•ir ir 
-it it EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION 
Bryssel den 14 03.1996 
KOM(96) 91 slutlig 
RAPPORT FRAN KOMMISSIONEN 
enligt Rådets beslut 93/389/EEG 
ANDRA UTVÄRDERINGEN AV DE NATIONELLA PROGRAMMEN 
I ENLIGHET MED ÖVERVAKNINGSMEKANISMEN FÖR UTSLÄPP AV 
KOLDIOXID OCH ANDRA VÄXTHUSGASER I GEMENSKAPEN 
Framsteg i förverkligandet av gemenskapens stabiliseringsprogram för koldioxid 

INNEHALL 
1 INLEDNING 3 
1.1 ÖVERVAKNINGSMEKANISMEN OCH DEN 
ANDRA UTVÄRDERINGSRAPPORTEN 3 
1.2 GEMENSKAPENS MÅLSÄTTNING 4 
2 INVENTERING ÖVER VÄXTHUSGASER 7 
2.1 GEMENSKAPSINVENTERING 7 
2.2 UPPTAG I SÄNKOR 12 
2.3 SLUTSATSER 12 
3 UTVÄRDERING AV FRAMSTEGEN I FÖRVERKLIGANDET AV 
MÅLSÄTTNINGEN 12 
3.1 DE NATIONELLA PROGRAMMENS INNEHÅLL 13 
3.2 STRATEGIER FÖR BEGRÄNSNING AV KOLDIOXIDUTSLÄPPEN INOM 
GEMENSKAPEN 14 
3.3 PROGNOSER OCH EFFEKTER AV ÅTGÄRDERNA 16 
SLUTSATSER 24 
BILAGA A TABELLER MED KOLDIOXIDINVENTERINGAR, PROGNOSER 
OCH EFFEKTER AV ÅTGÄRDERNA I DE 15 MEDLEMS­
STATERNA 
BILAGA B SAMMANDRAG PER LAND 
INLEDNING 
1.1 OVERVAKNINGSMEKANISMEN OCH DEN ANDRA 
UTVÄRDERINGSRAPPORTEN 
I beslutet om en övervakningsmekanism1 anmodas kommissionen lämna årsrapporter till rådet 
och Europaparlamentet, om huruvida de framsteg som har gjorts i gemenskapen som helhet 
räcker till för att säkerställa att koldioxidutsläppen år 2000 kan stabiliseras på 1990 års nivå. 
Detta mål fastställdes i samband med rådets möte (miljö- och energiministrarna) den 29 oktober 
1990. Den första utvärderingen genomfördes på grundval av de nationella program som 
kommissionen mottog år 1993. På grund av stora skillnader mellan programmen när det gäller 
detaljeringsgraden och behandlingen av frågor hade den första utvärderingen en begränsad 
betydelse. 
Denna rapport är resultatet av den andra utvärderingen som har genomförts på grundval av de 
nationella rapporter/program2 som har lämnats enligt Ramkonventionen om klimatförändringar 
och enligt systemet för övervakning (med undantag av det belgiska programmet som var direkt 
avsett för övervakningsmekanismen) och de uppdateringar som officiellt har anmälts till 
kommissionen före den 1 juli 1995. Rapporten är ett första försök att använda den metod för 
utvärdering av framstegen och innehållet i de nationella programmen som har utarbetats och 
antagits av Kommittén för övervakningsmekanismen3. Denna andra rapport bygger därför på 
avsevärt förbättrade informationer jämfört med den första utvärderingen som grundade sig på 
de befintliga nationella programmen vilka vid den aktuella tidpunkten varken var fullständiga, 
jämförbara eller genomblickbara beroende på bristen på detaljerade uppgifter om enhetlighet när 
det gäller innehåll och struktur4. 
Alltsedan rådets beslut har sex kommittémöten i enlighet med övervakningsmekanismen ägt 
rum. I de kortfattade protokollen från dessa möten finns vissa uppdaterade informationer som 
har lämnats av medlemsstaterna och de informationerna har också beaktats i utvärderingen. 
Resten av rapporten är uppdelad i följande delavsnitt. I Avsnitt 2 redogörs för 
koldioxidutsläppen och utsläppen av andra växthusgaser samt för upptagen av dem i sänkor i 
1 Rådets beslut 93/389/EEG 
"För att säkerställa enhetlighet mellan kraven på rapportering enligt Ramkonventionen om 
klimatförändringar (FCCC) och enligt Europeiska gemenskapens övervakningsmekanism, kan 
medlemsstaterna även lämna sina nationella FCC-rapporter som egna nationella program till 
övervakningsmekanismen. 
3 Femte mötet inom ramen för Kommittén för övervakningsmekanismen den 18 maj 1995. 
4KOM(94) 67 slutl. s.2. 
de femton medlemsstaterna. Rapporten för år 1990 presenteras och historiska tendenser 
diskuteras, särskilt de som rör energirelaterade koldioxidutsläpp. Rapporten över 
växthusgasutsläppen är på detta stadium endast preliminär, eftersom medlemsstaterna ännu inte 
har lämnat en slutlig rapport över sina resultat. I avsnitt 3 görs en utvärdering av framstegen 
i förverkligandet av stabiliseringsmålet för koldioxid. I rapporten redogörs för innehållet i de 
nationella programmen, deras prognoser och effekterna av åtgärderna. Detta avsnitt innehåller 
mera en redogörelse för hur nivån på koldioxidutsläppen påverkas av de nationella åtgärder som 
beskrivs i de nationella rapporterna/programmen, än en bedömning av hur effektiva åtgärderna 
egentligen är när det gäller att uppnå de mål som uppställts av medlemsstaterna. En närmare 
beskrivning av de enskilda medlemsstaternas nationella program lämnas i bilagan. I bilagan görs 
en jämförelse mellan medlemsstaternas egna prognoser för år 2000 och de alternativa prognoser 
som upprättats av kommissionens tjänster. I avsnitt 4 dras slutsatser om de nationella 
programmens innehåll och struktur, osäkerhetsfaktorn i eventuella prognoser och om den 
förväntade nivån på koldioxodutsläppen år 2000. 
1.2 GEMENSKAPENS MÅLSÄTTNING 
År 1993 antogs rådets beslut om en övervakningsmekanism för utsläpp av koldioxid och andra 
växthusgaser inom gemenskapen "inom ramen för en gemenskapsstrategi för att begränsa 
koldioxidutsläppen och förbättra energieffektiviteten", som skall garantera att gemenskapen är 
på väg att uppfylla såväl sitt mål att till år 2000 stabilisera koldioxidutsläppen i gemenskapen 
som helhet på 1990 års nivå som sina åtaganden i enlighet med FN:s Ramkonvention om 
klimatförändringar5. De flesta, men inte alla, medlemsstater har satt upp nationella mål eller 
EU-mål som går ut på att begränsa koldioxidutsläppen och som ger en antydan om i vad mån 
de förväntar sig kunna uppfylla gemenskapens målsättning. 
Grekland, Irland och Portugal har inte antagit något officiellt koldioxidmål. I stället har de i 
sina nationella rapporter/program satt upp som mål att begränsa ökningen av koldioxidutsläpp 
till 15% (+/-3 %), 20% respektive 40%. Finland har inte något referensår för sin målsättning 
att "stoppa ökningen av energirelaterade koldioxidutsläpp till slutet av 1990-talet" varför det är 
svårt att uttrycka en målsättning i siffror. Tyskland har endast ett mål uppsatt till 2005 som går 
ut på att minska utsläppen med 25% jämfört med 1990 års nivåer. 
Frankrike och Spanien har satt upp mål som tillåter en viss ökning utöver de nuvarande 
utsläppsnivåerna, men som begränsar omfattningen av denna ökning. Frankrikes ställning vad 
gäller det allmänna åtagandet att hålla kvar utsläppen av fossilt kol per capita under 2 ton (vilket 
är likvärdigt med en ökning på 13 % i utsläpp över 1990 års nivåer till 2000)6, men det bör 
inte betraktas som ett särskilt mål för år 2000. I stället prioriteras åtaganden om politik och 
åtgärder hellre än kvantifierade utsläppsbegränsningar. 
Denna första hypotes har ändrats neråt till +7 % i enlighet med nya beräkningar som tar hänsyn 
till den operationella optimeringen av kärnkraftverk som genererar elektricitet 
Danmark har en nationell målsättning på en minskning på 20 % av koldioxidutsläppen från 
energi- och transportområdena år 2005 jämfört med 1988. Denna målsättning formuleras i 
termer av utsläpp som korrigerats med hänsyn till omsättning av nätelektricitet, både vad gäller 
basåret och målåret. Omsättningen av elektricitet fluktuerar med tillgången på vatten i de andra 
skandinaviska länderna, med export vissa år och import andra år. 
5 Rådets beslut 93/389/EEG 
6 KOM (94) 67 slutl. av den 10.3.1994, s.20 
År 1990, när importen av elektricitet var relativt stor, var utsläppen 10 % lägre än de 
korrigerade utsläppen. Danmark har, förutom sin nationella målsättning för minskning av 
koldioxid, åtagit sig att uppnå en minskning på 5 % år 2000 jämfört med 1990 som ett bidrag 
till EU:s stabiliseringsmål. Detta åtagande är också grundat på de korrigerade siffrorna för 
koldioxidutsläpp år 1990. 
Den officiella nederländska målsättningen är en minskning på 3 % av koldioxidutsläpp år 2000 
jämfört med 1989/1990 års nivåer. Nederländerna anser att temperaturkorrigeringar är lämpliga 
för att utforma lämplig klimat- och energipolitik. För att möjliggöra utveckling och bedömning 
av politiken tar Nederländerna hänsyn till temperaturvariationer genom att justera 
koldioxidutsläppen. Därför har värdena för basåret 1990 korrigerats efter de väderförhållanden 
som rådde 1990. Nederländernas strategi att minska sina koldioxidutsläpp med 3 % bygger 
därför på denna justerade siffra för år 1990. 
Ser man på dessa målsättningar är skillnaden mellan medlemsstaternas samlade målsättningar 
när det gäller utsläpp och gemenskapens målsättning försumbart liten. Antagandena för de tre 
länder som varken har ett kvantitativt mål eller en målsättning för år 2000 (Finland, Frankrike 
och Grekland) är emellertid av avgörande betydelse; deras utsläpp utgjorde 43% av de totala 
utsläppen inom gemenskapen år 1990. 
2 Inventering över växthusgaser 
2.1 Gemenskapsinventering 
Medlems-stat 
Belgien 
Danmark 
Finland 
Frankrike 
Förenade 
kunga-riket 
Grekland 
Irland 
Italien 
Luxemburg 
Nederländerna 
Portugal 
Spanien 
Sverige 
Tyskland 
Österrike 
De 15 
medlems­
staterna C02 
114500 
52100 
53900 
366500 
577000 
86100 
30720 
436300 
13300 
151800 
42500 
227300 
61300 
1013000 
59200 
3285620 CH4 
359 
406 
252 
2896 
4531 
936 
796 
3889 
24 
1067 
227 
2151 
329 
6218 
603 
24671 N20 
22 
11 
22 
176 
108 
24 
42 
116 
1 
59 
11 
94 
15 
223 
4 
928 NOx 
338 
270 
295 
1722 
2740 
543 
114 
2034 
23 
575 
214 
1189 
373 
2944 
222 
13546 CO 
1219 
770 
487 
10947 
6682 
1143 
429 
9258 
171 
1029 
1083 
4725 
1612 
10768 
1692 
52006 NMVO 
C 
361 
165 
219 
2424 
2540 
325 
197 
2401 
19 
459 
199 
1120 
540 
2978 
445 
14397 
Källa: Europeiska miljöagenturen (EEA), juni 1995. C02-
utsläpp 
NE 
2600 
31000 
32200 
6100 
NE 
NE 
36700 
NE 
100 
NE 
23200 
34300 
20000 
NE 
Tabell 1 Utsläpp av koldioxid och andra växthusgaser i EU:s femton medlemsstater 
år 1990 (Gg) 
Preliminära beräkningar: Beräkningarna av gemenskapens utsläpp av växthusgas grundar 
sig på beräkningar av utsläpp som lämnats av medlemsstaterna. De nationella 
beräkningarna kommer att kontrolleras/bekräftas hos respektive land innan de definitiva 
slutsiffrorna beräknas för hela Europeiska unionen. 
Reduktionen av koldioxid är från markanvändning och skogsbruk 
Utsläpp från slutlig icke energikonsumtion (inklusive foderlager) har inte inbegripits i 
de totala utsläppen. Därför har de totala utsläppen underskattats i jämförelse med IPCC-
metoden. Utsläpp från slutlig icke energikonsumtion grundar sig p_å det totala 
kolinnehållet i produkterna. Tillägget av totala utsläpp och utsläpp från slutlig icke 
energikonsumtion skullle därför ge en överskattning jämfört med IPCC-metoden. 
Förenade kungarikets och Spaniens utsläpp grundar sig på nyligen uppdaterade nationella 
uppskattningar som justerats för att ligga i linje med IPCC.s riktlinjer. 
De spanska koldioxidutsläppen på 18 700 G från jordbruket och 2 200 Gg från 
avfallshantering ingår inte i de totala nationella utsläppen eftersom Spanien har förklarat 
att det anser att alla sådana utsläpp är av organiskt ursprung. 
DK: Danmark har korrigerat sina utsläpp från bränsleförbränning efter import/export av 
elektricitet år 1990. Denna korrigering (6 300 Gg koldioxid) har inte tagits med i 
uppskattningarna i denna rapport av enhetlighetsskäl, eftersom ingen annan medlemsstat 
har gjort någon sådan korrigering. 
FR: Koldioxidutsläpp på 8 000 Gg från avfall ingår inte i de totala nationella utsläppen 
eftersom Frankrike har angett att det anser att alla sådana utsläpp är av organiskt 
ursprung. 
IRL: I sitt nationella meddelande lämnade Irland en uppskattning av NMVOC-utsläpp 
från markanvändning och skogsbruk på 17 Gg och var den enda medlemsstaten som 
lämnade en sådan uppskattning. På Irlands begäran har denna uppskattning tagits med 
i de uppskattningar som presenteras i denna rapport. 
NL: I sitt nationella meddelande lämnade Nederländerna koldioxiduppskattningar för 
aktuella utsläpp från foderlager (14800 Gg) och statistiska skillnader (1000 Gg) som inte 
har tagits med i de resultat som presenteras i denna rapport av enhetlighetsskäl. 
Nederländerna tillämpade även en korrigering för temperaturpåverkan som inte 
tillämpades av andra medlemsstater och därför inte har tagits med av enhetlighetsskäl. 
Källa: Europeiska miljökontoret, juni 1995 
De mest detaljerade och exakta uppgifter om utsläpp som finns tillgängliga gäller år 1990, 
eftersom det året fungerade som utgångspunkt för upprättandet av politiska mål inom Europeiska 
unionen och internationellt. Nedanstående tabell anger de utsläpp av koldioxid och andra 
växthusgaser i EU:s femton medlemsstater, som också omnämns i EU:s meddelande enligt 
FN:s Ramkonvention om klimatförändringar7. 
Sammanställningen av en gemenskapsinventering över växthusgaser för år 1990 anger riktmärket 
för mätningen av utvecklingen av utsläpp. Gemenskapsinventeringen grundar sig på 
medlemsstaternas inventeringar vilka lämnas till kommissionen i enlighet med beslutet om en 
övervakningsmekanism, och utförandet är detsamma som vid rapportering i enlighet med FN:s 
Ramkonvention om klimatförändringar (FCCC). I samband med övervakningskommitténs femte 
möte enades medlemsstaterna om ett systematiskt förfarande för revidering av de uppgifter som 
7Europeiska gemenskapens växthusinventeringar kommer alt ses över mot bakgrund av nya vetenskapliga 
rön. Förteckningen över koldioxid omfattar inte upptag i sänkor. 
lämnas till kommissionen och som beskrivs i dokumentet "Förslag till metoder för utvärdering 
av förverkligade framsteg i de nationella programmen och av innehållet i de nationella 
programmen".8 De tidsmässiga förändringarna av utsläppen kan mätas genom att man jämför 
motsvarande inventeringar för de efterföljande åren med den grundläggande inventering som 
upprättades år 1990. Eftersom det ännu inte finns något formellt förfarande för översyn av de 
uppgifter som lämnas av medlemsstaterna är inventeringarna i tabell 1 endast preliminära. 
Uppgifterna i inventeringen för 1990 är de mest aktuella och sammanhängande av gemenskapens 
data; de skiljer sig eventuellt från de data som lämnades 1990 och som anges i vissa nationella 
meddelanden/program, antingen för att det är en beräkning av nyare datum eller för att de har 
sammanställts med hjälp av en annan metod. Eftersom de bildar ett underlag för 
medlemsstaternas inventeringar kommer de att användas som underlag för hela rapporten. 
Fullständiga inventeringar för andra växthusgaser lämnades endast för år 1990. 
I enlighet med metoder som anges i övervakningsmekanismen skall medlemsstaterna i juli varje 
år lämna preliminära inventeringar över koldioxidutsläppen för det föregående året och slutliga 
inventeringar för året dessförinnan. Gemenskapsinventeringar upprättas därefter på grundval av 
de mottagna uppgifterna. Medlemsstaterna anmodas även lämna inventeringar över andra 
växthusgaser tillsammans med inventeringarna över koldioxid. 
