SV Europeiska unionens officiella tidning C 62/22

Yttrande från Regionkommittén om ”EU:s strategi för utrotande av människohandel 2012–2016”

2013/C 62/05

REGIONKOMMITTÉNS STÅNDPUNKT

— Genomförandet av strategin kommer att kräva ett samstämmigt och sektorsövergripande tillvägagångssätt med deltagande av en mycket heterogen grupp aktörer, bl.a. myndigheter på olika nivåer, brottsbekämpande myndigheter, offentliganställda, det civila samhället och frivilligorganisationer. Vissa städers och regioners närhet till inreseorterna för människohandelsoffer och/eller de platser där utnyttjandet äger rum ger större möjligheter att identifiera och stödja offren och att ta informationsinitiativ i nära samarbete med det civila samhället, vilket direkt skulle gynna offren och medborgarna i allmänhet.

— Regionkommittén påpekar att kommissionen i det fortsatta arbetet tydligare bör lyfta fram och sprida de olika åtgärder som finns för att motverka efterfrågan och uppmanar kommissionen att göra tydligare åtskillnad på efterfrågan när det gäller 1) arbetskraftsexploatering, 2) sexuella tjänster och 3) sexuell exploatering av barn.

— Det är vår övertygelse att de lokala och regionala myndigheterna, snarare än de centrala/nationella, har förutsättningar att upptäcka tecknen på att en person fallit offer för människohandel. Regionkommittén skulle därför med fördel kunna delta i arbetet med att ta fram riktlinjer för identifiering av offer och för skydd av barn.

— Regionkommittén vill betona att effektiviteten i det sektorsövergripande tillvägagångssätt som kommissionen planerar för genomförandet av strategin till stor del är beroende av att aktörerna på lokal och regional nivå deltar aktivt.

— Regionkommittén skulle också, som företrädare för de lokala och regionala myndigheterna, vilja delta i plattformen för det civila samhället och plattformen för den privata sektorn och arbetsgivare.

— Regionkommittén välkomnar förslaget att utveckla kunskapen om genusdimensionen i människohandel och i de utsatta grupperna, men vill samtidigt uppmana kommissionen att inte enbart fokusera på genusdimensionen i fråga om offren utan även beakta att det finns tydliga skillnader mellan könen på efterfrågesidan.

Föredragande Jelena DRENJANIN (SE–PPE), ledamot av kommunfullmäktige i Huddinge Referensdokument Meddelande från kommissionen till Europaparlamentet, rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén samt Regionkommittén: EU:s strategi för utrotande av människohandel 2012–2016 COM(2012) 286 final

Yttrande från Regionkommittén – EU:s strategi för utrotande av människohandel 2012–2016

I. POLITISKA REKOMMENDATIONER

REGIONKOMMITTÉNS STÅNDPUNKT

Allmänna ståndpunkter

1. Regionkommittén välkomnar kommissionens meddelande liksom de insatser som den nyligen tillsatta EU-samordnaren för kampen mot människohandel har gjort.

2. Regionkommittén gläds åt att kommitténs tidigare uppmaningar till kommissionen att utarbeta särskilda handlingsplaner för att bekämpa människohandel och att integrera denna insats i förbindelserna med tredjeländer tillmötesgås i strategin.

3. Regionkommittén anser att genomförandet av direktiv 2011/36/EU om förebyggande och bekämpande av människohandel och om skydd av dess offer, liksom FN:s Palermoprotokoll om människohandel samt Europarådets konvention om bekämpande av människohandel är avgörande steg i processen för att öka det internationella samarbetet på detta område. Kommittén uppmanar därför kommissionen att fortsätta driva på medlemsstaterna att i god tid införliva och ratificera dessa viktiga internationella överenskommelser.

