Yttrande av Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om Meddelande från kommissionen till Europaparlamentet, Europeiska rådet, rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén samt Regionkommittén. En modern budget för ett EU som skyddar, försvarar och sätter medborgarna i centrum – Flerårig budgetram 2021–2027

[COM(2018) 321 final]

Förslag till rådets förordning om den fleråriga budgetramen 2021–2027

[COM(2018) 322 final/2 – 2018/0166 (APP)]

Förslag till rådets beslut om systemet för Europeiska unionens egna medel

[COM(2018) 325 final – 2018/0135 (CNS)]

Förslag till rådets förordning om metoder och förfaranden för tillhandahållande av egna medel baserade på en gemensam konsoliderad bolagsskattebas, Europeiska unionens system för handel med utsläppsrätter och plastförpackningsavfall som inte materialutnyttjas, och om åtgärder för att möta likviditetsbehov

[COM(2018) 326 final – 2018/0131 (NLE)]

Förslag till rådets förordning om genomförandebestämmelser till systemet för Europeiska unionens egna medel

[COM(2018) 327 final – 2018/0132 (APP)]

och Förslag till rådets förordning om ändring av förordning (EEG, Euratom) nr 1553/89 om den slutliga enhetliga ordningen för uppbörd av egna medel som härrör från mervärdeskatt

[COM(2018) 328 final – 2018/0133 (NLE)]

(2018/C 440/18)

Föredragande: Javier DOZ ORRIT

Remiss Europeiska kommissionen, 18.6.2018 Europeiska unionens råd, 25.7.2018 och 5.9.2018 Rättslig grund Artikel 304 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt Ansvarig facksektion Ekonomiska och monetära unionen, ekonomisk och social sammanhållning Antagande av facksektionen 7.9.2018 Antagande vid plenarsessionen 19.9.2018 Plenarsession nr 537 Resultat av omröstningen (för/emot/nedlagda röster) 140/3/7

1. Slutsatser och rekommendationer

1.1 EESK erkänner det stora europeiska mervärdet hos de program som kommissionens förslag till flerårig budgetram 2021–2027 koncentrerar de främsta utgiftsökningarna på. Kommittén ifrågasätter dock det faktum att ökningarna sker på bekostnad av kraftiga nedskärningar i sammanhållningspolitiken (-10 %) och den gemensamma jordbrukspolitiken (-15 %) i ett försök att minska EU-budgeten, som sjunker från 1,16 % av bruttonationalinkomsten (BNI) i EU-27 i de nuvarande budgetarna till bara 1,11 % i den fleråriga budgetramen för perioden efter 2020.

1.2 EU står inför stora utmaningar, bl.a. att övervinna de negativa sociala och politiska följderna av krisen, och de externa risker som följer av den geopolitiska instabiliteten och ekonomiska nationalismen. Unionen bör sträva efter att använda sin avsevärda ekonomiska och politiska potential för att främja en avancerad och tillväxtinriktad ekonomisk politik, sysselsättningspolitik och socialpolitik som säkerställer en rättvis fördelning av tillväxtökningen, för det brådskande behovet att bekämpa klimatförändringarna och för att finansiera en övergång till ett hållbart EU (mot bakgrund av artikel 3 i EU-fördraget), och för att tillvarata de möjligheter som uppstår till följd av framväxten av artificiell intelligens, digitalisering och Industri 4.0. Allt detta kräver en större budgetsatsning. EESK föreslår, i enlighet med Europaparlamentets ståndpunkt ( 1 ) , att utgifterna och intäkterna ska uppgå till 1,3 % av BNI. Den föreslagna nivån för åtaganden på 1,11 % av EU:s BNI är alltför blygsam för att man på ett trovärdigt sätt ska kunna leva upp till EU:s politiska dagordning.

1.3 I linje med EESK:s yttrande om diskussionsunderlaget om framtiden för EU:s finanser ( 2 ) upprepar EESK att EU-medborgarna behöver mer (och ett bättre) Europa för att den politiska krisen i EU ska kunna övervinnas. De befogenheter och finansiella medel som EU i nuläget förfogar över har i allt mindre utsträckning motsvarat européernas farhågor och förväntningar.

1.4 EESK erkänner de förbättringar som kommissionens förslag inför i fråga om strukturen, flexibiliteten och kapaciteten att främja synergier, liksom ökningen av procentandelen intäkter från EU:s egna medel. Den sistnämnda är dock otillräcklig. I kommissionens förslag till flerårig budgetram för perioden efter 2020 inbegriper intäkterna endast en del av förslagen från högnivågruppen för egna medel och Europaparlamentet, som förespråkar ett större utbud av ytterligare källor till egna medel.

1.5 EESK förstår skälen till kommissionens förslag men motsätter sig ändå sänkningen, i fasta priser, på 12 % av beloppet till Europeiska regionala utvecklingsfonden (Eruf) och på 46 % till Sammanhållningsfonden i förslaget till flerårig budgetram 2021–2027 jämfört med de nuvarande budgetarna.

1.6 EESK motsätter sig sänkningen i reala termer på 6 % i det föreslagna åtagandet till Europeiska socialfonden (ESF+), i synnerhet med tanke på den nyliga interinstitutionella proklamationen av den europeiska pelaren för sociala rättigheter och målet om att skapa högkvalitativa arbetstillfällen i november 2017. I linje med sitt yttrande nyligen om finansieringen av den europeiska pelaren för sociala rättigheter ( 3 ) skulle EESK ha förväntat sig att principerna i pelaren och behovet att genomföra den, särskilt beträffande sysselsättning, skulle utgöra en av riktlinjerna i den föreslagna fördelningen av planerade åtaganden i nästa fleråriga budgetram. Ett särskilt program borde inrättas för att bistå medlemsstaterna i genomförandet av förklaringen från Göteborg om den europeiska pelaren för sociala rättigheter för att stödja dem i deras ansträngningar för att genomföra reformer i syfte att stimulera skapandet av högkvalitativa arbetstillfällen inom ramen för hållbar utveckling.

