Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om "Sammanhållningsfondens årsredovisning 1997"

(1999/C 116/03)

Den 5 november 1998 beslutade kommissionen i enlighet med artikel 198 i EG-fördraget att rådfråga Ekonomiska och sociala kommittén om "Sammanhållningsfondens årsredovisning 1997".

Sektionen för Ekonomiska och monetära unionen, ekonomisk och social sammanhållning som svarat för det förberedande arbetet i ärendet antog sitt yttrande den 8 februari 1999. Föredragande var Paulo Barros Vale.

Vid sin 361:a plenarsession den 24-25 februari 1999 (sammanträdet den 24 februari) antog Ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 74 röster för, 2 emot och 7 nedlagda röster.

1. Inledning

1.1. Ekonomiska och sociala kommittén rådfrågas nu liksom under tidigare år om kommissionens årsredovisning. I detta fall gäller det de beslut som fattats under 1997 inom ramen för Sammanhållningsfonden, som omfattar medlemsländerna Spanien, Grekland, Irland och Portugal. Detta instrument som inrättades genom Maastrichtfördraget syftar till att främja den ekonomiska och sociala sammanhållningen genom att stödja genomförandet av projekt i dessa länder på miljö- och transportinfrastrukturområdet. Fondens budget för perioden 1993-1999 uppgår till 15 150 miljoner ecu(1).

1.2. Detta belopp omfattar förutom den egentliga Sammanhållningsfonden (1994-1999) också det tidigare finansieringsinstrumentet för sammanhållning som gällde mellan 1 april 1993 och 26 maj 1994.

2. Allmänna kommentarer

2.1. Ekonomiska och sociala kommittén uppskattar att återigen bli rådfrågad om Sammanhållningsfondens årsredovisning. Kommittén vill dock ännu en gång påtala för kommissionen att det i och med att årsredovisningen lagts fram så sent är omöjligt att hinna med att rätta till eventuella brister.

2.2. Vissa delar av redovisningen skulle ha kunnat vara mer utförliga. Det saknas till exempel information om ändringar som skett av enskilda projekt, vilket gör det omöjligt att analysera de faktorer som låg till grund för ändringarna eller valet av lösning.

2.3. Ekonomiska och sociala kommittén gläder sig åt att några av de rekommendationer som kommittén framfört i tidigare yttranden har beaktats och noterar överlag en avsevärd förbättring av årsredovisningen.

2.4. Man kan konstatera en ytterligare stabilisering av de rättsliga och administrativa förfarandena med avseende på hur projekten förvaltas, drivs, utvärderas och övervakas. Årsredovisningen visar att detta har varit positivt för tillämpningen av fonden.

2.5. Utan att göra avkall på den närmare analys som följer nedan, vill kommittén redan nu uttrycka sin tillfredsställelse med att man ännu en gång lyckats uppnå målsättningen för budgetgenomförande som satts upp, både vad gäller åtaganden och utbetalningar.

2.6. Det är värt att notera att man från verksamhetens inledning 1993 till slutet av 1997 gjort åtaganden för ca två tredjedelar av det totala anslaget för hela perioden 1993-1999.

2.7. Kommittén vill - inte utan förbehåll - framhålla att den ser positivt på utvärderingsresultaten som kommit fram i den undersökning som utförts av London School of Economics (LSE) och som offentliggjordes i juni. Undersökningen visar att fonden bör få en gynnsam inverkan på medellång och lång sikt på de länder och regioner som tar emot stödet - särskilt med avseende på sysselsättningen, förhållandet mellan offentlig och privat investering samt förhållandet mellan sammanhållningsländerna och deras grannar.

2.8. Trots undersökningens höga klass gör den oerhört tekniska uppläggning det svårt att analysera resultaten och få en allmän bild av förbättringarna som ägt rum i mottagarländerna. Kommittén föreslår att man till en undersökningsrapport av det här slaget bifogar en sammanfattning av resultaten, som är lätt att tolka och studera och kan utgöra ett användbart arbetsredskap.

2.9. Kommittén ställer sig mycket positiv till programmen för projektutvärdering i efterhand, eftersom de vittnar om att kommissionen lägger stor vikt vid utvärderingen. Kommittén noterar med tillfredsställelse att denna utvärdering genomförs av externa utvärderare, eftersom en sådan opartisk bedömning kan vara mycket användbar vid den interna utvärderingen.

2.10. Kommittén välkomnar den förbättring i förfarandena för utvärdering och kontroll som skett, dels genom att ett större antal kontrollbesök genomförs, dels genom övervakning av alla pågående projekt.