I samtliga medlemsstater är det koldioxiden som mest medverkar till de totala utsläppen av 
antropogena växthusgaser. De uppgifter som har sammanställts om de tre viktigaste gaserna, 
koldioxid, kolväte och kväveoxid i syfte att påvisa effekten på klimatförändringarna och under 
beaktande av IPCC:s direkta globala uppvärmningspotentialer (GWP)9, tyder på att utsläppen 
av koldioxid i gemenskapen ligger på cirka 79%. Eftersom stabiliseringsmålen endast gäller 
koldioxid, är utvärderingen av utvecklingen i denna rapport endast koncentrerad till koldioxid, 
inte till övriga växthusgaser. 
Den totala mängden antropogena koldioxidutsläpp i gemenskapen beräknades uppgå till 
3,329,750 Gg år 1990 vilket är cirka 13% av de totala globala antropogena utsläppen10. 
Eftersom det inte finns någn godkänd inventering över koldioxidutsläppen i de femton 
medlemsstaterna för år 1993 är det inte möjligt att göra någon jämförelse mellan uppgifterna 
för utvärderingsåret (1993) och uppgifterna för referensåret (1990), i enlighet med vad som 
föreskrivs i metodanvisningen för övervakningsmekanismen. 
2.1.1 Historiska tendenser när det gäller energirelaterade koldioxidutsläpp 
Koldioxidutsläppen inom gemenskapen härrör till stor del (95%) från förbränningen av fossila 
bränslen som används som energikällor för alstring av elektricitet, i industri, transporter och 
i hushållen. Eftersom de energirelaterade koldioxidutsläppen utgör en så väsentlig del av de 
totala koldioxidutsläppen, är det möjligt att få en bild av tendenserna när det gäller 
koldioxidutsläpp genom att endast se på de energirelaterade utsläppen. 
8Femte mötet inom ramen for Kommittén för övervakningsmekanismen, 18 maj 1995. 
''"Radiative Forcing of Climate Change": 1994 ars rapport från IPCC:s vetenskapliga 
arbetsgrupp. Globala uppvärmningspotentialer (GWP) om 24,5 ton C02 för CH4 och om 
320 ton C(X för N2() enligt IPCC:s uppvärmingspotentialer under ett tidsperspektiv av 
100 år. 
'""Radiative Forcing pf Climate Change": 1994 års rapport från IPCC:s vetenskapliga 
arbetsgrupp. 
8 
Mellan 1990 och 1993 (analysåret för den andra utvärderingen) sjönk de energirelaterade 
koldioxidutsläppen inom gemenskapen som helhet med 2,2%u och koldioxidintensiteten per 
capita och per BNP har sjunkit12. Det är emellertid viktigt att notera att , i motsats 
medlemsstaterna inventeringar om utsläpp och gemenskapens inventeringar om utsläpp, har de 
koldioxidberäkningar som dessa siffror grundar sig på, utförts med hjälp av harmoniserade 
utsläppsfaktorer13. 
De absoluta talen för utsläpp i respektive land överensstämmer därför inte med siffrorna i EU:s 
inventeringar. Det tal som anger en minskning på 2,2% ger dock en antydan om utvecklingen 
när det gäller koldioxidutsläpp under analysperioden. 
Energirelaterade koldioxidutsläpp har minskat endast i tre av de femton medlemsstaterna 
(Förenade kungariket, Tyskland och Österrike). Utvecklingen i Tyskland har särskild betydelse 
för de ändrade utsläppsnivåerna inom gemenskapen, eftersom Tyskland bidrog med 30% till 
gemenskapens utsläpp 1990. Till följd av Tysklands återförening 1990 har en omfattande 
ekonomisk omstrukturering ägt rum i det forna DDR med en betydande omläggning av 
bränsleförbrukningen bort från brunkol. I de nya delstaterna har koldioxidutsläppen minskat med 
50% mellan 1987 och 1994, medan utsläppen ökade med 2% under samma period i det forna 
Västtyskland. Det är tveksamt om den totala minskningen av utsläpp i det forna DDR kan 
upprätthållas när ekonomin har stabiliserats i området. Utsläppen torde öka i takt med 
utveckling och ekonomisk tillväxt, även om man kan räkna med att de investeringar i mycket 
energisnål teknologi som nu görs bibehåller en del av utsläppsminskningarna under 1990 -1993. 
Medan perioden 1990 - 1993 kännetecknades av låg ekonomisk tillväxt i gemenskapen (årlig 
tillväxt om 0,7%14), kännetecknades 1994 av en uppgång som förväntas bli konsoliderad under 
de kommande åren. Enligt prognoserna kan den årliga ekonomiska tillväxten under åren 1995 -
2000 komma att bli 3,3%1S. En del av de minskade utsläppen under analysperioden måste 
tillskrivas den låga ekonomiska tillväxten i gemenskapen. Även andra faktorer än prognoserna 
över den ekonomiska tillväxten tyder på att trenden när det gäller koldioxid sannolikt kommer 
att vända uppåt under perioden 1995 - 2000 och därefter fortsätta att stiga. De prognoser som 
har gjorts av Internationella energiagenturen (IEA) och som grundar sig på energiprognoser för 
de 15 medlemsstaterna inom Europeiska unionen, kommer de energirelaterade 
koldioxidutsläppen att öka med 6% under perioden 1995 - 2000, och med 7% fram till år 
201016 i de åtta medlemsstater i Europeiska unionen som har lämnat prognoser för perioden 
efter år 2000. 
"Eurostat, maj 1995. Uppgifter om energirelaterade utsläpp grundade på harmoniserade 
utsläppsfaktorer. 
12BNP- och befolkningstalen är hämtade från Eu rostat, juni 1995. 
"Användningen av utsläppsfaktorer kan variera länderna emellan eftersom den kemiska 
sammansättningen i bränsle är olika frän land till land. Olikheterna kan emellertid också 
bero på olika antaganden om kolets omvandling till koldioxid, dvs. antaganden om 
fullständig eller ofullständig förbränning. 
14Europeiska kommissionens prognoser på medellång sikt 1995 - 2000, juni 1995. 
15Europeiska kommissionens prognoser på medellång sikt 1995 - 2000, juni 1995. Enligt 
OECD:s "Economie Outlook"(57), från juni 1995 förutses en konsolidering av den 
ekonomiska uppgången i Europa under de närmaste åren. 
l6IEA:s rapporter är baserade på de enskilda ländernas energiprognoser, 1994. 
Medan de energirelaterade utsläppen har stabiliserats eller i avsevärd grad har minskat inom ade 
flesta sektorer under analysperioden, såsom är fallet med industrin (vilket i hög grad beror på 
minskade produktionsnivåer), fortsätter de att stiga inom transportsektorn (en ökning med 7% 
under åren 1990 - 1993). Transportbehovet och trafiken inom gemenskapen kommer sannolikt 
att öka avsevärt i framtiden, särskilt efter det att den inre marknaden har fullbordats. Alltsedan 
1970 har den årliga ökningen av inlandstransporterna i genomsnitt legat på 3,1 % när det gäller 
passagerartrafiken och 2,3% när det gäller godstrafiken17. Utsläpp till följd av den ökade 
trafikvolymen kommer endast till viss del att uppvägas av förbättrad effektivitet, varför den 
totala utsläppsnivån förväntas stiga. 
1990 och 1993 framställde åtta av medlemsstaterna mer än 20% av sin elektricitet från kolfria 
energikällor, nämligen från kärnenergi eller vattenkraft. I tre av de åtta länder som har 
kärnkraftverk har emellertid kärnenergins andel i produktionen (i procent av den totala andelen) 
minskat, och samma sak gäller vattenkraftens andel i åtta av medlemsstaterna (i procent av den 
totala mängden). 
2.2 Reduktion genom upptag i sänkor 
Bindning av växthusgas är i huvudsak endast möjligt när det gäller koldioxid, eftersom det är 
den enda växthusgas som har stora naturliga sänkor i världshaven och i biomassan. Andra 
växthusgaser bryts till största delen ned i atmosfären, varför alternativet med absorbering inte 
gäller dem. Reduktion av koldioxid genom upptag i sänkor kan ytterligare medverka till den 
totala minskningen av koldioxid i atmosfären, särskilt i de medlemsstater som har betydande 
möjligheter att öka sina skogsarealer. De nationella programmen innehåller endast begränsade 
uppgifter om det faktiska upptaget av koldioxid i sänkor och om den policy och de åtgärder som 
medlemsstaterna har genomfört för att öka bindningen av koldioxidutsläppen. 
2.3 Slutsatser 
Mot bakgrund av medlemsstaternas egna mål och målsättningar kan det konstateras att fem 
länder kan förväntas minska koldioxidutsläppen fram till år 2000, medan fyra länder avser att 
stabilisera utsläppen och sex länder räknar med en ökning av koldioxidutsläppen fram till år 
2000. 
1990 års inventering över koldioxidutsläppen och över utsläppen av andra växthusgaser har 
upprättats med stöd av de nationella inventeringarna och av annan aktuell information som 
medlemsstaterna lämnat till kommissionen. Eftersom dessa uppgifter är av nyare dato än de som 
återfinns i vissa medlemsstaters program, och då det förekommer vissa skillnader i metoder, 
skiljer sig EU:s inventering från några av medlemsstaternas nationella program. 1990 års EU-
inventering utgör grunden för utvärderingen av hur långt man har kommit när det gäller målet 
om stabilisering av koldioxidutsläppen. På grund av de otillräckliga uppgifter som lämnats av 
medlemsstaterna, har det inte varit möjligt att upprätta någon EU-inventering för de 
efterföljande åren, särskilt analysåret 1993. 
3 FRAMSTEGEN I FÖRVERKLIGANDET AV GEMENSKAPENS MÅLSÄTTNING 
3.1 DE NATIONELLA PROGRAMMENS INNEHÅLL 
17Europeiska gemenskapernas kommission (1993). Mot en hållbar utveckling. Europeiska 
gemenskapens åtgärdsprogram om miljön och en hållbar utveckling. 
10 
I denna rapport beaktas de nationella meddelanden/program från medlemsstaterna och de 
uppdateringar av dessa som officiellt mottagits av kommissionen före den 30 juni 1995. I 
enlighet med rådets beslut om en övervakningsmekanism för utsläpp av koldioxid och andra 
växthusgaser har samtliga medlemsstater lämnat nationella program (när det gäller alla länder 
utom Belgien utgörs det nationella programmet av ett meddelande enligt Konventionen om 
klimatförändringar18) till kommissionen med en inventering över utsläppen 1990; närmare 
uppgifter om landets policy och nationella åtgärder; åtgärder för genomförande av 
gemenskapslagstiftningen och gemenskapspolitiken samt prognoser över de framtida utsläppen. 
Stora framsteg har gjorts alltsedan de första, mycket oenhetliga nationella programmen19 
lämnades 1993. Den andra utvärderingen av framstegen i förverkligandet av målsättningen om 
en stabilisering av koldioxidutsläppen kompliceras emellertid av att uppgifterna i de nationella 
meddelandena/programmen fortfarande inte kan jämföras staterna emellan eller är ofullständiga, 
även om medlemsstaterna har gjort stora ansträngningar att tillmötesgå de begärda kraven på 
rapportering. De viktigaste faktorerna som gör en utvärdering svår är följande: 
.EU:s inventering grundar sig på de senaste uppgifterna och det är inte alla medlemsstater som 
har lämnat aktuella uppgifter om sina nationella program för att det skall kunna vara möjligt att 
göra en ny uppskattning och anpassa målsättningarna till inventeringen. Det råder därför viss 
brist på överensstämmelse mellan inventeringarna i medlemsstaternas nationella program och 
EU:s inventering. 
.Otillräckliga uppgifter om åtgärderna för att man skall kunna få en riktig bild av hur långt 
genomförandet har framskridit, hur finansieringen av åtgärderna framskrider och i vad mån 
medel för dessa åtgärder är tillgängliga, gör att det är svårt att utvärdera vilken effekt 
åtgärderna kommer att få på koldioxidutsläppen före år 2000. 
.Vissa länder gör inte någon klar skillnad mellan den policy och de åtgärder som tillämpades 
före det år som är referensår för deras klimatpolitik och de åtgärder som formellt ingår i deras 
program. 
Eftersom koldioxidprognoserna fram till år 2000 har upprättats med stöd av olika förlagor och 
mot bakgrund av olika antaganden är det svårt att utarbeta en gemenskapsprognos för år 2000 
genom att sammanfatta alla medlemsstaters prognoser. Vissa länders totala avsaknad av 
prognoser, med eller utan åtgärder eller båda, komplicerar processen ytterligare. 
3.2 STRATEGIER FÖR BEGRÄNSNING AV KOLDIOXIDUTSLÄPPEN INOM 
GEMENSKAPEN 
Det finns strategier för koldioxidutsläpp både på gemenskapsnivå och på medlemsstatsnivå. 
Gemenskapens strategi antogs av rådet år 1991'°. Den inbegriper följande: 
18Kommittén för övervakningsmekanismen enades för år 1 ()95 om att Europeiska gemenskapen skall godta 
de nationella meddelandena som nationella program. Samtliga medlemsstater har ratificerat konventionen 
utom Belgien som står i begrepp att göra det. Uppdateringar av de nationella programmen väntas till nästa 
utvärdering. 
1 Den överenskommelse som har träffats när det gäller utformningen av innehållet och strukturen i de 
nationella programmen och riktlinjerna för rapportering i enlighet med Ramkonventionen, var inte 
tillgänglig i tid för att garantera enhetlighet vid den första utvärderingen. 
20SEK(91)1744 slutl., oktober 1991. 
11 
.Icke-fiskala åtgärder inom ramen för gemenskapsprogrammen (SAVE, ALTENER, JOULE, 
THERMIE). 
.Ett förslag till en kombinerad koldioxid-/energiskatt (nu ett reviderat förslag till gemensamma 
riktlinjer för en kombinerad koldioxid-/energiskatt). 
.En övervakningsmekanism. 
Gemenskapens strategi kommer endast att ha någon effekt om de bestämmelser som har antagits 
på gemenskapsnivå verkligen genomförs i medlemsstaterna. De flesta av medlemsstaterna har 
införlivat gemenskapsbestämmelserna med sina nationella strategier för koldioxid. 
Energisparmärkning anses vara särskilt viktigt och och fem länder har givit uttryck för att en 
kol-/energiskatt på gemenskapsnivå är nödvändig för att uppnå de nationella målsättningarna 
(Belgien, Danmark, Tyskland, Italien, Nederländerna). 
Hittills har endast Danmark, Finland, Nederländerna och Sverige infört koldioxidskatt, men de 
flesta länder tillämpar olika momssatser på energi och många länder har infört skatt på bränsle. 
De nordiska länder som har infört skatt på koldioxid skulle vilja utvidga dessa ytterligare för 
att utnyttja möjligheterna fullt ut, men är inte benägna att göra det av konkurrensskäl, såvida 
inte en liknande skatt införs på gemenskapsnivå. 
Frankrike har angett att en koldioxidskatt på gemenskapsnivå är nödvändig för att det skall 
kunna begränsa sina utsläpp till den nivå som anges i det nationella meddelandet. 
Belgien och Nederländerna har förklarat att om inte förslaget med en EU-skatt på 
koldioxid/energi fortskrider, kommer de ensidigt alt införa en sådan skatt 1995. Den nya 
regeringen i Österrike har också uppgivit att den överväger att införa en koldioxidskatt år 1996 
eller senast 199821. Om kommissionens reviderade förslag till riktlinjer för införandet av en 
kombinerad koldioxid-/energiskatt antas av rådet, kommer medlemsstaterna att införa en skatt 
inom gemensamma ramar. 
På det nationella planet har samtliga medlemsstater utarbetat och antagit strategier för 
begränsning av koldioxidutsläppen. Dessa strategier beskrivs i de nationella 
meddelandena/programmen. Det finns tre huvudprinciper för begränsning av koldioxidutsläppen: 
(exempel på de olika medlemsstaternas strategier framgår av bilagan). 
Effektivitetsförbättringar vilka innebär minskad "input" för att uppnå önskad "output". 
När det gäller koldioxidutsläppen är det vanligtvis graden av energieffektivitet som är 
av intresse. Effektiv energi kan uppnås genom teknologiska framsteg, bättre 
nyttjandevanor eller förändringar på energisystemsnivån (t.ex. minskning av de totala 
utsläppen från kraft- och värmeproduktion genom kombinerad värme- och 
kraftproduktion). 
Konsumtionsförändringar däribland energisparande som leder till en generell minskning 
av konsumtionen, t.ex. genom att upphöra med onödig energiförbrukning genom 
åtgärder som innebär energiomläggning, särskilt inom transportsektorn och som innebär 
övergång från en form med intensivt energiutnyttjande (exempelvis privata motorfordon) 
till en form med lägre energiutnyttjande (allmänna transportmedel). 
2"Femte mötet inom ramen för Kommittén för övervakningsmekanismen, 18 maj 1995. 
Bränsleomläggning från bränsle med höga kolhalter till bränsle med låga eller inga 
kolhalter, exempelvis genom omläggning från kol till gas i el-produktionen eller till 
alternativa energikällor. 
