A4-0251/97

Resolution om kommissionens meddelande «Att införliva jämställdheten mellan kvinnor och män i gemenskapens hela politik och i samtliga insatser» (KOM(96)0067 - C4- 0148/96)

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

- med beaktande av kommissionens meddelande (KOM(96)0067 - C4-0148/96),

- med beaktande av de nya bestämmelserna i utkastet till Amsterdamfördraget: artiklarna 2, 3, 6a, 118, 119 och artikel 5 (i den nya avdelningen om sysselsättning) i EG-fördraget,

- med beaktande av sin resolution av den 17 november 1995 om ett förslag till rådets beslut om gemenskapens fjärde handlingsprogram på medellång sikt för jämställdhet mellan kvinnor och män (1996-2000) ((EGT nr C 323, 4.12.1995, s. 167.)),

- med beaktande av Beijingdeklarationen och handlingsplanen antagna vid den fjärde världskonferensen om kvinnofrågor: åtgärder för jämställdhet, utveckling och fred, i Peking den 15 september 1995,

- med beaktande av rådets förordning (EG) nr 2081/93 om ändring av rådets förordning (EEG) nr 2052/88 om strukturfondernas uppgifter ((EGT nr L 193, 31.7.1993, s. 5.)),

- med beaktande av betänkandet från utskottet för kvinnors rättigheter och yttrandena från utskottet för sysselsättning och socialfrågor, utskottet för regionalpolitik och utskottet för institutionella frågor (A4-0251/97), och med beaktande av följande:

A. Kommissionen lanserade för första gången begreppet «mainstreaming», som innebär att införliva jämställdheten i gemenskapens hela politik och i samtliga insatser, samt riktlinjer för detta begrepp i det «tredje handlingsprogrammet» för lika möjligheter år 1990.

B. Dessa riktlinjer vidareutvecklades som en strategi med konkreta medel i det fjärde handlingsprogrammet, som bestod i ett mer positivt sätt att gripa sig an politiken och som gick längre än att bara föreslå åtgärder för att lösa problemen.

C. Kommissionen framlade sin politik om införlivandet av jämställdheten i gemenskapspolitiken som sitt huvudsakliga bidrag till Förenta Nationernas fjärde världskonferens om kvinnofrågor i Peking år 1995.

D. Artikel 119 i EG-fördraget kommer, fram tills dess att Amsterdamfördraget trätt i kraft, att vara den enda konkreta hänvisning med direkta implikationer för jämställdheten.

E. Sex direktiv och andra överenskommelser som nyligen ingåtts i enlighet med det sociala protokollet har ökat antalet politikområden på europeisk nivå där lika möjligheter och icke-diskriminering utgör centrala frågor.

F. Alla gemenskapsåtgärder om lika möjligheter för kvinnor och män kräver klara rättsliga grunder för att kunna utföras.

1. Parlamentet välkomnar kommissionens meddelande om införlivandet av jämställdheten i gemenskapspolitiken som ett stort steg mot att erkänna att kvinnorna, som utgör över hälften av Europas befolkning, hittills inte kommit i åtnjutande av hela sin andel av samhällets förmåner, förutom möjligtvis på papperet, men definitivt inte i praktiken,

2. noterar följande ändringar i utkastet till Amsterdamfördraget:

- tillägget till artikel 2 i EG-fördraget om jämställdhet mellan kvinnor och män såsom en av uppgifterna för gemenskapen,

- tillägget av ett nytt stycke till artikel 3 i EG-fördraget, enligt vilket gemenskapen i all verksamhet som avses i ifrågavarande artikel skall syfta till att undanröja brister på jämställdhet och främja jämställdhet mellan kvinnor och män,

- införlivandet av en ny artikel 6a i EG-fördraget som gör det möjligt att vidta åtgärder för att bekämpa all diskriminering, inklusive könsdiskriminering,