3. Särskilda kommentarer

3.1. Enligt artikel 10.2 i förordningen om Sammanhållningsfonden skall en lämplig jämvikt upprätthållas mellan projekt avseende transportinfrastruktur och miljöprojekt. Denna princip skall uppfyllas under en tidsrymd som är längre än ett kalenderår, något som kommittén förespråkat och kommissionen fattat beslut om 1995.

3.1.1.

>Plats för tabell>

Procentuellt blir fördelningen mellan sektorerna under hela perioden 49,1 % för miljö och 50,8 % för transport.

3.1.2. Fördelning efter sektor och mottagarland 1997

Åtaganden

>Plats för tabell>

Utbetalningar

>Plats för tabell>

3.1.3. Av tabellerna ovan framgår att utbetalningarna för åtgärder inom miljösektorn för länderna sammanlagt var avsevärt lägre än åtagandena (38,2 % mot 54,6 %). Motsatsen gäller för åtgärder inom transportområdet (61,7 % mot 45,5 %). Detta förhållande måste både kommissionen och medlemsstaterna ta större hänsyn till i framtiden.

3.1.4. Det gläder kommittén att investeringarna inom miljösektorn, som tidigare varit lägre, nu ökat i jämförelse med transportsektorn. Siffrorna för 1997 visar en markant uppgång i alla länder utom Grekland, vilket medför att den önskvärda jämvikten stabiliseras. Det är naturligtvis viktigt att upprätthålla denna tendens.

3.1.5. Kommittén konstaterar med tillfredsställelse att den vägledande fördelningen av Sammanhållningsfondens anslag mellan mottagarländerna har uppfyllts även detta år.

3.2. Fördelning inom transportsektorn

>Plats för tabell>

3.2.1. Kommittén vill ännu en gång förespråka en bättre fördelning av anslagen från Sammanhållningsfonden mellan olika transportslag. Vägprojekten står för en övervägande del av åtagandena även 1997, och så har det varit ända sedan Sammanhållningsfonden inrättades. Kommittén noterar dock med tillfredsställelse att det skett en ökning av investeringarna inom järnvägstranportsektorn, vilka 1997 motsvarade cirka 32,6 % av de totala investeringarna.

3.2.2. Kommittén kan inte undgå att notera att det skett ytterst obetydliga investeringar i hamnar under hela redovisningsperioden. De uppgår endast till 2,9 % av de totala investeringarna och har till stor del genomförts i Grekland. Kommissionen och medlemsstaterna borde göra större ansträngningar för att öka satsningarna på projekt för hamninfrastruktur, både vad gäller kust- och inlandshamnar, så att utvecklingen av denna sektor främjas. Detta skulle starkt gynna de regioner där dessa infrastrukturer inrättas och som har svårigheter med räntabiliteten.

3.2.3. Kommittén ser mycket positivt på att en betydande del av anslagen på transportområdet, precis som under tidigare år, har använts till projekt som avser det transeuropeiska transportnätet. Denna tendens måste i framtiden förstärkas.

3.3. Fördelningen mellan olika projekt på miljöområdet ger kommittén ännu en gång anledning att framhålla den ringa omfattningen av satsningar på miljöskydd och förbättring av miljön i städerna. Dessa frågor får allt större betydelse i dagens samhälle och är avgörande om vi skall kunna upprätthålla en bra livskvalitet i våra länder. Det har dock skett en ökning av insatserna på detta område. Kommittén beklagar dock att det i kommissionens redovisning saknas en jämförande tabell där miljöprojekten är uppdelade efter inriktning, liknande de tabeller som funnits i tidigare årsredovisningar.

3.4. Man bör även öka insatserna på området för skogsplantering genom att koppla dem till projekt som har som främsta målsättning att bekämpa ökenspridning eller andra yttringar av obalans i miljön. Under 1997 har endast Spanien genomfört projekt på detta område, även i avlägset belägna regioner.

3.5. Kommittén vill återigen framföra sin rekommendation att när det gäller fördelningen beakta lokaliseringen av projekten i högre grad, med anledning av att projekten brukar koncentreras till de geografiska områden som är mest tätbefolkade. Att det inte har förekommit några större satsningar på projekt i avlägset belägna regioner är något som medlemsstaterna och kommissionen måste ägna större eftertanke.

3.6. Vad beträffar sysselsättning som skapats genom fondprojekt kan kommittén med tillfredsställelse konstatera att de finansierade infrastrukturerna givit upphov till direkta och indirekta arbeten. På kort sikt sker en ökning av både direkta och indirekta arbetstillfällen men på lång sikt är det de indirekta arbetstillfällena som blir till varaktig sysselsättning. Kommissionen gör bedömningen att det skapas 20 direkta arbetstillfällen per miljon ecu som satsas i ekonomiskt stöd till projekt inom transportsektorn, och 25 arbetstillfällen per miljon ecu för miljöprojekt.

