[pic] | EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION |

Bryssel den 1.2.2006

KOM(2006) 112 slutlig

Rekommendation till

RÅDETS YTTRANDE

enligt artikel 9.3 i rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om Sloveniens uppdaterade konvergensprogram, perioden 2005-2008

(framlagt av kommissionen)

MOTIVERING

Bakgrund

Stabilitets- och tillväxtpakten, som trädde i kraft den 1 juli 1998, syftar till att genom sunda offentliga finanser förbättra förutsättningarna för prisstabilitet och stark hållbar tillväxt som kan leda till ökad sysselsättning. Pakten ändrades för första gången 2005. Reformen bekräftade att pakten har varit till nytta för att befästa budgetdisciplinen, men syftade till att stärka dess effektivitet och ekonomiska underbyggnad och samtidigt slå vakt om de offentliga finansernas hållbarhet på lång sikt.

Enligt rådets förordning (EG) nr 1466/97 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken[1], som utgör en del av pakten, skall medlemsstaterna lägga fram stabilitets- eller konvergensprogram och årliga uppdateringar av dessa för rådet och kommissionen (medlemsstater som redan har övergått till den gemensamma valutan utarbetar (uppdaterade) stabilitetsprogram och medlemsstater som ännu inte har gjort det lägger fram (uppdaterade) konvergensprogram). Sloveniens första konvergensprogram lades fram i maj 2004. I enlighet med förordningen yttrade sig rådet om programmet den 5 juli 2004 på grundval av en rekommendation från kommissionen och efter att ha hört Ekonomiska och finansiella kommittén. Enligt samma förfarande bedöms uppdaterade stabilitets- och konvergensprogram av kommissionen och granskas av den ovannämnda kommittén. De kan även granskas av rådet.

I programmen skall medlemsstaterna ange sina budgetmål på medellång sikt och beskriva vilka politiska åtgärder de ämnar vidta för att uppnå dessa mål, samt de underliggande ekonomiska antagandena. Till följd av reformen av stabilitets- och tillväxtpakten skall de medelfristiga målen differentieras mellan enskilda medlemsstater mot bakgrund av de olika ekonomiska och finanspolitiska förhållandena i unionen, bland annat med avseende på de finanspolitiska riskerna för de offentliga finansernas hållbarhet. Andra inslag i reformen är att ett mer symmetriskt synsätt bör eftersträvas för finanspolitiken över konjunkturcykeln, genom ökad budgetdisciplin under ekonomiskt goda tider, samtidigt som hänsyn får tas till ”omfattande strukturreformer” med mätbara effekter på de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet, vid en tillfällig avvikelse från de medelfristiga målen eller anpassningsbanan för att uppnå dessa.

Kommissionen har granskat det uppdaterade konvergensprogram som Slovenien nyligen lämnade in med beaktande av kommissionens höstprognos 2005 samt uppförandekoden[2], den allmänt vedertagna metoden för uppskattning av potentiell total produktion och konjunkturrensade saldon och de allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken som ingår i de integrerade riktlinjerna för perioden 2005-2008, och på grundval av nedanstående analys överlämnat en rekommendation till rådets yttrande om programmet.

Bedömning

1. En andra uppdatering av Sloveniens konvergensprogram, vilken avser perioden 2005-2008, lades fram den 8 december 2005. Programmet motsvarar i grova drag den modellstruktur för stabilitets- och konvergensprogram som definieras i den nya uppförandekoden[3].

2. I sitt yttrande av den 8 mars 2005 angående den föregående uppdateringen av konvergensprogrammet (2004-2007) uppmanade rådet Slovenien att i) utnyttja alla möjligheter att snabbare minska underskottet i de offentliga finanserna, och ii) ytterligare reformera pensionssystemet samt hälso- och sjukvårdssystemet för att förbättra de offentliga finansernas hållbarhet på lång sikt.

3. Efter en tillfällig konjunkturnedgång i samband med systemskiftet i början av 1990-talet har Sloveniens ekonomi uppvisat en robust tillväxt på i genomsnitt 4 % per år under den gångna tioårsperioden. Man har med framgång lyckats tygla inflationstrycket, och konsumentprisökningarna närmade sig EU-genomsnittet i slutet av 2005. Saldot i de offentliga finanserna försämrades 1997 och har varit negativt sedan dess med ett underskott på i genomsnitt 3 % av BNP (beräknat enligt ENS 95) under perioden 2000–2004.

