RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN TILL RÅDET, EUROPAPARLAMENTET OCH EKONOMISKA OCH SOCIALA KOMMITTÉN om de restriktioner som tillämpas av Danmark, Finland och Sverige beträffande de kvantiteter punktskattepliktiga produkter som av resande för eget bruk får föras in på dessa länders territorium från andra medlemsstater

1. Inledning

1.1 Bakgrund

Enligt principerna för den inre marknaden har privatpersoner rätt att medföra punktskattepliktiga varor från en medlemsstat till en annan utan några begränsningar, under förutsättning att varorna inköpts för eget bruk och medförs av privatpersonerna själva. Punktskatterna på dessa produkter tas ut i den medlemsstat där de inköpts och inga ytterligare punktskatter kan påföras i destinationsmedlemsstaten. Målet med denna harmoniserade regel är att se till att den inre marknaden fungerar på ett korrekt sätt.

Danmark, Finland och Sverige, som av hävd tillämpat höga punktskatter på alkoholhaltiga drycker och tobaksvaror både som en viktig källa till skatteintäkter och av sociala skäl, har beviljats ett tillfälligt undantag från denna grundprincip. Dessa medlemsstater har rätt att tillämpa restriktioner vad gäller de kvantiteter punktskattepliktiga varor som av privatpersoner får föras in i dessa länder (i bilaga 1 ges en översikt av de restriktioner som faktiskt tillämpas av dessa länder). Dessutom får dessa medlemsstater genomföra de kontroller som krävs för att övervaka restriktionerna och ta ut punktskatter på de kvantiteter som överskrider dessa gränser. Kontrollerna får emellertid inte i någon större utsträckning genomföras vid den inre gränsen och får inte ske systematiskt. Sådana undantag innebär en begränsning av medborgarnas rättigheter på den inre marknaden och kan till och med leda till dubbelbeskattning av punktskattepliktiga varor som lagligen inköpts i en medlemsstat och medförts till en medlemsstat som tillämpar restriktioner. Kommissionen har därför alltid ansett att restriktionernas omfattning och varaktighet bör begränsas till vad som är absolut nödvändigt, så att de berörda medlemsstaterna skall kunna förbereda sig för en situation utan restriktioner.

Undantagen anges i artikel 26 i direktiv 92/12/EEG [1]. Det danska undantaget som gäller spritdrycker och tobaksvaror har sin grund i denna bestämmelse sedan gränskontrollerna mellan medlemsstaterna avskaffades den 1 januari 1993 (dessförinnan tillämpade Danmark restriktioner enligt en bestämmelse i rådets direktiv 69/169/EEG [2] beträffande tillåten införsel för resande). De finländska och svenska undantagen, som gäller alla alkoholhaltiga drycker och tobaksvaror, beviljades ursprungligen till och med 1996 i akten för dessa länders anslutning till EU.

[1] Rådets direktiv 92/12/EEG om allmänna regler för punktskattepliktiga varor och om innehav, flyttning och övervakning av sådana varor (EGT L 76, 23.3.1992, s.1), ändrat genom rådets direktiv 96/99/EG av den 30 december 1996 (EGT L 8, 11.1.1997, s. 12-13).

[2] Rådets direktiv 69/169/EEG av den 28 maj 1969 om harmonisering av lagstiftningen om befrielse från omsättningsskatter och punktskatter på varor som införs av resande (EGT L 133, 4.6.1969, s. 6) ändrat genom rådets direktiv 94/4/EG av den 14 februari 1994 (EGT L 60, 3.3.1994, s.14-15).

Senast förlängdes undantagen, genom rådets direktiv 96/99/EG [3] som innebär en ändring av artikel 26 i rådets direktiv 92/12/EEG, från och med den 1 januari 1997 [4] Kommissionen föreslog denna förlängning 1996 för att de berörda medlemsstaterna skulle få mera tid att anpassa sig till den inre marknadens krav. Kommissionen ansåg dock samtidigt att förlängningen borde vara kortvarig och åtföljas av en gradvis liberalisering av de kvantitativa restriktionerna.

[3] EGT L 8, 11.1.1997, s.12-13.