Ytterligare en åtgärd är bindning av koldioxid i marken och i vegetationen, vilket också minskar 
koldioxidnivån i atmosfären och har samma verkan som en minskning av utsläppen. 
En rad olika åtgärder tillämpas i medlemsstaterna som ett led i genomförandet av strategierna 
för koldioxidbegränsningen i syfte att uppnå de effekter som beskrivs ovan: 
Ekonomiska instrument såsom koldioxid- eller energiskatt används som ett incitament till 
bättre energianvändning, ändrad konsumtion eller för att uppmuntra övergång till 
bränslen med lägre kolhalt. De används också för att uppmuntra till utökning av 
skogsarealen varigenom koldioxidbindningen ökar, exempelvis genom subventioner till 
skogsplantering. 
Regelverk som inför energisparnormer eller som begränsar användningen av särskilda 
bränslen uppmuntrar till förbättringar av energieffektiviteten eller till omläggning till 
annat bränsle. 
./ nformations- och utbildningsprogram används för att uppmuntra till energiförbättringar 
i industrierna och till energisparande i firmor och hushåll. Energimärkning och 
reklamkampanjer ingår i dessa program. 
Direkta åtgärdsprogram från statsmakternas sida är viktiga i de fall där allmännyttan är 
storkonsument av energi - exempelvis förbättringar av energieffektiviteten i byggnader, 
investeringar i nya el-producerande anläggningar eller genom ökad skogsplantering på 
statlig mark. Statliga åtgärder för att avreglera energimarknader kan stimulera till 
förbättringar av anläggningarnas termiska verkningsgrad, ge minskad elförlust på grund 
av överförings- eller distributionssystemen och kan resultera i övergång till bränslen med 
lägre kolinnehåll. 
Forskning och utveckling har för det mesta inverkan på lång sikt, genom att de 
uppmuntrar till utveckling av energieffektiv teknologi och alternativa energier eller till 
metoder för bindning av koldioxidutsläppen. 
13 
3.3 PROGNOSER OCH EFFEKTER AV ÅTGÄRDERNA 
3.3.1 Effekterna av de politiska åtgärderna 
Medlemsstaterna har infört eller håller på att genomföra en rad åtgärder för att minska 
koldioxidutsläppen. De mest omfattande åtgärderna syftar till energi sparande och energieffektiva 
åtgärder hos slutanvändarna. En rad länder har program som uppmuntrar till bränsleomläggning, 
särskilt genom statliga åtgärder inom energisektorn. De nationella koldioxidstrategierna 
redovisas i landsöversikten i bilagan. 
Medlemsstaterna kan välja att införa olika typer av åtgärder och deras val har stor betydelse för 
den osäkerhetsgrad som är förbunden med åtgärdernas effektivitet. Följande faktorer påverkar 
effekten av åtgärderna: 
.Tvingande alternativt frivilliga åtgärder 
Tvingande åtgärder eller "hårda åtgärder" såsom skatter, regler och obligatoriska normer som 
måste genomföras inom en bestämd tidsperiod tenderar att ge säkrare resultat än frivilliga eller 
andra "mjuka åtgärder" som information och utbildning. Tvingande åtgärder i hushållen och 
näringslivet består huvudsakligen av effektivitetsnormer och regler. Sådana åtgärder kan vara 
mycket effektiva också på relativt kort sikt. 
I de fyra länder som har infört koldioxidskatt är kol- och energiskatten ett viktigt inslag i 
ländernas koldioxidstrategier. Sådana skatter brukar normalt verka över sektorsgränserna. Av 
konkurrensmässiga skäl är de koldioxidskatter som tas ut av industrin i Danmark och Sverige 
lägre än de som som tas av andra sektorer (elproduktionen är helt skattebefriad). I Danmark 
och Finland är den skattesats som tas ut av samtliga sektorer avsevärt lägre än den skulle vara 
om skatten skulle ha införts i alla medlemsstater. Indirekt är koldioxidskatten en viktig del av 
koldioxidstrategierna i Belgien, Tyskland, Italien och Nederländerna, eftersom alla dessa länder 
har uppgivit att skatten är nödvändig om de skall kunna uppnå sina mål. Frankrike är också 
övertygat om att koldioxidskatt är en viktig del av dess koldioxidstrategi och vad gäller 
punktskatter har man höjt dessa på dieselbränsle med 20 % i faktiska priser mellan 1990 och 
1995 
Frivilliga åtgärder ingår i någon form i flera av medlemsstaternas koldioxidstrategi och har i 
stor utsträckning införts inom industrisektorn för att främja energisparande. Frivilliga 
överenskommelser, som stöds av ett system för miljötillstånd, ingår som ett centralt led i den 
holländska koldioxidstrategin. Hur effektiva sådana åtgärder blir beror på den industriella 
sektorns storlek och struktur, hur övervakningsmekanismen och genomförandet fungerar samt 
på systemet med samarbete mellan arbetsmarknadens parter. Resultaten som kan vara mycket 
goda varierar därför från land till land. 
Till de andra "mjuka åtgärderna" hör information och utbildning, men i de flesta strategier ses 
de mer som en stödåtgärd för förbättring av energisparandet än som en åtgärd av central 
betydelse. 
.Finansiering 
Åtgärder som finansieras genom exempelvis fasta skatter eller EU-medel har större möjligheter 
att lyckas än sådana som är beroende av årliga beslut om fortsatt finansiering såsom offentliga 
14 
och privata subventioner och investeringar. Subventioner ingår i de flesta koldioxidstrategier 
och ges ofta för att främja alternativa energikällor, allmänna transporter och åtgärder för att 
oåverka efterfråeesidan. påverka efterfrågesidan 
Finansieringen är en viktig faktor som påverkar resultatet av alla koldioxidstrategier, särskilt 
i samband med lågkonjunktur och arbetslöshet. Förenade kungariket räknar med minskade 
utsläpp som ett resultat av att man upprättar en energisparfond. På grund av förändringar av den 
förväntade finansieringsnivån blir bidraget förmodligen lägre (minimum 0,3 MtC) än vad som 
ursprungligen beräknades - även om ytterligare förslag håller på att utarbetas av fonden, som 
skall ge ytterligare besparingar. 
.Långsiktiga åtgärder 
Långsiktiga åtgärder såsom forskning och utveckling eller större investeringar i infrastruktur är 
osäkra till sin natur, eftersom de spänner över ett längre tidsperspektiv. Finansiering, politisk 
uppbackning eller andra viktiga faktorer som är avgörande för genomförandet av åtgärderna kan 
ändras med konjunktursvängningarna. De åtgärder som förutses i den franska koldioxidstrategin 
förväntas få en långsiktig verkan som sträcker sig bortom år 2000. De åtgärder som föreskrivs 
i de sydliga medlemsstaternas strategier är oftast inriktade på investeringar i infrastrukturen som 
också är långsiktiga. Åtgärder inom transportsektorn är ofta långsiktiga, exempelvis 
utvecklingen av de offentliga transporterna eller av energisnåla fordon samt övergång till andra 
transportmedel är åtgärder på medellång eller lång sikt. 
Sannolikheten för att gemenskapens stabiliseringsmål när det gäller koldioxidutsläpp skall kunna 
uppfyllas är beroende av ett antal faktorer, men effekten av de politiska åtgärderna är av central 
betydelse vilket framgår av den stora skillnaden mellan ett scenario med och ett scenario utan 
åtgärder (se bilaga A, tabell A2). På grund av osäkerhetsfaktorn när det gäller genomförandet 
och den faktiska effekten av åtgärderna kan scenariot med åtgärder ses som en skattning av 
reduktionspotentialen, även om det faktiska resultatet år 2000 kan bli något helt annat. Det är 
därför mycket viktigt att kunna beräkna resultatet av åtgärderna. På grund av de nationella 
meddelandena/programmen är detta emellertid mycket svårt att göra, eftersom den information 
som lämnas där vanligtvis är otillräcklig. De nationella meddelandena/programmen är som regel 
oklara på följande punkter: 
De politiska åtgärdernas status: Om de har antagits, står i begrepp att antas eller är 
föremål för övervägande. Även när detta anges, är det svårt att avgöra om 
genomförandet har inletts, hur stor insats som görs för genomförandet av åtgärden och 
om finansiering är säkrad för framtiden. 
Om åtgärden införs inom ramen för den nationella pol icy n om klimatförändring eller av 
något annat skäl. 
En åtgärds effekter på utsläppsnivåerna mätt i minskade koldioxidutsläpp, vilket 
motsvarar skillnaden mellan ett scenario med och ett scenario utan åtgärder. Även när 
sådana uppgifter lämnas är det viktigt att få en anvisning om att genomförandet av 
åtgärderna har framskridit, för att beräkna sannolikheten av att åtgärden får full effekt 
till år 2000. Effekterna av åtgärderna är endast delvis jämförbara länderna emellan, 
eftersom beräkningarna har gjorts på grundval av olika förlagor och med olika 
förutsättningar. 
15 
Prognoserna anger inte de förväntade koldioxidutsläppen med och utan åtgärder för vart 
och ett av åren mellan 1990 och 2000. Med sådana uppgifter skulle det vara möjligt att 
göra en skattning av effekterna. 
3.3.2 Effekten av reduktion genom upptag i sänkor 
Ökad bindning av koldioxid genom upptag i sänkor vilket vanligtvis sker genom främjande av 
skogsplantering, anses inte som elt led i att uppnå gemenskapens koldioxidmål som för 
närvarande grundar sig endast på utsläppen. Ett av problemen med att införliva detta förfarande 
med det mål som skall uppnås är att träd har en förmåga att absorbera kol från atmosfären 
under långa perioder, särskilt om de avverkas och används som byggnadsmaterial eller för andra 
långsiktiga ändamål, men inte permanent. Skogsplantering hejdar inte den totala ökningen av 
utsläpp och påverkar inte den främsta orsaken till de ökade koldioxidutsläppen, nämligen 
förbränningen av fossila bränslen. Detta skulle kunna bli ett problem för de länder där en ökad 
användningar av upptag i sänkor kan dölja en gradvis ökande nivå av utsläpp. 
Enligt beräkningarna kan totalt 350 000 ha nyplanteringar komma att genomföras inom 
gemenskapen under perioden 1990 - 2000 däribland 100 000 ha på tidigare jordbruksmarker 
som ett resultat av reformerna av den gemensamma jordbrukspolitiken och 250 000 ha som en 
reaktion på medlemsstaternas policy och ekonomiska incitament22. 
De flesta av medlemsstaterna har tagit med åtgärder för en ökning av upptag i sänkor i sina 
strategier för koldioxidutsläppen. Fyra länder saknar åtgärder för ökningen av upptag i sänkor 
och ett land har åtgärder som endast befinner sig på begreppsstadiet. De åtgärder som nu 
genomförs liknar i hög grad varandra i alla länder. Till dessa åtgärder hör främst 
skogsplantering, skogsunderhåll och skogsförvaltning samt främjande av träprodukter med lång 
livslängd. 
3.3.3 Medlemsstaternas prognoser för år 2000 
Tabell A 1 (\ bilagan) som innehåller en sammanställning över de olika ländernas prognoser för 
utsläppen fram till år 2000 ger en aktuell bild av förverkligandet av gemenskapens 
stabiliseringsmål. Dessa prognoser grundar sig på medlemsstaternas uppgifter i nationella 
meddelanden/program och uppdateringar som har meddelats officiellt till kommissionen. I 
prognoserna förutsätts det att det inte finns någon gemenskapsskatt på koldioxid/energi i de 
stater som ännu inte har infört någon sådan. 
Prognoserna för år 2000 har justerats efter 1990 års basnivå, EU:s koldioxidinventering för 
1990 (se avsnitt 2.1). I de fall där medlemsstaterna har lämnat ett scenario med och ett scenario 
utan åtgärder, har effekten av åtgärderna beräknats som skillnaden mellan dessa två scenarier. 
I de fall där medlemsstaterna endast har lämnat en prognos (vanligtvis ett scenario med 
åtgärder), beräknas det andra scenariot på grundval av uppgifterna i det nationella meddelandet 
om effekterna av åtgärderna och av en rad sammanhängande antaganden om de ekonomiska 
tillväxttalen och priserna på bränsle. Tabell Al tar emellertid inte upp prognoserna utan 
åtgärder, eftersom alla länder inte har lämnat några sådana. 
'"Environmental Resources Management (1994) Forests as C()2 sinks", slutlig rapport till 
europeiska kommissionen DGXVI/B/4. 
16 
Genom att summera medlemsstaternas prognoser kan gemenskapens koldioxidutsläpp år 2000 
beräknas. Det bör emellertid noteras att denna metod att upprätta en prognos för hela 
gemenskapen endast ger en antydan om resultatet, eftersom medlemsstaternas breda spektrum 
av modeller och antaganden leder till bristande överensstämmelse mellan prognoserna. Vissa 
medlemsstater har dessutom gjort upp prognoser för alla koldioxidutsläpp, medan andra endast 
har prognoser för energirelaterade utsläpp. Siffrorna i tabellen tar inte hänsyn till dessa 
skillnader. I så gott som alla fall slutligen överensstämmer inte de uppgifter för referensåret som 
använts i prognoserna med uppgifterna i EU:s koldioxidinventering. Om man tar hänsyn till 
relativa förändringar i stället för absoluta kan ett samband fastställas mellan prognoserna och 
EU:s inventering, men detta leder till att prognoserna i Tabell 3 avviker ytterligare från 
medlemsstaternas uppgifter. 
Mot bakgrund av dessa begränsningar ger analysen en antydan om att gemenskapen år 2000 kan 
ha stabiliserat utsläppen på 1990 års nivåer, om medlemsstaterna lyckas hålla prognoserna. 
Tyskland kommer även i fortsättningen att vara den stat som mest medverkar till 
koldioxidutsläppen, men dess andel kommer att minska från 30 % år 1990 till 24 % år 2000. 
På grund av Tysklands speciella situation efter sammanslagningen 1990, förväntas landet i hög 
grad komma att bidraga till minskningarna av koldioxidutsläpp inom gemenskapen. Det är 
emellertid tveksamt om denna minskning blir bestående om den ekonomiska tillväxten i de nya 
delstaterna går snabbare än den har gjort sedan 1990. År 1994 beräknades ökningen av 
bruttonationalprodukten till 9% i de östra delstaterna och f.d. DDR förväntas bli den snabbast 
växande regionen i Europa under de närmaste åren23. Prognoserna för Tyskland kommer därför 
att vara starkt beroende av antaganden om tillväxttakten i bruttonationalprodukten; det finns 
ingen angivelse om vad som ligger till grund för scenariot med en minskning på 13%. 
Prognoser är i allmänhet känsliga för antaganden om tillväxt i bruttonationalprodukten och om 
ökade bränslepriser på den internationella marknaden. Ett viktigt skäl till den osäkerhet som rör 
de resultat som anges ovan är därför det faktum att inte alla länder har preciserat sina 
antaganden. När antagandena är angivna tenderar de att vara olika från land till land (Italien 
antog exempelvis att oljepriserna år 2000 kommer att ligga på $15 per fat, medan Sverige antog 
att de internationella priserna för samma sak kommer att ligga på $28 per fat). En del av 
skillnaderna kan vara en återspegling av faktiska skillnader i priserna på levererat bränsle, men 
när det exempelvis gäller internationella bränslepriser, bör det finnas en viss överensstämmelse 
mellan medlemsstaternas antaganden. 
En annan källa till osäkerhet rör det planerade genomförandet av åtgärderna, både när det gäller 
den tekniska beräkningen av effekterna av åtgärderna och i vilken utsträckning de faktiskt har 
genomförts. I tabellen ovan har effekten av åtgärderna antagits vara skillnaden mellan scenariot 
med och scenariot utan åtgärder. Det är inte alla medlemsstater som har lämnat ett scenario utan 
åtgärder, men även i de fall där ett sådant har lämnats har det olika innebörd i olika 
medlemsstater. De flesta länder har på ett eller annat sätt låtit åtgärder ingå i scenariot utan 
åtgärder, fastän en del lämnar dem odefinierade och endast beskriver dem som ett "optimalt 
utnyttjande av energin", såsom i fallet med Österrike, medan andra uttryckligen uppger att de 
åtgärder som har genomförts fram till ett visst datum har tagits med i scenariot utan åtgärder. 
Detta är fallet med Nederländerna. 
23 "OECD Economie Outlook" (57), juni 1995. 
17 
Om scenarierna med och utan åtgärder är upprättade vid olika tidpunkter kan de yttre 
förutsättningarna för dem vara olika. Skillnaderna är då maskerade eftersom de blir en effekt 
av åtgärderna, särskilt när antagandena inte är klart definierade. 
I scenariot med åtgärder har medlemsstaterna använt vitt skilda modeller och metoder för 
beräkning av vilken effekt åtgärderna skulle kunna få. Oavsett vilken metod som används, 
kompliceras beräkningen av att exempelvis vissa åtgärder endast får effekt om de genomförs 
samtidigt, medan effekten av andra åtgärder inte kan medräknas helt, eftersom deras 
minskningspotential kan sammanfalla. Det sätt på vilket länderna låter effekten av de åtgärder 
som har beräknats på mikronivå ingå i sina makroekonomiska modeller, varierar också i hög 
grad medlemsstaterna emellan. 
