EUROPEISKA KOMMISSIONEN 
Bryssel den 25.7.2011 
SEK(2011) 938 slutlig 
  
ARBETSDOKUMENT FRÅN KOMMISSIONENS AVDELNINGAR 
Sammanfattning av konsekvensbedömningen 
Följedokument till 
Förslag till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING 
om införande av ett europeiskt föreläggande  om bevarande av bankkontotillgångar för 
att underlätta gränsöverskridande skuldindrivning i mål och ärenden av civil eller 
kommersiell natur 
{KOM(2011) 445 slutlig} 
{SEK(2011) 937 slutlig}  
 
SV 1   SV 1. INLEDNING  
Detta initiativ syftar till att underlätta gränsöve rskridande skuldindrivning genom att förbättra 
tillgången till och effektivisera åtgärderna för frysning av bankkonton i Europeiska unionen. 
Det kommer att bidra till att st ärka förtroendet hos företag, särskilt små och medelstora 
företag, konsumenter och familjer så att de ka n utnyttja alla de möjligheter som den inre 
marknaden erbjuder. Detta överensstämmer med kommissionens integrerade strategi för att 
stärka den europeiska ekonom ins återhämtning i enlighet me d Europa 2020-strategin för 
tillväxt.  
1.1. Politiskt mandat och befintliga instrument 
Enligt Stockholmsprogrammet från  2009 bör det europeiska rätts liga området användas för att 
stödja ekonomisk verksamhet på den inre marknaden. Därför uppmanas kommissionen att 
”lägga fram lämpliga förslag till förbättring av effektiviteten vid verkst ällighet av domar inom 
unionen avseende bankkonton och gäldenärers tillg ångar”. I kommissionens handlingsplan för 
att genomföra Stockholmsprogrammet nämns ett in itiativ till en förordning om kvarstad på 
bankmedel. Gällande civilrättsliga inst rument berör inte verkställighet.  
1.2. Samråd och expertutlåtanden 
I samband med utarbetandet av detta ini tiativ offentliggjorde kommissionen 2003 en 
jämförande studie och genomförde ett offentligt samråd genom en grönbok i oktober 2006. 
Empiriska data till stöd för utarbetandet av  konsekvensbedömningen samlades in genom 
ytterligare en extern undersökning och en e nkät från testpanelen för det europeiska 
näringslivet. Kommissionen anordnade också en  offentlig utfrågning och flera möten med 
experter på verkställighet. Ytterligare synpunk ter lämnades av en avdelningsövergripande 
arbetsgrupp inom kommi ssionen. Konsekvensbedömningen har granskats av 
konsekvensbedömningsnämnden. I denna reviderade  version av rapporte n har hänsyn tagits 
till de rekommendationer som utfärdades i kon sekvensbedömningsnämndens yttrande enligt 
följande: i) analysen av problemet har förstä rkts genom att man bättre förklarar de olika 
etapperna i indrivningen av skulder över grän serna och de problem som kvarstår på detta 
område efter översynen av Bryssel I-förordninge n (särskilt har de antaganden som ligger till 
grund för beräkningen av de ekonomiska effe kterna av åtgärden förtydligats), ii) 
bedömningen av grundscenariot har utökats och merv ärdet av det alternativ som föredras har 
lyfts fram, iii) analysen av konsekvenserna ha r förbättrats, särskilt  analysen av andra 
delalternativ som återspeglar viktiga delar av lags tiftningsförslaget, med särskild tonvikt på de 
tidsfrister som föreslås i det nya initiativet,  och iv) slutligen har de rättsliga begreppen 
förtydligats och en ordlis ta lagts till i bilagan. 
1.3. Respekt för de grundläggande rättigheterna 
Konsekvenserna för de grundläggande rättighetern a har analyserats för a tt säkerställa att de 
föreslagna systemen till fullo respekterar rä ttigheterna och principerna i stadgan om de 
grundläggande rättigheterna. De centrala bestäm melser som berörs av kommissionens initiativ 
är följande: rätten till ett effektivt rättsmedel (artikel 47 första stycket), rätten till en rättvis rättegång (artikel 47 andra styc ket), rätten till mänsklig värdighet (artikel 1), rätten till 
egendom (artikel 17), rätten till familjeliv (ar tikel 7) och rätten till skydd av personuppgifter 
(artikel 8). 
 
