Kommissionens yttrande enligt artikel 251.2 c i EG-Fördraget om Europaparlamentets ändringar av rådets gemensamma ståndpunkt om förslaget till Europaparlamentets och rådets direktiv om rekonstruktion och likvidation av kreditinstitut med ändring av kommissionens förslag enligt artikel 250.2 i EG-Fördraget

1. Bakgrund

Den 19 december 1985 översände kommissionen ett förslag till direktiv (KOM(1985)788 slutlig) om rekonstruktion och likvidation av kreditinstitut till rådet [1].

[1] EGT C 356, 31.12.1985, s. 55. EGT C 36, 8.2.1988, s.1.

Den 3 juli 1986 avgav Ekonomiska och sociala kommittén sitt yttrande [2].

[2] EGT C 263, 20.10.1986, s. 13.

Den 13 mars 1987 avgav Europaparlamentet sitt yttrande [3] som antogs vid den första behandlingen den 2 december 1993 [4].

[3] EGT C 99, 13.4.1987, s. 211.

[4] EGT C 342, 20.12.1993, s. 30.

Den 30 oktober 1998 avgav Europeiska monetära institutet sitt yttrande [5].

[5] EGT C 332, 30.10.1998, s. 13.

Den 17 juli 2000 antog rådet en gemensam ståndpunkt [6].

[6] EGT C 300, 20.10.2000, s. 13.

Den 16 januari 2001 antog Europaparlamentet 13 förslag till ändringar av den gemensamma ståndpunkten (andra behandlingen).

2. Syftet med förslaget

Förslaget syftar till att samordna de nationella lagstiftningarna om rekonstruktion och likvidation av kreditinstitut på grundval av principen om ett enhetligt och övergripande förfarande i hela unionen genom tillämpning av lagen i kreditinstitutets hemland. Med hänsyn till banksektorns särdrag föreskrivs undantag från regeln om tillämplig lag för vissa transaktioner.

3. Kommissionens yttrande om parlamentets ändringsförslag

I kraft av kommissionens bemyndigande av den 6 december 2000 förklarade den ansvariga kommissionsledamoten i plenarsammanträde att kommissionen kunde godta samtliga ändringsförslag i sak, förutsatt att det kunde verifieras att texterna var klara och samstämmiga.

Efter denna verifikation har kommissionen funnit att den kan godta texterna i befintligt skick. De är tillräckligt klara och samstämmiga ur rättslig synvinkel, men kommissionen kommer inte att motsätta sig redaktionella förbättringar om en kvalificerad majoritet i rådet vill ha sådana.

I ändringsförslag 1 och 12 bibehålls, i förbindelse med principen förfarandets enhetlighet och universalitet, den gemensamma ståndpunktens undantag från tillämpning av hemlandets lag på återköpsavtal ("repurchase agreements"). Vid angivelse av tillämplig lag ersätts dock gällande lag på platsen där avtalet ingicks med den lag som är tillämplig på avtalet.

Ändringsförslag 9 och 11 följer och bekräftar samma princip för överenskommelser för att kvitta positiva och negativa balanser ("nettningsöverenskommelser").

Ändringsförslag 10 och 13 följer och bekräftar samma princip för transaktioner på reglerade marknader.

Ändringsförslag 2 och 8 innebär en marginell förändring i jämfört med den gemensamma ståndpunkten, men bibehåller undantaget rörande rätt till värdepapper, dematerialiserade eller inte, vilken finns införd i ett register eller på ett konto eller i ett system för centraliserad förvaring i en medlemsstat. Sådan rätt till värdepapper skulle även fortsättningsvis regleras av lagen i den stat där registret, kontot eller förvaringssystemet hålls eller är beläget.

Ändringsförslag 3, 5 och 6 preciserar mer djupgående än den gemensamma ståndpunkten att sakrätt och äganderättsförbehåll till egendom som tillhör det insolventa kreditinstitutet regleras av den lag som är tillämplig på denna rätt.

Ändringsförslag 4 och 7 anger tydligare än den gemensamma ståndpunkten att en borgenärs rätt att kvitta sin fordran mot kreditinstitutets fordran regleras av den lag som är tillämplig på kreditinstitutets fordran.

4. Slutsats

I enlighet med artikel 250.2 i EG-fördraget ändrar kommissionen sitt förslag på det sätt som anges ovan.