[4] I artikel 26 i direktiv 92/12/EE, ändrat genom direktiv 96/99/EG, står följande:

På grundval av detta förslag beviljade rådet Finland och Danmark en förlängning av restriktionerna till och med 2003, samtidigt som det också angavs att dessa successivt borde avskaffas före detta datum. Sverige kunde vid den tidpunkten inte binda sig för ett slutgiltigt datum vid vilket dess undantag skulle upphöra att gälla och rådet beviljade en förlängning av undantaget till och med juni 2000 med förbehåll för att en översyn skulle ske.

Danmark och Finland får också tillämpa strängare regler för varor som förs in av personer som bosatta på dessa länders territorium och har vistats utanför ländernas territorium högst 24 timmar, men bara Danmark har utnyttjat denna möjlighet.

1.2 Rapportens omfattning

Enligt artikel 26.2 i direktiv 92/12/EEG skall kommissionen före den 30 juni 2000 överlämna en rapport till Europaparlamentet och rådet om hur det undantag som tillämpas av Danmark och Finland fungerar [5].

[5] Rapporten skall också överlämnas till Ekonomiska och sociala kommittén som vid samrådet om det kommissionsförslag som ledde till en förlängning av de nordiska begränsningarna uttryckte önskemål om att rådfrågas om rapporten.

I artikel 26.3 i direktiv 92/12/EEG anges att det svenska undantaget upphör att gälla den 30 juni 2000. Denna bestämmelse innehåller emellertid en översynsklausul som hänför sig till den översynsmekanism som anges i artikel 28l i sjätte momsdirektivet [6]. Kommissionen anser att denna klausul på sin höjd kan innebära att kommissionen bör rapportera även om tillämpningen av det svenska undantaget. Av det skälet och eftersom Sverige har begärt en förlängning av sitt undantag fram till den dag då de danska och finländska undantagen upphör att gälla, anser kommissionen att tillämpningen av det svenska undantaget bör tas upp i den här rapporten.

[6] Rådets sjätte direktiv 77/388/EEG av den 17 maj 1977 om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning rörande omsättningsskatter - Gemensamt system för mervärdesskatt: enhetlig beräkningsgrund (EGT L 145, 13.06.77, s. 1), ändrat genom rådets direktiv 1999/85/EG av den 22 oktober 1999 (EGT L 277, 28.10.1999, s. 34-36).

Eftersom Danmark och Finland enligt artikel 26.1 i direktiv 92/12/EEG fick rätt att besluta om de enskilda detaljerna i liberaliseringsprocessen, är det främsta syftet med denna rapport att bevaka de åtgärder som hitintills vidtagits av dessa medlemsstater för att gradvis avskaffa restriktionerna före det datum då de planeras upphöra att gälla (kapitel 4). I rapporten redogörs för hur Danmark, Finland och Sverige kontrollerar efterlevnaden av och övervakar restriktionerna i praktiken (kapitel 2) och, på grundval av resultaten av de kontroller som genomförts enligt artikel 26.4 i direktiv 92/12 och av de statistiska uppgifterna beträffande de kvantiteter punktskattepliktiga produkter som omfattas av restriktionerna och som förs in i landet från en annan medlemsstat jämfört med den totala privata konsumtionen av dessa produkter (kapitel 3), görs en utvärdering av i vilken utsträckning restriktionerna uppfyller målen.

Beskrivningen av läget i var och en av de berörda medlemsstaterna och de statistiska uppgifterna härrör från ländernas svar på ett frågeformulär i vilket de ombetts lämna upplysningar om de ovannämnda frågorna.

2. Kontroll av efterlevnaden och övervakning av restriktionerna

I de tre berörda medlemsstaterna måste resande som vid ankomsten från en annan medlemsstat medför alkoholhaltiga drycker eller tobaksvaror utöver de tillåtna ransonerna självmant deklarera dessa varor för tull- eller skattemyndigheterna.

I Danmark bör de fylla i en deklarationsblankett och stoppa den i en "Told-Skat- brevlåda". Om det finns en röd utgång på inreseorten (på flygplatser) bör deklarationen göras där. Inom en månad efter det att deklarationen gjorts erhåller de resande en räkning på det belopp som skall betalas. De danska myndigheterna har inga uppgifter om det belopp som på detta sätt årligen betalas in men angav att få resande förefaller utnyttja denna möjlighet att deklarera varorna skriftligen eller vid gränsövergången. De tillfogade också att kontrollen av begränsningarna vid de inre gränserna är tämligen blygsam, eftersom de flesta gränsövergångarna numera är obemannade. Kontroller av de resandes bagage genomförs endast i form av stickprov.

