I. INLEDNING

Den 12 april 2016 lade kommissionen fram ett meddelande om lägesrapport och tänkbara lösningar i fråga om den icke-ömsesidiga situationen med vissa tredjeländer när det gäller viseringspolitik. I meddelandet konstaterades att det stora flertalet anmälningar om bristande ömsesidighet med avseende på åtta tredjeländer kunnat lösas med kommissionens aktiva stöd. I meddelandet påpekades dock att kommissionen, om det berörda tredjelandet inte hade upphävt viseringskravet senast den 12 april 2016, ska anta en delegerad akt för att under en tolvmånadersperiod tillfälligt upphäva viseringslättnaderna för medborgare i detta tredjeland, i enlighet med rådets förordning (EG) nr 539/2001 av den 15 mars 2001, ändrad genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1289/2013 av den 11 december 2013 (nedan kallad förordningen). Förordningen kräver också att kommissionen beaktar följderna av upphävande av undantaget från viseringskravet för EU:s och medlemsstaternas yttre förbindelser.

I meddelandet från april 2016 bedömdes vilka följder och vilken inverkan upphävandet av undantaget från viseringskravet skulle få för EU:s medborgare och företag samt för tredjelandsmedborgare från de berörda länderna, och Europaparlamentet och rådet uppmanades att diskutera det lämpligaste sättet att gå vidare. Kommissionen lade fram fyra uppföljande meddelanden i juli 2016 och december 2016 samt i maj 2017 och december 2017. I det senaste meddelandet om ömsesidighet i fråga om viseringar från december 2017 gav kommissionen en överblick över läget och tänkbara lösningar på situationen med bristande ömsesidighet med Förenta staterna (som meddelats av Bulgarien, Cypern, Kroatien, Polen och Rumänien) vilket är det enda återstående fallet av bristande ömsesidighet.

När det senaste meddelandet lades fram i Europaparlamentet uppmanade några ledamöter av Europaparlamentets utskott för medborgerliga fri- och rättigheter samt rättsliga och inrikes frågor kommissionen att anta en delegerad akt om tillfälligt upphävande av undantaget från viseringskravet för medborgare i Förenade staterna, medan andra ledamöter var eniga med kommissionen om att ett sådant upphävande skulle påverka de transatlantiska förbindelserna, och noterade de pågående insatserna för att uppnå ömsesidighet i fråga om viseringar. Såsom tidigare rapporterats i meddelandena har rådet inte diskuterat frågan under de senaste tolv månaderna.

I detta meddelande görs en bedömning av vilka framsteg som sedan december 2017 gjorts mot ömsesidighet i fråga om viseringar med Förenta staterna.

II. UTVECKLINGEN PÅ SENARE TID

1.Kraven i Förenta staternas program för viseringsundantag och utvecklingen

Kraven i programmet för viseringsundantag fastställs av Förenta staterna och föreskrivs antingen i Förenta staternas lagstiftning, vilket särskilt gäller andelen avslag på viseringsansökningar, eller ingår i de exekutiva krav som införts av Department of Homeland Security.

Programmet för viseringsundantag betraktas av Förenta staterna inte enbart som ett program för att underlätta resor, men också som ett säkerhetsprogram. Förenta staterna har stärkt säkerhetsinslagen i programmet för viseringsundantag genom att i december 2017 göra vissa ytterligare förbättringar av programmet. Förbättringarna infördes av Department of Homeland Security och gällde främst överskridande av tillåten vistelsetid, luftfartsskydd och skärpta säkerhetskrav, som i synnerhet kräver ett fullständigt genomförande av de befintliga arrangemangen för informationsutbyte för att systematiskt kontrollera resenärer mot Förenta staternas information avseende terrorismbekämpning. Kommissionen följer noga denna utveckling, som gäller för både nuvarande medlemmar i programmet för viseringsundantag och för kandidatländer till programmet, och som nu ska betraktas som ”grundläggande krav”.

För att de fem berörda medlemsstaterna ska kunna komma i fråga för utnämning i programmet för viseringsundantag, har Förenta staterna vid bedömningen av dem särskilt fokuserat på följande krav:

