RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN ÅRSRAPPORT OM HUMANITÄRT BISTÅND 2000

Innehåll

Sammanfattning

1. Politisk ram

2. Översikt över insatserna

2.1 Afrika, Västindien och Stillahavsområdet

2.2 Länder i Central- och Östeuropa och nya oberoende stater

2.3 Asien, Mellanöstern, Nordafrika och Latinamerika

2.4 Katastrofberedskap - Dipecho

3. Övergripande frågor

3.1 Förbindelser med partner - Ramavtal om partnerskap

3.2 Anslagsfonden - nätverk för humanitärt bistånd

3.3 Kommunikation och information

3.4 Budget, revision och utvärdering

4. Utsikter och framtidsperspektiv

5. Statistikbilagor

BILAGA 1 Översikt över finansieringsbeslut 1995 - 2000

BILAGA 1A ECHO-kontrakt 1998 - 2000

BILAGA 1B Finansieringsbeslut om EG:s humanitära bistånd per finansieringskälla

BILAGA 2 Finansieringsbeslut under 2000 - geografisk fördelning

BILAGA 2A Finansieringsbeslutens geografiska fördelning 1998 - 2000

BILAGA 2B Finansieringsbeslutens fördelning per land/(del-)region

BILAGA 3 Kontraktens fördelning per genomförandepartner

BILAGA 3A Finansieringens fördelning per partnergrupp 1998 - 2000

BILAGA 3B ECHO-kontrakt per partnergrupp och -nationalitet 1998 - 2000

BILAGA 4 Förteckning över projekt som finansierats med anslagsfonden 2000

Sammanfattning

Den globala humanitära situationen under 2000 präglades av olikartade trender. När det gäller naturkatastrofer var de viktigaste händelserna med humanitära implikationer översvämningarna i Moçambique och i Sydostasien, och torkan på Afrikas horn. Allmänt sett föranledde naturkatastroferna under 2000 mindre humanitära insatser än under 1999, eftersom det var färre tätbefolkade områden som drabbades.

Detsamma gäller dock inte katastrofer som orsakats av människor. De flesta av de varaktiga kriserna och krigen fortsatte, och dessutom hade det sammanlagda antalet pågående krig och våldsamma oroligheter ökat till 36 i slutet av 2000. De områden som ger särskild anledning till oro är bland andra norra Kaukasus, Colombia, Israel/Västbanken och Gaza samt Afghanistan. Flera lokala konflikter i Afrika bildar tillsammans ett brett bälte av krishärdar som sträcker sig över kontinenten från Sudan, över Demokratiska republiken Kongo och de stora sjöarna till Angola. En viktig indikator som visar den humanitära dimensionen av dessa stridigheter är antalet flyktingar och internt fördrivna personer, ett antal som uppskattas till 20-25 miljoner människor i hela världen. Detta antal är visserligen lägre än i mitten på 1990-talet, men ändå oacceptabelt högt, inte minst på grund av risken att instabiliteten sprider sig till värdländerna.

ECHO:s svar på de humanitära kriserna under 2000 fördelades genom 121 finansieringsbeslut till ett sammanlagt belopp om 491,7 miljoner euro. Under året undertecknades 993 kontrakt, på sammanlagt 545 miljoner euro (varav 242 kontrakt om genomförande av 1999 års beslut), om finansiering av humanitära projekt i över 60 länder. Den geografiska fördelningen av finansieringen speglar den dramatiska förbättringen av situationen i västra Balkan under 2000, då f.d. Jugoslaviens andel minskade från 55 procent 1999 (inbegripet 346 miljoner euro från kommissionens budgetreserv till offren för krisen i Kosovo) till 20 procent 2000. Andelen medel som gick till AVS-stater uppgick under 2000 till 35 procent (16 procent 1999). När det gäller övriga regioner erhöll Asien 16 procent (11 procent 1999), Nordafrika/Mellanöstern 10 procent (2,5 procent 1999), före detta Sovjetunionen 10 procent (6,8 procent 1999) och Latinamerika 6 procent (6 procent 1999). Resterande 3 procent kan inte tillskrivas något enskilt land (t.ex. expertkostnader, bidrag).

Vad gäller typ av samarbetspartner har de tre främsta partnergrupperna varit icke-statliga organisationer inom EG (65 procent av ECHO-medlen kanaliserades genom dessa), Förenta nationerna (19 procent) och andra internationella organisationer (10 procent). Med hjälp av dessa partner har ECHO kunnat ge hjälp åt minst 18 miljoner människor.

ECHO har börjat genomföra den handlingsplan som blev resultatet av 1999 års utvärdering enligt artikel 20 och ett antal ändringar av organisation och förfaranden har inletts för att ytterligare öka hjälpinsatsernas effektivitet. Det genombrott som behövs för att lösa ett antal av de utmaningar som alla humanitära biståndsgivare ställs inför, t.ex. det ökande antalet säkerhetsincidenter, svårigheterna att nå fram till offren, riskerna för att stödet skall inverka negativt på sårbara lokala samhällen, har dock inte uppnåtts under 2000. Det ökande antalet långvariga kriser som orsakats av människor och den långsiktiga utvecklingen mot fler och mer ödeläggande naturkatastrofer på grund av demografiska förändringar och miljöförstöring är oroande tecken på det internationella samfundets skriande brist på förmåga att lösa problem. Det humanitära biståndet lindrar i detta sammanhang enbart symtomen. Det kan inte avhjälpa själva orsaken till problemen. Orsakerna måste hanteras på andra sätt: genom konfliktförebyggande, miljöskydd och hållbar utveckling.

1. Politisk ram

År 2000 var ett förändringens år för ECHO. Den politiska agendan som fastställdes av kommissionsledamoten Poul Nielson gav nya riktlinjer på tre viktiga områden, nämligen sambandet mellan katastrof-, återanpassnings- och utvecklingsbistånd, förhållandet till FN-organen, och en administrativ reform. Som en del av den övergripande reforminsatsen [1], och under ledning av ECHO:s nya direktör Costanza Adinolfi, vidtog ECHO konkreta åtgärder för att genomföra rekommendationerna i "utvärderingen enligt artikel 20" [2]. I linje med dessa rekommendationer och med den övergripande processen för reformer inom kommissionen, har åtgärderna inriktats på tre strategiska mål: att fastställa ECHO:s roll i förhållande till övriga gemenskapsinstrument på området för yttre förbindelser på ett tydligare och mer sammanhängande sätt, att omstrukturera ECHO:s interna organisation och arbetsmetoder, samt att förbättra effektiviteten i ECHO:s verksamhet.

[1] Jmf. kommissionens beslut av den 16 maj 2000.

[2] Meddelande KOM(1999) 468 slutlig av den 26.10.1999: Utvärdering av och framtid för gemenskapens humanitära verksamheter (artikel 20 i rådets förordning (EG) nr 1257/96). Rådet och Europaparlamentet ställde sig i stor utsträckning bakom rekommendationerna. Jmf. protokoll från möte 2263 i rådet (Utveckling) den 18 maj 2000, s. 17-18, och betänkandet från utskottet för utvecklingssamarbete av den 28 juni 2000 (Imbenis betänkande).