Vid ankomsten från en annan medlemsstat till Finland rekommenderas de resande att i den mån det finns flera passagerarutgångar välja den som är lämplig. Resande som medför varor utöver den ranson som får föras in i landet utan betalning av punktskatt bör välja den röda utgången. Resande som med motorfordon anländer från en annan medlemsstat till en inreseort som saknar röd utgång bör placera ett rött eller ett grönt kort synligt innanför vindrutan.

Enligt de finländska anvisningarna beträffande tullmyndigheternas befogenhet, behörighet och skyldighet att kontrollera passagerare som anländer till Finland från andra medlemsstater kan de befogenheter som fastställs i tullagen även gälla för kontroll av trafiken inom gemenskapen. För att sådana kontroller skall kunna genomföras måste det emellertid i varje enskilt fall finnas särskilda, väl motiverade skäl som efter det att myndigheterna gjort en helhetsbedömning av situationen givit upphov till misstanke. Följande omständigheter kan utgöra motiverade skäl: resans varaktighet eller syfte, avsaknad av bagage, bristande klarhet vad gäller resans syfte, personens bakgrund, osv.

I Sverige måste de kvantiteter som förs in utöver de tillåtna ransonerna deklareras för tullen om varorna förs in via ett bemannat tullkontrollställe. Den resande kan välja att omedelbart betala det överskridande skattebeloppet till tullen eller inom två månader till skattemyndigheten i Gävle. Om varorna inte förs in via ett bemannat kontrollställe måste deklarationen göras till skattemyndigheten i Gävle och inkomma senast fem dagar efter införseln. Skatten måste betalas senast två veckor efter det att beslutet om skatteuttag har fattats.

Med ledning av den korta beskrivningen av förfarandena ovan är det uppenbart att kontrollen av tillämpningen av restriktionerna för resande i första hand beror på om den resande självmant fogar sig efter dem. Danmark, Finland och Sverige anger att kontrollerna av passagerare i allmänhet är blygsamma och att de endast genomförs sporadiskt eller av vederbörligen motiverade skäl (misstanke om oegentligheter). Det bör noteras att kontroller och administrativa hinder, oavsett om de är blygsamma, fortfarande utgör hinder för den fria rörligheten för personer och varor.

I det följande kapitlet görs ett försök att redogöra för resultaten av kontrollerna i form av de till myndigheterna inbetalade punktskatterna och det antal kontroller som varje enskild medlemsstat genomfört. Det görs också ett försök till utvärdering av kontrollernas effektivitet på restriktionerna och av tillämpningen av restriktionerna i sig på grundval av statistiken över den totala konsumtionen och den beräknade andel av den totala konsumtionen som "förs in" från andra medlemsstater.

3. Resultat av kontrollerna

3.1 Danmark

Såsom tidigare nämnts har de danska myndigheterna inga uppgifter om det belopp som årligen betalas in till följd av de deklarationer som stoppas i "Told-Skat-brevlådan", men de angav att det inte förefaller vara många resande som utnyttjar denna möjlighet .

Beträffande antalet genomförda kontroller och uppskattningen av smugglingen av cigaretter och spritdrycker på grundval av dessa kontroller har de danska myndigheterna lämnat följande uppgifter (separata uppgifter beträffande resultaten av kontroller som genomförts vid de inre gränserna finns endast att tillgå från och med 1998):

Tabell nr 1: Resultat av de danska tullmyndigheternas kontroller av resande inom EG

>PLATS FÖR TABELL>

Den uppskattade smugglingen av cigaretter motsvarade 2,9 % av den totala årliga beskattade försäljningen under 1999. Den uppskattade smugglingen av spritdrycker ökade avsevärt under 1999, trots att antalet kontroller minskade, och motsvarade ca 8,4 % av den totala, beskattade, försäljningen per år.

