ORDFÖRKLARINGAR

Avveckling : Likvidation. En process som medför försäljning av hela (holding-)fondens tillgångar, avbetalning till fordringsägare, utdelning av eventuella kvarstående tillgångar till ägarna och upplösning av fonden.

Betalningsförsummelse : Vid denna revision avser betalningsförsummelse att ett SMF inte kan betala tillbaka sin kredit enligt kontraktsvillkoren. När det gäller garantiförbindelser motsvarar betalningsförsummelse det ögonblick då en garantiförbindelse utlöses och garantifonden, motgarantifonden eller båda åtar sig att betala det utestående beloppet.

Bidrag : Ett icke återbetalningspliktigt budgetbidrag från EU eller någon offentlig institution i en medlemsstat. Kallas även "offentligt stöd".

CEB : Europarådets utvecklingsbank (Council of Europe Development Bank).

CIP : Ramprogrammet för konkurrenskraft och innovation (Competitiveness and Innovation Framework Programme, CIP). Se EIP nedan.

EBRD : Europeiska banken för återuppbyggnad och utveckling.

Eget kapital : Riskkapital som investerats eller innehas av ett företag i form av kapitalinstrument eller instrument med likvärdig klassificering (t.ex. konvertibla lån och efterställda lån).

EIB : Europeiska investeringsbanken.

EIF : Europeiska investeringsfonden (EIB-gruppens specialiserade fond som tillhandahåller kapital- och garantiinstrument till små och medelstora företag, SMF).

EIP : Programmet för entreprenörskap och innovation. Ett program för SMF inom GD Näringsliv, som är en del av CIP och förvaltas av EIF under överinseende av GD Ekonomi och finans. Enligt beslut (EG) nr 1639/2006 omfattar denna stödordning för SMF fem instrument av vilka tre strävar efter att förbättra tillgången till finansiering för SMF: instrumentet för innovativa SMF med hög tillväxt I och II ("GIF I" och "GIF II") och garantiinstrumentet för SMF ("Smeg"). De ersätter instrumenten för flerårigt program för företag och företagaranda (se nedan).

ERP : Europeiskt återhämtningsprogram. I samband med denna revision: German Marshall funds och deras överskottsmedel. ERP har inte fastställts till någon bestämd programperiod och har inte genomförts regionalt. I sin egenskap av en nationell evergreenfond till förmån för tyska företag, förnyas den automatiskt; överskottsfinansiering kan inte omvandlas tillbaka till bidrag. KfW är ERP-medlens förvaltare, och regionala förvaltningsmyndigheter är inte inblandade i förvaltningen av dem. Närmare upplysningar om ERP och Marshallfonderna i Tyskland finns på KfW:s webbplats.

Eruf : Europeiska regionala utvecklingsfonden.

ETF-startordningen : Europeiska finansieringsordningen för teknik – start (se MAP)

Evergreenfond : Ett finansieringstekniskt instrument eller en finansieringsfond utan fast löptid.

Finansiell mellanhand : Enhet som fungerar som mellanhand mellan dem som erbjuder och dem som efterfrågar kapital (t.ex. bank, holdingfond, fond).

Finansieringstekniska instrument (finansieringsinstrument) : Term som kommissionen använder för att beteckna olika återbetalningspliktiga instrument som strukturfonderna erbjuder och som ska förbättra SMF:s tillgång till finansiering, stadsutveckling och energieffektivitet. I samband med denna revision är instrumenten kapital-, låne- och garantiinstrument för SMF.

Finansieringsunderskott : Skillnaden mellan efterfrågan och tillgång på finansiella resurser. Vid denna revision avser finansieringsunderskottet endast underskottet i de olika typerna av finansieringstekniska instrument för SMF på ett bestämt område inom EU.

Finansinstitut : Firmor vilkas finansiella aktiviteter är centrala för deras affärsrörelse, t.ex. att ta emot insättningar, investera medel eller bedriva handel. Alla finansinstitut är finansiella mellanhänder.

Fond : En separat portfölj av finansieringstekniska instrument som förvaltas av en eller flera fondförvaltare enligt en fastställd policy för investeringar och mål. En fond kan etableras lagligt eller inrättas som en separat ekonomisk enhet inom ett finansinstitut. Fonden har separata räkenskaper och insatser. I denna rapport avser termen "fond" medfinansierade insatser, men de kan i vissa fall även avse strukturfonderna.

Fondförvaltare : Den allmänna partner eller enhet som ansvarar för att genomföra en fonds investeringsstrategi och förvalta dess portfölj av finansieringstekniska instrument i enlighet med kontraktet.

Företagsöverlåtelse : Överlåtelse av ett företag, en affärsrörelse eller del av ett företag eller en affärsrörelse av dess ägare till en annan person.

Förmånsbehandling för investerare : Term som används vid denna revision för att beskriva situationer när den offentliga sektorn inte behandlas likställt på grund av att den privata sektorn (t.ex. kommersiella banker och privata investerare) särbehandlas. Det innebär att medel inom den offentliga sektorn tillhör en lägre kategori när det gäller återbetalningsrättigheter.

Förvaltningskostnader : Vid denna revision avser förvaltningskostnader alla kostnader som bärs av den finansiella mellanhanden eller SMF i förhållande till kostnaden för förvaltningen av finansieringstekniska instrument. En icke uttömmande förteckning över sådana kostnader innefattar administrationskostnader, garantiavgifter, handläggningsavgifter, medlemsavgifter, övervakningsavgifter, resultatbaserade avgifter, bearbetningsavgifter samt fondförvaltarens omkostnader. Ränte- och utdelningsbetalningar betraktas inte som förvaltningskostnader.

Förvaltningsmyndighet : Den offentliga myndighet i medlemsstaten som förvaltar strukturfonderna (däribland Eruf) för medlemsstatens räkning.

Garantiförbindelse : Vid denna revision innebär garantiförbindelse att ett företag genom ett ombud (garantifonden) åtar sig att bära kostnaden för lånebelopp och upplupen ränta till en på förhand fastställd garantisats när ett lån som förlängts av en finansiell mellanhand (en bank) till ett SMF inte kan återbetalas. En garantiförbindelse innebär alltid att långivaren löper en del av risken och att SMF fortfarande är betalningspliktigt när det gäller lånet. Garantiförbindelser kan vara realiserbara vid första begäran.

GD : Generaldirektorat.

GIF : Instrumentet för innovativa små och medelstora företag med hög tillväxt (se EIP).

Holdingfond : Lagligt etablerad fond som har kontrollerande intresse i flera underordnade kapitalfonder, garantifonder eller lånefonder.

Hävstångseffekt : Vid denna effektivitetsrevision uttrycks hävstångseffekten i hur många euro i finansiering (offentlig och privat) som har samlats in och betalats i finansiering till SMF i förhållande till varje betald euro i offentlig finansiering (från EU och medlemsstaterna). I bilaga II finns en schematisk översikt över hur hävstångseffekten fungerar för varje huvudkategori av finansieringstekniska instrument och, inom ramen för Eruf, hur begreppet hävstångseffekt ska förstås.

ISME : Innovativa små och medelstora företag som bedriver högteknologisk verksamhet.

Jeremie : Gemensamma europeiska resurser för mikroföretag och SMF (ett initiativ från kommissionen och EIB-gruppen för finansiering till SMF enbart med hjälp av strukturfonderna).

KfW : Kreditanstalt für Wiederaufbau är Tysklands federala utvecklingsbank med erfarenhet av finansiering av små och medelstora företag. Den fungerar framför allt som en underleverantör för Europarådets bank och verkar som ett internationellt finansinstitut på finansmarknaden för SMF i Central- och Östeuropa.

Kritisk massa : Belopp som fastställs utifrån förhållandet mellan storleken på en fond och avkastningen från den. Vid större investeringar kan man få fördelaktigare avkastning och i regel lägre transaktionskostnader.

Likställd behandling (pari passu) : Rättslig term som används för att beskriva det förhållande att två eller flera finansieringstekniska instrument tillhör samma kategori när det gäller återbetalningsrättigheter. Motsatsen till likställd behandling (pari passu) är förmånsbehandling för investerare/privata sektorn.

Lån : Utlåning av pengar med ränta till en låntagare som måste återbetala det lånade beloppet.

MAP : Flerårigt program för företag och företagaranda, ett program inom GD Näringsliv för små och medelstora företag som förvaltas av EIF under överinseende av GD Ekonomi och finans. I överensstämmelse med beslut 2000/819/EG, ändrat genom beslut 1776/2005/EG, har detta program genomförts via två system för SMF som förvaltas av EIF: ETF-startordningen (riskkapitalinstrument, "ETF Start") och garantiinstrumentet för små och medelstora företag (garantiinstrument, Smeg). MAP:s efterföljare är CIP/EIP (se ovan).

Mezzanin : Typ av skuldfinansiering med hög avkastning som ofta ses i lånefinansierade uppköpstransaktioner och som ofta erbjuder en option eller rätt att förvärva andelar i ett företag till en förmånssats. Mezzaninfinansiering tar ofta formen av efterställda konvertibla lån.

Mikrokredit : Vid denna revision avser mikrokredit små lån (vanligtvis upp till 25000 euro) som beviljas mikroföretag (enligt EU:s definition). I regel erbjuds dessa mikroföretag gratis rådgivning och handledning.

MOITAL : Israels ministerium för näringsliv, handel och arbetsmarknad.

Nuts : Nomenklaturen för statistiska territoriella enheter. En standardterm som fastställts av Eurostat. När det gäller Eruf använder kommissionen så kallade Nuts-2-regioner.

Offentlig finansiering : Vid denna revision och i enlighet med strukturfondsförordningarna avser det alla offentliga bidrag till finansieringen av finansieringstekniska insatser som har sitt ursprung i EU-budgeten, medlemsstaten, regionala och lokala myndigheter och andra liknande utgifter.

Riskvilligt kapital (venture capital) : En särskild form av finansiering med eget kapital som ges till nya, små eller riskfyllda onoterade företag.

Roterande : Ett begrepp som innebär att bidrag till finansieringstekniska instrument, efter ett första utnyttjande (eller en första cykel), blir roterande (eller återutnyttjas, återvinns).

Rörelsekapital : Ett företags omsättningstillgångar (kortfristigt lager + fordringar + likvida medel) minus dess kortfristiga skulder (kortfristiga skulder + förutbetalda kostnader).

SBIC : Small Business Investment Programme, program för företag som investerar i småföretag. SBIC är ett av de finansiella biståndsprogram som finns tillgängligt via USA:s administrativa program för småföretag (Small Business Administration, SBA). Det inrättades av amerikanska kongressen 1958 för att man skulle överbrygga gapet mellan entreprenörers behov av kapital och traditionella finansieringskällor. Dessa program har en unik struktur i det att de är investeringsfonder som ägs och förvaltas privat och som får licenser och regleras av SBA, att de använder eget kapital plus fonder som lånas med en garanti från SBA för att göra aktie- och skuldinvesteringar i kvalificerade småföretag. Det är en statligt sponsrad fond av fonder/fondandelsfond som investerar långsiktigt kapital i privatägda och privatförvaltade investeringsföretag (licenstagare). SBA investerar inte direkt i småföretag via SBIC-programmet. SBA ger stöd utan någon regional differentiering.

SMEFF : Det finansieringstekniska instrumentet för små och medelstora företag är ett instrument inom GD Utvidgnings Phareprogram (Polen och Ungern: stöd till ekonomisk omstrukturering).

SMF : Små och medelstora företag (enligt kommissionens definition). Under programperioden 2007–2013 kan SMF också avse vilken liten affärsrörelse som helst.

Svinneffekt : Effekt som minskar beloppet på de medel som finns tillgängliga för att bevilja finansieringstekniska instrument till SMF.

Överskottsfinansiering : Det eventuella överskottet från en fond som kan hänföras till den offentliga sektorns bidrag som, när det väl blir tillgängligt, kan användas till att hjälpa SMF.

SAMMANFATTNING

I. De små och medelstora företagen (SMF) är ryggraden i EU:s ekonomi och genererar sysselsättning, innovation och välstånd. De kan dock ha finansieringsunderskott, vilket betyder att de inte har tillgång till den typ av och den mängd finansiering som de behöver vid ett givet tillfälle.

II. Europeiska unionen (EU) använder framför allt sin näringslivs- och sammanhållningspolitik för att främja företagsamhet.

III. Inom sammanhållningspolitiken används framför allt bidrag och i allt större utsträckning finansieringstekniska instrument inom Europeiska regionala utvecklingsfonden (Eruf).

IV. Finansieringstekniska instrument är återbetalningspliktiga och roterande instrument som garanterar att på varandra följande grupper av SMF kan utnyttja dem.

