SV Europeiska unionens officiella tidning C 161/28

Yttrande från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om ”Förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om inrättande av Europeiska tekniska institutet”

KOM(2006) 604 slutlig/2 – 2006/0197 (COD)

(2007/C 161/06)

Den 20 december 2006 beslutade rådet att i enlighet med artikel 157.3 i EG-fördraget rådfråga Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om ovannämda yttranda.

Kommittén har beslutat att ge facksektionen för inre marknaden, produktion och konsumtion i uppdrag att utarbeta ett yttrande i ärendet.

Med hänsyn till ärendets brådskande karaktär utsåg Europeiska ekonomiska och sociala kommittén vid sin 434:e plenarsession den 14 mars 2007 Antonello Pezzini till huvudföredragande och antog följande yttrande med 93 röster för, 2 röster emot och 1 nedlagd röst:

1. Slutsatser och rekommendationer

1.1 Topprestationer inom vetenskap och teknik och deras omsättning i ekonomisk konkurrenskraft är nödvändiga förutsättningar för att vi skall kunna trygga vår framtid, exempelvis i fråga om nanoteknik, informationssamhället, energi- och klimatfrågor, vad gäller att bevara och förbättra vår nuvarande position i världen och att utveckla den europeiska sociala modellen i stället för att äventyra den.

1.2 Kommittén har alltid välkomnat varje initiativ som syftar till att — stärka gemenskapens och medlemsstaternas innovationskapacitet, — främja ett integrerat förhållningssätt till kunskapstriangeln (1), — befästa kontakterna mellan den akademiska världen och näringslivet, — stödja alla insatser för att främja forskning och innovation, — utvidga det offentlig-privata partnerskapet inom FoTU, — öka de små och medelstora företagens tillgång till nya kunskaper.

1.3 EESK stöder med eftertryck och övertygelse tanken på att inrätta ett verktyg som det europeiska tekniska institutet (ETI) med syftet att bidra till utvecklingen av högkvalitativ utbildning, innovation och forskning genom att uppmuntra samarbete och integration mellan europeiska kompetenscentrum inom näringslivet, den akademiska världen och forskningsvärlden.

1.4 EESK betonar vikten av att förslaget om att inrätta ETI sker i enlighet med dess rättsliga grund, särskilt med syftet att ”påskynda industrins anpassning till strukturförändringar, främja en miljö som är gynnsam för initiativ och för utveckling av företag inom hela gemenskapen, särskilt i fråga om små och medelstora företag, främja ett bättre utnyttjande av de industriella möjligheter som skapas genom politiken inom sektorerna för innovation, forskning och teknisk utveckling (2).”

1.5 För att detta nya integrerade instrument för kunskap, forskning och innovation skall bli en framgång anser dock kommittén att det måste utmärka sig och skilja sig från andra redan befintliga integrerade gemenskapsinstrument, som t.ex. de europeiska teknikplattformarna, de gemensamma europeiska initiativen, de europeiska expertnätverken, de integrerade projekten och de avancerade europeiska programmen för masterstudier (3).

1.6 Kommittén är medveten om att det vore felaktigt att dra enkla paralleller mellan det framtida ETI och ett institut som MIT i USA, med tanke på att det sistnämnda aldrig har varit ett federalt spetsprojekt utan ett universitet av högsta kvalitet som styrs av MIT corporation som i sin tur backas upp av ett investmentbolag (Investment management company). Framgången med institutioner som MIT visar att spetskunskap är resultatet av en utvecklingsprocess som bygger på de rätta principerna och på tillräckligt stöd.

1.7 Kommittén anser emellertid att om det framtida ETI vill spela en framträdande roll och bli en aktör i världsklass, dvs. en referensmodell och en resultatinriktad europeisk kvalitetssymbol, måste det vara något mer än bara en samordnare av resurser.

1.8 Därför måste dess utformning och struktur helt och fullt överensstämma med målsättningen i fördraget, som ju är dess viktigaste rättsliga grund. Institutet måste också utveckla en kultur som är inriktad på vetenskap och teknik, som präglas av kompetens och spetskunskap och som lockar till sig de bästa studenterna och formar de bästa forskarna och ingenjörerna. Detta är en nödvändig förutsättning för att generera ny kunskap och fortlöpande innovation.

1.9 Enligt kommittén är det lika viktigt att inte nöja sig med att vara ”ett europeiskt flaggskepp för kunskap” med internationellt anseende (4). Alla berörda aktörer måste anstränga sig för att utveckla det varumärke i form av förstklassiga resultat som utmärker de olika kunskaps- och innovationsgrupperna och sträva efter att uppnå konkreta resultat som påverkar marknaden på följande sätt: — När det gäller överföring av kunskap och forskningsrön till en verklig marknadsinnovation. — Tack vare upprättandet av nya företag som ligger i täten vad gäller konkurrenskraft. — Genom att locka till sig och få fram experter av internationell rang. — Genom att verka för nya arbetstillfällen som är varaktiga och kvalificerade.