Det är endast fyra medlemsstater som har givit en klar angivelse om varje åtgärd som ingår i 
scenariot med åtgärder (Belgien, Förenade kungariket, Grekland och Sverige). I de andra fall 
där summan av de angivna åtgärderna överstiger skillnaden mellan scenariot med och scenariot 
utan åtgärder, förutsätts det att summan av de angivna åtgärderna utgör en möjlighet och inte 
en effekt som faktiskt är rimlig (när det gäller Finland anses potentialen vara 16 000 - 18 000 
GgC02 medan den faktiska effekten av åtgärderna endast anses vara 9 000 GgC02, som utgör 
skillnaden mellan de båda scenarierna). 
Tyskland har räknat upp 109 åtgärder men har inte kvantifierat någon av dem. Den tyska 
bedömningen kompliceras ytterligare av att inga prognoser har lämnats för år 2000. Den siffra 
som anger en minskning på 13 % är en grov bedömning som har meddelats kommissionen24, 
men inga av de antaganden eller åtgärder som ligger till grund för bedömningen är kända 
(kommissionen har underrättats om en minskning av utsläppen på 13 - 16%; den lägsta siffran 
är upptagen i tabell 3). 
Den osäkerhetsfaktor som har att göra med beräkningen av effekterna av åtgärderna gäller 
genomförandet av de åtgärder som omnämns i föregående stycke. Alla länder har fattat beslut 
om åtgärder som ännu inte har genomförts och i en del av medlemsstaterna utgör de huvuddelen 
av koldioxidstrategin (exempelvis Belgien). Om inte genomförandet påbörjas snart kan inte 
åtgärderna förväntas få någon effekt till år 2000. 
Med tanke på att fyra länder, nämligen Frankrike, Förenade kungariket, Italien och Tyskland, 
stod för 72 % av utsläppen år 1990 är det särskilt viktigt att minimera osäkerheten när det gäller 
genomförandet av deras respektive åtgärder. De franska åtgärderna är i huvudsak långsiktiga 
och sträcker sig bortom år 200025.Enligt Tysklands meddelande håller 88 åtgärder på att 
genomföras, men har lämnat mycket få uppgifter om vad detta innebär när det gäller nivå på 
insatsen, tidsperiod, politiska åtaganden, tillgång till finansiella medel etc. och, som angivits 
ovan har inte effekterna av åtgärderna kvantifierats. I den italienska planen förutses åtgärder 
med ovanligt stor effekt, men det anges inte hur denna effekt skall uppnås. Det är mycket oklart 
hur långt genomförandet har framskridit och ingen av åtgärderna har kvantifierats. I Förenade 
kungariket förväntas bidraget från energisparfonden bli lägre än ursprungligen beräknat till följd 
av förändringar av den beräknade finansieringsnivån. 
24Muntligt besked i samband med mötet i Kommittén för övervakningsmekanismen, 14 
februari 1995. 
25Sammanfattning av rapport från mötet med kommittén för övervakningsmekanismen, 19 
oktober 1994. 
18 
Grekland, Irland, Portugal och Spanien har alla "mål" som tar hänsyn till deras förväntade 
högre ekonomiska tillväxt. Dessa mål överensstämmer med ländernas prognoser. Grekland har 
justerat sin "realistiska målsättning" nedåt från att omfatta en 25 % ökning till att omfatta en 
15 % (+/- 3 %) ökning26. Detta har mer att göra med nya förväntningar om den ekonomiska 
tillväxten än med en effekt av åtgärderna som är högre än väntat. Utsläppen i de länderna 
kommer sannolikt att ha större samband med den ekonomiska tillväxten under åren fram till år 
2000 än med genomförandet av åtgärder inom ramen för de nationella koldioxidstrategierna. Det 
är därför troligt att om den ekonomiska tillväxten fortskrider som beräknat i de länderna 
kommer utsläpp att bli följden. De åtgärder som förutses i de planerna är inte tillräckligt 
utarbetade (med undantag av Grekland) och beror i hög grad på tillgången till ekonomiska 
medel och det är därför osannolikt att de kommer att motverka en ökning av utsläppen. 
Flera av de länder som har kärnkraft har funnit det allt svårare att få allmänhetens medgivande 
till att bygga nya kärnkraftverk (den finska riksdagen avslog exempelvis en ansökan om att få 
bygga ett femte kärnkraftverk). I Frankrike är nu fyra 1 450 MW PWR-enheter under 
uppbyggnad och förväntas vara igång före år 2000. Med hänsyn till nuvarande prognoser om 
elkonsumtion, franska kärnkraftverks förbättrade användbarhet och den förväntade ökningen av 
exporten av kärnkraft, kan man inte förvänta sig att ytterligare kärnreaktorer kommer att 
beställas före år 2000. Om nivån på 70 ecu per ton icke utsläppt kol skulle betraktas som 
nödvändig för att stabilisera utsläpp från Europeiska unionen, skulle den franska politiken för 
kärnkraftsinvesteringar ändras. 
Sverige har byggt sin prognos på antagandet att den planerade avvecklingen av kärnkraften inte 
inleds före år 2000. Även om så blir fallet måste de nya energikraven tillgodoses genom energi 
utvunnen ur fossilt bränsle, särskilt som det i princip råder förbud mot utbyggnad av 
vattenkraften. När avvecklingen väl har inletts kommer sannolikt utsläppen från den 
elproducerande sektorn att öka betydligt. 
3.3.4 Alternativa prognoser för år 2000 
Eftersom det råder ganska stor osäkerhet när det gäller prognoserna ovan är det viktigt att 
jämföra dem med alternativa prognoser nämligen en ändrad prognos som grundar sig på 
medlemsstaternas prognoser, men som har vissa gemensamma antaganden, särskilt en analys 
om tendenser för tillväxten och en prognos från kommissionen som grundar sig på nya scenarier 
inom energiområdet. 
I den "ändrade prognosen" har den tillväxttakt i BNP använts (i stället för den som lämnats av 
medlemsstaterna) som överensstämmer med den förväntade tillväxttakten inom gemenskapen och 
med importpriserna på bränsle (särskilt råolja) inom EU27. För åren 1990 -1993 har man endast 
26Sammanfattning av rapport från mötet med Kommittén för övervakningsmekanismen, 
14 februari 1995. 
27Kommissionens (GDII) antaganden om ökningen av bruttonationalprodukten, "prognoser 
på medellång sikt 1995 - 2000", juni 1995. De siffror som rör bruttonationalprodukten 
för åren 1992 - 1995 är hämtade frän OECD:s "Economic Outlook" (57), juni 1995. 
Importpriserna på olja är hämtade frän OECD:s "Green Model" (juni 1995), som förutser 
en ändring på $4979 - $4052 per "terrajoule" under perioden 1985 - 2000 för Europeiska 
unionen. Antagandena om energipriserna är också hämtade från "A View to the Future", 
september 1992. 
19 
använt beräkningarna av den faktiska ökningen av koldioxidutsläppen från energiproduktionen28. 
För åren därefter är beräkningen av utsläppen baserad på OECD:s prognoser om 
bruttonationalprodukten för åren 1993 - 1995 och kommissionens prognoser för åren 1995 -
200029. 
"Kommissionens prognos" grundar sig på ett preliminärt resultat från ett nyligen uppdaterat 
energiscenario i vilket kommissionens energimodeller har använts (Conventional Wisdom 
scenario 2020). Det visar en ökning av utsläppen från energiförbrukningen på cirka 5 %. 
Medlemsstaterna är bundna att hålla sig till de prognoser som anges i Tabell A 2 (i bilagan) 
kolumn a). De alternativa scenarier som anges i kolumnerna b) och c) visar emellertid vilken 
osäkerhetsfaktor som är förenad med alla framtidsprognoser. 
I likhet med alla prognoser har de båda alternativen i Tabell A 2 vissa brister. De olika 
resultaten i dessa visar hur viktiga de bakomliggande antagandena är. I medlemsstaternas 
prognoser tenderar antagandena om bruttonationalprodukten att vara lägre och antagandena om 
bränslepriserna högre än i de beräkningar som används i de ändrade prognoserna. Detta 
förklarar till viss del varför prognoserna för de femton medlemsstaterna visar en minskning av 
utsläppen, medan de båda andra visar en ökning. Ett annat skäl kan vara att medlemsstaternas 
prognoser förutsätter att samtliga åtgärder kan genomföras, medan de alternativa räknar med 
vissa misslyckanden i genomförandet. När det gäller de bakomliggande antagandena är det 
sannnolikt så att de ändrade prognoserna och kommissionens prognoser är mera 
sammanhängande, eftersom de baserar sig på gemensamma yttre antaganden. De metodproblem 
som diskuteras ovan är desamma när det gäller medlemsstaterna och de ändrade prognoserna 
och detsamma gäller den osäkerhetsfaktor som rör genomförandet av åtgärderna. Den "bottom-
up-analys" som medlemsstaterna använder i sina prognoser kan ställas mot gemenskapens "top 
down-analys". 
Mot bakgrund av de ovannämnda prognoserna och den osäkerhet som har att göra med 
genomförandet av åtgärderna är den mest sannolika utvecklingen en ökning på 0 - 5 % fram till 
år 2000. I prognosen har man även tagit med den osäkerhet som gäller bränslepriserna och 
tillväxttakten i bruttonationalprodukten. 
28Eurostat, juni 1995. Harmoniserade utsläppsfaktorer. 
29Uppgifterna om utsläpp år 2000 har beräknats med hjälp av ett "växlingsindex" som 
bygger på OECD:s/kommissionens tillväxttal för bruttonationalprodukten och på 
bränslepriserna och som hämtats från OECD:s Green model, tillväxttalen för 
bruttonationalprodukten i de nationella meddelandena och antagandena om inkomst- och 
priselasticitet. 
20 
4 SLUTSATSER 
Kvaliteten på rapporteringen i de nationella meddelandena/programmen har förbättrats 
avsevärt sedan de första nationella programmen överlämnades till utvärdering 1993. Den 
information som lämnas i dem är dock fortfarande otillräcklig i fråga om särskilda 
närmare upplysningar för att på ett tillfredsställande sätt utvärdera framstegen mot 
gemenskapens stabiliseringsmål. Totalt sett råder fortfarande stor osäkerhet beträffande 
det förväntade resultatet år 2000. På grund av bristen på viktig information har det inte 
varit möjligt att tillfullo tillämpa den metod som antagits av kommittén för 
övervakningsmekanismen30. Särskilt följande viktiga kompromisser har gjorts på grund 
av bristande information och medför ytterligare osäkerhet om det förväntade resultatet 
för år 2000: 
Eftersom det inte finns någon koldioxid inventering tillgänglig för översynsåret 
1993, har det inte varit möjligt att se över trenden i utsläppen mellan basåret 
1990 och översynsåret. 
Kompileringen av en gemenskapsprognos för år 2000, som bör vara baserad på 
den prognos som medlemsstaterna lämnar, var inte möjlig på grund av 
skillnader i metoder och antaganden i medlemsstaterna. Två alternativa prognoser 
har därför presenterats. Den ena är en ändrad prognos med antaganden om 
oföränderliga bränslepriser och tillväxt, den andra är baserad på kommissionens 
energiscenarier för år 2020. I båda dessa alternativa scenarier uppskattas högre 
koldioxidutsläpp för år 2000 än i medlemsstaternas egna prognoser. 
Informationen om genomförandet av åtgärderna är otillräcklig. Detta är ett 
kritiskt moment i bedömningen av framstegen. Pålitligheten i resultaten av 
prognoserna påverkas negativt av att rapporteringen av genomförandet av 
åtgärderna är otillräcklig i de fyra länder som bidrar mest till koldioxidutsläppen, 
Tyskland, Frankrike, Italien och Förenade kungariket (som står för 72 % av 
utsläppen 1990). I allmänhet är det omöjligt att göra en bedömning av 
effektiviteten i genomförandet av åtgärderna baserad på de nationella 
programmen eftersom tillräcklig information inte lämnats. 
Detta är brister i denna utvärderingsrapport som bör tas itu med i den tredje 
utvärderingen som skall äga rum 1996. Mer konsekventa och genomblickbara uppgifter 
behövs för en bättre presentation och utvärdering i kommande rapporter. De handlingar31 
som man enades om på det femte mötet i kommittén för övervakningsmekanismen den 
18 maj kommer att hjälpa till att skaffa fram sådana uppgifter. Vidare har det bland 
andra möjligheter föreslagits att ett seminarium skall arrangeras där utvecklingen av 
prognoserna kan diskuteras. Kommittén lör övervakningsmekanismen förutser också en 
arbetsgrupp som skall vara till hjälp samtidigt. 
30 Femte övervakningskommitténs möte den 18 maj 1995. 
31 Femte övervakningskommitténs möte den 18 maj 1995: "Förslag till innehåll och 
format för årliga inventeringar" och "Förslag till metod för utvärdering av framsteg och 
innehållet i nationella program". 
21 
Enligt resultaten av denna utvärderingsprocess kan det inte uteslutas att gemenskapens 
utsläpp kommer att öka i en omfattning av 0-5% över 1990 års nivåer till år 2000. Den 
lägre delen av denna spännvidd är baserad på antagandet att den maximala potentialen 
för den uppskattade effekten av åtgärderna, som de rapporteras i medlemsstaternas 
prognoser "med åtgärder", faktiskt förverkligas. Eftersom nuvarande utsläpp ligger 
under 1990 års nivåer, medför även en stabilisering till år 2000 att utsläppen kommer 
att öka fram till dess. Om energipriserna förblir låga och BNP-tillväxten är snabbare än 
väntat, skulle ökningen kunna ligga på eller över det högsta värdet. En sådan ökning på 
5% eller mer skulle vara ett allvarligt avsteg från det överenskomna 
stabiliseringsåtagandet. 
Som nämns ovan finns det också en osäkerhet i samband med genomförandet av 
åtgärderna och många kommer att få effekt först efter år 2000. Fem länder har sagt att 
de bara kan uppnå sina riktmärken om en energiskatt för koldioxid genomförs på 
gemenskapsnivå. Om inte den fulla potentialen förverkligas, skulle utsläppen av 
koldioxid kunna öka mer, om inte ytterligare åtgärder genomförs. 
I denna utvärdering tas hänsyn till de 15 medlemsstaternas utsläpp och nationella 
program och bilden har därför ändrats sedan den förra utvärderingen som bara omfattade 
tolv medlemsländer. Kommande utvärderingar förväntas vara baserade på förbättrad 
information genom att medlemsstaternas nya uppdateringar av de nationella programmen 
tas med och rapporteringsformatet är med anpassat till den antagna metoden. 
Det verkar därför som om kommissionen på detta stadium inte kan påstå att de antagna 
strategierna kommer att vara tillräckliga för att uppnå de överenskomna riktmärkena och 
i synnerhet inte för att säkerställa några minskningar av koldioxidutsläppen efter år 
2000. 
Rådet (den 22/23 juni 1995) inbjöd kommissionen att ändra 1993 års beslut om 
övervakningsmekanismen till att utsträcka övervakningen av växthusgaserna förbi år 
2000. Detta är viktigt eftersom det är troligt att gemenskapens utsläpp kommer att öka 
efter utgången av år 2000 även om genomförda åtgärder kommer att ha fortsatt effekt. 
IEA:s energiprognoser, omräknade som koldioxidprognoser, visar att energirelaterade 
utsläpp år 2010 skulle kunna vara 7% högre än 1990 för de åtta EU-länder som har 
lämnat prognoser för tiden efter år 200032. Det blir därför allt viktigare att kommande 
utvärderingar har ett perspektiv efter år 2000. 
32 IEA Energirelaterade koldioxidprognoser, juni 1995. De åtta länderna är Belgien, 
Finland, Frankrike, Förenade kungariket, Irland, Luxemburg, Nederländerna och 
Tyskland. 
ii 
Bilaga A 
Tabeller över koldioxidinventeringar, prognoser och 
effekter av åtgärder 
for de 15 medlemsstaterna 
23 
Tabell Al Medlemsstaternas prognoser och effekter av åtgärder 
1990-2000(GgCO2)-anpassat till en gemensam basnivå för 1990 (GgC02) 
Medlemsstat 
Belgien 
Danmark 
Finland 
Frankrike 
Förenade 
kungariket 
Grekland 
Irland a 
co2 
inventering 
1990' 
114500 
52100 
53900 
366500 
579800 
86100 
30720 b 
Förändri 
ng 
1990/2000 
2 
-1300 
-6200 
16000 
31840 
-35140 
12320 
6300 c 
Förändring 
. i % 
1990/2000 
-1,1 
-11,9 
29.7 
8.7 
-6.1 
14,3 
20,5 d 
Prognos 
2000 
(med 
åtgärder)3 
113200 
45900 
69900 
398340 
544660 
98420 
37020 e 
Åtgärdseffe 
kt4 
13630 
13500 
9000 
73200 
71740 
9590 
1390 Anmärkningar* 
C02-inventering högre än basnivån 1990. Prognosen är 
temperaturkorrigerad. Bureau de Plan scenariot utan CO;-
skatt är "med åtgärd". 
CO:-inventering högre än basnivån 1990. Energi 2000 
uppföljningsprognos 1990'2000 är ett scenario "med 
åtgärder". Syftet är att uppnå 20% minskning till år 2005 
jämfört med 1988 års nivåer. 