V. Revisionsrättens revision var inriktad på de finansieringstekniska åtgärder som medfinansieras av Eruf under programperioderna 2000–2006 och 2007–2013. Granskningsresultaten grundas på en direkt granskning av ett urval projekt och på en genomgång av kommissionens och medlemsstaternas förvaltnings-, övervaknings- och informationssystem.

VI.

Huvudsyftet med revisionen var att bedöma huruvida Erufs utgifter till finansieringstekniska åtgärder för SMF hade varit ändamålsenliga och effektiva.

VII. Revisionsrätten konstaterade att åtgärdernas ändamålsenlighet och effektivitet begränsades på grund av stora brister, framför allt på grund av att det nuvarande regelverket för strukturfonderna är otillräckligt:

a) Bedömningarna av SMF:s finansieringsunderskott hade, om sådana bedömningar fanns, stora brister.

b) Strukturfondsförordningarna, som från början var utformade för bidrag, innehåller fyra stora brister eftersom de inte behandlar de finansieringstekniska instrumentens särskilda karaktär (se punkt 119).

c) Innan medlen nådde SMF var förseningarna betydande, och jämfört med andra EU-program för SMF var Erufs förmåga att dra maximal nytta av privata investeringar begränsad.

VIII. Revisionsrätten rekommenderar följande:

a) När förvaltningsmyndigheterna föreslår finansieringstekniska åtgärder bör de se till att deras förslag vederbörligen underbyggs av en bedömning av SMF:s finansieringsunderskott som håller tillräckligt hög kvalitet och bland annat innehåller en kvantifierad analys av finansieringsunderskottet.

b) När kommissionen godkänner operativa program som innefattar finansieringstekniska åtgärder bör den kontrollera att de stämmer överens med bedömningarna av SMF:s finansieringsunderskott och se till att dessa håller god kvalitet.

c) När lagstiftaren och kommissionen utarbetar förslag till strukturfondsförordningar bör de ta itu med de särskilda brister som tas upp i denna rapport (se punkterna 48–77). Mer allmänt bör lagstiftaren och kommissionen tillhandahålla ett lämpligare regelverk så att utformningen och genomförandet av finansieringstekniska åtgärder inte påverkas av bristerna i strukturfondernas regelverk, geografiska begränsningar och splittringseffekter.

d) Kommissionen bör tillhandahålla ett tillförlitligt och tekniskt stabilt övervaknings- och utvärderingssystem som gäller särskilt för de finansieringstekniska instrumenten. Det vill säga: de finansieringstekniska instrumenten bör särskiljas från rena bidrag i kommissionens övervaknings-, rapporterings- och revisionsprocesser, och det bör tydligt framgå vilket penningbelopp som faktiskt betalas till SMF. Framför allt bör kommissionen och medlemsstaterna komma överens om ett litet antal mätbara, relevanta, specifika och enhetliga resultatindikatorer för finansieringstekniska instrument.

e) Kommissionen bör utforska möjligheten att leverera färdiga finansieringstekniska strukturer och instrument för SMF till medlemsstaterna (t.ex. bidrag mot royalty, särskilt avsedda investeringsverktyg) för att påskynda genomförandet och minska förvaltningskostnaderna.

f) Medlemsstaterna bör med kommissionens stöd arbeta för att inkludera alla finansieringstekniska instrument för SMF som medfinansieras av Eruf i ett enda operativt program per medlemsstat. Det skulle effektivisera planeringsprocessen och ta bort en av huvudorsakerna till förseningarna.

g) Förutom att fastställa begreppen och definitionerna av hävstångseffekt och återvinning i strukturfondsförordningarna bör kommissionen, beroende på vilken typ av holdingfond eller fond det är frågan om, kräva rättsligt bindande minimihävstångseffekter, minimiperioder för rotation och uppgifter för beräkningen av hävstångsindikatorer.

h) Om rekommendationerna ovan inte kan genomföras inom ramen för sammanhållningspolitiken uppmanar revisionsrätten lagstiftaren och kommissionen att överväga alternativa vägar för att fortsätta ge stöd till SMF via finansieringstekniska instrument. I sådana fall bör dessa instrument antingen få stöd av program som förvaltas centralt av kommissionen, av särskilt avsedda investeringsverktyg i samarbete med kommissionen och medlemsstaterna eller av medlemsstaterna direkt.

INLEDNING

1. De små och medelstora företagen (SMF) [1] är ryggraden i EU:s ekonomi och utgör 99 % av alla företag [2]. Finansmarknaderna är dock tveksamma till att investera i SMF eftersom de uppfattas som mer riskfyllda än större företag, särskilt när de är verksamma på innovativa marknader (ISME).

2. Enligt Europeiska observationscentrumet för SMF [3] är den begränsade tillgången till finansiering ett problem för SMF i Europa. Finanskriserna på senare tid, som har drabbat vissa medlemsstater särskilt hårt, har förvärrat situationen.

3. Eftersom den offentliga sektorn har en viktig roll att spela när det gäller att stödja SMF, i synnerhet genom att förse dem med lämplig finansiering, har kommissionen på olika sätt sett till att de får tillgång till finansiering.

EU:s SAMMANHÅLLNINGSPOLITIK

4. Målet för EU:s sammanhållningspolitik är att stärka den ekonomiska, sociala och territoriella sammanhållningen inom EU och minska skillnaderna mellan EU-regionerna. Inom ramen för sammanhållningspolitiken erbjuder Eruf uttryckligen en möjlighet att bidra till SMF:s tillgång till finansiering genom att i mycket stor utsträckning använda engångsbidrag som till själva sin natur inte är återbetalningspliktiga för mottagaren.

5. Under Erufs programperiod 2000–2006 och i större utsträckning under Erufs programperiod 2007–2013 har kommissionen och de flesta medlemsstater använt finansieringstekniska instrument (återbetalningspliktiga instrument) inom EU:s sammanhållningspolitik. Hur dessa finansieringstekniska instrument inom Eruf har utvecklats är ämnet för denna effektivitetsrevision.

EU:s FINANSIERINGSTEKNISKA STÖD TILL SMF SOM INTE INGÅR I SAMMANHÅLLNINGSPOLITIKEN

6. Eftersom det är så viktigt att trygga och förbättra tillgången till finansiering för SMF har EU gett stöd till SMF för att de ska få tillgång till finansiering framför allt på följande två sätt:

a) EU har utarbetat särskilda program, t.ex. det fleråriga programmet för företag och företagaranda (MAP), som efterträddes av programmet för entreprenörskap och innovation (EIP). MAP och EIP stod tillsammans för 1,6 miljarder euro från 2001 till 2013. Programmen genomförs av Europeiska investeringsfonden (EIF). Garantiinstrumentet för små och medelstora företag (Smeg), som är en del av MAP och EIP, granskades nyligen av revisionsrätten [4].

b) Europeiska investeringsbanken (EIB) har genomfört låneprogram för ungefär 70 miljarder euro (2001–2010) för att förbättra SMF:s tillgång till finansiering. Dessa program finansieras huvudsakligen med EIB:s medel utan någon finansiering från EU:s budget [5].

ERUFS FINANSIERINGSTEKNISKA STÖD TILL SMF

7. Under de två senaste programperioderna har kommissionen inom ramen för sammanhållningspolitiken uppmuntrat återbetalningspliktiga former av stöd via finansieringstekniska instrument. Enligt kommissionen motsvarar detta ungefär 12 miljarder euro av den EU-budget som anslagits till finansieringstekniska åtgärder i EU:s medlemsstater [6]: 1,6 miljarder euro (2000–2006) och 10,4 miljarder euro (2007–2013), av vilka 1,5 respektive 7,9 miljarder euro i betalningar till holdingfonder eller fonder som bidrar till finansieringstekniska instrument.

8. Uppgifterna är endast vägledande och bör behandlas med försiktighet [7], särskilt när det gäller programperioden 2007–2013 [8]. Detta beror främst på att kommissionen inte har några detaljerade uppgifter om finansieringen av finansieringstekniska instrument [9]. Dessutom vet man inte i vilken utsträckning SMF faktiskt drog nytta av de belopp som beviljades holdingfonder och fonder.

9. En sammanfattning av de totala beloppen per programperiod finns i bilaga I.

10. I förordningen [10] specificeras för närvarande att finansieringstekniska instrument får användas i tre syften: i fonder som ger stöd till företag, främst SMF, i fonder för stadsutveckling och i fonder som främjar energieffektivitet.

11. I samma förordning anges att medlemsstaterna får anlita EIF för genomförandet av finansieringstekniska instrument på tre olika sätt:

Göra utvärderingar, dvs. bedömningar av SMF:s finansieringsunderskott.

Agera som en holdingfond, vilket för närvarande är fallet för åtta medlemsstater och tre regioner [11].

Fungera som rådgivare till nationella eller regionala myndigheter.

MEKANISMER FÖR FINANSIERINGSTEKNISKA INSTRUMENT

12. Genomförandet av program som ger tillgång till finansiering kräver aktivt deltagande av finansiella mellanhänder som omvandlar offentliga medel till finansieringstekniska instrument för SMF. Ytterligare medel som tillhandahålls av den privata sektorn får läggas till den offentliga finansieringen, vilket ökar det totala belopp som finns tillgängligt för investeringar i SMF; det är så revisionsrätten definierar hävstångseffekten. Hävstångseffekten förklaras kortfattat per kategori av finansieringstekniska instrument i bilaga II.

13. Merparten av de medel som de operativa programmen bidrar med går till en utvald holdingfond (som förvaltas av EIF, nationella institut eller andra) och sedan till utvalda mellanhänder (se illustration). Alternativt kan de föras över direkt till utvalda finansiella mellanhänder. När det gäller finansieringstekniska instrument är de finansiella mellanhänderna stödmottagare och SMF slutmottagare.

ILLUSTRATION

FLÖDE AV MEDEL FRÅN OPERATIVT PROGRAM NER TILL SMF (FÖRENKLAD BILD)

+++++ TIFF +++++

14. Det finns tre olika huvudtyper av finansieringstekniska instrument: kapital-, låne- och garantiinstrument. Alla tre är instrument som berättigar till medfinansiering från Eruf, men de måste uppfylla EU:s regler och nationella regler för stödberättigande (t.ex. när det gäller affärsöverlåtelse, rörelsekapital och statligt stöd).

15. När det gäller eget kapital och lån ska den behållning som genereras av försäljning av eget kapital respektive skuldbetalning återanvändas till finansiering av ytterligare finansieringstekniska instrument för andra SMF; detta är den roterande effekten.

16. När det gäller garantier är det endast vid betalningsförsummelse som pengarna faktiskt används. Om det inte förekommer någon betalningsförsummelse kan de bidragna beloppen frigöras när de underliggande kontraktsvillkoren har uppfyllts.

17. Enligt de senaste strategidokument som kommissionen har offentliggjort är det mycket troligt att finansieringstekniska instrument kommer att utvecklas ytterligare under nästa programperiod [12]. Den ansvariga avdelningen vid kommissionen, GD Regionalpolitik, anser också att hävstångseffekten och den roterande effekten är de främsta fördelarna med finansieringstekniska instrument jämfört med bidrag. Andra fördelar med finansieringstekniska instrument som ofta framhålls är att de kan

a) ge hållbar finansiering till SMF på marknadsvänliga villkor,

b) öka de offentliga myndigheternas och SMF:s ekonomiska expertis och fackkompetens.

c) tillhandahålla mer förskottsfinansiering till SMF:s investeringsprojekt jämfört med bidrag.

REVISIONENS INRIKTNING OCH OMFATTNING SAMT REVISIONSMETOD

18. Huvudsyftet med revisionen var att bedöma huruvida Erufs utgifter till finansieringstekniska instrument [13] för SMF har varit ändamålsenliga och effektiva.

19. Revisionsrätten behandlade följande nyckelfrågor avseende ändamålsenlighet och effektivitet:

a) Kvaliteten på bedömningen av SMF:s finansieringsunderskott.

b) Eruf-ramens lämplighet när det gäller att genomföra finansieringstekniska instrument.

c) De finansieringstekniska instrumentens ändamålsenlighet och effektivitet när det gäller att uppnå resultat.

20. Revisionen genomfördes vid kommissionen och i fem medlemsstater (Tyskland, Ungern, Portugal, Slovakien och Storbritannien). Enligt uppgifter från kommissionen står dessa fem medlemsstater för ungefär 46 respektive 30 % av Erufs anslag till finansieringstekniska instrument under programperioderna 2000–2006 och 2007–2013. När revisionsrätten valde ut dessa medlemsstater såg den till att tillräckligt många olika finansieringstekniska instrument och finansieringsstrukturer fanns representerade samt att urvalet var geografiskt balanserat.