4. Genomförandet av strategin kommer att kräva ett samstämmigt och sektorsövergripande tillvägagångssätt med deltagande av en mycket heterogen grupp aktörer, bl.a. myndigheter på olika nivåer, brottsbekämpande myndigheter, offentliganställda, det civila samhället och frivilligorganisationer. Lokala och regionala myndigheter har dock ingen framträdande roll i meddelandet, trots den stora betydelse dessa redan har och de ytterligare bidrag de kan komma med för att förebygga och bekämpa människohandel samt ge stöd och skydd till offren. Det är de lokala och regionala myndigheterna som är bäst placerade för att reagera på medborgarnas och invånarnas oro, och de kan avgränsa och fastställa lösningar och skräddarsydda strategier som är avpassade till de specifika omständigheterna på plats. När det gäller identifiering av offren, signalera missförhållanden och genomföra informationsinsatser, skulle det bidrag som lokala och regionala myndigheter kan ge kunna öka de planerade åtgärdernas effektivitet väsentligt. Vissa städers och regioners närhet till inreseorterna för människohandelsoffer och/eller de platser där utnyttjandet äger rum ger större möjligheter att identifiera och stödja offren och att ta informationsinitiativ i nära samarbete med det civila samhället, vilket direkt skulle gynna offren och medborgarna i allmänhet.

5. På många ställen i strategin görs ingen åtskillnad mellan olika former av människohandel, vilket är oroande. Drivkrafterna i ursprungsländerna (fattigdom, utanförskap, brist på utbildning med mera) och behovet av åtgärder för att motverka dessa är förvisso många gånger likartade. När det gäller åtgärder för att minska efterfrågan i destinationsländerna måste dock ofta en åtskillnad göras mellan människohandel för arbetskraftsändamål, människohandel för sexuella ändamål och människohandel som syftar till sexuell exploatering av barn. Människohandel för sexuella ändamål (vilket enligt kommissionen är den dominerande formen av människohandel) har en genusdimension som i grunden kan härledas till ojämlikhet mellan könen. Den ökade människohandeln för arbetskraftsändamål bör likaså uppmärksammas. Regionkommittén uppmanar kommissionen att förtydliga dessa skillnader och anpassa föreslagna motåtgärder efter detta (se punkten 13 nedan).

Regionkommitténs ståndpunkter utifrån de fem prioriteringarna i meddelandet

a. Identifiera, skydda och hjälpa offer för människohandel

6. Lokala och regionala myndigheter är ofta involverade i arbetet med vidareslussning av offer för människohandel när detta sker inom en medlemsstat (i olika utsträckning beroende på fördelningen av befogenheter inom medlemsstaterna). Detta bör tydligare återspeglas i strategin genom att i texten ange att rutiner bör utarbetas i samråd med de ansvariga lokala och regionala myndigheterna i respektive medlemsstat. Nuvarande formulering att "rutinerna [för vidareslussning] bör […] inbegripa offentliga myndigheter och det civila samhället" är alltför vag.

7. I de fall lokala och regionala myndigheter får ansvar för vidareslussning uppmanar kommittén medlemsstaterna att ge den lokala nivån ekonomiska förutsättningar för detta.

8. Regionkommittén välkomnar att kommissionen avser utveckla en modell för gränsöverskridande rutiner för vidareslussning på EU-nivå. Regionkommittén skulle med fördel kunna delta i överläggningarna kring dessa rutiner genom att uppmuntra utbyte av bästa praxis och genom att i lämpliga fall bygga vidare på befintliga samarbetsnätverk.

9. Det är vår övertygelse att de lokala och regionala myndigheterna, snarare än de centrala/nationella, har förutsättningar att upptäcka tecknen på att en person fallit offer för människohandel. Regionkommittén skulle därför med fördel kunna delta i arbetet med att ta fram riktlinjer för identifiering av offer och för skydd av barn. Hälso- och sjukvårdens roll bör här uppmärksammas då dessa institutioner i vissa fall kan vara de första som kommer i kontakt med offer.

