanska bordskopiatorer, vilka är de minsta PPC-apparaterna på marknaden, som inte 
tillverkades av gemenskapsindustrin under utredningsperioden bör anses som en likadan 
produkt som de PPC-apparater i sektor 1 som tillverkades av gemenskapsindustrin. Dessa 
båda sektorer sammanfaller då det gäller kopieringshastigheten, så att den enda skillnad 
som återstår emellan dem är att PPC-apparater i sektor 1 har en benägenhet att ha flera 
funktioner, t.ex. möjlighet till förminskning eller förstoring, och ibland en större 
kopievolymkäpacitet. När de tekniska skillnaderna är små beror konsumentens val i hög 
grad på prissättningen. 
C GEMENSKAPSINDUSTRIN 
1. Inledning 
19. En viktig fråga i denna översyn var av två anledningar huruvida det fanns någon 
gemenskapsindustri och, i så fall, vilka producenter som ingick i denna. I fråga om 
förfarandet måste de berörda parter som begärde översyn enligt artikel 15 i förordning 
(EEG) nr 2423/88, enligt punkt 3 i denna artikel, visa att åtgärdernas upphörande återigen 
skulle medföra skada eller hot om skada för gemenskapsindustrin. Formellt måste 
sannolikheten för att skada eller hot om skada återigen uppstår vid översynen bedömas 
i förhållande till gemenskapsindustrin i enlighet med definitionen i artikel 4.5 i förordning 
(EEG) nr 2423/88. Vissa exportörer och importörer ifrågasatte om den klagande som 
begärde översynen företrädde gemenskapsproducenter vilkas gemensamma produktion av 
PPC-apparater utgjorde den större delen av gemenskapens samlade produktion av PPC-
apparater enligt artikel 4.5 och därför om bedömningen av skada borde begränsas till 
dessa producenter 
11 
2. Gemenskapsindustrin i den ursprungliga utredningen 
20. Då förfarandet beträffande PPC-apparater påbörjades i augusti 1985 bestod 
gemenskapsindustrin av fem producenter: Develop Dr Eisbein GmbH, Tyskland, Océ 
Nederland B.V., Nederländerna, Ing. C. Olivetti & C. S.p.A, Italien, Rank Xerox Ltd, 
Förenade kungariket och Nederländerna samt Tetras SA, Frankrike. Tillsammans bildade 
de CECOM. I maj 1986 förvärvades majoriteten av aktienia i Develop av en av de 
japanska exportörerna och Develop uteslöts från gemenskapsindustrin med tanke på 
fastställandet av skada vid den ursprungliga utredningen. Även japanska dotterbolag som 
tillverkade fotokopiatorer i gemenskapen uteslöts(18). I november 1986 övertog en annan 
japansk exportör en mindre aktieandel i Tetras, vilket inte förhindrade att Tetras kvarstod 
som en del av gemenskapsindustrin<19). Sedan dess har dock Tetras slutat att producera 
och sälja PPC-apparater. 
Beslutet vid den ursprungliga utredningen att godta Rank Xerox, Océ och Olivetti som 
en del av gemenskapsindustrin fattades trots att de alla tre importerade en del av sitt 
sortiment av PPC-apparatmodeller från Japan. Dessutom hade Rank Xerox ett 
aktieinnehav på 50 % hos en av de japanska exportörerna och en relativt låg andel av 
gemenskapens mervärde för sin produktion av små PPC-apparater i Förenade kungariket 
Rådets slutsatser om gemenskapsindustrin vid den ursprungliga utredningen, både då det 
gäller att behålla de klagande företagen som en del av gemenskapsindustrin och att 
utesluta de japanska dotterbolagen med tillverkning i gemenskapen från 
gemenskapsindustrin, godkändes av EG-domstolen(20). Domstolen betonade därvid att 
gemenskapsmyndigheterna i detta avseende skulle använda en bedömningsmarginal, från 
fall till fall, med hänsyn till alla relevanta fakta. 
3. Gemenskapsindustrin i översynen 
21. Begäran om översyn lämnades på CECOM:s tre återstående medlemmars vägnar, dvs 
Rank Xerox, Océ och Olivetti. 
22. Rank Xerox krav på att vara en del av gemenskapsindustrin har stärkts sedan den 
ursprungliga utredningen. Företaget varken importerade eller sålde PPC-apparater från 
Japan till gemenskapen under översynens utredningsperiod Det ökade signifikant graden 
av gemenskapsmervärde för sin produktion av små PPC-apparater i Förenade kungariket 
Dess företagsomfattande gemenskapsmervärde, inbegripet tillverkning av snabba PPC-
apparater i Frankrike, var också avsevärt högre än vid den ursprungliga utredningen och 
låg på en sådan nivå att dess gemenskapsursprung ligger utom allt tvivel. Rank Xerox 
skall därför fortfarande anses som en del av gemenskapsindustrin. 
(20) <l8) Se punkt 62 i kommissionens förordning (EEG) nr 2640/86, se fotnot 6. 
(19) Se punkt 68 i rådets förordning (EEG) nr 535/87, se fotnot 7. 
Se t.ex. mål 156/87, Gestetner Holdings PCL/rådet och kommissionen, [ 1990] ECR1-781, 
41-61. 
12 
23. Efter den ursprungliga utredningen har Océ bibehållit en betydande produktionsnivå inom 
sektorerna med snabbare kopiatorer, med ett mycket högt gemenskapsmervärde som 
garanterar gemenskapsursprung. Företaget lyckades dock inte utöka sitt egentillverkade 
produktsortiment till sektorerna med långsammare kopiatorer, där det fortfarande försörjs 
på grundval av ett OEM-arrangemang (original equipment manufacturing) med ett 
japanskt företag. Dessa OEM-apparater utgör en mindre, dock inte obetydlig, del av Océs 
omsättning av PPc-apparater i gemenskapen. Under översynen konstaterades det 
emellertid att det numera är ganska vanligt att producenterna, även de japanska, köper 
delar av det omfattande produktsortiment som konsumenterna kräver från andra 
producenter. Under översynens utredningsperiod levererades dessutom det stora flertalet 
av Océs -OEM-apparater inte längre från Japan utan från ett tredje land (vars rätta 
ursprung har bekräftats) som inte omfattades av översynen. Antalet PPC-apparater som 
Océ importerar från Japan har därför minskat kraftigt sedan den ursprungliga utredningen. 
Liksom i den ursprungliga utredningen kunde alltså Océ anses som en del av 
gemenskapsi ndustri n. 
24. 1987 flyttade Olivetti hela sin PPC-apparatproduktion till ett nyetablerat samriskföretag 
med Canon, Olivetti-Canon Industriale (OCI), i den gamla Olivettianläggningen i Ivrea 
i Italien. I detta samriskföretag innehar Olivetti hälften av aktierna plus en. Olivettis 
ställning som medlem i CECOM klargjordes genom ett brev från OCI den 15 oktober 
1992 i vilket det bekräftades att OCI, genom ett beslut fattat av styrelsen den 22 juni 
1992, bemyndigade OCI att företräda OCI vid detta antidumpningsförfarande. OCI 
tillverkar PPC-apparater i sektor 1 som säljs via Olivettis och Canons försäljningskanaler. 
Gemenskapsmervärdet för dessa PPC-apparater är tillräckligt för att säkerställa 
gemenskapsursprung. 
Översynen visade att det snarare var OCI än Olivetti som borde anses som "producent" 
av PPC-apparater enligt artikel 4.5 i förordning (EEG) 2423/88. OCI är en självständig 
rättslig enhet som har ansvaret för den faktiska tillverkningen av PPC-apparater. Olivetti 
är en betydande, men inte dominerande, aktieägare i detta företag. Det är en av OCI:s två 
försäljningskanaler och dess rättsliga företrädare vid översynen. Olivetti "producerar" 
dock inte själva PPC-apparater. 
Det ansågs inte vara nödvändigt att utesluta OCI från gemenskapsindustrin. Visserligen 
ägs 50 % av aktierna i OCI minus en av Canon, som är ett av de företag som exporterar 
de PPC-apparater som ingick i översynen från Japan. Det fanns dock ingen anledning att 
tro att OCI, som styrs gemensamt av Canon och Olivetti och krävde det skydd som 
erbjuds genom förordning (EEG) 2423/88 mot import av PPC-apparater från Japan, som 
inte importerade några PPC-apparater från Japan och var helt samarbetsvilligt vid 
översynen, på något sätt skulle ha uppträtt annorlunda än Rank Xerox eller Océ eller på 
något sätt som skulle ha gjort utredningsresultaten felaktiga eller otillförlitliga. 
Det var dock nödvändigt att begränsa fastställandet av skada för OCI till produktionen 
för Olivettis försäljningskanal och den försäljning som skett genom denna. Anledningen 
till detta var att Canon inte lämnade de upplysningar som behövdes för att kommissionen 
skulle kunna undersöka OCI:s försäljning genom Canons försäljningskanal och att 
försäljningssiffrorna från Canon, som är en av exportörerna av PPC-apparater från Japan, 
i alla fall inte kunde beaktas i denna översyn för att fastställa skada som förorsakats 
gemenskapsindustrin. I Olivettis fall var de PPC-apparater företaget sålde i gemenskapen 
13 
under utredningsperioden inte av japanskt ursprung fastän den största delen av dem kom 
från Canon, i enlighet med den vanliga handelsstrategin att erbjuda ett komplett sortiment 
av modeller I varje fall lämnades försäljningstransaktioner mellan OCI och Olivetti utan 
avseende eftersom de var överföringar mellan närstående parter och uppgifter om 
produktionskostnad för och försäljning av OCI-producerade PPC-apparater frän Olivetti 
till oberoende kunder fastställdes genom verifikation 
25. Sedan slutgiltiga antidumpningstullar införts på import av PPC-apparater från Japan år 
1987 anlade så gott som alla de japanska exportörerna produktionsanläggningar, eller 
utökade sina produktionsanläggningar, i gemenskapen (i Frankrike, Förenade kungariket 
och Tyskland). I motsats till OCI är alla dessa produktionsanläggningar i gemenskapen 
hel- eller majoritetsägda av japanska exportörer av PPC-apparater och ingen av dessa var 
delaktiga i anhållan om översyn. Eftersom översynen gällde import från Japan ansågs det 
att dessa produktionsanläggningar, vilkas handelspolitik fastställdes av moderbolagen i 
Japan, vilka ingick i utredningen och inte stödde denna anhållan om översyn, måste 
uteslutas från gemenskapsindustrin eftersom deras politik visade sig vara en annan än den 
som fördes av de producenter i gemenskapen som inte hade affärsförbindelser med 
japanska exportörer hade. 
4 Slutsats om gemenskapsindustrin 
26. Slutligen utgjordes vid denna utredning gemenskapsindustrin av Océ, OCI och Rank 
Xerox. Dessa gemenskapsproducenters produktion, för OCI:s del begränsad till den del 
som producerades för och såldes genom Olivetti, utgjorde nästan hela den samlade 
gemenskapsproduktionen av den likadana produkten, mot bakgrund av att de 
produktionsanläggningar som var majoritetsägda av japanska exportörer vid denna 
översyn måste uteslutas från gemenskapsindustrin. Detta uteslutande medförde att deras 
produktion av PPC-apparater i gemenskapen, oavsett om den hade tillräckligt stort 
gemenskapsmervärde för att fa ursprungsstatus i gemenskapen eller ej, inte kunde räknas 
som gemenskapsproduktion och inte heller kunde de räknas som gemenskapsproducenter 
enligt artikel 4.5 i förordning (EEG) 2423/88 vid denna översyn. 
Gemenskapsproduktionen var produktion från gemenskapsindustrin och andra producenter 
i gemenskapen som inte uteslutits men som valt att inte stödja anhållan om översyn Den 
enda andra möjliga gemenskapsproducenten vid denna översyn var Kodak,med en fabrik 
i Tyskland. Fastän Kodak lämnade uppgifter som svar på kommissionens frågeformulär 
deltog företaget inte i utredningen som en del av gemenskapsindustrin och det är tveksamt 
om dess begränsade verksamhet avseende PPC-apparater i gemenskapen skulle kunna 
betecknas som produktion. Mängden berörda PPC-apparater var i vilket fall som helst 
ganska liten. 
14 
D DET RÅDANDE LÄGET PÅ GEMENSKAPSMARKNADEN 
1. Inledning 
27. För att fastställa om utgången av de gällande åtgärderna återigen skulle medföra 
dumpning och skada eller hot om skada var det till att börja med nödvändigt att 
undersöka det rådande ekonomiska läget hos gemenskapsindustrin. Denna analys består 
av tre delar. Den första delen summerar kortfattat gemenskapsindustrins ekonomiska läge 
vid tiden för den ursprungliga utredningen. I den andra delen analyseras lägets utveckling 
mellan 1988 och utgången av utredningsperioden detaljerat. Slutligen jämförs den senaste 
utvecklingen med läget vid tiden för den ursprungliga utredningen och en slutsats dras 
om gemenskapsindustrins aktuella ekonomiska läge. 
2. Läget för gemenskapsindustrin vid tiden för den ursprungliga undersökningen 
28. Under den ursprungliga utredningsperioden (1 januari 1985 - 31 juli 1985) hade 
gemenskapsindustrins marknadsandel inom gemenskapen för egentillverkade PPC-
apparater fallit från 21 % år 1981 till 11,2 %. Under prissättning i form av försäljning av 
modeller med flera funktioner som importerats från Japan till priser som var jämförbara 
med eller lägre än priserna för modeller med färre funktioner från gemenskapsindustrin. 
Priserna föll kraftigt. Gemenskapsindustrins lönsamhet på PPC-apparater hade minskat 
från 8 % nettovinst före skatt år 1983 till 4 % under utredningsperioden medan 
normalvinsten för gemenskapsindustrin hade fastställts till 12 %. Med hänsyn till detta 
ansåg rådet att det förelåg väsentlig skada för gemenskapsindustrin. 
3. Det aktuella läget för gemenskapsindustrin 
Indelning 
29. De uppgifter för gemenskapsindustrin som analyseras nedan gäller för tiden från 1988 till 
utgången av översynens utredningsperiod (1 juli 1991 - 30 juni 1992). De hör till 
gemenskapsindustrins egentillverkade PPC-apparater. Renovering (omarbetning av 
befintliga modeller som tagits tillbaka från fältet för att återinsättas på marknaden) ingick 
i uppgifterna. Uppgifterna för OCI begränsades till produktion för och försäljning genom 
Olivetti. 
Produktion, produktionskapacitet, kapacitetsutnyttjande, lager 
30. Gemenskapsindustrins produktion minskade med 16 %, från 226 480 enheter år 1988 till 
190 375 enheter under utredningsperioden. Under samma tid minskade 
gemenskapsindustrin sin produktionskapacitet med 29 %. Till följd av detta förbättrades 
kapacitetsutnyttjandet under utredningsperioden med 13 %, till en nivå på 81 % baserat 
på 8 timmars enskiftsarbete. Lagren ökade med 7 %. 
15 
Sysselsättning, investeringar, F oil-kostnader 
31. Antalet fabriksanställda som arbetade inom gemenskapsindustrin ökade med 13 %, vilket 
visade en stegvis övergång till tillverkning av större och mera invecklade PPC-apparater 
och miljöhänsyn som medför en högre grad av renovering av befintliga modeller, vilket 
är förhållandevis arbetsintensivt. Den totala sysselsättningsnivån ökade med 4 %, till 
sammanlagt 16 549 personer under utredningsperioden (undantaget leverantörer till 
gemenskapsindustrin). Gemenskapsindustrins investeringsnivå minskade från 3 % av 
omsättningen 1988 till 2,7 % under utredningsperioden. Under samma tid ökade 
kostnaderna för FoU från 5,3 % av omsättningen till 5,4 %. 