21. Ett urval av 34 transaktioner som medfinansierades av Eruf granskades, 24 från programperioden 2000–2006 och tio från programperioden 2007–2013. I bilaga I finns en översikt över de totala anslagna och betalda belopp som ingår i denna rapport och även deras andel av det totala belopp som Eruf betalar.

22. I revisionsarbetet ingick dokumentgranskning och möten med företrädare för de olika offentliga myndigheter och finansiella mellanhänder som ansvarar för utformningen, genomförandet och förvaltningen av finansieringstekniska åtgärder och instrument för SMF.

23. Bevis inhämtades även från de finansiella revisioner som genomförts av kommissionen eller Europeiska revisionsrätten (revisionsrätten) under de två programperioderna, skrivbordsgranskningar och revisionsmöten vid kommissionen och EIF [14].

24. Revisionsarbetet vid EIF gällde två av de tre olika sorters tjänster som fonden erbjöd inom ramen för Erufs finansieringstekniska åtgärder för SMF, det vill säga utarbetande av bedömningar av SMF:s finansieringsunderskott och agerandet som en holdingfond.

25. I samband med sin referensundersökning betraktade revisionsrätten vissa internationellt erkända program [15] som god praxis och också vissa jämförbara uppgifter som noterades i centralt förvaltade EU-program [16]. Alla dessa program följer nämligen en liknande interventionslogik som SMF:s program för finansieringstillgång inom sammanhållningspolitiken (förutom det övergripande målet om territoriell sammanhållning). De har alla det gemensamt att de strävar efter att uppnå målen ekonomisk tillväxt och skapande av arbetstillfällen genom att utveckla företag med hjälp av finansieringstekniska instrument.

IAKTTAGELSER

KVALITETEN PÅ BEDÖMNINGARNA AV SMF:S FINANSIERINGSUNDERSKOTT

26. Skillnaden på efterfrågan och tillgång på de olika typerna av finansieringstekniska instrument för SMF, det så kallade finansieringsunderskottet, utgör den logiska grunden för offentlig intervention på marknaden. För att kunna tillgodose de verkliga behoven i fråga om finansiering till SMF på ett ändamålsenligt sätt bör Eruf-insatserna grundas på en tillförlitlig bedömning av finansieringsunderskottet [17].

27. Revisionsrätten granskade kvaliteten på bedömningarna av SMF:s finansieringsunderskott och framför allt huruvida de

a) identifierade och kvantifierade behovet av offentliga insatser till förmån för finansieringstekniska åtgärder för SMF,

b) var kopplade till motsvarande operativa program,

c) blev tillgängliga i tillräckligt god tid för alla berörda intressenter.

28. Alla EIF:s bedömningar av SMF:s finansieringsunderskott följde en standardmetod (dvs. en gemensam mall), men kvaliteten på dem varierade stort. Revisionsrätten konstaterade att EIF:s bedömning av finansieringsunderskottet i Sverige var ett exempel på god praxis och använde den som riktmärke (se ruta 1).

RUTA 1

EIF:s BEDÖMNING AV FINANSIERINGSUNDERSKOTTET I SVERIGE – ETT EXEMPEL PÅ GOD PRAXIS

EIF:s bedömning av finansieringsunderskottet i Sverige, som blev klar i januari 2007, innehöll följande:

En fullständig analys av tillgång och efterfrågan på SMF-finansiering per typ av finansieringstekniska instrument nationellt och i förekommande fall med beaktande av regionala särdrag.

Områden där förekomsten av finansieringsunderskott rimligen kunde eller inte kunde ha fastställts.

Hänvisningar till tidigare Eruf-stöd eller andra stödordningar inom EU som ger tillgång till finansiering, bland annat EIB-gruppens roll.

Information om den planerade strukturen på den medfinansierade finansieringen av SMF-finansiering (anslagsfördelning), bland annat en koppling till det operativa program som lämnats in till kommissionen för godkännande.

information om vilka potentiella finansiella mellanhänder som skulle kunna genomföra finansieringen.

2000–2006: I REGEL INGA BEDÖMNINGAR AV UNDERSKOTTET

29. Under programperioden 2000–2006 bedömde i allmänhet varken kommissionen eller medlemsstaternas SMF:s finansieringsunderskott. Trots att 1,60 miljarder euro hade använts till finansieringstekniska åtgärder för SMF var bedömningar av underskottet varken obligatoriska eller rekommenderades av kommissionen.

30. I de förhandsutvärderingar som genomfördes i enlighet med strukturfondsförordningarna [18] ingick ingen riktig bedömning av SMF:s finansieringsunderskott. I Portugal t.ex. finansierades SMF-ordningar utan någon föregående bedömning av underskottet medan de bedömningar som gjordes i Tyskland (regionerna Berlin och Nordrhein-Westfalen) inte var specifika, och det är osäkert om de faktiskt används av berörda organ.

2007–2013: STORA BRISTER

31. För programperioden 2007–2013 finns det inga särskilda rättsliga krav när det gäller förekomsten och användningen av bedömningar av SMF:s finansieringsunderskott inom de operativa programmen. Kommissionen, som är medveten om hur användbara de är, beslutade dock tillsammans med EIF att medfinansiera bedömningar av underskottet som utförs på medlemsstaternas begäran och utan någon kostnad [19]. Dessa skulle användas vid utarbetandet av operativa program så att mål och resurser som kan förbättra SMF:s tillgång till finansiering skulle kunna fastställas.

32. Mellan 2006 och 2009 gjorde EIF 55 bedömningar av underskottet på frivillig begäran av 20 medlemsstater, av vilka 18 granskades under revisionen. Förutom de bedömningar av underskottet som gällde de granskade medlemsstaterna granskades ytterligare bedömningar av underskottet för Spanien, Frankrike och Polen eftersom dessa tre medlemsstater stod för merparten av bedömningarna av underskottet.

EIF IDENTIFIERADE OCH KVANTIFIERADE ETT BEHOV AV INSATSER FRÅN DEN OFFENTLIGA SEKTORN

33. EIF kvantifierade finansieringsunderskottet när det gällde samtliga granskade bedömningar av underskottet och drog slutsatsen att det behövdes insatser från den offentliga sektorn som främjade finansieringslösningar för SMF.

34. EIF hänvisade knappt till tidigare EU-stöd till SMF:s tillgång till finansiering inom ramen för eller utanför Eruf. Om och när EIF hänvisade till sådant stöd försökte den inte dra lärdom av detta.

INGEN TYDLIG KOPPLING TILL DE OPERATIVA PROGRAMMEN

35. Inte i något av de granskade fallen gjorde man någon koppling i EIF:s bedömningar av underskottet till de operativa program inom Eruf som de hänförde sig till. De bedömningar som EIF gjorde genomfördes oberoende av processen för de operativa programmen, som ofta var försenad och ledde till att anslagsfördelningen från åtgärderna inom de operativa programmen till de finansieringstekniska instrumenten inte blev optimal.

36. När efterföljande ramavtal (mellan medlemsstaterna och holdingfondförvaltarna) skulle förhandlas ledde detta till att betydande begränsningar i de operativa programmen (t.ex. fördelning mellan olika typer av instrument, territoriella begränsningar och övervaknings- och rapporteringskrav), som inte hade behandlats i bedömningarna av underskottet, dök upp på nytt.

37. Till exempel var de polska regionala myndigheterna inte nöjda med kvaliteten på fem regionala bedömningar av underskottet [20]. I andra fall struntade man till stor del i bedömningarna när de operativa programmen genomfördes (t.ex. Andalusien och Ungern).

38. Kommissionen krävde ingen oberoende utvärdering eller kvalitetsgranskning av de bedömningar av underskottet som den beställde av EIF. Det gjorde däremot EIB som ansåg att bedömningarna var "delvis otillfredsställande" och kritiserade framför allt den försenade bedömningsprocessen och en "mängd olika externa problem", bland annat problem med lagstiftningen [21].

BEDÖMNINGARNA AV UNDERSKOTTET OFFENTLIGGJORDES INTE SYSTEMATISKT

39. Om man ska optimera storleken och kvaliteten på tillgången till SMF- finansiering är det nödvändigt att i så stor utsträckning som möjligt öka intressenternas medvetenhet om SMF:s särskilda finansieringsunderskott. Detta innebär att man bör ge såväl finansiella mellanhänder som SMF:s olika intressegrupper och nätverk fullständiga bedömningar av underskottet samtidigt som förvaltningsmyndigheterna.

40. I strid med bestämmelserna i samförståndsavtalet [22] offentliggjordes oftast inte de fullständiga rapporterna, utan kommissionen offentliggjorde endast sammanfattningar.

ERUF-RAMENS LÄMPLIGHET NÄR DET GÄLLER ATT GENOMFÖRA FINANSIERINGSTEKNISKA INSTRUMENT

41. En lämplig regelram och administrativ ram är en grundläggande framgångsfaktor när det gäller att ge SMF tillgång till finansiering på ett ändamålsenligt och effektivt sätt i medlemsstaterna och de många berörda regionerna och vid finansinstituten.

42. Revisionsrätten undersökte om

a) den särskilda karaktären på de olika finansieringstekniska instrumenten beaktades tillräckligt i den rättsliga ramen och förvaltningsramen,

b) användningen av Eruf som en mekanism för att tillhandahålla finansieringstekniska instrument främjade sund ekonomisk förvaltning,

c) kommissionens övervaknings- och informationssystem lämpade sig för sitt syfte.

DEN SÄRSKILDA KARAKTÄREN PÅ DE OLIKA FINANSIERINGSTEKNISKA INSTRUMENTEN BEAKTAS INTE TILLRÄCKLIGT

43. I de nuvarande strukturfondsförordningarna [23] anges att finansieringstekniska instrument innefattar riskvilligt kapital (en form av finansiering med eget kapital), lånefonder och garantifonder. De innehåller inte några andra särskilda bestämmelser om kapital-, låne- och garantifonder, som skiljer sig helt och hållet både från icke återbetalningspliktiga instrument (bidrag) och från varandra. Inte heller i budgetförordningen [24] behandlas finansieringstekniska instrument specifikt.

44. Detta innebär att kommissionen förvaltar återbetalningspliktigt stöd till SMF enligt samma rättsliga ram som för icke återbetalningspliktiga bidrag.

45. Kommissionen har medgett att detta orsakar problem. År 2010 t.ex. angav man i en internrevisionsrapport [25] att utformningen av regelverket och den strategiska ramen inte var den bästa när det gällde att uppnå målen och att den otillräckliga systemutformningen kunde ha haft stark motsatt effekt på resultatet och kommissionens anseende.

46. För att få medlemsstaterna att förstå hur strukturfondsförordningarna ska tillämpas när det gäller stöd till finansieringstekniska instrument utfärdade kommissionen först två vägledande meddelanden med begränsad omfattning i juli 2007 och december 2008. Inte förrän i februari 2011, fyra år efter det att den nuvarande programperioden inleddes, utfärdade kommissionen ett heltäckande och relevant vägledande meddelande om finansieringstekniska instrument, där den skiljer på de olika huvudtyperna av finansieringstekniska instrument.

47. Kommissionens vägledande meddelande från februari 2011 är dock inte rättsligt bindande, och fyra stora brister kvarstår i strukturfonds- förordningarna:

Otillräckliga bestämmelser om hävstångseffekt och fondrotation.

Möjlighet att ge omotiverade anslag till finansieringstekniska instrument.

Möjlighet till obefogad förmånsbehandling av den privata sektorn.

Otydliga villkor för stödberättigande när det gäller rörelsekapital.

OTILLRÄCKLIGA BESTÄMMELSER OM HÄVSTÅNGSEFFEKT OCH FONDROTATION

48. En första brist är att strukturfondsförordningarna saknar tydlig hänvisning till fonder med hävstångseffekt och fonder med roterande överskottsmedel i allmänhet, och i synnerhet förklaras inte hur och hur länge dessa begrepp är tillämpliga [26]. Kommissionen har också vid åtskilliga tillfällen sagt att begreppen är centrala för de finansieringstekniska instrumenten och även för strukturfonderna under den nuvarande programperioden [27].

49. Strukturfondsförordningarna föreskriver inte någon särskild längd (tio, 20 eller 30 år) eller återvinningsfaktor (minst en, två eller tre gånger) för återanvändningen av överskottsmedel när de inte har uttömts. Dessutom utnyttjar kapital-, låne- och garantifonder hävstångsfinansiering på helt olika sätt, vilket inte återspeglas i förordningarna.

50. I meddelandet från februari 2011 medger visserligen kommissionen att det finns olika typer av finansieringstekniska instrument, men hänvisar knappt till deras hävstångseffekt, utan tar upp fördelarna med hävstång utan att förklara vad det är och utan att fastställa några krav (kvantifiering av hävstångseffekten, frekvens och återanvändning av överskottsmedel) [28].