4. Det makroekonomiska scenario som redovisas bedöms vara realistiskt. BNP-tillväxten beräknas ligga kvar kring 4 % av BNP under programperioden med stöd av en stark inhemsk efterfrågan. Vidare förväntas konjunkturen vara på väg att gradvis förbättras. Bland annat bör det negativa BNP-gapet, uppskattat till ca 1 % av BNP 2005, successivt komma att elimineras till slutet av programperioden. Vidare har tillväxtantagandena gjorts utan hänsyn till effekterna av den reformplan som antogs i oktober 2005, och som förväntas att ytterligare stärka tillväxten – enligt beräkningarna till över 5 % i genomsnitt från och med 2008. Detta förefaller en aning optimistiskt, i synnerhet då det inte anges några detaljer i programmet om på vilket sätt de planerade strukturreformerna förväntas påverka (den potentiella) tillväxten.

5. Inflationsnivån blev mer instabil under 2005, men fortsatte dock att minska i genomsnitt, och sjönk till ca 2,5 % (jämfört med 3,7 % 2004). Regeringen har även fortsättningsvis varit återhållsam när det gäller att reglera utvecklingen av administrerade priser och vad gäller förändringar av indirekta skatter. För att kompensera för höga oljepriser justerades punktskatterna vid flera tillfällen, vilket också bidragit till att stävja inflationen. Inflationsnedgången har också gynnats av Sloveniens medlemskap i ERM II. Tolaren har för övrigt legat mycket nära centralkursen 239,64 SIT/EUR sedan Slovenien gick med i valutasamarbetet den 28 juni 2004. Skillnaden mellan de långfristiga räntorna fluktuerade under 2004 inom 100 räntepunkter, och var ibland väsentligt mindre än så, vilket således nära följer avkastningen på obligationer inom euroområdet. De myndigheter som ansvarar för penning- och valutapolitiken är medvetna om restriktionrna när det gäller att justera reporäntan för att stävja inflationen inför inträdet i EMU. Inflationen förväntas plana ut kring ca 2,5 % under den period som programmet täcker. Denna beräkning förefaller realistisk, men det är viktigt att man fortsätter arbetet med att få bort strukturella stelheter. Med tanke på målet att införa euron i början av 2007 framhålls en återhållen löneutveckling och sunda offentliga finanser som särskilt viktiga faktorer.

6. I fråga om 2005 års budget har den offentliga sektorns underskott beräknats till 1,7 % av BNP enligt kommissionens prognos (hösten 2005), vilket kan jämföras med det mål på 2,1 % av BNP som sattes i den föregående uppdateringen av konvergensprogrammet. Det preliminära utfallet är mer gynnsamt än förväntat, då man hade underskattat intäkterna i viss mån, på grundval av det nya system för direkta skatter som trädde i kraft i januari 2005.

7. Målet med det uppdaterade programmet är att skapa förutsättningar för en smidig integration i EMU, samtidigt som Slovenien fortsätter närma sig EU-genomsnittet vad gäller inkomstnivå. Strategin för de offentliga finanserna syftar till att hålla underskottet med god marginal under 3 %, och till att senast 2008 uppnå det medelfristiga mål för saldon i de offentliga finanserna som avses i stabilitets- och tillväxtpakten. I programmet presenteras vissa planerade skattereformer, som beräknas leda till en minskning av intäkterna motsvarande 1,8 % av BNP, medan åtgärder på utgiftssidan förväntas medföra besparingar på 2,5 % av BNP. Förbättringen av saldot i de offentliga finanserna kommer enligt programmet i huvudsak att äga rum mot slutet av perioden. Inledningsvis beräknas underskottet ligga kring 1,7 % av BNP, för att sedan successivt sjunka mot 1,4 % 2007 och 1,0 % av BNP 2008. Jämfört med den föregående uppdateringen uppskjuts alltså målsättningen att få ned underskottet till 1,0 % av BNP med ett år, trots att det makroekonomiska scenariot är i stort sett oförändrat.