1.7 EESK anser att finansieringen av sammanhållningspolitiken (Eruf, Sammanhållningsfonden och ESF sammantagna) bör bibehållas i den fleråriga budgetramen 2021–2027, åtminstone med samma medel, i fasta priser, som i den nuvarande budgetramen.

1.8 EESK välkomnar att kommissionen nämner strategiska nyckelinvesteringar som lägger grunden för EU:s framtida välstånd och dess ledarskap inom de globala målen för hållbar utveckling. Icke desto mindre är det EESK:s fasta övertygelse att målen för hållbar utveckling och närmare bestämt Agenda 2030 borde ha nämnts på ett mer framträdande sätt, eftersom Agenda 2030 utan tvivel är en övergripande strategi för EU för de kommande åren.

1.9 Kommittén erkänner de påtagliga ökningarna av åtagandena för miljö och klimatåtgärder (+ 46 %). Kommittén, som har ställt sig bakom FN:s program för hållbar utveckling fram till 2030 och stöder EU:s mål att bidra till övergången till en koldioxidsnål ekonomi fram till 2050, konstaterar dock också avsaknaden av ambitioner i den andel av budgeten som anslagits för övergången till hållbar utveckling och mot klimatförändringarna.

1.10 EESK anser att även om inrättandet av en investeringsstabiliseringsmekanism för medlemmar i euroområdet som drabbats av landsspecifika chocker inom EU:s budget är ett steg i rätt riktning är de planerade åtagandena i fråga om både lånegarantier och bidrag till räntebetalningar för ovannämnda lån alldeles för låga för att göra skillnad under en kris. Detta unika och begränsade program i den möjliga budgeten för euroområdet ingår inte i någon reformstrategi för EMU som nämns i den fleråriga budgetramen för perioden efter 2020.

1.11 EESK ifrågasätter de föreslagna nedskärningarna (-15 % i reala termer när man jämför EU-27 inklusive EUF mellan 2014–2020 och 2021–2027) i de planerade åtagandena för den gemensamma jordbrukspolitiken. Dessa nedskärningar kommer att göra det omöjligt att genomföra en modell för hållbar landsbygdsutveckling, som är ett övergripande mål med den nya reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken, och andra mål i kommissionen nya meddelande om framtiden för livsmedel och jordbruk.

1.12 EESK berömmer kommissionen för dess förslag om en korg av nya egna medel. Kommittén anser dock även att de nuvarande förslagen inte lär resultera i tillräckligt höga, självständiga, transparenta och rättvisa egna medel. EESK ställer sig emellertid bakom ett skyndsamt genomförande av en sammanhängande reform av systemet för att öka andelen intäkter från egna medel och säkerställa att metoderna för att uppbära intäkter kompletterar och stärker EU:s politiska mål. Denna reform bör bygga på rekommendationerna från högnivågruppen för egna medel och Europaparlamentet. Kommittén vill uppmärksamma de europeiska institutionerna på komplexiteten i att göra alla dessa egna medel operativa under perioden 2021–2027.

1.13 EESK välkomnar den föreslagna strykningen av rabatter (eller checkar) till de länder som behövt ge stora bidrag till finansieringen av EU:s budget.

1.14 EESK stöder förslaget om att medlemsstaternas mottagande av EU-medel ska villkoras av att de respekterar rättsstatsprincipen, som är ett av unionens grundläggande värden enligt artikel 2 i fördraget, och anser att denna villkorlighet skulle kunna utvidgas till de övriga principer som hänger samman med rättsstaten och ingår i EU-fördragen. Kommittén ber därför kommissionen och Europaparlamentet att undersöka denna möjlighet.

1.15 Kommittén välkomnar det investeringsstöd som erbjuds genom InvestEU-garantin och det planerade deltagandet av andra partner, såsom nationella utvecklingsbanker och utvecklingsinstitutioner eller internationella finansinstitut (t.ex. Europeiska banken för återuppbyggnad och utveckling (EBRD)), men beklagar att medlen bara räcker för att säkerställa att EIB:s ( 4 ) tidigare utlåningsnivåer kan upprätthållas och att det stora investeringsunderskottet i EU inte beaktas. Kommittén efterlyser också förändringar i förvaltningen av InvestEU för att se till att förhållandevis mer medel riktas till de länder som har lägst inkomst. EU:s program bör ha främjande av konvergens, snarare än divergens, som ett tydligt mål.

1.16 Kommittén oroas över att en stelbent tolkning av stabilitets- och tillväxtpaktens villkor och andra makroekonomiska villkor, liksom av medfinansieringskraven för de sammanhållningspolitiska medlen, gör det svårt för de EU-medlemsstater som behöver det mest att få tillgång till denna finansiering i enlighet med behoven.

1.17 Kommittén välkomnar de föreslagna stora ökningarna inom programmen för forskning och utveckling av den digitala ekonomin och det digitala samhället och betonar behovet av en väldefinierad strategi för att koppla innovation till en europeisk hållbar industripolitik som bygger på högkvalitativa arbetstillfällen genom att bland annat underlätta samarbetet mellan akademisk forskning, industrisektorn, arbetsmarknadens parter och det civila samhällets organisationer.

1.18 EESK välkomnar de föreslagna ändringar som rör de betydande ökningarna i reala termer för program inom instrumenten ”migration och gränsförvaltning” samt ”grannskapet och omvärlden”. Det är absolut nödvändigt att anta en gemensam asylpolitik som bygger på iakttagande av folkrätten och solidaritet med flyktingarna och mellan stater, och det är också angeläget att fastställa en EU-migrationspolitik. EESK framhåller att dessa frågor bör ägnas prioriterad uppmärksamhet när den fleråriga budgetramen genomförs.

1.19 Kommittén upprepar att den europeiska planeringsterminen bör stå i centrum för genomförandet av EU-budgetarna, med största möjliga utnyttjande av flexibiliteten i den nya fleråriga budgetramen. Ett ökat deltagande av arbetsmarknadens parter och det civila samhället i den europeiska planeringsterminen kommer att krävas för ett mer effektivt och demokratiskt genomförande av planeringsterminens riktlinjer och för att koppla samman de nationella och europeiska nivåerna.