51. När det gäller medlens roterande karaktär, ger kommissionen vägledning i sitt meddelande och uppmuntrar att offentliga medel som återförs efter en första investeringscykel omfördelas till samma typ av insats i samma region som omfattas av det operativa programmet [29]. Förvaltningsmyndigheterna hade dock alltid stor handlingsfrihet när det gällde att återanvända överskottsmedel, om sådana finns, eftersom dessa alltid kan omvandlas tillbaka till icke återbetalningspliktiga bidrag [30], och därmed minska de potentiella fördelarna med finansieringstekniska instrument.

52. I Andalusien t.ex. angavs endast i avvecklingsbestämmelsen att kvarstående likvida medel ska föras över till regionens kassa och sedan får användas fritt av de regionala myndigheterna. Detta innebar att överskottsfinansiering skulle kunna användas till att täcka de regionala myndigheternas löpande kostnader eller som bidrag till andra ekonomiska aktörer än småföretag [31].

53. Såsom förklaras längre ner i punkterna 78–83 går det dessutom inte med hjälp av befintliga övervaknings- och informationssystem att kontrollera huruvida en investeringsstrategi, en avslutningspolicy och bestämmelserna för avveckling [32] på ett ändamålsenligt sätt fastställer villkoren för hur överskottsfinansieringen ska få rotera. Det innebär att kommissionen inte får tillräckligt med information för att kunna övervaka medlens roterande karaktär.

MÖJLIGHET ATT GE OMOTIVERADE ANSLAG TILL FINANSIERINGSTEKNISKA INSTRUMENT

54. En andra brist är att enligt den nuvarande strukturfondsförordningen [33] är medlemsstater som har inrättat holdingfonder inte föremål för automatiska återdraganden under det operativa programmets löptid när inga utbetalningar har gjorts från holdingfonden.

55. Såsom nämns i punkt 32 var medlemsstaterna inte tvungna att bedöma SMF:s finansieringsunderskott. Därför erbjöd lagstiftaren dem möjligheten att ge överdimensionerade anslag till finansieringstekniska instrument.

56. Det är först när programmet avslutas, mer än två år efter den sjuåriga programperiodens slut, som kommissionen kommer att kunna reglera situationen.

57. Ett talande exempel på ett sådant överdimensionerat anslag är en garantifond i Italien (se ruta 2).

MÖJLIGHET TILL OBEFOGAD FÖRMÅNSBEHANDLING AV DEN PRIVATA SEKTORN

58. En tredje brist är att strukturfondsförordningarna [34] tillåter utan närmare förklaringar förmånsbehandling av den privata sektorn framför den offentliga sektorn, i detta fall strukturfonderna. Denna förmånsbehandling inträffar i praktiken när kontrakt inte ger Eruf samma återbetalningsrättigheter som privata medfinansiärer (dvs. non-pari passu).

59. Det kan vara befogat med förmånsbehandling när man vill locka privata investerare eller långivare genom att öka deras möjligheter att få tillbaka pengarna och erbjuda ett bättre förhållande mellan risk och avkastning. Om förmånsbehandling tillämpas måste detta dock motiveras ordentligt eftersom det begränsar möjligheten att samla in tillräckligt med överskottsmedel till nästa omgång av SMF.

RUTA 2

EXEMPEL PÅ ÖVERDIMENSIONERADE ANSLAG: ERUF-GARANTIER I ITALIEN (SARDINIEN)

Förvaltningsmyndigheten på Sardinien begärde inte någon bedömning av underskottet. Med tanke på den finansiella hävstångseffekt på 10 som var målet i kombination med en genomsnittlig garantisats på 65 % som fastställts i förvaltningsmyndighetens verksamhetsplan [35] skulle de 233 miljoner euro i anslag leda till att nya garantier på minst 3585 miljoner euro utfärdades, dvs 51 % mer än det maximalt förväntade beloppet i nya garantier enligt affärsplanen.

Detta motsvarar ungefär 38 % av alla sardiska företags utestående lånekapital (för närvarande på 11803 miljoner euro), vilket är orealistiskt. Vid mitten av 2011 hade 1,5 miljoner euro av de totala medlen på 233 miljoner euro lämnats som säkerhet mot denna fond. Dessa alltför stora anslag är inte föremål för automatiska återtaganden.

60. Därför bör förvaltningsmyndigheterna bedöma om det förekommer förmånsbehandling och om detta är motiverat [36]. Men i de nuvarande strukturfondsförordningarna specificeras inte detta vidare och inte heller i kommissionens vägledande meddelanden.

61. Tre fall av obefogad förmånsbehandling upptäcktes i de engelska regionerna London, Merseyside respektive Yorkshire and the Humber. Om en enda av de underliggande fonderna av holdingfonderna hade underlåtit att betala skulle holdingfonden först ha varit tvungen att återbetala pengarna till banken på bekostnad av de fonder som hade fullgjort sina skyldigheter.

62. Ett fjärde fall upptäcktes i Ungern, där investerare i kapitalandelar säkrade sin vinst med hjälp av en riskbegränsningsklausul på bekostnad av den offentliga bidragsgivaren och begränsade sin risk med hjälp av en klausul om förlustbegränsning. Det innebär att den offentliga bidragsgivaren får bära den fulla risken men inte ta del av en eventuell avkastning.

OTYDLIGA VILLKOR FÖR STÖDBERÄTTIGANDE NÄR DET GÄLLER RÖRELSEKAPITAL

63. En fjärde brist är villkoren för stödberättigande när det gäller rörelsekapital, något som inte tas upp i strukturfondsförordningarna. I det vägledande meddelandet från februari 2011 uppger kommissionen att finansiering av rörelsekapital som inte är knuten till en plan för skapande eller expansion av ett företag inte bör få stöd via de finansieringstekniska instrumenten [37].

64. Användningen av den dubbeltydiga termen "expansionskapital" och de många undantagen från användningen av rörelsekapital orsakade förvirring bland finansinstituten i medlemsstaterna. Kommissionen ansåg också att villkoren för stödberättigande när det gäller rörelsekapital måste granskas och tillämpas från fall till fall, med vederbörlig hänsyn till och efterlevnad av gällande lagstiftning och regler avseende statligt stöd [38].

65. Följden av denna rättsosäkerhet kunde t.ex. märkas i Ungern där förvaltningsmyndigheten uppgav att kommissionens villkor var svåra att tolka, inte gick att övervaka och ökade risken för finansiella mellanhänder i en så stor omfattning att de tappade intresset för att finansiera rörelsekapital inom ramen för Eruf.

ERUFS NUVARANDE KARAKTÄR HAR VARIT ETT HINDER FÖR SUND EKONOMISK FÖRVALTNING AV DE FINANSIERINGSTEKNISKA INSTRUMENTEN

66. De av Erufs särskilda kännetecken som har varit ett hinder för en sund ekonomisk förvaltning av de finansieringstekniska instrumenten är framför allt dess territorialitet och otillräckliga kritiska massa (splittringseffekt). Detta påverkade Eruf under de olika programperioderna.

ERUF: TERRITORIALITET MED LÅNGTGÅENDE KONSEKVENSER FÖR SMF-FONDER

67. Erufs främsta inneboende kännetecken är det territoriella arbetssättet. De 27 medlemsstaterna har delats in i 271 statistiskt fastställda regioner när det gäller genomförandet, det vill säga vanligtvis på Nuts 2-nivå [39].

68. Detta arbetssätt står i strid med kommissionens uttalande att den konkurrens som europeiska företag står inför blir alltmer global och att in-novation uppfattas som ett globalt fenomen som inte är framgångsrikt och hållbart i en stängd miljö [40]. Till skillnad från Eruf-medfinansierat återbetalningspliktigt stöd har andra finansieringstekniska instrument för SMF (t.ex. ETF-Start, GIF, det finansieringstekniska instrumentet för SMF (SMEFF), Smeg osv.), som förvaltas av kommissionen, inga sådana territoriella begränsningar inom EU.

69. Revisionsrätten hittade dessutom flera exempel på god praxis utan några regionala begränsningar i EU (Tyskland) och utanför EU (Amerikas förenta stater och Israel), av vilka några förklaras närmare i ruta 3.

70. Denna regionala uppdelning förhindrar användningen av typiska indikatorer för finansieringstekniska instrument, t.ex. procentuell andel utländskt kapital i SMF:s balansräkningar, andel bankförmedlingstjänster, andel betalningsförsummelser, andel låneavslag eller skuldsättningsgrad. I många fall finns det ingen sådan statistik på regional nivå eller åtminstone inte med den regionala uppdelning som ligger till grund för Eruf-stödet.

ERUF FÖRHINDRAR INTE ATT FONDER SOM LIGGER UNDER DEN KRITISKA MASSAN SKAPAS (SPLITTRINGSEFFEKT)

71. När medel fördelas inom det operativa programmet brukar de offentliga myndigheter som inte är förtrogna med SMF-finansiering fördela offentliga bidrag till fonder på ett sådant sätt att deras storlek ofta ligger under den kritiska massan. Detta beror inte enbart på det territoriella arbetssättet som nämndes ovan utan också på att operativa program kan ha olika teman och många olika ekonomiska, miljömässiga, sociala och territoriella mål.

72. Att ge tillgång till finansiering med fondstorlekar som ligger under den kritiska massan blir mycket sannolikt ohållbart. Det beror på att omkostnaderna och de risker som är förenade med investeringar eller lån inte kan spridas på ett tillräckligt antal SMF [41].

RUTA 3

EXEMPEL PÅ GOD PRAXIS I ANDRA SMF-PROGRAM

I Tyskland har det europeiska återuppbyggnadsprogrammet inte något fastställt slutdatum för programperioden och det har inte genomförts regionalt. Som en nationell evergreenfond till förmån för Tysklands företag är den i hög grad roterande eftersom överskottsfinansiering inte kan omvandlas tillbaka till bidrag.

Programmet för företag som investerar i småföretag (SBIC) i USA och forsknings- och teknikfonden vid Israels ministerium för näringsliv, handel och arbetsmarknad (MOITAL) [42], Yozma och tekniska inkubatorprogram i Israel ger småföretag tillgång till finansiering utan att tillämpa någon regional differentiering. När det gäller SBIC ligger fokus på ackrediteringen och kontrollen av finansiella mellanhänder, medan MOITAL är strängt inriktad på högteknologiska SMF.

I alla dessa program betonas andra huvudfaktorer trots att det finns stora regionala skillnader i Tyskland, USA och Israel.

73. I Storbritannien och Tyskland delades 433 respektive 204 miljoner euro under programperioden 2000–2006 upp på 31 regioner i Storbritannien (i genomsnitt cirka 14 miljoner euro per region) och 21 regioner i Tyskland (i genomsnitt cirka 10 miljoner euro per region). Fjorton regionala finansieringsstrukturer hade mindre än 10 miljoner euro till finansiering av SMF i de utvecklade och tätbefolkade regionerna Berlin, London, Nordrhein-Westfalen och West Midlands via flera finansieringstekniska instrument. När det gäller Berlin måste dessutom fonderna skilja på SMF utifrån platsen för deras verksamhet i fem olika territoriella enheter [43].

74. I tabell 1 visas hur stora fonderna, inbegripet eventuella privata bidrag, är i fyra olika EU-regioner.

TABELL 1

FONDSTORLEKAR I ERUF-REGIONERNA BERLIN, NORDRHEIN-WESTFALEN, LONDON OCH WEST MIDLANDS (FONDNAMNEN HAR ANONYMISERATS)

Anm.: ECB:s valutakurs för brittiska pund/euro per den 31 december 2008 (sista betalningsdag): 1,0499.

Land | Region | Fondnamn | Fondstorlek (i miljoner euro) |

TYSKLAND | Berlin | Lånefond A (mål 1-område) | 4,52 |

Lånefond A (mål 2-område) | 7,22 |

Kapitalfond A (mål 1-område) | 1,26 |

Kapitalfond A (mål 2-område) | 4,14 |

NRW | Kapitalfond D | 0,41 |

STORBRITANNIEN | London | Kapitalfond O (mål 2) | 7,98 |

Kapitalfond N (mål 2) | 5,95 |

Lånefond H (lånetransaktioner) | 3,62 |

Lånefond G | 1,88 |

Lånefond H (mezzanintransaktion) | 0,82 |

West Midlands | Kapitalfond P | 13,12 | Kapitalfond L |

13,08 | Lånefond J | 7,08 |

Kapitalfond Q | 6,23 | Kapitalfond M |

3,46 | Lånefond I | 1,00 |

75. När det gäller tre fonder som omfattar regionerna London, Nord-rhein-Westfalen respektive West Midlands gör riskprofilen i kombination med att fonden är så liten att hela fondportföljen i praktiken utsätts för risk på grund av att den risk som fonden tar inte är tillräckligt spridd.