8. Enligt de beräkningar som kommissionen utfört enligt den allmänt vedertagna metoden och i linje med uppgifterna i programmet förväntas det strukturella saldot – dvs. ett konjunkturrensat saldo där hänsyn inte tas till engångsåtgärder och andra tillfälliga åtgärder – förbättras med 0,2 procentenheter över programperioden. För 2005 låg det strukturella underskottet på 1 ¼ % av BNP. Underskottet förväntas först öka något, till 1 ½ % av BNP 2006, för att därefter gradvis minska. Sloveniens medelfristiga mål för saldot i de offentliga finanserna – i den mening som avses i stabilitets- och tillväxtpakten – är enligt det uppdaterade programmet att få ned det strukturella underskottet till 1,0 % av BNP 2008. Eftersom det medelfristiga målet för programmet är mer långtgående än minimistandarden (för vilken målnivån är ett underskott på knappt 2 % av BNP) bör det, om det uppnås, uppfylla villkoret att ge en tillräcklig marginal för att förebygga alltför stora underskott. Programmets medelfristiga mål bedöms vara väl avvägt, eftersom det faller inom det intervall som anges för euroländer och medlemmar i ERM II i såväl stabilitets- och tillväxtpakten som uppförandekoden. Det är också väl anpassat till skuldkvoten och den potentiella produktionstillväxten på lång sikt.

9. De prognosrisker som kan påverka målen för de offentliga finanserna förefaller på det hela taget balansera varandra. Sloveniens faktiska budgetsaldon har på senare år ofta varit mer gynnsamma än vad som beräknats i förväg. Detta är också delvis en följd av ett effektivt system för begränsning av offentliga utgifter som införts för att skapa marginal för oväntade minskningar av intäkterna. Om de planerade strukturreformerna genomförs i rätt skede kan också tillväxten komma att överträffa antagandena. Arbetet för att uppnå målen kan dock försvåras av bristen på klara och konkreta system för att dämpa de offentliga utgifterna som en motvikt mot det inkomstbortfall som följer av skattereformen, inte minst med tanke på att man nyligen beslutade att åter indexera pensionerna enligt löneutvecklingen. Det faktum att över 80 % av utgifterna är obligatoriska till följd av lagar eller bestämmelser speglar det faktum att den rättsliga ramen för budgeten är alltför rigid, och det återstår fortfarande att nå en tillräcklig politisk enighet för att göra systemet mer flexibelt.

10. På grundval av denna samlade riskbedömning anses dock den budgetstrategi som presenteras i programmet ge en tillräcklig säkerhetsmarginal för att förhindra ett underskott som överstiger referensvärdet 3 % av BNP under programperioden vid normala makroekonomiska fluktuationer. Strategin förefaller också tillräckligt solid för att garantera att det medelfristiga målet skall kunna uppnås 2008 såsom planerat. Anpassningsbanan uppfyller dock inte helt villkoren i stabilitets- och tillväxtpakten, där det anges att det strukturella saldot bör förbättras med 0,5 % av BNP per år för euroländer och medlemmar i ERM II, och att anpassningen helst bör vara större i ekonomiskt goda tider. Medan man förväntar sig en allt mer fördelaktig konjunktur under programperioden beräknas det strukturella saldot bara förbättras med 0,25 % av BNP.

11. I programmet förklaras att den tillfälliga avvikelsen följer av sådana ”omfattande strukturreformer” som avses i stabilitets- och tillväxtpakten och i den nya uppförandekoden. Avvikelsen från paktens riktmärke för den årliga förbättringen av det strukturella saldot, dvs. en förbättring med minst 0,5 % av BNP, skulle alltså motiveras av de särskilda finanspolitiska ansträngningar som kommer att krävas för att bemöta det inkomstbortfall som skattereformen medför och effekterna av det negativa BNP-gap som förväntas vara neutraliserat först i slutet av programperioden. De strukturreformer som den tillfälliga avvikelsen baseras på förklaras dock inte tillräckligt detaljerat. Programmet innehåller inte heller någon kostnads-/nyttoanalys eller några belägg för att reformerna kommer att få en väsentlig positiv inverkan på de offentliga finansernas hållbarhet på lång sikt. Den tillfälliga avvikelsen från anpassningsbanan mot programmets medelfristiga mål kan därför inte bedömas vara förenlig med den reviderade stabilitets- och tillväxtpakten.