1.20 Kommittén uppmanar EU-institutionerna och medlemsstaternas regeringar att intensifiera arbetet med den fleråriga budgetramen för perioden efter 2020, så att den i enlighet med den planerade tidsplanen kan godkännas före nästa val till Europaparlamentet.

2. Kommissionens förslag till flerårig budgetram 2021–2027

2.2 Det föreslagna taket för åtagandebemyndiganden har fastställts till 1 135 miljarder euro för 2021–2027 (i 2018 års priser och inklusive Europeiska utvecklingsfonden (EUF)) eller 1,11 % av BNI, upp från 1 082 miljarder euro (exklusive Förenade kungarikets bidrag) eller 1,16 % av BNI (exklusive Förenade kungariket) för perioden 2014–2020. Det föreslagna taket för betalningsbemyndiganden för samma period har fastställts till 1 105 miljarder euro (i 2018 års priser och inklusive EUF) eller 1,08 % av BNI, upp från 1 045 miljarder euro eller 0,98 % av BNI.

2.3 Bland de föreslagna ändringarna ska betydande ökningar göras i reala termer jämfört med den fleråriga budgetramen 2014–2020 (EU-27 plus EUF) för program under rubrikerna inre marknaden, innovation och den digitala ekonomin (+ 43 % till 166,3 miljarder euro och 14,7 % av den sammanlagda budgeten, varav 13,1 miljarder euro har avsatts för InvestEU-programmet), migration och gränsförvaltning (+ 210 % till 30,8 miljarder euro och 2,72 % av den sammanlagda budgeten) och grannskapet och omvärlden (+ 14 % till 108,9 miljarder euro och 9,6 % av den sammanlagda budgeten). De reala nedskärningarna kommer dock att bli betydande för sammanhållning och värderingar (-12 % till 242,2 miljarder euro för politikområdet regional utveckling och sammanhållning, och - 10 % till 330,6 miljarder euro för sammanhållningspolitiken) och naturresurser och miljö (-16 % till 336,6 miljarder euro och 29,7 % av den sammanlagda budgeten), framför allt för sammanhållningspolitiken (-10 %) och den gemensamma jordbrukspolitiken (-15 %).

2.4 På intäktssidan inkluderar paketet förslag till ytterligare inslag som ska beaktas i unionens system för egna medel, medan förslaget till rådsbeslut tyder på att taket kommer att höjas för årliga begäranden om egna medel för betalningar till 1,29 % av BNI och 1,35 % av BNI i åtaganden, för att möta de större finansieringsbehov som följer av integrationen av Europeiska utvecklingsfonden och finansieringen av nya prioriteringar, samtidigt som man säkerställer en tillräcklig säkerhetsmarginal för att fullgöra de finansiella skyldigheterna.

2.5 Utöver den föreslagna ökningen har kommissionen förespråkat ändringar i EU-finansieringens struktur. Andelen traditionella egna medel ska minska något från 15,8 % till 15 % och de nationella bidragen från 83 % till 72 %, tack vare en planerad minskning av de BNI-baserade bidragen från 71 % till 58 %. En reform i upptaget av momsbaserade egna medel ska leda till en ökning av deras andel från 11,9 % till 14 %. Nya egna medel ska införas, bland annat bidrag från utsläppshandelssystemet och från den föreslagna nya gemensamma konsoliderade bolagsskattebasen – när den väl har fasats in – samt ett nationellt bidrag som är kopplat till icke-materialutnyttjat plastförpackningsavfall. Dessa nya medel skulle kunna bidra med 12 % av den sammanlagda EU-budgeten.

2.6 Kommissionen föreslår att medlemsstaterna, för att erhålla medel från sammanhållningspolitiken, måste uppfylla vissa makroekonomiska villkor, utföra strukturreformer och uppfylla kraven i stabilitets- och tillväxtpakten. Att ha uppfyllt de sistnämnda under de föregående åren är ett villkor för att erhålla stöd från den nya investeringsstabiliseringsfunktionen. För att mildra de betydande nedskärningar som förespråkas i medlen för sammanhållningspolitiken och den gemensamma jordbrukspolitiken föreslår kommissionen vidare att man ska öka medlemsstaternas medfinansieringsandel för projekt.

2.7 Förslaget till förordning om skydd av budgeten vid omfattande brister när det gäller rättsstatens principer syftar till att införa sanktioner mot åtgärder i en medlemsstat som påverkar eller hotar att påverka principerna om sund ekonomisk förvaltning eller skyddet av unionens finansiella intressen, i synnerhet sådana som följer av attacker mot rättsväsendets oberoende. Sanktionerna kan leda till minskning och tillfälligt inställande av EU:s betalningar och finansiella åtaganden för den berörda medlemsstaten. Sanktionerna kommer att antas på förslag från kommissionen, som rådet kan avslå med kvalificerad majoritet.

3. Allmänna kommentarer

Politisk bakgrund och allmänna mål

3.1 Med tanke på de interna och externa utmaningar och risker som EU kommer att behöva möta under det kommande årtiondet behöver EU en klar politisk strategi och en stark budget. I linje med sitt tidigare yttrande om diskussionsunderlaget om framtiden för EU:s finanser ( 8 ) och Europaparlamentets resolution ( 9 ) föreslår EESK därför att åtagandena för 2021–2027 ska uppgå till 1,3 % av BNI.

3.1.1 Den finansiella och ekonomiska krisen och hur den har hanterats av Europas beslutsfattare har lämnat avtryck i många EU-länder i form av förlorad konkurrenskraft, ekonomisk avmattning, fattigdom, klyftor, försämrad social sammanhållning samt skillnader mellan länder.

3.1.2 Medborgarnas misstro gentemot de nationella och europeiska demokratiska institutionerna leder till att politiska rörelser som ifrågasätter demokratiska värderingar och principer samt EU självt växer. Vissa av dessa politiska rörelser ingår nu i några EU-medlemsstaters regeringar (eller kommer sannolikt att göra det inom en nära framtid) och låg bakom resultatet av folkomröstningen om brexit.