Omfattningen av den konstaterade smugglingen är avsevärd, men den utgör bara en bråkdel av obeskattade konsumtionen i Danmark av dessa produkter. De danska myndigheterna anger att en tämligen stor andel av konsumtionen kan förmodas utgöras av spritdrycker och tobak som anskaffats på illegal väg, men det är svårt att beräkna hur mycket. De uppskattar att konsumtionen utan betalning av danska punktskatter till ca 50 % av den beskattade konsumtionen av spritdrycker och 20 % av den beskattade konsumtionen av cigaretter (siffran för cigaretter är jämförbar med siffran för öl och vin, som inte omfattas av restriktionerna; denna siffra för öl och vin var tidigare högre men har minskat, förmodligen till följd av att punktskatterna på dessa produkter har sänkts). Eftersom cigaretter och spritdrycker, vilka omfattas av 24-timmarsregeln, vanligtvis förs in av semesterfirare och affärsresenärer, osv., tros dessa siffror ha sjunkit något på grund av avskaffandet av den skattefria försäljningen den 1 juli 1999, men produkterna är fortfarande avsevärt billigare i andra medlemsstater.

Slutsats

Trots att avsevärda mängder smugglade varor upptäcks, motsvarar dessa bara en bråkdel av den obeskattade andelen av konsumtionen. Den obeskattade andelen av konsumtionen av spritdrycker är mycket stor, t.o.m. mycket större än för öl och vin, som inte omfattas av restriktionerna. Detta visar att restriktioner är svåra att upprätthålla på en inre marknad och inte är ett effektivt medel för bekämpning av illegal trafik. Den danska regeringen hävdar att restriktionerna inte kan hävas utan en mycket kraftig skattejustering, utan vilken gränshandeln skulle kunna anta katastrofala proportioner. Redan nu utgör den privata konsumtionen av spritdrycker som förs in av privatpersoner utan betalning av punktskatt mer än hälften av den totala beskattade konsumtionen av spritdrycker, trots tillämpningen av restriktioner.

3.2 Finland

Finland har inga separata uppgifter om det totala belopp som tas ut i punktskatt för varor utöver den tillåtna ransonen som förs in i landet av resande. Separata uppgifter finns endast att tillgå från tullen i Åbo som är den främsta ombord- och ilandstigningsorten för trafiken inom gemenskapen. Det antal kontroller som genomförs där är mycket litet (ca 1000 per år) och det belopp som årligen tas ut i punktskatt är också mycket lågt (47 440 finska mark 1999). Inga större belopp togs ut i punktskatter vad gäller luftfartstrafiken.

Det totala antalet kontroller av resande som kommer från andra medlemsstater är mycket begränsat. Under 1997 och 1999 har det varierat mellan ca 6000 och 8000 på årsbasis. Det antal kontroller som har lett till att åtgärder vidtagits har varierat mellan ca 300 och över 400. Det finns inga tillgängliga uppgifter för 1995 och 1996.

Den mycket låga kontrollfrekvensen beror förmodligen på att den införsel som sker av resande inom EG endast utgör en mindre andel av den totala införseln av tobak och alkohol av resande. Följande tabell visar den totala införsel av alkoholhaltiga drycker och cigaretter utan betalning av ytterligare punktskatter och införselns fördelning enligt ursprung:

Tabell 2: Den totala införsel som gjordes av resande under 1998 och 1999 utan betalning av ytterligare punktskatter (inom gränserna för resa från tredje land eller resa inom EG eller utöver dessa gränser men utan att detta deklarerades) och fördelningen av denna införsel enligt ursprung [7].

[7] Enligt de gallupundersökningar som genomförts av Statistikcentralen i Finland under perioden 1996-1999.

>PLATS FÖR TABELL>

Enligt denna tabell förefaller det som om merparten alkoholhaltiga drycker och cigaretter förs in i Finland av resande från tredje land. Införseln från Sverige kan lämnas därhän inom ramen för denna rapport eftersom den vanligtvis utgörs av skattefria inköp på färjan mellan Sverige och Finland via Åland. Införseln av öl från tredje land är det stora problemet för Finland. Denna införsel är volymmässigt störst och införseln från tredje land uppgår till 75 % av den totala införseln av öl.

I den följande tabellen jämförs uppgifter om den totala införseln och införseln från andra länder med den totala konsumtionen i Finland under 1998.