12. Den offentliga bruttoskulden är tämligen liten och kommer att förbli det även under resten av programperioden. Skulden beräknas ha sjunkit till 29,3 % av BNP under 2005, medan den enligt programmet förutses öka något under de följande två åren, och som högst nå nivån 29,8 % av BNP 2007. 2008 beräknas sedan skulden minska något som andel av BNP (till 29,4 %) på grund av en gynnsam stock-/flödesjustering.

13. När det gäller de offentliga finansernas hållbarhet förefaller Slovenien löpa stor risk i form av kostnader för den offentliga sektorn till följd av den åldrande befolkningen. Även om den relativt gynnsamma skuldkvoten kommer att dämpa dessa kostnaders effekt på de offentliga finanserna kommer Slovenien inte att kunna undvika en kraftig ökning av de offentliga utgifterna. 1999 års pensionsreform bidrog visserligen till att kraftigt begränsa de framtida pensionsutgifterna, men denna effekt har delvis kompenserats av beslutet att återgå till en fullständig indexering av pensionerna på grundval av lönernas utveckling. De ytterligare förändringar av pensionssystemet som redogörs för i programmet kommer förr eller senare att bli nödvändiga för att den framtida ökningen av offentliga utgifter skall hållas tillbaka, och risken för att finanserna blir ohållbara på lång sikt därmed motverkas. Hållbarheten är därmed beroende av att ytterligare åtgärder vidtas för att dämpa det åldersrelaterade utgiftstrycket. Det är av yttersta vikt att de planerade åtgärderna planeras väl och sätts in vid rätt tidpunkt.

14. De finanspolitiska åtgärder som föreslås är i grova drag förenliga med de allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken, vilka utgör en del av de integrerade riktlinjerna för perioden 2005–2008. Däremot anges inte de offentliga finansernas hållbarhet på lång sikt som en uttrycklig politisk prioritet. De planerade åtgärderna är fortfarande vaga, och räcker inte till för att strategins långsiktiga verkningar skall kunna bedömas.

15. I det nationella reformprogram som lades fram den 28 oktober 2005 i samband med den förnyade Lissabonstrategin för tillväxt och sysselsättning anges att antagandet av euron är en central prioritet för Slovenien. Det uppdaterade konvergensprogrammet har till syfte att skapa förutsättningar för en framgångsrik integration i euroområdet, bl.a. genom att stärka de offentliga finanserna, och har därmed många kopplingar till det nationella reformprogrammets omfattande åtgärdspaket. Eftersom många av åtgärderna i det nationella reformprogrammet ännu inte är fastställda i detalj har effekterna av dem inte tagits med i de beräkningar av de offentliga finansernas utveckling som redovisas i konvergensprogrammet.

Enligt det uppdaterade programmet strävar man efter att hålla inflationen nära EU-genomsnittet medan finanspolitiken successivt anpassas. Mot bakgrund av den samlade bedömning som redogörs för ovan rekommenderas Slovenien att

i) påskynda processen för att uppnå programmets medelfristiga mål, bland annat genom att konkretisera och genomföra de åtgärder som planeras för att minska utgifterna samt att tidigarelägga ansträngningarna för att få ned underskottet, och

ii) vidta ytterligare åtgärder för att förbättra de offentliga finansernas hållbarhet på lång sikt, i synnerhet i fråga om pensionssystemet.

Rekommendation till

RÅDETS YTTRANDE

enligt artikel 9.3 i rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om Sloveniens uppdaterade konvergensprogram, perioden 2005-2008

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR AVGETT FÖLJANDE YTTRANDE

med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken[4], särskilt artikel 9.3 i denna,

med beaktande av kommissionens rekommendation, och

efter att ha hört Ekonomiska och finansiella kommittén.

HÄRIGENOM FRAMFÖRS FÖLJANDE.