1.10 Institutet bör ha en struktur och organisation som — är inriktad på de europeiska företagen och den europeiska arbetsmarknaden och satsar stort på kunskapssamhället, — är i samklang med gemenskapsmodellens ekonomiska och sociala dimension, — har en starkt internationell inriktning för att kunna locka till sig forskare och företag från hela världen.

1.10.1 Modellen med ett gemensamt företag bör allvarligt övervägas.

1.11 Åtminstone inledningsvis kommer ETI:s framgång att vara starkt beroende av en omfattande finansiering från gemenskapen och medlemsstaterna, som dock inte får hämtas från andra antagna program för forskning och innovation.

1.11.1 Enligt kommittén kommer mekanismerna för främjande av patent och systemen för behandling av immateriella rättigheter å den ena sidan och förmågan att uppbringa privat finansiering å den andra sidan att få allt större betydelse i det framtida ETI. De privata finansieringsmedlen måste vara klart mer omfattande än gemenskapsmedlen för att resurser inte skall dras från andra program, framför allt programmen för forskning och innovation.

1.11.2 Vad gäller de finansiella resurserna anser kommittén att man måste tänka sig ett första anslag i form av gemenskapsmedel som skulle kunna hämtas från de extra resurser som härrör från utvärderingen efter halva tiden av sjunde ramprogrammet för FoTU, medan en betydande proportionell andel borde komma från medlemsstaterna. Man skall heller inte bortse från möjligheten att engagera EIB när det gäller innovationsnäten och universitetsforskningen.

1.12 Lika viktig är enligt EESK den kapacitet som institutet kommer att kunna utveckla inom marknaden för kunskap, innovation och forskning för att säkerställa en allt större interaktion mellan sig själv och sina underorgan, dvs. kunskaps- och innovationsgrupperna (KIG).

1.12.1 Detta kan också ske via stora offentliga evenemang som anordnas av ETI-systemet och som syftar till att marknadsföra en enhetlig kvalitetsmärkning i form av en nätverksstruktur som är decentraliserad vad gäller att locka till sig och fördela kunskap och innovation.

1.12.2 Innovation och framgång är resultatet av en känslig avvägning mellan målinriktade förfaranden och individuell frihet att utveckla nya idéer och koncept som skall testas vad gäller konkurrensmässighet. Förmågan att uppfylla standardiserade EU-kriterier för kvalitetssäkring måste utgöra grunden för initiativ inom områdena forskning, kunskap och innovation inom hela ETI-nätverket. Utan ett marknadsanpassat samspel mellan forskning, innovation och industrin kommer offentligt finansierad forskning endast att få en begränsad inverkan på ekonomin.

1.13 Urvalet av de företagsnätverk, forskningscentrum, laboratorier och universitet som hoppas bli kunskaps- och innovationsgrupper borde enligt EESK styras av principen nerifrån-och-upp och grundas på klara och tydliga kriterier, bland annat kvalitet och yrkesmässig framgång, kompetens och erfarenhet vad gäller tekniköverföring, särskilt till små och medelstora företag.

1.13.1 I varje fall bör kunskaps- och innovationsgruppernas nya status inte anses förvärvad på obestämd tid utan de skall regelbundet utvärderas med avseende på kvalitet och konkreta resultat. Det krävs dock rimlig tid för att bygga upp dem.

1.14 Kommittén anser också att ETI-systemet om möjligt bör satsa på att införliva utvalda kompetenscentrum som redan finns i EU i stället för att bli en byråkratisk överbyggnad som stöder befintliga spetsforskningsinstitutioner. Därför borde ETI främst fästa vikt vid den industriella och tvärvetenskapliga aspekten både inom sina egna stadgeenliga organ och i urvalsorganen.

1.14.1 Det borde därför inrättas ett investmentbolag för ETI (ETI investment management company) som skulle stå för ett mer innovativt grepp vad gäller de brister som ofta utmärker förhållandet mellan näringslivet, den akademiska världen och forskarna.

1.15 Slutligen krävs också ökad tydlighet när det gäller definitionen på och utfärdandet av utbildningsbevis från KIG:s eller ETI:s sida. De universitet och/eller tekniska högskolor i medlemsstaterna som har valts ut som partner inom de enskilda kunskaps- och innovationsgrupperna bör åtminstone under en tillräckligt lång inledningsperiod fortsätta att inneha rätten och ansvaret för att utfärda utbildningsbevis. När vissa minimivillkor har uppfyllts kan deras utbildningsbevis få ETI-märkning.