76. Risken för att Erufs förvaltningsmyndigheter kan splittra SMF-finansieringen gäller även för programperioden 2007–2013. När granskningen genomfördes fanns det inga bevis på att de berörda regionerna skulle ha fonder med medel som motsvarar en tillräcklig kritisk massa. Ett talande exempel beskrivs i ruta 4 (Slovakien).

77. Inrättandet av holdingfonder och fonder med tillräcklig kritisk massa underlättas däremot när en medlemsstat i enlighet med sina nationella lagar får betrakta sitt territorium som en enda region (Litauen) eller öronmärka finansieringstekniska åtgärder för ett specifikt operativt program på flerregional nivå (Portugal). Också genomförandet blir lättare eftersom endast en förvaltningsmyndighet behöver vara inblandad.

RUTA 4

MEDEL SOM UNDERSTIGER DEN KRITISKA MASSAN I SLOVAKIEN

I Slovakien t.ex. hade de fonder som understeg den kritiska massan från början sitt ursprung i upp till fem olika nationella operativa program, vilket strider mot holdingfondförvaltaren EIF:s uttryckliga råd.

Problemet med otillräcklig kritisk massa har förvärrats av hur kommissionen tillämpar begreppen "stödberättigat område" och "icke stödberättigat område" som används när det gäller efterlevnad av EU-bestämmelserna för statligt stöd och som inte har något att göra med begreppet SMF:s finansieringsunderskott.

För att säkra nationellt undantag från bestämmelserna för statligt stöd fastställde de slovakiska myndigheterna Bratislava som ett "icke stödberättigat område". En tredjedel av alla slovakiska SMF och hälften av Slovakiens potential inom forskning och utveckling ligger i huvudstadsregionen. Det har lett till att åtskilliga SMF har utestängts från förmånen med garantiinstrument och tilldelades ett mycket litet belopp i kapitalinstrument.

KOMMISSIONENS OCH MEDLEMSSTATERNAS ÖVERVAKNINGS- OCH INFORMATIONSSYSTEM BEAKTAR INTE DE FINANSIERINGSTEKNISKA INSTRUMENTENS SÄRSKILDA KARAKTÄR

78. Komplexiteten i finansieringstekniska instrument, delad förvaltning och statligt stöd i kombination med strukturfondsreglerna gjorde att det krävdes särskilda informations-, kommunikations och övervakningssystem mellan kommissionen, förvaltningsmyndigheterna och stödmottagarna (de finansiella mellanhänderna). Dessutom efterlyste medlemsstaterna och andra intressenter vägledning och rådgivning från kommissionen med hänsyn till de nya bestämmelserna i regelverket för perioden 2007–2013.

79. Under såväl programperioden 2000–2006 som programperioden 2007–2013 måste medlemsstaterna och förvaltningsmyndigheterna motsvara de så kallade geografiska enheterna inom GD Regionalpolitik. Enligt GD Regionalpolitiks interna granskningsresultat var informationsflödet dåligt och insynen begränsad i dessa enheter [44].

80. Under programperioden 2007–2013 inrättade kommissionen en enhet som bland annat ansvarar för finansieringstekniska instrument för SMF med stöd från Eruf. Merparten av personalen arbetade dock med andra verksamheter inom enheten.

81. I praktiken var det bara motsvarande tre heltidsanställda som arbetade med finansieringstekniska instrument för SMF. Då interna inbjudningar för utbyte av lärdomar och expertkunskaper med andra generaldirektorat inte har hörsammats [45] och ingen särskild IT-applikation har gjorts tillgänglig för medlemsstaterna och intressenter kanske kommissionen inte har de resurser som krävs för att ge lämplig vägledning och rådgivning.

82. De standardinstrument för övervakning inom sammanhållningspolitiken som inrättats för Eruf [46] är otillräckliga eller inte anpassade till de finansieringstekniska instrumentens syfte.

a) I de årliga genomföranderapporterna, med undantag av Storbritannien, rapporterar man inte specifikt om de finansieringstekniska instrumentens resultat.

b) Övervakningskommittéernas behörighetsområde är att bedriva övervakning av de operativa programmen [47]. Det innebär att de i regel inte är i stånd att behandla de särskilda kännetecknen i de olika typerna av finansieringstekniska instrument.

c) Indikatorerna för de operativa programmen gör ingen åtskillnad på finansieringstekniska instrument (återbetalningspliktiga instrument) och bidrag (icke återbetalningspliktiga instrument) [48]. Detta innebär att merparten av de indikatorer som används – resultatorienterade "makroindikatorer för utveckling [49]" – inte är till någon hjälp vid bedömningen av vilka framsteg de finansieringstekniska instrumenten gör.

83. Kommissionen var medveten om denna brist och rekommenderade i sitt vägledande meddelande från februari 2011 de 27 medlemsstaterna att rapportera om mer än 100 föreslagna indikatorer [50].

DE FINANSIERINGSTEKNISKA INSTRUMENTENS ÄNDAMÅLSENLIGHET OCH EFFEKTIVITET NÄR DET GÄLLER ATT UPPNÅ RESULTAT

84. När revisionsrätten bedömde Erufs ändamålsenlighet och effektivitet när det gällde att tillhandahålla finansieringstekniska instrument granskade den huruvida och i vilken omfattning

a) SMF-finansieringen drabbades av förseningar,

b) omotiverade förvaltningskostnader minskade de medel som faktiskt fanns tillgängliga för SMF-finansiering (svinneffekter) [51],

c) offentliga medel drog maximal nytta av privat finansiering.

OMFATTANDE FÖRSENINGAR

85. Hur snabbt SMF får tillgång till finansiering skulle kunna bedömas i förhållande till när respektive operativt program inleddes 1999/2000 och 2007.

86. Utöver den risk för anseendet som förseningar när det gäller tillgång till finansiering av program kan orsaka skulle de troliga dominoeffekterna av förseningarna påverka kommissionens kapacitet att återvinna medel under programperioden 2007–2013 och kommande programperioder.

87. Närhelst förseningar uppkommer när det gäller att ge SMF tillgång till finansiering kan fonderna inte använda de pengar som SMF skulle ha rätt till i form av finansieringstekniska instrument. Ur förvaltningsmyndighetens synvinkel medför detta att alternativet, det vill säga att använda bidrag till SMF, blir mer lockande.

88. De främsta orsakerna till förseningarna under båda programperioderna sammanfattas i tabell 2. Förseningarna har varit omfattande i alla medlemsstater. En del orsaker till dessa har återkommit under den nuvarande programperioden och förutom när det gäller att "uppnå bidrag från den privata sektorn" beror förseningarna mindre på flyktiga ekonomiska förhållanden än administrativa, rättsliga, organisatoriska eller strategiska faktorer.

TABELL 2

HUVUDORSAKER TILL FÖRSENINGAR I GENOMFÖRANDET AV ERUFS FINANSIERINGSTEKNISKA INSTRUMENT

Anm.: Förseningarna gäller inte nödvändigtvis alla typer av finansieringstekniska instrument som ska tillhandahållas; förseningarna på mindre än två år från godkännandet av det operativa programmet har inte tagits med; revisorerna har förenklat kategorierna; alla kategorier underbyggs av bevis.

Orsaker till förseningarna | Medlemsstater eller regioner |

2000–2006

Tidskrävande strukturer och förhandlingar | Berlin, London, Nordrhein-Westfalen, Portugal, West Midlands |

Problem med statligt stöd i mål 2-regioner | London, Nordrhein-Westfalen, West Midlands |

Kommissionens vägledning om fondstrukturer | Berlin, London |

Uppbringande av bidrag från privata sektorn | London |

2007–2013

Tidskrävande strukturer och förhandlingar | Grekland, London, Ungern, Polen, Slovakien |

Uppbringande av bidrag från privata sektorn | London, West Midlands, Ungern |

Administrativa orsaker | Andalusien, Grekland, Polen, Sardinien |

Förhandlingar om förvaltningskostnader | Polen, Slovakien |

Styrningsarrangemang | Grekland, Slovakien |

Osäkerhet om stödberättigande när det gäller rörelsekapital | Ungern |

Det förhandlade organet är inte en förvaltningsmyndighet | Slovakien |

89. Några talande exempel finns i punkterna nedan, ett från den föregående och tre från den nuvarande programperioden.

90. I Tyskland startade fonderna mycket sent under programperioden 2000–2006, vilket ledde till att åtminstone tre fonder i Berlin och Nordrhein-Westfalen inte kunde utnyttja de planerade beloppen i SMF-finansiering på 24,4 miljoner euro, 13,6 miljoner euro respektive 2,6 miljoner euro. Detta motsvarade underutnyttjade medel på mellan 18 och 87 % av det belopp som ursprungligen planerades.

91. I Grekland undertecknades holdingfondsöverenskommelsen i juni 2007 och långt innan landets statsskuldskris uppdagades. Den 30 juni 2011 hade endast 0,21 % av holdingfonden på 250 miljoner euro faktiskt betalats ut till SMF. Det var först i april 2011 som SMF i Grekland började ta emot stöd från Eruf. Eftersom Grekland och EIF undertecknade överenskommelsen tidigt skulle anbudsinfordringar ha kunnat inledas direkt av holdingfondförvaltaren om inte medlemsstaten hade försenat holdingfondens styrningsmekanismer, framför allt genom att göra dem bundna av utnämningar vid berörda förvaltningsmyndigheter och fondens investeringsstyrelse.

92. I Slovakien hade SMF i juni 2011, fem år efter det att EIF och Slovakien ingick ett samförståndsavtal, inte fått någon Eruf-finansiering. Fördelningen av anslag från de olika operativa programmen och villkoren för att inrätta en holdingfond blev klara först i januari 2011. De finansiella mellanhänderna har inte tilldelats något kontrakt och förvaltningskostnader har uppkommit ända sedan oktober 2009.

93. I Polen fick SMF inte någon finansiering från Eruf från 2008 till juni 2011. Efter beslutet att inte utse EIF som holdingfondförvaltare utsåg de polska myndigheterna sin utvecklingsbank, Bank Gospodarstwa Krajowego, som nu måste komma överens med fem regionala myndigheter om ett enhetligt system för förvaltningskostnaderna. Polens ministerium för regional utveckling hänvisade till de rättsliga och organisatoriska svårigheterna inom initiativet för gemensamma europeiska resurser för mikroföretag och SMF (Jeremie) och särskilt till behovet av en bred tolkning av strukturfondsförordningarna med tanke på deras komplexitet [52].

SVINNEFFEKTER

94. Det är normal marknadspraxis att SMF debiteras förvaltningskostnader av finansiella mellanhänder. Inom Eruf betalas dock sådana kostnader i allmänhet direkt av det operativa programmet till de finansiella mellanhänderna som ersättning eller kompensation för förvaltningen av medlen [53].

EXTRAAVGIFTER FÖR SMF …

95. I kommissionens vägledning (bland annat två vägledande meddelanden från 2007 och 2011) fastställs inga villkor som skulle kunna förhindra att SMF debiteras avgifter som inte bygger på den faktiska SMF-risk som de finansiella mellanhänderna har tagit på sig eller någon tjänst som de har tillhandahållit.

96. I Sachsen-Anhalt (Tyskland) och Estland debiterade de finansiella mellanhänder som utsetts av respektive förvaltningsmyndighet enskilda SMF kostnader för refinansiering och handläggning, en praxis som upptäcktes vid revisionsrättens revisioner 2009. Refinansierings- och handläggningskostnader är poster som ingår i de finansiella mellanhändernas normala driftsutgifter.

97. Också i England debiterades SMF avgifter för arrangemang, handläggning, övervakning och andra typer av avgifter utöver de vanliga marknadsavgifterna. Hur handläggnings- och övervakningsavgifter påverkar redovisningarna av stödberättigande utgifter vid avslutning håller för närvarande på att utredas av kommissionen som ett led i de revisionsinspektioner som genomförs i de engelska regionerna.

... MEDGER INTE ALLTID SÅ MYCKET INSYN.

98. Eftersom kommissionen inte juridiskt betraktar SMF som stödmottagare och eftersom medlemsstaterna inte alltid rapporterar förvaltningskostnaderna korrekt har det funnits fall där SMF:s förvaltningskostnader inte är kända.

99. När det gällde de 16 kapitalfonder som granskades kunde förvaltningskostnaderna för fyra av dem inte beräknas eftersom det inte fanns några uppgifter om dem när granskningen genomfördes.

100. I Nordrhein-Westfalen t.ex. kunde varken förvaltningsmyndigheten eller den utsedda fondförvaltaren lämna några uppgifter om vilka förvaltningskostnader som regionen faktiskt hade haft. Någon dokumentation om beräkningen av den räntesats som debiterades, bland annat marginalen för finansiering av förvaltningskostnader, kunde inte heller lämnas. Extraavgifter för stöd till SMF (bland annat kostnader för externa konsulter) finansierades via fonderna när det gällde en kapitalfond i tillväxtfasen men man kunde inte heller lämna någon översikt över dessa kostnader.