Tabell nr 3: Införsel från andra medlemsstater än Sverige och från annat tredje land än Ryssland och Estland 1998 i procent av den totala införseln

>PLATS FÖR TABELL>

Denna tabell visar tydligt att införseln från andra medlemsstater än Sverige endast utgör en mindre del av den totala privata konsumtionen (se den sista kolumnen i tabellen). I dessa siffror ingår även införsel från annat tredje land än Estland och Ryssland för vilken inga separata uppgifter finns att tillgå. En stor andel av dessa varor torde dessutom ha köpts i skattefria butiker till och med den 30 juni 1999. I en promemoria i denna fråga från Forsknings- och utvecklingscentralen för social- och hälsovården anges att de kvantiteter alkoholhaltiga drycker och cigaretter som förs in av resande från andra medlemsstater troligen minskat med 20-30 % mellan det andra och det tredje kvartalet 1999. Centralens allmänna slutsats är att de kvantiteter alkoholhaltiga drycker och cigaretter som förs in till Finland från andra EU-länder av resande som köpt dem beskattade i andra medlemsstater fortfarande är ganska små och knappast har ökat sedan 1995. Det är omöjligt att uppge en exakt siffra för dessa produkter, men enligt en rimlig gissning skulle 10 % av all alkohol och tobak som förs in till Finland av resande utgöras av punktskattepliktiga produkter från andra medlemsstater.

Slutsats

Kontrollen av resor inom EG verkar vara minimal i Finland och trots det är den kvantitet punktskattepliktiga produkter som förs in i Finland av resande från andra medlemsstater mycket liten och t.o.m. i avtagande. Detta kan förklaras av Finlands geografiska läge, som gör gränshandeln mindre lockande, men också av den omständighet att restriktionerna gäller och att de kraftiga påföljder som är förknippade med överträdelser av dessa har en avskräckande verkan. Det mesta som infördes var antingen skattefria varor som förts in med flyg (fram till 1 juli 1999), varor som köpts skattefritt på färjan mellan Sverige och Finland eller varor som förts in från tredje land.

3.3 Sverige

De svenska myndigheterna har uppgifter om de punktskatter som tagits ut av skattemyndigheten i Gävle. Dessa skatter avser deklarationer som gjorts till tullen utan att betalning omedelbart skett och deklarationer som gjorts självmant av resande som kommit in i Sverige via ett obemannat tullkontor eller via en gränsövergång utan tullbevakning. Sammanlagt betalades 8,7 miljoner svenska kronor in 1997, 20,9 miljoner kronor 1998 och 8,1 miljoner kronor 1999. De svenska myndigheternas förklaring till den markanta ökningen 1998 är att tullen från och med den 1 juli 1998 fått rätt att beslagta varor om det finns en påtaglig risk för att skatten inte kommer att betalas. Härigenom upphörde i stor utsträckning det bruk som hade blivit vanligt förekommande, nämligen att inte deklarera varor utöver de tillåtna ransonerna eller att uppge falska personuppgifter vid deklarationen. Denna åtgärd förefaller emellertid ha haft en tillfällig effekt, eftersom intäkterna 1999 hade återgått till 1997 års nivå.

De svenska myndigheterna sammanställer vanligtvis inte statistik över antalet kontroller av resande som kommer från andra medlemsstater. Det finns en del uppgifter om kontroller som genomförts på turistbussar i Helsingborg (det tar bara ca 20 minuter att färdas mellan hamnstaden Helsingborg och Danmark). Under 1999 kontrollerades 431 turistbussar. Dessa kontroller ledde till beslag av 64 000 liter spritdrycker, 9 453 liter vin, 13 029 liter öl och 31 900 cigaretter. Merparten av de beslagtagna varorna bestod av övergivna varor, eftersom ingen vanligtvis vill kännas vid sådana kvantiteter som hittas utöver den skattefria kvoten. Det finns tecken på att dessa bussresor regelbundet utnyttjas i försök att föra in alkoholhaltiga drycker för vidareförsäljning.

Mera detaljerade uppgifter finns om de totala mängder alkohol och tobak som beslagtagits av tullen sedan 1992. Även om de beslagtagna beloppen avsevärt ökat sedan 1996 har antalet beslag minskat, vilket lett till kraftigt ökade kvantiteter per beslagstillfälle. När det gäller exempelvis spritdrycker och alkohol har de beslagtagna kvantiteterna ökat från 80 462 liter under 1995 till 507 581 liter under 1998 och har de beslagtagna kvantiteterna ökat från 16 till ca 120 liter per beslag. Detta kan vara ett tecken på att smuggling av alkohol alltmer har blivit en fråga om organiserat bedrägeri och organiserad brottslighet än om bristande respekt för restriktionerna från enskilda resandes sida.