16. Efter en tillfällig konjunkturnedgång i samband med systemskiftet i början av 1990-talet har Sloveniens ekonomi uppvisat en robust tillväxt på i genomsnitt 4 % per år under den senaste tioårsperioden. Man har med framgång lyckats tygla inflationstrycket, och konsumentprisökningarna närmade sig EU-genomsnittet i slutet av 2005. Saldot i de offentliga finanserna försämrades 1997 och har varit negativt sedan dess med ett underskott på i genomsnitt 3 % av BNP (beräknat enligt ENS 95) under perioden 2000–2004.

17. I sitt yttrande av den 8 mars 2005 angående den föregående uppdateringen av konvergensprogrammet (2004-2007) uppmanade rådet Slovenien att i) utnyttja alla möjligheter att snabbare minska underskottet i de offentliga finanserna, och ii) ytterligare reformera pensionssystemet samt hälso- och sjukvårdssystemet för att förbättra de offentliga finansernas hållbarhet på lång sikt.

18. I fråga om 2005 års budget har den offentliga sektorns underskott beräknats till 1,7 % av BNP enligt kommissionens prognos (hösten 2005), vilket kan jämföras med det mål på 2,1 % av BNP som sattes i den föregående uppdateringen av konvergensprogrammet. Det preliminära utfallet är mer gynnsamt än förväntat, då man hade underskattat intäkterna i viss mån, på grundval av det nya system för direkta skatter som trädde i kraft i januari 2005.

19. Den [14 februari 2006] granskade rådet Sloveniens uppdaterade konvergensprogram, som omfattar perioden 2005-2008. Programmet motsvarar i grova drag den modellstruktur för stabilitets- och konvergensprogram som definieras i den nya uppförandekoden[5].

20. Enligt det makroekonomiska scenario som programmet bygger på förutses en stabil tillväxt på omkring 4 % under åren efter 2005. Utifrån den övriga information som finns tillgänglig idag förefaller tillväxtscenariot i programmet bygga på rimliga antaganden. Vidare förväntas konjunkturen vara på väg att gradvis förbättras. Bland annat bör det negativa BNP-gapet, uppskattat till ca 1 % av BNP 2005, successivt komma att elimineras till slutet av programperioden. Inflationsberäkningarna i programmet förefaller också vara realistiska. I fråga om sådana ”omfattande stukturreformer” som avses i stabilitets- och tillväxtpakten hänvisar programmet till genomgripande socioekonomiska reformer för att stärka den slovenska industrins konkurrenskraft, vilka inleddes 2005. Reformerna förväntas stärka BNP-tillväxten ytterligare, till nivåer över 5 % i genomsnitt från och med 2008. Den analys av reformerna som redovisas i programmet är dock inte tillräckligt detaljerad, och effekten på tillväxten synes vara optimistisk i överkant.

21. Målet med det uppdaterade programmet är att skapa förutsättningar för en smidig integration i EMU, samtidigt som Slovenien fortsätter närma sig EU-genomsnittet vad gäller inkomstnivå. Strategin för de offentliga finanserna syftar till att hålla underskottet med god marginal under 3 %, och till att senast 2008 uppnå det medelfristiga mål för saldon i de offentliga finanserna som avses i stabilitets- och tillväxtpakten. I programmet presenteras vissa planerade skattereformer, som beräknas leda till en minskning av intäkterna motsvarande 1,8 % av BNP, medan åtgärder på utgiftssidan förväntas medföra besparingar på 2,5 % av BNP. Förbättringen av saldot i de offentliga finanserna kommer enligt programmet i huvudsak att äga rum mot slutet av perioden. Inledningsvis beräknas underskottet ligga kring 1,7 % av BNP, för att sedan successivt sjunka mot 1,4 % 2007 och 1,0 % av BNP 2008. Jämfört med den föregående uppdateringen uppskjuts alltså målsättningen att få ned underskottet till 1,0 % av BNP med ett år, trots att det makroekonomiska scenariot är tämligen oförändrat.