Försäljningsvolym och marknadsandelar 
32. Antalet enheter som gemenskapsindustrin släppt ut på marknaden minskade med 1%, frän 
141 477 enheter till 140 186 enheter, på en gemenskapsmarknad som expanderade med 
24 %. Gemenskapsindustrins marknadsandel minskade följaktligen med en femtedel, från 
15,4 % till 12,4 %, mätt i enheter. Vid en vägning av antalet enheter som släppts ut på 
marknaden efter deras kopievolym, vilket tar hänsyn till skillnader mellan små och stora 
PPC-apparater, var gemenskapsindustrins marknadsandel under utredningsperioden 
fortfarande 29 % fastän den sjunkit med en sjättedel, från 34,4 % år 1988. Särskilt 
anmärkningsvärd var minskningarna av gemenskapsindustrins marknadsandel i 
gemenskapen för medelstora PPC-apparater, där den tidigare hade en stark ställning på 
marknaden och som utgjorde en betydande vinstkälla. I sektor 4, till exempel, minskade 
gemenskapsindustrins marknadsandel från 64,4 % år 1988 till 42,1 % under 
utredningsperioden, ett dramatiskt fall på en tredjedel. 
Prisutveckling 
33 Mätningen av prisutvecklingen över tiden för PPC-apparater i gemenskapen har i viss 
mån tvingats bli hypotetisk på grund av bristande uppgifter om de faktiska 
försäljningspriserna (i motsats till listpriserna) för åren före utredningsperioden, den 
snabba följden av PPC-apparatmodeller med funktionsändringar och behovet att ta hänsyn 
till utvecklingen av produktionskostnaderna, inflationen och växelkurserna. Man kandock 
konstatera att mellan 1988 och utredningsperioden introducerade japanska företag vid ett 
antal tillfallen nya modeller med fler funktioner, eller mer avancerade funktioner, till 
listpriser som låg under de gamla modellernas listpriser. Vid andra tillfallen låg 
listpriserna fast i flera år trots inflationen och uppskrivningen av yenen 
Beträffandegemenskapsindustrin noterade ett företag minskningar på mellan 21 och 29 % 
i listpriserna under tiden mellan 1988 och utredningsperioden och ett annat 
företagminskningar på 24 % i intäkterna från kontrakt baserade på pris per kopia för 
inflationen. Den tredje gemenskapsproducenten uppvisade en kombinerad minskning och 
ökning av listpriset, med minskningen mer koncentrerad till modellerna i de lägre 
sektorerna. Allt som allt verkar det därför som det har förekommit en nedåtgående 
prisspiral, där de flesta, för att inte säga alla företag har varit delaktiga och som medfört 
ett prisfall. 
16 
Lönsamhet 
34. Detta prisfall avspeglas i gemenskapsindustrins lönsamhetsutveckling. Medan 
gemenskapsindustrins omsättning av egentillverkade PPC-apparater ökade med 3 % från 
1988 och fram till utredningsperioden minskades dess avkastning på denna försäljning 
med 76%, från en vägd genomsnittsnivå på 11,1% år 1988 till 2,7% under 
utredningsperioden. Lönsamheten för gemenskapsindustrins samlade 
fotokopiatorverksamhet, inbegripet service, förbrukningsartiklar, reservdelar och 
finansiering, minskade med 42 %, från en vägd genomsnittsnivå på 11,1 % år 1988 till 
en nivå på 6,4 % under utredningsperioden. Dessa siffror visar att med början på samma 
lönsamhetsnivå år 1988, har försäljningen av egentillverkad PPC-apparater blivit mycket 
mindre lönsam än den därmed förbundna försäljningen av underhållskontrakt, 
finansieringskontrakt, papper, kolpulver och liknande. Detta tyder på att priskonkurrensen 
vid försäljning av PPC-apparater har blivit särskilt hård. 
Några exportörer hävdade att gemenskapsindustrins lönsamhet borde bedömas på grundval 
av dess samlade fotokopiatorverksamhet och inte bara på försäljningen av PPC-apparater. 
Flera iakttagelser kan göras i detta avseende: För det första omfattas de andra delarna av 
den samlade fotokopiatorverksamheten, t.ex. ovannämnda service, förbruknigsartiklar, 
reservdelar och finansiering, inte av denna utredning. För det andra är de 
lönsamhetssiffror om används för normalvärdet endast grundade på försäljningen av PPC-
apparater och hade kunnat vara högre och medfört att mer dumpning kunde ha konstateras 
om de varit grundade på den samlade fotokopiatorverksamheten. Vid den ursprungliga 
utredningen var det faktiskt flera exportörer som yrkade på att kommissionen skulle 
grunda lönsamheten för normalvärdet endast på försäljningen av PPC-apparater. 
Kommissionen använde denna metod på deras begäran och för konsekvensens skull 
tillämpades den också vid fastställandet av skada. Samma metod användes i vederbörlig 
ordning vid översynen. Slutligen skuiie gemenskapsindustrin, om den inte kunde förvänta 
sig en rimlig avkastning på de investeringar den gjort för sin produktion av PPC-
apparater, inte ha något motiv för att fortsätta tillverkningen. Gemenskapsproducenterna 
skulle förmodligen bli OEM-distributörer i stället och bara sälja och utföra service på 
PPC-apparater som tillverkats av japanska företag. Det ansågs därför att det borde vara 
möjligt att uppnå en rimlig avkastning på tillverkningen och försäljningen av själva PPC-
apparaterna. 
Några exportörer och importörer påstod också att gemenskapsindustrins lönsamhet efter 
utredningsperiodens utgång hade förbättrats så mycket att gemenskapsindustrin inte längre 
befann sig i något vanskligt läge. Händelser efter utredningsperiodens utgång beaktas 
vanligtvis inte eftersom utredningen i så fall aldrig skulle ta slut. Med tanke på att 
utredningen tog ovanligt lång tid kontrollerades dock detta påstående undantagsvis. Det 
visade sig att medan den totala lönsamheten för gemenskapsindustrin hade förbättrats 
något, i överensstämmelse med den allmänna förbättringen av ekonomin i gemenskapen, 
hade lönsamheten på försäljningen av PPC-apparater fortsatt att ligga långt efter. 
Resultaten från utredningsperioden utgjorde därför fortfarande en tillförlitlig grund för 
nedanståend slutsats. 
17 
4. Slutsats om det rådande läget inom gemenskapsindustrin 
35 Flera av gemenskapsindustrins ekonomiska nyckeltal försämrades markant från 1988 fram 
till utgången av utredningsperioden, t.ex. produktionen (ned med 16 %), marknadsandelen 
(ned från 15,4 % till 12,4 %) och lönsamheten på PCC-apparater (ned från 11,1 % till 
2,7 %). 
Vid en jämförelse mellan uppgifterna om skada från den ursprungliga utredningsperioden 
och uppgifterna från översynens utredningsperiod kunde man först konstatera att 
gemenskapsmarknaden under denna tid utvidgades i storlek med 75 %, från 53 913 
utsläppta enheter per månad (i tio medlemsstater) till 94 286 utsläppta enheter per månad 
(i tolv medlemsstater). I jämförelse med denna utvidgning av marknaden ökade 
försäljningen i gemenskapen av gemenskapsindustrins egentillverkade PPC-apparater med 
94 %, från 6 016 enheter per månad till 11 682 enheter per månad. Marknadsandelen i 
gemenskapen för gemenskapsindustrins egentillverkade PPC-apparater ökade följaktligen 
från 11,2 % till 12,4 % mätt i enheter. Denna vinst i marknadsandel gjordes dock på 
bekostnad av en minskning av vinsten, som sjönk från en nettovinst på 4 % före skatt på 
PPC-apparater under den ursprungliga utredningsperioden till 2,7 % under översynens 
utredningsperiod. 
I denna kapitalintensiva industri, som för närvarande utvecklar betydande nya 
efterföljarprodukter för PPC-apparater, t.ex. digitala kopiatorer och flerfunktionsutrustning 
för kontor, är såväl rimliga vinster som betydande marknadsandelar viktiga för att 
säkerställa att nödvändiga investeringar i FoU och produktionsanläggningar kan göras för 
att förbli livskraftig på medellång sikt. Vid en jämförelse mellan den ursprungliga 
utredningsperioden, då rådet fastställde att det förelåg väsentlig skada, och översynens 
utredningsperiod kunde det på det hela taget inte sägas att gemenskapsindustrins hade 
uppnått något bättre läge. 
E. DE BERÖRDA EXPORTÖRERNAS BETEENDE 
1 Inledning 
36 Det var också nödvändigt att undersöka de berörda exportörernas beteende I detta 
avseende hävdade en exportör att för att fastställa om utgången av de gällande åtgärderna 
återigen skulle medföra dumpning och skada eller hot om skada, borde dennes som det 
påstods obetydliga och inte så välbekanta export inte kumuleras med de andra 
exportörernas export. Det är dock värt att märka att antidumpningsförfaranden i princip 
tillämpas på import från länder och inte för enskilda exportörer. Dessutom borde 
verkningarna av den dumpade importen från exportörerna i fråga för gemenskapsindustrin 
bedömas globalt eftersom varje försäljning som gemenskapsindustrin förlorat till dumpad 
import skadar gemenskapsindustrin i lika hög grad, oavsett om det var till en liten eller 
stor exportör som förlusten gjordes. Just denna exportör, vars försäljning till 
gemenskapskunder i varje fall utgör så mycket som ungefär 10 % av gemenskapens 
samlade försäljning av PPC-apparater med ursprung i Japan, skulle alltså gynnas orättvist 
om företaget behandlades på ett annat sätt än de andra japanska exportörerna. 
18 
2. Importvolym från Japan 
37. Läget visade sig vara följande: 
Uttryckt i absoluta tal. 
Mellan 1988 och utredningsperioden minskade importvolymen från Japan med 16 %, från 
351 970 enheter till 294 195 enheter per år. 
I förhållande till förbrukningen. 
Under samma tid uppskattas det att det sammanlagda antalet PPC-apparater som släppts 
ut i gemenskapen per år har ökat med 24 %, från 919 580 enheter till 1 139 910 enheter. 
Den japanska importens marknadsandel minskade alltså från 38,3 % år 1988 till 25,9 % 
under utredningsperioden. 
I förhällande till produktionen i gemenskapen. 
Mellan 1988 och utredningsperioden ökade den sammanlagda produktionen i 
gemenskapen med 30 %, från 640 263 enheter till 834 094 enheter per år, inberäknat 
japanska produktionsanläggningar i gemenskapen. 1988 utgjorde alltså den japanska 
importen 55 % av den sammanlagda produktionen i gemenskapen och under 
utredningsperioden utgjorde den 35,3 %. 
I förhållande till gemenskapsindustrin produktion. 
Produktionen i gemenskapsindustrin minskade med 16 %, från 226 480 enheter år 1988 
till 190 375 enheter under utredningsperioden. Importen från Japan utgjorde alltså 
155,4 % av gemenskapsindustrins produktion år 1988 och 154,5 % under 
utredni ngsperi oden. 
Slutsats om importvolymen: 
38. Införandet av den slutgiltiga antidumpningstullen i februari 1987 medförde en betydande 
minskning av importvolymen från Japan. Denna tendens har på senare tid blivit ännu 
starkare, i takt med uppskrivningen av yenen. Samtidigt har de japanska exportörerna 
markant ökat sin produktion i gemenskapen, med 56 %, från 413 783 enheter år 1988 till 
643 719 enheter per år under utredningsperioden. De har också ökat sin import till 
gemenskapen från fabriker i tredje land, med 37,7 %, från 106 012 enheter år 1988 till 
145 978 enheter per år under utredningsperioden. 
Trots detta uppgick importvolymen från Japan under utredningsperioden ändå till nästan 
300 000 enheter per år, vilket motsvarade 26 % av gemenskapsmarknaden, mätt i enheter 
och mer än en och en halv gånger produktionsvolymen mätt i enheter för 
gemenskapsindustrin Det visade sig också att en större del av importen från Japan med 
tiden har kommit att bestå av mellanstora till stora PPC-apparater, vilket satt extra press 
på gemenskapsindustrins av tradition starka marknadsställning för sådana PPC-apparater. 
På det hela taget kunde därför importen från Japan under utredningsperioden fortfarande 
19 
påverka gemenskapsindustrin i betydande grad, särskilt beroende på till vilket pris 
apparaterna såldes. 
3 Priser på import från Japan 
Metod för undersökning av underprissättning 
39. Den utsträckning i vilken de vägda genomsnittliga försäljningspriserna på import från 
Japan under utredningsperioden var lägre på gemenskapsmarknaden än 
gemenskapsindustrins vägda genomsnittliga försäljningspriser under utredningsperioden 
undersöktes beträffande den tyska, franska och italienska marknaden och marknaden i 
Förenade kungariket, vilka ansågs representativa för gemenskapsmarknaden som helhet 
eftersom de stod för den övervägande delen av försäljningen på gemenskapsmarknaden, 
både genom gemenskapsindustrin och genom import från Japan. 
I motsats till de japanska dotterbolagen i gemenskapen, som huvudsakligen släppte ut 
PPC-apparater till handlare för direktförsäljning, släppte gemenskapsindustrin 
huvudsakligen ut PPC-apparater till användarna, med kontraktet om leasing, pris per kopia 
eller uthyrning. För att möjliggöra en rättvis prisjämförelse använde kommissionen endast 
gemenskapsindustrins direktförsäljning och leasing. För att i den sistnämnda 
kontraktstypen skilja ut apparaten för prisjämförelse, bortsett från den finansiella delen, 
användes företagens vanliga interna redovisningsregler på grundval av allmänt godtagen 
redovisningspraxis. Det vägda genomsnittliga priset på PPC-apparaten som på detta sätt 
beräknats för varje modell jämfördes sedan med motsvarande vägda genomsnittliga priser 
på japansk direktförsäljning. Ren uthyrning, dvs. kontrakt som inte räknas som försäljning 
enligt vanliga redovisningsregler, ingick inte i jämförelsen. Det gjorde inte heller kontrakt 
med pris per kopia, oavsett om de kunde räknas som försäljningskontrakt eller ej, på 
grund av svårigheten att skilja ut dem på ett objektivt sätt. Vid beräkningen av 
försäljningspriserna gjordes avdrag för var dessa nettot av direkta avdrag och rabatter I 
detta avseende ansågs inbytesavdrag inte som avdrag på försäljningen av den nya 
maskinen, på samma sätt som vid dumpningsberäkningen. 
Endast nytillverkade modeller jämfördes eftersom användningen av renoverade eller 
omtillverkade modeller i det ena ledet av ekvationen hade kunnat snedvida 
prisjämförelserna. Mot bakgrund av de tekniska svårigheterna vid en jämförelse mellan 
gemenskapsindustrins och de japanska exportörernas modeller undersöktes 
underprissättningen på grundval av ett representativt urval av 7 av gemenskapsindustrins 
egentillverkade modeller bland sammanlagt 30 modeller. Dessa modeller valdes ut med 
tanke på ett brett sortiment av PPC-modeller omfattande de produktsektorer där 
gemenskapsindustrin sålde nästan alla sina egentillverkade modeller, dvs. sektorerna 1 och 
4. Dessa modeller utgjorde tillsammans ungefär 30 % av gemenskapsindustrins 
omsättning av PPC-apparater i gemenskapen under utredningsperioden, och var och en 
av dem visade en betydande försäljningsvolym. Det sammanlagda antalet enheter av de 
sju av gemenskapsindustrins modeller som sålts i de fyra medlemsstaterna i fråga var ca. 