3.1.3 EU:s grannskap påverkas kraftigt av bland annat en växande förekomst av odemokratiska och/eller auktoritära regeringar, kriget i Syrien och dess regionala och globala följder, den allvarliga politiska instabiliteten och de väpnade konflikterna i Mellanöstern och Nordafrika och Sahel samt det demografiska trycket i Afrika och de migrationsströmmar mot Europa som det genererar.

3.1.4 En av följderna av dessa faktorer är strömmarna av flyktingar och migranter till Europa via Medelhavet. Det är absolut nödvändigt att anta en gemensam asylpolitik som bygger på iakttagande av folkrätten och solidaritet med flyktingarna och mellan stater. Det är också angeläget att fastställa en EU-migrationspolitik. Dessa frågor och ett förstärkt utvecklingssamarbete, särskilt med länderna i Afrika, kommer att kräva prioriterad uppmärksamhet i den fleråriga budgetramen 2021–2027. Detta avspeglas till stor del i kommissionens förslag, dock med en övervikt för säkerhetsrelaterade aspekter.

3.1.5 Förenta staterna:s nuvarande regerings beslut och ensidiga upphävande av mycket viktiga internationella avtal bidrar till global geopolitisk instabilitet och står i konflikt med många EU-politikområden, bl.a. handelspolitiken, miljöpolitiken och kampen mot klimatförändringarna, grannskapspolitiken och främjandet av fred och förbud mot kärnvapen, multilateralism i yttre förbindelser och stöd för FN-systemet.

3.1.6 Europa måste ta itu med dessa risker genom att på bästa sätt utnyttja sina färdigheter och utveckla sin potential inom områden som forskning, innovation och teknisk utveckling, humankapital, företagens och ekonomins konkurrenskraft samt exportkapacitet. Europa bör också, inom EU och gentemot omvärlden, maximera och konkretisera sina demokratiska värderingar och fulla respekt för rättsstatsprincipen, de värderingar som kännetecknar rättvisa, jämlika och solidaritetsbaserade samhällen, och försvaret av fred och multilateralism i internationella förbindelser. Även för allt detta krävs starka EU-budgetar.

3.1.7 Kommissionen och Europaparlamentet har lagt fram förslag till reform av EU och EMU som, i större eller mindre utsträckning, främjar ökad integration. Det är osäkert vart denna process kommer att leda. Den inre marknaden har fortfarande inte fullbordats och detta, tillsammans med en inbromsning på innovationsområdet och ett växande kompetensglapp, äventyrar den europeiska konkurrenskraften. I Göteborg godkände Europeiska rådet en förklaring om den europeiska pelaren för sociala rättigheter. För att uppnå alla dessa mål kommer det att krävas ett betydande ekonomiskt åtagande från EU och dess medlemsstater, och politiska åtaganden i fråga om effektiva och ändamålsenliga investeringar av tillgängliga medel. Ett gott resultat är beroende av att arbetsmarknadens parter och det civila samhället aktivt deltar i beslutsfattandet.

3.1.8 De främsta ekonomiska riskerna för EU:s framtid är investeringsunderskottet och att hamna efter världsledande länder när det gäller innovationer och lanseringen av dessa på marknaden. Investeringskvoten i förhållande till BNP är mycket lägre än före krisen.

3.1.9 De främsta målen för att uppnå en europeisk modell för hållbar utveckling bör vara att främja investeringar för att skapa hållbara, högkvalitativa arbetstillfällen, förbättra produktiviteten och modernisera ekonomin och företagen, främja industrin och innovationer samt konvergens bland medlemsstaterna; hantera gröna och digitala omvandlingar; utveckla den sociala pelaren, stärka den sociala sammanhållningen och utrota fattigdomen; uppnå målen och fullgöra åtagandena i Parisavtalet och FN:s mål för hållbar utveckling. För detta krävs en stark budget för 2021–2027 med skräddarsydda program som bidrar så mycket som möjligt till det europeiska mervärdet.

3.1.10 Mot bakgrund av dessa och andra aspekter anser EESK att EU behöver ambitiösa budgetar som fungerar som politiska instrument för att utveckla en tydlig strategi för att stärka unionen, med mer integration, mer demokrati, starkare stöd till arbetsmarknadens parter och det civila samhällets organisationer såväl inom som utanför EU, mer stöd till företagen när det gäller att ta itu med miljömässiga och digitala utmaningar, en starkare social dimension och mer stöd till livet på landsbygden. Enbart på detta sätt kan EU tygla och övervinna de interna centrifugalkrafterna och hantera de externa geopolitiska riskerna.

Utgiftssidan i den nya fleråriga budgetramen

3.2 Kommissionens förslag förefaller dock överdrivet inriktat på att upprätthålla status quo, och är ett uttryck för obalansen mellan karaktären och omfattningen hos de nya utmaningar som EU står inför, och dess ambitioner, och de tillgängliga resurserna för att uppnå dem.

3.3 Enligt artikel 3 i fördraget om Europeiska unionen (EU-fördraget) ska EU främja hållbar tillväxt, med respekt för miljön. Klimatkrisen har nu fått högsta prioritet, även för EESK, och är en global ram för åtgärder, inte bara för offentliga myndigheter utan även för ekonomiska aktörer, arbetstagare och medborgare. Detta göra att en bred ekonomisk, social och miljömässig omställning måste organiseras och framför allt finansieras ( 10 )

3.4 EESK välkomnar ändringarna i budgetens struktur, med en omorganisation av rubriker och konsolidering av program, och de förbättrade flexibilitetsmekanismerna, som kommer att möjliggöra en smidigare flerårig budgetram samtidigt som den stabilitet som den erbjuder bevaras.

3.5 EESK förstår skälen till kommissionens förslag men motsätter sig ändå sänkningen, i fasta priser, på 12 % av beloppet till Europeiska regionala utvecklingsfonden (Eruf) och på 46 % till Sammanhållningsfonden i förslaget till flerårig budgetram 2021–2027 jämfört med de nuvarande budgetarna.