1.16 Kunskaps- och innovationsnätverkens utbildningsbevis bör få ETI-märkning på villkor att de studier och den forskning som bedrivs äger rum vid åtminstone tre olika institut i tre medlemsstater för att utbildningsbevisen skall få en tvärvetenskaplig europeisk dimension. Forskningen skall också visa sig ha en tillräckligt stor innovationspotential och slutligen ha godkänts av det centrala ETI.

1.17 Vad gäller ETI:s stadgar anser kommittén att den styrelse som kommissionen föreslår skall flankeras av en övervakningskommitté (5) bestående av företrädare för medlemsstaterna under ordförandeskap av en företrädare för kommissionen, ett verkställande utskott med två företrädare var från näringslivet, forskningscenter och universitet under ledning av styrelsens ordförande, en administrativ direktör och en rektor.

2. Inledning

2.1 I den rapport efter halva tiden som lades fram av Europeiska rådet våren 2005 ”Att arbeta tillsammans för tillväxt och sysselsättning: Nystart för Lissabonstrategin” (6) fastställdes några grundläggande principer för nylanseringen: målinriktade åtgärder, ett brett deltagande och stöd vad gäller målen och tydligt definierade ansvarsnivåer.

2.2 Förmedling av kunskaper genom högkvalitativa utbildningssystem fastställdes också som ett av inslagen i Lissabonstrategin. Det är särskilt viktigt att EU ser till att de europeiska universiteten kan tävla med de bästa universiteten i världen. Men för att nå dit måste man upprätta det europeiska området för högre utbildning, som gör det lättare att bygga upp och sprida kunskap i hela unionen.

2.3 För att bidra till detta mål förklarade kommissionen att man ämnade föreslå inrättandet av ett europeiskt tekniskt institut och att man ville verka för att de europeiska universiteten skulle kunna konkurrera internationellt eftersom ”de befintliga strategierna för finansiering, ledning och kvalitet … på många sätt visat sig otillräckliga för att möta utmaningen från den globaliserade marknaden för akademiker, studerande och kunskapen i sig själv”.

2.4 Kommittén har vid flera tillfällen haft möjlighet att uttala sig i denna fråga (7), och bland annat i det förberedande yttrandet ”Vägen till det europeiska kunskapsbaserade samhället – det organiserade civila samhällets bidrag till Lissabonstrategin” (8) betonat behovet av att skapa ett gemensamt europeiskt kunskapsområde baserat på ett intensifierat samarbete vad gäller politiken för lärande, innovation och forskning. I detta yttrande uppmanade EESK också företagen, finansinstitutionerna och de privata stiftelserna att ta sitt ansvar för att öka investeringarna i kunskapsekonomin genom att bland annat stödja offentlig-privata partnerskapsavtal på EU-nivå.

2.5 Massachusetts Institute of Technology i USA (MIT), som grundades i Boston 1861, har i dag ca 10 000 studenter och en lärarkår på ca 10 000 personer som är verksamma i ett system med en mängd discipliner av hög kvalitet som spänner över ämnesområden som ekonomi och juridik, arkitektur och ingenjörsvetenskap, förvaltningsteknik, matematik, fysik och biologi. MIT kostar över 1 miljard dollar om året, men på den s.k. Shanghai-listan över de bästa universiteten i världen (9) ligger det på 5:e plats.

2.6 Vad Europa beträffar skall de mål som fastställdes i Bolognaprocessen vara uppnådda år 2010, dvs. det initiativ som lanserades av Europeiska unionen 1999 för att harmonisera de olika europeiska systemen för högre utbildning med målet att skapa ett europeiskt område för högre undervisning och på det internationella planet marknadsföra det europeiska systemet för högre utbildning med följande mål: — Antagande av ett system med lättförståeliga och jämförbara utbildningsbevis. — Konvergens av utbildningssystemen som skall delas in i tre huvudcykler (grundexamen, magisterexamen och doktorsexamen). — Befästande av systemet för studiemeriter som bygger på ECTS (10) och som också kan förvärvas inom olika ämnesområden. — Främjande av mobilitet (för studenter, lärare, forskare samt teknisk och administrativ personal) samtidigt som hindren för en fullständig och fri rörlighet undanröjs. — Främjande av EU-samarbete kring kvalitetsbedömning. — Främjande av en omistlig europeisk dimension i den högre utbildningen, som skall avsätta sig i studieplaner, samarbete mellan olika universitet och högskolor, mobilitet, integrerade planer, yrkesutbildning och forskning.