CO;-inventering marginellt högre än basnivån för 1990. 
Endast energirelaterde utsläpp. Förutsättning att all 
importerad elektricitet produceras i det egna landet i 
framtiden (se sammandrag per land). 
CO:-inventering högre än basnivån 1990. Scenario 1 från 
meddelande till kommittén för övervakningsmekanismen 
är "med åtgärder" inbegripet upptag i sänkor. 
CO;-inventering samma som basnivån 1990. Scenariot 
"med åtgärder" från EP-65, central BNP-tillväxt, höga 
bränslepriser, 6% minskning till år 2000 jämfört med 
1990 års nivåer. Alla åtgärder i scenariot kvantifierade. 
C02-inventering högre än basnivån 1990. Scenariot "med 
åtgärder" är "det mest realistiska målet" med 15% ökning 
över 1990 års nivåer till år 2000. 
C02-inventering marginellt högre än basnivån 1990. 
Scenariot "utan åtgärder" baserat på förutsatta 
oföränderliga bränslepriser och BNP-tillväxttakt. Scenariot 
"med åtgärder" 20%) ökning över 1990 års nivåer till år 
2000. Otillräcklig kvantifiering av åtgärder. 
24 
Italien 
Luxemburg 
Nederländerna 
Portugal 
Spanien 
Sverige 
Tyskland 436300 
13300 
151800 
42500 
227300 
61300 
1013000 12630 
-3200 
-600 
15300 
54100 
2700 
-131560 2,9 
-24.1 
-0.4 
36 
23.8 
4,4 
-13,0 448930 
10100 
151200 
57800 
281400 
64000 
881440 54370 
7820 
10500 
7030 
59470 
10200 
144330 C02-inventering högre än basnivån 1990. Scenariot "med 
åtgärder" 1-5% (genomsnitt 3%) ökning över 1990 års 
nivåer till år 2000, som meddelat till kommissionen i 
kommittén för övervakningsmekanismen på möte i 
februari 1995. Otillräcklig kvantifiering av åtgärder. 
C02-ivnentering högre än basnivån 1990. Scenariot "utan 
åtgärder" baserat på förutsatta oföränderliga bränslepriser 
och BNP-tillväxttakt. Otillräcklig kvantifiering av 
åtgärder. 
C02-inventering lägre än basnivån 1990. Scenarier "med 
åtgärder" och "utan åtgärder" från Energipolitikscenariot. 
Sektorskvantifiering av åtgärder. 
C02-inventering högre än basnivån 1990 . Scenariot "utan 
åtgärder" baserat på förutsatta oföränderliga bränslepriser 
och BNP-tillväxttakt. Scenariot "med åtgärder" är 40% 
ökning av utsläppen över 1990 års nivåer till år 2000. 
Inga kvantifierade åtgärder. 
CO:-inventering avsevärt högre än basnivån 1990. 
Scenariot "utan åtgärder" baserat på förutsatta 
oföränderliga bränslepriser och BNP-tilhäxttakt. Scenariot 
"med åtgärder" är 25% ökning över 1990 års nivåer till år 
2000. Ingen klar kvantifiering av åtgärder. 
C02-inventering samma som basnivån 1990. Scenariot 
"med åtgärder" är 4% ökning över 1990 års nivåer till år 
2000, ej temperaturkorrigerad och stabilisering vid 
temperaturkorrigering. Alla åtgärder som ingår i scenariot 
är kvantifierade. 
C02-inventering högre än basnivån 1990. Scenariot "med 
åtgärder" baserat på förutsatta oföränderliga bränslepriser 
och BNP-tillväxttakt. Scenariot "med åtgärder" för år 2000 
är 13%) minskning jämfört med 1990 års nivåer, som 
meddelat till kommissionen i kommittén för 
övervakningsmekansmen på möte i februari 1995. 
25 
Österrike 
EU-15 59200 
3 285 620 380 
-26430 0,6 
-0,8 59580 
3 260 900 5520 
491 290 C02-inventeringen högre än basnivån 1990. STAB-
scenariot är "med åtgärder". STAB syftar till att stabilisera 
utsläppen vid 1990 års nivåer till år 2000 (minskning av 
8800 GgC02 över 1ER referensscenario för år 2005). 
Effekten av åtgärderna interpolerad för år 2000. 
1 CO,-inventering 1990, juni 1995. 
2 Absolut förändring 1990/2000 baserad på medlemsstaternas prognoser. 
3 Scenario "med åtgärder" baserat på C02-inventering för Europeiska unionens 15 medlemsstater 1990. 
4 Skillnad mellan scenarier "med" och "utan" åtgärder, medlemsstaternas prognoser. 
"" En del av åtgärderna skall tolkas i vid bemärkelse. 
Prognoserna för 2000 har justerats för att stämma med 1990 års basnivå, den Corinair-inventering som framgår i kolumn a). För alla utom fyra länder är 
Corinair-inventeringens siffror högre än de prognoser på basnivån 1990 som används av medlemsstaterna. För Frankrike, Irland och Sverige 
överensstämmer prognosen på basnivån 1990 med Corinairs siffra för utsläpp 1990. medan Corinairs siffra är lägre för Förenade kungariket och 
Nederländerna. 
26 
Tabell A 2 Alternativa kurser för år 
Medlemsstat 
Belgien 
Danmark 
Finland 
Frankrike 
Förenade 
kungariket 
Grekland 
Irland 
Italien 
Luxemburg 
Nederländerna 
Portugal 
Spanien a 
Medlemsstatens 
prognoser1 
1 
-12 
30 
9 
-6 
14 
20 
3 
-24 
0 
36 
21 2000 (ändrat procenttal 1990/2000) 
b 
Ändrade 
prognoser2 
8 
7 
33 
13 
.2 
19 
25 
6 
-20 
10 
36 
23 c 
Kommissionens 
projektering3 Anmärkningar 
I avsaknad av information om BNP:s tillväxttakt är den antagna tillväxttakten 
0,7%) lägre än i den ändrade prognosen. 
Den antagna BNP-tillväxten skiljer sig marginellt mellan a och b men 
bränslepriserna är mycket höga i a och priselasticiteten mycket hög vilket medför 
minskade utsläpp i a. 
Lägre tillväxttakt i BNP och högre bränslepriser i a än i b men inkomsteffekten 
är högre vilket medför högre utsläpp i b. 
Lägre tillväxttakt i BNP och högre bränslepriser i a än i b vilket medför lägre 
utsläpp i b. 
Högre tillväxttakt i BNP i b vilket medför högre utsläpp än i a. 
1 avsaknad av information om tillväxttakten antas den vara 0.7% lägre än i den 
ändrade prognosen. 
I avsaknad av information om tillväxttakten antas den vara 0.7% lägre än i den 
ändrade prognosen. 
Mycket högre tillväxttakt i BNP i b än i a och större ökning av bränslepriset. 
Inkomsteffekten uppväger priseffekten vilket leder till större utsläpp i b. 
Tillväxttakten i a lägre än i b. Bränslepriser oförändrade. Utsläppsminskningen 
större i a. 
Högre tillväxttakt i BNP i b än i a och hög inkomstelasticitet förklarar större 
ökning av utsläppen. Bränslepriser högre i a än i b. 
I avsaknad av information om tillväxttakten antas den vara 0.7% lägre än i den 
ändrade prognosen. 
Lägre tillväxttakt och högre bränslepriser i a än i b förklarar större utsläpp i b. 
27 
Sverige 
Tyskland 
Österrike 
EU-15 4 
-13 
1 
-1 6 
-10 
8 
3 5,4 Lägre tillväxttakt och högre bränslepriser i a än i b. Priseffekten dominerar vilket 
leder till lägre ökning av utsläppen i a. 
På grund av bristande information om tillväxttakten antas den vara 0,7% lägre än 
i den ändrade prognosen. 
Tillväxttakten skiljer sig marginellt men förutsatta bränslepriser i a är mycket 
höga jämfört med b vilket förklarar den låga utsläppsökningen i a 
Samlad siffra för EU totalt. 
1 Prognos 1990/2000 baserad på Corinairs CO:-inventering (kolumn c tabell Al). 
: Prognos 19902000, baserad på ändrade allmänna antaganden om BNP och bränslepriser. 
3 Prognos 1990/2000 från kommissionens tjänster (GD XVII). Conventional Wisdom Scenario 2020. 
28 
Bilaga B 
SAMMANDRAG PER LAND 
29 
BELGIEN 
Medlemsstatens prognos ' 
Ändrad prognos Utsläpp 1990 
(GgC02) 
114500 Prognos 1990/2000 
i förhållande till basnivån i 
C02-inventeringen (%) 
-1,1 
3 Effekt av 
åtgärderna 
(GgC02) 
13630 
Mål/riktmärke och anmärkningar: 5% minskning till är 2000 jämfört med 1990 års nivå. Temperaturkorrigerat 
riktmärke. 
Sammanfattning av åtgärder. Den största effekten väntas av ökad effektivitet i energiframställningen och övergång 
till elektrisk stålindustri. Avsevärd effekt väntas även inom bostadssektorn genom ett stort spektrum av åtgärder av 
olika slag och effekter inbegripet främjande av samproduktion (kombinerad värme och kraft), främjande av 
energisnåla hushållsapparater och motverkande av eluppvärmning. Fiskala styrmedel inbegriper ändring till 
skatteförmåner och parkeringsavgifter inom transportsektorn och bidrag för att uppmuntra energi sparande i offentliga 
byggnader. Inga åtgärder för att öka upptaget i sänkor. 
Kvantifierade åtgärder 
1. Förbättring av isoleringen i nya byggnader i bostads- och affärssektorn. 0,40 MtCO2 
2. Ökad användning av naturgas, förbättrade prestanda i värmeinstallationer och 1,90 MtCO2 
varmvattenberedare 
3. Främjande av energisnåla hushållsapparater och belysning 0,75 MtCO2 
4. Motverkande av bruk av eluppvärmning 0,10 MtCO2 
Delsumma för bostads- och affärsscktorn 3,15 MtCO2 
5. Transportsystem för företagsanställda 0,125 MtCO2 
6. Minskat tillträde till stadscentrer för passagerar- och transportfordon 0,12 MtCO2 
7. Andra åtgärder för främjande av allmän transport i urbana områden 0,10 MtCO2 
8. Minskad vägtransport 0,05 MtCO2 
9. Skattepolitik inom transporten 0,75 MtCO2 
10. Ökat upprätthållande av hastighetsbegränsningar 0,60 MtCO2 
Delsumma för transport 1,75 MtCO2 
11. Åtgärder inom industrisektorn: Energirevision för leverantörer. 0,64 MtCO2 
12. Främjande av förnybar energi 0,20 MtCO2 
13. Främjande av samproduktion 2,00 MtCO2 
Delsumma för alla ytterligare åtgärder 7,74 MtCO2 
14. Övergång till elektrisk stålproduktion (genomförd) 2,00 MtCO2 
15. Ökad effektivitet i elproduktionen 4,00 MtCO2 
TOTALT 13,74 MtCO2 
Kategorisering av åtgärder. Åtgärderna har delats upp i sådana som för närvarande genomförs (antagna före 1994), 
kompletterande åtgärder som programmet inriktas pä (att genomföras efter 1994) och andra åtföljande åtgärder som 
är på längre sikt. De två viktigaste åtgärderna under genomförande är de tekniska förbättringarna av kärnkraftverken 
och installering av elektriska stålverk. De kvantifierade åtgärderna faller under kategorin kompletterande åtgärder. 
De har dock varit föremål för regeringsbeslut. 
30 
Prognoserade koldioxidutsläpp år 2000 i förhållande till riktmärket1: Belgien har klart angivit att riktmärket inte 
kommer att uppnås i frånvaro av koldioxidskalt. Del kommer bara att gä lite bättre än en stabilisering3. Med en 
koldioxidskatt skulle emellertid riktmärket med 5% minskning till år 2000 uppnås. Skatten förväntas minska 
utsläppen med 7-10%. Belgien överväger att införa en koldioxidskatt 1995. Genomförandet av en del av de 
kvantifierade åtgärderna är osäkert och ibland pä längre sikt, t.ex. frivilliga åtgärder inom industrin och åtgärder 
inom transportsektorn som beror pä prognoseren av den allmänna transporten. Om åtgärderna skall fä effekt före 
år 2000, måste genomförandet påbörjas omedelbart. 
1 Justerad för att stämma överens med samma basnivå för 1990, inventeringen av koldioxid för Europeiska unionens 
medlemssstater. 
2 Diskussionen är baserad pä medlemsstaternas prognoser, som inte gäller för inventeringen för Europeiska unionens 
medlemsstater. Det kan därför finnas små skillnader mellan siffrorna i texten och siffrorna i fältet under 
Medlemsstatens prognos ovan. 
3 Två presenterade prognoser, Bureau de Plan och Centre d'étude économiques de la KUL, och även om de ger en 
spännvidd, visar de i stort samma resultat. 
31 
DANMARK 
Medlemsstatens prognos ' 
Ändrad prognos Utsläpp 1990 
(GgC02) 
52100 Prognos 1990/2000 
i förhållande till basnivån i 
COr inventeringen (%) 
-11,9 
7 Effekt av 
åtgärderna 
(GgC02) 
13500 
Mål/riktmärke och anmärkningar: Riktmärket för utsläpp av koldioxid justerat för import av elektricitet under 
basåret, dvs. utsläpp av koldioxid beräknas under antagandet att all elektricitet producerades i Danmark under 
basåret. Med användande av oförändrade uppgifter motsvarar riktmärket en ökning med 6,4% över 1990 års nivåer. 
Danmark importerar elektricitet från Norge och Sverige, men kvantiteten varierar över tiden beroende på 
vattentillgången och därmed nivån på produktionen av vattenkraft i de två exporterade länderna. Danmark har ett 
energiförsörjningssystem som till stor del är baserat på fossila bränslen, medan Norge och Sverige har stora tillskott 
från vatten och kärnkraft (endast Sverige). År 1990 importerade Danmark betydande kvantiteter elektricitet. Dess 
utsläpp av koldioxid låg på en lägre nivå än man kunde förvänta sig ett typiskt år och 10,7% lägre än det hade varit 
om all elektricitet hade producerats i Danmark. 
Sammanfattning av åtgärder: Effektivitetsförbättringar i slutförbrukningen genom införande av effektivitetsnormer 
för elektriska apparater och annan utrustning väntas bidra i stor utsträckning till koldioxidminskningar. Viktigt är 
även främjandet av kombinerad kraftvärmeproduktion genom subventionering. Nyproduktionskapacitet kommer från 
byggandet av gaseldade anläggningar efter år 2000. Danmark har en koldioxidskatt och den har nyligen höjts. Sedan 
är avsikten att införa flera gröna skatter inom alla sektorer i näringslivet. Inom transportsektorn läggs vikt vid 
främjande av allmänna transporter, dvs. investeringsstöd för inköp av rena fordon. Andra åtgärder inbegriper 
främjande av energisnålt körande genom information och utbildning samt främjande av järnvägstransporter. Inga 
åtgärder för att öka upptaget i sänkor. 
Kvantifierade åtgärder: (En mer detaljerad uppdelning finns endast för år 2005.) 
1. Olja och gas (raffinaderier, Nordsjön) 0 
2. Transport 0 
3. Energisektorn 13,5 MtC02 
TOTALT 13,5 MtC02 
Kategorisering av åtgärder: Åtgärderna ingår i en uppsättning planer som har antagits av regeringen; 1990 års 
åtgärdsprogram för energi respektive transport, 1992 års åtgärdsprogram för avfall och återanvändning, 1993 års 
uppföljning av 1990 års åtgärdsprogram för energi och 1993 års vitbok om transport. De kvantifierade 
energiåtgärderna ingår alla i 1993 års uppföljningsprogram för energi. Inga åtgärder för transportsektorn har 
kvantifierats. I ett särskilt meddelande till kommissionen har man tillkännagivit att en rad gröna skatter kommer att 
införas. 
Prognoserade koldioxidutsläpp år 2000 i förhållande till riktmärket2: Baserat på "scenariot med åtgärder"3 kommer 
Danmark att uppnå riktmärket med 5% minskning (korrigerat med elektricitetimporten) om alla åtgärder som ingår 
i 1993 års uppföljningsåtgärdsprogram genomförs. Minskningen kommer från energisektorn. Effekten av åtgärder 
inom transportsektorn väntas bli noll och utsläppen väntas öka i denna sektor mellan 1990 och 2000. 
I ett officiellt meddelande till kommissionen tillkännager Danmark att man har problem med att genomföra två 
viktiga åtgärder; införandet av effektivitetsnormer och hjälpmedel på grund av förseningar som hänför sig till EU-
direktivet om effektivitetsnormer och omställningen av elektriskt uppvärmda byggnader till centralvärme med gas 
eller fjärrvärme då en frivillig överenskommelse med kraftindustrin ännu inte har nåtts. 
, Beträffande standarder tor hushållsapparater är del föreslagna EU-direktivet om kylskåp mindre ambitiöst än 
förutsedda danska standarder, både vad beträffar standardernas stränghet och val av tidpunkt (det skulle träda i kraft 
32 
efter år 2000). Denna åtgärd kan därför gå förlorat för det danska programmet. De båda åtgärderna hade tillsammans 
förväntats bidra med 3% av den koldioxidminskning som planerats för år 2005. 