15 000 och fördelningen mellan direktförsäljning och leasing ungefär 50/50. För var och 
en av dessa representativa modeller från gemenskapsindustrin valdes när de fanns att 
tillgå en jämförbar importerad modell från var och en av de japanska exportörerna. 
Nästan alla dessa modeller såldes också i avsevärda mängder. Då det gäller det fåtal 
importerade modeller som endast såldes i små mängder avvek inte deras priser i 
20 
nämnvärd grad från priserna på andra, mer sålda modeller. I varje fall hade små mängder 
liten betydelse vid beräkningen av den vägda genomsnittliga marginalen för försäljning 
till lägre priser för varje exportör. 
Två produktsektorer som inte omfattades av utredningen underprissättning var 
bordskopiatorer, de minsta PPC-apparaterna, och sektor 6, de största PPC-apparaterna. 
Bordskopiatorer konkurrerade med gemenskapsindustrins PPC-apparater i sektor 1 precis 
som japanska PPC-apparater i sektor 5 konkurrerade med gemenskapsindustrins modeller 
i sektor 6. För att komma fram till de tillförlitligaste prisjämförelserna, med de minsta 
justeringarna för olikheter i tekniska egenskaper, jämfördes dock japanska modeller i 
sektor 1 med gemenskapsindustrins modeller i sektor 1 och japanska modeller i sektor 
5 jämfördes med gemenskapsindustrins modeller i sektor 4. Detta innebär inte att 
japanska bordskopiatorer inte var underprissatta jämfört med gemenskapsindustrins 
modeller i sektor 1 eller att japanska modeller i sektor 5 inte såldes till lägre priser än 
gemenskapsindustrins modeller i sektor 6, med vederbörlig justering för skillnader i 
tekniska egenskaper. Det betyder bara att det inte ansågs nödvändigt att ta med sådana 
jämförelser vid utredningen om försäljning till lägre priser eftersom det fanns 
prisjämförelser som grundade sig på mera liknande produktsektorer som omfattade den 
allra största delen av gemenskapsproduktionen 
40. Vid behov gjordes nödvändiga justeringar både för skillnader i tekniska egenskaper och 
för skillnader i avsättningsled. 
Beträffande justeringar för tekniska skillnader användes ett stort antal kriterier vilka var 
olika beroende på produktsektor. Justeringarna fastställdes av kommissionen på grundval 
av uppgifter både från gemenskapsindustrin och exportörerna. I allmänhet gjordes 
justeringar för vilka funktioner som fanns eller inte fanns men inte för några påstådda 
kvalitetsskillnader för samma funktioner. Sådana skillnader ansågs alltför subjektiva och 
svåra att uppskatta för att medge en tillförlitlig beräkning. Värdet på funktioner 
beräknades i princip som förhållandet mellan listpriset på funktionen i fråga och listpriset 
på basmodellen utan den funktionen, såsom det fastställts för ett antal andra modeller i 
samma produktsektor Värdet på mindre viktiga funktioner beräknades ibland i procent 
på värdet på viktigare jämförbara funktioner. Värdet på tillvalsfunktioner, som ofta måste 
läggas till för de japanska modellerna för att göra dem jämförbara med 
gemenskapsindustrins modeller, beräknades som förhållandet mellan deras listpris och den 
japanska basmodellens listpris. Procentsatsen av detta lades sedan till basmodellens 
faktiska försäljningspris, baserat på antagandet att det procentuella avdraget på listpriset 
för tillvalsfunktionen var lika med det procentuella avdraget på basmodellen. 
På begäran av exportörerna undersökte kommissionen om en justering borde göras för den 
i allmänhet högre vikten för gemenskapsindustrins modeller i jämförelse med japanska 
modeller, särskilt inom området för högre kopieringshastighet. I detta avseende ansågs 
större vikt i sig inte ha något värde i konsumenternas ögon. Det förhöll sig snarare 
tvärtom. Vad som var mera viktigt var att viktkriteriet, som ett mått på större 
produktivitet eller hållfasthet, visade sig vara inexakt eftersom de faktiska och förväntade 
månatliga kopievolymerna hos de japanska modeller som användes i stickprovet och deras 
faktiska och förväntade livslängd i själva verket inte skilde sig mätbart från 
kopievolymerna och livslängden för gemenskapsindustrins modeller i stickprovet, både 
uttryckt absolut och i förhållande till kopieringshastigheten. Beträffande hållbarheten 
21 
konstaterades det att leasingperioderna hos kunderna i allmänhet var av jämförbar längd, 
vilket innebär att kunderna skriver av PPC-apparaterna efter samma tid oavsett om det 
gäller en japansk modell eller en modell från gemenskapsindustrin. Vad beträffar en 
påstådd andra eller tredje livslängd för gemenskapsindustrins modeller såldes även 
japanska modeller ofta i andra hand. Inte heller påverkar möjligheten hos en modell att 
omtillverkas eller renoveras och sedan säljas igen den första användarens uppfattning om 
dess driftsvärde. Det beviljades därför ingen justering för vikt eller påstådda skillnader 
i produktivitet eller hållbarhet. 
Några exportörer hävdade också att en justering borde göras för den påstådda högre 
kvaliteten och längre garantitiden från Rank Xerox och Océ. Det visade sig dock att dessa 
garantier endast ges till kunder som sluter ett underhållskontrakt och finansieras med 
avkastningen på dessa. Gemenskapsindustrins garantier utan underhållskontrakt var 
jämförbara med de japanska exportörernas garantier 
41. Beträffande avsättningsled jämfördes alltid försäljningen i samma avsätlningsled när 
försäljningsmängderna var tillräckligt stora. I detta avseende var Olivettis försäljning till 
användare och Océs försäljning till handlare otillräcklig och lämnades utan avseende 
Rank Xerox försäljning av vissa modeller till handlare i vissa medlemsstater lämnades 
också utan avseende eftersom volymen var för liten. Nästan alla japanska företag sålde 
i tillräckligt stora mängder i handlarledet men bara ett fåtal i användarledet. När 
gemenskapsindustrins försäljning till användare måste jämföras med japansk försäljning 
till handlare fördes den förra upp till handlarledet. Denna justering beräknades på 
grundval av den faktiska prisskillnaden mellan Rank Xerox båda led (för modeller som 
sålts i tillräckliga mängder), vilkas försäljningsstruktur ansågs jämförbar med Océs för 
detta ändamål. Japansk försäljning i distributörsledet justerades också för att föra upp den 
till handlarledet på grundval av de japanska företagens prisskillnader mellan dessa båda 
led. All försäljning av egna varumärken jämfördes alltså i handlarledet, eller i 
användarledet om båda sidorna sålt tillräckliga mängder. 
Beträffande japansk försäljning till OEM-importörer jämfördes denna efter justering till 
cif vid gemenskapens gräns, med tillägg för tull, antidumpningstull och 
tullklareringsavgifter, med gemenskapsindustrins priser justerade från användar- eller 
handlarledet till ledet fritt fabrik. För det senare ändamålet drogs den procentuella 
kostnadsminskningen för försäljning fritt fabrik på grundval av gemenskapsindustrins egen 
kostnadsstruktur av från de faktiska försäljningspriserna. 
Resultat 
42. På grundval av detta varierade den vägda genomsnittliga marginalen för försäljning till 
lägre priser per exportör, sammantaget för alla exportörens modeller i stickprovet, mellan 
7 och 36%. Den vägda genomsnittliga graden av underprissättning sammantaget för alla 
exportörer var 26%. Den vägda genomsnittliga graden av underprissättning för sektorerna 
4 och 5 var dubbelt så stor som för sektor 1-3 (38 % i jämförelse med 19 %). Den vägda 
genomsnittliga graden av underprissättning var högre i Tyskland och Förenade kungariket 
än i Frankrike och Italien även om den var hög även i de båda senare medlemsstaterna. 
Dessa siffror visar att trots att det fanns gällande antidumpningsåtgärder sålde japanska 
exportörer ändå sina PPC-apparater på gantidumpningsåtgärder sålde japanska exportörer 
22 
ändå sina PPC-apparater på gemenskapsmarknaden till priser som låg betydligt under 
gemenskapsindustrins priser. 
Underpriser 
43. Samma metod som beskrivs ovan för underprissättning användes för att undersöka den 
prisökning som var nödvändig på nivån cif fritt gemenskapens gräns, oförtullat för att 
höja de faktiska försäljningspriserna på de importerade modellerna i stickprovet till en 
nivå där gemenskapsindustrin skulle kunna sälja med en vinst som skulle ge rimlig 
räntabilitet. De vägda genomsnittliga faktiska försäljningspriserna för varje exportör, 
beräknade vid utredningen om underprissättning, vägdes mot riktpriserna för 
gemenskapsindustrins modeller. De absoluta belopp med vilka de understeg dessa 
riktpriser omvandlades sedan, på grundval av det vägda genomsnittet för varje exportör, 
till underprismarginalen på nivån cif fritt gemenskapens gräns, oförtullat. För att återföra 
närstående importörers försäljning till oberoende första köpare i gemenskapen till 
gemenskapsgränsen på oförtullad nivå gjordes för detta ändamål avdrag för den 
antidumpningstull och tull som förekom. För PPC-apparater med en kapacitet på över 75 
kopior i minuten fanns det ingen gällande antidumpningstull och det gjordes därför inte 
något sådant avdrag. På grundval av detta varierade den vägda genomsnittliga 
underprismarginalen för varje exportör mellan 44 och 141 %. Den vägda genomsnittliga 
underprismarginalen för alla exportörer sammantaget var på denna nivå 113 % 
44 Den eftersträvade vinstmarginal för gemenskapsindustrin som användes vid denna 
utredning beräknades före skatt i procent av den faktiska omsättning under 
utredningsperioden som var tillräcklig för att ge en vinst på 18 % eget kapital före skatt, 
vilket ansågs rimligt för börsnoterade företag med en aktningsvärd ekonomisk ställning 
inom denna bransch. Dessa 18 % bestod av en marknadsränta på 8 % under översynens 
utredningsperiod, en premie på 4 % som var nödvändig för att gottgöra aktieägarna för 
riskerna i samband med investering, och en genomsnittlig skattesats på 35 % som gällde 
för gemenskapsindustrin. Den omsättning och de tillgångar som användes vid denna 
beräkning omfattade gemenskapsindustrins hela kopiatorverksamhet eftersom det inte var 
möjligt att på ett tillförlitligt sätt separat fastställa de tillgångar som använts vid 
försäljning av PPC-apparater. Det ansågs i varje fall att kopiatorverksamhetens vinst på 
eget kapital för hårdvarudelen inte borde vara lägre än för andra delar. Gemenskaps­
industrins försäljning utanför gemenskapen av produkter som var framställda i 
gemenskapen inräknades i den använda omsättningen. Det därav följande normalvinsten 
på försäljningen var 9,4 % på vägd genomsnittsnivå för gemenskapsindustrin i sin helhet. 
45. Mot bakgrund av att gemenskapsindustrins vägda faktiska genomsnittsvinst före skatt på 
PPC-apparater var 2,7 % under utredningsperioden ökades försäljningspriserna för 
gemenskapsindustrins modeller i stickprovet genom ytterligare 6,7 % vinst på 
omsättningen. Denna metod, som är baserad på den vägda faktiska genomsnittsvinsten 
på alla gemenskapsindustrins egentillverkade modeller sammantaget och inte bara på den 
faktiska vinsten eller förlusten på modellerna i stickprovet, tar hänsyn till de högre 
vinstmarginaler som gemenskapsindustrin uppnått för modeller i sektor 6, vilka inte 
ingick i jämförelsetabellen. Av denna anledning föredrogs denna metod framför den 
vanligare metoden att addera en vinstmarginal på 9,4 % på omsättningen till 
produktionskostnaden för varje modell i jämförelsetabellen. 
23 
4 Slutsats 
46. Efter införandet av de ursprungliga antidumpningsåtgärderna visade importen av PPC-
apparater från Japan en betydande volymminskning. Den återstående volymen för denna 
import var dock fortfarande ganska betydande. Importen från Japan visade också på en 
förskjutning mot större PPC-apparater. Försäljning av japansk import till lägre priser på 
gemenskapsmarknaden förekom genomgående i hög grad och i särskilt hög grad då det 
gällde de större PPC-apparaterna. Mot bakgrund av den starka prispressen som uppkom 
genom de betydande importvolymerna från Japan ansågs det nödvändigt att undersöka om 
det förekom dumpning som bidrog till att gemenskapsindustrin kommit i det läge som 
beskrivs ovan och om utgången av de gällande antidumpningsåtgärderna skulle medföra 
upprepad dumpning och skada. 
F UPPREPAD DUMPNING 
1. Allmänt 
47. Dumpningsberäkningarna, både för normalvärde och exportpris, grundades uteslutande på 
verifierad direktförsäljning av PPC-apparater. Avtal om leasing, uthyrning och pris per 
kopia undantogs för att underlätta beräkningarna och göra dem mera tillförlitliga. 
Eftersom dessa typer av kontrakt endast utgjorde en liten andel av de japanska företagens 
transaktioner, såväl i gemenskapen som i Japan, förmodades resultaten inte påverkas i 
nämnvärd grad. 
48. Dumpningsmarginalerna fastställdes till en början individuellt för varumärkes- och OEM-
försäljning och sammanställdes inte till en enda vägd genomsnittlig dumpningsmarginal 
för varje exportör förrän i det sista beräkningsledet. OEM-försäljningen kunde, oavsett 
om det var fråga om hemmamarknaden eller export till gemenskapen, i allmänhet 
särskiljas från varumärkesförsäljningen genom flera faktorer. Kostnaderna för försäljning, 
reklam, service och liknande för OEM-försälj ningen var avsevärt lägre än för 
varumärkesförsäljningen; OEM-apparaterna såldes vidare till slutkunder under ett 
varumärke som inte var exportörens; producenten och OEM-köparen var inte närstående. 
49 OEM-importören Agfa Gevaert bad att få en egen dumpningsmarginal och tull med 
motiveringen att dumpningen på företagets import från Japan var lägre, att företaget inte 
medverkat till dumpningen och att det förtjänade särbehandling på grund av sin enligt 
uppgift stora medverkan vid konstruktionen och utvecklingen av de PPC-apparater 
företaget köpte i Japan. Vid utredningen fastställdes det att Agfa Gevaerts import var 
dumpad, om än i mindre grad än dess japanska leverantörers varumärkesförsäljning Då 
det gäller Agfa Gevaerts medverkan till de PPC-apparater företaget köpte från Japan, var 
mervärdet begränsat och inriktat på PPC-apparaternas utseende och manöverpanelens 
utformningamvara och inte på funktionerna inuti apparaterna. Det stod därför klart att 
Agfa Gevaert inte kunde anses som tillverkare av sina PPC-apparater med ursprung i 
Japan utan att företaget var en OEM-importör. Enligt de rättsliga ramar som fastställs i 
förordning (EEG) nr 2423/88 är det inte möjligt att införa individuella tullar för enskilda 
importörer, oavsett om det gäller OEM- eller varumärkesförsäljning, såsom det är då det 
gäller exportörer. Individuella tullar för importörer skulle lätt kunna medföra selektiv 
dumpning från exportörerna i fråga. I artikel 2 i förordning (EEG) nr 2423/88 föreskrivs 
det att en antidumpningstull kan tillämpas på varje dumpad produkt vars övergång till fri 
24 
omsättning i gemenskapen förorsakar skada, varvid en produkt skall anses ha dumpats om 
dess exportpris till gemenskapen är lägre än normalvärdet på den likadana produkten För 
beräkning av detta exportpris bör exporten till alla gemenskapsimportörer av alla olika 
typer av produkten i fråga kumuleras i överensstämmelse med artikel 2.8 i förordning 
(EEG) nr 2423/88. I artikel 13.2 i samma förordning bekräftas det att förordningar om 
införandet av antidumpningstullar skall ange den berörda produkten, ursprungs- eller 
exportlandet och, om det är möjligt, leverantörens namn. Det finns ingen bestämmelse om 
att importörens namn skall anges. 