SV 2   SV 2. PROBLEMFORMULERING  
2.1. Problemet med indrivning av skulder över gränserna 
För närvarande stöter en borgenär som vill driva in en skuld i en annan medlemsstat på 
avsevärda problem. Dessa problem uppstår både i samband med a) förfarandet i sakfrågan där 
en domstol utfärdar en slutlig dom på grundval av en fullständig analys av alla de faktiska och 
rättsliga frågorna i målet, och i samband med b) förfarandet för interimistiska åtgärder där en 
domstol utfärdar ett interimistiskt beslut , t.ex. ett föreläggande om bevarande av 
bankkontotillgångar, på grundval av en sammanfa ttande analys av målet. I linje med det 
politiska mandatet syftar detta ini tiativ till att göra det lättare att erhålla interimistiska åtgärder 
för frysning av en gäldenärs tillgångar och till att effektivisera verkställigheten av 
domstolsavgöranden i Europeiska unionen. För närvarande gör den inre marknaden det 
möjligt för en gäldenär att flytta sina tillg ångar från ett bankkonto till ett annat nästan 
omedelbart, så att det är lätt för vederböra nde att undvika verkställighet. En borgenär har 
däremot små möjligheter att med samma snabbhet blockera gäldenärens bankkonton 
utomlands för att säkerställa betalning av sin fo rdran. Borgenären kan också ha svårigheter att 
ta reda på var gäldenären har sitt bankkonto, särs kilt i gränsöverskridan de situationer. Många 
borgenärer lyckas därför inte driva in sina ford ringar utomlands eller anse r det inte vara värt 
besväret och skriver istället av dem. 
2.2. Olika skeden i förfarandet 
Olika skeden i erhållandet och verkställandet av ett föreläggande  om bevarande visas i figuren 
nedan. 
Fordringsägaren
ansöker omett föreläggande
om bevarandeFöreläggande om
bevarande
utfärdasExekvatur *Bevarande av
kontotVillkor och
förfarande:- nationell lag-
stiftning
Fordringsägaren
ansöker omett föreläggandeom bevarandeFöreläggande om
bevarande
utfärdasBevarande av
kontotVillkor och
förfarande:
-E U -lagstiftningFordringsägarenansöker omett föreläggande
om bevarandeFöreläggande om
bevarande
utfärdasBevarande av
kontotVillkor ochförfarande:- nationell lag-
stiftning2) Översyn av Bryssel I-förordningen:
3) Föreslaget initiativ:1) Nuvarande rättsläge:
Ingen
exekvatur = 
automatisktverkställbart
Ingen exekvatur = 
automatiskt
verkställbart* bara om
gäldenären
först har hörtsVerkställighet
och tillgångtill konto-
information:
- nationelllagstiftning
Verkställighet och
tillgång till konto-information:
- EU-lagstiftningNYTTNYTTNYTT
Verkställighet
och tillgångtill konto-
information:
- nationell
lagstiftning
 
I många medlemsstater kan borgenären ansöka om  en interimistisk åtgärd för bevarande av 
gäldenärens tillgångar redan innan förfarandet i sakfrågan inleds. Om den interimistiska åtgärden måste verkställas i en annan medlemsstat  än den där beslutet om den fattades, måste 
borgenären se till att beslutet förklaras va ra verkställbart där (i det så kallade 
 