I meddelandet till kommissionen presenterade Danmark även en rad nya gröna skatter som har antagits av 
parlamentet och kommer att träda i kraft 1996; en koldioxidskatt (1,5 ecu/kg S02), en koldioxidskatt på naturgas, 
en höjd koldioxidskatt på energi för industriella tillverkningsmetoder och kommersiell energianvändning (inklusive 
elektricitet), med en taxa för lätta tillverkningsmetoder (13 ecu/t C02) och en praktiskt taget försumbar taxa (0,5 
ecu/t) för energiintensiva tillverkningsmetoder. Den låga taxan kommer att vara beroende av att en energirevision 
och frivilliga överenskommelser om energisparande genomförs. Utan en sådan överenskommelse är standardskatten 
3,5 ecu/t C02. Danmark kan inte tillfullo utnyttja styrmedlet med koldioxidskatt förrän detta problem har 
övervunnits. 
Prognosen kan ifrågasättas på grund av att de förutsatta bränslepriserna och priselasticiteten är mycket höga och båda 
faktorerna bidrar till en stor uppskattad minskning av koldioxidutsläppen. 
1 Justerad för att stämma överens med samma basnivå för 1990, inventeringen av koldioxid för Europeiska unionens 
15 medlemsstater. 
2 Diskussionen är baserad pä medlemsstaternas prognoser, som inte gäller för inventeringen för Europeiska unionens 
15 medlemsstater. Det kan därför finnas små skillnader mellan siffrorna i texten och siffrorna i fältet under 
Medlemsstatens prognos ovan. 
3 Reviderad uppskattning frän juni 1995 som visar totala inhemska energiutsläpp 1990-2000 inklusive toppar. 
33 
FINLAND 
Medlemsstatens prognos ' 
Ändrad prognos Utsläpp 1990 
(GgC02) 
53900 Prognos 1990/2000 
i förhållande till basnivån i 
C02-inventeringen (%) 
29,7 
33 Effekt av 
åtgärderna 
(GgC02) 
9000 
Riktmärke/mål och anmärkningar: Det finska riktmärket är att "stoppa ökningen av energirelaterade utsläpp av 
koldioxid till slutet av århundradet". Finland har inget basår för sitt riktmärke vilket gör det oklart ifråga om siffror. 
Sammanfattning av åtgärder: Det nationella meddelandet är baserat på regeringsprogram som godkänts på 1990-talet 
och som rör politiken för klimatförändringar. En del program godkändes särskilt på klimatpolitiska grunder, men 
en del antogs av andra skäl. En huvudsaklig inriktning för koldioxidstrategin är energisparande i slutförbrukningen, 
vilket skall åstadkommas i stor utsträckning genom ekonomiska styrmedel. Finland har en koldioxidskatt (sedan 
1990) och energiskatter införda, som uppmuntrar till övergång till annat bränsle, energisparande, bruk av förnybar 
energi och förändring av produktions- och konsumtionsmönstren. Andra åtgärder för att uppmuntra energisparande 
inbegriper frivilliga överenskommelser med industrin samt information och utbildning. Främjande av biobränsle är 
viktigt (avsikten är att öka förbrukningen med 25% över 1994 års nivåer till år 2005). Åtgärder inom 
transportsektorn har huvudsakligen varit skattemässiga och ekonomiska styrmedel i syfte att minska 
bränsleförbrukningen och uppmuntra byte av transportmedel. Ett nytt handlingsprogram för transport har antagits 
i syfte att begränsa trafiktillväxten, där ett viktigt verktyg är ekonomiska styrmedel. Åtgärder för att öka upptaget 
i sänkor är viktiga och fokusering på skogsbruk och saluföring av träprodukter. 
Kvantifierade åtgärder 
1. Höjd koldioxid/energiskatt (till FIM 38,30/ton C02 och FIM 3,50/MWh. 2000 Gg C02 
2. Energisparprogram, inbegripet en gradvis höjd energiskatt. 6000-8000GgC02 
3. Främjande av biobränslen (25% ökad förbrukning över 1994 års nivåer till år 3000 Gg CO, 
2005). 
4. Utvecklingsprogram för energiteknik (1993-1998) för att utveckla tekniken för 1000-5000Gg C02 
förnybara energikällor genom finansiering av demonstrationsprojekt och FoU. 
TOTALT 12000-18000 Gg C02 
Kategorisering av åtgärder: Huvuddelen av de finska åtgärderna i det nationella meddelandet har godkänts av 
parlamentet och är under genomförande (t.ex. effektivitetsförbättringar i energiproduktionen och slutanvändningen 
samt energi- och kolskattcr). Samtliga kvantifierade åtgärder är under genomförande. En annan kategori av åtgärder, 
som huvudsakligen riktas mot transportsektorn, har även antagits av parlamentet, men genomförandestadiet är oklart. 
Prognoserade koldioxidutsläpp år 2000 i förhållande till riktmärket2: Baserat på "scenariot med åtgärder"3 kommer 
Finland att öka utsläppen med 16% över 1990 års nivåer år 2000. Detta med hänsyn till effekten av 
energibeskattning, energisparande (viss överlappning i ovanstående siffror), ökat bruk av bioenergi och antagande 
av ny teknologi (viss överlappning i ovanstående siffror). 
Importsituationen för elektricitet och strukturen på elproduktionskapaciteten ses för närvarande över. Finland har 
konsekvent importerat en stor del av sin elektricitet frän grannländerna men att fortsätta med delta är förknippat med 
stor osäkerhet och villkor. Under de närmaste aren kommer Finland att bli tvunget att besluta hur man skall 
producera den basbelastningskapacitet som behövs. Den förväntade ökningen av utsläppen i Finland beror till stor 
del på antagandet att elimporten ersätts med inhemsk produktionskapacitet. Beroende på de val som görs beträffande 
inhemsk basbelastningskapacitet skulle ökningen av utsläppen sträcka sig från K) till 22% (16% som nämns ovan 
är medianen). Nyligen gjorda beräkningar visar dock att det inte är troligt att koleldade kraftverk kommer att stå 
för den totala ökningen av inhemsk energiproduktionskapacitet år 2000. Den ytterligare minskningen skulle till stor 
del komma från en omstrukturering av elektricitetsmarknaden. Effekten av åtgärderna påverkas även av att 
34 
parlamentet har beslutat att det inte skall byggas ett femte kärnkraftverk. Det är inte troligt att några ytterligare 
kärnkraftverk kommer att byggas i Finland under den närmaste framtiden. 
Effekten av koldioxidskattcn minskas genom bristen pä handling på den internationella nivån. Av konkurrensskäl 
är skatten för låg för att tillfullo utnyttja åtgärdens möjligheter. Effekten av energibeskattningen hämmas också av 
bristen på internationell samordning. 
Prognosen förutsätter ganska låg BNP-ökningoch höga bränslepriser, men den förutsatta inkomstelasticiteten ligger 
högt. Effekten på de uppskattade utsläppen skulle kunna upphävas. 
1 Justerad för att stämma överens med samma basnivå lör 1990, inventeringen av koldioxid för Europeiska unionens 
15 medlemsstater. 
2 Diskussionen är baserad pä medlemsstaternas prognoser, som inte gäller för inventeringen för Europeiska unionens 
15 medlemsstater. Det kan därför finnas små skillnader mellan siffrorna i texten och siffrorna i fältet under 
Medlemsstatens prognos ovan. 
3 16% är medianen av en skala som uppges som "scenario med åtgärder" (10-22% ökning). 
35 
FRANKRIKE 
Medlemsstatens prognos ' 
Ändrad prognos Utsläpp 1990 
(GgC02) 
366500 Prognos 1990/2000 
i förhållande till basnivån i 
C02-inventeringen (%) 
8,5 
13 Effekt av 
åtgärderna 
(GgC02) 
73200 
EU-riktmärke och anmärkningar: Den första målsättningen var stabilisering vid mindre än 2 tC (7,3 tC02) per 
capita och år till år 2000. Detta motsvarar en 13-procentig ökning i förhållande till 1990 års nivåer, dvs. 
prognoserade 59,29 miljoner invånare år 2000. Även om detta allmänna åtagande fortfarande gäller har fransmännen 
förklarat att det inte längre gäller som ett speciellt mål för år 2000. I stället finns det ett åtagande att införa åtgärder 
som bör samordnas och utformas enligt ett gemensamt kriterium för marginalkostnader för minskning av utsläpp. 
Frankrike föreslår att det angreppssättet skall antas inom hela ÏIV för alt "dela på" det nuvarande stabiliseringsmålet, 
och på den internationella nivån i samband med Berlinmandatet. Detta riktmärke är svårt att uttrycka i siffror. 
Sammanfattning av åtgärder: I det franska meddelandet påminns om att energipolitiken i Frankrike sedan den första 
oljechocken redan har gjort det möjligt att minska utsläppen av koldioxid betydligt (mer per capita än de flesta andra 
EU-länder mellan 1980 och 1990). Med detta i åtanke understryks i det franska meddelandet vikten av att 
åstadkomma jämförbara kostnader för åtgärderna (per ton kolutsläpp som undvikits) i medlemsländerna. 
Betoning på energisparande och övergång till annat bränsle. Åtgärderna inbegriper styrning av efterfrågan för att 
minska högbelastning, som vanligen möts med framställning av fossila bränslen, skatteförmåner för förbättring av 
industrins energieffektivitet, ökade vägtullar, subventioner av järnvägstransporter. Åtgärder för att öka upptaget i 
sänkor inbegriper skogsplantering, förändring av markanvändningen (CAP-reformen) och främjande av trä i 
byggnation. 
Kvantifierade åtgärder: Inget samband mellan kvantifiering av åtgärder och prognoser. Den information som ges 
i det nationella meddelandet är inte tillräcklig för att härleda en kvantitativ bedömning av den totala effekten av alla 
åtgärder. 
Kagegorisering av åtgärder: Genomförandesladiet för åtgärderna utgör fortfarande en osäkerhet eftersom Frankrikes 
ansträngningar har samband med den marginella ansträngning (uttryckt i ecu/t kolekvivalent) som godkänts av andra 
medlemsstater. Det verkar som om den förväntade effekten till stor del väntas efter år 2000. 
Prognoserade koldioxidutsläpp år 2000 i förhållande till riktmärket2: Enligt "scenariot med åtgärder" väntas 
utsläppen öka med 7% över 1990 års nivåer år 2000. Det är mycket svårt att bedöma osäkerheten i denna prognos 
eftersom det inte är klart vilka åtgärder som bör bidra till de väntade utsiäppsminskningarna. Det har antagits att 
de frivilliga energisparande åtgärder som beskrivs i meddelandet är igångsatta. Osäkerheten förstärks av att 
antagandet om BNP-ökningen verkar lågt medan antagandena om bränslepriser tycks höga, vilket ger lägre 
utsläppsprognoser för 2000 (se jämförelser med ändrad prognos i tabell A2 eller fältet ovan). 
1 Justerad för att stämma överens med samma basnivå för 1990, inventeringen av koldioxid för Europeiska unionens 
15 medlemsstater. 
2 Diskussionen är baserad på medlemsstaternas prognoser, som inte gäller för inventeringen för Europeiska unionens 
15 medlemsstater. Det kan därför finnas små skillnader mellan siffrorna i texten och siffrorna i fältet under 
Medlemsstatens prognos ovan. 
36 
FÖRENADE KUNGARIKET 
j Medlemsstatens 
i prognos' 
; Ändrad prognos Utsläpp 1990 
(CgCO, ) 
577 000 
-Prognos 1990/2000 i 
förhållande till basnivån i 
C02-invente ringen 
-6,1 
-2 Effekt av åtgärderna 
(GgC02) 
71 740 
Mal/Riktmärke och anmärkningar: Stabilisering på 1990 års nivåer år 2000. 
Sammanfattning av åtgärder: Oxcr^åw^ till annan Ivp av bränsle och energieffektivitet med hjälp av ekonomiska 
styrmedel, bestämmelser och information/utbildning, t.ex.: ökad eleklneitelsframslällning av gas, kombinerad 
värme och kraft och förnybara energikällor, inrättandet av en energisparfond för att främja energieffektivitet och 
energibesparing, höjning av vägbränsleav gifter, införande av inoms på bränsle och elektricitet i hushållen, miljö-
och energimärkning och revidering av byggnadsnormer 
Kvantifierade åtgärder2: 
Energibesparing i hemmen (moms pä hushallens bränsleanvändning, en 
ny energisparfond, rådgivning/information om energieffektivitet, 
miljömärkning, E(i:s SAVE-program, revidering av 
byggnadsbestäminelser för att stärka krav som avser energieffeklivitet) | 14 664 (igC<')2 
Företagens energiförbrukning (rådgivning/information om 
energieffeklivitet, energisparfondssvslem för småföretag, systern lör 
rådgivning om energiutformning, l'( i-pi ogrammet SAVE, revidering av 
byggnadsbestämmelser för att stärka krav som avser energieffeklivitet) | 9 165 (igC()2 
i Energiförbrukning inom offentliga sektorn (riktmärken för centrala och j 3 666 GgC02 
; lokala styrande och organ inom offentliga sektorn) i 
j Transporter (höjningar av vägbränsleavgifler och åtaganden om faktiska ; 9 165 (îgCO, 
; höjningar pä minst 5 % i genomsnitt i kommande budgetar) ; 
TOTALT 36 660 GgCO, 
Kategorisering av åtgärder: Merparten av åtgärderna är införda Mänga åtgärder är dock frivilliga eller avhängiga 
av osäker finansiering. 
Prognoserade koldioxidutsläpp ar 2000 i förhållande till mulet/riktmärket: I reviderade prognoser förväntas 
utsläppen minska med mellan 1 och X % Den prognosen förusälter att energisparlbnden bidrar med mellan 20 
och 25 %. Pä grund av osäker finansiering är dock dess bidrag under prövning och kan komma att uppgå till 
endast 0,3 %. T.om. med ett sä lågt bidrag frän energisparlbnden är del troligt alt Förenade kungariket 
stabiliserar utsläppen, mer som resultat av övergäng till annat bränsle än av energibesparing. 
Justerad lör all stämma överens med samma basnivå lör 1990, invenleringen av koldioxid lör Kuropeiska unionens femton medlemsstater. 
2 Omvärderingen av bidraget från energisparlbnden återges inte i denna tabell vilken kommer från de nationella programmen 
1 Diskussionen är baserad på medlemsstaternas prognoser som inte gäller invenleringen för Kuropeiska unionens femton medlemsstater. Det 
kan därför finnas små skillnader mellan sillroma i texten ocli siNrorna i tältet vid medlemsstatens prognos ovan. 
v> 
GREKLAND 
; Medlemsstatens 
; prognos1 
1 Ändrad prognos Utsläpp 1990 
(GgCO, ) 
86 100 Prognos 1990/2000 i 
förhållande till basnivån i 
COr inventeringen 
14,3 
19 Effekt av åtgärderna 
(GgC02) | 
9 590 j 
Mål/Riktmärke och anmärkningar: Grekland har ingel officiellt riktmärke. I nationella meddelanden har man satt 
upp som ett realistiskt mål att begränsa den totala ökningen av koldioxidutsläpp mellan 1990 och 2000 till 15 % (med 
en felmarginal på +/-3 %). 
Sammanfattning av åtgärder: Koldioxidstrategin utgörs huvudsakligen av en energibesparande politik som omfattar 
alla sektorer och av främjande av naturgas och förnybara energikällor. Energibesparande åtgärder inom 
hushällssektorn inbegriper effektiv design av byggnader/utrustning, ny belysningsteknik och underhäll av 
värmepannor. Energibesparande älgärdcr inom industrin inbegriper förbättring av hjälpprocesser och modernisering 
av produktionen. Åtgärder inom transportsektorn inbegriper främjande av alternativa bränslen, förbättrat underhåll 
av fordon, trafikplanering och utveckling av allmänna transporter. Inga åtgärder för att utöka upptaget i sänkor 
(endast på idéstadiet). 
Kvantifierade åtgärder: 
il. ; Införande av naturgas i elektricitetsframställning i 4,2 Mt C02 ; 
; 2. ! Införande av naturgas inom industrin i 0,7 Mt C02 
i 3. ! Införande av naturgas inom bostads-, handels- och servicesektorn ; 1,1 Mt C02 
i 4. i Främjande av kombinerad värme och kraft ! 0,2 Mt C02 j 
;5. i Förbättring av koleldade kraftverk i 0,3 Mt C02 
i 6. i Främjande av vindkraftverk i 1,0 Mt C02 
i 7. I Främjande av solenergitillämpningar i l,0MtCO2 
i 8. i Främjande av användning av biomassa i 0,9 Mt CO, 
; 9. i Främjande av små vattenkraftverk ! 0,2 Mt C02 
i 10. i Främjande av användning av jordvärmeenergi i 0,06 Mt C02 
i 11. i Pilotprojekt för förnybar energi i 0,1 Mt C02 
! 12. i Energieffektiv design av byggnader/utrustning för hushåll och j 0,0 Mt CO, i 
i i tjänstesektorn 
i 13. i Ny belysningsteknik för hushålls- och tjänstesektorn ; 0,7 Mt C02 i 
j 14. i Underhåll av pannor inom hushålls- och tjänstesektorn j 0,4 Mt C02 
115. i Förbättring av hjälpprocesser inom industrin j 0,5 Mt C02 j 
i 16. I Modernisering av produktionen inom industrin j 0,8 Mt C02 
; 17. i Främjande av alternativa bränslen inom transportsektorn ! 0,05 Mt C02 
38 
I 18. j Förbättrat underhåll av fordon och användning av mer energisnåla j 0,3 Mt CO-, 
i fordon 
j 19. | Rationell planering av transportsystem i 0,45 Mt CO, 
; 20. I Förbättring och modernisering av allmänna transporter ! 0,4 Mt C02 
I TOTALT 13,4 Mt COz 
Kategorisering av åtgärder: I planen läggs huvudvikten vid åtgärder som redan har antagits av regeringen. 