3.7. Kommittén ser mycket positivt på att årsredovisningens utformning och uppläggning har förbättrats betydligt, särskilt med avseende på systematisering och sammanfattning, vilket gör den mycket lättare att läsa och analysera.

3.8. Kommittén välkomnar de förbättringar som skett med avseende på övervakningsförfarandet och vill uppmärksamma de två möten med kommissionen och arbetslivsrepresentanter, särskilt från mottagarländerna, som ägt rum i Bryssel under året.

3.9. Kommittén noterar ökningen av antalet offentliga projekt som genomförs av privata företag - till exempel flygplatser, broar, hamnar och förbränningsanläggningar - och hoppas att detta kommer att medföra en ökad dynamik, effektivitet och kvalitet med avseende på de slutgiltiga tjänster som kommer allmänheten till godo.

3.10. Kommittén konstaterar att det främst är de centrala regeringarna som ansöker om finansiering via Sammanhållningsfonden, i överensstämmelse med fondens bestämmelser, men att även lokala eller regionala myndigheter är initiativtagare till en del av projekten. Kommittén uppmanar därför kommissionen att tillämpa större flexibilitet i fråga om denna princip och skapa möjligheter till dialog på mellanliggande myndighetsnivåer. Därigenom skapas en möjlighet att förverkliga projekt med stor inneboende kraft som annars inte hade kommit till kommissionens kännedom.

3.11. Kommittén anser att mottagarländernas information till allmänheten om Sammanhållningsfonden är obetydlig och praktiskt taget saknar effekt. Detta beror på att den nästan enbart är begränsad till själva platsen för projektet och inte sprids via massmedia, som TV eller tidningar. Medborgarna får därför inte vetskap om unionens del i och bidrag till genomförda satsningar. Man borde överväga att tillskjuta ytterligare medel och förbättra informationen, så att Europeiska unionens engagemang i ländernas utveckling och modernisering blir synligt, både i mottagarländerna och de bidragande länderna.

3.12. Kommittén konstaterar med tillfredsställelse att samordningen mellan Sammanhållningsfonden och gemenskapens övriga politikområden, särskilt vad gäller konkurrenspolitiken (som kommissionen anstränger sig att upprätthålla) och offentlig upphandling (där kommissionen kan redovisa ett ökat engagemang från de nationella myndigheternas sida att tillämpa gemenskapsförfarandena).

3.13. I den aktuella årsredovisningen redovisar kommissionen en positiv inställning till en förlängning av Sammanhållningsfonden så att dess verksamhet fortsätter under de sju åren mellan 2000 och 2006 (en ståndpunkt som kommittén delar och har framfört i ett stort antal yttranden). De nuvarande mottagarländerna kommer fortfarande att omfattas av fonden, oberoende av om de deltar i tredje etappen av EMU, så länge deras BNP per capita understiger 90 % av genomsnittet i gemenskapen. Kommittén föreslår att man inför olika kriterier för å ena sidan EMU-länderna och å andra sidan Grekland och nya medlemsländer. När sedan länderna som ansökt om medlemskap anslutits till Europeiska unionen kommer vissa av dem att omfattas av Sammanhållningsfonden, varför det kommer att behövas en förstärkning av fondmedlen snarare än en omfördelning. Med en reducerad budget skulle det bli svårare att uppnå det grundläggande målet, ekonomisk och social sammanhållning, och detta skulle få negativa följder för de antagna projektens antal och kvalitet.

3.14. Kommittén vill ännu en gång uttrycka sin positiva inställning till kommissionen förslag om en förlängning av Sammanhållningsfonden med en budget på 3 000 miljoner ecu per år för de fyra nuvarande mottagarländerna. För kandidatländerna i Central- och Östeuropa anslås en separat budget på 1 000 miljoner ecu per år under perioden 2000-2006 som stöd före anslutningen, inom ramen för ISPA (instrumentet för strukturpolitiska åtgärder före anslutningen) som inrättats med Sammanhållningsfonden som förebild. Kommissionen nämner också att länderna som deltar i tredje etappen av EMU måste uppfylla kraven i stabilitets- och tillväxtpakten, eftersom konditionalitetsprincipen måste tillämpas av alla länder även i fortsättningen.

3.15. Kommittén vill ännu en gång betona hur positivt den ser på att det inte har förekommit några bedrägerier och vill betona vikten av att det informeras om eventuella oegentligheter i förvaltningen av stödet.

3.16. Kommittén noterar även med tillfredsställelse att antalet kontrollbesök och inspektioner av övervakningskommittéerna i de fyra länderna ökat, i synnerhet med avseende på de mer omfattande projekten.

Bryssel den 24 februari 1999.

Ekonomiska och sociala kommitténs

ordförande

Beatrice RANGONI MACHIAVELLI

(1) Enligt 1992 års priser.