22. Det strukturella saldot, beräknat enligt den allmänt vedertagna metoden (dvs. ett konjunkturrensat saldo där hänsyn inte tas till engångsåtgärder och andra tillfälliga åtgärder), skall enligt programmet förbättras med ca ¼ % av BNP. Vad gäller det strukturella saldot i de offentliga finanserna är det medelfristiga målet för programmet att få ned underskottet till 1 % av BNP 2008. Eftersom det medelfristiga målet är mer långtgående än minimistandarden (för vilken målnivån är ett underskott på knappt 2 % av BNP) bör det, om det uppnås, uppfylla villkoret att ge en tillräcklig marginal för att förebygga alltför stora underskott. Det medelfristiga målet bedöms vara väl avvägt, eftersom det faller inom det intervall som anges för euroländer och medlemmar i ERM II i såväl stabilitets- och tillväxtpakten som uppförandekoden. Målet är också väl anpassat till skuldkvoten och den potentiella produktionstillväxten på lång sikt.

23. De prognosrisker som omgärdar programmets beräkningar i fråga om de offentliga finanserna verkar i stort sett uppväga varandra. Sloveniens faktiska budgetsaldon har på senare år ofta varit mer gynnsamma än vad som beräknats i förväg. Detta är också delvis en följd av ett effektivt system för begränsning av offentliga utgifter som införts för att skapa marginal för oväntade minskningar av intäkterna, och om de planerade strukturreformerna genomförs i rätt skede kan också tillväxten komma att överträffa antagandena. Bland negativa risker kan nämnas att arbetet för att uppnå målen försvåras av bristen på klara och konkreta system för att dämpa de offentliga utgifterna som motvikt till inkomstbortfallen i samband med skattereformen – inte minst med tanke på att man nyligen beslutade att åter indexera pensionerna enligt löneutvecklingen. Det faktum att över 80 % av utgifterna är obligatoriska till följd av lagar eller bestämmelser speglar det faktum att den rättsliga ramen för budgeten är alltför rigid, och det återstår fortfarande att nå en tillräcklig politisk enighet för att göra systemet mer flexibelt.

24. På grundval av denna samlade riskbedömning anses dock den budgetstrategi som presenteras i programmet ge en tillräcklig säkerhetsmarginal för att förhindra ett underskott som överstiger referensvärdet 3 % av BNP under programperioden vid normala makroekonomiska fluktuationer. Den förefaller också tillräckligt solid för att garantera att det medelfristiga målet skall kunna uppnås 2008 såsom planerat. Den anpassningsbana som planeras för att uppnå det medelfristiga målet uppfyller dock inte helt villkoren i stabilitets- och tillväxtpakten, där det anges att euroländer och medlemmar i ERM II såsom ett riktmärke bör förbättra sitt strukturella budgetsaldo med 0,5 % av BNP per år, och att anpassningen bör vara snabbare i ekonomiskt goda tider, medan det medges en långsammare anpassning i ekonomiskt dåliga tider. Trots att man förväntar sig en allt mer fördelaktig konjunktur under programperioden beräknas det strukturella saldot bara förbättras med 0,25 % av BNP.

25. Enligt stabilitets- och tillväxtpakten bör man, när man skall fastställa anpassningsbanan mot det medelfristiga målet eller medger en tillfällig avvikelse från det målet, ta hänsyn till ”omfattande strukturreformer” som har en kontrollerbar effekt på de offentliga finansernas hållbarhet på lång sikt. Den finanspolitiska strategi som presenteras i programmet innebär en tillfällig avvikelse från anpassningsbanan mot det medelfristiga målet. Under perioden 2005–2007, då de ekonomiska reformerna gradvis skall genomföras, sker det i stor sett ingen anpassning i riktning mot målet. De strukturreformer som den tillfälliga avvikelsen baseras på förklaras dock inte tillräckligt detaljerat. Programmet innehåller inte heller någon kostnads-/nyttoanalys eller några belägg för att reformerna kommer att få en väsentlig positiv inverkan på de offentliga finansernas hållbarhet på lång sikt. Den tillfälliga avvikelsen från anpassningsbanan mot programmets medelfristiga mål kan därför inte bedömas vara förenlig med den reviderade stabilitets- och tillväxtpakten.

26. Bruttoskuldkvoten beräknas ha uppgått till 29,0 % av BNP under 2005, vilket ligger långt under fördragets referensvärde 60 % av BNP. Under de följande två åren förväntas skuldkvoten växa något, och som högst nå nivån 29,8 % av BNP 2007, för att sedan åter minska till 29,4 % av BNP 2008.