Prognoserade koldioxidutsläpp år 2000 iförhållande till målet/riktmärket2:1 det mest realistiska scenariot 
beräknar Grekland att det skall öka sina utlsäpp med 15 % till år 2000 jämfört med nivåerna för 1990, om 
de åtgärder som anges ovan införs. Det underliggande antagandet är att åtgärder inom 
energiframställningssektorn har en 100 %-ig effekt men att genombrottet för naturgas och andra åtgärder 
bara har en 75 %-ig respektive 67 %-ig effekt. 
I det värsta fallets scenario skulle utsläppen kunna öka med 18 % till år 2000 jämfört med 1990 års nivåer. 
Detta skulle kunna hända om det inträffade ett större misslyckande i administrationen, särskilt vad gäller 
finansiering av genomförandet av åtgärder, om medlen inte har fördelats som de skulle eller om de har 
använts fel. Andra problem som skulle kunna uppstå är förseningar i uppbyggnaden av gaskraftverk eller 
drastiska förändringar av efterfrågan på energi, t.ex. genom spridning av luftkonditionering till hela 
hushållssektorn. 
I det bästa fallets scenario skulle ökningen av utsläpp kunna begränsas till 12 %. Detta skulle kunna inträffa 
om energiframställningssektorn ökade takten på införandet av ny teknologi vid koleldade kraftverk, om 
genomslaget för naturgas var till 100 % framgångsrikt år 2000, om gaseldade kraftverk används för att 
klara basbelastningen, om riktmärket fastställs till att uppnå högsta möjliga övergång till naturgas inom 
hushålls- och tjänstesektorn, om det finns större tillgång till privat finansiering för främjande av förnybar 
energi än väntat, om den energisnåla teknologi som finns på marknaden fick genomslag inom hushålls- och 
tjänstesektorn, om normer och märkning för energibesparing införs och om offentlig finansiering görs 
åtkomllig för investering i den centrala infrastrukturen. 
Även om modeller visar att effekten av en koldioxidskatt på mellan 3 och 10 dollar per/bbl skulle ha en 
begränsad effekt på koldioxidutsläppens nivå, skulle en sådan skatt kunna öka tillgången till offentliga 
medel för finansiering av teknologiska insatser. Detta skulle säkerställa det mest tänkbara scenariots 
resultat, nämligen en ökning av utsläppen med 15 %, och förbättra chanserna att uppnå det bästa fallets 
scenario med bara 12 % ökning. 
1 Justerad för att stämma överens med samma basnivå för 1990, inventeringen av koldioxid för Europeiska 
unionens femton medlemsstater. 
2 Diskussionen är baserad på på medlemsstaternas prognoser som inte gäller inventeringen för Europeiska 
unionens femton medlemsstater. Det kan därför finnas små skillnader mellan siffrorna i texten och siffrorna 
i fältet vid medlemsstatens prognos ovan. 
^\ 
IRLAND 
i Medlemsstatens 
; prognos1 
1 Ändrad prognos Utsläpp 1990 
(GgC02 ) 
30 720 Prognos 1990/2000 i 
förhällande till basnivån i 
C02-inventeringen 
20,5 
25 Effekt av åtgärderna 
(GgC02) 
1390 
Mål/Riktmärke och anmärkningar: Irland har inget officiellt riktmärke men ett mål att begränsa ökningen av utsläpp 
till 20 % över 1990 års nivåer till år 2000. 
Sammanfattning av åtgärder: Tonvikten på energibesparande åtgärder samt statliga åtgärder för övergång till annat 
bränsle. Åtgärderna inbegriper projekt för kombinerad värme och el, befrämjande av alternativa energikällor, 
uppbyggnad av effektiva torveldade kraftverk, inrättandet av ett energicenter för att samordna 
energibesparingsprogrammet, informationskampanjer för energibesparing, förbättrad isolering av byggnader och 
förbättring av allmänna transporter i städer. Industrin kommer att bidra till att minska koldioxidutsläppen genom 
frivilliga överenskommelser. Åtgärder som syftar till att utöka upptaget i sänkor inbegriper plantering och 
återplantering av skog. 
Kvantifierade åtgärder: 
il. i Påverkan av efterfrågesidan inom hushälls-, service- och industrisektorn i 0,27 Mt C02 
i TOTAL 0,27 Mt C02 
Kategorisering av åtgärder: De flesta åtgärderna i planen är under genomförande, inbegripet dem som syftar till 
utökning av upptaget i sänkor. 
Prognoserade koldioxidutsläpp år 2000 i förhållande till målet/riktmärket2: Irland beräknar att med genomförandet 
av de åtgärder som beskrivs i planen, kan det begränsa koldioxidutsläppen till 20 % över 1990 års nivå. Denna 
uppskattning tar inte hänsyn till ett eventuellt införande av en kombinerad koldioxid/energi-skatt. 
Irlands ekonomi var den snabbast växande i OECD området år 1994\ och förmågan att klara av 20 %-mälel och 
bibehålla utsläppen på den nivån hänger närmare samman med den framtida nivån på ekonomisk tillväxt än med 
genomförandet av åtgärderna i koldioxidstrategin. 
1 Justerad för att stämma överens med samma basnivå för 1990, inventeringen av koldioxid för Europeiska unionens 
femton medlemsstater. 
2 Diskussionen är baserad på på medlemsstaternas prognoser som inte gäller inventeringen för Europeiska unionens 
femton medlemsstater. Det kan därför finnas små skillnader mellan siffrorna i texten och siffrorna i fältet vid 
medlemsstatens prognos ovan. 
3 OECD Economie Outlook (57), juni 1995 
40 
ITALIEN 
i Medlemsstatens 
i prognos1 
i Ändrad prognos Utsläpp 1990 
(GgCO, ) 
436 300 Prognos 1990/2000 i 
förhållande till basnivån i 
C02~inventeringen 
2,9 
6 Effekt av åtgärderna 
(GgC02) j 
54 370 
Mål/Riktmärke och anmärkningar: Stabilisering på 1990 års nivåer till år 2000. 
Sammanfattning av åtgärder: En lång rad av åtgärder som inbegriper avveckling av oljeeldade kraftverk och 
upprättande av gaseldad produktion, nyinvestering i förnybara energikällor, Irafikbegränsande åtgärder, åtgärder för 
främjande av allmänna transporter, nya energisparnormer för hushållssektorn, frivilliga överenskommelser med 
industrin för kvalitetsförbättringar av miljön. För åtgärder som syftar till all utöka upptaget i sänkor läggs 
huvudvikten vid nyplantering av skog, underhäll av skog och marknadsföring av skogsprodukter. 
Kvantifierade åtgärder: Inga kvantifierade åtgärder. 
Kategorisering av åtgärder: Åtgärder som ingår som delar i dem som redan har antagits och ytterligare insatser för 
att begränsa koldioxidutsläppen. Den första kategorin inbegriper åtgärder för kraftframställningssektorn (NEP 1988) 
och åtgärder för kombinerad framställning och självframställning som antogs oberoende av strategin för begränsning 
av koldioxid. Den andra kategorin inbegriper åtgärder för bostäder/handel och transportsektorn samt för industrin. 
Prognoserade koldioxidutsläpp år 2000 iförhållande till riktmärket2: Italien räknar inte med att utsläppen skall 
stabiliseras år 2000 (1-5 % över målet). Det är inte klart vilka åtgärder som ingår i denna prognos eller på vilket 
stadium genomförandet av de åtgärder som beskrivs i koldioxidstrategin befinner sig. Trots denna osäkerhet är den 
beräknade effekten av åtgärderna mycket hög. Del är svårt att på grundval av den imprecisa informationen i det 
nationella meddelandet förstå hur Italien planerar att uppnå ens sin prognoserade nivå. Italien har angivit att 
stabilisering kan uppnås endast om en koldioxid-/energiskatt införs på gemenskapsnivå. 
Med tanke på att Italien tillhör dem som bidrar mest till gemenskapens koldioxidutsläpp, har denna osäkerhet vad 
gäller dess utsläpp år 2000 stor inverkan på bedömningen av framstegen mot gemenskapens riktmärke. 
1 Justerad för att stämma överens med samma basnivå för 1990, inventeringen av koldioxid för Europeiska unionens 
femton medlemsstater. 
- Diskussionen är baserad på på medlemsstaternas prognoser som inte gäller inventeringen för Europeiska unionens 
femton medlemsstater. Det kan därför finnas små skillnader mellan siffrorna i texten och siffrorna i fältet vid 
medlemsstatens prognos ovan. 
LUXEMBURG 
i Medlemsstatens 
i prognos1 
i Ändrad prognos Utsläpp 1990 
(GgC02 ) 
13 300 Prognos 1990/2000 i 
förhållande till basnivån i 
C02-inventeringen 
-24,1 
-20 Effekt av åtgärderna 
(GgC02) j 
7 820 
Mål/Riktmärke och anmärkningar: Stabilisering på 1990 års nivåer till år 2000. 
Sammanfattning av åtgärder: Tyngdpunkten i planen läggs på energiframställningssektorn och transportsektorn. En 
del åtgärder inbegriper förstudierom användningen av gas-/ängturbiner, pilotprojekt med gasturbiner och vattenkraft, 
införande av kombinerad framställning i byggnader och undersökning av andra användningsområden för kombinerad 
framställning, undersökning av potentialen för förnybara energikällor, främjande av allmänna transportmedel, 
utveckling av intermodala godstransporter, främjande av transporter på järnväg och inre vattenvägar, undersökning 
av fordonsskatt baserad på energiförbrukning. Luxemburg överväger också att införa en koldioxidskatt. Inga åtgärder 
för att utöka upptaget i sänkor. 
Kvantifierade åtgärder: Inga. 
Kategorisering av åtgärder: Åtgärder inom den kategori som är under genomförande omfattar mestadels de rättsliga 
ramarna för miljöpolitiken och vissa subventioner för energibesparing inom hushållssektorn. Merparten avåtgärderna 
ärplanerade, inbegripet åtgärder för energiframställningssektorn och transportsektorn. En del befinner sig fortfarande 
på idéstadiet. Den viktigaste "åtgärden" är omstruktureringen av stålindustrin som kommer att bidra mest till 
minskningen av koldioxidutsläppen, men som vidtas av andra politiska skäl än växthuseffekten. 
Prognoserade koldioxidutsläpp år 2000 i förhållande till målet/riktmärket2: Luxemburg räknar med att 
koldioxidutsläppen skall minska med 33 % till år 2000 jämfört med 1990 års nivåer. Huvuddelen av minskningen 
härrör från omstruktureringen av stålindustrin, där eldrivna stålverk kommer att ersätta gamla stålverk. Denna 
omstrukturering har redan påbörjats och har kommit en god bit på väg. Uppbyggnaden av en gas-ångturbin för 
uppvärmning av bostäder planeras. Det finns ingen anledning att tro att minskningen med 33 % inte skall uppnås 
till år 2000. 
1 Justerad för att stämma överens med samma basnivå för 1990, inventeringen av koldioxid för Europeiska unionens 
femton medlemsstater. 
2 Diskussionen är baserad på på medlemsstaternas prognoser som inte gäller inventeringen för Europeiska unionens 
femton medlemsstater. Det kan därför finnas små skillnader mellan siffrorna i texten och siffrorna i fältet vid 
medlemsstatens prognos ovan. 
42 
NEDERLÄNDERNA 
i Medlemsstatens 
i prognos1 
i Ändrad prognos Utsläpp 1990 
(GgCO, ) 
151 800 Prognos 1990/2000 i 
förhållande till basnivån i 
CO.-invcnteringen 
-0,4 
10 Effekt av åtgärderna ! 
(GgCO,) 
9 900 j 
Mål/Riktmärke och anmärkningar: Det temperaturkorrigerade riktmärket innebär en minskning med 3 %. 
1990 var ett ovanligt varmt är så utsläppen från uppvärmning av byggnader var lägre än under ett normalt år. Den 
nederländska invenleringen för 1990 som riktmärket baseras på har justerats med hjälp av statistik över grader och 
dagar för att producera totalen för 1990 vilken är 3,8 % högre än de faktiska utsläppen. Detta innebär att det 
nederländska riktmärket, en minskning med 3 % frän 1990 års korrigerade nivåer, är likvärdigt med en 0,7 %-ig 
ökning över icke justerade utsläpp. Eftersom gemenskapsinventeringen för 1990 inte är temperaturkorrigerad, är 
det lämpligare att referera till det icke temperaturkorrigerade riktmärket vilket allmänt accepteras som en "återgång 
till riktmärket". 
Sammanfattning av åtgärder: Tonvikten pä energibesparande åtgärder och energieffektiva förbättringar med hjälp 
av frivilliga överenskommelser inom industrin, jordbrukssektorn och den offentliga sektorn, energisparprogram för 
små och medelstora företag, encrgieffektiva normer och regler för hushåll och byggnader, påverkan av 
efterfrågesidan på grundval av subventioner och information. Skatt på bränsle har införts och skattesatsen bestäms 
på grundval av energi- och kolinnehåll. Ett lagförslag om att höja koldioxidtalet för små konsumenter är under 
behandling, men man räknar med att om det inte sker några framsteg med en EU-skatt, måste talen för stora 
konsumenter förbli oförändrade. Åtgärder inom transportsektorn som vidtas av andra skäl än växthuseffekten men 
som inbegriper åtgärder för att göra fordon mer energisnåla, åtgärder för att begränsa en ökning av rörligheten med 
hjälp av ekonomiska styrmedel, åtgärder för att uppmuntra övergång (ill andra kommunikationsmedel genom 
omfattande program för investeringar i infrastruktur och åtgärder för främjande av intcrmodala godstransporter. 
Åtgärder för att utöka upptaget i sänkor inbegriper skogsplantering och förändring av markanvändning enligt den 
gemensamma jordbrukspolitiken. 
Kvantifierade åtgärder: 
! TOTALT 9900 Gg 
Kategorisering av åtgärder: De åtgärder som beskrivs ovan har godkänts av parlamentet och de medel som krävs 
för genomförandet av åtgärderna har anslagits i den årliga budgeten. Några viktiga åtgärder är redan under 
genomförande, och då i första hand de frivilliga överenskommelserna för industrin och jordbruket. Inom industrin 
finns 20 överenskommelser och 9 avsiktsförklaringar, vilka täcker in 75 % av industrins energianvändning. Inom 
jordbruket täcks 85 % av energianvändningen in av överenskommelsen med växthusodlingssektorn. 
Åtgärderna inom transportsektorn har dock vidtagits av andra skäl än växthuseffekten. Även om det finns ett 
åtagande att genomföra åtgärderna för transporter före är 2000, finns det ingen fastställd tidsram för genomförandet. 
De åtgärder som är under övervägande inbegriper 
är under övervr 1~ : ": ' 
gemenskapsnivå b „ „_. ...0 _ -c , "r införandet av en reglerande skatt på energi. Andra åtgärder som 
är under övervägande iir t.ex. energisparkrav för elekrisk utrustning och för personbilar, : ' i båda fallen pä 
Prognoserade koldioxidutsläpp år 2000 i förhållande till målet/riktmärket2: Om de åtgärder som nämns ovan 
genomförs, skulle Nederländerna kunna stabilisera utsläppen på 1990 års nivåer till år 2000, baserat på icke justerade 
tal, vilket är strax över en minskning av utsläppen 3 % om man använder de temperaturkorrigerade talen. 
Transportsektorns bidrag till denna minskning antas vara noll, så den osäkerhet vad avser genomförandet av 
åtgärderna inom den sektorn påverkar inte de prognoserade nivåerna till år 2000. 
43 
1 Justerad för att stämma överens med samma basnivå för 1990, inventeringen av koldioxid för Europeiska unionens 
femton medlemsstater. 
2 Diskussionen är baserad på på medlemsstaternas prognoser som inte gäller inventeringen för Europeiska unionens 
femton medlemsstater. Det kan därför finnas smä skillnader mellan siffrorna i texten och siffrorna i fältet vid 
medlemsstatens prognos ovan. 
44 
PORTUGAL 
i Medlemsstatens 
i prognos1 
i Ändrad prognos Utsläpp 1990 
(GgCO, ) 
42 500 Prognos 1990/2000 i 
förhällande till basnivån i 
CO, invenleringen 
36 
36 Effekt av åtgärderna 
(GgCO; ) 
7030 
Mål/Riktmärke och anmärkningar: Portugal har ingel officiellt riktmärke men en målsättning att begränsa ökningen 
av koldioxidutsläpp till 40 % över 1990 års nivåer. 