50. Så kallade inbytesavdrag ansågs utgöra värdet på den inbytta PPC-apparaten eller, när 
dessa apparater skrotades, värdet av att andrahandsmarknaden förhindrades från att överta 
försäljningen av nytillverkade PPC-apparater. Eftersom dessa avdrag inte ansågs som 
verkliga avdrag drogs de inte av från den nya apparatens försäljningspris vare sig för 
normalvärdet eller för exportpriset. Sådana omkostnader ansågs vara en del av 
kostnaderna för försäljning och administrtion samt allmänna kostander (FAA-kostnader). 
Att vissa exportörer kunde koppla dessa omkostnader till försäljningen av nya PPC-
apparater är inte förvånande eftersom de gamla apparaterna endast byts in när nya 
inhandlas. Detta innebär dock inte att det belopp som leverantören betalat för den inbytta 
PPC-apparaten är ett avdrag på försäljningen av den nya apparaten. Att några exportörer 
behandlade dessa omkostnader som avdrag på bruttoomsättningen i sina bokföringsregister 
är inte heller avgörande för den juridiska tolkningen av begreppet avdrag i artikel 2.3 i 
förordning (EEG) nr 2423/88. Samma metod användes då det gällde bruket att betala av 
den återstående arrendetiden för en PPC-apparat på fältet för att sälja en ny, vilket är ett 
liknande system som inbytesavdrag. Metoden var den samma som den som användes vid 
den ursprungliga utredningen, vilken godkänts av EG-domstolen.(21) 
51. Ordinära finansiella omkostnader togs med i beräkningen som en kostnad både för 
normalvärdet och exportpriserna. Avräkning av finansiella intäkter till följd av normal 
verksamhet godtogs upp till en nivå där intäkterna fullständigt utjämnade de finansiella 
omkostnaderna. Vissa exportörers argument att de finansiella intäkterna skulle tillåtas 
uppväga andra FAA-kostnader ytterligare godtogs inte eftersom en för stor finansiell 
inkomst inte borde tillåtas eliminera de faktiska FAA-kostnaderna. I enlighet med 
kommissionens normala praxis ansågs kredit från leverantörerna inte som en utjämnande 
finansiell intäkt utan som en möjlig kostnad som inte uppkommit, och för denna kan 
ingen avräkning beviljas. Extraordinära inkomster och kostnader lämnades alltid utan 
avseende. 
52. Även i fråga om såväl normalvärdet som exportpriset togs kostnaderna och intäkterna 
beträffande servicecentraler för PPC-apparater i vissa fall med i beräkningen av de FAA-
satser som gäller vid försäljning av PPC-apparater, nämligen då det vid verifikationerna 
fastställts att dessa centraler stod för vissa gratisförmåner till PPC-apparaternas köpare, 
t.ex. att ge handlarna teknisk utbildning och tillhandahålla gratis reservdelar, för vilka 
kostnaderna inte kunde fastställas separat. Eftersom dessa centraler också var delaktiga 
i slutandet av servicekontrakt och verksamheten i samband med dessa togs även den 
omsättning som gavs genom detta med i dessa fall. 
(21) Se t.ex. mål C 174/87, Ricoh Company Ltd/ rådet, [1992] ECR 1335, 19,20 och 21. 
25 
2. Normalvärde 
Samband mellan juridiskt skilda företag 
53 Sådana samband var föremål för diskussion i två avseenden. För det första uppstod frågan 
huruvida två av exportörerna i verkligheten inte utgjorde en enda ekonomisk enhet Ett 
av dessa båda företag (företag A) är majoritetsägt av det andra (företag B) och ingår i det 
senare företagets koncernredovisning trots att det är en juridisk enhet i sig och är noterat 
separat på fondbörsen. På grundval av ett underleverantörsavtal monterar företag A stora 
mängder av PPC-apparater för företag B. För detta ändamål tillhandahåller det senare 
företaget resultaten av sin FoU, teknisk dokumentation och huvudparten av delarna 
Företag B, som bör anses som dessa PPC-apparaters producent, säljer dessa och andra 
PPC-apparater båda i Japan och på export till gemenskapen. Ett gemensamt 
försäljningsbolag för företag A och B säljer i Japan PPC-apparater av företag B s märke 
Företag A producerar dock - delvis annorlunda - PPC-apparater för egen räkning, med 
viss egen FoU och med betalning av royaltyn till företag B för återstoden. Företag A 
säljer dessa PPC-apparater på export till gemenskapen (men inte i Japan), delvis till 
OEM-köpare och delvis under eget varumärke och för detta har företaget etablerat ett eget 
distributionsnät. I detta avseende utövar företag A producentens/exportörens alla 
funktioner och det är alltså i det avseendet som företaget bör anses som en ekonomisk 
enhet som är skild från företag B trots att det är tydligt att det är närstående. Eftersom 
ingen försäljning av egentillverkade PPC-apparater förekom på hemmamarknaden, varken 
av märkesvaror eller OEM-varor, konstruerades normalvärdet för företag A, delvis på 
grundval av kostnader som verifierats vid besök på företag A, företag B och deras 
gemensamma försäljningsbolag, och delvis på andra producenters vägda genomsnittliga 
kostnader och vinst. 
54. Ovanstående situation, där två företag är verksamma på samma horisontella plan och 
utövar samma funktioner trots att det ena är majoritetsägt och delvis beroendeav det 
andra, bör särskiljas från den situation där produktions- och försäljningsverksamhet delas 
upp inom en koncern som består av juridiskt skilda företag där det ena företaget 
producerar och det andra säljer. Två företag som arbetar med en sådan vertikal 
uppdelning av uppgifterna, som båda är ofullständiga i sig själva, utgör faktiskt en enda 
ekonomisk enhet såsom bekräftats av EG-domstolen vid många tillfällen. Kommissionen 
kunde därför inte godta vissa exportörers påstående att de exportpriser och det 
normal värde som använts inte var jämförbara enligt artikel 2.3 
i förordning (EEG) nr 2423/88. Både priserna på hemmamarknaden och exportpriserna 
jämfördes i själva verket fritt producentens lager, varvid inhemska försäljningsdotterbolag 
utgjorde en del av den ekonomiska enheten "producent" eftersom de utförde uppgifter 
som producentens interna försäljningsavdelning brukar ansvara för. Försäljningen från 
sådana inhemska dotterbolag har alltså jämförts på rätt sätt med försäljningen från 
producentens exportavdelning för export till gemenskapen. Lämpliga justeringar för 
skillnader som berör prisjämförbarheten gjordes sedan enligt artikel 2.9 och 2.10, i 
förordning (EEG) nr 2423/88. 
26 
Selektivt normalvärde 
55. Två exportörer hävdade att de hade en särskild försäljningskanal för försäljning till 
oberoende distributörer, att denna försäljning låg i ett annat avsättningsled än deras 
försäljning till andra typer av kunder och att detta avsättningsled borde användas vid 
fastställande av normalvärdet för jämförelse med exportpriserna, med uteslutande av deras 
försäljning till andra kunder. Kommissionen granskade dessa påståenden. På grundval av 
ett representativt urval av modeller konstaterades det för båda exportörerna att priserna 
på deras individuella transaktioner med de påstådda distributörerna i avsevärd grad 
sammanföll med priserna på individuella transaktioner med andra typer av kunder oavsett 
om de var handlare eller användare. Beträffande de mängder som såldes till de påstådda 
distributörerna, oavsett om det skedde modellvis eller sammantaget, sammanföll också 
dessa mängder i hög grad med mängder som sålts till andra typer av kunder oavsett om 
de var handlare eller användare. Det konstaterades dessutom att den ena exportörens 
påstådda ditributörer delvis sålde till användare, vilket i detta avseende innebar att de 
hade samma funktion som handlare. Beträffande den andra exportören rapporterade denna 
att dess försäljning till de påstådda distributörerna skedde via samma försäljningskanal 
som dess försäljning till stora användare, vilket medförde en liknande kostnadsstruktur 
för båda typerna av kunder. Slutligen var båda exportörernas samlade volymmässiga 
försäljning till påstådda oberoende exportörer mycket liten i förhållande till volymen på 
deras försäljning på hemmamarknaden och mindre än 5 % av deras exportförsäljning. 
Under dessa omständigheter ansågs det att exportörerna inte hade visat att oberoende 
köpares påstådda försäljningskanaler konsekvent kunde särskiljas från försäljningen till 
andra typer av kunder när det gäller kostnader, mängder, priser och köparens funktioner 
och att exportörerna sålunda hade misslyckats med att bevisa varför den påstådda 
distributörskanalen borde användas med uteslutande av andra försäljningskanaler för 
jämförelse med exportpriserna. 
Det fanns inte heller någon anledning att undanta försäljning till användare,vilket en av 
de ovanstående exportörerna hade begärt, eftersom priserna på individuella transaktioner 
med användarna, särskilt stora sådana, i stor utsträckning sammanföll med priserna på 
individuella transaktioner med handlare. 
Normalvärdet pä varumärkesförsäljning pä grundval av faktiska priser 
56. Under utredningsperioden hade alla utom en av de besökta exportörerna en inhemsk 
försäljningsvolym för PPC-apparater som översteg 5 % av deras exportförsäljning till 
gemenskapen. Normalvärdet för denna enda exportör konstruerades. För de andra 
exportörerna ansågs det att deras sammantagna försäljning av PPC-apparater på 
hemmamarknaden var tillräckligt representativ för att utgöra grunden för fastställandet av 
normalvärdet. För dessa exportörer verifierades transaktioner som täckte minst 70 % av 
omsättningen av PPC-apparater på hemmamarknaden. Några transaktioner som på 
exportörernas begäran inte användes vid beräkningarna gällde försäljningskanaler med 
mycket liten omsättning eller försäljning från mycket små, närstående försäljnings-
dotterbolag. 
27 
För dessa exportörer valdes inhemska PPC-apparater som var jämförbara med modeller 
som exporterats till gemenskapen ut, varvid justeringar av de inhemska modellerna 
gjordes på grund av skillnader i tekniska egenskaper där detta var nödvändigt och möjligt 
För ett antal exportmodeller påträffades inte några inhemska modeller med stora likheter 
Normalvärdet för dessa modeller konstruerades. 
För varje jämförbar inhemsk modell jämfördes volymen på den inhemska försäljningen 
med volymen på exportmodellens försäljning till gemenskapen. När volymen på den 
inhemska försäljningen inte översteg 5 % av volymen på exportförsäljningen ansågs 
denna inhemska försäljning inte som representativ för modellen i fråga och normalvärdet 
för denna konstruerades. 
57. För varje återstående jämförbar modell beräknades antalet enheter som sålts med vinst 
på hemmamarknaden genom att jämföra nettofakturabeloppet - efter direktrelaterade 
rabatter och avdrag - för varje transaktion med produktionskostnaden, beräknad på så sätt 
som anges nedan. När volymen av lönsam försäljning överskred 80 % av den 
sammantagna inhemska försäljningen av modellen i fråga beräknades normalvärdet som 
det vägda genomsnittliga försäljningspriset på alla transaktioner, inbegripet 
förlustbringande transaktioner. Där volymen på den lönsamma försäljningen utgjorde 
mellan 20 och 80 % av den sammantagna inhemska försäljningen av modellen i fråga 
beräknades normalvärdet som det vägda genomsnittliga försäljningspriset endast på 
lönsamma transaktioner. Där volymen på lönsam försäljning utgjorde mindre än 20 % av 
den sammantagna inhemska försäljningen av modellen i fråga konstruerades normalvärdet 
för den modellen eftersom den då inte ansågs ha sålts vid normal handel i enlighet med 
artikel 2.4 i förordning (EEG) nr 2423/88. 
Konstruerat normalvärde för varumärkesförsäljning 
58. , När det i enlighet med ovanstående metod var nödvändigt att konstruera ett normalvärde 
beräknades tillverkningskostnaden för exportmodellerna Schablonavskrivningsbelöppen 
baserades på normal japansk redovisnings- och skattepraxis, vilket medförde full 
avskrivning på två år I vissa fall, när det visade sig att exportörernas uppgifter om 
tillverkningskostnaderna långt ifrån stämde överens med de granskade siffrorna för 
kostnaderna för sålda varor och lager, gjordes korrigeringar. 
59. Ett rimligt belopp för FAA-kostnader som skulle läggas till för att få fram hela 
produktionskostnaden baserades för alla producenter på deras egen kostnadsstruktur, 
inbegripet försäljningsdotterbolag, i överensstämmelse med begreppet om en enda 
ekonomisk enhet. Detta inbegriper den enstaka producent som inte sålde PPC-apparater 
av eget märke på hemmamarknaden eftersom man i det fallet använde de FAA-kostnader 
som producenten ådrog sig då företaget, genom det inhemska försäljningsdotterbolag det 
hade tillsammans med en annan producent, sålde PPC-apparater av den andra 
producentens märke. Samma metod hade tillämpats vid den ursprungliga utredningen. 
Denne producent hävdade att om företaget sålt PPC-apparater av eget märke på 
hemmamarknaden skulle det bara ha varit fråga om små mängder på ett mera direkt sätt, 
med lägre kostnader. Producenten hade dock en inhemsk försäljningsstruktur och det 
fanns ingen anledning att utan bevis förmoda att den inte skulle ha sålt PPC-apparater av 
eget märke via den strukturen. Dessutom finns det brister i argumentet att en mindre 
försäljningsmängd, även via en annan, enklare typ av försäljningskanal, nödvändigtvis 
28 
skulle ha medfört en lägre kostnadsfördelning, eftersom FAA beräknades i procent pä 
omsättningen. Slutligen har det redan tagits hänsyn till att producentens eget varumärke 
skulle vara mindre känt genom att företagets inhemska försäljningsstruktur, på vilken 
FAA grundades, åsamkade låga reklamkostnader för PPC-apparater av den andre 
producentens märke. 
FAA-kostnaderna beräknades särskilt för PPC-apparater och separat för varje 
försäljningskanal där tillgängliga redovisningsuppgifter gjorde detta möjligt. 
FoU-kostnaderna grundades vanligtvis på dem som enligt företagsinterna 
redovisningsregler tilldelades kopieringsavdelningen som helhet (inberäknat digitala 
kopiatorer och fullfärgskopiatorer). När det inte var möjligt att utpeka 
kopieringsavdelningen separat eller där företagets tilldelning av FoU-kostnader till 
kopieringsavdelningen inte tog hänsyn till elementar FoU som inte är produktspecifik, 
togs företagets FoU-kostnader i sin helhet, beräknade i procent på företagets totala 
tillverkningskostnad för alla produkter. Argumentet att FoU-kostnaderna borde begränsas 
till de kostnader som i egentlig mening åsamkats för PPC-apparater tillbakavisades. FoU-
kostnader är allmänna kostnader som företaget måste bära på avräkningsbasis och som 
därför måste bokföras för det räkenskapsår då de åsamkats på omsättningen av liknande 
produkter eller, för FoU som inte är produktspecifik, på alla produkter. Royaltyinkomster 
fick lov att avräknas mot FoU-kostnader. 