SV 3   SV exekvaturförfarandet). Enligt nuvarande Brysse l I-förordning kan exekvatur erhållas för 
interimistiska åtgärder som beslutats i en anna n medlemsstat, utom om de har beslutats utan 
att gäldenären har hörts – så ka llade ensidiga förelägganden ( ex parte ). I och med översynen 
av Bryssel I-förordningen tord e kravet på exekvaturförfarande avskaffas, dvs. avgöranden 
som meddelas i en medlemsstat, däribland viss a ensidiga förelägganden, blir automatiskt 
verkställbara i en annan medlemsstat. Verkst älligheten av förelägg andet om bevarande 
kommer dock även fortsatt att uteslutande  regleras av nationell lagstiftning. 
2.3. Orsakerna till det aktuella problemet 
Problem 1: Villkoren för utfärdande av förelägganden om bevarande varierar inom EU . 
Detta gör det svårare för fordringsägare för att erhålla ett föreläggande om bevarande i vissa 
medlemsstater än i andra. Skillnaderna rör t.ex. den bevisning som domstolen kräver för att utfärda föreläggandet (eller de t särskilda villkoret att det finns en allvarlig risk att 
domstolsavgörandet till slut inte  kommer att kunna verkställas).  
Problem 2: Svårigheter att få in formation om gäldenärens bankkonto:  I många medlemsstater 
är det svårt för en fordringsägare att få information om var gäldenären har sitt bankkonto. Det finns också medlemsstater där det inte går at t erhålla ett föreläggande som tvingar bankerna 
att avslöja om gäldenären har ett konto hos de m. I andra länder har dock de verkställande 
myndigheterna tillgång till skatteregistren. På om rådet familjeunderhåll inrättar förordningen 
om underhållsskyldighet ett system där de cen trala myndigheterna ger administrativt bistånd 
till fordringsägarna, som får tillgång till de offentliga myndigheternas information. 
Problem 3: Kostnaderna för att utverka et t föreläggande om bevarande är högre i 
gränsöverskridande ärenden:  Översynen av Bryssel I-föror dningen kommer att innebära en 
besparing för fordringsägarna på ca 2 000 eur o, vilket är den genomsnittliga kostnaden för 
exekvaturförfarandet. Gränsöverskridande ärenden ger dock för närvarande upphov till 
ytterligare kostnader. Detta gäller i första hand behovet av ytterligare en advokat som har 
tillstånd att utöva sin verksamhet i det land dä r förfarandena äger rum. Kostnader uppstår 
också vid översättning av dokument till det offici ella språk som godtas av domstolen eller vid 
delgivning av handlingar över gränserna.  
Problem 4: Skillnader mellan de nati onella verkställighetssystemen och 
verkställighetsförfarandenas längd i medlemsstaterna: Även i inhemska ärenden kan det ta 
mellan en dag och mer än 30 dagar i Europa att delge ett domstolsavgörande om 
skuldindrivning. I gränsöverskrid ande situationer är förseni ngarna i allmänhet ännu längre. 
Skillnader i de nationella tillsynssystemen le der också till ytterligare förseningar i 
verkställigheten och till och med till att beslut  inte alls verkställs. I vissa medlemsstater 
verkställs domstolsavgörandena av stämnings män som agerar utanför domstolssystemet, i 
andra fall görs detta av domstolen e ller av ett centralt förvaltningsorgan. 
2.4. Problemets omfattning 
Problemen i samband med indrivning av skul der över gränserna påverkar i första hand 
företag  som handlar med eller tillha ndahåller tjänster i andra me dlemsstater. Omfattningen av 
de gränsöverskridande osäkra fordringar som pote ntiellt kan säkras kan uppskattas till mellan 
1,12 och 2 miljarder euro på grundval av olika källor. Enligt nyligen genomförda Eurobarometerundersökningar är konsumenterna  fortfarande motvilliga att göra sina inköp i 
andra EU-medlemsstater. 14 % av de konsumente r som köper varor i andra länder har haft 
problem med sina transaktioner. Över hälften av  dem anser att det är svårt att få tillgång till 
 