Enligt KALK-rapporten om alkoholkonsumtionen i Sverige på 1990-talet har den totala alkoholkonsumtionen ökat från 7,8 liter per person (100-procentigt ren alkohol) 1995 till 8,2 liter per person 1997.

Tabell 4: Total alkoholkonsumtion i liter100-procentigt ren alkohol per innevånare, 15 år eller äldre (baserat på KALK-rapportens siffror [8])

[8] KALK är ett projekt om svensk alkoholstatistik. Det bekostas av de största privata och statliga intressenterna vad gäller alkoholhaltiga drycker.

>PLATS FÖR TABELL>

Tabellen visar att den andel av den totala konsumtionen av alkohol som utgörs av alkoholhaltiga drycker som förs in av enskilda resande från andra EU-länder har ökat markant sedan 1995. Denna andel var ca 9-10 % mellan 1990 och 1995 men steg kraftigt till ca 14 % under 1996 och 18 % under 1997. (Dessa kvantiteter inbegriper varor som köpts skattefritt vid resor inom EG. Det finns inga siffror för den del som överstiger de tillåtna skattefria ransonerna.)

Vad cigaretter beträffar är statistiken mer begränsad. Enligt beräkningar från Brottsförebyggande rådet uppgick den totala konsumtionen av cigaretter 1998 till 9,2 miljarder stycken. Av dessa köptes ca 2 miljarder skattefritt och inhandlades 0,2 miljarder i Danmark. Den registrerade konsumtionen minskade från ca 8 miljarder cigaretter 1995 och 1996 till 6 miljarder 1997 och 1998. En del av minskningen kan tillskrivas den ökade cigarettsmugglingen, vilken enligt Brottsförebyggande rådet omfattade 500 miljoner cigaretter 1998.

Slutsats

Av uppgifterna ovan förefaller det först och främst som att Sverige är det av de berörda medlemsstaterna som mest noggrant kontrollerar restriktionerna vid resa inom EU. I motsats till Danmark tillämpar Sverige restriktioner på alla alkoholhaltiga drycker och tobaksvaror. I motsats till Finland medför Sveriges geografiska läge att gränshandel i medlemsstater med lägre beskattning underlättas. Samtidigt visar statistiken över införsel av enskilda resande att en stor andel av den privata konsumtionen i Sverige utgörs av produkter som förts in från andra medlemsstater av enskilda resande utan betalning av skatt och att denna andel ökar. Trots de strängare åtgärder som införts förefaller smugglingen att fortsätta och t.o.m. öka samtidigt som konsumtionen per person av alkoholhaltiga drycker inte minskar.

4. Vidtagna åtgärder

Enligt artikel 26.1 i direktiv 92/12/EEG är Danmark och Finland skyldiga att successivt avskaffa restriktionerna mellan den 1 januari 1997 och utgången av 2003. Länderna får dock själva bestämma hur liberaliseringen i detalj skall gå till.

Danmark har tillämpat restriktioner för spritdrycker och tobaksvaror sedan avskaffandet av gränskontrollerna mellan medlemsstaterna den 1 januari 1993 (dessförinnan tillämpade Danmark liknande restriktioner på grundval av en särskild bestämmelse i direktiv 69/169/EEG beträffande tillåtna ransoner för resande). Sedan dess, och trots att direktivet nu innebär en rättslig förpliktelse, har Danmark inte ökat den mängd spritdrycker eller tobaksvaror som resande får föra in. Ett litet steg togs i samband med att undantaget förlängdes från och med den 1 januari 1997 då 36-timmarsregeln ersattes med 24-timmarsregeln.

Finland liberaliserade restriktionerna för spritdrycker och mellanprodukter en aning från och med den 1 januari 1998 då det blev tillåtet att föra in 1 liter spritdrycker OCH (i stället för ELLER) 3 liter mellanprodukter. Ett förslag ligger för närvarande hos rådet beträffande en gradvis liberalisering av begränsningen för öl vid resa inom EG från och med andra halvåret 2000 och det fullständiga avskaffandet den 31 december 2003. Vad gäller andra produkter (vin, mellanprodukter och tobaksvaror) har hitintills inga åtgärder vidtagits.