När det gäller institutionella och politiska aspekter har man prioriterat utarbetandet av en mer konsekvent arbetsfördelning mellan gemenskapens olika instrument på området för yttre förbindelser, särskilt i fråga om "gråzonen" mellan katastrof-, återanpassnings- och utvecklingsbistånd, men också i fråga om konfliktförebyggande arbete och krishantering. ECHO:s roll har förtydligats på ett sätt som tydligare fokuserar på kärnverksamheten - att tillhandahålla akut hjälp i nödsituationer för att rädda liv - och som kan bevara dess operationella oberoende i förhållande till icke-militär krishantering. Detta kommer att säkerställa ECHO:s livsnödvändiga opartiskhet i humanitära kriser. Ett meddelande om "gråzonsfrågorna" håller på att utarbetas. Man har också börjat arbeta på ett meddelande om att bygga upp ett effektivare partnerskap med Förenta nationerna i fråga om utvecklingssamarbete och humanitära frågor. I detta meddelande kommer särskild tonvikt att läggas på kommissionens strategiska prioritering av förbindelserna mellan EG och FN.

När det gäller ECHO:s organisationsstruktur infördes ett nytt organisationsschema i juni 2000. Det är utformat för att organisera ECHO:s hela verksamhet för att på effektivaste sätt ge stöd åt tillhandahållandet av humanitärt bistånd. Särskild vikt har lagts vid att förstärka stödfunktionerna inom ECHO:s administrativa, konceptuella och finansiella delar, liksom de delar som gäller revision och utvärdering. Dessa delar har nu knutits närmare och på ett mer logiskt sätt till förfarandena för, och de politiska aspekterna av, insatserna i olika geografiska sammanhang. Det nya organisationsschemat tillgodoser också behovet av snabba och effektiva reaktioner, och det är överskådligt och lättillgängligt för ECHO:s externa partner.

ECHO har också inlett en översyn av sina interna förfaranden, i syfte att underlätta och snabba upp beslutsfattandet samtidigt som man behåller en tillfredsställande kontrollnivå. Det åtgärdspaket för förenklade förfaranden som antogs av kommissionen i november 2000 gav ECHO möjlighet att införa ett snabbförfarande för beslutsfattande. Detta innebär att ECHO kan finansiera projekt inom 24-72 timmar från det att en plötslig katastrof inträffar. Det nya förfarandet förväntas vara klart att använda någon gång under det första halvåret 2001.

När det gäller den resultatbaserade operativa strategin har ECHO förstärkt sitt partnerskap med andra humanitära organisationer och förbättrat sina metoder för strategisk programplanering. I nära samarbete med partnerna förenklades och förtydligades till exempel de tekniska dokumenten kring ramavtalet för partnerskap, och mer flexibilitet infördes. För att göra planeringsprocessen mer öppen och förutsägbar har ECHO, för första gången, fört en omfattande strategisk dialog med medlemsstaterna, Europaparlamentet och de största humanitära organisationerna, däribland FN, om det kommande årets prioriteringar i fråga om verksamhet och teman.

2. Översikt över insatserna

ECHO:s insatser följde nära den humanitära situationens utveckling i stort under 2000. När det gäller naturkatastrofer var de mest betydande händelserna med humanitära implikationer översvämningarna i Moçambique och i Sydostasien och torkan som drabbade Afrikas horn. År 2000 var ett rekordår i fråga om naturkatastrofer, då 850 naturkatastrofer inträffade. Dödssiffrorna var dock lägre än under 1999, eftersom de flesta katastroferna drabbade mindre tätbefolkade områden [3].

[3] 10 000 jämfört med 80 000 personer 1999. Källa: Munich Re; IFCR World Disasters Report 2000.

Trots den positiva utvecklingen i Balkan är den globala situationen vad gäller katastrofer som orsakats av människor fortfarande nedslående. De flesta av de varaktiga kriserna och krigen har fortsatt, och dessutom har antalet pågående krig och våldsamma oroligheter ökat från 28 under 1996 till 36 i slutet av 2000 [4], vilket har lett till att det nu i hela världen finns mellan 20 och 25 miljoner flyktingar och internt fördrivna personer [5]. De områden ECHO finner mest problematiska är bland andra norra Kaukasus, Colombia och Afghanistan. Flera lokala konflikter i Afrika bildar tillsammans ett brett bälte av krishärdar som sträcker sig över kontinenten från Sudan, över de stora sjöarna till Angola. Den geografiska fördelningen av ECHO:s insatser under 2000 avspeglar denna situation.

[4] Heidelberger Institut für Internationale Konfliktforschung: Konfliktbarometer 2000.

[5] Brookings Institution Project on Internal Displacement, Occasional Paper, september 2000, och UNHCR Refugees and Others of Concern to UNHCR - 1999 Statistical Overview.

ECHO:s svar på de humanitära kriserna under 2000 fördelades genom 121 finansieringsbeslut till ett sammanlagt belopp om 491,7 miljoner euro för finansiering av humanitära projekt i över 60 länder. Den regionala fördelningen av medlen återspeglar den dramatiska förbättringen av läget i västra Balkan, dit 20 procent av medlen anslogs under 2000, jämfört med 55 procent under 1999. Det året var emellertid exceptionellt, eftersom ECHO:s ursprungliga budget ändrades för att rymma extra medel för Kosovokrisen (346 miljoner euro från reserven för katastrofbistånd).

Andelen medel som anslogs till AVS-staterna under 2000 uppgick till 35 procent, främst för att lindra den allt sämre situationen i Demokratiska republiken Kongo och i Västafrika och effekterna av torkan i de östra delarna av kontinenten. Anslagen till övriga regioner förblev mer eller mindre oförändrade, med 16 procent till Asien, 10 procent till Nordafrika/Mellanöstern, 10 procent till staterna i före detta Sovjetunionen samt 6 procent till Latinamerika.

Många av ECHO:s insatser gick till finansiering av projekt som utformats särskilt för att möta behoven bland de mest sårbara befolkningsgrupperna. Exempelvis inriktades 47 projekt, med en sammanlagd budget på 16,7 miljoner euro, på de särskilda behoven bland katastrofdrabbade barn.

ECHO:s huvudsakliga partnergrupp är fortfarande icke-statliga organisationer inom EG (65 procent av medlen), följt av FN (19 procent) och andra internationella organisationer (10 procent). Den starka betoningen på insatser för livsmedelsbistånd, till följd av torkan i många regioner, ledde till att Världslivsmedelsprogrammet blev ECHO:s största enskilda partner under 2000 (43 miljoner euro i kontrakt).

Med hjälp av sina partner har ECHO kunnat ge hjälp åt uppskattningsvis 18 miljoner människor.