101. Avsaknaden av tillförlitliga uppgifter om förvaltningskostnader gäller inte bara kapitalfonder utan är ett mer utbrett problem. I elva av de 34 transaktioner/insatser som granskades kunde förvaltningskostnaderna inte fastställas på grund av att det saknades uppgifter om förvaltningskostnader eller på grund av att de inte var tillförlitliga.

DÅLIGT FACIT FÖR ERUF NÄR DET GÄLLDE ATT LOCKA PRIVATA INVESTERARE

102. Kommissionen och andra internationella aktörer på området för SMF-finansiering (se punkt 25) anser att det bidrag som lockar till sig finansiering från den privata sektorn är en av de största fördelarna med att ge stöd till SMF via finansieringstekniska instrument [54]. Revisionsrätten definierar därför hävstångseffekt som den omfattning i vilken man har lockat till sig privat finansiering, vilket beskrivs i ruta 5:

103. När den offentliga finansieringen är begränsad till EU-bidraget (som i centralt förvaltade EU-program) ger båda räknesätten samma resultat. Situationen ser dock i allmänhet annorlunda ut inom sammanhållningspolitiken. Medlemsstaternas medfinansiering av operativa program utgörs i regel av offentlig finansiering; den kan vara nationell eller regional eller vara en annan form av offentligt stöd [55].

104. Kommissionen ser medlemsstaternas medfinansiering av ett operativt program som ett bidrag till multiplikatoreffekten medan revisionsrätten i sin uträkning inte betraktar detta som ett bidrag till hävstångseffekten. Medlemsstaternas medfinansiering är inte heller specifik för de finansieringstekniska instrumenten. Sådan medfinansiering från medlemsstaterna ges tillalla typer av åtgärder inom sammanhållningspolitiken, inbegripet traditionella icke återbetalningspliktiga bidrag.

105. Inom holdingfonderna påträffade revisionsrätten ingen betydande hävstångseffekt med hjälp av finansiering från den privata sektorn. Detta gällde för båda programperioderna. Det finns i regel inte heller några uttalade krav på hävstångseffekter i finansieringsöverenskommelserna mellan förvaltningsmyndigheterna och de finansiella mellanhänderna, med undantag av några kapitalfonder i Storbritannien, som har bindande hävstångskrav för privata medinvesterare.

RUTA 5

HÄVSTÅNGSEFFEKT

Revisionsrätten beräknade hävstångseffekten på följande sätt:

Med revisionsrättens räknesätt får man i bilaga II en schematisk översikt över hur hävstången fungerar för varje huvudkategori av finansieringstekniska instrument och, inom ramen för Eruf, hur begreppet hävstångseffekt ska förstås. Till exempel innebär ett hävstångsmått på 1,00 att ingen privat finansiering alls samlades in.

I augusti 2011 formaliserade kommissionen begreppet "multiplikatoreffekt", som motsvarar:

Täljaren i både revisionsrättens hävstångseffekt och kommissionens multiplikatoreffekt är identisk. När det gäller nämnaren lägger revisionsrätten ihop all offentlig finansiering medan kommissionen endast beaktar EU-bidraget.

106. När det gällde kapital- och låneinstrument upptäckte revisionsrätten att den hävstångseffekt som uppnåtts inte var särskilt betydande och lägre än jämförbara riktmärken. När det gällde garantiinstrument däremot var hävstångseffekten mycket hög.

HÄVSTÅNGSEFFEKTEN I ERUFS KAPITALINSTRUMENT

107. Revisionsrätten granskade följande när det gällde denna typ av finan- sieringstekniska instrument:

a) Fem fonder med riskvilligt kapital med inriktning på högteknologiska SMF (ISME).

b) Tolv riskkapitalfonder med mindre eller ingen inriktning på hög- teknologi.

108. Tabell 3 visar att de hävstångseffekter som uppnåddes varierade från cirka 1 (ingen hävstångseffekt i form av privat finansiering) till 2,75.

109. Som riktmärke har revisionsrätten använt ETF-startordningen, som finansieras centralt av kommissionen och är tillgänglig för alla stödberättigade finansiella mellanhänder i EU inom ramen för en fondförvaltares förvaltning, nämligen EIF. Ordningen är utformad för riskvilligt kapital och riktar sig till relativt riskfyllda SMF.

110. ETF-startordningen har uppnått en genomsnittlig aggregerad hävstångseffekt på 4,6 (1998–2008) och 6,50 (2001–2008) och lyckades också generera inkomster för kommissionen [57]. Mer specifikt uppnådde ETF-start-ordningen hävstångseffekter i Tyskland, Portugal och Storbritannien, där Eruf var lika aktiv, på 4,88, 5,93 respektive 5,03 [58]. Å andra sidan varierade de hävstångseffekter som uppnåddes av Eruf från april 2000 till juni 2010 för de granskade fonderna (i tabell 4) mellan 1,09 och 2,75.

TABELL 3

HÄVSTÅNGSEFFEKTEN I DE GRANSKADE KAPITALINSTRUMENTEN (FONDNAMNEN HAR ANONYMISERATS)

Anm.:

- Kapitalfonderna E och F befann sig i investeringsinledningsfasen när granskningsbesöket gjordes.

- Hävstångseffekten beräknades utifrån uppgifter som fondförvaltaren eller förvaltningsmyndigheten lämnade under revisionen.

Medlemsstater | Fondnamn | Produktbeskrivning | Hävstångseffekt |

Högteknologifonder

Tyskland | Kapitalfond B | Riskvilligt kapital (högteknologiska företag) | 2,26 |

Storbritannien | Kapitalfond L | Riskvilligt eget kapital (högteknologiska företag) | 2,01 |

Storbritannien | Kapitalfond M | Riskvilligt eget kapital (högteknologiska företag i tillväxtfasen) | 1,95 |

Storbritannien | Kapitalfond N | Riskvilligt eget kapital (högteknologiska företag i tillväxtfasen) | 1,89 |

Tyskland | Kapitalfond D | Riskvilligt kapital (högteknologiska företag i tillväxtfasen) | 1,33 |

Övriga fonder

Tyskland | Kapitalfond A | Riskkapital (sektorsövergripande) | 2,75 |

Portugal | Kapitalfond G | Riskkapitalfondandelsfond | 2,22 |

Portugal | Kapitalfond H | Riskvilligt eget kapital (sektorsövergripande) | 2,12 |

Storbritannien | Kapitalfond O | Riskvilligt eget kapital (kreativa företag i tillväxtfasen) | 1,89 |

Tyskland | Kapitalfond C | Riskkapital (sektorsövergripande) | 1,88 |

Storbritannien | Kapitalfond P | Filmfond | 1,78 |

Ungern | Kapitalfond E | Riskvilligt eget kapital (sektorsövergripande) | 1,72 |

Ungern | Kapitalfond F | Riskvilligt eget kapital (sektorsövergripande) | 1,43 |

Portugal | Kapitalfond I | Riskvilligt eget kapital (turistsektorn) | 1,33 |

Storbritannien | Kapitalfond Q | Riskvilligt eget kapital (kreativa företag i tillväxtfasen) | 1,09 |

Slovakien | Kapitalfond J | Riskvilligt eget kapital utanför Bratislava-regionen | – |

Slovakien | Kapitalfond K | Riskvilligt eget kapital i Bratislava-regionen | – |

HÄVSTÅNGSEFFEKTEN I ERUFS LÅNEINSTRUMENT

111. Oavsett riktmärke visar tabell 4 att fem av de tio lånefonderna inte utnyttjade någon privat finansiering alls medan de övriga lånefonderna uppvisade mycket begränsad hävstångseffekt.

112. Revisionsrätten använde som riktmärke det finansieringstekniska instrumentet för SMF (SMEFF), som användes i de länder i Central- och Östeuropa som anslöt sig till EU 2004 och 2007 innan de blev medlemsstater. SMEFF beviljade bidrag (främst resultatbaserade avgifter, men även så kallat tekniskt stöd) till nätverk av lokala finansiella mellanhänder via internationella finansinstitut [59]. Dessa bidrag beviljades på villkor att SMF:s skuldportföljer av en på förhand fastställd storlek verkligen inrättades och roterades.

113. EU:s SMEFF utnyttjade privat finansiering som uppnådde hävstångseffekter som vanligtvis överskred 5 och nådde upp till 12,5 och 19,2 [60]. Från 1998 och fram till juni 2009 och beroende på den genomförande finansiella mellanhanden uppnådde SMEFF hävstångseffekter på mellan 2 och 12,5 i Ungern och på mellan 4 och 10 i Slovakien.

HÄVSTÅNGSEFFEKTEN I ERUFS GARANTIINSTRUMENT

114. Färre garantifonder ingick i revisionen (sex, se tabell 5) eftersom Storbritannien och de granskade regionerna i Tyskland i regel inte använder Eruf-garantier.

115. De hävstångseffekter som uppnåddes varierade stort och den största var 171. Också den minsta hävstångseffekten (4,16) hos en garantifond i Ungern som inledde sin verksamhet i november 2008 är större än i någon av kapital- och lånefonderna. Dessa hävstångseffekter kan gott jämföras med garantiinstrumentet för SMF (Smeg, se punkt 6 a) som sammanlagt utnyttjade varje euro av de offentliga utgifterna från 2001 till 2006 67 gånger [61].

TABELL 4

HÄVSTÅNGSEFFEKTEN I DE GRANSKADE LÅNEINSTRUMENTEN (FONDNAMNEN HAR ANONYMISERATS)

Anm.: Hävstångseffekten beräknades utifrån uppgifter som fondförvaltaren eller förvaltningsmyndigheten lämnade under revisionen.

Medlemsstater | Fondnamn | Produktbeskrivning | Hävstångseffekt |

Övriga fonder

Storbritannien | Lånefond G | Långsiktiga prioriterade lån till sociala företag | 1,67 |

Storbritannien | Lånefond H (2 transaktioner) | Prioriterade lån (sektorsövergripande) | 1,67 |

Storbritannien | Lånefond I | Prioriterade lån (sektorsövergripande) | 1,41 |

Ungern | Lånefond B | Mikrokrediter, små lån | 1,33 |

Ungern | Lånefond C | Mikrolån (sektorsövergripande) | 1,10 |

Tyskland | Lånefond A | Mikrolån, Lån | 1,00 |

Ungern | Lånefond D | SMF-lån | 1,00 |

Ungern | Lånefond E | Rörelsekapitallån | 1,00 |

Ungern | Lånefond F | Rörelsekapitallån | 1,00 |

Storbritannien | Lånefond J | Mikrolån (sektorsövergripande) | 1,00 |

TABELL 5

HÄVSTÅNGSEFFEKTEN I DE GRANSKADE GARANTIINSTRUMENTEN (FONDNAMNEN HAR ANONYMISERATS)

Anm.: Hävstångseffekten beräknades utifrån uppgifter som fondförvaltaren eller förvaltningsmyndigheten lämnade under revisionen.

Medlemsstater | Fondnamn | Produktbeskrivning | Hävstångseffekt |

Portugal | Garantifond B | Garantier | 171,00 |

Portugal | Garantifond C | Garantier | 114,00 |

Portugal | Garantifond D | Garantier | 80,00 |

Portugal | Garantifond E | Motgarantier | 11,00 |

Ungern | Garantifond A | Garantier | 4,16 |

Slovakien | Garantifond F | Garantier för första förlust i portföljen | – |

SLUTSATSER OCH REKOMMENDATIONER

KVALITETEN PÅ BEDÖMNINGEN AV SMF:S FINANSIERINGSUNDERSKOTT

116. Under programperioden 2000–2006 fanns i allmänhet inga bedömningar av underskottet alls.

117. Under programperioden 2007–2013 var slutsatsen i alla bedömningar av SMF:s underskott, då sådana bedömningar fanns, att det fanns ett behov av någon form av ingripande från den offentliga sektorn, och i dem kvantifierades SMF:s finansieringsunderskott. Under programperioden 2007–2013 fanns det dock stora brister i kvaliteten på bedömningarna. Framför allt gjorde man inte den viktiga kopplingen mellan de olika programanslagen och det konstaterade finansieringsunderskottet.

118. Det gjordes ingen oberoende granskning av bedömningarna av underskottet och av den process som låg till grund för dem.

REKOMMENDATION 1

a) När förvaltningsmyndigheterna föreslår finansieringstekniska åtgärder bör de se till att deras förslag underbyggs i vederbörlig ordning av en bedömning av SMF:s finansieringsunderskott som håller tillräckligt god kvalitet och även innefattar en kvantifierad analys av finansieringsunderskottet.

b) När kommissionen godkänner operativa program som omfattar finansieringstekniska åtgärder bör den kontrollera att de stämmer överens med bedömningen av SMF:s finansieringsunderskott och se till att bedömningen håller tillräckligt god kvalitet.