10. De lokala och regionala myndigheterna kan vara tämligen aktiva och effektiva när det gäller att ge information om offrens rättigheter. Flera lyckade projekt har genomförts i städer och regioner i EU och visat att spridning av information på lokal nivå kan vara mycket effektiv, med utdelning av t.ex. broschyrer och anordnande av informationskampanjer. Regionkommittén uppmanar kommissionen att uppmärksamma detta och ser gärna att det lokala perspektivet lyfts fram i strategin, t.ex. i punkt A 4.

b. Bättre förebygga människohandel

11. I direktiv 2011/36/EU om förebyggande och bekämpande av människohandel och om skydd av dess offer finns en bestämmelse om att medlemsstaterna ska sträva efter en minskning av den efterfrågan som ligger till grund för alla former av utnyttjanden som är relaterade till människohandel. Därvid ska övervägas att vidta åtgärder för att straffbelägga användning av tjänster från en person med vetskap om att han eller hon är offer för människohandel. Mot denna bakgrund bör kommissionen i det fortsatta arbetet tydligare lyfta fram och sprida de olika åtgärder som finns för att motverka efterfrågan. Det kan handla om forskning, utbildning eller informationsinsatser för att göra människor medvetna om de faktorer som riskerar att bidra till människohandel av olika slag. När det gäller arbetskraftsexploatering är IOM:s kampanj "Buy responsibly" ett exempel. En annan åtgärd som några medlemsstater har genomfört eller överväger att genomföra är förbud mot köp av sexuella tjänster, bland annat i syfte att motverka den drivkraft som prostitution utgör för personer som ägnar sig åt människohandel.

12. Regionkommittén anser att hänvisningen i strategins åtgärd B 1 ("Förstå och minska efterfrågan") till IOM:s kampanj "Buy Responsibly" är olycklig och kan misstolkas som att kvinnor och barn är handelsvaror som kan köpas ansvarsfullt. Det är troligen inte avsikten, varför texten bör omformuleras.

13. Regionkommittén uppmanar kommissionen att göra tydligare åtskillnad på efterfrågan när det gäller 1) arbetskraftsexploatering, 2) sexuella tjänster och 3) sexuell exploatering av barn. Detta kan förslagsvis ske genom att åtgärd B 1 delas i flera separata delar där åtgärder för att minska efterfrågan anpassas efter detta.

14. Regionkommittén uppmanar de lokala och regionala myndigheterna att utveckla sin kunskap ytterligare om hur man identifierar och hjälper offer för människohandel i syfte att kunna ta en ännu tydligare roll i arbetet med att stödja offren.

15. De lokala och regionala myndigheterna kan göra lokalsamhällena uppmärksamma på frågor som rör människohandel genom att bidra till att öka medvetenheten om frågan på lokal nivå genom informationsmaterial, evenemang, utbildning för lokalbefolkningen och de lokala socialtjänsterna o.s.v. Lokala grupper och grupper i det civila samhället skulle kunna samarbeta med (den lokala) polisen, de lokala myndigheterna och andra berörda parter för att kartlägga mönster för människohandeln i området och ta fram lokala handlingsplaner för att förebygga och utrota människohandel. I det fortsatta arbetet med strategin bör kommissionen tydligt uppmana medlemsstaterna att främja sådan samverkan.

16. Lokala och regionala initiativ som främjar tillväxt och sysselsättning i ursprungsländerna kan bidra till att motverka människohandel. Det är ytterligare ett skäl till att lokala och regionala myndigheter bör lyftas fram som en betydelsefull aktör i det fortsatta arbetet.

17. Regionkommittén ber att få delta i utvärderingen av de befintliga initiativen för förebyggande samt i utarbetande av vägledningen för hela EU för framtida förebyggande åtgärder och informationskampanjer med genusperspektiv.

18. I arbetet med att ta fram EU-omfattande informationskampanjer bör kommissionen beakta den kunskap som finns hos många lokala myndigheter och frivilligorganisationer och samråda med dessa i arbetet.

c. Öka lagföringen av människohandlare

19. Det är den lokala polisen som har bäst kännedom om lokalsamhället och därför i hög grad kan bidra till avslöjandet av människohandel, till utredningen av brottens bakgrund m.m. Med respekt för principen om subsidiaritet vill ReK uppmana medlemsstaterna att överväga möjligheten att ge lokala brottsbekämpande organ tillgång till databaser, utbildning i avslöjande av denna typ av brott samt de befogenheter som krävs.