- införlivandet av en ny avdelning om sysselsättning, där artikel 5 erbjuder en ny rättslig grund för stimulansåtgärder,

- införlivandet av det sociala protokollet och närmare bestämt artikel 118, första stycket, femte strecksatsen (lika möjligheter för kvinnor och män på arbetsmarknaden och lika behandling på arbetsplatsen) och artikel 119 om tillämpningen av principen om lika lön för kvinnor och män,

3. konstaterar att införlivandet av principen om lika möjligheter för män och kvinnor i all politik och alla gemenskapsåtgärder bör eftersträvas som en princip som nu ingår i utkastet till Amsterdamfördraget,

4. välkomnar att en ny klausul mot diskriminering tagits med i artikel 6a i EG- fördraget enligt förslag i utkastet till Amsterdamfördrag, men beklagar att förfarandet i samband med denna förutsätter enhällighet från rådets sida och endast ett hörande av Europaparlamentet,

5. understryker det faktum att de nya bestämmelserna i Amsterdamfördraget inom områdena socialpolitik och sysselsättningspolitik stadgar om medbeslutandeförfarande för tillämpandet av principen om lika möjligheter (artiklarna 118 och 119) liksom för antagandet av stimulansåtgärder inom sysselsättningsområdet (artikel 5 i den nya avdelningen om sysselsättning),

6. anser att det, med tanke på att gemenskapslagstiftningen skall medge insyn och bli av bättre kvalitet för medborgarna, bör stadgas om att det skall antas en klar definition på begreppet «mainstreaming» (en term som antagits endast på engelska) och att denna definition möjligtvis kunde vara «införlivande av jämställdheten»,

7. önskar att det skall tillsättas en interinstitutionell arbetsgrupp med uppgift att se till att jämställdheten utgör ett mål för alla gemensamma åtgärder,

8. är överens med kommissionen om att det är nödvändigt att upphäva sekelgamla uppfattningar och fördomar om kvinnors bidrag till samhället, särskilt genom sin yrkesmässiga verksamhet, för att jämställdhetsaspekter skall kunna införlivas på alla områden,

9. är medvetet om att begreppet «mainstreaming» fortfarande är främmande för alla förutom en liten minoritet som redan arbetar med frågor som behandlar lika möjligheter för kvinnor och män,

10. inser därför att ett införlivande av jämställdhetsaspekter förutsätter en nödvändig process för att medvetandegöra och informera och att detta kräver en aktiv och ständig dialog med beslutsfattare inom alla politikområden för att uppnå lika möjligheter och lika rättigheter, kanske t.o.m. en dialog som inte skyr konfrontation,

11. anser emellertid att kommissionen och medlemsstaterna bör eftersträva att närma sig frågan från två håll genom att främja dels ett införlivande av jämställdhet mellan kvinnor och män och lika möjligheter i gemenskapspolitiken, och dels åtgärder till förmån för positiv särbehandling av kvinnor på de områden där kvinnor fortfarande befinner sig i underläge,

12. påminner behöriga myndigheter, på lokal, regional och nationell nivå, om att de europeiska ansträngningarna, även om de är viktiga som katalysator och som modell, dock begränsas till befogenheterna som omfattas av fördragen och sekundärlagstiftningen, och uppmanar därför medlemsstaterna att eftersträva ett införlivande av jämställdhetsaspekter («mainstreaming») i sin politik på det lokala, regionala och nationella planet,

13. understryker att det är nödvändigt att till att börja med införa lika möjligheter i medborgarnas privat- och arbetsliv, samt varnar för tendensen att se kvinnor som medborgare villiga att plocka upp de smulor som blivit över, låt det sedan vara på arbetsmarknaden i kristider, i hemmet med personligt ansvar för familjelivet och dess organisation, eller då kvinnor uppfattas som en reserv som kan utnyttjas vid behov eller då det finns plats på arbetsmarknaden,