60. I de fall där exportörerna hade en tillräckligt stor volym av lönsam försäljning var den 
rimliga vinstmarginalen den vägda genomsnittsvinsten på deras egen försäljning, dvs. all 
försäljning om en volym på mer än 80 % såldes med vinst, och lönsam försäljning endast 
om en volym på mellan 20 och 80 % såldes med vinst. I övriga fall tillämpades den 
vägda genomsnittliga vinstmarginalen för alla andra producenter som hade en tillräckligt 
stor volym av lönsam försäljning. Även om några exportörer kritiserade denna metod för 
att den skulle medföra höga vinstmarginaler är den en direkt följd av det prov vid normal 
handel som beskrivs i punkt 57. Dess riktighet bekräftas genom artikel 2.3 b ii i 
förordning (EEG) nr 2423/88, vilken tydligt anger att den vinst som används för det 
konstruerade normalvärdet bör grundas på lönsam försäljning. 
Normalvärde vid OFM-försäljning 
61 Den generella metod som användes vid fastställandet av normalvärdet för OEM-
försälj ningen var identisk med den som beskrivs ovan för varumärkesförsäljning. I 
motsats till läget vid tiden för den ursprungliga utredningen bedrev nu flera producenter 
OEM-försälj ning på hemmamarknaden. När volymen på sådan försäljning utgjorde mer 
än 5 % på OEM-försälj ningen på export till gemenskapen, både totalt och för varje 
jämförbar modell, fastställdes normalvärdet för OEM-försälj ningen på grundval av de 
priser som faktiskt betalats när tillräckligt stora volymer av en sådan försäljning skett med 
vinst. I övriga fall konstruerades normalvärdet för OEM-försälj ning på grundval av 
producentens egen kostnads- och vinststruktur där så var möjligt och vid behov på andra 
producenters kostnads- och vinststruktur för OEM-försälj ningen. Med hänsyn till 
tillgängligheten av andra producenters användbara kostnads- och lönsamhetsuppgifter för 
inhemsk OEM-försälj ning av PPC-apparater kunde i det senare fallet en begäran från en 
exportör att fa använda kostnaderna och vinsterna från exportörens OEM-försälj ning av 
29 
andra produkter inom samma bransch inte beviljas med hänsyn till den ordning som 
fastställs i artikel 2.3 b ii i förordning (EEG) nr 2423/88. 
62. När normalvärdet måste konstrueras på grundval av andra företags FAA-kostnader 
betraktades FoU-kostnader som en del av tillverkningskostnaden, så att varje företags 
egna FoU-siffror användes tillsammans med andra företags vägda genomsnittliga FAA-
kostnader (med undantag av FoU-kostnader). Denna metod ansågs mera tillförlitlig än att 
använda andra företags FoU-siffror. 
3. Exportpris 
Allmänt 
63. Exportpriserna verifierades för ungefär 70 % av varje exportörs sammanlagda 
exportförsäljning till gemenskapen. All försäljning till OEM-importörer verifierades, 
antingen vid besök hos exportörerna eller deras dotterbolag i gemenskapen som hade att 
göra med OEM-försälj ningen. Beträffande varumärkesförsäljning, som nästan uteslutande 
skedde via dotterbolag som var etablerade i de flesta av gemenskapens medlemsstater, 
ansågs det endast nödvändigt att verifiera en representativ del, baserat på de största 
medlemsstaterna. En korrigerande vägningsfaktor användes därför vid den slutgiltiga 
dumpningsberäkningen för att återupprätta det ursprungliga förhållandet mellan 
varumärkesförsäljning och OEM-försäljning. 
64. När modellerna såldes i flera olika utföranden kom exportörerna överens om 
standardutföranden som vanligtvis var den enklaste versionen av modellen i fråga. Detta 
standardutförande jämfördes sedan med inhemska modeller och där det var nödvändigt 
och möjligt gjordes lämpliga justeringar av den jämförbara inhemska modellens 
normalvärde. 
Importörernas ställning 
65. Det visade sig att tre importörer som sagt sig inte vara närstående till någon exportör i 
själva verket var detta. 
Det första fallet gällde en importör hos vilken en av de japanska exportörerna hade 
förvärvat ett betydande minoritetsaktieinnehav i september 1991. Detta aktieinnehav var 
ansenligt och föreföll göra det möjligt för exportören att utöva ett avsevärt inflytande över 
importören då exportörens förvärv var förbundet med ett strukturprogram för att öka 
samarbetet mellan de båda företagen. Under återstoden av översynens utredningsperiod 
verkade detta samarbete, efter verifikation vid ett besök hos importören, inte stämma 
överens med ett normalt, oberoende kommersiellt samband. En särskilt anmärkningsvärd 
sida av detta samarbete gällde prissättningen av PPC-apparater från exportören till 
importören, vilken i åtminstone ett fall tycktes variera beroende på om PPC-apparaterna 
omfattades av antidumpningstull eller ej, vilket höjde misstanken om att 
antidumpningstullen absorberats. Under dessa omständigheter ansågs det att kriterierna 
i artikel 2.8 b i förordning (EEG) nr 2423/88 hade uppfyllts i så mening att det både 
föreföll finnas ett kommersiellt samband och en kompensationsöverenskommelse, vilket 
gjorde de priser som betalats eller skulle betalas mellan exportören och importören i fråga 
30 
otillförlitliga. Denna importör och dess dotterbolag i gemenskapen behandlades därför 
som närstående importörer enligt artikel 2.8 b 
66. Samma faktiska omständigheter och den därav följande beteckningen som närstående 
importör hindrade också att importören behandlades som OEM-importör. Ett viktigt 
kännetecken på försäljning till OEM-importörer är att exportörerna ådrar sig avsevärt 
lägre kostnader när det gäller sådan försäljning eftersom all saluföring och distribution 
och allt underhåll utförs av OEM-importören under dennes eget varumärke och för egen 
räkning. Exportören kan därför begära lägre priser, vilket medför yrkandet att de verkliga 
OEM-exportpriserna ligger i ett annat avsättningsled än varumärkesförsäljningen och 
därför, för att ge en rättvis jämförelse, borde jämföras med ett liknande avsättningsled på 
hemmamarknaden. I detta avseende sålde faktiskt importören de PPC-apparater som 
importerats från den berörde exportören under egna varumärken i gemenskapen. Detta är 
dock i sig inte tillräckligt för att kunna betecknas som ÖEM-importör. Om så vore fallet 
skulle det vara synnerligen enkelt för exportörerna att se till att deras dotterbolag i 
gemenskapen fick en ställning som OEM-importör genom att helt enkelt se till att de 
säljer under ett annat varumärke, vilket det vid denna översyn visade sig att några 
exportörer gjort. För att det skulle vara möjligt att anse att exportförsäljning hade skett 
i en OEM-importörs avsättningsled måste uppgifterna om försäljningspriser mellan 
exportör och importör och de kostnader som var och en av dem stått för vara tillförlitliga. 
Detta kriterium uppfylls inte definitionsmässigt mellan de närstående parterna enligt 
artikel 2.8 b. 
Dessa slutsatser bestreds av importören och exportören i fråga. De hävdade att åtminstone 
inköp som beställts före exportörens förvärv av sitt aktieinnehav fortfarande borde 
behandlas som oberoende. Såsom det beskrivs ovan ändrades dock förhållandet mellan 
exportör och importör från och med det förvärvet i en sådan utsträckning att de priser 
som faktiskt betalades för all följande import blev otillförlitliga, oavsett om produkterna 
beställts före eller efter aktieförvärvet. Det samma gäller för kostnaderna. Att 
kommissionen verifierade dessa kostnader och med vissa justeringar använde dem vid 
konstruktionen av exportpriset behöver inte innebära att dessa kostnader godtogs som helt 
tillförlitliga. 
67. Samma synpunkter gällde i än högre grad för en andra importör. Under översynens 
utredningsperiod ägde en av de japanska exportörerna den övervägande delen av denne 
importörs kapital. Med tanke på exportörens majoritetsinnehav i företaget ansågs priserna 
mellan exportör och importör och de kostnader var och en haft som otillförlitliga. Fastän 
importören sålde de PPC-apparater som företaget importerade från den berörde exportören 
under importörens varumärke i gemenskapen är det i själva verket den berörde exportören 
som äger och kontrollerar det varumärket. Denne importör kunde därför inte behandlas 
som OEM-importör. 
31 
68. I september 1991 förvärvade det europeiska sätet för en av de japanska exportörerna en 
betydande minoritetsandel hos en tredje importör vars namn byttes i linje med den 
berörde exportörens varumärke. Liksom var fallet med den förste importören var detta 
aktieinnehav så stort att exportören, enligt kommissionens uppfattning, skulle komma i 
en ställning där han kan lägga hinder för eller bestämma över importören Under 
verifieringsbesöket hos denna importör visade det sig också att reklamstöd gavs av 
exportören. Även i detta fall ansågs det att det föreföll finnas ett kommersiellt samband 
och en kompensationsöverenskommelse enligt artikel 2 8 b i förordning (EEG) nr 
2423/88, vilket gjorde försäljningspriserna och kostnadsfördelningen mellan importören 
och exportören i fråga otillförlitliga. 
Tillgängliga fakta 
69. Ett planerat besök hos ett av de japanska exportörernas europeiska dotterbolag blev inte 
av eftersom företaget inte lämnade de nödvändiga upplysningarna om sin kostnadsstruktur 
i tid. Till följd av detta kunde kommissionen inte fastställa detta företags kostnader för 
samma koncerns andra besökta dotterbolags försäljning till oberoende första köpare. På 
grundval av den knapphändiga information kommissionen kunde fa visade det sig dock 
att företaget helt klart utförde funktioner som skulle gynna dessa andra dotterbolag, t.ex 
att företaget samlade in och spred försäljningsuppgifter, gav försäljningsstöd, 
standardiserade redovisningsseden, gav juridiskt bistånd, svarade för paneuropeisk reklam, 
tillhandahöll tjänster på det ekonomiska området, medverkade vid produktutveckling och 
produktanpassning till marknaden och liknande. I avsaknad av bättre, verifierad 
information måste, i enlighet med artikel 7.7 b i förordning (EEG) nr 2423/88, 
tillgängliga uppgifter användas i stället för FAA-kostnaderna i företagets reviderade 
räkenskaper för att fastställa kostnaderna för att tillhandahålla ovanstående och eventuellt 
andra tjänster. 
"Exportpris för närstående importörer 
70. För närstående importörer konstruerades exportpriserna på grundval av 
försäljningspriserna till oberoende första köpare i gemenskapen, minus direktrelaterade 
avdrag och rabatter (inbegripet gratisposter), genom ett avdrag av alla kostnader som 
uppstått mellan import och vidareförsäljning och en rimlig vinstmarginal på 5 % De 
vinstnivåer som konstaterats för oberoende importörer kunde av två anledningar inte 
användas för att fastställa en lämplig vinstmarginal. För det första var det få oberoende 
importörer som besvarade frågeformuläret. Bland dessa var vinstmarginalen för en enda 
oberoende importör verifierad och denne stod endast för en liten del av den samlade 
importen från Japan. För det andra visade sig att de oberoende importörernas 
vinstmarginaler pressats ned på konstlad väg, i överensstämmelse med det allmänna 
prisfallet som analyseras nedan för PPC-apparater i gemenskapen, till följd av 
nödvändigheten att konkurrera med dumpad import av japansk varumärkesförsäljning 
genom närstående dotterbolag i gemenskapen. I avsaknad av tillförlitliga vinstsiffror för 
oberoende importörer ansåg kommissionen att en minsta vinstmarginal på 5 % var rimlig 
vid normal handel med hänsyn till kommissionens praxis i andra fall, även vid den 
ursprungliga utredningen. På exportörernas begäran användes hela tiden en enda 
vinstmarginal på 5 % oavsett hur många dotterbolag som faktiskt ingick i 
försälj ni ngskedj an. 
32 
71. PPC-apparater som för demonstrationsändamål sålts till handlare till lägre priser ingick 
i de transaktioner som användes vid beräkningen av dumpning eftersom handlaren i 
vanliga fall själv skulle stå för demonstrationskostnaderna. Avskrivning av lager, 
omfattande saknade och stulna produkter eller skadade och omoderna produkter som 
skulle kasseras, ansågs som en kostnad som uppstått mellan import och återförsäljning. 
När gamla lager av PPC-apparater inte skrevs av utan såldes togs dessa transaktioner 
med i dumpningsberäkningen. 
Exportpris för oberoende importörer 
72. Exportpriserna för oberoende importörer, vanligtvis OEM-köpare, beräknades på grundval 
av de faktiska priserna för dessa transaktioner, minus därtill direkt knutna avdrag och 
rabatter (inbegripet gratisartiklar). Kompensation som betalats till OEM-köpare för 
ofördelaktiga fluktuationer i växelkursen i samband med försäljningen av PPC-apparater 
ansågs som avdrag. När exportörernas dotterbolag i gemenskapen ådrog sig kostnader för 
denna försäljning genom att åta sig vissa uppgifter som importören normalt skulle ha 
åtagit sig (t.ex. att tillhandahålla reklamstöd) eller genom att spela samma roll som en 
återfaktureringsagent drogs de berörda kostnaderna och en skälig vinstmarginal av i 
enlighet med artikel 2.8 b i förordning (EEG) nr 2423/88. I detta avseende tillämpades 
samma vinstmarginal på 5 % som för all försäljning genom närstående importörer baserat 
på metoden att använda samma vinstmarginal oavsett hur många dotterbolag som berörs. 
Även om en exportör kommenterade att denna procentsats var ganska hög då det gällde 
försäljning till OEM-importörer var det just den exportören som vid den ursprungliga 
utredningen hade insisterat på att en och samma vinstmarginal borde användas oavsett hur 
många dotterbolag som ingick i försäljningskedjan. Det ansågs att kommissionens 5-
procentiga avdrag avdrag för en skälig vinst var lågt när det gällde den försäljning i 
medlemsstaterna vid vilken två eller ibland till och med tre närstående dotterbolag 
berördes liksom när det gällde försäljning till användare, vilket innebar en integrerad 
distributionskedja, och att den metod som använts därför var rimlig. 
4. Jämförelse 
73. Exportpriserna och normalvärdet jämfördes i samma avsättningsled. OEM-försälj ning på 
export jämfördes med det vägda genomsnittliga normalvärdet för OEM-försäljning på 
hemmamarknaden. Beträffande försäljningen av egna varumärken, vilken i nästan samtliga 
fall måste konstrueras, jämfördes denna med det vägda genomsnittliga normalvärdet för 
alla försäljningskanaler för egna varumärken på hemmamarknaden med hänsyn till att 
dessa inte konsekvent kunde skiljas från varandra och att det därför inte fanns tillräckliga 
bevis på att den ena typen av försäljningskanel lättare skulle kunna jämföras med 
exportförsäljningen än den andra. 
74. När det fanns tillräckliga bevis gjordes lämpliga justeringar beträffande skillnader i 
fysiska egenskaper och försäljningskostnader. Inga justeringar krävdes för någon skillnad 
i importavgifter och indirekta skatter. När det gällde försäljarnas löner gjordes endast 
avdrag för de löner som betalats till personal som var helt sysselsatt med direkt 
försäljning av PPC-apparater, med undantag av personal som helt eller delvis utövade 
ledningsfunktioner och med undantag av service- och sälj stödspersonal. Denna metod 
grundade sig på artikel 2.10 c v i förordning (EEG) nr 2423/88 i vilken det anges att 
avdrag endast kan medges för personal som är helt sysselsatt med direkt 
33 
försäljningsverksamhet. När det visade sig att PPC-apparatförsäljare även sålde andra 
produkter eller tjänster togs den berörda omsättningen med vid beräkningen av det 
procentuella avdraget för PPC-apparater. 