SV 4   SV rättslig prövning i en annan EU-medlemsstat. Det ekonomiska värdet av ”problematiska” 
gränsöverskridande underhållskrav  kan uppskattas till 268 miljoner euro per år. Situationen 
för underhållsberättigade kommer i viss utsträck ning att förbättras till följd av förordningen 
om underhållsskyldighet. 
2.5. Behovet av insatser på EU-nivå 
En eventuell ny europeisk rättsakt om bevarande  av bankkontotillgångar i gränsöverskridande 
situationer skulle handla om erkännande och verkställighet av rättsliga beslut, och även 
undanröja hindren för väl fungerande  civilrättsliga förf aranden. Den skulle omfattas av artikel 
81.2 a och 81.2 f i fördraget om Europeiska uni onens funktionssätt, so m också efterlyser 
åtgärder särskilt när det är nödvändigt för att de n inre marknaden ska fungera väl. I fråga om 
subsidiariteten ska problemen (dvs. kostnaden för förfarandet, svårigheterna att skaffa 
upplysningar om gäldenärens tillgån gar och ineffektiva civilprocessu ella regler) ha en tydligt 
gränsöverskridande dimension och medlemsstaterna ska inte kunna lösa dem på egen hand. 
3. MÅL 
De allmänna målen för initiativet är att underl ätta för medborgare och företag, särskilt små 
och medelstora företag, att driva in gränsö verskridande fordringar, öka förtroendet hos 
näringsidkare, stärka gäldenärer nas betalningsmoral, minska ri skerna vid gränsöverskridande 
handel och effektivisera verkställigheten av domar. Det specifika målet är att effektivisera 
förfarandet för gränsöverskridande verkställighet genom att göra det möjligt för fordringsägare att erhålla förelägganden om bevarande av eller kvarstad på bankkontotillgångar på samma v illkor oavsett i vilket land den behöriga domstolen är 
belägen, och därigenom göra det möjligt för fordringsägare att få uppgifter om var gäldenärerna har sina bankkonton, minska kostnad erna i gränsöverskridande situationer och 
öka medvetenheten om att det finns  ett europeiskt förfarande.  
4. 
ALTERNATIV  
Alternativ A:  Oförändrad situation ef ter översynen av Bryssel I-förordningen. I detta 
alternativ skulle kommissionen inte vidta någ on åtgärd utöver det förslag till översyn av 
Bryssel I-förordningen som antogs i december 2010.  
Alternativ B:  Införande av ett europeiskt föreläggande om be varande av bankkontotillgångar. 
Genom detta alternativ skulle man införa ett ny tt europeiskt förfara nde som fungerar som en 
säkerhetsåtgärd och som skulle komplettera befintliga rättsmedel inom den nationella lagstiftningen utan att EU:s medlemsstat er skulle behöva ändra sina nationella 
civilprocesslagar eller sina verkställighetssystem. Det euro peiska förfarandet skulle reglera 
förfarandet för utfärdande av förelägganden om bevarande av bankkontotillgångar samt 
genomförandet av dessa av den ba nk som innehar det berörda kontot. 
Alternativ C:  Harmonisering av nationella be stämmelser för bevarande av 
bankkontotillgångar. Detta alterna tiv skulle innebära att de na tionella civilprocessrättsliga 
bestämmelserna om bevarande av bankkontot illgångar i gränsöverskridande ärenden 
harmoniseras genom ett EU-direktiv. 
 