20. Regionkommittén vill uppmana medlemsstaterna att inte lägga allt ansvar och kompetens på nationella specialenheter. I enlighet med direktiv 2011/36/EU om förebyggande och bekämpande av människohandel och om skydd av dess offer bör kunskap om människohandelsbrott och hur man avslöjar tecken på människohandel finnas hos varje polis eller annan myndighetsföreträdare längst ut i kedjan, hos dem som möter offren. Detta hindrar självfallet inte att nationella sektorsövergripande brottsbekämpande organ inrättas parallellt.

21. Regionkommittén föreslår att kommissionen i åtgärd C 1 (Inrätta nationella sektorsövergripande brottsbekämpande organ) uppmanar medlemsstaterna att låta personal från lokala och regionala myndigheter delta i de nationella sektorsövergripande brottsbekämpande organ som ska inrättas i enlighet med strategin. Regionkommittén anser också att man bör öka samarbetet mellan partner på lokal nivå och mellan regionala polisstyrkor i olika EU-medlemsstater när det gäller utbildning av lokala poliser, framför allt i de regioner där människohandel ofta förekommer, när det gäller att signalera och bekämpa fall av människohandel. Det vore lämpligt om lokala och regionala myndigheter eller deras intresseorganisationer på nationell (eller regional) nivå deltar aktivt i samråden inför det formella inrättandet av sådana organ, inte minst för att skapa kontaktvägar mellan lokal, regional och nationell nivå.

22. För att undvika dubbelarbete vill Regionkommittén påminna om det arbete som drivs inom ramen för Ständiga kommittén för inre säkerhet (COSI). Människohandel är där en av åtta prioriteringar som ska bekämpas gemensamt av EU:s medlemsstater enligt en särskild metod med tydliga mål, konkret genomförande och krav på uppföljning (1). Detta arbete nämns kort i åtgärd C 1 men det framgår inte närmare hur kommissionens strategi förhåller sig till det arbete som sker i COSI.

d. Förbättra samordningen och samarbetet mellan viktiga aktörer liksom den politiska samstämmigheten

23. Regionkommittén vill betona att effektiviteten i det sektorsövergripande tillvägagångssätt som kommissionen planerar för genomförandet av strategin till stor del är beroende av att aktörerna på lokal och regional nivå deltar aktivt.

24. Regionkommittén skulle kunna bidra till insatserna för att integrera kampen mot människohandel i EU:s yttre verksamhet. Människohandel är en viktig fråga i samband med EU:s utvidgnings- och grannskapspolitik, och kommittén skulle därför kunna sträva efter att relaterade frågor ska behandlas i de gemensamma rådgivande kommittéerna och arbetsgrupperna med utvidgningsländerna respektive Arlem och Corleap.

25. Regionkommittén skulle också, som företrädare för de lokala och regionala myndigheterna, kunna delta i den plattform för det civila samhället och den plattform för den privata sektorn och arbetsgivare som föreslås i strategin.

e. Öka kunskapen om och effektivt bemöta nya problem som rör alla former av människohandel

26. Regionkommittén välkomnar förslaget att utveckla kunskapen om genusdimensionen i människohandel och i de utsatta grupperna. Sådana kunskaper skulle vara mycket användbara för lokala och regionala myndigheter och deras personal, som ofta står i första ledet när det gäller att hantera människohandel och dess offer.

27. Regionkommittén vill uppmana kommissionen att inte enbart fokusera på genusdimensionen i fråga om offren utan även beakta att det finns tydliga skillnader mellan könen på efterfrågesidan. Det är män som i huvudsak står för efterfrågan på sexuella tjänster, vilket är en avgörande drivkraft för personer som ägnar sig åt människohandel för sexuella ändamål. Denna ojämlikhet mellan könen bör uppmärksammas i arbetet med att utveckla kunskap om genusdimensionen i människohandel.

Bryssel den 31 januari 2013 Regionkommitténs ordförande Ramón Luis VALCÁRCEL SISO

(1) EU Policy Cycle Against Organized and Serious Crime (EUPS).