3.5.1 Det finns bevis som tyder på att krisen har lett till en förnyad skillnad i inkomst per capita, i synnerhet mellan norr och söder ( 11 ) . Trots att den andel av befolkningen i EU-27 som lever i ”mindre utvecklade” regioner (med en BNP per capita som understiger 75 % av EU-snittet) har sjunkit sedan 2010 har den andel av befolkningen i EU-27 som lever i ”övergångsregioner” (med en BNP per capita på mellan 75 % och 90 % av EU-snittet) ökat. Detta beror dock delvis på att den andel av befolkningen i EU-27 som lever i ”utvecklade” regioner har minskat på grund av krisens effekter ( 12 ) . Den konvergens som har skett är alltså inte alltid uppåtgående inkomstkonvergens. Det krävs ytterligare offentliga investeringar i hälso- och sjukvård, utbildning och social delaktighet, särskilt på lokal och regional nivå, vilket bör tillgodoses genom att man tillämpar den gyllene regel som kommittén har rekommenderat i flera av sina senaste yttranden: nämligen att investeringsutgifter, särskilt de som främjar långsiktig hållbar tillväxt, inte räknas med i fullgörandet av underskottsmålen i stabilitets- och tillväxtpakten, som på detta sätt även fortsättningsvis kommer att trygga de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet.

3.5.2 I detta sammanhang noterar EESK att de ekonomiska och sociala villkoren varierar påtagligt mellan regionerna, varav vissa utvecklats åt olika håll på senare år, även i jämförelsevis rikare länder. Sammanhållningspolitiken bör avspegla detta genom att man inför nya alternativa sociala indikatorer, såsom sysselsättning och målgruppers arbetskraftsdeltagande, liksom mått på fattigdom och social delaktighet, utöver relativ BNP per capita.

3.6 EESK ställer sig inte bakom de föreslagna reala nedskärningarna i åtagandena för ESF+ (-6 % i reala termer för perioden 2021–2027 jämfört med 2014–2020). Den verkliga nedskärningen kommer att vara större eftersom ungdomsgarantin kommer att inkluderas i ESF+. Denna fond bör förbli åtminstone stabil i reala termer gentemot värdena för 2020 eftersom den tillhandahåller de centrala finansiella medel med vilka EU kan stödja genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter, som är avgörande för att stärka EU:s sociala dimension och främja uppåtgående konvergens i sociala standarder. Miniminivån för nationell medfinansiering bör inte höjas, eftersom det skulle hindra vissa medlemsstater från att investera i vissa regioner, vilket skulle göra att möjligheterna till europeiskt mervärde går förlorade. Genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter kan också främja ökad motståndskraft bland medlemsstaterna i euroområdet och följaktligen EMU:s funktionssätt. Gemensamma åtgärder som vidtas av arbetsmarknadens parter på europeisk, nationell och regional nivå är ett oumbärligt verktyg för detta ändamål. EESK beklagar därför att dessa, till skillnad från under den nuvarande programplaneringsperioden, inte uttryckligen nämns i förslaget till förordning och uppmanar kommissionen att återinrätta bestämmelsen.

3.7 EESK anser att finansieringen av sammanhållningspolitiken (Eruf, Sammanhållningsfonden och ESF sammantagna) bör bibehållas i den fleråriga budgetramen 2021–2027, åtminstone med samma medel, i fasta priser, som i den nuvarande budgetramen.

3.8 I linje med sitt yttrande om framtiden för livsmedel och jordbruk ( 13 ) anser kommittén att det är nödvändigt att utföra en ny reform av den gemensamma jordbrukspolitiken där man upprätthåller dess två pelare, men styr om dem genom att i mycket högre utsträckning rikta direktstöd till jordbrukare och djuruppfödare, små och medelstora företag och familjejordbruk. Medlen för landsbygdsutveckling bör användas för att främja en hållbar modell som tar hänsyn till åtagandena i Parisavtalet och FN:s mål för hållbar utveckling. Finansieringen av social infrastruktur i landsbygdsområden genom Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling har varit en mycket viktig del av EU:s aktiva politik mot avfolkning av landsbygden och har varit till nytta för landsbygdens invånare, såväl jordbrukare som små företag och samhällen. De omfattande nedskärningar i den gemensamma jordbrukspolitiken som kommissionen föreslår (-15 %) gör det svårt att fortsätta i denna riktning eller uppnå målen i kommissionens meddelande om framtiden för livsmedel och jordbruk.

3.9 EESK välkomnar förslaget om att skapa en stabiliseringsmekanism för euroområdet inom EU:s budget. Syftet med denna mekanism kommer att vara att skydda investeringsutgifter i medlemsstaterna i euroområdet vid landsspecifika chocker som belastar deras offentliga budgetar. Detta är en nödvändig reform för att göra EMU mer motståndskraftigt och undvika att skapa en divergerande dynamik mellan medlemsstaterna.

3.9.1 Kommittén anser emellertid att denna mekanism i dess föreslagna utformning inte kommer att erbjuda tillräcklig stabilisering i händelse av en kris. Den skulle bara möjliggöra begränsade back-to-back-lån till de drabbade medlemsstaterna. Beloppet på 30 miljarder euro räcker inte för lån till fler än ett land samtidigt ( 14 ) . På samma sätt skulle subventioneringen av räntebetalningarna med upp till 600 miljoner euro per år för dessa låga lån erbjuda en försumbar undsättning för medlemsstaterna och således en otillräcklig stabilisering i euroområdet. En större marginal inom ramen för betalningsåtagandena, vilket skulle kräva ett högre tak för bidragen, skulle vara ett första steg mot en kraftfullare stabiliseringskapacitet.

3.9.2 EESK oroas över att kommissionens förslag till nästa fleråriga budgetram inte innehåller bestämmelser om reformen av EMU och dess styrning samt budgetkonsekvenserna av detta, i synnerhet med avseende på inrättandet av Europeiska valutafonden, eller tjänster eller förmåner som når medborgarna, såsom arbetslöshetsförsäkring, som kompletterar medlemsstaternas, i kristider.