Eftersom det undantag som Sverige hade beviljats skulle upphöra att gälla i slutet av juni 2000 angavs ingen förpliktelse att liberalisera restriktionerna före det datum som anges i artikel 26. Sedan anslutningen till EU har Sverige inte vidtagit några åtgärder för att öka de tillåtna ransonerna, vilket i stor utsträckning förklarar Sveriges begäran om en ytterligare förlängning i enlighet med det danska och det finländska undantaget.

Sammanfattningsvis har få eller inga åtgärder vidtagits mellan förlängningen av undantagen 1997 och idag. Finland har beslutat att gradvis liberalisera restriktionerna för öl från och med juli 2000 men har inte tillkännagivit några åtgärder vad gäller de andra produkterna, vilket inte heller Danmark har gjort vad gäller de produkter som omfattas av restriktioner. Kommissionen riktar uppmärksamheten på den rättsliga förpliktelse som dessa medlemsstater har och uppmanar dem med kraft att omedelbart vidta de åtgärder som krävs för en smidig övergång till tillämpningen av normala gemenskapsregler. Vad Sverige beträffar måste varje förlängning som kan komma att övervägas innehålla de exakta stegen i liberaliseringsprocessen mellan juli 2000 och utgången av 2003.

5. Allmänna slutsatser

Såsom nämndes i inledningen utgör de restriktioner som tillämpas av Danmark, Finland och Sverige rörande de kvantiteter punktskattepliktiga varor som för eget bruk får föras in på dessa länders respektive territorium av resande från andra medlemsstater ett undantag från principen om fri rörlighet på den inre marknaden. Det var tydligt att undantagen beviljades, och förlängdes 1997, för att de berörda medlemsstaterna gradvis skulle kunna anpassa sin politik till en inre marknads alla krav. Med detta avsågs uttryckligen eller underförstått att dessa medlemsstater måste vidta nödvändiga åtgärder i syfte att gradvis avskaffa restriktionerna.

Denna rapport har visat att efterlevnaden av restriktionerna i stor utsträckning är beroende av att de resande självmant fogar sig efter dem och att restriktionerna är svåra att kontrollera på ett effektivt sätt på en inre marknad som bygger på principen om fri rörlighet för varor och personer. Kontrollernas frekvens varierar mellan länderna, huvudsakligen beroende på ländernas olika geografiska lägen. Med ledning av statistiken över den totala konsumtionen av de produkter som omfattas av restriktioner och över den andel av den totala konsumtionen som utgörs av produkter med ursprung i andra medlemsstater förefaller det som om den senare kategorin i allmänhet är betydande (särskilt i Danmark och Sverige) och ökar trots restriktionerna. Därigenom framstår det tydligt att restriktioner inte verkar vara ett effektivt medel för att bekämpa de resandes införsel av varor utöver de tillåtna ransonerna och t.o.m. verkar leda till illegal verksamhet och organiserad smuggling. Sådan verksamhet kan och bör bekämpas av medlemsstaterna även då det inte förekommer några restriktioner för lagliga resande.

Allmänt förefaller det som om efterlevnaden av restriktioner som tillämpas för resande inom EG inte kan kontrolleras på ett effektivt sätt på en inre marknad, i synnerhet som systematiska kontroller vid de inre gränserna är förbjudna enligt gemenskapens lagstiftning. Kommissionen skulle därför med kraft vilja uppmana var och en av de berörda medlemsstaterna att vidta de åtgärder som krävs för att förbereda övergången till att, senast från och med dagen efter det att deras undantag upphör att gälla, tillämpa de allmänna reglerna. I det avseendet, och trots det rättsliga åtagande som anges för Danmark och Finland, har det inte skett några större förändringar av restriktionernas räckvidd sedan de förlängdes 1997. Först nyligen införde Finland en liberalisering av restriktionerna för öl, inom ramen för de förstärkta restriktioner som tillämpas på införsel av öl från tredje land.

BILAGA 1

Undantag enligt artikel 26 (Kvantitativa restriktioner för resande inom EG)

>PLATS FÖR TABELL>