Hittills under 2021 har 6 026 personer rapporterats anlända till de regeringskontrollerade områdena i Cypern, varav 5 413 efter att ha passerat gröna linjen och 613 direkt med båt. Detta kan jämföras med cirka 4 100 inresor genom gröna linjen och med båt under samma period förra året, då 5 400 inresor registrerades via gröna linjen och 496 med båt direkt till de regeringskontrollerade områdena i Cypern, från antingen Libanon, Syrien eller Turkiet (334 från Turkiet).

På den östra Medelhavsrutten är den totala siffran för 2021 lägre än förra året, och antalet personer som anlänt till Grekland har hittills minskat betydligt med 58 % under 2021. Under 2021 ökade däremot antalet personer som anlände till Cypern med cirka 47 %, och antalet inresor direkt från Turkiet till Italien ökade markant med 208 %, med 6 175 personer som anlände till Italien från Turkiet under 2021, jämfört med 2 007 under 2020.

Totalt 25 852 personer anlände till Spanien under 2021 (per den 19 september 2021), vilket är 54 % mer än under samma period 2020. Detta beror främst på att antalet personer som anlände till Kanarieöarna mer än fördubblades. Det huvudsakliga avreselandet för migranter som anländer till det spanska fastlandet via den västra Medelhavsrutten är Algeriet, följt av Marocko. De huvudsakliga avreseländerna på Atlantrutten till Kanarieöarna är Marocko, Mauretanien och Senegal.

Totalt sett är det totala antalet irreguljära migranter på alla rutter fortfarande betydligt lägre än före krisen 2015 – även när man beaktar effekterna av pandemin som minskade all aktivitet under 2020–2021. Antalet inresor har dock börjat ta fart igen: Under de nio månaderna hittills av 2021 har det registrerats cirka 120 000 olagliga gränspassager vid EU:s samtliga yttre gränser, jämfört med nästan 77 000 under samma period 2020 och drygt 91 000 under samma period 2019.

En annan illustration av hur förändrade mönster ständigt behöver uppmärksammas är ökningen av antalet gränspassager från EU till Förenade kungariket över Engelska kanalen. I september 2021 hade 13 500 personer registrerats ha passerat här, jämfört med 8 500 under hela 2020.

Irreguljära inresor från Afghanistan till EU har inte förändrats markant sedan den senaste tidens omvälvningar. EU och medlemsstaterna har dock visat beslutsamhet att dra lärdom av tidigare erfarenheter och arbetat på ett samordnat sätt för att hantera den humanitära utmaningen och förbereda sig för potentiella migrationsflöden och nya säkerhetsrisker.