De totala avdragen för normalvärdet beräknades som ett absolut belopp per modell per 
såld enhet. Detta absoluta belopp, som utgjorde den faktiska tillåtna 
kostnaden per enhet, drogs sedan av från det normalvärde som beräknats för modellen i 
fråga. 
5. Dumpningsmarginaler 
75 Dumpningsmarginalerna beräknades som den sammanlagda absoluta dumpningen av 
verifierad exportförsäljning dividerat med det sammanlagda cif-värdet som deklarerats för 
tullen på all verifierad import oavsett om den var dumpad eller ej. 
Dumpningsmarginalerna för varumärkesförsäljning (endast delvis verifierad) och OEM-
försäljning (helt verifierad) vägdes med hänsyn till det faktiska förhållandet när det gäller 
cif-värdet mellan dessa båda typer av exportförsäljning. I detta avseende ansågs den 
dumpning som konstaterats för den verifierade delen av varumärkesförsäljningen som 
representativ för all varumärkesförsäljning. 
76. När det gällde närstående importörer drogs den befintliga antidumpningstullen av som en 
kostnad som uppstått mellan import och vidareförsäljning i enlighet med artikel 2.8 b i 
förordning (EEG) nr 2423/88. För PPC-apparater med en kapacitet på mer än 75 kopior 
i minuten fanns det ingen gällande antidumpningstull och därför drogs ingen 
antidumpningstull av. På grundval av detta varierade de konstaterade 
dumpningsmarginalerna mellan 21,5 och 83,9 %. De var avsevärt mycket högre för var 
och en av de berörda exportörerna än den ursprungliga antidumpningstullen för respektive 
exportör. Den vägda genomsnittliga dumpningsmarginalen var 41,0 %. 
77. Verkningarna av denna höga grad av dumpning på gemenskapsmarknaden utjämnades 
långt ifrån genom den befintliga antidumpningstullen. När den ursprungliga 
antidumpningstullen, för att dess verkningsgrad skulle bedömas, inte drogs av som en 
kostnad då det gällde närstående importörer och adderades till exportpriset då det gällde 
oberoende importörer, var den vägda genomsnittliga verkningsgraden av dumpningen på 
gemenskapsmarknaden ändå så mycket som 28,8 %, med individuella variationer mellan 
13,5 % och 74,4 %. 
78. Slutligen visade översynen att den befintliga antidumpningstullen inte hade medfört att 
exportörerna reviderat sin prissättning i så hög grad att dumpningen eliminerades 
ochinte heller har den uppvägt verkningarna av dumpningen på gemenskapsmarknaden. 
Med tanke på de höga dumpningsmarginaler som konstaterats vid översynen anses det att 
dumpningen, om den befintliga tullen tilläts upphöra, troligen skulle fortsätta med samma 
eller ändå högre marginaler. Avskaffandet av antidumpningstullen kan om något endast 
öka dumpningsnivån ytterligare i så hög grad att de lägre kostnaderna för exportörer med 
försäljning i gemenskapen genom närstående importörer skulle kunna medföra ytterligare 
prissänkningar. 
34 
G FÖRNYAD SKADA 
1. Verkningar av dumpad import från Japan 
79. Trots den befintliga antidumpningstullen bedrev japanska exportörer, som för det mesta 
sålde genom närstående importörer, under översynens utredningsperiod försäljning till 
lägre priser än gemenskapsindustrin på marknaden i gemenskapen med sina från Japan 
importerade PPC-apparater till ett vägt genomsnitt på 26 %, med en försäljningsvolym 
som trots att den sjönk avsevärt fortfarande utgjorde 26 % av de enheter som släpptes ut 
på marknaden i gemenskapen. Eftersom PPC-apparater är en väl beprövad produkt, med 
relativt begränsade tekniska skillnader mellan producenterna och med priser som därför 
spelar en viktig roll för kundens val, står det klart att en så stor importvolym till så låga 
priser inte kan undgå att ha en betydande negativ effekt på gemenskapsindustrins 
ekonomiska prestation, vilket visar sig i otillfredsställande lönsamhet och sjunkande 
marknadsandelar och produktionsvolymer för gemenskapsindustrin. 
80. Den eventuella minskning av skadan som skulle kunna uppnås genom att 
gemenskapsmarknadens andel av japanska PPC-apparater med tiden sjunker har utjämnats 
genom att denna import, när det gäller modeller, har blivit särskilt skadlig. Vid den 
ursprungliga utredningen bestod den stora massan av importen från Japan av små PPC-
apparater. Dessa gav de japanska exportörerna en stor marknadsandel mätt i enheter, men 
den skadliga verkan begränsades av att Océ och Rank Xerox av tradition hade inriktat sig 
på de viktigare stora PPC-apparaterna och fortsatt att ha en stark teknisk ställning och 
ställning på marknaden och tillräckligt hög lönsamhet på dessa stora modeller. Sedan dess 
har dock nästan samtliga japanska exportörer flyttat över en stor del av sin produktion 
av små PPC-apparater (särskilt relativt enkla, väl beprövade modeller) till gemenskapen 
eller andra tredje land och koncentrerat sig på att till gemenskapen exportera de mer 
sofistikerade modellerna i sektorerna 4, 5 och 6 som de har kommit att producera i Japan. 
Med tanke på att det fastställdes en vägd genomsnittlig försäljning till lägre priser för 
sektorerna 4 och 5 som var dubbelt så stor som motsvarande försäljning för sektor 1-3 
(38 % mot 19 %) pressade importen från Japan i mycket hög grad ned priserna, 
lönsamheten och marknadsandelarna för gemenskapsindustrin i dessa sektorer. Till 
exempel minskade i sektor 4 (PPC-apparater med en kapacitet av 45-59 kopior i minuten) 
gemenskapsindustrins marknadsandel i gemenskapen från 64,4 % år 1988 till 42,1 % 
under översynens utredningsperiod, en dramatisk minskning på 22,3 %. Flertalet PPC-
apparater i sektor 4 och alla PPC-apparater i sektor 5 som konkurrerade med 
gemenskapsindustrins PPC-apparater i sektor 4 under översynens utredningsperiod 
producerades i Japan. 
81 Mot bakgrund av den aggressiva prissättning hos de japanska exportörerna som 
konstaterats redan då den befintliga antidumpningstullen var i kraft anses det sannolikt 
att försäljning till lägre priser och prisfall som förorsakats av dumpad import från Japan 
bara skulle förvärras om tullen tilläts upphöra, eftersom de japanska exportörerna troligen 
åtminstone delvis skulle använda den kostnadsminskning som för deras närstående 
importörer skulle bli följden av att antidumpningstullen upphörde för att ytterligare 
minska återförsäljningspriserna i gemenskapen Denna sannolikhet anses desto större 
eftersom det skulle sätta hård press på de andra aktörerna att göra likadant, om bara en 
enda stor aktör på marknaden för PPC-apparater skulle sänka sina priser på en så 
priskänslig produkt, vilket skulle medföra ett ännu mer förödande priskrig än det som 
35 
redan pågår. Följderna av en eventuell ytterligare prissänkning skulle bli allvarliga för 
gemenskapsindustrin eftersom PPC-apparaterna är den stöttepelare för alla producenters 
verksamhet som skulle ge den vinst som är nödvändig för att kunna göra de investeringar 
som krävs för att överleva på medellång sikt. Vilken firma som helst av dessa skulle 
kunna besluta sig för att lägga ned produktionen och bara vara OEM-köpare som får 
intäkter endast från service och leveranser, så som andra gemenskapsproducenter redan 
tvingats göra de senast åren. De skulle också kunna ersätta en del av sitt sortiment av 
egentillverkade modeller med OEM-inköp. Erfarenheter från de senaste åren har visat att 
det har varit nödvändigt att offra delar av gemenskapsindustrins egen produktion, särskilt 
i de lägre sektorerna, då förlusterna har blivit alltför stora. De japanska exportörernas 
aggressiva prissättning i de högre sektorerna innebär att den faran nu kan uppstå även för 
dessa. 
82. Beträffande importvolymerna försämrades det ekonomiska läget i Japan under översynens 
utredningsperiod, efterfrågan stagnerade och lagren ökade med 65%, till en nivå på300000 
enheter, vilket är mer än den årliga exportvolymen till gemenskapen under 
utredningsperioden. Även kapacitetsutnyttjandet sjönk. Om tullarna tilläts upphöra skulle 
motivationen att öka exporten från Japan till gemenskapen till priser vilka som mest 
täcker rörliga produktionskostnader bli stor, mycket möjligt så stor att den till och med 
skulle kunna medföra att japanska PPC-fabriker i gemenskapen lades ned för att förbättra 
kapacitetsutnyttjandet i Japan. Den tendens som finns till minskande importvolymer från 
Japan skulle alltså kunna stoppas eller till och med vändas om tullarna tilläts upphöra 
Detta skulle vara ännu mer sannolikt om yenen under de kommande åren skulle minska 
i värde gentemot europeiska valutor. Så instabila som valutorna är kan denna utveckling 
inte uteslutas. 
2. Andra påstått skadliga faktorer 
83. Kommissionen undersökte om en minskad efterfrågan på PPC-apparater på gemenskaps­
marknaden kunde ha förorsakat gemenskapsindustrins vanskliga läge. Detta var inte fallet. 
Mellan 1988 och översynens utredningsperiod expanderade gemenskapsmarknaden för 
PPC-apparater med 24 %. Gemenskapsindustrins försäljning i gemenskapen sjönk dock 
med 1 % under samma tid, vilket medförde en minskning av dess marknadsandel i 
gemenskapen, från 15,4 % till 12,4 %. 
84. Vissa exportörers påstående att en konjunktursvacka i gemenskapen var orsaken till 
gemenskapsindustrins vanskliga läge under översynens utredningsperiod anses också 
ogrundat. Konjunkturnedgången i Europeiska gemenskapen började, utom i Förenade 
kungariket, inte förrän under det andra halvåret 1992, efter utredningsperiodens slut 
Medan den samlade konsumtionen av PPC-apparater hade minskat med ungefär 10 % 
efter utredningsperiodens utgång hade den alltså fortfarande ökat starkt mellan 1988 och 
utredningsperioden och legat fast under själva utredningsperioden. I den mån som 
efterfrågan kan ha förskjutits något mot begagnade PPC-apparater var detta inte något 
som skadade gemenskapsindustrin eftersom den är starkt företrädd på denna marknad 
(liksom de japanska producenternas handlare). Medan gemenskapsindustrins lönsamhet 
i gemenskapen på andra produkter och tjänster än PPC-apparater sjönk från ett index på 
100 år 1988 till 76 under översynens utredningsperiod föll dessutom gemenskaps­
industrins lönsamhet på försäljningen av PPC-apparater i gemenskapen ännu brantare, från 
ett index på 100 år 1988 till 24 under översynens utredningsperiod. Dessa antyder att 
36 
gemenskapsindustrins försäljning av PPC-apparater utsattes för ytterligare allvarlig press 
från andra källor än det allmänna ekonomiska läget. Några exportörer kommenterade att 
den relativa förbättringen av den samlade lönsamheten kunde bero på att kunderna sköt 
upp utbytet av sina PPC-apparater och lade ner mera på underhåll av de PPC-apparater 
de hade. Såsom redan sagts minskade dock försäljningen av PPC-apparater i gemenskapen 
med 24 % mellan 1988 och utredningsperioden, vilket bestrider påståendet att kunderna 
hade skjutit upp inköpen av nya apparater. 
85. Vissa exportörer antydde att även PPC-apparater som tillverkats av japanska företag i 
gemenskapen och i tredje land hade förorsakat gemenskapsindustrin skada och att 
kommissionen borde bestämma hur stor del av skadan som skulle tillskrivas var och en. 
I detta avseende bör det påpekas att ingen av dessa båda andra försäljningskällor i 
gemenskapen omfattades av den pågående översynen varför kommissionens möjlighet att 
fa relevant information var begränsad. Vidare var det ingen av de japanska exportörerna 
som frivilligt lämnade några upplysningar om i vilken grad deras PPC-apparater som 
tillverkats i andra tredje land än Japan och i gemenskapen påstods ha förorsakat skada 
för gemenskapsindustrin. Det ansågs dock rimligt att anta att priserna på PPC-apparater 
som japanska företag producerar i gemenskapen och som de producerar i och importerar 
från andra tredje länder än Japan förmodligen inte avviker nämnvärt frän priserna på 
PPC-apparater som importerats från Japan eftersom större prisskillnader i gemenskapen 
mellan liknande PPC-apparater som producerats av samma företag troligen inte kunde 
upprätthållas. I detta avseende ansågs det sannolikt att PPC-apparater som japanska 
företag sålt från andra källor än Japan likaledes bidrog till den skada som 
gemenskapsindustrin förorsakats. Det framhölls också att den relativa betydelsen på 
gemenskapsmarknaden av PPC-apparater som sålts från desa andra källor hade ökat 
oavbrutet, till en marknadsandel på 61,8 % under översynens utredningsperiod (bestående 
av 12,8 % import från andra tredje länder än Japan och 49% uppskattad 
gemenskapsförsäljning av PPC-apparater som producerats av japanska företag i 
gemenskapen). 
Den marknadsandel på 26 % som importen från Japan har, i kombination med den 
underprissättning på 26 % som konstaterats för denna import, anses dock i sig själv vara 
en betydande orsak till gemenskapsindustrins svaga ekonomiska läge. För att försvara sin 
marknadsandel mot en så stor volym orättvis lågprisimport tvingades gemenskapsindustrin 
att sänka sina egna försäljningspriser till en nivå som innebar ett betydande underskott 
i lönsamheten på försäljningen av PPC-apparater. Att de japanska företagens PPC-
apparater från andra källor förmodligen såldes till lika låga priser ändrar inte det faktum 
att även om de inte förekommit skulle gemenskapsindustrin ändå inte ha haft något annat 
alternativ än att följa den japanska importens prisexempel eftersom den var av betydande 
volym. Denna import var därför, betraktad separat, tillräckligt stor för att förorsaka 
prisfall och ett betydande underskott i lönsamheten för gemenskapsindustrin. Såsom redan 
sagts var den också den huvudsakliga anledningen till gemenskapsindustrins dramatiska 
förlust av marknadsandelar för PPC-apparater i sektor 4 och den enda anledningen till att 
den tappat försäljning i sektor 6 eftersom alla PPC-apparater i sektorerna 5 och 6 och det 
stora flertalet av de PPC-apparater i sektor som japanska företag introducerat på 
gemenskapsmarknaden under översynens utredningsperiod var av japanskt ursprung. För 
de övriga sektorerna samverkade förmodligen den japanska importen med PPC-apparater 
från andra källor till att förorsaka förlust av marknadsandelar och bristande lönsamhet för 
gemenskapsindustrin. 
37 
Fastän det i genom artikel 4.1 i förordning (EEG) nr 2423/88 krävs att gemenskaps­
myndigheterna inte tillskriver den dumpade importen skada som vållats av andra faktorer, 
uppfylls detta krav där det visar sig, enligt ovanstående beskrivning, att dumpad import, 
betraktad separat, har varit en oberoende orsak till gemenskapsindustrins svaga 
ekonomiska läge, även om andra faktorer kanske också har bidragit till det läget. Även 
om det antogs att import från andra tredje land och försäljning från japanska 
produktionsanläggningar i gemenskapen hade bidragit till gemenskapsindustrins vanskliga 
läge skulle därför inte detta ändra det faktum att dumpad import från Japan, betraktad 
separat, förorsakat gemenskapsindustrins svaga ekonomiska läge. 