SV 5   SV 5. UTVÄRDERING AV ALTERNATIVEN OCH KONSEKVENSBEDÖMNING  
5.1. Alternativ A: Oförändrad situation e fter översynen av Bryssel I-förordningen 
(om den antas) 
a) Mål som ska uppnås: Att bibehålla den nuvarande situati onen skulle inte på något sätt 
åtgärda de iakttagna problemen och inte bidr a till att uppnå de specifi ka politiska mål som 
anges ovan.  
b) Ekonomiska konsekvenser: I nuläget är antalet företag som ansöker om interimistiska 
åtgärder om bevarande av en gäldenärs bankkonto tillgångar 60 % fler i inhemska ärenden än i 
gränsöverskridande ärenden1. Detta innebär således att företag i mindre utsträckning använder 
möjligheten att säkra betalningen av sina ford ringar genom förelägganden om bevarande vid 
gränsöverskridande transaktioner än i i nhemska ärenden, i högre grad skriver av 
gränsöverskridande skulder än inhemska skul der. De avskrivna skulderna kan uppskattas till 
mellan 441 miljoner och 800 miljoner euro2. Svårigheterna att driva in skulder över gränserna 
avskräcker företag, särskilt små och medelstora företag, och konsumenter från att fullt ut utnyttja den inre marknaden. Som ett resulta t av översynen av Bryssel I-förordningen 
förväntas det att antalet företag som utnyttjar förelägganden om bevarande i 
gränsöverskridande situationer skulle öka med ca  10 % jämfört med nuläget, vilket skulle leda 
till att den bevarade skulden uppskattningsvis skulle öka med motsvarande 68–120 miljoner 
euro. 
c) Grundläggande rättigheter: En oförändrad situation skulle inte motsäga kraven i 
Europeiska unionens stadga om de grundläggande  rättigheterna, eftersom stadgan endast 
fordrar att medlemsstaterna ska respektera de rättigheter som fastläggs  däri när de genomför 
EU-lagstiftning och eftersom processen för verk ställighet av tvistemålsdomar för närvarande 
inte omfattas av EU-rättsakter. 
d) Synpunkter från berörda parter: Det har inte inkommit några önskemål om att bibehålla 
den nuvarande situationen. 
5.2. Alternativ B: Europeiskt föreläggande  om bevarande av bankkontotillgångar 
a) Effektivitet när det gäller at uppnå de politiska målen: Genom alternativ B uppnås det 
allmänna politiska målet  att underlätta för medborgare  och företag att driva in 
gränsöverskridande fordringar genom att det blir lättare att erhålla förelägganden om 
bevarande som säkerställer indri vningen av gränsöverskridande fordringar. Alternativet leder 
till att de specifika politiska målen  uppnås i stor utsträckning. Det kommer att göra det 
möjligt för en fordringsägare att använda ett effektivt och enhetligt europeiskt förfarande på samma villkor i alla EU-medlemsst ater – t.ex. utan att gäldenären  först hörs, vilket garanterar 
åtgärdens överraskningseffekt, oc h att erhålla information om va r gäldenären har sina konton 
utan att behöva betala för pr ivat skuldindrivning eller privata utredning sorgan. Det kommer 
att minska kostnaderna för advokater och översättning. Kostnaderna för banker och 
stämningsmän kommer att göras mer överskåd liga genom att medlemsstaterna åläggs att 
                                                
 
1 Skillnaden mellan 11,6 % av företagen som ansöker om kvarstad på bankmedel utomlands och 19,2 % 
som ansöker om det i hemlandet.  
2 En första uppskattning på grundval av ett urval av bankinstitut var 1,12 miljarder – 678 miljoner euro 
vilket motsvarar 440 miljoner euro, medan en andra uppskattning var 2 miljarder euro – 1,2 miljarder 
euro vilket motsvarar 800 miljoner euro. 
 