3.10 InvestEU-fonden bygger på den tidigare Europeiska fonden för strategiska investeringar (Efsi), med samma årliga bidrag och samma uppskattningar av dess effekter på de totala investeringarna. Investeringarna inom de fyra politikområdena (hållbar infrastruktur; forskning, innovation och digitalisering; små och medelstora företag; sociala investeringar och kompetens) går alla i rätt riktning. EESK välkomnar särskilt det fjärde, eftersom det kan underlätta finansieringen av projekt inom avgörande områden såsom kompetens, utbildning, sociala bostäder, social innovation samt integration av migranter, flyktingar och utsatta personer. Detta åtagande om att garantera krediter från EIB, och eventuellt andra offentliga banker, bör välkomnas, men det kommer bara att räcka för att göra det möjligt att upprätthålla de tidigare kreditnivåerna, medan vissa medlemsstater med relativt låg inkomst per capita kanske fortfarande inte gynnas. Det kommer att krävas större ansträngningar för att få bukt med EU:s investeringsgap.

3.11 Sammanhållningspolitikens främsta mål är att främja uppåtgående ekonomisk och social konvergens mellan medlemsstaterna. Att fastställa strikta villkor kan hindra tillgången till sammanhållningspolitiska medel för de medlemsstater och regioner som behöver dem mest, de med lägre inkomst eller högre skulder. Det som EESK påtalade i sitt yttrande om den fleråriga budgetramen 2014–2020 ( 15 ) gäller fortfarande: ”[…] EESK motsätter sig att man tillämpar makroekonomiska villkor för utbetalning av medel från sammanhållningspolitiken”. EESK förespråkar dock att sammanhållningspolitiken ska genomföras enligt de riktlinjer som inrättats inom den europeiska planeringsterminen, som föreskriver att arbetsmarknadens parter och det civila samhällets organisationer ska delta i högre utsträckning, både nationellt och på EU-nivå.

3.12 Medfinansieringskraven för Eruf, Sammanhållningsfonden och ESF förhindrade, när de tillämpades strikt, att de användes under den extrema åtstramningspolitiken i några av de länder som var i störst behov av finansiering, vilket främjade skillnader. I vissa länder fortsätter de än i dag att begränsa tillgången till dessa fonder, och kan komma att göra detta ännu mer i framtiden, om den fleråriga budgetramen för perioden efter 2020 ökar medlemsstaternas medfinansieringsandel. EESK vill att medfinansieringskriterierna ska bli mer flexibla, så att den ekonomiska och finansiella situationen i varje medlemsstat beaktas, samt att man också beaktar vad som anges ovan i detta kapitel om investeringsutgifter i förhållande till målen i stabilitets- och tillväxtpakten.

3.13 Med tanke på erfarenheterna av vissa av de strukturreformer som ålades eller främjades under perioden med extrema åtstramningar verkar det logiskt att vara misstänksam mot att tillgången till sammanhållningspolitiska medel görs avhängig av att ovannämnda reformer genomförs generellt. EESK motsätter sig inte reformer, men anser att det är mycket viktigt att specificera vad för slags reformer vi talar om. I flera yttranden, senast i det om den ekonomiska politiken i euroområdet 2018 ( 16 ) , försvarar EESK strukturreformer som förbättrar produktivitetstillväxten, anställningstryggheten och det sociala skyddet, och samtidigt främjar investeringar och stärker kollektivförhandlingarna, på grundval av arbetsmarknadsparternas autonomi, och den sociala dialogen.

3.14 Kommittén välkomnar förslagen till kraftiga ökningar inom programmen för forskning och innovation och utveckling av den digitala ekonomin och det digitala samhället, eftersom de kan ligga till grund för hållbara och stabila ökningar av produktiviteten, lönerna och levnadsstandarderna. Det är mycket viktigt att ha en väldefinierad strategi för att koppla samman innovation med en europeisk industripolitik, som alla medlemsstater kan dra nytta av, i synnerhet de med lägre utvecklingsnivåer. Arbetsmarknadsparternas och det civila samhällets deltagande är avgörande för att utforma och tillämpa en effektiv industripolitik som har gedigna kopplingar till innovationssystem. Dessutom kräver den aktuella situationen att man i hög grad fokuserar på forskning om samhällen, demokrati, kultur och social omvandling.

3.15 Det är också nödvändigt att framhålla ökningen på 92 % i finansieringen till Erasmus+ (till 26 368 miljoner euro för perioden 2021–2027), ett av de program som har bidragit mest till den europeiska identiteten.

3.16 EESK välkomnar de ökade medlen till internationellt samarbete och humanitärt bistånd, men oroas över att de yttre åtgärderna har omstrukturerats till säkerhet och migrationstryck – bort från en mer långsiktig, nedifrån-och-upp-riktad, behovsbaserad och landsstyrd strategi – och fastställandet av prioriteringar, vilket kan stänga ute de mest sårbara regionerna. EESK efterlyser ett åtagande om att stödja partnerländernas insatser för att genomföra sina egna planer för att uppnå målen för hållbar utveckling.

Finansiering och egna medel i den nya fleråriga budgetramen

3.17 Genom den nya fleråriga budgetramen föreslår kommissionen vissa ändringar av hur EU-budgeten finansieras, men dessa är blygsamma när de ställs mot förslagen från högnivågruppen för egna medel och från Europaparlamentet, liksom mot behovet av att finansiera de nödvändiga utgifterna. Det nya förslaget medför en gradvis övergång i riktning mot att bryta EU:s beroende av bidrag från medlemsstaterna och att mycket gradvis gå i riktning mot finansiellt oberoende. Därför föreslås ett litet antal nya intäktskällor.

3.18 Förslaget till flerårig budgetram är blygsamt och saknar ambitioner, när vad som krävs är en kraftfull insats som baseras på en samstämmig agenda. Detta bör utgå från högnivågruppens och Europaparlamentets förslag till ett brett utbud av ytterligare källor till egna medel och leda till ett påtagligt skifte mot att förlita sig på egna medel under den kommande fleråriga budgetramens löptid.