2.7 Den 26 september 2006 antog Europaparlamentet en resolution om skapandet av en europeisk ram för kvalifikationer (11) som beaktar Bologna- och Köpenhamnsprocesserna från 2002 och bygger på främjande av ett närmare europeiskt samarbete i fråga om yrkesutbildning. Syftet var att uppnå ett antal konkreta resultat (12).

2.8 År 2005 offentliggjorde kommissionen den andra rapporten om de framsteg som uppnåtts med avseende på Lissabonmålen om utbildning och yrkesutbildning (13). I rapporten understryks bl.a. svårigheten att öka antalet studenter med akademisk examen i Europa, kravet på att uppdatera och integrera kunskaper, meriter och kvalifikationer under yrkeslivet med hjälp av avancerade system för livslångt lärande och slutligen kravet på ökade offentliga investeringar i högre utbildning och yrkesutbildning som skall kompletteras med privata investeringar samt behovet av att utbilda högt kvalificerade och meriterade lärare i den omfattning som krävs för att klara av generationsskiftet (ca 1 miljon personer under perioden 2005–2015).

2.9 OECD utförde 2006 en studie ur ett efterfrågeperspektiv (14) med titeln ”Programme for International Student Assessment (PISA)” (15) som ger en samlad bild av studenternas fallenhet och förmåga vad gäller att använda sig av de förvärvade kunskaperna.

2.10 Svagheterna i det europeiska universitetsutbildningssystemet tycks främst ha fyra orsaker (16): — En överdriven enhetlighet: Det saknas flexibilitet och mångfald för att tillfredsställa de nya kraven. — ”Självtillräcklighet”: Universiteten är alltför ofta instängda i sina ”elfenbenstorn” och har få kontakter med affärsvärlden och samhället. — Överreglering: I alltför många fall kan universiteten inte moderniseras på grund av stränga nationella bestämmelser. — Otillräcklig finansiering: Europa anslår mindre resurser till forskning och utbildning än sina direkta konkurrenter. För att överbrygga den klyftan borde EU lägga ut 150 miljarder euro årligen, dvs. mer än hela gemenskapsbudgeten (17).

2.11 Följande viktiga problem av allmän art skulle kunna lösas genom inrättandet av Europeiska institutet för teknik: — Låga investeringsnivåer till den högre utbildningen och till FoU. De koncentreras i otillräcklig grad till spjutspetscentrum som förmår möta den internationella konkurrensen. — Otillräckliga instrument och bristande omvandling av kunskaps- och FoU-resultat till konkurrenskraftig ekonomisk verksamhet och arbetstillfällen jämfört med EU:s större konkurrenter. — Föga innovativa styres- och organisationsmodeller vid de ofta inflexibla och överreglerade europeiska instituten för forskning och högre utbildning. — Frånvaron av ett integrerat förhållningssätt till triangeln ”utbildning/forskning/ innovation”. — Oförmåga att i tillräcklig utsträckning locka till sig och hålla kvar de bästa lärarna och studenterna.

2.12 I sitt betänkande om den årliga budgeten 2007 ställde sig Europaparlamentet positiv till tanken på att stärka kunskapstriangelns kapacitet (utbildning, forskning och innovation) och kopplingen mellan dess delar, men var samtidigt skeptisk till inrättandet av det nya europeiska tekniska institutet som, enligt parlamentet, ”kan underminera eller överlappa existerande strukturer och därför inte vara det mest effektiva sättet att använda medel i detta sammanhang” (18).

2.13 Vid Europeiska rådets möte den 15–16 juni 2006 bekräftades däremot att ”ett europeiskt tekniskt institut som samverkar med befintliga nationella institutioner kommer att vara ett viktigt steg mot att fylla den nuvarande luckan mellan högre utbildning, forskning och innovation, tillsammans med andra åtgärder som förstärker nätverk och synergi mellan forsknings- och innovationsgrupper på hög nivå i Europa” och kommissionen uppmanades att lägga fram ett formellt förslag om inrättandet. Som svar på denna uppmaning presenterade kommissionen i november 2006 det förslag som detta yttrande (19) bygger på och som följer på de två tidigare meddelandena om denna fråga (20).

2.13.1 Efter detta bekräftades vid Europeiska rådet i december 2006 denna positiva inställning.

3. Kommissionens förslag

3.1 Tanken bakom kommissionens förslag till förordning om inrättande av Europeiska tekniska institutet (ETI) är att det skall kunna bidra till att stärka industrins konkurrenskraft genom att öka medlemsstaternas och EU:s innovationsförmåga. Förslagets mål är följande: — Att stärka medlemsstaternas konkurrensbas genom att partnerorganisationerna deltar i integrerad innovation, forskning och utbildning av internationell standard. — Att stimulera innovation genom att främja ämnesövergripande och tvärvetenskaplig strategisk forskning och utbildning på områden av särskilt ekonomiskt intresse eller samhällsintresse. — Att skapa en kritisk massa i form av mänskliga och fysiska resurser på kunskapsområdet, dra till sig och behålla inte bara betydande privata investeringar i forskning, utbildning och FoU utan även studerande på magisternivå, doktorander och forskare. — Att bli en symbol för ett integrerat europeiskt område för innovation, forskning och utbildning. — Att fungera som ett föredöme för hantering av innovation och en modell för modernisering av universitet och högskolor och andra forskningsinrättningar i EU. — Att bygga upp ett internationellt anseende och skapa en attraktiv miljö för de bästa förmågorna i världen som är öppen för partnerorganisationer, studerande och forskare från länder utanför EU.