14. uppmanar kommissionen att fastställa kriterier och instrument med vilkas hjälp jämställdhetsfrämjandet kan förbättras,

15. påpekar den ekonomiska betydelsen av att också kvinnor i högre grad deltar i arbetslivet; detta för att uppväga det faktum att Europeiska unionens befolkning förväntas åldras, vilket inte får leda till att den dubbla belastningen för kvinnorna ytterligare ökar,

16. varnar för att man inte får tillåta att hänsyn till kulturella värderingar och traditioner, stela samhälleliga strukturer eller krav på konkurrenskraft står i vägen för en korrekt uppföljning av förfarandet för att införliva jämställdheten på alla områden,

17. understryker att yrkesverksamheten fortfarande utgör prioriteringsområdet för kvinnor då det gäller lika möjligheter genom att uppnå ekonomisk självständighet, eftersom undersökningar klart visar att ekonomiskt beroende alltför lätt leder till ytterligare nackdelar för de svagaste grupperna i samhället,

18. beklagar härvidlag att makar som arbetar i familjeföretag ännu inte i alla medlemsstater har en särskild ställning; kräver att medlemsstaterna snabbt åtgärdar detta och att de, i avvaktan på att sådana bestämmelser upprättas, organiserar kampanjer i samarbete med kvinnoorganisationer, organisationer för dem som utövar fria yrken, för egenföretagare och för små och medelstora företag, i syfte att informera de berörda kvinnorna och deras makar om de rättsliga regler och alla tänkbara frivilliga regleringar på grundval av bolagsrätten, äktenskapsrätten och arvsrätten som kan förbättra deras rättsliga ställning,

19. är därför övertygat om att betydligt fler investeringar, ekonomiska investeringar medräknade, måste göras för att avsevärt förbättra tillgången till stödstrukturer (såsom stöd till icke-självförsörjande kvinnor, kommunikationsmedel som omfattar transport, och utbildningsmöjligheter i allmänhet) för att göra det möjligt för kvinnor att spela en mer aktiv yrkesmässig roll, och inte minst för att ge de kvinnor möjlighet att återvända till arbetsmarknaden som av könsrelaterade skäl valt eller blivit tvungna att ta en paus i sitt yrkesliv,

20. anser att det, för att avskaffa tudelningen av arbetsmarknaden, är lika viktigt att uppmuntra män att ge sig in på de kvinnodominerade områdena för vård och barnomsorg som att uppmuntra kvinnorna att ge sig in på de tekniska och naturvetenskapliga områdena,

21. uppmärksammar att ett förenande av familjelivet med yrkeslivet förutsätter att samhället anordnar tjänster, såsom vård av barn och äldre, skolbespisning och kollektivtrafik,

22. fäster uppmärksamheten vid det faktum att förenandet av familjelivet med yrkeslivet innebär en fördelning av uppgifterna och att det, förutom att stimulera kvinnornas deltagande i arbetslivet, också gäller att i lika hög grad uppmärksamma männen på att delta i hemarbetet; ansvaret för vård av andra skall inte endast vila på kvinnorna och myndigheterna, utan politiken i uppfostrings- och vårdfrågor skall också beakta mannens individuella ansvar härvidlag,

23. vidhåller att betydande åtgärder måste vidtas med tanke på utbildning och yrkesutbildning för kvinnor för att förkovra deras kunskaper och färdigheter och göra det lättare för dem att komma in på arbetsmarknaden; upprepar sin oro över de otillräckliga möjligheterna till utbildning och omskolning som är speciellt anpassade till kvinnors behov för att underlätta återintegration på arbetsmarknaden efter avbrott i yrkeskarriären, något som kvinnor i betydligt större utsträckning än män måste acceptera av familjeskäl; föreslår att gemenskapen prioriterar kvinnors möjligheter till omskolning då beslut fattas om ekonomiskt stöd ur strukturfonderna och om kriterier för stöd ur fonderna,