2.1 Afrika, Västindien och Stillahavsområdet

Centralafrika

Då ingen av de stridande parterna i konflikten i Demokratiska republiken Kongo följde Lusakaavtalet om eld upphör eller FN:s resolutioner fördjupades krisen under 2000 till en humanitär katastrof av exempellösa proportioner. I juni uppskattades i en oberoende rapport att 1,7 miljoner "extra" dött på grund av konflikten under två år, varav bara 12 procent av dödsfallen antogs ha inträffat direkt på grund av våldshandlingar. De flesta dör inte av kulor, utan av undernäring och lätt avhjälpta sjukdomar som malaria. Med tanke på situationen skärpte och befäste ECHO sin strategi ytterligare, en strategi som går ut på att ge tillgång till grundläggande hälso- och sjukvård i en tredjedel av landets 300 hälsovårdsdistrikt. Med hjälp av medel som beslutades 1999 men genomfördes 2000, tillsammans med den insatsplan om 20 miljoner euro som antogs i juni, bidrog ECHO med omkring 30 miljoner euro till humanitär verksamhet i Demokratiska republiken Kongo under 2000.

Tanzania inhyser fortfarande kontinentens största flyktingbefolkning, med 400 000 burundiska och 100 000 kongolesiska flyktingar i läger i de västra provinserna. ECHO bidrog med nära 27 miljoner euro till Tanzanias flyktingprogram under 2000 genom FN och Röda korset, och finansierade på detta sätt över en tredjedel av det sammanlagda humanitära bistånd som gjordes tillgängligt för flyktingar i landet.

Den humanitära situationen i Burundi förbättrades inte nämnvärt under 2000, och i stora delar av landet har sporadiska stridigheter brutit ut och en allmän osäkerhet rått under hela året. ECHO beviljade i samband med detta 13,7 miljoner euro till stöd för de mest sårbara grupperna i befolkningen, nämligen barn, internt fördrivna personer och människor utan tillgång till rent dricksvatten eller sanitet.

ECHO inledde med framgång sitt tillbakadragande från två länder där kontoret tidigare haft en omfattande verksamhet: Rwanda, varifrån ECHO drog sig tillbaka i början av 2000 för att lämna över till mer ändamålsenliga, strukturinriktade instrument, och Kongo-Brazzaville, där de flesta flyktingar och internt fördrivna kunde återvända, vilket gjorde det möjligt för ECHO att börja avveckla sina program.

Afrikas horn och Östafrika

Under 2000 präglades situationen i denna region främst av torkan som drabbade Etiopien, Eritrea, Kenya och Somalia, samt av kriget mellan Etiopien och Eritrea. ECHO reagerade snabbt och på ett flexibelt sätt på båda händelserna.

Trots att ECHO inte tidigare haft någon permanent närvaro eller genomfört några större insatser i Etiopien, utlöste de första tecknen på torkans långtgående konsekvenser en rad snabba akutbeslut, om ett sammanlagt belopp av 9,4 miljoner euro under 2000, vilket till exempel omfattade ett betydande bidrag till Internationella Rödakorskommitténs program för livsmedel till 188 000 människor. Vidare tillhandahöll ECHO ett flygplan från ECHO Flight till FN:s Världslivsmedelsprogram WFP för att underlätta biståndsåtgärderna i samband med torkan i de svårtillgängliga områdena i sydöstra Etiopien. Dessutom undertecknade ECHO ett kontrakt värt 3,5 miljoner euro med WFP (ur 1999 års budget) och frigjorde ytterligare 5 miljoner euro till WFP till förmån för folk i provinsen Tigray som fördrivits på grund av krig. För att underlätta samordningen med partner och andra givare öppnade ECHO ett kontor i Addis Abeba.

I Eritrea inriktades ECHO:s insatser under 2000 på de behov som uppstått till följd av gränskriget mot Etiopien. ECHO gav stöd till insatser som gällde vatten och sanitet, hälso- och sjukvård och nutrition, tillhandahållande av andra artiklar än livsmedel samt logi för internt fördrivna personer och deporterade. Stödet omfattade bland annat tillhandahållande av 6 000 tält. Genom sina insatser bidrog ECHO på ett betydande sätt till att stabilisera läget för de sårbara befolkningsgrupper som lever i flyktingläger och - i något mindre omfattning - för de personer som lever i värdsamhällena. Det nyligen öppnade ECHO-kontoret i Asmara kommer att fortsätta att spela en betydande roll för övervakningen av lägerbefolkningens behov så länge dessa kvarstår. ECHO kan också komma att ta på sig en mindre roll när det gäller stödet till återvändande och återintegrering av internt fördrivna och flyktingar. Under året tillhandahölls katastrofhjälpsmedel till ett belopp av 8 miljoner euro.

I Kenya inriktades ECHO:s insatser på att lindra effekterna av torkan i landets norra och östra delar. Fyra miljoner euro beviljades till nutritions- och boskapsprogram och till akuta vattenprojekt. Ytterligare 400 000 euro anslogs till att bekämpa malaria i Kenyas sydvästra högländer.

Situationen i centrala och södra Somalia, där ECHO är verksamt, förblev instabil under hela 2000, trots att ett parlament och en regering upprättats för hela landet. I avsaknad av givare för återuppbyggnadsåtgärder fortsatte ECHO sitt bistånd med ett riktat program om 6,5 miljoner euro inom sektorn för hälso- och sjukvård och nutrition för att säkra överlevnaden för de mest sårbara grupperna.

Offren för inbördeskriget i Sudan fick fortsatt betydande stöd från ECHO (11 miljoner euro). Trots att ECHO står fast vid sin föresats att ge neutralt och opartiskt stöd till alla grupper i befolkningen som behöver det, avbröts stödet till SPLM-kontrollerade områden i mars 2000, detta på grund av det samförståndsavtal som måste undertecknas av icke-statliga organisationer som skulle arbeta i området. Samförståndsavtalet skulle ha hämmat organisationernas möjligheter att leverera stöd i enlighet med humanitära principer. Nu fick man istället tillfälle att rikta in sig på områden i södra Sudan som hittills i stor utsträckning varit utan stöd, och lindra den humanitära krisen genom att tillhandahålla överlevnadspaket till fördrivna befolkningsgrupper.

Västafrika

I regionens största krishärd Sierra Leone/Guinea/Liberia förblev läget oroligt år 2000 ut, sedan stridigheterna återupptagits i slutet av maj. Detta ledde till en ny våg av internt fördrivna personer, från RUF-kontrollerade områden till regeringskontrollerade. ECHO lyckades reagera på ett flexibelt sätt på dessa händelser, genom att under hela året modifiera sina insatser i landet. De projekt som finansierades av ECHO inriktades på såväl flyktingar i grannländerna (omkring 340 000) och internt fördrivna personer i själva Sierra Leone (omkring 400 000). För att minska risken för spänningar riktades en del av stödet till värdsamhällena. ECHO:s projekt inriktades också på krigsdrabbade och krigsskadade barn. Sammanlagt 16,1 miljoner euro anslogs till Sierra Leone och dess grannländer. I detta belopp ingår stöd för att lindra behoven bland fördrivna befolkningsgrupper och flyktingar i grannlandet Guinea. Sedan september har Guinea, som tidigare varit ett relativt stabilt land och den främsta tillflyktsorten för flyktingar från Sierra Leone och Liberia, drabbats av anfall över gränsen och inre stridigheter. Biståndet har också inbegripit 1,7 miljoner euro till en vaccinationskampanj för att bekämpa en gula feberepidemi i Guinea. Kampanjen nådde en miljon människor, och man lyckades därmed effektivt hejda epidemin efter två månader. Utbrotten av meningit i Tchad och Niger krävde en insats om 1,2 miljoner euro för att finansiera vaccination av 2 miljoner personer.