SV 6   SV fastställa en enhetlig avgift för deras respektive tjänster. Det kommer att göra att en 
fordringsägare kan erhålla och verkställa ett föreläggande om bevarande snabbare genom att 
tidsfrister införs för vissa vi ktiga etapper i förfarandet. 
b) Ekonomiska konsekvenser : Alternativ B skulle ha positi va ekonomiska konsekvenser och 
bidra till att minska det totala beloppet av de  osäkra fordringarna på 55 miljarder euro. Det 
skulle göra det möjligt för företag att säkerställa indrivning av ytterligare osäkra fordringar 
på mellan 373 miljoner och 600 miljoner euro per år och därigenom öka den totala nivån 
på de osäkra fordringar för vilka säkerhet ställts  genom bevarande från mellan 679 
miljoner euro och 1,2 miljarder euro till mellan 1,12 miljarder och 2 miljarder euro per år  
över tiden. Uppskattningsvis skulle kostnadsbesparingarna  för de företag som för 
närvarande bedriver gräns överskridande handel vara i storleksordningen 81,9 miljoner till 
149 miljoner euro årligen3. Alternativ B kommer framför allt att gynna små och medelstora 
företag  och det kommer troligen att uppmuntra fl era företag och konsumenter att till fullo 
utnyttja de möjligheter som den inre marknaden er bjuder. Tillgången till en effektiv påföljd 
vid utebliven betalning (utöver den ökning av  fordrans belopp som redan föreskrivs i 
direktivet om sena betalningar) kommer troligtvis också att förbättra gäldenärernas betalningsmoral. Ökningen av antalet fö relägganden om bevarande kan få negativa 
ekonomiska konsekvenser för de banker  som för närvarande inte tillåts att ta ut en avgift för 
genomförandet av åtgärden.  
c) Sociala konsekvenser: Alternativ B tillsammans med ge nomförandet av förordningen om 
underhållsskyldighet förväntas göra det möjligt för underhållsberättigade att driva in en 
avsevärd andel av sina fordringa r från motsträviga gäldenärer.  
d) Konsekvenser för medlemsstaterna: Genomförandekostnaderna är  betydligt lägre än i 
alternativet med harmoniseringen av de nati onella bestämmelserna. Kostnaderna för att göra 
domarna och de tjänstemän som ansvarar för ve rkställigheten förtrogna med förfarandet torde 
vara låga, och det handlar om engångskostnader. Kostnaderna för att efterleva tidsfristerna i 
förfarandet skulle kunna bli högre för medlemsst ater vars rättssystem för närvarande är 
relativt långsamma. Alternativ B kommer att resp ektera medlemsstaternas rättsliga traditioner. 
e) Grundläggande rättigheter: Alternativ B skulle öka fordringsägarens möjlighet att få till 
stånd en effektiv indriv ning av sina fordringar. Samtidigt sk ulle det nya förfarandet garantera 
att gäldenärens rättigheter s kyddas i full överensstämmelse med kraven i Europeiska unionens 
stadga om de grundläggande rättigheterna, särskilt genom att tillhandahålla snabba och 
lämpliga rättsmedel mot föreläggandet om be varande och genom att belopp som gäldenären 
behöver för att trygga sin försörjn ing undantas från verkställighet.  Instrumentet bör garantera 
att gäldenärens personuppgifter behandlas på ett korrekt och lagligt sätt, att det enda syftet 
med bearbetningen av dessa uppgifter är att be vara det fordrade beloppet, att gäldenärens 
uppgifter inte bevaras längre än vad som är nödvändigt och att gäldenären har rätt att 
överklaga behandlingen av sina uppgifter. 
f) Synpunkter från berörda parter:  Det stora flertalet berörda parter och Europaparlamentet 
kräver att ett särskilt europeiskt instrument för indrivning av skul der över gränserna ska 
utarbetas. 
                                                
 
3 Detta förutsätter att företagen kan spara i genomsnitt 10 timmar i advokatarvoden per 
gränsöverskridande ärende, vilket motsvarar ett EU -genomsnitt på 2 410 euro per ärende. Detta belopp 
multipliceras med det antal gränsöverskridande före lägganden om bevarande som enligt beräkningarna i 
nuläget utfärdas varje år, nämligen mellan 34 000 och 61 828 stycken.  
 