Sammanfattning av åtgärder: Planen presenterar en läng rad åtgärder för alla sektorer. Åtgärderna inbegriper 
införande av naturgas, kombinerad värme och kraft, ökad effektivitet i energiproduktionen, energibesparing i 
slutanvändningen, subventioner och informationskampanjer för energibesparande förbättringar inom industrin, 
främjande av järnvägstransporter, modernisering av infrastrukturen förvägar, trafikplanering. Åtgärder för att utöka 
upptaget i sänkor inbegriper skogsskötsel, skogsplantering och skogsvård. 
Kvantifierade åtgärder: Inga. 
Kategorisering av åtgärder: Åtgärder som är under genomförande inbegriper sådana åtgärder för energi-, industri-
och bostadssektorerna som är knutna till program (ofta EU-program) som har pågått en tid. Det är oklart på vilket 
stadium genomförandet av åtgärderna inom transportsektorn befinner sig, men det verkar som om de bara vore på 
idéstadiet eller i bästa fall pä planeringstadiet. 
Prognoserade koldioxidutsläpp år 2000 iförhållande till målet/riktmärket2: Om man antar att alla åtgärder i planen 
genomförs, beräknas de portugisiska koldioxidutsläppen öka med 40 %. Det verkar dock som om genomförandet 
av åtgärderna inom transportsektorn är osäkert. Eftersom det inte är klart i vilken utsträckning transportsektorn 
förväntas bidra till att begränsa ökningen av koldioxid är det svårt att bedöma effekten av denna osäkerhet på den 
beräknade utsläppsnivån är 2000. Utsläppsnivåerna hänger dock, som i de andra sammanhållningsländerna, mer 
samman med ekonomisk tillväxt än med genomförandet av de åtgärder som ingår i koldioxidstrategin. Den faktiska 
ökningen av utsläpp mellan år 1990 och 1993, som var år med låg ekonomisk tillväxt, visar att det skulle gå att klara 
en lägre ökning än 40 % till år 2000. 
1 Justerad för att stämma överens med samma basnivå för 1990, inventeringen av koldioxid för Europeiska unionens 
femton medlemsstater. 
2 Diskussionen är baserad pä på medlemsstaternas prognoser som inte gäller inventeringen för Europeiska unionens 
femton medlemsstater. Det kan därför finnas små skillnader mellan siffrorna i texten och siffrorna i fältet vid 
medlemsstatens prognos ovan. 
45 
SPANIEN 
Medlemsstatens 
prognos1 
Ändrad prognos Utsläpp 1990 
(GgC02) 
227 300 Prognos 1990/2000 i 
förhållande till basnivån i 
C02-inventeringen 
20,8 
23 Effekt av åtgärderna 
(GgC02) 
59 470 
Mål/Riktmärke och anmärkningar: Spanien hade först gjort en prognos på en begränsad höjning av utsläpp till 25 % 
över 1990 års nivåer till år 2000. Denna begränsade höjning har ändrats neråt till mellan 11 och 13 %2. 
Sammanfattning av åtgärder: Åtgärderna inriktas på energibesparing och övergång till andra typer av bränsle. De 
energibesparande åtgärderna inriktar sig huvudsakligen på industrin (brännare, ugnar, effektivare teknik), transporter 
(tekniska och styrande åtgärder) och bostads-/handelssektorn (tekniska bestämmelser, ökad medvetenhet hos 
användarna). Åtgärder för övergång till annat bränsle inbegriper främjande av naturgas inom industrin (t.ex inom 
cement- och stålproduktionen samt för förbränningsutrustning) och inom bostadssektorn (för uppvärmning av 
bostäder) samt främjande av förnybar energi (t.ex. vatten- och vindkraft) och kombinerad kraft- och 
värmeproduktion. Andra åtgärder inbegriper subventionering av allmänna transportmedel, investering i infrastruktur 
för järnvägen och undantag från skatt för dieselolja som används i järnvägstransporter. Åtgärder för att utöka 
Upptaget i sänkor inbegriper skogsplantering, skogsbruk, skydd mot skogsbränder, skadeövervakning. 
Kvantifierade åtgärder: Inga. 
Kategorisering av åtgärder: Åtgärder som har samband med energi ingår i den spanska nationella energiplanen som 
löper från 1991 till 2000. Genomförandet av dessa åtgärder har just påbörjats. De angivna åtgärderna inom 
transportsektorn har genomförts. Åtgärderna för att utöka upptaget i sänkor är under genomförande. 
Prognoserade koldioxidutsläpp år 2000 iförhållande till målet/riktmärket3: Spanien beräknas nå upp till sitt mål 
för år 2000, 25 % ökning över 1990 års nivåer4. Som i de andra sammanhållningsländema hänger utsläppsnivåerna 
mer samman med ekonomisk tillväxt än med genomförandet av de åtgärder som ingår i koldioxidplanen. Med tanke 
på den låga ekonomiska tillväxten mellan 1990 och 1993 och avhängigt av nivån för den ekonomiska tillväxten under 
de närmaste åren, kanske Spanien t.o.m. kan klara att begränsa ökningen av utsläppen mer än till 25 %. 
1 Justerad för att stämma överens med samma basnivå för 1990, inventeringen av koldioxid för Europeiska unionens 
femton medlemsstater. 
2 Möte med Kommittén för övervakningsmekanismen, den 18 maj 1995 
3 Diskussionen är baserad på medlemsstaternas prognoser som inte gäller inventeringen för Europeiska unionens 
femton medlemsstater. Det kan därför finnas små skillnader mellan siffrorna i texten och siffrorna i fältet vid 
medlemsstatens prognos ovan. 
4 Det målet har senare ändrats neråt till mellan 11 och 13 %. I denna rapports prognoser har dock siffran 25 % 
använts. 
46 
SVERIGE 
i Medlemsstatens 
; prognos1 
i Ändrad prognos Utsläpp 1990 
(GgC02) 
61 300 Prognos 1990/2000 i 
förhållande till basnivån i 
C02-inventeringen 
4,4 
6 Effekt av åtgärderna 
(GgC02 ) j 
10 200 
Mål/Riktmärke och anmärkningar: Stabilisering pä 1990 års nivåer år 2000. 
Sammanfattning av åtgärder: Koldioxidstratcgin är inriktad på övergång från fossila bränslen till förnybara 
energikällor genom förbättrad energiförvaltning och effektivare användning av energi. Åtgärder för att förbättra 
energins effektivitet inbegriper förmedling av teknologi och demonstration av elektricitetssnåla produkter, processer 
och system i hem, icke-bostadsfastigheter och industrin. Ekonomiska styrmedel spelar en viktig roll i strategin, t.ex. 
koldioxid- och energiskatter som får effekt inom flera sektorer. Skatt på bränsle och FoU (alternativa bränslen och 
energisnåla fordon) är de enda åtgärder som har vidtagits inom transportsektorn. Inom skogssektorn inbegriper 
åtgärderna skogsskötsel och skogsförvaltning och främjande av skogsprodukter med lång livslängd. 
Kvantifierade åtgärder: 
1. 
2. Skatt på kol - energisektorn 
Skatt på bensin och kol - transportsektorn 5,3 Mt C02 
2,2 Mt C02 
3. i Effektivitetsprogram 
4. i Investeringsprogram - biobränslen 2,1 MtC02 
0,6 Mt C02 
0,2 Mt C02 5. i Övriga 
TOTALT 10,4 Mt C02 
Kategorisering av åtgärder: Merparten av åtgärderna är under genomförande. 
Prognoserade koldioxidutsläpp år 2000 iförhållande till målet/riktmärket2: Med nuvarande åtgärder för att bekämpa 
klimatföränddringen beräknas de totala koldioxidutsläppen öka något (ca 4 %) över 1990 års nivåer till år 2000. 
Denna prognos baseras pä icke justerade uppgifter (icke temperaturkorrigerade). Om temperaturkorrigering görs för 
utsläppen år 1990 (3 %) så kan stabilisering uppnås är 2000. Denna prognos tar inte hänsyn till att skatten för bensin 
och kol kan höjas, vilket inträffade år 1994. Med tanke på att merparten av åtgärderna är införda, inbegripet en 
koldioxid-/energiskatt, finns det ingen anledning att tvivla på att Sverige skulle klara att leva upp till prognosen. 
Prognosen utgår dock från alt avvecklingen av kärnkraften inte påbörjas före år 2000. Även om den inte påbörjas 
omedelbart kommer det att bli svårt att undvika att bemöta den ökande efterfrågan på energi med fossila bränslen 
Det finns dock en stor potential för att öka användningen av biobränslen i Sverige, särskilt i kombinerade värme-
och kraftanläggningar och för uppvärmning? När avvecklingen av kärnkraften väl har påbörjats kommer 
koldioxidutsläppen från kraftproduktionen att öka väsentligt. Ett slutgiltigt beslut om avvecklingen av kärnkraften 
har ännu inte fattats. 
1 Justerad för att stämma överens med samma basnivå för 1990, inventeringen av koldioxid för Europeiska unionens 
femton medlemsstater. 
2 Diskussionen är baserad på på medlemsstaternas prognoser som inte gäller inventeringen för Europeiska unionens 
femton medlemsstater. Det kan därför finnas små skillnader mellan siffrorna i texten och siffrorna i fältet vid 
medlemsstatens prognos ovan. 
3 Enligt lagen om bevarandet av naturresurser är de återstående stora floderna skyddade från exploatering av 
vattenkraft. 
47 
TYSKLAND 
Medlemsstatens prognos ' 
Ändrad prognos Utsläpp 1990 
(GgC02) 
1013000 Prognos 1990/2000 
i förhållande till basnivån i 
C02-inventeringen (%) 
-13 
-10 Effekt av 
åtgärderna 
(GgC02) 
144330 
Riktmärke/mål och anmärkningar: 25% minskning jämfört med 1990 års nivåer till år 2005. Tyskland har ännu 
inte något riktmärke för år 2000. De åtgärder som beskrivs i det tyska meddelandet är avsedda att få effekt till år 
2005. De kan dock väntas få effekt på utsläppen redan till år 2000 (och möjligen bidra till en minskning av 
koldioxidutsläpp i storleksordningen 13-15%, vilket nämndes av den tyska delegaten på övervakningskommitténs 
femte möte den 18 maj 1995 och rapporterades till kommissionen i den aktualiserade rapporten augusti 1995), även 
om en full effekt av åtgärderna visar en tendens att uppnås i slutet av genomförandet snarare än proportionellt under 
genomförandet. 
Sammanfattning av åtgärder: Ett brett register av åtgärder med inriktning på alla områden. Några av de viktigaste 
åtgärder som har genomförts är följande: 
Program för modernisering av fjärrvärme i de nya förbundsländerna (samarbete mellan 
förbundsländerna och den federala regeringen). 
Lag om försäljning av elektricitet till GRID. 
Stöd till regionala och lokala klimatförändringsinitiativ. 
Bidrag till användning av förnybar energi. 
Skattelättnader för kraftvärmeutvinning enligt lagen om mineraloljebeskattning. 
Höjning av mineraloljeskatten. 
Utsläppsorienterad skatt på motorfordon. 
Federalt program för trafikinfrastruktur. 
Strukturell förbättring av järnvägar. 
Åtgärder för att öka upptaget i sänkor inkluderar skogsplantering och skogsvård. 
Kvantifierade åtgärder: Inga åtgärder har kvantifierats. 
Kategorisering av åtgärder: 115 åtgärder i förteckningen, varav 92 har genomförts eller är under genomförande. 
21 åtgärder är planerade och väntar på att antas. 
Prognoserade koldioxidutsläpp år 2000 i förhållande till riktmärket1: Med tanke på att Tyskland inte har 
tillhandahållit någon prognos eller kvantifiering av åtgärder är det svårt att bedöma var utsläppen skulle kunna ligga 
år 2000.1 Kommittén för övervakningsmekanismen tillkännagav Tyskland att utsläppen förväntades minska med 13-
15% jämfört med 1990 års nivåer till år 20003. Det är inte klart vilka åtgärder som behöver genomföras för att 
uppnå denna utsläppsminskning eller var den aktuella nivån och ansträngningen för genomförande ligger. Med tanke 
på att Tyskland är huvudbidragande till koldioxidutsläppen i gemenskapen, har denna osäkerhet beträffande effekten 
av åtgärderna och nivån på utsläppen år 2000 en betydande inverkan på graden av osäkerhet i bedömningen av 
framstegen mot gemenskapens riktmärke för koldioxid. 
Tyskland har uppgivit att det kommer att få svårigheter att uppnå det nationella riktmärket (-25 % till 2005 jämfört 
med 1990 års nivåer) om inte en koldioxidenergiskatt införs på gemenskapsnivå. I denna rapport har det antagits 
att den 13-procentiga minskningen inte tar med koldioxid- och energiskatten i beräkningen. 
1 Justerad för att stämma överens med samma basnivå för 1990, inventeringen av koldioxid för Europeiska unionens 
15 medlemsstater. 
1 Diskussionen är baserad pä medlemsstaternas prognoser, som inte gäller för inventeringen för Europeiska unionens 
15 medlemsstater. Det kan därför finnas små skillnader mellan siffrorna i texten och siffrorna i fältet under 
Medlemsstatens prognos ovan. 
3 Kommittén för övervakningsmekanismen, möte i maj. 
48 
ÖSTERRIKE 
Medlemsstatens prognos ' 
Ändrad prognos Utsläpp 1990 
(GgC02) 
59200 Prognos 1990/2000 
i förhållande till basnivån i 
CO, -inventeringen (%) 
0,6 
8 Effekt av 
åtgärderna 
(GgC02) 
5520 
Mål/riktmärke och anmärkningar: 
1988 (Torontomålet) Stabiliseringsscenario till år 2000. 
Reduktionsmål uppsatt till: 20 % till 2005 baserat på utsläpp år 
Sammanfattning av åtgärder: De flesta åtgärderna är inriktade på att minska slutförbrukningen av energi snarare än 
övergång till annat bränsle. De kvantifierade åtgärderna styrs mot främjande av, förnybara bränslen för 
uppvärmningsändamål, genom subventioner och omstrukturering av taxor. Samma instrument används för att främja 
fjärrvärme. Man ägnar även uppmärksamhet åt energiförbrukningen i transportsektorn, till exempel en fordonsskatt 
som återspeglar bränsleförbrukningen. Åtgärder inriktade på industrin är i stort frivilliga. Åtgärder för att öka upptaget 
i sänkor inbegriper skogsplantering, underhåll av skog, ökning av skogsprodukter med lång livslängd. 
Kvantifierade åtgärder 
1. Användning av energi från överskottshalm 0,60 MtC02 
(jordbruks- fjärrvärme- och byggnadssubventioner. 
Reglering av elförsörjningen till allmänna nät. 
2. Användning av biogas som bränsle och råmaterial 2,90 MtC02 
(fjärrvärme och byggnadssubventioncr. Reglering av 
elförsörjning till allmänna nät. 
3. Användning av solenergi särskilt för 0,60-1,30 MtC02 
vattenuppvärmning. Användning av sollångare. Passiv 
solenergianvändning (subventioner, 
byggnadsreglcring). 
TOTALT 4,10-4,80 MtCO, 
Kategorisering av åtgärder: Åtgärderna delas upp i åtgärder under genomförande, åtgärder som planeras att vidtas 
under nästa lagstiftningsperiod (1994-1998) och åtgärder i konceptionsstadiet. De kvantifierade åtgärderna håller alla 
på att genomföras. 
Prognoserade koldioxidutsläpp år 2000 i förhållande till riktmärket2: I scenariot "med åtgärder"3 förväntar sig 
Österrike stabilisera utsläppen av CO2 till år 2000. Det är inte klart vilka åtgärder som ingår i prognosen. Antagandet 
är att energisparande och strukturomvandling skall minska utsläppen, men bara en tredjedel av potentialen är 
förverkligad. Energi- och kolintensitelen antas sjunka med 2,1% respektive 0,5% per år till 2005. Om de åtgärder 
som planeras för lagstiftningsperioden 1994-1998 behövs för stabilisering, kommer resultatet bara att säkerställas om 
genomförandet påbörjas omedelbart. Åtgärder i konceptionsstadiet kommer troligtvis inte att få effekt före år 2000. 
Denna prognos kan även ifrågasättas på grund av att mycket höga bränslepriser har förutsatts för år 2000. 
Den nya regeringen har uttryckt en politisk vilja att införa en koldioxidskatt till 1996. Beroende på val av tidpunkt 
och den takt i vilken skatten införs skulle den kunna utgöra ett betydande bidrag till att uppnå stabiliseringsmålet. 
1 Justerad för att stämma överens med samma basnivå för 1990, inventeringen av koldioxid för Europeiska unionens 
15 medlemsstater. 
2 Diskussionen är baserad på medlemsstaternas prognoser, som inte gäller för inventeringen för Europeiska unionens 
15 medlemsstater. Det kan därför finnas små skillnader mellan siffrorna i texten och siffrorna i fältet under 
Medlemsstatens prognos ovan. 
' Stabiliseringsscenario (STAB). 
49 

ISSN 1024-4506 
KOM(96) 91 slutlig 
DOKUMENT 
SV 14 
Katalognummer : CB-CO-96-096-SV-C 
ISBN 92-78-01232-7 
Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer 
L-2985 Luxemburg 
)0