Södra Afrika

Situationen förbättrades inte märkbart för den krigsdrabbade befolkningen i Angola, där inbördeskriget fortsatte. I 60 procent av de områden som hyser internt fördrivna personer fanns fortfarande inte någon humanitär organisation närvarande. De höjda oljepriserna har dock lett till en viss ekonomisk återhämtning i landet. Diskussioner med GD Bistånd har inletts om att överlämna vissa projekt (bland annat inom sekundärvårdssektorn), för att bättre kunna inrikta medlen på strikt humanitära frågor. ECHO finansierade under 2000 insatser till ett värde av 15,7 miljoner euro i Angola.

Moçambique är inte ett land som ECHO varit verksamt i under de senaste åren, men översvämningarna i Limpopos, Saves och Buzis flodbäcken i februari/mars krävde snabba, och samtidigt samordnade och balanserade åtgärder, särskilt med tanke på EU-medlemsstaternas och allmänhetens generösa reaktioner på medias rapportering om katastrofen. ECHO hade en rutinerad fältsamordnare på plats i Maputo inom 48 timmar från den största översvämningen, och en aktionsgrupp från GD Bistånd, ECHO och SCR inrättades omedelbart för att säkerställa hållbarheten i ECHO:s insats, som från början var avsedd att börja avvecklas i början av 2001. De flesta ECHO-projekten började avvecklas enligt plan i slutet av 2000 och Moçambique är ett exempel på ett lyckat överlämnande. Eftersom medel till katastrofhjälpsåtgärder strömmade in från andra källor, inriktades ECHO:s verksamhet på tillfällig logi och man anslog sammanlagt något under 10 miljoner euro.

Indiska oceanen

Orkanerna Eline, Gloria och Hudah drabbade Madagaskar mycket hårt. ECHO tillhandahöll 1,6 miljoner euro för att lindra katastrofens följder. Situationen i Komorerna i samband med utbrytarön Anjouan krävde insatser inom hälso- och sjukvårdsområdet på 2,1 miljoner euro.

2.2 Länder i Central- och Östeuropa och nya oberoende stater

Västra Balkan

Under 2000 förbättrades den allmänna humanitära situationen i västra Balkan avsevärt. ECHO:s bidrag till regionen avspeglade denna förändring, och minskade från 447 miljoner euro 1999 till 98,7 miljoner euro 2000. Man bör dock observera att 50 miljoner euro av de medel som beviljades 1999, och lades i reserv, faktiskt användes för att finansiera projekt i december 2000. Årets första större finansieringsbeslut (61 miljoner euro till Kosovo, Serbien och Montenegro) fattades därför först i juni.

I efterdyningarna av krisen i Kosovo tog ECHO lärdom av sina insatser genom den interna utvärdering som gjordes i november 1999, som sedan fick stöd av en oberoende extern utvärdering som gjordes under första halvåret 2000. Rekommendationerna från utvärderingarna har införlivats i ECHO:s pågående strategi för Balkan. De två huvudsakliga utmaningar ECHO ställdes inför var att möta de humanitära behoven bland de mest drabbade befolkningsgrupperna under hela året, i synnerhet under de hårda vintermånaderna, och att ge stöd åt övergången till återuppbyggnad och en mer långsiktig utveckling.

När det gäller den första utmaningen tillhandahöll ECHO livsmedelshjälp, program för logi och särskilda behov under vintern, samt grundläggande hälso- och sjukvård, sociala tjänster, vatten och sanitet. Det internationella humanitära biståndet kunde på så sätt möta basbehoven, och inga dödsfall på grund av kyla, epidemier eller hunger har rapporterats.

I Serbien ställdes ECHO liksom de övriga humanitära organisationerna inför Europas största befolkning av flyktingar och internt fördrivna personer (508 000 flyktingar från Bosnien och Hercegovina och från Kroatien, och 180 000 internt fördrivna personer på flykt från Kosovo). En liknande situation, om än i mindre skala, råder i Montenegro (28 000 flyktingar och 32 000 internt fördrivna). I Serbien har den ekonomiska nedgången lett till ökad fattigdom och ett ökat antal socialt utslagna, särskilt bland flyktingarna som ECHO:s insatser främst inriktas på.

Trots att de flesta som flydde till Albanien och f. d. jugoslaviska republiken Makedonien under krisen 1999 har återvänt, måste de kvarvarandes behov tillgodoses. Eftersom de flesta flyktingar och internt fördrivna bor hos värdfamiljer snarare än i gemensamma centrer, såg ECHO till att en del av stödet inriktades direkt på att möta de grundläggande behoven i värdsamhällena för att förhindra att denna gästfrihet får negativa effekter.

Med undantag för Serbien kunde inte situationen i västra Balkan i slutet av 2000 längre betecknas som en akut nödsituation. ECHO:s främsta prioritering blev därför att säkerställa övergången till återuppbyggnad och mer långsiktig utveckling, främst genom att överlämna interventionssektorerna till lämpliga institutioner, minska beroendet av humanitärt bistånd, stimulera självbärande verksamheter och fokusera på hållbara lösningar i fråga om flyktingsituationen. Ett viktigt steg på vägen i detta avseende togs i februari 2000 i och med det formella inrättandet av Europeiska byrån för återuppbyggnad som kommer att säkerställa övergången från katastrofhjälp till återuppbyggnads- och utvecklingsstöd.

Ännu mer betydande förbättringar kan förväntas i och med de viktiga politiska förändringarna i Jugoslavien, vilka kommer att bidra avsevärt till stabiliserings- och försoningsprocessen i hela regionen. Även om händelserna i Belgrad radikalt förändrar betingelserna för de humanitära organisationernas verksamhet, har de inte haft någon direkt inverkan på arten och omfattningen av ECHO:s stöd. En ökad samordning med andra EG-organ och givare som går in med långsiktiga biståndsinstrument har dock blivit nödvändig. Det andra större finansieringsbeslutet som ECHO fattade 2000 (31,6 miljoner euro) gällde kartlagda behov som bedömts som prioriterade inför vintern, bland flyktingar, internt fördrivna personer och andra extremt sårbara personer i Serbien, Kosovo, Montenegro, Albanien och f.d. jugoslaviska republiken Makedonien. För att undvika att det uppstår ett glapp i det humanitära biståndet under vintern har ett kompletterande beslut förutsetts i budgeten för 2001.

Förutom det ovanstående anslogs 2 miljoner euro till f.d. jugoslaviska republiken Makedonien i augusti 2000 och i november fattades beslut om att anslå 3,7 miljoner euro i stöd till de som drabbats av översvämningarna i Vojvodina. ECHO:s kontor i Kroatien och i Bosnien och Hercegovina stängdes i maj respektive i december 2000. Projekt till stöd för flyktingarnas återvändande till Bosnien och Hercegovina, som inleddes 1999, slutfördes, och verksamheten har tagits över av kommissionens andra, mer långsiktiga, biståndsprogram till stöd för denna process.