86. Beträffande påståendet att gemenskapsindistrin själv förorsakade skadan genom att 
importera och i gemenskapen sälja PPC-apparater med ursprung i Japan, har det redan 
sagts att det antal PPC-apparater som gemenskapsitidustrin importerade från Japan och 
sålde i gemenskapen under översynens utredningsperiod sjönk dramatiskt i jämförelse 
med den ursprungliga utredningen. Andelen PPC-apparater som gemenskapsindustrin 
importerade från Japan och sålde i gemenskapen under översynens utredningsperiod 
utgjorde mindre än 1 % av dess produktion av PPC-apparater. En eventuell negativ 
inverkan av sådan import på gemenskapsindustrins läge kan därför lämnas utan avseende. 
Det var inte bara det att mängden PPC-apparater som gemenskapsindustrin importerade 
från Japan var mycket liten, utan det är numera en vanlig och normal affärsstrategi även 
bland japanska producenter att köpa en del av sitt produktsortiment från andra 
producenter. Att sälja dumpade PPC-apparater från Japan i gemenskapen, såsom Océ men 
dock inte de båda andra gemenskapsproducenterna gör, kan ses som en legitim handling 
i självförsvar med tanke på nödvändigheten att sälja på gemenskapsmarknaden i 
konkurrens med andra dumpade PPC-apparater från Japan. Om Océ inte hade gjort detta 
skulle faktiskt skadan för företagets egentillverkade PPC-apparater med all sannolikhet 
ha blivit ännu större eftersom det då skulle ha förlorat ett antal kunder som behövde ett 
urval av allt från små till stora PPC-apparater. 
3 Slutsats 
87. Ovanstående punkter, särskilt konstaterandet att betydande mängder av i hög grad dumpad 
import från Japan, trots den gällande antidumpningstullen, såldes på 
gemenskapsmarknaden till mycket låga priser, vilket förorsakade allvarlig skada för 
gemenskapsindustrin, ledde till den slutsatsen att om den gällande antidumpningstullen 
skulle tillåtas upphöra skulle den väsentliga skada som vållas av dumpad import från 
Japan förnyas. 
H GEMENSKAPENS INTRESSE 
1. Allmänt 
88. Det generella syftet med antidumpningsåtgärder är att undanröja snedvridningen av 
handeln till följd av dumpningen och på så sätt återupprätta effektiv konkurrens på 
gemenskapsmarkna^Jen. Effektiv konkurrens ligger fundamentalt i gemenskapens intresse, 
både som ett allmänt politiskt mål och med tanke på gemenskapsproduccatternas och 
anväridarnas intresse. 
38 
2. Ursprungliga resultat 
89. Beträffande det bestämda fallet med dumpad import från Japan hade producenternas och 
användarnas intresse liksom oberoende importörers intresse (huvudsakligen OEM-
importörer), t.ex. Agfa Gevaert, i gemenskapen redan undersökts utförligt vid den 
ursprungliga utredningen. Det konstaterades då att gemenskapens intresse av att bibehålla 
en livskraftig gemenskapsindustri för tillverkning av PPC-apparater som kunde konkurrera 
med import från Japan på rättvisa villkor uppvägde konsumenternas kortsiktiga intresse 
av att tjäna på orättvist låga priser, så länge de nu varade, liksom OEM-importörernas 
intresse, vilka tjänade på att under sitt eget varumärke distribuera dumpad import från 
Japan på bekostnad av försäljningen av PPC-apparater som producerats av 
gemenskapsindustrin. Då det gällde OEM-importörer ansågs det i synnerhet att 
gemenskapens intresse av en gemenskapsindustri som både producerar och distribuerar 
PPC-apparater, under i övrigt lika förhållanden, är större än intresset av europeiska 
företag som huvudsakligen distribuerar PPC-apparater som producerats i Japan under sitt 
eget varumärke. 
3. Resultat vid översynen 
Gemenskapens intresse av produktion av PPC-apparater 
90. Beträffande gemenskapens intresse av att bibehålla en livskraftig industri för PPC-
apparater i gemenskapen har detta, om något, ökat sedan den ursprungliga utredningen. 
Det uppskattas att nära 23 000 personer är heltidssysselsatta i gemenskapen med 
tillverkning, distribution, service och försäljning av de PPC-apparater som produceras av 
gemenskapsindustrin, varav 12 000 är anställda inom tillverkningen (inbegripet de 
heltidssysselsatta vid gemenskapsföretag som levererar delar och underenheter till 
gemenskapens PPC-apparatproducenter). Även om PPC-tekniken nu är väl beprövad är 
det fortfarande en mycket invecklad och sofistikerad process, med en kombination av 
kemiskt, optiskt, elektroniskt och mekaniskt kunnande samt programvarukunnande. 
Dagens PPC-apparater utgör också en viktig teknisk utgångspunkt inte bara för produktion 
av digitala kopiatorer, skrivare och faxapparater, utan också för en hel generation av 
produkter med flerfunktionsutrustning hopkopplade i nätverk, som kommer att 
introduceras de kommande åren. 
91. Vidare etablerade nästan alla japanska producenter produktionsanläggningar för PPC-
apparater, eller utvidgade dem de redan hade, i gemenskapen efter det att 
antidumpningsåtgärderna införts 1986. Till följd av detta ökade den japanska 
produktionen av PPC-apparater i gemenskapen, som varit mindre än 50 000 enheter år 
1984, till 643 719 enheter under översynens utredningsperiod. Även om antidumpnings-
tullarna kanske inte var den enda anledningen till denna starkt ökade japanska produktion 
i gemenskapen råder det knappast något tvivel om att de i betydande grad påverkade 
denna utveckling. Dessa fabriker har fört med sig en stark försörjningsindustri i 
gemenskapen som med all sannolikhet står för mer sysselsättning i gemenskapen än de 
japanska fabrikerna själva eller än de 6 000 arbetstagare som är heltidssysselsatta med 
leveranser till gemenskapsindustrin. 
39 
Om tullarna skulle upphöra skulle som det redan sagts de japanska exportörerna motiveras 
till att skära ned produktionen i gemenskapen för att minska de betydande lager som finns 
i Japan och för att förbättra kapacitetsutnyttjandet där. Denna resonerande förklaring 
skulle särskilt gälla för de större PPC-apparaterna, som skulle kunna levereras över hela 
världen från en enda källa, nämligen Japan. Dessutom skulle upphörandet av tullarna trots 
hög dumpning troligen av de japanska producenterna tolkas som att 
gemenskapsmyndigheterna inte längre fäste något avseende vid att bibehålla någon 
fotokopiatorindustri i gemenskapen. Till följd av detta skulle de ekonomiska fördelarna 
med att producera små och förhållandevis enkla PPC-apparater i tredje land med lägre 
arbetskostnader i stället för i gemenskapen, där flertalet japanska företag producerar dem 
för närvarande, bli mera lockande. Det kommer att uppstå ett läge där kostnads- och 
intäktsskäl kommer att väga mer än strategiska skäl då det gäller att bibehålla en 
tillverkningsverksamhet på de stora globala marknaderna, särskilt eftersom åtminstone en 
annan japansk producent inte har någon produktionsanläggning alls i gemenskapen och 
konkurrerar starkt på gemenskapsmarknaden med PPC-apparater som tillverkats till låga 
arbetskostnader i tredje land. Om denna tendens skulle följas skulle slutresultatet kunna 
bli en starkt begränsad japansk tillverkningsverksamhet för PPC-apparater i gemenskapen. 
Om produktionen vid flera, för att inte säga alla, japanska produktionsanläggningar skulle 
läggas ned eller läggas om till andra produkter, skulle detta vara allvarligt i sig. Den 
största nackdelen skulle dock troligen bli att otaliga små och medelstora 
gemenskapsleverantörer, som för närvarande förser de japanska monteringsanläggningarna 
med delar, skulle stå utan kunder. Det är just denna starka tillit som de japanska 
moteringsanläggningarnas har till utomstående leverantörer, vilken medför minimala 
kapitalinvesteringar i monteringsanläggningar, som skulle begränsa deras 
nedläggningskostnader om de beslutade sig för att upphöra med montering i 
gemenskapen. 
Importörernas intresse 
92. Vissa importörer hävdade att de drabbades av antidumpningstullen genom att de inte 
delvis eller i sin helhet kunde föra denna kostnad vidare till användarna, vilket ledde 
till minskad lönsamhet och förlorade arbetstillfällen vid deras företag. Det är tydligt att 
införandet av en antidumpningstull inte är till fördel för importörerna, vilka måste beta 
la antidumpningstullen och därför i mindre utsträkning än tidigare kan sälja till lägre 
priser än gemskapsindustringenom dumpad import. Avsikten med införandet av en 
antidumpningstull är emellertid just att försäljningsmöjligheterna för gemenskapsindust 
rin skall förbättras i förhållande till möjligheterna för importörer som säljer dumpade 
produkter. Det påpekades också att detta påstående gjorts av importörer, t ex Agfa 
Gevaert, som säljer PPC-apparater som de köper i Japan under eget varumärke i 
gemenskapen. Lönsamheten för sådana företag har sannolikt påverkats i minst lika hög 
grad av deras japanska PPC-leverantörers benägenhet att gradvis utvidga sitt 
försäljningsnät för egna varumärken i gemenskapen på bekostnad av försäljningen under 
importörens varumärke. Även om viss sysselsättning inom försäljnings- och 
serviceverksamhet kan ha gått över från dessa importörer till gemenskapsindustrin eller 
till japanska försäljningsdotterbolag i gemenskapen fanns den kvar i gemenskapen. Denna 
situation borde skiljas från nettoförlusten för sysselsättningen inom tillverkningen vilken, 
såsom beskrivs ovan, står på spel för gemenskapen om tullarna skulle tillåtas upphöra 
40 
Importören Agfa Gevaert hävdade också att antidumpningsåtgärderna mot PPC-apparater 
från Japan äventyrade företagets direktinvesteringar i PPC-apparater i Japan. Vid 
verifiering konstaterades det dock att det inte förekom några sådana direktinvesteringar. 
Gemenskapsanvändarnas intresse 
93. Det uppskattades att ett belopp på ca. 500 miljoner ecu togs in i antidumpningstuUar på 
import av PPC-apparater från Japan från deras introduktion i augusti 1986 fram till slutet 
av utredningsperioden. Med tanke på dumpningens fortsatta verkan på 
gemenskapsmarknaden och de höga marginaler på försäljning till lägre priser som 
konstaterats, förefaller det som om en stor del av detta belopp inte debiterats 
gemenskapsanvändare. 
94. Om tullarna tilläts upphöra skulle användarna gynnas i den mån som de japanska 
exportörerna och oberoende importörer beslutade sig för att använda sina minskade 
kostnader till att ytterligare minska återförsäljningspriserna i gemenskapen på PPC-
apparater som importerats från Japan. Om ett bibehållande av tullen inte medförde någon 
prisutveckling skulle läget förbli det samma som nämnts i punkt 93. Om ett bibehållande 
av tullen medförde en prishöjning för användarna med hela beloppet för 
antidumpningstullen, om importen låg kvar på samma nivå som för närvarande och om 
priset på PPC-apparater som inte importerats från Japan inte ökade, skulle gemenskaps­
användarnas uppskattade kostnad för fortsatta åtgärder bli 42,5 miljoner om året. Denna 
siffra är grundad på en vägd genomsnittlig antidumpningstull på 16,3 % för de exportörer 
som ingår i utredningen, multiplicerad med ett sammanlagt tullvärde på 260,8 miljoner 
ecu för PPC-apparater som importerats från Japan under 1994. En sådan prisökning på 
PPC-apparater som importerats från Japan skulle dock vara helt osannolik med tanke på 
att tullen skulle ligga på samma nivå som förut. Även om det verkligen skedde en 
prisökning på PPC-apparater från Japan skulle den sannolikt medföra att dessa helt eller 
delvis ersattes med PPC-apparater från andra källor, oavsett om det gällde försäljning 
genom gemenskapsindustrin eller försäljning av PPC-apparater som producerats av de 
japanska företagen i gemenskapen eller i andra tredje land. Gemenskapsindustrin skulle 
troligen vilja använda en del av det andrum som uppkommit till att öka 
försäljningsvolymerna och inte till att höja priserna upp till hela den möjliga marginalen. 
Beträffande de japanska producenterna finns det ingen anledning till att de skulle ändra 
prissättningsstrategin för de av sina PPC-apparater som inte importerats från Japan, 
särskilt som de konkurrerar inbördes och fortfarande utsätts för konkurrens från 
lågprisimport från andra tredje land än Japan. En allmän prisökning på alla PPC-apparater 
som säljs i gemenskapen är därför högst osannolik. På en konkurrenspräglad marknad för 
en så väl beprövad produkt som fotokopiatorer behövs det i allmänhet bara en eller ett 
fatal stora säljare för att tvinga ned den allmänna prisnivån, men det behövs en generell 
kostnadsökning eller att alla eller de flesta stora säljare är med för att få upp den 
allmänna prisnivån. Om ett enda företag ökar sina priser separat skulle det mycket snart 
tvingas ompröva denna strategi. 
41 
95. Det ligger i användarnas långsiktiga intresse att bibehålla många olika leverans-och 
konkurrenskällor Två av de mindre japanska exportörerna påpekade att deras fortsatta 
verksamhet skulle kunna äventyras om antidumpningen på PPC-apparater som importeras 
från Japan fortsätter, vilket skulle minska konkurrensen. Av dessa båda företag var dock 
redan ett majoritetsägt av ett av de största japanska företagen, men det andra exporterade 
huvuddelen av sina PPC-apparater till gemenskapen från ett tredje land 
Gemenskapsmyndigheterna var därför mera oroade över den minskning av antalet källor 
och försörjningnsalternativ som försvinnandet av en eller flera av de återstående 
gemenskapsproducenterna kunde medföra. Ungefar 85 % av gemenskapsmarknaden mätt 
i enheter (och ca. 70 % mätt i enheter vägda efter kopievolym) ägdes redan av de nio 
japanska producenter som omfattades av utredningen, oavsett om de exporterade från 
Japan eller från tredje land eller producerade i gemenskapen, även om dessa japanska 
företag som redan sagts faktiskt konkurrerade inbördes under översynens 
utredningsperiod. 
96. Några exportörer och en importör pekade på gemenskapsindustrins starka ställning när 
det gällde marknadsandelar i sektor 6 för att hävda att denna sektor, eller en del av den, 
borde befrias från tullarna. Med tanke på att Rank Xerox, Océ och Kodak säljer i sektor 
6 och konkurrerar inbördes och att antidumpningstullarna inte kommer att hindra japanska 
exportörer från att exportera PPC-apparater i sektor 5 och sektor 6 till gemenskapen (eller 
från att producera dem i gemenskapen eller tredje land) utan endast från att sälja dem till 
orättvist låga priser, ansågs det dock att denna påstådda risk för konkurrens i sektor 6 
övervägdes av gemenskapsindustrins intresse av att skyddas från dumpad import. Detta 
gäller i än högre grad eftersom sektor 6 inte borde anses som en produkt i sig utan bara 
som en liten del av en produkt, nämligen PPC-apparater, för vilken japanska företag har 
en mycket stark ställning på gemenskapsmarknaden. 
4. Slutsats 
97. På det hela taget ansågs det att det ligger i gemenskapens övergripande intresse att 
antidumpningsåtgärderna mot import av PPC-apparater från Japan inte bör tillåtas att 
upphöra vid detta tillfälle. 
I ÅTGÄRDER 
1. Allmänt 
98. Frågan bakom denna översyn var i enlighet med artikel 15.3 i förordning (EEG) nr 
2423/88 huruvida den gällande åtgärdens upphörande åter skulle medföra skada eller hot 
om skada. På grundval av ovanstående analys måste frågan besvaras j åkande. Med hänsyn 
till gemenskapens intresse drog rådet slutsatsen att antidumpningsåtgärderna borde 
behållas. 