3.19 Kommittén upprepar vad den framförde i sitt yttrande om diskussionsunderlaget om framtiden för EU:s finanser ( 17 ) , där den instämde i analysen i slutrapporten ”Future financing of the EU” från högnivågruppen för egna medel ( 18 ) , med Mario Monti som ordförande. Det är särskilt viktigt att nya intäkter i den fleråriga budgetramen efter 2020 främst består av autonoma, transparenta och rättvisa egna medel. Dessa skulle gå direkt in i EU:s budget utan att gå via medlemsstaterna, men utan att öka skattebördan och ytterligare belasta de mest missgynnade medborgarna och de små och medelstora företagen.

3.20 17 skulle några av de nya resurser som föreslås i rapporten från högnivågruppen för egna medel ha ett europeiskt mervärde på intäktssidan, eftersom de tas ut på den nivå som är lämpligast både när det gäller att införa en transnationell skattebas och när det gäller att bekämpa de globala effekterna på miljön: en gemensam konsoliderad bolagsskattebas (CCCTB) Såsom anges i kommitténs yttrande om diskussionsunderlaget om framtiden för EU:s finanserskulle några av de nya resurser som föreslås i rapporten från högnivågruppen för egna medel ha ett europeiskt mervärde på intäktssidan, eftersom de tas ut på den nivå som är lämpligast både när det gäller att införa en transnationell skattebas och när det gäller att bekämpa de globala effekterna på miljön: en gemensam konsoliderad bolagsskattebas (CCCTB) ( 19 ) , särskilt för multinationella företag, samt beskattning av finansiella transaktioner, bränsle och koldioxidutsläpp.

3.21 Enligt vad som framhålls av högnivågruppen har bolagsskattebaserade egna medel den fördelen att de förbättrar den inre marknadens funktionssätt. Den gemensamma konsoliderade bolagsskattebasen förenklar och harmoniserar samtidigt reglerna i hela EU och begränsar utrymmet för skadlig skattekonkurrens.

3.22 Om den är riktigt utformad skulle en skatt på digitala tjänster kunna avspegla europeiskt mervärde, eftersom den plats som används för skatteändamål kan vara tämligen åtskild från den plats där transaktionerna sker, men detta är en tillfällig lösning.

3.23 Kommittén vill uppmärksamma de europeiska institutionerna på komplexiteten i att göra alla dessa egna medel operativa under perioden 2021–2027.

3.24 Bidrag som är kopplade till förbättrade miljöstandarder och kampen mot klimatförändringarna utlovar också europeiskt mervärde och har nära kopplingar till EU:s strategiska mål om en hållbar utvecklingsmodell. Dessutom kan bara gemensamma skatter på energi och miljöskador säkerställa rättvis konkurrens på den inre marknaden. I detta sammanhang föreslår kommissionen bidrag som är kopplade till icke-materialutnyttjat plastavfall och utsläppshandelssystemet. Man bör försöka hitta intäktskällor i avgifter för annan miljöförstöring som orsakar kostnader i fler än en medlemsstat, till exempel skatter på vägfordonsdrivmedel och flygbiljetter, enligt vad som föreslagits av Europaparlamentet och högnivågruppen för egna medel, samt införandet av en koldioxidskatt. Framsteg mot att besluta om och få till stånd sådana nya intäktskällor, helt i enlighet med EU:s bredare politiska agenda, bör göras snabbt.

3.25 Kommissionen föreslår också en förenkling av de nuvarande momsbaserade egna medlen, som i nuläget är komplexa, för att återspegla skillnaderna i ländernas olika momssatser. En förenkling som leder till en enda avgiftssats i alla medlemsstater skulle välkomnas. Det nuvarande förslaget innebär en liten höjning av intäkterna. Momsbidraget kommer dock i huvudsak att förbli likt det som är kopplat till BNI-nivåerna på så sätt att det speglar den allmänna ekonomiska verksamheten inom en medlemsstat snarare än specifika mål för EU:s politik.

3.26 Förenade kungarikets utträde ur EU skapar en möjlighet att gradvis helt avskaffa systemet med rabatter, som växte till att också sänka betalningarna från Förenade kungariket och vissa andra medlemsstater. Detta bör välkomnas, liksom återgången till att EU:s budget tar 90 % av tullintäkterna, i linje med de minskade kostnaderna för tulluppbörd i medlemsstaterna. Ett ytterligare litet bidrag skulle kunna komma från ECB:s vinster (seignorage). Emellertid förblir dessa nya former av egna medel totalt sett för små och osäkra för att rättfärdiga förhoppningarna om att de kommer att möjliggöra en betydande minskning av de BNI-kopplade bidragen.

4. Särskilda kommentarer

4.1 EESK stöder förslaget om att medlemsstaternas mottagande av EU-medel ska villkoras av att de respekterar rättsstatsprincipen, som är ett av unionens grundläggande värden enligt artikel 2 i fördraget, förutsatt att genomförandet av det inte missgynnar medborgare eller enskilda företag som för närvarande mottar EU-medel. Med tanke på att budgeten är det främsta instrumentet för att genomföra all unionspolitik anser kommittén att denna villkorlighet skulle kunna utvidgas till de övriga principer som hänger samman med rättsstaten och ingår i EU-fördragen, och ber kommissionen och Europaparlamentet att undersöka denna möjlighet.

4.2 Man bör dra maximal nytta av flexibiliteten för att främja kopplingarna mellan utgiftsprogrammen till ömsesidig fördel för såväl politik som medel, exempelvis den gemensamma jordbrukspolitiken och Horisont för teknisk modernisering av jordbruket i levande landsbygdsområden och hållbart jordbruk; forskning, utveckling och innovation, universitet, Erasmus+ och andra program för unga människor; investerings- och sammanhållningspolitik, Europeiska socialfonden och ett nytt utvecklingsprogram för den europeiska pelaren för sociala rättigheter, som EESK föreslår i detta yttrande, för att främja konvergens mellan medlemsstaterna osv. EESK beklagar därför förslaget om att ändra N+3-regeln till N+2 ( 20 ) och uppmanar kommissionen att tänka om.