Nya oberoende stater

Under 2000 förbättrades inte den allmänna humanitära situationen i de nya oberoende staterna i före detta Sovjetunionen. Trots de ansträngningar som gjorts i många av dessa länder för att inleda ekonomiska reformer, har ännu inga påtagliga resultat åstadkommits när det gäller att förbättra allmänhetens levnadsvillkor. Tvärtom tenderar de offentliga satsningarna inom den sociala sektorn och sektorn för hälso- och sjukvård att minska, vilket lett till att sjukhusutrustningen börjar bli föråldrad och till att det blir allt svårare för befolkningen att få tillgång till adekvat hälso- och sjukvård. Värst drabbade är stora familjer, äldre och personer med funktionshinder samt de som bor på samhällsinstitutioner. Dessa grupper drabbas särskilt hårt av följderna av det allt sämre ekonomiska läget och deras möjligheter att hantera situationen är praktiskt taget uttömda.

Det är uppenbart att de problem som lett till den svåra humanitära situationen är av strukturell art. Detta gör det svårt att berättiga ECHO:s insatser, särskilt mot bakgrund av ECHO:s omfokusering på kärnverksamheten. Med hänsyn till de ovannämnda omständigheterna och i avsaknad av andra gemenskapsinstrument som lämpar sig bättre för insatser i regionen fortsatte dock ECHO att anslå medel - om än i begränsad omfattning - under 2000 (8,25 miljoner euro) med inriktning mot välidentifierade särskilda riskgrupper, som barn på institutioner, isolerade åldringar och stora familjer.

I linje med ECHO:s omorientering mot kärnverksamheten fortsatte den gradvisa avvecklingen av insatserna i Vitryssland, Moldova och Ukraina liksom i södra Kaukasus (Armenien, Azerbajdzjan, Georgien) och i Centralasien (Kirgizistan, Kazakstan, Turkmenistan, Uzbekistan).

På grund av den torka som drabbade södra Kaukasus och i synnerhet Tadzjikistan under 2000 måste emellertid ett särskilt bidrag (15,6 miljoner euro) anslås för att lindra torkans omedelbara följder. ECHO:s insatser i Tadzjikistan måste troligen fortsätta under en begränsad period, fram till dess att landet lyckats bemästra efterkrigssituationen och de bilaterala biståndsprogrammen och andra EG-program helt har återupptagits.

ECHO beviljade ett begränsat anslag (1,8 miljoner euro) till de som drabbats av de extrema väderförhållandena (snöstormar, torka) i Mongoliet, vilket användes till att finansiera livsmedelsinsatser till de sårbaraste familjerna och institutionerna.

I Ryssland har den väpnade konflikten i Tjetjenien lett till stora folkomflyttningar i norra Kaukasus, vilket skapat ansenliga humanitära behov. ECHO är med sitt bidrag på 23,2 miljoner euro den i särklass största givaren i denna kris, och bidrar i hög grad till den internationella hjälpinsatsen genom finansiering av exempelvis ett UNHCR-projekt som tillhandahöll livsmedelsstöd inte bara till 70 000 internt fördrivna personer utan också till över 8 000 värdfamiljer i Ingusjien som generöst tagit emot fördrivna från Tjetjenien. Det internationella hjälpsamfundets ansträngningar för att bistå de behövande har dock tyvärr ofta hindrats av de extremt svåra arbetsförhållandena, särskilt i själva Tjetjenien. De biståndsorganisationer som haft för avsikt att arbeta i Tjetjenien möttes av ett saktfärdigt "system för inrese- och uppehållstillstånd" och otillräckliga säkerhetsgarantier. Kommissionen och hjälporganisationerna har vädjat och fortsätter att vädja om en mer samarbetsvillig inställning från de ryska myndigheternas sida.

Mot bakgrund av de central- och östeuropeiska ländernas fortsatta närmande till EU och deras förbättrade nationella ekonomier, anslogs inga ECHO-medel till verksamhet där under 2000.

2.3 Asien, Mellanöstern, Nordafrika och Latinamerika

Asien

Ett stort antal kriser på denna kontinent har under året krävt ECHO-finansierade insatser. Effekterna av de långvariga konflikterna har fortsatt att drabba miljoner, och de allt värre naturkatastroferna har drabbat stora områden i hela Asien, vilket lett till hårda påfrestningar på den lokala och internationella hjälpförmågan. I många fall, som exempelvis i Afghanistan och Indonesien, måste ECHO:s insatser inriktas på effekterna av både naturkatastrofer och katastrofer orsakade av människor, när regioner som redan plågas av krig eller etniskt våld också drabbats av extrema väderförhållanden.

I Indonesien försämras stadigt den humanitära situationen, då politiska, religiösa och etniska spänningar hela tiden trappas upp och sprids till nya områden i öriket. ECHO:s insatser inriktades på internt fördrivna personer och offer för stridigheterna i olika och ibland nya regioner, som Moluckerna, Aceh, Irian Jaya och Västtimor, och på bistånd till offren för jordbävningar i Sulawesi och Sumatra. ECHO:s finansiering, sammanlagt 7,5 miljoner euro, användes för att tillhandahålla livsmedel och medicinskt bistånd, sanitet samt finansiering av en båt för att transportera dricksvatten.

Medan det internationella biståndet till Östtimor gradvis fokuserades om från inriktningen på katastrofhjälp till återuppbyggnads- och utvecklingsbistånd, gav ECHO ett avsevärt bidrag (10,5 miljoner euro) för att täcka kvarvarande humanitära behov, främst i fråga om primärvård, psykosocial rådgivning och logi. Med hjälp av ECHO-medlen kunde distriktssjukhusen säkerställa den viktiga tillgången till primär hälso- och sjukvård på landsbygden. I samarbete med UNHCR och IOM finansierade ECHO restaureringen av bostäder på landsbygden och flyktingarnas återvändande.

Den allvarliga situationen i Nordkorea förvärrades av ödeläggande tyfoner och torka. ECHO fortsatte att ge humanitärt bistånd (8 miljoner euro) genom de fyra europeiska icke-statliga organisationer som är närvarande i landet och genom Röda korsfamiljens organisationer. Projekten inriktades på hälso- och sjukvård, vatten och sanitet. Särskild uppmärksamhet ägnades förhandlingarna om respekten för humanitära principer i Nordkorea (direkt tillträde till mottagarna, fri övervakning, inriktning på de mest sårbara grupperna). De nordkoreanska myndigheterna har nu gått med på att underteckna en gemensam avsiktsförklaring där dessa principer bekräftas för varje enskilt ECHO-finansierat projekt.

Iran, Pakistan och Afghanistan drabbades av den värsta torkan på 30 år. ECHO utarbetade ett biståndspaket värt 9,5 miljoner euro för att bemöta denna katastrof och fördelade medlen i proportion till de tre ländernas respektive förmåga att hantera situationen.