27. När det gäller de offentliga finansernas hållbarhet förefaller Slovenien löpa stor risk i fråga om de kostnader som beräknas belasta den offentliga sektorn till följd av den åldrande befolkningen[6]. Den relativt gynnsamma skuldkvoten kommer dock att dämpa dessa kostnaders effekt på de offentliga finanserna. Sammantaget kommer Slovenien emellertid inte att kunna undvika en kraftig ökning av de offentliga utgifterna. 1999 års pensionsreform bidrog visserligen till att kraftigt begränsa de framtida pensionsutgifterna, men denna effekt har delvis kompenserats av beslutet att åter indexuppräkna pensionerna fullt ut enligt löneutvecklingen. De ytterligare förändringar av pensionssystemet som redogörs för i programmet kommer förr eller senare att bli nödvändiga för att den framtida ökningen av offentliga utgifter skall hållas tillbaka, och risken för att finanserna blir ohållbara på lång sikt därmed motverkas. Hållbarheten är därmed beroende av att ytterligare åtgärder vidtas för att dämpa det åldersrelaterade utgiftstrycket. Det är av yttersta vikt att de planerade åtgärderna planeras väl och sätts in vid rätt tidpunkt.

28. De finanspolitiska åtgärder som föreslås är i grova drag förenliga med de allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken, vilka utgör en del av de integrerade riktlinjerna för perioden 2005–2008. Däremot anges inte de offentliga finansernas hållbarhet på lång sikt som en uttrycklig politisk prioritet. De planerade åtgärderna är fortfarande vaga, och räcker inte till för att strategins långsiktiga verkningar skall kunna bedömas.

29. I det nationella reformprogram som lades fram den 28 oktober 2005 i samband med den förnyade Lissabonstrategin för tillväxt och sysselsättning anges att antagandet av euron är en central prioritet för Slovenien. Det uppdaterade konvergensprogrammet har till syfte att skapa förutsättningar för en framgångsrik integration i euroområdet, bl.a. genom att stärka de offentliga finanserna, och har därmed många kopplingar till det nationella reformprogrammets omfattande åtgärdspaket. Eftersom många av åtgärderna i det nationella reformprogrammet ännu inte är fastställda i detalj har effekterna av dem inte tagits med i de beräkningar av de offentliga finansernas utveckling som redovisas i konvergensprogrammet.

Mot bakgrund av ovanstående bedömning noterar rådet att programmets mål bl.a. är att hålla inflationen nära EU-genomsnittet medan finanspolitiken successivt anpassas. Rådet bedömer att Slovenien bör

i) påskynda processen för att uppnå programmets medelfristiga mål, bland annat genom att konkretisera och genomföra de åtgärder som planeras för att minska utgifterna samt att tidigarelägga ansträngningarna för att få ned underskottet, och

ii) vidta ytterligare åtgärder för att förbättra de offentliga finansernas hållbarhet på lång sikt, i synnerhet i fråga om pensionssystemet.

Jämförelse av centrala makroekonomiska och finansiella prognoser

2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 |

Real BNP (skillnad i %) | KP dec 2005 | 4,2 | 3,9 | 4,0 | 4,0 | 3,8 |

COM nov 2005 | 4,2 | 3,8 | 4,0 | 4,2 | saknas |

CP jan 2005 | 4,0 | 3,8 | 3,9 | 4,0 | saknas |

Inflation (HIKP) (i %) | KP dec 2005 | 3,6 | 2,5 | 2,5 | 2,4 | 2,4 |

COM nov 2005 | 3,6 | 2,6 | 2,5 | 2,5 | saknas |

CP jan 2005 | 3,6 | 3,0 | 2,7 | 2,6 | saknas |

BNP-gap (i % av BNP) | CP dec 20051 | -1,4 | -1,2 | -0,7 | -0,3 | 0,0 |

COM nov 20055 | -1,2 | -0,9 | -0,5 | 0,2 | saknas |

CP jan 20051 | -1,2 | -1,2 | -1,3 | -1,3 | saknas |

Saldot i den offentliga sektorns finanser (i % av BNP) | KP dec 2005 | -2,1 | -1,7 | -1,7 | -1,4 | -1,0 |