ERUF-RAMENS LÄMPLIGHET NÄR DET GÄLLER ATT GENOMFÖRA FINANSIERINGSTEKNISKA INSTRUMENT

119. Strukturfondsförordningarna, som ursprungligen utformades för bidrag, har fyra stora brister eftersom de inte behandlar de finansieringstekniska instrumentens särskilda kännetecken. Bristerna gäller otillräckliga bestämmelser för hävstångseffekt och roterande fonder, motiveringen till anslagen till finansieringstekniska åtgärder, villkoren för att motivera tillämpning av förmånsbehandling av den privata sektorn och villkoren för stödberättigande när det gäller rörelsekapital. Inte förrän i februari 2011, fyra år efter det att den nuvarande programperioden hade börjat, utfärdade kommissionen ett heltäckande och relevant vägledande meddelande om finansieringstekniska instrument (se punkterna 46 och 47).

120. Att genomförandet av medfinansierade finansieringstekniska instrument delegeras till ett stort antal offentliga myndigheter medför att samma belopp i Eruf-finansiering som teoretiskt sett skulle kunna finnas tillgänglig för alla SMF i en medlemsstat inom en enda ram måste delas upp över ett stort antal EU-regioner, vilket påverkar fondernas kritiska massa.

121. Lämpliga övervaknings- och informationssystem, då sådana fanns, var dåligt utrustade för att ge information om och övervaka en sund ekonomisk förvaltning av fonderna. Trots erfarenheterna från programperioden 2000–2006 gjorde detta att kommissionen hade svårt att rapportera viktig information som var värdefull för de beslutsfattare och intressenter som arbetade inom ramen för sammanhållningspolitiken.

REKOMMENDATION 2

a) När lagstiftaren och kommissionen utarbetar förslag till strukturfondsförordningar bör de ta itu med de särskilda brister som tas upp i rapporten (se punkterna 48–77). Mer generellt bör lagstiftaren och kommissionen ta fram ett lämpligare regelverk så att utformningen och genomförandet av finansieringstekniska åtgärder inte drabbas av bristerna i strukturfondernas regelverk, geografiska begränsingar och splittringseffekter.

b) Kommissionen bör tillhandahålla ett tillförlitligt och tekniskt pålitligt övervaknings- och utvärderingssystem som specifikt gäller finansieringstekniska instrument. Det vill säga: de finansieringstekniska instrumenten bör särskiljas från rena bidrag i kommissionens övervaknings-, rapporterings- och granskningsprocesser och det bör tydligt framgå vilket penningbelopp som faktiskt betalas till SMF (se punkt 8). Framför allt bör kommissionen och medlemsstaterna enas om ett litet antal mätbara, relevanta, specifika och enhetliga resultatindikatorer för finansieringstekniska instrument.

DE FINANSIERINGSTEKNISKA INSTRUMENTENS ÄNDAMÅLSENLIGHET OCH EFFEKTIVITET NÄR DET GÄLLER ATT UPPNÅ RESULTAT

122. Genomförandet av finansieringstekniska instrument för SMF via Eruf har drabbats av omfattande förseningar. Några av orsakerna till förseningarna under programperioden 2000–2006 har återkommit under programperioden 2007–2013.

123. Erufs medfinansierade finansieringstekniska instrument har också påverkats av svinneffekter i form av förvaltningskostnader. Framför allt har vissa SMF debiterats ytterligare kostnader som inte bygger på den risk företaget tar, och rapporteringen av förvaltningskostnader har inte alltid medgett insyn.

124. Med undantag av garantier visade sig hävstångseffekterna, såsom de definieras av revisionsrätten, för Eruf-medfinansierade fonder vara låga.

REKOMMENDATION 3

a) Kommissionen bör utforska möjligheten att ge medlemsstaternas färdiga finansieringstekniska strukturer och instrument för SMF (t.ex. bidrag mot royalty och särskilt avsedda investeringsverktyg) för att påskynda genomförandet och minska förvaltningskostnaderna. Exempel på sådana strukturer beskrivs i bilaga III.

b) Medlemsstaterna bör med kommissionens stöd sträva efter att samla alla Eruf-medfinansierade finansieringstekniska instrument för SMF i ett enda operativt program per medlemsstat. Det skulle effektivisera planeringsprocessen och undanröja en av de huvudorsakerna till förseningarna.

c) Förutom att fastställa begreppen och definitionerna av hävstångseffekt och återvinning i strukturfondsförordningarna bör kommissionen, beroende på vilken typ av holdingfond eller fond det är frågan om, kräva rättsligt bindande minimihävstångseffekter, minimiperioder för rotation och uppgifter för beräkningen av hävstångsindikatorer.

ALLMÄN REKOMMENDATION

Om rekommendationerna ovan inte kan genomföras inom ramen för sammanhållningspolitiken uppmanar revisionsrätten lagstiftaren och kommissionen att överväga alternativa vägar för att fortsätta ge stöd till små och medelstora företag via finansieringstekniska instrument. I sådana fall bör dessa instrument antingen få stöd av program som förvaltas centralt av kommissionen, särskilt avsedda investeringsverktyg i samarbete med kommissionen och medlemsstaterna eller av medlemsstaterna direkt.

Denna rapport har antagits av revisionsrättens avdelning II, med ledamoten Harald NOACK som ordförande, vid dess sammanträde i Luxemburg den 11 januari 2012.

För revisionsrätten

+++++ TIFF +++++

Vítor Manuel da Silva Caldeira

Ordförande

[1] Små och medelstora företag definieras i denna rapport enligt kommissionens rekommendation 2003/361/EG av den 6 maj 2003 om definitionen av mikroföretag samt små och medelstora företag (EUT L 124, 20.5.2003, s. 36). Små och medelstora företag är företag som sysselsätter färre än 250 personer och vars årsomsättning inte överstiger 50 miljoner euro eller vars balansomslutning inte överstiger 43 miljoner euro per år. De måste också uppfylla kriteriet att de är fristående företag.

[2] Giving SMEs the credit they need (ge SMF den kredit de behöver), The magazine of Enterprise Policy, Europeiska kommissionen, 12.2.2009 och KOM(2005) 551 slutlig, 10.11.2005.

[3] Europeiska observations-centrumet för små och medelstora företag (Observatory of European SMEs), analytisk rapport, november 2006–januari 2007, Flash Eurobarometer.

[4] Målet för revisionsrättens revision Revisionen av garantiinstrumentet för små och medelstora företag (särskild rapport nr 4/2011) var att bedöma Smegs ändamålsenlighet och i synnerhet hur garantiinstrumentet hade utformats och planerats, hur verksamheten hade förvaltats och målen uppnåtts. Revisionsrätten ansåg att ramen för förvaltningen av den dagliga verksamheten var tillfredsställande. Hela rapporten finns på revisionsrättens webbplats: http://eca.europa.eu.

[5] Uppskattning som gjorts på grundval av följande EIB-dokument: samråd om SMF 2007/2008 i maj 2008, årsrapport för 2006 i juni 2007 och årsrapport för 2010 i maj 2011.

[6] Belopp från SFC-databsen, Europeiska kommissionen ( 8 juni 2011).

[7] Såsom kommissionens avdelningar har uppgett har medlemsstaterna feltolkat reglerna för klassificering av anslag och kan ha tagit med andra former av finansiering än finansieringstekniska instrument.

[8] När det gäller den perioden omfattar finansieringstekniska instrument instrument för företag som inte stämmer överens med EU:s definition av SMF och även stadsutvecklingsprojekt och projekt för energieffektivitet.

[9] Se punkt 4.32 i revisionsrättens årsrapport för 2010.

[10] Rådets förordning (EG) nr 1083/2006 av den 11 juli 2006 om allmänna bestämmelser för Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden och Sammanhållningsfonden samt om upphävande av förordning (EG) nr 1260/1999 (EUT L 210, 31.7.2006. s. 25).

[11] EIF förvaltar för närvarande holdingfonden i Bulgarien, Cypern, Grekland, Lettland, Litauen, Malta, Rumänien och Slovakien och även för den franska regionen Languedoc-Roussillon och de italienska regionerna Kampanien och Sicilien.

[12] KOM(2010) 700 slutlig, 19.10.2010 – Översyn av EU:s budget, s. 4 och 20; förvaltningsplan 2010 (slutversion), GD Regionalpolitik, den 10 maj 2010, s. 6–7; femte rapporten om ekonomisk, social och territoriell sammanhållning, november 2010 (preliminär version), s. xv–xvi och 213–218.

[13] Vid denna revision är dessa instrument kapital-, låne- och garantiinstrument för små och medelstora företag (se ordförklaringar).

[14] Detta ledde till att ett antal ytterligare iakttagelser gjordes om Tyskland, Estland, Grekland, Spanien, Frankrike, Italien, Polen och Storbritannien.

[15] ERP i Tyskland, MOITAL:s program i Israel och SBIC i USA. Se även bilaga III.

[16] ETF-startordningen och GIF-program när det gäller kapitalinstrument, SMEFF när det gäller låneinstrument och garantiinstrumentet för SMF när det gäller garantiinstrument.

[17] Se artikel 44.1 i kommissionens förordning (EG) nr 1828/2006 av den 8 december 2006 om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EG) nr 1083/2006 om allmänna bestämmelser för Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden och Sammanhållningsfonden och för Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1080/2006 om Europeiska regionala utvecklingsfonden (EUT L 371, 27.12.2006, s. 1) och kommissionens/EIF:s samförståndsavtal från maj 2006.

[18] Rådets förordning (EG) nr 1260/1999 av den 21 juni 1999 om allmänna bestämmelser för strukturfonderna (EGT L 161, 26.6.1999, s. 1).

[19] Punkt 4 andra stycket, s. 2 i kommissionens/EIF:s samförståndsavtal från maj 2006. Se artikel 45 (Tekniskt stöd på kommissionens initiativ) i rådets förordning (EG) nr 1083/2006 av den 11 juli 2006 när det gäller den rättsliga grunden.

[20] Jeremie-konferens i Poznan, 8 april 2008, GD Regionalpolitik, not till akten, daterad den 23 maj 2008 och internnot från GD regionalpolitik Contribution from GU to JEREMIE Steering Committee (bidrag från den geografiska enheten till Jeremies styrkommitté), daterad den 24 juni 2008. Uppdragsrapport, Warszawa, den 17 juli 2008, GD Regionalpolitik, not till akten av den 28 juli 2008.

[21] Operations Evaluation, EIB:s sammanfattande rapport (Lessons learnt, s. iv) tillsammans med kommissionens kommentarer (publicerades i september 2011).

[22] Kommissionens/EIF:s samförståndsavtal, utvärderingsresultat, s. 2, 30 maj 2006.

[23] Rådets förordning (EG) nr 1083/2006 när det gäller programperioden 2007–2013, som genomförs genom kommissionens förordning (EG) nr 1828/2006 och senare ändringar. Rådets förordning (EG) nr 1260/1999 när det gäller programperioden 2000–2006, som genomförs genom kommissionens förordning (EG) nr 1685/2000 och senare ändringar.

[24] Rådets förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002 av den 25 juni 2002 med budgetförordning för Europeiska gemenskapernas allmänna budget (EGT L 248, 16.9.2002, s. 1), ändrad den 14 april 2007.

[25] Råd från enheten för internrevision och rådgivning vid GD Regionalpolitik (slutrapport), den 4 mars 2010, punkter tagna från s. 6–10.

[26] I punkterna 106–113 förklaras de bristfälliga hävstångseffekter som uppnåtts för kapital- och låneinstrumenten.

[27] Icke uttömmande exempel är: kommissionens och EIF:s samförståndsavtal av den 30 maj 2006 som undertecknades av kommissionsledamoten för regionalpolitik och EIF:s styrelseordförande, s. 4; fjärde rapporten om ekonomisk och social sammanhållning av den 30 maj 2007, s. 3–4, vägledande meddelande COCOF/07/0018/01, ställd till medlemsstaterna den 16 juli 2007, s. 4.

[28] I punkt 2.2.2 i det vägledande meddelandet COCOF/10/0014/00 anges följande: Att välja fler än ett finansieringstekniskt instrument kan ge bästa möjliga hävstångseffekter för de offentliga medel som det operativa programmet bidrar med för att inkludera så många tillgängliga resurser och expertkunskaper som möjligt från den privata sektorn och maximera möjligheterna att uppnå investerings- och utvecklingsmålen i det operativa programmet.

[29] Punkt 9.2.3 i det vägledande meddelandet COCOF/10/0014/00.