Den största delen av biståndet i detta paket gick till det krigshärjade Afghanistan, för att hjälpa torkans offer genom insatser med mat för arbete, där katastrofhjälpen kombineras med återuppbyggnadsverksamhet på kort sikt (t.ex. restaurering av bevattningskanaler). Torkan utlöste också massiva folkförflyttningar med människor som sökte sig mot stadsområdena för att hitta mat. Projekt som inleddes av ECHO:s partner lyckades hejda denna folkvandring i vissa områden (Ghor). ECHO intensifierade arbetet med att minska stadsbefolkningens sårbarhet genom att göra kvinnor i lokalbefolkningen delaktiga i projektens genomförande. ECHO bibehöll också biståndet till utrustning för medicinsk akutvård längs fronterna och ett system för "akut beredskap" i händelse av en epidemi eller en oväntad tillströmning av internt fördrivna personer. Till följd av krisens omfattning ökade ECHO sitt bistånd till Afghanistan till sammanlagt 19 miljoner euro under 2000.

Trots internationella hjälpinsatser förblev den humanitära situationen i Irak förskräckande, med en oroväckande hög barnadödlighet och utbredd undernäring. I norra delen av landet bemöttes de humanitära behoven genom programmet "olja för mat", medan allt ECHO:s stöd under 2000 (8,6 miljoner euro) inriktades på centrala och södra Irak, där man försökte komplettera programmet genom att satsa på återuppbyggnad av primärvårdcentraler, sjukhus och vattenreningsanläggningar.

Mellanöstern och Nordafrika

Den kollapsade fredsprocessen i Mellanöstern och våldet och avspärrningarna på Västbanken och i Gaza förvärrade ytterligare den redan pågående krisen för palestinierna och krävde omfattande insatser från ECHO. I slutet av 2000 uppgick ECHO:s sammanlagda finansiering till Mellanöstern till 23,9 miljoner euro. Detta omfattade bland annat stöd till palestinska flyktingar (hälso- och sjukvård samt logi) och till förbisedda sårbara grupper, som beduinsamhällena. Efter Israels tillbakadragande från södra Libanon gav ECHO stöd till de befolkningsgrupper som påverkats av den mångåriga konflikten. Finansieringen omfattade bland annat minröjning för att skydda de bofasta och för att stimulera återvändandet av fördrivna personer. Till följd av de dramatiska händelserna i området och det gradvis upptrappade våldet svarade ECHO på den akuta nödsituationen genom att anpassa sina insatser och tillhandahålla akutbistånd till de värst drabbade, som exempelvis barnen i flyktinglägren i Gaza.

Ett annat exempel på långvariga kriser är den förbisedda nöden bland flyktingarna från Västsahara. Folkomröstningen om Västsahara sköts återigen upp, och situationen för de som lever i lägren förblev oförändrad. ECHO inriktade sitt stöd på att säkra en miniminivå av livsmedelsförsörjning för de 155 000 flyktingarna. ECHO fokuserade sitt sammanlagda bidrag om 13,9 miljoner euro på kompletterade livsmedelsförsörjning och basartiklar. Samordningen med de få övriga givarna identifierades som en nyckelfråga för att kunna hjälpa flyktingarna från Västsahara och ansträngningarna i denna riktning håller nu så sakta på att ge resultat, exempelvis genom en bättre balansering av de livsmedel som tillhandahålls.

Latinamerika

Under 2000 fullbordade ECHO den gradvisa avvecklingen av biståndet till offren för orkanen Mitch, parallellt med utvecklingen av återuppbyggnadsstödet. ECHO avslutade också sitt stöd till de som drabbats av översvämningar och jordskred i Venezuela. Situationen på denna kontinent har inte förbättrats när det gäller den viktigaste kris som orsakats av människor: den interna konflikten i Colombia förblev ett huvudmål för ECHO:s hjälpinsatser i regionen.

Översvämningarna i Venezuela orsakade mellan 10 000 och 20 000 människors död. Omkring 200 000 personer blev hemlösa och över 400 000 drabbades direkt. ECHO:s katastrofbistånd (6,7 miljoner euro) täckte de grundläggande behoven för över 60 000 människor i tillfälliga förläggningar, med basartiklar som livsmedel och filtar.

Den interna konflikten i Colombia förvärrades allvarligt under året, och ytterligare 300 000 fördrevs. ECHO bibehöll nivån på sitt humanitära bistånd (6,5 miljoner euro) och utökade sin täckning till hela landet genom Röda korsfamiljens organisationer, de icke-statliga organisationerna och Unicef. För att öka stödets effektivitet vidtogs särskilda åtgärder för att försäkra sig om en bättre samordning med de colombianska institutioner som ansvarar för internt fördrivna personer.

ECHO fortsatte sin gradvisa avveckling av verksamheten på Kuba.

2.4 Katastrofberedskap - Dipecho

Efter 1999 års utvärderingar av handlingsplanerna under Dipecho för Sydostasien, Centralamerika och Västindien började ECHO förbereda en andra handlingsplan för dessa tre regioner. Denna har tre huvuddelar:

Stimulera den lokala förmågan för att förbättra katastrofhanteringen och skapa tätare förbindelser mellan samhällen, lokala institutioner och civilförsvarsorgan.

Utveckla nätverksystem för tidig varning som kan upptäcka katastrofer, förmedla varningar och underlätta organiseringen av räddningsarbetet.

Pilotprojekt av demonstrationskaraktär med utnyttjande av nya tekniker för katastrofförebyggande, som är anpassade till de sårbara befolkningsgruppernas kulturella och socioekonomiska betingelser.

Den andra handlingsplanen för Sydostasien (4 miljoner euro) antogs i juli 2000. Av planens 14 projekt skall 13 genomföras på nationell och lokal nivå och en på regional nivå. Det regionala projektet syftar till att stimulera samarbete och samordning i fråga om katastrofberedskapsåtgärder i hela regionen, särskilt genom utbyte och spridning av kunskaper och erfarenheter.

Den andra handlingsplanen för Centralamerika (3,5 miljoner euro) antogs i oktober 2000. Anslaget kommer att göra det möjligt för icke-statliga organisationer att genomföra 10 projekt under en tolvmånadersperiod. Huvudsyftet är att minska den centralamerikanska befolkningens sårbarhet. Insatserna kommer att fokusera på två huvudfrågor: att stärka regionala och nationella institutioners förmåga att hantera naturkatastrofer och att främja informationsutbyte och samordning mellan samhällen, civilförsvarsorgan och lokala myndigheter.

3. Övergripande frågor

3.1 Förbindelser med partner - Ramavtal om partnerskap

Under 2000 granskades 121 ansökningar om anslutning till ramavtalet om partnerskap. Tjugofyra stycken har redan undertecknats. Sammanlagt 169 partnerorganisationer var registrerade i slutet av 2000. Ramavtalets löptid har förlängts med ytterligare ett år fram till och med den 31 december 2001.

3.2 Anslagsfonden - nätverk för humanitärt bistånd

ECHO anslår regelbundet medel ur anslagsfonden för utbildningsinitiativ, studier och nätverksbildningar inom det humanitära området. Under 2000 inkom 51 ansökningar. ECHO tillhandahöll sammanlagt 1,8 miljoner euro. De projekt som valdes ut gällde bland annat utbildningar i ekonomisk förvaltning och livsmedelsförsörjning i nödsituationer samt studier om mänskliga rättigheter och barnsoldater.