3.2 Kommissionen föreslår att ETI får en integrerad struktur i två nivåer som förenar en strategi uppifrån-och-ner med en strategi nerifrån-och-upp enligt följande mönster: — ETI själv under ledning av ett verkställande utskott. ETI skall vara en juridisk person bestående av ett verkställande utskott, assisterat av ett mycket begränsat antal medarbetare (ca 60) som är verksamma inom forskning och administration. Det verkställande utskottet skall bestå av en grupp på 15 personer från näringslivet och forskarvärlden. Till dessa kommer fyra ledamöter som företräder personalen och studenterna vid ETI liksom kunskaps- och innovationsgrupperna (se nedan). Dessutom skall ETI ha ett verkställande utskott för övervakning, en direktör för den löpande förvaltningen som är institutets rättsliga företrädare, samt en revisionskommitté enligt de stadgar för ETI som återfinns i bilagan till förslaget till förordning. — Kunskaps- och innovationsgrupper som bygger på en nätverksstrategi. Kunskaps- och innovationsgrupperna är sammanslutningar av partnerorganisationer som företräder universitet, forskningsinstitut och företag som bildar ett integrerat partnerskap för att bemöta ETI:s uppmaningar att inkomma med förslag. Grupperna skall ha stor frihet att utforma sin interna organisation för att kunna uppnå de mål som fastställts i avtal med ETI.

3.3 ETI:s allmänna budget för perioden 2007–2013 uppskattas till ca 2 367,1 miljoner euro och härrör från följande källor: a) Externa och interna källor, däribland bidrag från medlemsstaterna och regionala och lokala myndigheter, bidrag från den privata sektorn (företag, riskkapital, banker som EIB), medel från ETI:s egen verksamhet (t.ex. patent), resurser från donationer som ETI kan ansamla. b) EU-källor: EG-budgeten, från tillgängliga marginaler (308,7 miljoner euro), strukturfonderna, sjunde ramprogrammet för FoTU, gemenskapsprogrammen för utbildning och livslångt lärande, ramprogrammet för konkurrenskraft och innovation.

4. Allmänna kommentarer

4.1 Kommittén har alltid välkomnat varje initiativ för att stärka gemenskapens och medlemsstaternas innovationskapacitet genom att främja ett integrerat förhållningssätt till kunskapstriangeln och särskilt genom att skapa band mellan den akademiska världen och näringslivet. EESK är avgjort positiv till att säkerställa en ökad samordning av forskningsinsatserna, att stärka innovation och utbildning i EU, att uppnå ett mer effektivt offentlig-privat partnerskap inom FoU och att se till att små och medelstora företag lättare får tillgång till nya kunskaper (21).

4.2 Kommittén kan emellertid inte avvika från de tre nyckelprinciper som nylanseringen av Lissabonstrategin bygger på: — Kravet på ett starkt stöd för mer målinriktade EU-åtgärder. — Bred anslutning till målen. — En tydlig definition av ansvarsnivåerna.

4.3 Enligt kommittén borde man därför noga studera hur initiativet i fråga förhåller sig till de många andra befintliga initiativen som utgår från olika politikområden, som forskning, näringsliv, regional utveckling, informationssamhället, utbildning och kultur.

4.3.1 Skall institutet bli en referensmodell och en europeisk kvalitetssymbol får det inte nöja sig med att vara en samordnare av resurser utan dess utformning och struktur måste uppfylla kraven i fördraget, som ju är dess viktigaste rättsliga grund.

4.3.2 Kommittén betonar att en grundförutsättning för att det framtida ETI skall bli en framgång borde vara dess förmåga att marknadsföra en enhetlig kvalitetsmärkning i form av en nätverksstruktur som är decentraliserad vad gäller att locka till sig och fördela kunskap och innovation.

4.4 Kommittén håller med om att ETI bör få en så enkel struktur som möjligt, som är flexibel och dynamisk så att institutet kan tillgodose de nya kraven. Vi anser också att man borde undersöka möjligheten att inrätta ett gemensamt företag (22), men understryker att denna struktur måste vara inriktad på företag och sysselsättning, och upprepar kravet på att ETI måste fokusera på sitt främsta mål, nämligen att omvandla FoU-resultaten till nya marknadsmöjligheter.

4.4.1 Därför måste de styrande organens urvalskriterier inte bara utgå från den vetenskapliga kvaliteten utan också från förmågan att locka till sig innovativt kapital, etablera nya företag, generera och utnyttja patent och att dra till sig offentlig och privat finansiering, för att inte glömma de små och medelstora företagen.

4.5 Enligt EESK bör denna målsättning avspegla sig i de urvalskriterier som tillämpas av kunskaps- och innovationsgrupperna, som måste präglas av öppenhet, inom ramen för prioriteringarna i gemenskapens fleråriga programplanering för forskning och innovation, så att det blir lättare för företag och mindre organ att delta genom att mesta möjliga flexibilitet och minsta möjliga byråkrati säkerställs.

4.5.1 Kunskaps- och innovationsgruppernas kvalificeringskriterier borde definieras bättre: — De måste ha en europeisk dimension med nio partner från minst tre medlemsstater. — Expertnivån måste motsvara kvalitetsnivån i ETI. — De måste vara tillräckligt tvärvetenskapliga. De måste i sin sammansättning ha en balans mellan de tre element som utmärker triangeln forskning, kunskap och innovation. — Jämvikten mellan det offentliga och privata inslaget måste respekteras. De enskilda deltagarna måste ha en bevisad förmåga att utmärka sig inom områdena forskning, kunskap, patent och tekniköverföring under de närmast föregående fem åren. — En sammanhållen plan över gemensamma aktiviteter måste läggas fram för program som löper över minst fem år.

4.6 Om man inom ramen för Lissabonstrategin vill verka för ett europeiskt kunskapsområde måste man skapa incitament för att främja rörligheten mellan olika intellektuella yrkesgrupper och mellan den offentliga och privata sektorn. Syftet är att främja övergången mellan olika yrkeskategorier i ledande ställning men också mellan högre tjänstemän, forskare och ingenjörer och att göra det lättare att gå från den offentliga sektorn till den privata eller vice versa (23). Rörligheten på EU-nivå måste vara ett viktigt inslag i utbildningsprogrammen, forskningen och de tekniska tillämpningarna.

4.7 Vad gäller finansieringen av ETI:s verksamhet anser EESK att det första anslaget som föreslås är mycket begränsat, medan den framtida finansieringen tycks vara inriktad på traditionella program (24) och utnyttja de redan begränsade medel i budgeten 2007–2013 som är avdelade för forskning, innovation och utbildning. ETI konkurrerar därmed med andra instrument för integrerade strategier, t.ex. integrerade projekt, expertnätverk och andra som är av senare datum, t.ex. gemensamma teknikinitiativ och europeiska teknikplattformar.

4.7.1 Finansieringen av sjunde ramprogrammet för FoTU för perioden 2007–2013, som utgör ca 5,8 % av den totala gemenskapsbudgeten, är redan otillräcklig för att stödja en politik för forskningsstimulerande åtgärder. Därför kan resurser inte tas därifrån utom via normala anbudsförfaranden som både ETI och KIG borde kunna delta i på lika villkor som andra deltagare.

4.7.2 Åtminstone inledningsvis kommer ETI:s framgång att vara starkt beroende av en betryggande finansiering från gemenskapen, som dock inte får hämtas från andra antagna program för forskning och innovation. Det belopp som kommissionen beräknat för perioden 2007–2013 för hela ETI-systemet förefaller vara för lågt, samtidigt som de gemenskapsmedel som hämtas från budgetöverskottet är ytterst knappt tilltagna. Enligt kommittén borde man överväga att använda sig av en lösning som ”gemensamt företag” (art. 171 i fördraget) med direkt deltagande av berörda medlemsstater (jfr t.ex. den form som använts för det gemensamma företaget Galileo) (25).

4.7.3 Kommittén anser att det nödvändiga första anslaget skulle kunna hämtas från de extra resurser som härrör från utvärderingen efter halva tiden av gemenskapens sjunde ramprogram för FoTU, och att dessa medel borde läggas till de proportionella direkta bidragen från medlemsstaterna.

4.7.4 EIB:s verksamhet inom ”Innovation-2010-initiativet” (i2i) och dess satsning på universitetsforskningen (26) och universitetsnätverken skulle kunna utgöra ytterligare en finansieringskälla.

4.8 Gemenskapens politik för FoU kräver å ena sidan en mer systematisk kontroll av alla faktorer som begränsar forskarnas mobilitet, som nu hämmas av de många olika bestämmelserna om erkännandet av examensbevis från universitet och högskolor och av skatte-, försäkrings- och bidragsregler (27).

4.9 Om Europeiska institutet för teknik (ETI) vill bli en aktör i världsklass på sitt område som kan inspirera andra europeiska aktörer och nätverk i kunskapstriangeln att förbättra sina resultat måste det enligt EESK kunna locka till sig omfattande privata medel, som successivt måste bli dess främsta finansieringskälla.

4.10 En viktig faktor i sammanhanget skulle kunna vara en lösning på problemen med det immaterialrättsliga skyddet, som skulle kunna klargöras ytterligare i förslaget precis som de frågetecken som rör definitionen på och utfärdandet av ETI-utbildningsbevis.

4.11 Kommittén efterlyser större klarhet vad gäller definitionen på och utfärdandet av utbildningsbevis från KIG:s eller ETI:s sida.

4.11.1 De universitet och/eller tekniska högskolor i medlemsstaterna som har valts ut som partner inom de enskilda kunskaps- och innovationsgrupperna bör under en tillräckligt lång inledningsperiod fortsätta att ha rätten och ansvaret för att utfärda utbildningsbevisen. Också under denna första period bör utfärdandet av utbildningsbevisen uppfylla särskilda minimivillkor.

4.11.2 Följande skulle kunna ingå i dessa villkor: — Studierna och forskningen skall ha bedrivits vid minst tre olika institut i medlemsstaterna för att utbildningsbevisen skall få en europeisk dimension. — De skall ha visat sig ha en tillräckligt stor innovationspotential och ha godkänts av det centrala ETI.

4.12 Vad gäller ETI:s stadgar bör institutet också ha en styrelse med samma sammansättning som den som kommissionen föreslår med fem företrädare för näringslivet, fem från offentliga och privata forskningscenter och fem från offentliga och privata universitet. Till dessa kommer fyra ledamöter som företräder personalen och studenterna vid ETI liksom kunskaps- och innovationsgrupperna (28), under ordförandeskap av en företrädare för kommissionen: — En övervakningskommitté bestående av företrädare för medlemsstaterna och med en företrädare för kommissionen som ordförande. — Ett verkställande utskott bestående av två företrädare för näringslivet, från forskningscentrum och universitet under ledning av styrelsens ordförande. — En administrativ direktör och en rektor som utses – och avsätts – av styrelsen, med övervakningskommitténs samtycke.

4.12.1 Om man skulle bestämma sig för ett gemensamt företag bör ETI:s administrativa personal och forskare få tidsbegränsade kontrakt som skall grundas på anställningsvillkoren för övriga anställda i Europeiska gemenskapen (29).

Bryssel den 14 mars 2007 Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs ordförande Dimitris DIMITRIADIS

(1) Att uppnå kunskap genom forskning, att sprida den via utbildning och att tillämpa den via innovation.

(2) Se art. 157 i EG-fördraget, som utgör den rättsliga grunden för kommissionens förslag.

(3) Jfr exempelvis EMM-Nano som ingår i Erasmus Mundus, www.emm-nano.org

(4) KOM(2006) 77 slutlig, 22.2.2006.

(5) Se fotnot 28.

(6) KOM(2005) 24 slutlig, 2.2.2005.

(7) CESE 1438/2004 (EUT C 120, 20.5.2005) föredragande: Ernst Erik Ehnmark, Bruno Vever, John Simpson; CESE 1435/2004 (EUT C 120, 20.5.2005), föredragande: Christoforos Koryfidis; CESE 135/2005 (EUT C 221, 8.9.2005) föredragande: Wolfgang Greif; CESE 139/2005 (EUT C 221, 8.9.2005), föredragande: Christoforos Koryfidis.

(8) EUT C 65, 17.3.2006, föredragande: Jan Olsson, Eva Belabed och Joost van Iersel.

(9) Se Shanghai-listan 2005 över de 50 bästa universiteten. Bland de 30 främsta finns bara 4 EU-universitet: 1 Harvard University USA, 2 Cambridge University UK, 3 Stanford University USA, 4 University of California – Berkeley USA, 5 Massachusetts Inst Tech (MIT) USA, 6 California Inst Tech USA, 7 Columbia University USA, 8 Princeton University USA, 9 University Chicago USA, 10 Oxford University UK, 11 Yale University USA, 12 Cornell University USA, 13 University of California – San Diego USA, 14 University of California – Los Angeles USA, 15 University of Pennsylvania USA, 16 University of Wisconsin – Madison USA, 17 University of Washington – Seattle USA, 18 University of California – San Francisco USA, 19 Johns Hopkins University USA, 20 Tokyo University Asia/Pac, 21 University of Michigan – Ann Arbor USA, 22 Kyoto University Asia/Pac, 23 Imperial College London UK, 24 University of Toronto Canada, 25 University of Illinois – Urbana Champaign USA, 26 University College London UK, 27 Swiss Fed Inst Tech – Zürich Schweiz, 28 Washington University – St. Louis USA, 29 New York University USA, 30 Rockefeller University USA.