24. uppmanar kommissionen att, som en prioriterad fråga, ägna socialfondens programplanering stor uppmärksamhet genom att utnyttja specifika indikatorer för jämställdhetspolitiken som sporrar medlemsstaterna att införliva jämställdheten i sina prioriterade politikområden,

25. anser att de strukturpolitiska åtgärderna och kriterierna för berättigande till samtliga program bör beakta kvinnornas särskilda intresseområden, utsikterna att uppnå kvantitativa och kvalitativa mål, samt de strävanden som syftar till att bredda kvinnornas möjlighet att välja yrke och avskaffa uppdelning grundad på könstillhörighet på arbetsmarknaden; anser att undersökningar och studier bör genomföras för att utvärdera resultaten av att principen om integrering av jämställdhetsaspekter tillämpas,

26. uppmanar kommissionen att själv föregå med gott exempel genom att öka kvinnors deltagande i strukturpolitiken och rekommendera medlemsstaterna att öka kvinnors deltagande såväl på nationell som regional nivå vid planering av, beslut om och bedömning av projekt som får stöd ur strukturfonderna,

27. inser att statistik för individuella projekt vad gäller principen om integrering av jämställdhetsaspekter inom strukturfonderna förs på medlemsstatsnivå snarare än på kommissionsnivå och uppmanar därför till att en förbättrad utvärdering av lika möjligheter införlivas i samtliga medlemsstaters uppföljningsrapporter,

28. uppmanar kommissionen att anordna utbildning om jämställdhetsfrågor för de nationella beslutsfattare som ansvarar för strukturfonderna i syfte att garantera att principen om integrering av jämställdhetsaspekter i fondernas verksamhet tillämpas i praktiken,

29. uppmanar kommissionen att studera orsakerna till att kvinnor inte deltar i tillräcklig utsträckning i förvaltningen och genomförandet av EU:s strukturpolitik och att snarast införa jämställdhetsindikatorer med hjälp av vilka man kan bedöma projektens effekter på jämställdheten mellan kvinnor och män,

30. anmodar kommissionen att ta itu med problemet med diskriminering av kvinnor inom naturvetenskapliga och tekniska discipliner, intellektuellt arbete på hög nivå och nyskapande yrken - särskilt vid användning av strukturstöd avsedda för pilotprojekt, nyskapande utvecklingsprogram och yrkesutbildning,

31. upprepar att kvinnors ställning och situation i samhället bör tas mer i betraktande i främjandet av åtgärder till förmån för den inre marknaden och inte minst åtgärder till förmån för EMU; påminner om att kvinnor är mer utsatta än män för åtgärder som eftersträvas för att möta konvergenskraven för EMU, eftersom kvinnor konfronteras med en arbetsmarknad som är segregerad såväl horisontellt som vertikalt,

32. uppmanar kommissionen att undersöka hur man med skattetekniska åtgärder och genom specifika sociala förmåner skulle kunna främja att hemarbetet görs till en del av den offentliga ekonomin,

33. anser att frågan om lika lön fortfarande aktivt bör främjas, särskilt genom att utveckla icke-diskriminerande arbetsutvärderingsmetoder, samt uppmanar kommissionen att anta bindande bestämmelser i ärendet om inte de avgivna rekommendationerna redan har genomförts,

34. uppmanar kommissionen att påskynda de åtgärder genom vilka unionsmedborgares familjemedlemmar, i den mån deras ställning ännu inte reglerats i lag, beviljas individuellt uppehållstillstånd efter att de bott inom EU under en rimlig tid,

35. påminner dessutom om att kvinnor drabbas hårdare än män på arbetsmarknaden av åtgärder som vidtas för att minska de offentliga budgetunderskotten och strävandena efter att stärka konkurrenskraften, och att man inte endast skall söka medel för att motarbeta negativa effekter av dessa åtgärder inom socialpolitiken, utan snarare på allvar integrera kvinnor i arbetsmarknaden, med målet att uppnå lika möjligheter och lika rättigheter,