Nätverket för humanitärt bistånd, som startades 1994, är en ettårig flerdisciplinär eftergymnasial utbildning på det humanitära området. Utbildningen ger en översikt över området för humanitärt bistånd och kompletteras med praktik antingen i en humanitär organisation eller i ECHO. Omkring 20 studenter deltog i utbildningen vid vart och ett av de åtta deltagande europeiska universiteten. ECHO:s finansiella bidrag till kostnaderna för samordningen av nätverket uppgick under 2000 till 231 300 euro.

3.3 Kommunikation och information

ECHO utformade en ny strategi för information och kommunikation under 2000 på grundval av slutsatserna från utvärderingen enligt artikel 20. Den nya strategin innebär en väsentlig förändring vad gäller tonvikten - istället för den mer begränsade inriktningen på "synlighet" prioriteras nu de bredare begreppen "information" och "kommunikation". Detta innebär bland annat fastställande av tydligare målgrupper och mer strukturerade mål med utnyttjande av såväl konventionella som innovativa verktyg för kommunikation. En nyckelaspekt i den nya strategin har varit att eftersträva ett bättre samarbete på informationsområdet mellan ECHO:s högkvarter och de som arbetar på fältet (ECHO:s experter, ECHO:s kontor, kommissionens delegationer). Riktlinjer för detta har upprättats och diskuterats med ECHO:s experter på fältet och informationsassistenter vid speciella seminarier. I riktlinjerna fastställs de olika aktörernas ansvarsområden, vilket underlättar en effektiv och direkt kommunikation vid humanitära katastrofer.

ECHO beaktar Internets växande betydelse som verktyg för informationsspridning och förbättrade sin webbplats i fråga om utformning och tekniska egenskaper. I slutet av 2000 slopade kommissionen ECHO:s särskilda logotyp. I fortsättningen kommer informationen från ECHO att vara försedd med EU:s tolvstjärniga logotyp med texten "ECHO - kontoret för humanitärt bistånd" på lämpligt språk.

ECHO finansierade publikationer, seminarier och konferenser med sammanlagt 411 988 euro. Bland publikationerna fanns den årliga översikten, kvartalspublikationen "ECHO News", en skrift om ECHO:s verksamhet i Östtimor och pressmeddelanden.

3.4 Budget, revision och utvärdering

ECHO:s svar på de humanitära kriserna under 2000 kanaliserades genom 121 finansieringsbeslut om sammanlagt 491,71 miljoner euro. När man jämför denna siffra med siffran för 1999 bör man hålla i minnet att 1999 års budget förstärktes med medel ur katastrofreserven (346 miljoner euro) för att lindra den humanitära katastrofen i Kosovo. Under 2000 undertecknades 993 kontrakt till ett sammanlagt belopp om 545 miljoner euro (detta inbegriper 242 kontrakt för att genomföra beslut från 1999). Budgetgenomförandet under 2000 översteg 99 procent, både vad gäller åtagande- och betalningsbemyndiganden.

ECHO:s externa revisionsenhet har genomfört revisioner och kontroller vid huvudkontoren hos de partnerorganisationer som tillsammans mottagit huvuddelen av ECHO:s medel. Revisionerna genomfördes på ett öppet sätt, med medverkan från de partner som revisionen avsåg i varje skede av processen. Revisionerna underlättade informationsutbytet inte bara från ECHO:s partner till ECHO, utan även åt andra hållet. De flesta av ECHO:s revisionsrapporter har slutförts i samförstånd mellan ECHO och dess partner vad gäller innehållet. De allra flesta av ECHO:s partner visade sig uppfylla åtminstone miniminormerna i fråga om finanskontroll och redovisning, men ett visst behov av förbättringar kunde konstateras. I synnerhet skulle många av ECHO:s partner kunna förbättra kvaliteten på den finansiella information som finns tillgänglig som internt beslutsunderlag. Graden av finanskontroll och redovisning mellan huvudkvarter och platskontor kunde också förbättras.

I september 2000 avskildes enheten för extern revision från de övriga uppgifter som handhas av ECHO:s finans- och revisionsavdelning, och enheten har förstärkts med extra personal. För att ytterligare öka ECHO:s revisionskapacitet kommer revisorer från den privata sektorn att anlitas regelbundet.

ECHO har under 2000 fortsatt och utvecklat sitt utvärderingsprogram och genomfört oberoende utvärderingar av insatserna i Tadzjikistan, Mali och Niger, Kuba, Angola, Kosovo, samt av ECHO:s reaktion på orkanen Mitchs härjningar. Bland dessa utvärderingar var den mest omfattande den så kallade Kosovo-utvärderingen. I den bekräftas ECHO:s effektivitet när det gällde att på ett adekvat sätt reagera på den plötsliga händelseutvecklingen. Vidare har även en studie om standardiserade direktiv för förhandsbedömningar finansierats.

Två frågor har under 2000 framhävt ECHO:s behov av att utvärdera sina insatser. Den första gäller hur man bättre skall kunna använda utvärderingen som instrument för beslutsfattande, till exempel genom att tillhandahålla de uppgifter som krävs för utformningen av ECHO:s framtida verksamheter. Utvärderingar i efterhand och efter halva tiden har därför i allt högre grad under 2000 kompletterats med en behovsbedömning. Den andra frågan har gällt ECHO:s beslut att inrikta sig på kärnverksamheten. Mot bakgrund av detta har direktiven för utvärderingarna i allt högre grad kommit att inbegripa krav på att definiera möjliga strategier för att avsluta vissa av ECHO:s operationer eller en del av operationernas mer långsiktiga beståndsdelar.

4. Utsikter och framtidsperspektiv

De nuvarande trenderna tyder på en ökning, snarare än en minskning, av omfattande naturkatastrofer och katastrofer orsakade av människor i många områden världen över. Miljöförstöringen och demografiska förändringar riskerar att uppväga gjorda framsteg inom området för katastrofberedskap. EG:s förmåga att reagera på humanitära katastrofer på ett meningsfullt sätt kommer därför inte bara att bero på hur effektivt biståndet kan tillhandahållas, utan i ännu högre grad på om vi kan inrätta och stärka mekanismer för att ta itu med själva orsakerna till katastroferna. Ansträngningarna att minska sårbarheten för naturkatastrofer måste intensifieras i långt högre grad än vad ECHO klarar av. Katastrofberedskap måste därför bli en integrerad del av utvecklingssamarbetet. EG har ställt upp ambitiösa mål för konfliktförebyggande åtgärder och krishantering och inrättat nya möjligheter att hantera dessa frågor inom ramen för Cotonouavtalet. Dessa nya politiska åtgärder och förfaranden kommer utan tvivel att utgöra ett nyckelelement i arbetet för att uppnå en större stabilitet och de kan komma att sakta ner de ovannämnda trenderna.