4.3 De aktuella utvärderingarna av genomförandet av Junckerplanen (investeringsplanen för Europa) väcker tvivel om påståendena om att den lyckats höja investeringarna till de nivåer som inledningsvis förutspåddes, och än mindre till de nivåer som krävs för att påtagligt minska investeringsunderskottet jämfört med perioden före 2008. Flera av de medlemsstater som har lägst inkomst drar fortfarande inte tillräcklig nytta av planen. Det måste fastställas lämpliga mekanismer för att komma till rätta med denna trend, som ökar skillnaderna mellan medlemsstaterna. Möjligheten att kombinera finansiering från olika fonder, till exempel Sammanhållningsfonden och InvestEU, bör främjas.

4.4 Att förstärka den sociala sammanhållningen och återställa EU-medborgarnas förtroende går hand i hand. Utvecklingen av den europeiska pelaren för sociala rättigheter skulle kunna bidra till båda dessa ändamål, genom att bl.a. stödja och vägleda de medlemsstater som genomför reformer för att skapa hållbara, högkvalitativa arbetstillfällen med högt mervärde. EESK föreslår att man inrättar ett specifikt program för pelaren inom den fleråriga budgetramen 2021–2027 på grundval av åtaganden av de medlemsstater som utarbetade förklaringen från Göteborg. Europeiska socialfonden+ skulle bidra till att finansiera den, i enlighet med ett system med indikatorer som bl.a. skulle omfatta arbetslöshet och arbetskraftsdeltagande, skolgång och skolmisslyckande, BNP per capita, indikatorer för fattigdom och social delaktighet, både sådana av allmän karaktär, såsom regionala indikatorer, och sådana som avser vissa missgynnade sociala grupper.

4.5 Den europeiska planeringsterminen bör spela en ledande roll i genomförandet av EU-budgetarna, med största möjliga utnyttjande av flexibiliteten i den nya fleråriga budgetramen – till exempel för att säkerställa starka kopplingar mellan sammanhållningspolitiken och annan politik, bland annat innovation, investeringar och skapande av sysselsättning. Därför måste mekanismerna för arbetsmarknadsparternas och det civila samhällets deltagande i den europeiska planeringsterminen genomföras ordentligt så att de vet hur de ska koppla sin nationella nivå till den europeiska. Genom att stödja genomförandet av den europeiska planeringsterminen skulle kommissionen och rådet bli direkt involverade i nationella politiska frågor. Det måste säkerställas att varken sociala rättigheter, arbetstagarnas rättigheter eller konsumenternas rättigheter inskränks genom åtgärder som stöds av EU-medel.

4.6 Prioritet ska ges till de insatser som EU-institutionerna och de nationella regeringarna, med bistånd av det civila samhällets organisationer, måste göra för att den fleråriga budgetramen för perioden efter 2020 ska få mer medel och för att ombalansera prioriteringarna på det sätt som EESK föreslår i detta yttrande. EESK uppmanar dem att intensifiera sitt arbete så att den i enlighet med den planerade tidsplanen kan godkännas före nästa val till Europaparlamentet.

Bryssel den 19 september 2018. Luca JAHIER Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs ordförande

(1) Punkt 14 i Europaparlamentets resolution av den 14 mars 2018 om nästa fleråriga budgetram: förberedelse av parlamentets ståndpunkt om den fleråriga budgetramen efter 2020 – (2017/2052(INI)), medföredragande: Jan Olbrycht, Isabelle Thomas.

(2) EUT C 81, 2.3.2018, s. 131.

(3) EUT C 262, 25.7.2018, s. 1.

(4) Europeiska investeringsbanken.

(5) COM(2018) 321 final.

(6) COM(2018) 322 final/2, COM(2018) 326 final, COM(2018) 327 final, COM(2018) 328 final.

(7) COM(2018) 325 final.

(8) EUT C 81, 2.3.2018, s. 131.

(9) Punkt 14 i Europaparlamentets resolution av den 14 mars 2018 om nästa fleråriga budgetram: förberedelse av parlamentets ståndpunkt om den fleråriga budgetramen efter 2020 – (2017/2052(INI)), medföredragande: Jan Olbrycht, Isabelle Thomas.

(10) Se även EESK:s yttranden NAT/735 Europeiska klimatfinansieringspakten, föredragande: Rudy De Leeuw, och ECO/456 Handlingsplan för finansiering av hållbar tillväxt, föredragande: Carlos Trias Pintó. Ännu ej offentliggjorda.

(11) ETUI/EFS (2018), Benchmarking Working Europe, Bryssel: ETUI.

(12) Darvas, Z. och Moes, N. (2018), How large is the proposed decline in EU agricultural and cohesion spending? Blogginlägg på Bruegel, den 4 maj 2018.

(13) EUT C 283, 10.8.2018, s. 69.

(14) Se Claeys, G. (2018), New EMU stabilisation tool within the MFF will have minimal impact without deeper EU budget reform, bloggen Bruegel, den 9 maj 2018. Enligt denna analys utgjorde 30 miljarder euro omkring en tredjedel av det belopp som lånades ut till Irland under krisen.

(15) EUT C 229, 31.7.2012, s. 32.

(16) EUT C 197, 8.6.2018, s. 33.

(17) EUT C 81, 2.3.2018, s. 131.

(18) Future financing of the EU.Future financing of the EU. Final report and recommendations of the High Level Group on Own Resources Final report and recommendations of the High Level Group on Own Resources, december 2016.

(19) EESK uttryckte sig redan 2011 positivt om detta i yttrandet om en gemensam konsoliderad bolagsskattebas (EUT C 24, 28.1.2012, s. 63) och 2017 i yttrandet om en gemensam (konsoliderad) bolagsskattebas (EUT C 434, 15.12.2017, s. 58).

(20) En del av budgetåtagandet återtas automatiskt av kommissionen om det inte har använts eller om ingen betalningsansökan har mottagits vid utgången av det andra året efter året för budgetåtagandet (N+2). Källa: kommissionen.