36. är tillfredsställt med att kommissionen erkänner att lika rättigheter och lika möjligheter är mål som bör eftersträvas i allmänhet och inom ramen för de befogenheter som kommissionen har fått; uppmanar kommissionen att påminna medlemsstaterna om deras skyldigheter inom detta område, eftersom det anses att den största arbetsbördan fortfarande ankommer på medlemsstaterna,

37. förväntar sig att kommissionen, senast inför nästa årsrapport om lika möjligheter, utarbetar en förteckning över indikatorer och kriterier för att utforma, verkställa och utvärdera målsättningar för och resultat av jämställdheten, och understryker att det behövs statistik på alla tillämpningsnivåer för att principen om införlivandet av jämställdheten skall kunna omsättas verkningsfullt i praktiken,

38. anser att statistik och data som är uppdelade efter kön är ett viktigt medel för att beskriva vilken verkan olika politiska åtgärder har på kvinnor respektive män; hoppas att kommissionen skall ägna denna fråga särskild uppmärksamhet när nästa fleråriga program om statistisk information fastställs,

39. uppmanar kommissionen att införa lämpliga samordningsstrukturer inom de enheter vid kommissionen som är ansvariga för att genomföra införlivande av jämställdhet i gemenskapspolitiken, och föreslår att en tjänsteman från varje relevant enhet inom generaldirektoraten utses som ansvarig för att fastställa huruvida kriterierna för införlivande av jämställdhetsfrågor har uppfyllts och föreslå förbättringar; påminner kommissionen om att parlamentet införde en anmärkning om införlivande av jämställdhetsfrågor i ett stort antal budgetposter under budgetförfarandet för 1997,

40. anser det vara viktigt att kvinnor och män i samma utsträckning väljs till rådets och kommissionens förberedande arbetsgrupper och expertkommittéer,

41. uppmanar kommissionen att utarbeta ett förslag till specialutbildning om lika möjligheter för gemenskapens beslutsfattare och tjänstemän,

42. uppmanar kommissionen att avhjälpa de återstående hindren för att kvinnor skall söka anställning vid kommissionen, såsom t.ex. åldersgränserna, som kan vara en form av dold diskriminering, särskilt mot kvinnor som ägnar tid åt att sköta barn,

43. förväntar sig att kommissionen inför kriterier för införlivande av jämställdhetsfrågor eller jämställdhetsaspekter i samtliga lagstiftningsförslag i framtiden för att sålunda även tvinga medlemsstaterna att ta ställning till jämställdhetsfrågor inom olika politikområden,

44. erinrar kommissionen om att införlivandet av jämställdheten bör utgöra ett viktigt inslag i avtalen om utvecklingssamarbete; anser att det med tanke på ett förstärkt partnerskap är nödvändigt att kvinnorna i utvecklingsländerna i större utsträckning deltar i förberedelserna för samt utarbetandet och uppföljningen av de åtgärder som skall vidtas i praktiken,

45. uppmanar kommissionen att, i analogi med de konsekvensbedömningar som i dagens läge existerar för näringslivet och på miljöområdet, utarbeta riktlinjer för analys av lagstiftningsförslag för att fastställa de följder de har för jämställdheten,

46. påminner kommissionen om att införlivandet av jämställdhetsfrågor bör vara ett viktigt element i förhandlingarna om utvidgning som inom kort skall inledas med länder i Öst- och Centraleuropa; påminner vidare om att jämställdhetspolitiken, även om den existerar på papperet, knappt har beaktats alls i dessa länder under de senaste åren av strukturförändringar och omvälvningar,

47. uppdrar åt sin ordförande att vidarebefordra denna resolution till rådet, kommissionen samt till medlemsstaternas regeringar och parlament.