Det är dock högst osannolikt att humanitärt bistånd någonsin kommer att bli överflödigt, eftersom det alltid kommer att uppstå oförutsägbara och svårkontrollerade situationer, som jordbävningarna i El Salvador och Indien i januari 2001, eller plötsligt uppflammande konflikter. Förmågan att lindra effekterna av sådana kriser på annat sätt än genom direkt humanitärt bistånd kommer att förbli begränsad. Det finns därför ett uppenbart behov av att bibehålla och stärka ECHO. ECHO kommer att fortsätta arbetet med att öka sin förmåga att reagera snabbt och effektivt vid humanitära kriser.

5. Statistikbilagor

Bilaga 1: ECHO:s budget för 2000 var på 491 715 000 euro (bilaga 1A). Sammanlagt 993 kontrakt undertecknades under 2000 (per den 24 januari 2001), varav 751 avsåg budgeten för 2000. Skillnaden har sin förklaring i att ett stort antal av de kontrakt som undertecknades under 2000 genomförde budgetbeslut från 1999, framför allt i fråga om Balkanområdet. Som framgår av bilaga 1B var den främsta finansieringskällan budgetpost B7-210. Budgeten för Lomékonventionen har inte använts i någon högre grad. Beloppet 3,36 miljoner euro ur budgetpost B7-210A gäller i huvudsak studier, utbildning och informationsverksamhet.

Bilaga 2: Uppställningen av tabellen i bilaga 2A har förenklats något jämfört med tidigare år. Eftersom det inte finns något skäl att bibehålla den särskilda redovisningen av Irak, har detta land nu inbegripits i avsnittet för Mellanöstern/Nordafrika. Beslut om Dipecho och om flera länder samtidigt har, där så varit möjligt, förts in under respektive geografiska område. På grund av de mycket varierande sammanlagda budgetarna och den ökande användningen av beslut som inbegriper flera länder blir det allt svårare att göra jämförelser land för land över en flerårsperiod. I bilaga 2B har man därför koncentrerat sig enbart på år 2000, och på de olika geografiska delregionerna snarare än på de enskilda länderna. Huvudpunkten i den "globala" stapeln inbegriper kostnaderna för nätverket av fältexperter.

Bilaga 3: Under 2000 skedde en viktig förändring vad gäller anslagen till FN:s organ, nämligen ökad tonvikt på Världslivsmedelsprogrammet och mindre till UNHCR. Detta återspeglar de ökade livsmedelsinsatserna till följd av torkkatastroferna under 2000. Procentsatserna och beloppen i bilagorna 3A och 3B gäller kontrakt som undertecknades under året, inte beslut. En del av dessa kontrakt genomförde beslut från tidigare år. Det är därför som siffran för 2000 är högre än de 491 miljoner euro som utgjorde budgeten för 2000.

>Hänvisning till>

Bilaga 1B: Finansieringsbeslut om EG:s humanitära bistånd per f

>Plats för tabell>

inansieringskälla

>Hänvisning till>

Bilaga 2B: Finansieringsbeslutens fördelning per land/(del-)region

Finansieringsbeslutens fördelning per land/(del-)region //

// 1 000 euro

AFRIKA, VÄSTINDIEN, STILLA HAVET //

LAND/DELREGION // Budget 2000

Afrikas horn // 45 263

Etiopien/Eritrea // 22 495

Uganda // 810

Somalia // 6 518

Sudan // 11 000

Kenya // 4 440

Stora sjöarna // 63 630

Burundi // 13 780

Demokratiska republiken Kongo // 20 000

Kongo Brazzaville // 3 000

Tanzania // 26 850

Västafrika // 17 702

Mauretanien // 365

Krisen i Sierra Leone/Guinea/Liberia // 16 137

Tchad/Niger // 1 200

Västindien/Stilla havet/Indiska oceanen // 4 835

Belize // 850

Komorerna // 2 175

Madagaskar // 1 610

Övriga öar // 200

Södra Afrika // 29 948

Angola // 15 768

Moçambique (+ Botswana) // 9 680

Zambia // 4 500

ECHO Flight // 8 800

DELSUMMA AVS // 170 178

ÖSTEUROPA /NYA OBEROENDE STATER //

LAND/DELREGION // Budget 2000

Nya oberoende stater // 48 930

Norra Kaukasus // 23 200

Vitryssland, Moldova, Ukraina // 2 800

Södra Kaukasus // 3 855

Ryssland (utom Kaukasus) // 1 200

Tadzjikistan/Armenien // 15 600

Georgien // 400

Mongoliet // 1 875

Västra Balkan // 98 700

Jugoslavien - Serbien // 50 450

Jugoslavien - Montenegro/Kosovo // 38 400

Albanien // 3 400

Regionalt - f.d. jugoslaviska republiken Makedonien, Bosnien och Hercegovina // 6 450

DELSUMMA ÖSTEUROPA // 147 630

ASIEN/LATINAMERIKA/ MELLANÖSTERN/NORDAFRIKA //

// Budget 2000

Asien //

Afghanistan/Pakistan/Iran - torka // 9 500

Afghanistan - allmänt // 12 017

Bangladesh // 1 500

Myanmar // 1 000

Kambodja/Vietnam // 10 400

Nordkorea // 8 050

Indien // 5 830

Indonesien // 7 500

Laos // 1 140

Kina (Tibet) // 1 300

Filippinerna // 2 635

Sri Lanka // 1 200

Thailand // 4 500

Timor // 10 500

DELSUMMA ASIEN // 77 072

Mellanöstern/Nordafrika //

Algeriet // 300

Irak // 8 600

Mellanöstern // 23 920

Västsahara // 13 935

Yemen // 1 740

DELSUMMA MELLANÖSTERN/NORDAFRIKA // 48 495

Latinamerika //

Centralamerika // 4 425

Colombia // 6 500

Kuba // 2 000

Mexiko // 850

Sydamerika // 4 035

Venezuela // 6 750

DELSUMMA LATINAMERIKA // 24 560

DIPECHO //

LAND/DELREGION // Budget 2000

Centralamerika // 3 500

Sydostasien // 4 000

DELSUMMA DIPECHO // 7 500

ÖVRIGA UTGIFTER //

Åtgärd // Budget 2000

BIDRAG/STUDIER // 1 800

UTGIFTER FÄLTEXPERTER (B7-210 A) // 1 100

UTGIFTER FÄLTEXPERTER (B7-210) // 10 900

ICKE-STATLIGA ORGANISATIONER //

REVISION // 200

INFORMATION // 1 680

UTVÄRDERING // 600

DELSUMMA // 16 280

TOTALT ECHO // 491 715

Bilaga 3: Kontraktens fördelning per genomförandepartner

>Hänvisning till>

Bilaga 3A: Finansieringens fördelning per partnergrupp 1998-2000

>Hänvisning till>

>Plats för tabell>

ilaga 3B: ECHO-kontrakt per partnergrupp och -nationalitet 1998 - 2000

Bilaga 4: Förteckning över projekt som finansierats med anslagsfonden 2000

>Plats för tabell>

* Kontrakten om de två förslagen från Voice och de två förslagen från ODI har ännu inte slutgiltigt undertecknats.