[30] Se kommissionens förordning (EG) nr 1685/2000 av den 28 juli 2000 om närmare bestämmelser för genomförandet av rådets förordning (EG) nr 1260/1999 avseende stödberättigande utgifter i samband med insatser som medfinansieras av strukturfonderna (EGT L 193, 29.7.2000, s. 39) (bilaga, regel 8, villkor 2.6) och artikel 43 i kommissionens förordning (EG) nr 1828/2006.

[31] Punkt 4.33, exempel 4.4 c) i revisionsrättens årsrapport för 2010.

[32] Bestämmelser som fastställts av kommissionen i artikel 43 i förordning (EG) nr 1828/2006 och senare ändringar.

[33] Artikel 44 i förordning (EG) nr 1083/2006.

[34] Förordningarna (EG) nr 1685/2000 och (EG) nr 1828/2006 och senare ändringar.

[35] Förvaltningsmyndighetens verksamhetsplan ska i linje med artikel 43.2 i förordning (EG) nr 1828/2006 förstås som likvärdig med "investeringsstrategi och investeringsplan" efter ändringen i kommissionens förordning (EG) nr 846/2009 av den 1 september 2009 om ändring av förordning (EG) nr 1828/2006 om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EG) nr 1083/2006 om allmänna bestämmelser för Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden och Sammanhållningsfonden och för Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1080/2006 om Europeiska regionala utvecklingsfonden (EUT L 250, 23.9.2009, s. 1).

[36] Under den föregående programperioden medgav kommissionen att den borde vidta försiktighetsåtgärder för att minimera snedvridning av konkurrensen i riskkapital- och lånemarknaderna (se villkor 2.6 i förordning (EG) nr 1685/2000, senare ändrad).

[37] Punkterna 3.2.6 och 3.2.7 i det vägledande meddelandet COCOF/10/0014/00.

[38] Kommissionens svar av den 12 februari 2009 på EIF:s skrivelse av den 11 december 2008.

[39] Artikel 13 i förordning (EG) nr 1260/1999 och artikel 35 i förordning (EG) nr 1083/2006. Revisorernas tolkning bekräftades av GD Regionalpolitik vid granskningsmötet den 1 december 2010.

[40] SEK(2005) 433 slutlig, 6.4.2005 och KOM(2005) 121 slutlig, 6.4.2005.

[41] Comparative Study of Venture Capital and Loan Funds Supported by the Structural Funds (jämförande studie av riskkapital och lånefonder som får stöd av strukturfonderna), slutrapport på beställning av GD Regionalpolitik (centrum för strategi- och utvärderingstjänster, 2007).

[42] Se bilaga III.

[43] I enlighet med artiklarna 3, 4 och 6 i förordning (EG) nr 1083/2006: Mål 1 (huvud- eller övergångsområden), mål 2 (huvud- eller övergångsområden) och icke stödberättigande områden.

[44] Råd från enheten för internrevision och rådgivning (IAA) vid GD Regionalpoltik (slutrapport), 4 mars 2010.

[45] Råd från enheten för internrevision och rådgivning (IAA) vid GD Regionalpoltik (slutrapport), 4 mars 2010.

[46] Artiklarna 34–37 i förordning (EG) nr 1260/1999 och artiklarna 63–68 i förordning (EG) nr 1083/2006.

[47] Artikel 35 i förordning (EG) nr 1260/1999 och artikel 65 i förordning (EG) nr 1083/2006. Två undantag avseende Storbritannien konstaterades i London och the West Midlands, där övervakningskommittéerna möttes särskilt för att ta itu med programplaneringen av finansieringstekniska åtgärder och instrument.

[48] Under programperioden 2000–2006, i de regioner som granskades i England och Tyskland, visade sig de belopp som kommissionen hade märkt under indikatorn "finansieringstekniska åtgärder" bestå av en majoritet av bidrag till SMF eller organisationer som ger stöd till SMF. Under programperioden 2007–2013 försvann kommissionens indikator för finansieringstekniska åtgärder helt och hållet.

[49] T.ex. "bevarade, skapade arbetstillfällen", "insatser till förmån för lokala initiativ", "företag som har förbättrat kvaliteten" osv.

[50] Vägledande meddelande COCOF/10/0014/00, bilaga II Template Monitoring Report (mall för övervakningsrapport) (kommissionen, februari 2011).

[51] Vid denna revision har endast svinneffekter i form av omotiverade förvaltningskostnader beaktats.

[52] Skrivelse till Polens högre revisionsorgan, daterad den 3 januari 2011, vars innehåll har styrkts av GD Regionalpolitiks interna handlingar.

[53] Punkt 2.6 i det vägledande meddelandet COCOF 10/0014/04.

[54] I detta ingår både Erufs bidrag och, som brukligt är när det gäller Eruf, medlemsstatens medfinansiering. I un-dantagsfallet Storbritannien tillhandahöll den privata sektorn medlemstatens finan-siering i enlighet med förordningarnas regler för medfinansiering, men denna finansiering betraktades som privat och inte offentlig finansiering enligt principen att innehåll går före form.

[55] I några sällsynta fall utgörs medlemsstaternas medfinansiering av privata kommersiella lån.

[56] I detta ingår både Erufs bidrag och, som brukligt är när det gäller Eruf, medlemsstatens medfinansiering. I undantagsfallet Storbritannien tillhandahöll den privata sektorn medlemstatens finansiering i enlighet med förordningarnas regler för medfinansiering, men denna finansiering betraktades som privat och inte offentlig finansiering enligt principen att innehåll går före form.

[57] Extern utvärdering av EIP för GD Näringsliv, s. xi, 63 och 67, 30 april 2009. Utvärderingssiffrorna har bedömts som troliga på grundval av en föregående och oberoende utvärdering av MAP (2001–2005) för GD Näringsliv, som redan 2004 angav att ETF-startordningen uppnådde en hävstångseffekt på 4,00. Utifrån uppgifterna från juni 2009 i EIF:s kvartalsrapport (som utarbetades efter utvärderingen 2009) var siffrorna för programmen 4,91 respektive 6,52 för kapitalinstrument som hade påbörjats under programmen för 1998–2001.

[58] Viktade siffror för Tyskland, Portugal och Storbritannien som bygger på tabellerna 3a och 3b, ETF-startordningens årsrapport, 21 oktober 2009, uppgifter per den 30 juni 2009.

[59] Kommissionen arbetade med tre internationella finansinstitut: Europarådets utvecklingsbank/KfW, EBRD och EIB.

[60] SMEFF – EIB:s halvårsrapport 2009, s.1. EU/EBRD SME Finance Facility Semi-annual Operational Report, s. 70, juni 2009.

[61] Slutrapport om MAP (Smeg), 31 december 2006, s. 7.

--------------------------------------------------

BILAGA I

ÅTAGANDEN FÖR OCH BETALNINGAR TILL FINANSIERINGSTEKNISKA INSTRUMENT

2000–2006 |

Granskad medlemsstat | Åtaganden (i miljoner euro) | % | Betalningar (i miljoner euro) | % |

Tyskland | 204 | 13 | 170 | 11 |

Ungern | – | – | – | 0 |

Portugal | 106 | 7 | 88 | 6 |

Slovakien | – | – | – | 0 |

Storbritannien | 433 | 27 | 410 | 27 |

Totalt | 742 | 46 | 668 | 45 |

EU TOTALT | 1596 | 100 | 1497 | 100 |

Källa: Europeiska kommissionen (GD Regionalpolitik).

Anm.:

Procentandelarna kan variera på grund av avrundning före decimalen.

Under programperioden 2000–2006 var slutmottagarna uteslutande SMF.

Under programperioden 2007–2013 omfattar de finansieringstekniska instrumenten instrument för företag som inte passar in i EU:s definition av SMF och även stadsutvecklingsprojekt och energieffektivitetsprojekt.

När det gäller programperioden 2007–2013 åtminstone bör uppgifternas riktighet beaktas med försiktighet eftersom medlemsstater har feltolkat reglerna för klassificering av anslag och kan ha inkluderat andra former av finansiering än finansieringstekniska instrument.

2007–2013 |

Granskad medlemsstat | Åtaganden (i miljoner euro) | % | Betalningar (i miljoner euro) | % |

Tyskland | 1370 | 13 | 710 | 9 |

Ungern | 770 | 7 | 669 | 8 |

Portugal | 292 | 3 | 233 | 3 |

Slovakien | 30 | 0 | 27 | 0 |

Storbritannien | 614 | 6 | 230 | 3 |

Totalt | 3075 | 30 | 1868 | 24 |

EU TOTALT | 10393 | 100 | 7879 | 100 |

--------------------------------------------------

BILAGA II

SCHEMATISK ÖVERSIKT ÖVER HUR BEGREPPET HÄVSTÅNGSEFFEKT TILLÄMPAS PÅ KAPITAL-, LÅNE- OCH GARANTIINSTRUMENT

EGET KAPITAL

+++++ TIFF +++++

Hävstångseffekt:

Hävstångseffekt = 4

Anm.:

Denna schematiska översikt ges endast i illustrationssyfte.

De offentliga bidragen motsvarar finansieringen till operativa program.

LÅN

+++++ TIFF +++++

Hävstångseffekt:

Hävstångseffekt = 6

Anm.:

Denna schematiska översikt ges endast i illustrationssyfte.

De offentliga bidragen motsvarar finansieringen till operativa program.

GARANTIER

+++++ TIFF +++++

Hävstångseffekt:

Hävstångseffekt = 20

Anm.:

Denna schematiska översikt ges endast i illustrationssyfte.

De offentliga bidragen motsvarar finansieringen till operativa program.

--------------------------------------------------

BILAGA III

EXEMPEL PÅ FÄRDIGA INSTRUMENT OCH VERKTYG

BIDRAG MOT UTBETALNINGAR AV ROYALTY: MOITAL, ISRAEL

I Israel är villkoret inom de flesta SMF-stödordningarna (fond för forskning och utveckling, tekniska inkubatorer, Heznek osv.) för utbetalning av bidraget att det stödmottagande SMF åtar sig att betala royalty om företaget blir framgångsrikt trots att landet använder icke återbetalningspliktiga bidrag. Royaltyn beräknas utifrån omsättning eller vinst. Fördelen med bidrag tillsammans med royalty-utbetalningar är att de inte är lika komplexa som finansieringstekniska instrument samtidigt som de riktar in sig på SMF med potential inom forskning och utveckling. Närmare upplysningar finns på följande webbplats: http://www.moital.gov.il/

SÄRSKILT AVSEDDA VERKTYG

Europeiska återuppbyggnadsprogrammet, ERP: ERP är en nationell evergreenfond som förvaltas av KfW för tyska företags räkning eftersom en av dess huvudsakliga kännetecken är den roterande karaktären. Närmare upplysningar finns på följande webbplats: http://www.bundesfinanzministerium.de/

Israels Yozma-fond: När fonden fortfarande var statligt ägd var principen medinvesteringar av offentliga medel och privata investeringsfonder med kravet på en hävstångseffekt på minst 2,5. Den investerade i israeliska nystartade företag inom högteknologiska sektorer. Ett viktigt inslag i detta program var att det förutsatte att den israeliska staten och privata investerare skulle dela vinsten lika (pari passu). Eftersom partner inom den privata sektorn gavs möjlighet att köpa statens andel under de första fem åren till en kostnad av LIBOR+1 plus royalty fram till finansieringsperiodens slut kunde staten därefter investera behållningen igen i nya fonder eller SMF. Yozma gav 40 miljoner USD i vinst för den israeliska staten. Närmare upplysningar finns på följande webbplats: http://www.yozma.com/overview/

Det europeiska instrumentet Progress för mikrokrediter: Kommissionens europeiska instrument "Progress för mikrokrediter" ger ingen direkt finansiering till SMF men gör det möjligt för mikrofinansinstitut i EU-länder att öka utlåningen till dem. Detta görs genom att instrumentet utfärdar garantier till mikrofinansinstitut och därmed delar deras risk och genom att man ökar deras mikrokreditvolym via finansierade instrument (dvs. lån och eget kapital). Närmare upplysningar finns på följande webbplats: http://ec.europa.eu/social/

Europeiska fonden för sydöstra Europa (EFSE): EFSE:s huvudsakliga investeringsverksamhet är refinansieringen av utvalda partnerlåneinstitut i sydöstra Europa och Europas östra grannskapsregion med prioriterade eller efterställda kreditposter, genom vilka låntagaren åtar sig att i sin tur låna ut medlen till de slutliga målgrupperna, bland annat mikro- och småföretag och privata hushåll med låg inkomst. Denna fond kännetecknas av en omfattande sponsring som innefattar internationella finansinstitut (t.ex. EBRD, EIB, KfW osv.), kommissionen och såväl offentliga som privata finansinstitut. Närmare upplysningar finns på följande webbplats: http://www.efse.lu

--------------------------------------------------