42 
2. Produktomfattning 
99. När antidumpningsåtgärderna mot PPC-apparater från Japan infördes första gången 
undantogs PPC-apparater med en kapacitet på mer än 75 A4-sidor i minuten från dessa 
åtgärder eftersom det vid det tillfället inte förekom någon import av dessa kopiatorer från 
Japan. Sedan dess har emellertid sådan import, till dumpade priser, ökat starkt och visat 
sig vara särskilt skadlig för gemenskapsindustrin. Därför ansågs det nu nödvändigt att 
inbegripa sådana PPC-apparater i åtgärderna. 
Följaktligen kommer de nya åtgärderna att omfatta hela den produkt som ingår i 
utredningen, dvs. alla PPC-apparater från bordskopiatorer till kopiatorer i sektor 6 Även 
om bordskopiatorer inte produceras av gemenskapsindustrin konkurrerar de med PPC-
apparater i sektor 1 som producerades av gemenskapsindustrin under utredningsperioden 
och det är därför motiverat att inbegripa dem även i fortsättningen. Beträffande PPC-
apparater i sektor 6 hade en japansk exportör redan börjat importera sådana apparater till 
gemenskapen samtidigt som det också förekommer konkurrens med sektor 5, vilken 
domineras av de japanska exportörerna. Om antingen bordskopiatorer eller kopiatorer i 
sektor 6 undantogs från åtgärderna skulle inte bara den dumpade importen i dessa sektorer 
fortsätta att skada gemenskapsindustrin, utan risken för kringgående av antidumpnings­
åtgärderna mot sektorerna 1 och 5 skulle bli ansenlig eftersom exportörerna skulle kunna 
ändra kopieringshastigheten eller funktionerna hos PPC-apparaterna utan att i väsentlig 
grad ändra modellen, på ett sådant sätt att de skulle komma att tillhöra den intilliggande 
sektorn. 
Dessa beaktanden äger sin giltighet trots att gemenskapsindustrin, på grundval av ett vägt 
genomsnitt, uppnådde en tillfredsställande avkastning på försäljningen av PPC-apparater 
i sektor 6 under utredningsperioden. För det första skilde sig de enskilda 
gemenskapsproducenternas verksamhetsresultat för PPC-apparater i sektor 6 kraftigt, med 
förluster i den sektorn för en av de båda gemenskapsproducenterna. För det andra 
fastställdes skada för den likadana produkten i sin helhet i överensstämmelse med artikel 
4.4 i förordning (EEG) nr 2423/88. Gemenskapsindustrins lönsamhet, ett av 
nyckelkriteriema på skada, skulle ha varit sämre om sektor 6 hade undantagits. För det 
tredje produceras numera PPC-apparater i sektor 6 i gemenskapen liksom de också 
importeras från Japan, i motsats till det förhållande som rådde under den ursprungliga 
utredni ngsperi oden. 
Det skulle vara olämpligt att fastställa skada separat för varje produktsektor eller varje 
modell och att undanta sektorer eller modeller som råkade vara kommersiellt mera 
framgångsrika under utredningsperioden från åtgärderna. 
3 Tullsatser 
100. Det ansågs att den befintliga antidumpningstullen har varit verksam genom att den i 
betydande grad hade minskat importvolymen för PPC-apparater från Japan och att andra 
faktorer, t.ex. priser och volymer på PPC-apparater som sålts i gemenskapen och 
producerats av japanska företag i gemenskapen och i andra tredje land än Japan, sannolikt 
bidrog till gemenskapsindustrins vanskliga läge. På det hela taget ansåg därför rådet att 
gemenskapsindustrin skulle ges ett tillfredsställande skydd genom att den befintliga tullen 
godkändes på de gällande nivåerna förutsatt en fortsatt nedåtgående utveckling av 
43 
importen av PPC-apparater från Japan och att åtgärderna nu kommer att omfatta PPC-
apparater med en kopieringskapacitet av mer än 75 A4-sidor i minuten 
101. Några exportörer och gemenskapsindustrin hävdade att tull satsen för den nya 
antidumpningstullen borde ändras för respektive exportör på grundval av den lägsta av 
dennes marginaler för dumpning och underprissättning. De påpekade att översynen inletts 
inte bara på grundval av artikel 15 i förordning (EEG) nr 2423/88 utan också på artikel 
14 i den förordningen och att en eventuellt påkallad ändring av de gällande åtgärderna 
fastställs i artikel 14.3. De påstod att det förekom diskriminering mellan exportörerna 
eftersom vissa fick lägre tullsatser än andra trots att deras marginaler för dumpning eller 
försäljning till lägre priser var lika, och andra exportörer fick samma tullsats även om 
deras marginaler för dumpning eller försäljning till lägre priser var olika. I detta avseende 
bör följande observeras: För det första står artiklarna 14 och 15 tillsammans under 
rubriken "Översyn" i förordning (EEG) nr 2423/88. Artikel 15 bör därför läsas 
tillsammans med artikel 14, särskilt föreskrifterna om förfarande i denna. För det andra 
skulle ordet "bekräftades" i artikel 15.1 inte tjäna något syfte om de nya åtgärderna hela 
tiden måste grundas på de lägre marginalerna för dumpning eller underpris, eftersom det 
är högst osannolikt att de tull satser som framkommer av en sådan beräkning för 
respektive exportör skulle vara samma som de gällande satserna, vilket skulle medföra 
att de gällande tullarna skulle "bekräftas" genom översynen. Det är dock helt klart att 
gemenskaps myndigheterna enligt artikel 15.1 har rätt att "bekräfta" de gällande 
åtgärderna. För det tredje är en bekräftelse av de gällande åtgärderna särskilt lämplig när 
de har haft en viss gynnsam inverkan, som i det här fallet genom den avsevärda 
minskningen av importvolymen, men ännu inte varit tillräckliga för att kunna upphöra. 
I föreliggande fall anses det att ett bibehållande av tull satserna på deras gällande nivåer 
faktiskt kommer att ge gemenskapsindustrin tillräckligt skydd och att det därför helt 
enkelt inte är nödvändigt att höja tullsatserna. Beträffande den påstådda diskrimineringen 
mellan exportörerna bör det slutligen påpekas att de gällande satser som nu bekräftats av 
rådet för respektive exportör är avsevärt lägre än de marginaler för dumpning eller 
försäljning till lägre priser som konstaterades vid översynen och som beräknades enligt 
ovan angivna metod. Även om skillnaden beträffande den gynnsamma inverkan är större 
för några exportörer än för andra blir resultatet det samma till följd av den bestämmelse 
om "mindre tull" som fastställs i artikel 13.3 i förordning (EEG) nr 2423/88, enligt vilken 
alla exportörer kan fa samma tullsats på grundval av skada trots att vissa har högre 
dumpningsmarginaler än andra. Vid den ursprungliga utredningen var till exempel 
tullsatsen på grundval av en generell bedömning av skadan 20 % för samtliga exportörer 
(utom de som hade lägre dumpningsmarginaler) fastän dumpningsmarginalen för dessa 
exportörer varierade mellan 22 och 60 %. Den omfattning i vilken de tre exportörerna 
med lägre tullsatser nu gynnas, i jämförelse med deras lägsta marginaler för dumpning 
eller försäljning till lägre priser, är inte nödvändigtvis högre än den omfattning i vilken 
exportörer som far en tullsats på 20 % gynnas i jämförelse med deras lägsta marginaler 
för dumpning eller försäljning till lägre priser. 
44 
102. Exportföretaget Ricoh påstod att det var det enda företag vars dumpningsniaiginal hade 
minskat och att det borde belönas för detta i så mening att den gällande 
antidumpningstullen inte borde dras av vid beräkningen av dess nya dumpningsmarginal. 
På grundval av detta krävde det en lägre tull än 20 %. Det visade sig att Ricoh hade rätt 
i att hävda att det var det enda exportföretag vars dumpning hade minskat sedan den 
ursprungliga utredningen. Denna omständighet kan dock inte medföra att den gällande 
antidumpningstullen inte dras av vid fastställandet av den tull som skall tillämpas, 
eftersom det i artikel 2.8 b i förordning (EEG) nr 2423/88 klart fastställs att 
antidumpningstuUar skall dras av som en kostnad för närstående importörer vid 
beräkningen av exportpriset. Beträffande skadan kunde avdraget i denne exportörs 
dumpningsmarginal lika väl ha berott på en minskning av exportörens normalvärde. 
Denna exportörs marginal för försäljning till lägre priser, som låg strax under det vägda 
genomsnittet för alla exportörer, stödjer denna hypotes och visar att företagets 
exportpriser bidrog till gemenskapsindustrins svaga ekonomiska läge. Exportörens krav 
på sänkt tull ansågs därför inte berättigat eller möjligt enligt förordning (EEG) nr 
2423/88. 
4. Tillämpningstid 
103. Beträffande åtgärdernas tillämpningstid påpekade rådet att avsevärda förseningar uppstått 
i behandlingen av fallet på grund av det varit ovanligt invecklat i många avseenden: För 
det första gick det nästan sex månader mellan kommissionens meddelande om sin avsikt 
att utföra en översyn av åtgärderna och det faktiska inledandet av den översynen. Sedan 
tog det mer än två och ett halvt år att genomföra själva översynen, som inleddes den 14 
augusti 1992. Den ursprungliga antidumpningstullen på import av PPC-apparater från 
Japan fortsatte att gälla hela denna tid i överensstämmelse med artikel 15.3 i förordning 
(EEG) nr 2423/88. Under dessa exceptionella omständigheter anser rådet det därför 
rimligt att de nya åtgärdernas tillämpningstid begränsas till och med den 14 augusti 1998 
om inte annat sägs i de gällande bestämmelserna om översyn. 
104. Några exportörer och importörer anmärkte att gemenskapsindustrin redan hade skyddats 
i åtta år genom antidumpningsåtgärder, att detta var länge nog, och att åtgärderna nu 
borde tillåtas upphöra. Det finns dock inte någon annan föreskriven tidsgräns för 
antidumpningsåtgärdernas tillämpningstid än den femårsperiod som nämns i artikel 15.1 
i förordning (EEG) nr 2423/88. Som klargörs i själva artikeln kan en översyn som pågår 
då denna tidsfrist närmar sig sitt slut, om det är påkallat som i detta fall, medföra en 
bekräftelse av de gällande åtgärderna för en ny period. Samtidigt som de gällande 
antidumpningsåtgärderna har varit i kraft i åtta år har denna översyn visat att deras 
förmåga att skydda gemenskapsindustrin varit begränsad genom att dumpriirtgerfs verkan 
på gemenskapsmarknaden, som visat sig genom prissänkningar och uridetpf insättnings på 
grund av de japanska expotörernas beteende förblir betydande. 
45 
5 Resttull 
105. Verifieringsbesöken hos de samarbetande exportörerna täckte nästan all export av PPC-
apparater från Japan till gemenskapen under utredningsperioden. För de företag som inte 
samarbetade vid denna översyn ansågs det lämpligt att fastställa resttullen till den högsta 
av de individuella tull satserna för de exportörer som omfattades av utredningen, dvs till 
20 %, i avsaknad av uppgifter som motiverade till en högre eller lägre nivå Samma sats 
borde gälla för de företag som inte exporterade till gemenskapen under 
utredningsperioden. För de senare företagen är detta dock med förbehåll för en eventuell 
översyn av nya exportörer i enlighet med artikel 11.4 i förordning (EEG) nr 3283/94 
6. Åtaganden 
106. Det ansågs att åtagandet från Kyocera Corporation, Tokyo, enligt vilket företaget var 
skyldigt att ge kommissionen ett förhandsbesked i tillräckligt god tid om det skulle 
återuppta exporten till gemenskapen, skulle tillåtas upphöra. 
107. Beträffande de åtaganden som gjorts enligt artikel 13.10 i förordning (EEG) nr 2423/88 
har kommissionen fått regelbundna upplysningar som gjort det möjligt att verifiera de 
åtaganden som gjorts. Det vägda genomsnittsvärdet av de delar eller det material med 
japanskt ursprung som används vid montering eller tillverkning av PPC-apparater i 
gemenskapen har legat kvar på mindre än 60 % av det sammanlagda värdet av alla delar 
och allt material. Åtagandena kommer att upphöra då utredningen slutförts. 
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE: 
Artikel 1 
1. En slutgiltig antidumpningstull införs härmed på import av skrivpapperskopiatorer enligt 
KN-nummer (ur) 9009 12 00 (Taricnummer 9009 12 00*19) och (ur) 9009 21 00 med 
ursprung i Japan. 
2. I denna förordning avses med skrivpapperskopiatorer (PPC-apparater) analoga kopiatorer 
med indirekt process med inbyggt optiskt system, oavsett deras kopieringshastighet och 
om de importeras helt monterade eller i moduler. Sådana kopiatorer utgörs av fyra 
huvudbeståndsdelar, nämligen bildbehandling, fotoledning eller framkallning, överföring 
eller fixering samt pappersmatningssystem. Digitala kopiatorer, i vilka det används en 
avsökare och en bildbehandlare för att omvandla originalbilden till en digital signal och 
sedan åter sammanställa den signalen, med eller utan förändringar, till en kopia, ingår inte 
i detta förfarande och omfattas därför inte av tullen. Inte heller följande produkter skall 
omfattas av tullen: 
- Analoga fullfärgskopiatorer (apparater som automatiskt kan framställa fullfärgskopior 
från motsvarande fargoriginal i ett enda kopieringssteg med hjälp av en polykromatisk 
process). 
- Läsare - skrivare för mikrokort och mikrofilmskrivare (apparater som kan läsa in bilder 
från och göra förstorade kopior av mikrofilmer, mikroficher och mikrokort). 
46 
Skrivtavlekopiatorer (apparater som kan göra kopior av information som visas på en 
vit skrivtavla). 
- Storformatkopiatorer (apparater som kan göra kopior i A2-format och större från 
original som är större än A 2). 
För att inga tveksamheter skall uppstå omfattas PPC-apparater med tilläggsfärg, som 
endast återger ett fatal färger för att dra uppmärksamheten till vissa delar av ett 
dokument, och PPC-apparater för A2, som gör kopior i A2-format (men inte större) 
från original i A2 eller större av tullen. 
3. Tullsatsen skall vara 20% av nettopriset fritt gemenskapens gräns före tull 
(tilläggsnummer i Taric: 8841), med undantag av import av de varor som tillverkas och 
exporteras av följande företag, för vilka följande tullsatser skall tillämpas: 
Copyer Company Limited, Tokyo 7,2 % (Tilläggsnr i Taric: 8838) 
Mita Industrial Company, Osaka 12,6 % (Tilläggsnr i Taric: 8839) 
Toshiba Corporation, Tokyo 10 % (Tilläggsnr i Taric: 8840) 
Artikel 2 
Förordning (EEG) nr 535/87 skall upphöra att gälla. 
Artikel 3 
Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska 
gemenskapernas officiella tidning. 
Den skall upphöra att gälla den 14 augusti 1998 utom i det fall då en eventuell översyn av de 
åtgärder som antagits genom denna förordning fortfarande inte avslutats den dagen, varvid de 
skall fortsätta att gälla till dess att översynen slutförts. 
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater. 
Utfärdad i Bryssel den 
På rådets vägnar 
Ordföranden 
47 

ISSN 1024-4506 
KOM(95) 386 slutlig 
DOKUMENT 
SV 02 11 
Katalognummer : CB-CO-95-410-SV-C 
ISBN 92-77-92283-4 
Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer 
L-2985 Luxemburg 
48