COM nov 2005 | -2,1 | -1,7 | -1,9 | -1,6 | saknas |

CP jan 2005 | -2,1 | -2,1 | -1,8 | -1,1 | saknas |

Primärsaldo (i % av BNP) | KP dec 2005 | -0,5 | -0,2 | -0,3 | -0,1 | 0,2 |

COM nov 2005 | -0,2 | -0,1 | -0,4 | -0,2 | saknas |

CP jan 2005 | -0,3 | -0,4 | -0,2 | 0,4 | saknas |

Konjunkturrensat underskott (i % av BNP) | CP dec 20051 | -1,4 | -1,2 | -1,4 | -1,3 | -1,0 |

COM nov 2005 | -1,5 | -1,5 | -1,7 | -1,7 | saknas |

CP jan 20051 | Uppgift saknas | Uppgift saknas | Uppgift saknas | Uppgift saknas | saknas |

Konjunkturrensat saldo2 (i % av BNP) | CP dec 20053 | -1,4 | -1,2 | -1,4 | -1,3 | -1,0 |

COM nov 20054 | -1,5 | -1,5 | -1,7 | -1,7 | saknas |

CP jan 2005 | Uppgift saknas | Uppgift saknas | Uppgift saknas | Uppgift saknas | saknas |

Offentlig bruttoskuld (i % av BNP) | KP dec 2005 | 29,5 | 29,0 | 29,6 | 29,8 | 29,4 |

COM nov 2005 | 29,8 | 29,3 | 29,5 | 29,2 | saknas |

CP jan 2005 | 30,2 | 30,7 | 30,9 | 29,7 | saknas |

Anmärkningar: 1 Kommissionens beräkningar baserar sig på uppgifterna i programmet. 2 Konjunkturrensat saldo (liksom i raderna ovanför) utan beaktande av engångsåtgärder och tillfälliga åtgärder. 3 Programmet innehåller inga ensgångsåtgärder eller tillfälliga åtgärder. 4 Programmet innehåller inga ensgångsåtgärder eller tillfälliga åtgärder. 5 Baserat på följande beräkningar av potentiell tillväxt: 2004: 3,7 %, 2005: 3,5 %, 2006: 3,5 % och 2007: 3,5 %. Källa: Konvergensprogram (KP), Kommissionens höstprognos 2005 (COM), samt beräkningar som utförts inom kommissionens avdelningar. |

[1] EGT L 209, 2.8.1997, s. 1. Förordningen ändrad genom förordning (EG) nr 1055/2005 (EUT L 174, 7.7.2005, s. 1). Alla dokument som det hänvisas till i denna text finns tillgängliga på följande webbplats: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm

[2] Ekonomiska och finansiella kommitténs yttrande om dokumentet ”Närmare angivelser för genomförandet av stabilitets- och tillväxtpakten samt riktlinjer för stabilitets- och konvergensprogrammens utformning och innehåll”, som godkändes av Ekofinrådet den 11 oktober 2005.

[3] Det finns brister i programmet både vad gäller de obligatoriska och de frivilliga uppgifter som anges i den nya uppförandekoden. I synnerhet saknas obligatoriska data om produktivitetstillväxten för arbete. Vidare saknas vissa frivilliga uppgifter angående utvecklingen på arbetsmarknaden, sektorsspecifika saldon och utvecklingen av den offentliga sektorns skuldsättning. Det finns inte heller någon tabell över den offentliga sektorns utgifter indelade efter ändamål.

[4] EGT L 209, 2.8.1997, s. 1. Förordningen ändrad genom förordning (EG) nr 1055/2005 (EUT L 174, 7.7.2005, s. 1). De dokument som det hänvisas till i texten återfinns på webbplatsen

http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm

[5] Det finns brister i programmet både vad gäller de obligatoriska och de frivilliga uppgifter som anges i den nya uppförandekoden. I synnerhet saknas obligatoriska data om produktivitetstillväxten för arbete. Vidare saknas vissa frivilliga uppgifter angående utvecklingen på arbetsmarknaden, sektorsspecifika saldon och utvecklingen av den offentliga sektorns skuldsättning. Det finns inte heller någon tabell över den offentliga sektorns utgifter indelade efter ändamål.

[6] Mer detaljerad information om hållbarhet på lång sikt ges i kommissionens tekniska bedömning av programmet, som offentliggörs på

http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm).