GEMENSAM STÅNDPUNKT (EG) nr 20/97 antagen av rådet den 17 april 1997 inför antagandet av Europaparlamentets och rådets beslut 97/. . ./EG av den . . . om en översyn av Europeiska gemenskapens åtgärdsprogram för miljön och en hållbar utveckling kallat "mot en hållbar utveckling"

(97/C 157/04)

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR BESLUTAT FÖLJANDE

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 130s.3 första stycket i detta,

med beaktande av kommissionens förslag (1),

med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (2),

med beaktande av Regionkommitténs yttrande (3),

i enlighet med förfarandet i artikel 189b i fördraget (4), och

med beaktande av följande:

1. Kommissionen antog den 18 mars 1992 Europeiska gemenskapens åtgärdsprogram för miljön och en hållbar utveckling kallat "Mot en hållbar utveckling" (nedan kallat "programmet").

2. Europaparlamentet ställde sig genom sin resolution av den 17 november 1992 (5) positivt till de riktlinjer som anges i programmet.

3. Ekonomiska och sociala kommittén godkände genom sitt yttrande av den 1 juli 1992 programmets principer och syfte.

4. Rådet och företrädarna för medlemsstaternas regeringar godkände i sin resolution av den 1 februari 1993 (6) programmets allmänna inriktning och strategi.

5. För många av åtgärderna i programmet uppställs en tidsram som sträcker sig längre än år 2000. I programmet föreskrivs att en översyn skall göras före slutet av 1995.

6. Sedan programmet antogs har ett antal händelser inträffat som är av betydelse för en hållbar utveckling, särskilt antagandet av Agenda 21 som var ett resultat av FN:s konferens om miljö och en hållbar utveckling samt kommissionens antagande av vitboken om tillväxt, konkurrenskraft och sysselsättning.

7. Översynen bör även spegla de åtaganden som har gjorts och de slutsatser som har antagits inom ramen för olika internationella processer.

8. Ett av målen för gemenskapens politik på miljöområdet är att skydda människors hälsa.

9. Europeiska unionens utvidgning med de tre nya medlemsstaterna Österrike, Finland och Sverige ställer unionen inför nya utmaningar på miljöområdet. Gemenskapen har åtagit sig att se över vissa bestämmelser i sin lagstiftning på miljöområdet.

10. Ett omfattande samrådsförfarande har ägt rum i den översyn som kommissionen har gjort för att skaffa information om vilka framsteg som hittills har gjorts och vilka hinder som finns för programmets genomförande.

11. Europeiska miljöbyrån lade den 10 november 1995 fram en uppdaterad lägesrapport om miljön som ett bidrag till översynen.

12. Kommissionen lade i januari 1996 fram en lägesrapport om programmets genomförande.

13. Det ursprungliga programmets allmänna strategi, mål och vägledande åtgärder gäller fortfarande och programmet utgör en lämplig utgångspunkt för gemenskapens och medlemsstaternas genomförande av Agenda 21.

14. Programmets grundläggande strategi är att till fullo integrera miljöpolitiken och övrig tillämplig politik genom att samhällets huvudaktörer aktivt medverkar till att bredda och fördjupa de styrmedel som syftar till att förändra beteenden.

15. Slutsatserna i lägesrapporten visar att framsteg har gjorts i ett antal frågor men att det återstår en hel del att göra på vägen mot en hållbar utveckling.

16. Lägesrapporten fastställer de huvudprioriteter som behövs när det gäller att säkerställa att processen mot en hållbar utveckling drivs på ytterligare. Gemenskapen bör intensifiera sin insats när det gäller fem huvudprioriteter och fem andra frågor för att främja programmets genomförande.

17. Vid genomförandet av sitt allmänna åtgärdsprogram kommer gemenskapen att handla inom sin behörighet. I sin resolution av den 1 februari 1993 uppmanade rådet och företrädarna för medlemsstaternas regeringar kommissionen att lägga fram lämpliga förslag för att förverkliga programmet i den mån det gäller åtgärder på gemenskapsnivå.

18. Detta beslut bör inte påverka den rättsliga grunden för de åtgärder som, även om de överensstämmer med de mål som ställts upp för åtgärderna i detta beslut, antas inom ramen för miljöpolitiken och gemenskapens övriga politik.

19. En ytterligare integrering av miljöskyddskraven i andra politikområden anses som en nyckelfaktor för att uppnå en hållbar utveckling. Samtidigt som genomförandet av den strategi som anges i programmet pågår måste behovet av att integrera miljöhänsyn i all gemenskapspolitik och alla gemenskapsåtgärder definieras i mer operativa termer. I detta syfte har ett antal prioriterade åtgärder fastställts som mest effektivt kan genomföras på gemenskapsnivå inom målsektorerna jordbruk, transport, energi, industri och turism.

20. Att skapa ett större utbud av styrmedel har visat sig svårare än väntat. Utveckling och genomförande av andra styrmedel som kompletterar lagstiftningen är med hänsyn till subsidiaritetsprincipen nödvändigt för att uppnå väsentliga förändringar av nuvarande inriktningar och praxis och i riktning mot en hållbar utveckling. Detta innebär en vidareutveckling på lämplig nivå av effektiva marknadsbaserade och andra ekonomiska styrmedel, horisontella styrmedel och ett bättre utnyttjande av gemenskapens egna finansiella stödmekanismer som ett medel att främja en hållbar utveckling.

21. Det är nödvändigt att säkerställa att miljöåtgärder genomförs och tillämpas på ett bättre sätt, vilket förutsätter åtgärder på alla nivåer i regelsystemet.

22. Kommunikation, information, utbildning är ytterst viktiga som ett medel att öka medvetenheten och främja förändringar av beteendet i alla delar av samhället.

23. Gemenskapen har en viktig roll att spela i internationella sammanhang när det gäller miljön och en hållbar utveckling. Det finns ett behov av att möta internationella utmaningar, särskilt den eventuella anslutningen av de associerade länderna i Central- och Östeuropa och Cypern, ett behov av ökat samarbete med Medelhavsländerna och länderna i Östersjöregionen och ett behov av att fortsätta den process som inleddes genom FN:s konferens om miljö och utveckling och också fortsätta diskussionerna om handel och miljö.

24. Ytterligare ansträngningar krävs för att förbättra grunden för miljöpolitiken i form av tillförlitliga och jämförbara uppgifter, statistik och indikatorer samt metoder för bedömning av kostnader och fördelar i samband med åtgärder eller med att åtgärder inte vidtas.

25. Det är nödvändigt att vidareutveckla olika strategier för att främja mer hållbara produktions- och konsumtionsmönster. Det är nödvändigt att verka för att ny teknik utnyttjas på bästa sätt.

26. Det är nödvändigt att vidareutveckla begreppet delat ansvar, särskilt genom att stärka dialogen med och medverkan av de aktörer som berörs av utarbetandet av gemenskapspolitik och gemenskapsåtgärder.

27. Gemenskapens stöd kan tillhandahålla mer sammanhängande och samordnade strategier för verksamhet på lokal och regional nivå inom de områden som är viktiga för att uppnå en hållbar utveckling och stimulera utbyte av information och erfarenheter.

28. Gemenskapen kommer att vidareutveckla sin politik när det gäller de miljöfrågor som omfattas av programmet på grundval av höga krav på miljöskydd. Särskild vikt kommer att läggas vid de åtgärder som kan genomföras mest effektivt på gemenskapsnivå.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Gemenskapen bekräftar sitt åtagande när det gäller den allmänna inriktningen av och strategin i programmet "Mot en hållbar utveckling" som antogs av kommissionen den 18 mars 1992, välkomnades i Europaparlamentets resolution av den 17 november 1992 och godkändes i rådets och medlemsstaternas regeringsföreträdares resolution av den 1 februari 1993. Gemenskapens institutioner, medlemsstaterna, företag och medborgare uppmuntras att ta sitt ansvar för att till fullo delta i programmets fortsatta genomförande och att söka skynda på processen.

För att programmets mål skall uppnås fortare och genomföras effektivare kommer gemenskapen, i enlighet med kommissionens lägesrapport om genomförandet av programmet och Europeiska miljöbyråns uppdaterade miljörapport för att uppnå en hög skyddsnivå och med hänsyn till de olika förhållandena i gemenskapens olika regioner, rikta in sina ansträngningar på fem huvudprioriteringar och på fem andra frågor som kommer att ge en extra stimulans till genomförandet av programmet.

Trots dessa särskilda prioriteringar kommer gemenskapen att aktivt driva alla andra åtgärder som tas upp i programmet.

Vid genomförandet av programmet handlar gemenskapen inom ramen för sin behörighet. Detta beslut påverkar inte den rättsliga grunden för de åtgärder som - samtidigt som de är förenliga med de mål som eftersträvas genom åtgärderna i detta beslut - antas inom ramen för miljöpolitiken och annan gemenskapspolitik.

AVSNITT 1

HUVUDPRIORITERINGAR

Artikel 2 Integrering av miljöaspekten i annan politik

Gemenskapen kommer att utveckla förbättrade och mer konsekventa lösningar för att integrera miljöskyddskraven i annan politik i syfte att förenkla processen i riktning mot en hållbar utveckling.

När det gäller de sektorer som programmet inriktar sig på kommer gemenskapen att koncentrera sig på följande prioriteringar där verksamhet effektivast kan utföras på gemenskapsnivå.

1. I fråga om jordbruk är prioriteringarna att

a) bättre integrera marknaden, utvecklingen på landsbygden samt miljöpolitiken för att säkerställa ett hållbart jordbruk genom att

- ytterligare utveckla förbindelserna mellan jordbrukspolitiken och de miljökrav i enlighet med reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken,

- beakta utrymmet för att införliva ytterligare miljööverväganden i jordbrukspolitikområdena,

alla åtgärder bör omfatta skyldigheter om lämplig övervakning, rapportering och utvärdering,

b) vidta åtgärder för regelbunden rapportering och ta fram jämförbara uppgifter om påfrestningar och effekter på miljön och den biologiska mångfalden av olika jordbruksmetoder såsom användning av gödnings- och bekämpningsmedel, samt uppgifter om vattenkvalitet och vatten- och markanvändning,

c) främja ett hållbart jordbruk, inbegrippet integrerad jordbruksteknik, ekologiskt jordbruk, och, där så är lämpligt, extensiva produktionsmetoder (som bland annat skall ta verderbörlig hänsyn till den biologiska mångfalden) i nära samarbete med berörda aktörer. Gemenskapen kommer att fortsätta att stödja utvecklingen av lokala initiativ och sprida information om dem,

d) ytterligare utveckla en integrerad strategi för att minska hälso- och miljöriskerna vid användning av växtskyddsmedel och bekämpningsmedel, inbegripet mer detaljerade bestämmelser om distribution och försäljning av dessa ämnen och begränsningar av deras användning och - där så är lämpligt - utbyte av de farligaste växtskyddsprodukterna och bekämpningsmedlen,

e) ytterligare utveckla allsidiga lösningar för landsbygdsutvecklingen, med beaktande av miljöhänsyn, inbegripet bevarandet av den biologiska mångfalden, genom att bland annat övervaka och samordna de olika berörda styrmedlen,

f) överväga åtgärder för en internalisering av miljökostnader i kostnaden för jordbruksprodukter och produktionsprocesser.

Gemenskapen kommer att främja en bättre samordning och enhetlighet när det gäller åtgärder och politikområden som påverkar skogar för att underlätta deras skötsel (inbegripet skogsplantering och skydd mot skogsbrand), bevarande och hållbara utveckling, och också för att svara mot den internationella utvecklingen som rör skogen.

2. I fråga om transporter är prioriteringarna att

a) ytterligare skärpa bestämmelserna om utsläpp och buller från vägfordon och terrängmotorfordon och - med vederbörlig hänsyn till utvecklingen i berörda internationella forum - från flygplan, och bestämmelserna om bränslekvalitet, för att utveckla åtgärder för att minska koldioxidutsläpp från vägfordon, bland annat genom att främja användandet av bränslesnåla fordon och teknik för låga utsläpp och för att stärka gemenskapens bestämmelser om inspektion och underhåll av fordon,

b) ägna större uppmärksamhet åt de avgörande faktorerna när det gäller efterfrågan på transporter, samtidigt som hänsyn tas till olikheter i olika regioner av gemenskapen genom att

- utveckla och främja åtgärder för att i högre grad internalisera de externa kostnaderna i transportpriserna, i synnerhet för mindre miljövänliga transportsätt, som en förutsättning för att kunna påverka användarnas val och på så sätt nå en mer hållbar nivå när det gäller efterfrågan av transporter,

- främja en mer integrerad transportpolitik, inbegripet förbättringar av den ekonomiska effektiviteten inom transportsektorn och förbättringar av miljö-, säkerhets- och tillgänglighetsaspekterna, bland annat genom att främja bättre integrering av markanvändning och transportplanering samt främja styrning av efterfrågan, såsom till exempel användning av telematik,

c) fullfölja gemenskapens mål att minska obalansen mellan de olika transportmedlen och uppmuntra de mer miljövänliga transportsätten, särskilt genom att

- utveckla potentiella analysmetoder för en strategisk utvärdering av miljöpåverkan av det transeuropeiska transportnätet samt potentiella metoder för att analysera korridorer som omfattar alla berörda transportsätt, med hänsyn till behovet att förbinda alla medlemsstater och regioner med det transeuropeiska transportnätet och särskilt behovet att förbinda öar, inlandsområden och randområden med gemenskapens centrala områden,

- undersöka möjligheterna att använda gemenskapsfonder för att främja en bättre balans mellan transportsätt, underlätta en kombination av olika transportmedel och lämpliga byten mellan olika transportsätt,

- utveckla en ram för att lösa de miljöproblem som orsakas av tung godstrafik,

- främja användningen av mer miljövänliga transportsätt, till exempel genom att uppmuntra allmänna och/eller kollektiva transporter och fordon med låga utsläpp.

3. I fråga om energi är prioriteringarna att

a) främja energieffektivitet och en rationell användning av energi samt stödja utveckling och användning av energisparande teknik och metoder, inbegripet förnybara energikällor och kombinerad värme och kraft, genom lämpliga program och åtgärder samt åtgärder för att öka medvetenheten och informera och utarbeta kriterier för kontroll av bidragsprogram för att rätta till stimulansåtgärder som har motsatt effekt,

b) uppmuntra genomförande av åtgärder för att styra efterfrågan på energi, inbegripet energibesparande åtgärder, internalisering av externa kostnader och intäkter genom ekonomiska styrmedel och andra medel och en förbättrad samordning av åtgärder för att höja konsumenternas medvetenhet i gemenskapens program för energisparande,

c) stärka energibesparande normer för apparater och sörja för märkning som visar hur energibesparande dessa är.

4. I fråga om industrin är prioriteringarna att

a) främja den pågående utvecklingen av miljöstyrningssystem inom industrisektorn och utveckla program för att ytterligare främja miljömedvetenheten i industrin, särskilt hos små och medelstora företag, samt för yrkesutbildning och tekniskt stöd, se över miljöstyrnings- och miljörevisionsordningen,

b) utveckla en ram för en integrerad, kretsloppsinriktad produktpolitik, som bland annat skall inrikta sig på ytterligare utveckling av livscykelanalys, inbegripet en minskning av avfall, och som skall ta hänsyn till möjliga konsekvenser för den inre marknaden, främja utvecklingen av renare produkter genom att infoga miljösynpunkter och minimera användningen av beständiga organiska ämnen, tungmetaller och ämnen med irreparabla hälsoeffekter,

c) förbättra lagstiftningen och andra styrmedel för en enhetlig och allsidig kontroll av föroreningar från industrianläggningar, utveckla möjligheter till en kompletterande ram för integrerad kontroll av föroreningar för mindre anläggningar med beaktande av deras särskilda problem samt uppmuntra en bättre integrering av externa kostnader,

d) utarbeta åtgärder för att öka industrins medvetenhet om miljöfrågor, till exempel hjälpmedel för bättre information inom näringslivet, inbegripet information om bästa tillgängliga teknik, bland annat genom att använda EuroBAT dokument, förbättring av spridningen av renare teknik samt främjande av mest miljövänliga metoder,

e) klargöra definitionen av miljöföretagssektorn (eco-business) och underlätta deras utveckling,

f) prioritera de små och medelstora företagens problem när det gäller tekniska och ekonomiska hinder för utvecklingen och användningen av teknik som är ren i förhållande till miljön,

g) utveckla praktiskt tillämpbara riktlinjer för en hållbar industriell utveckling, inbegripet utformning av begreppet miljöeffektivitet och inriktning på partnerskap mellan regeringar och industri, genom att utnyttja industrins möjlighet till förnyelse och lämplig uppmuntran och lämpliga stimulansvillkor såväl på efterfråge- som utbudssidan.

5. I fråga om turism är prioriteringarna att

a) tillhandahålla ett regelbundet informationsutbyte om turismens inverkan på miljön,

b) stödja upplysningskampanjer för att främja ett miljövänligt utnyttjande av turismens tillgångar,

c) främja genomförandet av innovativa och sunda verksamhetsformer, däribland genom pilotprojekt inom ramen för befintliga finansiella instrument när det gäller en hållbar utveckling av turismen,

d) när så är lämpligt, främja att frågan om "miljö och turism" tas in i internationella avtal.

Artikel 3 Större utbud av styrmedel

Gemenskapen kommer med beaktande av subsidiaritetsprincipen att utveckla, tillämpa eller på annat sätt uppmuntra användningen av en större blandning av styrmedel för att åstadkomma väsentliga förändringar i aktuella trender och bruk i fråga om en hållbar utveckling.

1. När det gäller utvecklingen på en lämplig nivå av effektiva marknadsbaserade och andra ekonomiska styrmedel för att genomföra politiken skall följande punkter särskilt beaktas:

a) Undersökningar om vilka hinder införandet av ekonomiska styrmedel medför och vilka möjliga lösningar som finns.

b) Användningen av miljöavgifter.

c) Fastställande av vilka bidragssystem som har en motsatt verkan på ett hållbart produktions- och konsumtionsbruk för att reformera dem.

d) Uppmuntran av tillämpningen av begreppet miljöansvar på medlemsstatsnivå.

e) Frivilliga överenskommelser i syfte att nå miljömål samtidigt som konkurrensreglerna iakttas.

f) Uppmuntran av användningen av skattemässiga styrmedel för att miljömålen skall uppnås.

2. När det gäller horisontella styrmedel är prioriteringarna att

a) utveckla tillvägagångssätt för miljökonsekvensbeskrivningar i fråga om planer och program och främja utvecklingen av metoder, material för utbildning och vägledning för bedömning av såväl projekt som planer och program,

b) överväga en utvidgning av miljöstyrnings- och miljörevisionssystemet till andra verksamhetsområden än tillverkningsindustrin,

c) där så är lämpligt främja standardisering när det gäller miljöfrågor och förstärka införlivandet av miljöaspekter vid utarbetandet av standarder för industrin,

d) utveckla kriterier för att bedöma om gemenskapens nuvarande politik och styrmedel, inbegripet finansiering, är förenliga med kraven på en hållbar utveckling,

e) göra en översyn av gemenskapens regler för offentlig upphandling så att miljöhänsyn i större utsträckning tas vid tillämpningen av reglerna samtidigt som en sund konkurrens bevaras.

3. En förbättrad användning av gemenskapens egna finansiella stödmekanismer skall prioriteras som ett sätt att främja en hållbar utveckling. Detta innebär att större hänsyn tas till miljön, inbegripet naturskyddet och att en utvärdering av dessa mekanismers inverkan på miljön görs som ett sätt att förbättra kvaliteten på stödåtgärder ur miljömässig och ekonomisk synvinkel.

4. Gemenskapen skall fullfölja sina pågående ansträngningar för att säkerställa att de möjligheter som nya metoder och ny teknik ger utnyttjas fullt ut för en hållbar utveckling inom områden som jordbruk, livsmedelsindustrin, kemisk industri och läkemedelsindustri, miljösanering och utvecklingen av nya material och energikällor.

Artikel 4 Genomförandet och tillämpningen av lagstiftningen

Gemenskapen skall stärka sina insatser på alla nivåer för att säkerställa ett bättre genomförande och en bättre tillämpning av miljölagstiftningen.

Prioriteringarna är att

a) förbättra den rättsliga ramen för miljöpolitiken genom införande av ett mer enhetligt, omfattande och samordnat tillvägagångssätt på särskilda områden, när det är lämpligt genom förenklade rättsliga och administrativa förfaranden och genom ramdirektiv samt genom att ägna särskild uppmärksamhet åt möjligheten att överföra och tillämpa de beslut som fattas,

b) förbättra genomförandet av rapporteringskraven enligt gemenskapslagstiftningen, bland annat genom en effektivare rationalisering och standardisering av sådana krav och en utökad användning av dessa rapporter som ett redskap i beslutsprocessen,

c) öka och intensifiera samarbetet mellan de myndigheter som ansvarar för genomförandet och tillämpningen av lagstiftningen bland annat genom nätverket av miljöinspektörer,

d) att överväga hur en större delaktighet från allmänhetens sida i genomförandet och tillämpningen av miljöpolitiken kan underlättas och att undersöka om det finns behov av en bättre tillgång till rätssystemet, med iakttagande av subsidiaritetsprincipen och med hänsyn till de olika rättssystemen i medlemsstaterna.

Artikel 5 Ökad medvetenhet

Gemenskapen betonar vikten av kommunikation, information och utbildning som ett sätt att stimulera medvetenheten om frågor som rör en hållbar utveckling och främja förändringar av beteendet inom alla samhällsområden. Gemenskapen kommer att öka sina ansträngningar för att göra medborgarna i gemenskapen mer medvetna och bättre informerade om frågor som rör en hållbar utveckling.

Prioriteringarna är att

a) göra information om tillståndet för miljön och om genomförandet av gemenskapens miljölagstiftning tillgänglig,

b) främja införlivandet av begreppet hållbar utveckling i gemenskapens utbildnings- och yrkesutbildningsprogram,

c) uppmuntra utbildning på miljöområdet på alla relevanta nivåer, bland annat för att bidra till att ändra den enskildes beteende i riktning mot hållbarare mönster,

d) så mycket som möjligt använda systemet för fortlöpande utvärdering och lämplig spridning av resultaten av Life-projekten, både på området för naturskydd och på andra miljöområden,

e) ytterligare främja miljövänlig hushållning inom gemenskapens egna institutioner och underlätta erfarenhetsutbytet om de bästa metoderna samt underlätta tillgången till och spridningen av information på detta område, så långt det är möjligt,

f) främja ett nära samarbete mellan kommissionen och medlemsstaterna på området för miljökommunikation och information, utveckla en gemenskapsstrategi för kommunikation i samarbete med medlemsstaterna, bland annat genom att dra nytta av existerande samarbetsåtgärder,

g) underlätta konsumenternas möjligheter att ta hänsyn till miljön genom miljömärkning och bestämmelsen om miljöinformation på produkterna, inbegripet de kemiska produkterna,

h) uppmuntra dem som tillhandahåller ekonomiska tjänster, som banker och försäkringsbolag, att göra miljömässiga överväganden i sina transaktioner.

Artikel 6 Internationellt samarbete

Gemenskapen kommer att stärka sin roll i internationellt arbete för miljön och en hållbar utveckling. Detta innebär särskilt att inriktningen på samarbete med länderna i Central- och Östeuropa och Medelhavsområdet skall stärkas och att gemenskapens roll skall öka när det gäller de miljöfrågor som fastställts i Agenda 21 och när det gäller bilateralt och multilateralt samarbete i frågor som rör en hållbar utveckling.

1. När det gäller Central- och Östeuropa är prioriteringarna att

a) ytterligare utveckla ett allsidigt sätt att närma sig miljöfrågorna inom ramen för förberedelserna för anslutningen av de associerade länderna i Central- och Östeuropa,

b) fortsätta samarbetet med och främja samarbetet mellan länderna i Central- och Östeuropa på detta område inom ramen för Europaavtalen. Detta innebär ett förstärkt samarbete när det gäller att bygga upp kapacitet, en fortsättning på det finansiella samarbetet inklusive tekniskt bistånd, särskilt vid tillnärmning av lagstiftning samt genomförande och tillämpning av den, investeringsstöd till miljöinfrastruktur och samarbete för att tillhandahålla mer miljövänliga metoder, inbegripet genom tekniköverföring.

2. När det gäller Medelhavsländerna och Medelhavsområdet är prioriteringarna att

a) inom ramen för Barcelonaförklaringen från november 1995 utveckla ett regionalt tillvägagångssätt genom regelbundna dialoger bland annat genom ministerkonferenser och ett mer omfattande och förbättrat samarbete, i synnerhet i fråga om ekonomiskt och tekniskt bistånd,

b) fastställa ett åtgärdsprogram för Medelhavsområdet, med prioriteringar på kort och medellång sikt, och utveckla ett system för att övervaka genomförandet av det.

3. När det gäller Östersjöområdet är prioriteringarna att stärka miljösamarbetet på området inom den existerande regionala ramen och att stärka samordningen av de relevanta fonderna för att stödja Helcom-åtgärderna och särskilt genomförandet av det gemensamma allsidiga miljöåtgärdsprogrammet (JCP).

4. När det gäller Rio-processen är prioriteringarna att säkerställa ett aktivt gemenskapsdeltagande i processen och i uppföljningen av FN:s generalförsamlings särskilda session 1997 och bland annat att bidra till

a) stärkandet av ramkonventionen om klimatförändringar i enlighet med Berlinmandatet och senare beslut,

b) utvecklingen av konventionen om biologisk mångfald, inbegripet främjande av nationella strategier för genomförande och utvecklingen i lämplig tid av ett protokoll om biosäkerhet,

c) förstärkning av internationellt samarbete i samband med konventionen mot ökenspridning.

5. När det gäller andra internationella miljöfrågor är prioriteringarna att

a) genomföra en översyn av politiken för att integrera begreppet hållbar utveckling i genomförandet av den fjärde AVS-EEG-konventionen och utvärdera gemenskapens utvecklingsbistånd generellt för att säkerställa att systemen för miljöprövning följs,

b) stärka miljöinslaget i samarbetet med de oberoende staterna i f.d. Sovjetunionen, särskilt med inriktning på uppbyggande av kapacitet och tekniskt bistånd inom ramen för Tacis-programmet,

c) stärka miljödelen i samarbetet med länder i Asien och Latinamerika i enlighet med rådets förordning (EEG) nr 443/92 av den 25 februari 1992 om finansiellt och tekniskt bistånd till och ekonomiskt samarbete med utvecklingsländer i Asien och Latinamerika (7) och i enlighet med de allmänna riktlinjerna för samarbetet mellan gemenskapen och de berörda regionerna,

d) främja ett aktivt deltagande i regionala konferenser och fördrag i Europa och i processen "Miljö för Europa",

e) stödja internationellt arbete på området för indikatorer för en hållbar utveckling,

f) arbeta för att skärpa bestämmelser om tillämpning och lösning av tvister när internationella avtal skall revideras,

g) aktivt delta i förhandlingar om antagande av ett lagligt bindande instrument om förfarandet med ett förhandsgodkännande sedan information lämnats när det gäller handel med vissa farliga kemikalier och bekämpningsmedel.

6. När det gäller handel och miljö är prioriteringarna att

a) aktivt delta i internationella diskussioner, i synnerhet inom WTO, som rör frågor om handel och miljö, där gemenskapen, i enlighet med det allmänna målet rörande en hållbar utveckling, kommer att främja en balans mellan miljö och handel, med tonvikt på en integrering av miljökraven i det multilaterala handelssystemet,

b) ge företräde åt multilaterala lösningar på handels-, och miljöproblem och samtidigt respektera miljö och handelsprinciper och främja öppenhet i fastställandet och genomförandet av miljöåtgärder, inbegripet nya styrmedel i miljöpolitiken.

AVSNITT 2

ANDRA FRÅGOR SOM SKALL ÄGNAS SÄRSKILD UPPMÄRKSAMHET

Artikel 7 Förbättring av grunden för miljöpolitiken

Gemenskapen kommer att säkerställa att dess miljöpolitik grundas på tillförlitliga och jämförbara uppgifter, statistik och indikatorer, på sund vetenskaplig information och på en bedömning av kostnader för och fördelar med åtgärder eller avsaknad av åtgärder. Den kommer att säkerställa samordning och samarbetet med lämpliga gemenskapsinstitutioner och gemenskapsorgan och kommer att samarbeta med lämpliga institutioner på internationell nivå. Europeiska miljöbyrån har en nyckelroll när det gäller att övervaka och rapportera om läget på miljöområdet.

Särskild uppmärksamhet skall ägnas åt att

a) fastställa och åtgärda bristerna i nuvarande grundläggande statistiska uppgifter om miljön och utveckla integreringen av miljöaspekter i uppgifter och statistik på andra politikområden samt säkerställa att dessa uppgifter finns tillgängliga,

b) främja utvecklingen av miljöindikatorer, indikatorer för resultat på alla lämpliga politiska områden samt indikatorer för hållbar utveckling som ett mått på framsteg som görs mot en hållbar utveckling och som en utgångspunkt för fastställandet av mål och riktlinjer för verksamheten,

c) förbättra samarbetet när det gäller utveckling och säkerställande av ömsesidigt gensvar mellan vetenskaplig forskning och utvecklingspolitik samt miljöpolitik,

d) vidareutveckla användningen av ekonomiska utvärderingsmetoder för miljön (kostnadseffektivitet), lönsamhetsanalys och konsekvensbeskrivningar för företagen),

e) främja upprättandet av satellitkonton till de nationella räkenskaperna när det gäller miljöfrågor som ett första steg mot en integrering av miljöaspekter i begrepp och förfaranden inom de nationella räkenskaperna.

Artikel 8 Hållbara produktions- och konsumtionsmönster

Gemenskapen kommer att vidareutveckla sina åtgärder för att underlätta och öka förnyelsen inom industrin när det gäller en hållbar utveckling och främja medvetenhet och beteendeförändringar inom industrin och hos konsumenterna med sikte på att gå vidare mot mer hållbara produktions- och konsumtionsmönster.

Artikel 9 Delat ansvar och partnerskap

Gemenskapen kommer att uppmuntra ändamålsenliga sätt att förbättra gemensamma åtgärder och partnerskap för att säkerställa en hållbar utveckling. Gemenskapen kommer att utveckla bättre sätt att föra en dialog och säkerställa att en lämplig sammansättning av aktörer är engagerade i förberedelserna och i genomförandet av dess politik och åtgärder.

Artikel 10 Främjande av lokala och regionala initiativ

Gemenskapen kommer att ytterligare uppmuntra verksamhet på lokal och regional nivå i frågor som är nödvändiga för att uppnå en hållbar utveckling.

För detta ändamål skall speciell uppmärksamhet ägnas åt att

a) ytterligare främja möjligheten till fysisk planering som ett instrument för att underlätta en hållbar utveckling och att vidareutveckla Europa 2000+ och Europeiska utsikter för fysisk planering som en grundval för att skapa samförstånd bland politiskt ansvariga, bland annat när det gäller miljöns inverkan på olika sektorers utvecklingspolitik,

b) utveckla ett allsidigt synsätt i stadsfrågor med speciell betoning på den hjälp som behövs för att stödja lokala myndigheters åtgärder för att genomföra programmet och den lokala Agenda 21,

c) främja erfarenhetsutbyte mellan lokala myndigheter när det gäller hållbara transportinitiativ,

d) utveckla ett demonstrationsprogram om integrerad förvaltning av kustområden för att visa effekten av förbättrade system för information och samråd för genomförande av en hållbar utveckling och fastställa behovet av ytterligare åtgärder på gemenskapsnivå och andra nivåer,

e) utveckla en strategi för uppmuntrande av lokala initiativ för utveckling och sysselsättning i syfte att bidra till bevarandet av naturområden, i tillämpliga fall med stöd av strukturfonderna,

f) uppmuntra åtgärder i känsliga områden i linje med konventionen mot ökenspridning, med inriktning på att minska ökenspridningen genom en förvaltningspolitik, ett miljömässigt hållbart utnyttjande av naturtillgångarna och en bättre spridning och samordning av pågående åtgärder.

Artikel 11 Miljöfrågor

Gemenskapen kommer att vidareutveckla sin politik när det gäller programmets miljöfrågor på grundval av höga krav på miljöskydd och den kommer att inrikta sig speciellt på de åtgärder som kan genomföras mest effektivt på gemenskapsnivå.

Särskild uppmärksamhet kommer att ägnas åt att

a) vidta åtgärder som är nödvändiga för att uppnå målen för en minskning av koldioxidhalten (CO2), och andra växthusgaser i enlighet med Berlinmandatet, en minskning som skall uppnås inom en bestämd tid, till exempel 2005, 2010 och 2020,

b) stärka gemenskapens kontrollåtgärder när det gäller ämnen som tunnar ut ozonlagret och intensifiera sådan forskning som försöker hitta lämpliga ersättningar för dessa ämnen,

c) fastställa eller ändra kvalitetsmålen för vissa föroreningar och utveckla gemensamma förfaranden för bedömning och kontroll av luftkvaliteten,

d) utveckla och tillämpa en strategi med det långsiktiga målet att kritiska belastningsgränser när det gäller exponering för försurande, övergödande och fotokemiska luftföroreningar inte skall överskridas,

e) utveckla och främja tillämpningen av en allsidig, integrerad strategi för skydd och förvaltning av grundvatten- och ytvattenresurserna,

f) utveckla lämpliga åtgärder för att verkställa gemenskapens strategi för avfallshantering,

g) stärka strategin för naturskydd och biologisk mångfald, bland annat genom en strategi för biologisk mångfald, för att säkerställa att de integreras bättre i definitionen och tillämpningen av annan gemenskapspolitik,

h) utveckla ett program för bullerbekämpning, särskilt inbegripet ljudemissioner från produkter,

i) utarbeta och presentera en strategi som bland annat kommer att leda till ytterligare ansträngningar att nå upp till målen för Agenda 21 när det gäller de kemikalier, som vid användning bedöms utgöra oacceptabla risker för hälsan och miljön, med särskild vikt vid försiktighetsprincipen, ersättning av eller etappvis borttagande av giftiga ämnen och information om risker till användarna,

j) ytterligare översyn av regelverket för bioteknik, samtidigt som man fortsätter att se till att denna teknik används på ett säkert sätt,

k) genomföra en översyn av vissa bestämmelser i gemenskapslagstiftningen såsom det överenskommits i Gemensamma förklaringarna 6 och 7 i 1994 års anslutningsakt.

Utfärdat i . . .

På Europaparlamentets vägnar

Ordförande

På rådets vägnar

Ordförande

(1) EGT nr C 140, 11.5.1996, s. 5 och EGT nr C 28, 29.1.1997, s. 18.

(2) EGT nr C 212, 22.7.1996, s. 1.

(3) EGT nr C 34, 3.2.1997, s. 12.

(4) Europaparlamentets yttrande av den 13 november 1996 (EGT nr C 362, 2.12.1996, s. 112), rådets gemensamma ståndpunkt av den 17 april 1997 och Europaparlamentets beslut av den . . . (ännu ej offentliggjort i EGT).

(5) EGT nr C 337, 21.12.1992, s. 16.

(6) EGT nr C 138, 17.5.1993, s. 1.

(7) EGT nr L 52, 27.2.1992, s. 1.

RÅDETS MOTIVERING

I. INLEDNING

1. Den 29 februari 1996 översände kommissionen ett förslag till rådet grundat på artikel 130s 3 första stycket i EG-fördraget (1), om en översyn av Europeiska gemenskapens åtgärdsprogram för miljön och en hållbar utveckling kallat "Mot en hållbar utveckling".

2. Europaparlamentet avgav sitt yttrande vid sin första behandling den 13 november 1996 (2), Ekonomiska och sociala kommittén avgav sina yttranden den 29-30 maj 1996 (3).

3. Den 4 december 1996 lade kommissionen fram ett ändrat förslag (4), till följd av parlamentets yttrande.

4. Den 17 april 1997 antog rådet sin gemensamma ståndpunkt i enlighet med fördragets artikel 189b.

II. MÅL

Rådet och företräderna för medlemsstaternas regeringar församlade i rådet hade i en resolution antagen den 1 februari 1993 (5) godkänt den allmänna inriktningen och strategin hos Europeiska gemenskapens åtgärdsprogram för miljön och en hållbar utveckling som hade lagts fram av kommissionen. Programmet föreskrev bl.a. att en omfattande översyn skulle företas före slutet av 1995.

Efter att ha utvärderat en lägesrapport från kommissionen om programmets genomförande och en uppdaterad rapport om miljön från Europeiska miljöbyrån, båda färdigställda vid utgången av 1995, översände kommissionen sitt förslag till beslut om översynen.

Samtidigt som förslaget ger förnyat stöd åt den inriktning som lagts fast i programmet syftar det till att genomförandet skall bli mera effektivt under återstoden av perioden fram till år 2000, detta genom att fem prioriterade nyckelområden pekas ut där åtgärden behöver trappas upp (integrering av miljöaspekten i andra politikområden, utvecklande av fler styrmedel, genomförande och tillämpning av lagstiftningen, ökad medvetenhet och internationellt samarbete), liksom ytterligare fem frågor som kräver särskild uppmärksamhet på detta stadium (förbättrande av grunden för miljöpolitiken, främjande av hållbara produktions- och konsumtionsmönster, utvecklande av delat ansvar och partnerskap, uppmuntrande av lokala och regionala initiativ, ytterligare utvecklande av vissa miljöteman).

De åtgärder som begärs av rådet är av ett påtagligt ändrat slag sedan Fördraget om europeiska unionen trädde i kraft: medan ett allmänt politiskt stöd var tillräckligt för programmet är översynen föremål för ett juridiskt antagningsförfarande som innebär att specifika föreskrifter antas.

III. ANALYS AV DEN GEMENSAMMA STÅNDPUNKTEN

Rådet delade i allt väsentligt kommissionens inställning. I sin bedömning av förslaget har rådet konsekvent låtit sig vägledas av två sammankopplade överväganden:

- Detta var en översyn och inte en fullständig revidering av programmet.

- När riktlinjerna för översynen lades fast, var det viktigt att ta hänsyn till den relativt korta tid som stod till förfogande för att genomföra dem innan programmet löper ut.

I enlighet med denna uppfattning ansåg rådet det framför allt väsentligt att snarast anta en gemensam ståndpunkt för att en andra behandling skulle kunna komma till stånd i tid.

A. Ändrat förslag från kommissionen

I detta läge enades rådet om behovet att fatta ett beslut så snart som möjligt om kommissionens förslag.

Rådet förklarade emellertid tydligt att dess beslut att anta en politisk överenskommelse vid sitt möte den 9 december 1996 inte föregriper dess ståndpunkt i fråga om ändringarna; rådet var villigt att i framtiden med den skyndsamhet som situationen kräver, hålla överläggningar om ändringar som föreslagits av Europaparlamentet i enlighet med fördragets artikel 189b.

B. Väsentliga innovationer som rådet infört

1. Ingressen

Ingressen har inte väsentligen ändrats bortsett från att två nya stycken har införts enligt begäran också av parlamentet; i dem erkänns behovet att i översynen spegla åtaganden och slutsatser som härrör från internationella skeenden samt betydelsen av skydd för människors hälsa som ett av målen för miljöpolitiken. Ingressen har vidare ändrats något på ett fåtal punkter i enlighet med ändringar av artiklarna; styckenas ordning har också flyttats om så att den stämmer bättre med artiklarnas följd.

2. Integrering av miljöaspekter i annan politik (jordbruk, transport, energi, industri och turism) (artikel 2)

Detta avsnitt, som erkänns ha grundläggande betydelse, har delvis formulerats om av rådet i enlighet med den senaste utvecklingen inom respektive sektorer; texten har finjusterats varvid särskild omsorg ägnats åt att säkerställa en grad av detaljreglering som är förenlig med rimliga förväntningar om och möjligheter till tillämpning.

Vad särskilt gäller jordbrukspolitiken (artikel 2.1) har texten ändrats så att den ger klara riktlinjer för den framtida utvecklingen av den gemensamma jordbrukspolitiken samtidigt som hänsyn tas till den pågående reformprocessen. Dessutom har rådet klargjort sitt engagemang för skydd av den biologiska mångfalden genom att uttryckligen nämna denna, när så är lämpligt, som en faktor av särskilt intresse. I fråga om energin (artikel 2.3) ville rådet bl.a. prioritera gemensam el- och värmealstring så som också parlamentet begärt. Beträffande industrin (artikel 2.4) tillfogades en punkt om utformandet av en hållbar politik som innehåller begreppet miljöeffektivitet och partnerskap mellan regering och industri med hjälp av lämpliga incitament för innovation. När det gäller turismen (artikel 2.5) underströks behovet att införliva turism/miljödimensionen i internationella avtal.

3. Utvecklande av fler styrmedel (artikel 3)

Rådet önskade främst understryka behovet av bättre villkor för att utveckla verksamma marknadsbaserade och andra ekonomiska styrmedel, särskilt genom kartläggning av hinder för deras införande och av nuvarande bidragssystem som motverkar hållbara metoder; kartläggningen skall syfta till att reformera dessa hinder. Rådet hävdade också på nytt betydelsen av att sådana styrmedel sätts in på lämplig nivå.

4. Genomförande och tillämpning av lagstiftningen (artikel 4)

Rådet förstärkte de prioriteringar som föreslagits av kommissionen, särskilt genom att understryka behovet av att förbättra både kvalitet och feed-backvärde hos genomföranderapporter; det noterade också uttryckligen vilken funktion nätverket av miljöinspektorer har.

Å andra sidan påtalade rådet, samtidigt som det erkände betydelsen av att öka allmänhetens deltagande i genomförandet och tillämpningen av lagstiftningen, behovet av bättre tillgång till rättvisan måste noggrant utvärderas med hänsyn till olika rättsliga traditioner. Rådet ansåg det vidare vara för tidigt att ta upp frågan om sanktioner för åsidosättande av lagstiftningen.

5. Ökad medvetenhet (artikel 5)

Rådet förstärkte påtagligt detta avsnitt, framför allt genom att peka på ytterligare prioriteringar med anknytning till utbildning, främjandet av samarbete mellan medlemsstaterna, bättre möjligheter för konsumenter att bli informerade om produkters miljöaspekter och uppmuntran till dem som tillhandahåller finansiella tjänster att ta med miljöaspekterna i beräkningen.

6. Internationell samarbete (artikel 6)

Rådet förstärkte detta avsnitt genom att lägga till ett stycke om Östersjöregionen och erkände därmed det ökade intresset för detta område efter de senaste anslutningarna. Det lade också till specifika hänvisningar till vikten av att gemenskapen aktivt deltar i de pågående förhandlingarna inom ramen för konventionerna om klimatförändring, biologisk mångfald och ökenspridning liksom till antagandet av ett förfarande med förhandsgodkännande sedan information lämnats och till deltagande i regionala styrmedel i Europa.

7. Förbättring av grunden för miljöpolitiken (artikel 7)

Rådet framhöll behovet av samarbete med relevanta insitutioner på internationell nivå och av samordning med EG-institutioner. Särskilt underströk det den roll som Europeiska miljöbyrån spelar genom att följa och rapportera om utvecklingen på miljöområdet, som också parlamentet har begärt.

8. Främjande av lokala och regionala initiativ (artikel 10)

Rådet tillfogade ytterligare ett tema som förtjänar särskild uppmärksamhet, nämligen att gemenskapen bör uppmuntra åtgärder i linje med konventionen om kampen mot ökenspridning.

9. Miljöfrågor (artikel 11)

I enlighet med sin allmänna attityd strävade rådet efter att rationalisera och underlätta genomförandet av de föreslagna åtgärderna. Särskilt ändrade det kommissionens förslag som hade blivit föråldrade till följd av utvecklingen inom motsvarande sektorer.

Så t.ex. ändrades punkt a på grundval av den senaste utvecklingen inom politiken om klimatförändringar; punkt f fick ersätta en rad enskilda punkter sedan en omfattande gemenskapspolitik för avfallshantering nyligen har rekommenderats till antagning. Punkt d om kritiska laster har formulerats om ur ett mer realistiskt perspektiv; punkt e om buller begränsades något i förhållande till kommissionens formulering, med hänsyn tagen också till subsidiaritetsprincipen; punkt i om kemikalier kom att på ett mer fullständigt sätt formulera de hithörande punkterna i kommissionens förslag. Slutligen tillfogades punkt k som betonar behovet att följa de åtaganden som gjorts i samband med anslutningen.

(1) EGT nr C 140, 11.5.1996, s. 5.

(2) EGT nr C 362, 2.12.1996, s. 112.

(3) EGT nr C 212, 22.7.1996, s. 1.

(4) EGT nr C 28, 29.1.1997, s. 18.

(5) EGT nr C 138, 17.5.1993, s. 1.