SV 7   SV 5.3. Alternativ C: Harmonisering av nati onella bestämmelser om bevarande av 
bankkontotillgångar  
a) Mål som ska uppnås:  Detta alternativ skulle också delvis  leda till att de politiska mål som 
beskrivs ovan uppnås, om än i mindre utsträckni ng än alternativ B. I alternativ C skulle dock 
inte nationella förfaranden kunna samexistera med det harmoniserade ”europeiska” förfarandet. 
b) Ekonomiska konsekvenser: Alternativ C skulle ha något annorlunda ekonomiska 
konsekvenser än alternativ B. Även om villkoren för utfärdande av förelägganden om bevarande skulle bli mer samstämmiga, t.ex. genom att bevarande skulle kunna erhållas på 
samma villkor i hela unionen, sk ulle det även fortsättningsvis finnas skillnader mellan 
förfarandena om man inte genom harmoniseri ngsinstrumentet (t.ex. ett direktiv) lyckas 
hantera alla specifika processrä ttsliga aspekter i medlemsstaterna . Alternativ C skulle därför 
inte åstadkomma samma enhetlighet som ett självständigt europeiskt förfarande som inrättas genom en förordning. De kvarstående skil lnaderna mellan medlemsstaternas nationella 
procedur- och verkställighetslagstiftning komme r sannolikt även i fortsättningen att göra att 
det i varje medlemsstat där föreläggandet om bevarande ska erhållas och/eller verkställas 
krävs en advokat som har rätt att utöva sin verksamhet i lande t i fråga. Altern ativ C skulle 
därför inte möjliggöra samma kostnadsminskning som alternativ B. A lternativ C skulle 
således sannolikt inte ha lika positiva konsekvenser för små och medelstora företag , som 
mer sällan har egna juridiska avdelningar och i allmänhet är mer känsliga för rättsliga 
kostnader än stora företag.  
c) Medlemsstaterna: Enligt alternativ C skulle medlemsstaterna behöva genomföra de 
bestämmelser som harmoniserats genom direktiv et i sin nationella lags tiftning. Alternativ C 
skulle därför vara dyrare att genomföra och inkr äkta mer på de nationella rättstraditionerna.  
d) Grundläggande rättigheter : Alternativ C skulle ha en positiv inverkan på 
fordringsägarens rätt till en effektiv verkställi ghet. Efterlevnaden av kraven i stadgan om 
skydd för svaranden skulle också garanteras. 
6. J
ÄMFÖRELSE AV ALTERNATIVEN  
Förklaringar : ++ = mycket positiva konsekvenser; 0 = inga eller neutrala konsekvenser. - - = 
mycket negativa konsekvenser. 
Alternativ Effektivitet 
när det gäller att uppnå målen Ekonomiska 
konsekvenserKonsekvenser för 
medlemsstaterna De 
grundläggande rättigheterna 
Alternativ A: Oförändrad situation efter översynen av Bryssel I-förordningen  0 0 0 0 
 
SV 8   SV Alternativ B: Europeiskt 
föreläggande om bevarande av bankkontotillgångar  ++ 
++ 1) 
genomförandekostnader 
– 
2) rättstraditioner 0  + 
Alternativ C: 
Harmonisering av de nationella bestämmelserna för förelägganden om frysning + 
+ 1) 
genomförandekostnader – – 
 
2) rättstraditioner – –  + 
Sammanfattningsvis leder alternativ A  inte till att det politisk a målet uppnås, eftersom det 
nuvarande problemet med olika kr iterier för erhållande av före lägganden om bevarande av 
bankkontotillgångar och deras konsekvenser inom  de nationella rätt ssystemen kvarstår. 
Alternativ C  garanterar inte samma ekonomiska och sociala fördelar som alternativ B och 
skulle inkräkta onödigt mycket på de natione lla rättssystemen. Altern ativ B ger den mest 
heltäckande lösningen, och alternativ B  är därför det altern ativ som föredras.  
Underalternativ  till alternativ B har beaktats på följande sätt: För det första skulle det 
europeiska förfarandet i normala fall göra det möjligt för borgenären att erhålla ett föreläggande om bevarande utan att gäldenären först hörs ( ex parte ), varigenom åtgärdens 
överraskningseffekt bevaras. För det andra skulle den domstol som har behörighet i sakfrågan 
också vara behörig att utfärda föreläggande n om bevarande. Det måste fastställas om 
ytterligare domstolar är behöriga att behandl a gäldenärens invändningar mot föreläggandet – 
dvs. domstolarna på den ort där gäldenären har sin hemvist. För det tredje skulle 
bestämmelserna göra det möjligt för fordringsägaren  att få information om var gäldenären har 
sitt konto. Antingen skulle ett föreläggande om redovisning tvi nga alla banker belägna i en 
given medlemsstat att kontrollera om gäldenär en har ett konto hos dem, eller så skulle 
domstolen eller de verkställa nde myndigheterna få direkt til lgång till befintliga offentliga 
register som innehåller de nödvändiga uppgifterna . Slutligen när det gälle r tidsfrister, skulle 
det europeiska förfarandet inte vara långsammare  än de nationella åtgärd erna, eller så skulle 
särskilda tidsfrister kunn a införas – t.ex. för att utfärda fö reläggandet, för att delge banken och 
gäldenären föreläggandet, eller för att fatta beslut om gäldenärens ansökan om omprövning.