(10) ECTS, Europeiska systemet för överföring av studiemeriter.

(11) Europaparlamentets resolution om skapandet av en europeisk ram för kvalifikationer, 26.9.2006 (2006/2002/ini).

(12) Målen i Köpenhamnsprocessen:

— En enhetlig ram för tydlighet i meriter och kvalifikationer (europeiskt cv, examens- och utbildningsbevis, märkesnamnet Europass-utbildning, etc.)

— Ett system för överföring av studiemeriter för utbildning och yrkesutbildning som liknar det för den högre utbildningen.

— Gemensamma kvalitetsprinciper på utbildnings- och yrkesutbildningsområdet, som är uppbyggda kring en kärna av gemensamma kriterier för kvalitetssäkring som kan tjäna som grund för EU-initiativ såsom riktlinjer och checklistor för utbildning och yrkesutbildning.

— Gemensamma kvalitetsprinciper för godkännande av formell och informell inlärning, särskilt för att säkerställa en större kompatibilitet mellan olika nationella strategier på skilda nivåer.

— En europeisk dimension för information, vägledning och rådgivningstjänster för att ge allmänheten ökade möjligheter till livslångt lärande.

(13) SEK(2005) 419, 22.3.2005 – arbetsdokument från Europeiska kommissionen: Progress towards the Lisbon objectives in education and training, rapport 2005. (föreligger ej på svenska).

(14) Den 2 oktober 2006 offentliggjorde OECD programramen för 2009–2015 som infogade tre nya forskningsområden:

1) Mätning av inlärningen under en viss tid samt jämförelse av framstegen i andra länder.

2) Förhållandet mellan undervisningsaspekter och inlärningsresultat.

3) Bedömning av IKT-kompetens samt utnyttjande av teknik som ett medel att uppnå ett bredare spektrum av bedömningsuppgifter.

(15) PISA, Assessing Scientific, Reading and Mathematical Literacy: a framework for PISA 2006, OECD 11.9.2006.

(16) Jfr ”Can Europe close the education gap?” – Friends of Europe 27.9.2005.

(17) EU:s budget för 2006 uppgår till 121,2 miljarder euro. Av dessa anslås 7,9 miljarder till konkurrenspolitiken, och av dessa avsätts 0,7 till utbildning och yrkesutbildning.

(18) Europaparlamentets betänkande av den 28 april 2006 om budgeten för 2007: Kommissionens rapport om den årliga politiska strategin (PE 371.730V03-00) (A6-0154/2006).

(19) KOM(2006) 604 slutlig av 13.11.2006.

(20) KOM(2006) 77 slutlig, 22.2.2006 och KOM(2006) 276, 8.6.2006.

(21) EUT C 120, 20.5.2005, föredragande: Bruno Vever, Ernst Erik Ehnmark och John Simpson.

(22) Se artikel 171 i fördraget.

(23) EUT C 110, 30.4.2004, föredragande Gerd Wolf.

(24) Påpekas bör att inga särskilda åtgärder vidtagits för ETI i de nya lagförslagen i förhandlingarna om det interinstitutionella avtalet av den 17 maj 2006 om budgetdisciplin och sund ekonomisk förvaltning.

(25) Det gemensamma företagets organ är följande:

— Styrelsen, bestående av de ursprungliga medlemmarna. Besluten fattas med enkel majoritet, förutom vissa mycket viktiga beslut, för vilka krävs en majoritet på 75 %. Styrelsen fattar alla strategiska beslut vad gäller program, ekonomi och budget. Den utser också direktören för det gemensamma företaget.

— Det verkställande utskottet som bistår styrelsen och direktören.

— Den administrativa direktören företräder det verkställande utskottet, ansvarar för den löpande administrationen i det gemensamma företaget och är dess rättsliga företrädare, leder personalen, uppdaterar programmets utvecklingsplan, sammanställer räkenskaperna och den årliga budgeten och lägger fram dem för styrelsen och utarbetar den årliga lägesrapporten om programmet och dess ekonomiska situation.

(26) Jfr Starebei-programmet, Eiburs och Bei University Networks.

(27) Se fotnot 22.

(28) Denna sammansättning skall likaså säkerställa en adekvat representation av arbetsmarknadens parter.

(29) Se art. 11 i stadgarna för det gemensamma företaget Galileo – rådets förordning (EG) nr 876/2002 av den 21 maj 2002 om bildande av det gemensamma företaget Galileo. EGT L 138, 28.5.2002.