Andelen avslag på viseringsansökningar

Såsom fastslås i Förenta staternas lag om immigration och nationalitet ska de länder som är kandidater till programmet för viseringsundantag ha en andel avslag på ansökningar om icke-immigrationsviseringar vilken är mindre än 3 % per år eller i genomsnitt mindre än 2 % under två års tid. Enligt statistik om avslag på viseringsansökningar för 2017 ligger fyra av fem medlemsstater över den tröskel på 3 % som krävs (Bulgarien: 14,97 %, Kroatien: 5,1 %, Polen: 5,92 % och Rumänien: 11,76 %). De berörda medlemsstaterna arbetar aktivt för att minska andelen avslag. Det noteras att framsteg har gjorts eftersom andelen avslag på viseringsansökningar för flera berörda medlemsstater har minskat jämfört med siffrorna för 2016. Bulgarien har uppvisat en stadig minskning av andelen avslag på viseringsansökningar under de senaste åren, och avslagen minskade från 17,3 % år 2015 och 16,9 % år 2016 till 14,97 % år 2017. Andelen avslag för Kroatiens del minskade också från 6,8 % år 2016 till 5,1 % år 2017. Cypern har fortsatt legat under tröskelvärdet på 3 %, och andelen avslag minskade från 2 % 2016 till 1,69 % 2017. Medan andelen avslag på viseringsansökningar för Polens del visade en liten ökning 2017 jämfört med föregående år (5,4 % år 2016), visar de övergripande siffrorna en stadigt nedåtgående trend under de senaste åren. Andelen avslag på viseringsansökningar för Rumäniens del har varit stabil under de senaste åren men 2017 skedde en liten ökning i andelen avslag jämfört med 2016 (11,4 %).

Flera medlemsstater har genomfört informationskampanjer med ekonomiskt stöd från EU och aktivt deltagande från Förenta staternas lokala konsulära avdelningar, som ett sätt att öka medvetenheten om villkoren för att resa till Förenta staterna, vilket följaktligen minskat andelen avslag på viseringsansökningar (detta gäller särskilt för Kroatien, Bulgarien och Rumänien under 2017). Andra berörda medlemsstater har också genomfört informationsinsatser. Bulgarien har samarbetat med Förenta staternas lokala konsulära avdelning för att utarbeta riktlinjer där man förklarar Förenta staternas förfarande för en viseringsansökan, inbegripet viseringsintervjun. Andra berörda medlemsstater har också genomfört liknande informationsinsatser tidigare.

I detta avseende har en detaljerad fördelning av andelen viseringsavslag begärts från de amerikanska myndigheterna avseende de berörda medlemsstaterna för att dessa bättre ska kunna rikta sina informationskampanjer.

Genomförande av avtalet om förebyggande och bekämpning av grov brottslighet

Utöver att underteckna avtalet om förebyggande och bekämpning av grov brottslighet, har det genom de riktade förbättringar som infördes av Förenta staternas Department of Homeland Security 2017 blivit obligatoriskt att fullt ut genomföra avtalet för att ett land ska kunna komma i fråga för utnämning i programmet för viseringsundantag. Alla berörda medlemsstater har gjort framsteg i arbetet med att uppfylla detta kriterium. Bulgarien, Kroatien, Cypern och Rumänien har undertecknat och ratificerat denna typ av avtal med Förenta staterna och har arbetat med att genomföra avtalet fullt ut för att uppfylla de krav som fastställts av Förenta staterna för programmet för viseringsundantag.

Vid trepartsmötet i maj 2018 (se avsnitt II.2 nedan) tillkännagav Polen sin avsikt att återuppta förhandlingarna med Förenta staterna om att underteckna avtalet om förebyggande och bekämpning av grov brottslighet, som hade paraferats 2013 men som ännu inte hade undertecknats. Vid trepartsmötet i oktober fokuserade diskussionerna på hur man kan påskynda arbetet för undertecknande och ingående av avtalet om förebyggande och bekämpning av grov brottslighet mellan Förenta staterna och Polen, där slutet av 2018 fastställdes som måldatum för en översyn av det paraferade avtalet. Kommissionen stöder ett snabbt ingående och genomförande av avtalet eftersom detta är ett krav som fastställts av Förenta staterna för att kunna komma ifråga för utnämning.

Genomförandet av presidentdirektiv 6 om inrikes säkerhet och avtalet om Terrorist Screening Center

Utöver att underteckna presidentdirektiv 6 om inrikes säkerhet och avtalet om Terrorist Screening Center har de exekutiva ändringar som i december 2017 gjorts av Department of Homeland Security i programmet för viseringsundantag på ett liknande sätt inneburit att det blivit obligatoriskt att fullt ut genomföra detta avtal. Alla berörda medlemsstater har undertecknat och ratificerat detta avtal. För att kunna anse att detta avtal har genomförts fullt ut kräver Förenta staterna dock en mer frekvent rapportering och att information som tillhandahålls av Förenta staterna sytematiskt används. Alla berörda medlemsstater har arbetat för att uppfylla detta krav, exempelvis genom att inrätta ett operativt informationsutbyte mellan sina nationella myndigheter och Förenta staternas Terrorist Screening Center.