Situationen i Afghanistan – EU:s omedelbara svar Efter de dramatiska händelserna i Afghanistan är den politiska och säkerhetsmässiga situationen fortfarande mycket instabil. Endast i år har omkring 635 000 afghaner fördrivits inom landet, samtidigt som över 2 miljoner registrerade flyktingar redan uppskattades befinna sig i regionen, tillsammans med uppskattningsvis 3 miljoner oregistrerade flyktingar. En rad EU-åtgärder är på gång. •Evakueringar har gjorts av all lokal EU-personal med familjemedlemmar samt av ett betydande antal personer med nära kontakter med EU eller medlemsstaterna. Medlemsstaterna bör fullt ut utnyttja befintliga möjligheter att tillgodose de omedelbara behoven hos evakuerade afghaner, bland annat genom att använda de outnyttjade beloppen inom befintliga nationella program. Ytterligare samarbete behövs för att fortsätta evakueringen av de afghaner som är i störst behov av skydd, särskilt de vars liv är i fara, såsom människorättsförsvarare, domare och anställda inom rättsväsendet, journalister och aktivister inom det civila samhället. •EU:s humanitära partner fortsätter att vara verksamma på fältet, när säkerhetsläget tillåter det. Det bistånd som tillhandahålls omfattar hälso- och sjukvård, utdelning av livsmedel, akuta vatten- och renhållningsinsatser samt snabba insatser för nyligen fördrivna personer. Vid FN:s ministermöte på hög nivå om den humanitära situationen i Afghanistan den 13 september gjorde EU och dess medlemsstater en total utfästelse på cirka 677 miljoner euro. Detta inbegriper humanitärt bistånd från EU på över 200 miljoner euro under 2021. •Ett högnivåforum för EU med fokus på att ge skydd åt afghaner i riskzonen kommer att äga rum den 7 oktober och samla utrikes- och inrikesministrarna för att diskutera övergripande hållbara lösningar för de afghaner som är i störst behov av internationellt skydd. Det handlar bland annat om EU:s framtida vidarebosättningsinsatser och kompletterande lagliga vägar såsom familjeåterförening, ideell sponsring eller inresa för studier eller arbete, med ytterligare ekonomiskt stöd från EU för att tillmötesgå medlemsstaternas politiska åtaganden och integrationsarbete. Särskild uppmärksamhet bör ägnas åt afghanska människorättsförsvarare, domare och anställda inom rättsväsendet, journalister och aktivister inom det civila samhället vars liv står på spel. •I linje med rådets slutsatser av den 21 september 2021 kommer EU också att inrätta en regional politisk plattform för samarbete med Afghanistans direkta grannar för att bidra till att förebygga de negativa spridningseffekterna i regionen och stödja den ekonomiska motståndskraften och det regionala ekonomiska samarbetet samt humanitära behov och skyddsbehov. •För att se till att situationen i Afghanistan inte leder till nya säkerhetshot för EU-medborgarna har en handlingsplan mot terrorism i Afghanistan utarbetats och lagts fram för EU:s ständiga kommitté för inre säkerhet. I en av de rekommenderade åtgärderna uppmanas ständiga kommittén för inre säkerhet att godkänna ett protokoll om ett förfarande på tre nivåer för förbättrade säkerhetskontroller av alla personer som passerar eller har passerat EU:s yttre gränser efter utvecklingen i Afghanistan, vilket kommer att möjliggöra snabba, enhetliga och förbättrade säkerhetskontroller, med stöd av EU-byråer, som är utformade för att identifiera personer som kan utgöra en risk för EU:s inre säkerhet. I linje med Europeiska rådets slutsatser av den 24–25 juni har kommissionen tillsammans med den höga representanten lagt fram en handlingsplan för migration som svar på händelserna i Afghanistan, som belyser omedelbara och kortsiktiga EU-åtgärder i linje med det uttalande som ministrarna antog vid det extra mötet i RIF-rådet den 31 augusti. EU:s arbete med åtgärder på medellång och längre sikt som svar på uttalandet beskrivs längre fram i denna rapport.

3.MIGRATIONSHANTERINGEN I EU

Effekterna av covid-19 på migrationshanteringen

Covid-19-pandemin påverkade i hög grad tillströmningen av migranter under 2020, både de lagliga och olagliga inresorna, och skapade flera nya utmaningar för migrationshanteringen. Samtidigt visade pandemin också att utländska arbetstagare spelar en nyckelroll i EU:s ekonomi och att sådana lagliga migrationsvägar är av avgörande betydelse.

En global minskning av antalet viseringsansökningar märktes också i EU, med 2,9 miljoner ansökningar om visering för kortare vistelse i medlemsstaterna under 2020, vilket var 83 % färre än under 2019. Flera medlemsstater vidtog åtgärder för att se till att tredjelandsmedborgare som inte kunde lämna EU på grund av reserestriktioner inte skulle ta till olagliga metoder. Pandemin stoppade också tillfälligt registreringen av nya asylansökningar. De 485 000 ansökningar om internationellt skydd som lämnades in i EU+-länderna under 2020 var runt en tredjedel färre än under 2019, och det totala antalet ansökningar under 2021 ligger fortfarande under nivåerna före pandemin , även om de har ökat i vissa medlemsstater. Pandemin innebar också att färre asylsökande slussades in i Dublinförfarandet för att överföras till den ansvariga medlemsstaten, och siffrorna halverades från 2019 till 2020 . Under 2021 har antalet överföringar varit fortsatt lågt.

Asylansökningar 2020–2021 i EU+ (källa: Easo)

De reserestriktioner som infördes för att begränsa pandemin gjorde det även svårt att framgångsrikt genomföra återvändanden. Antalet återvändandebeslut som utfärdades i medlemsstaterna under 2020 minskade med 19 % jämfört med 2019, men antalet faktiska återvändanden till tredjeländer mer än halverades . Andelen återvändande sjönk till under 18 % under 2020, jämfört med 29 % 2019. Återvändandeinsatserna börjar nu återupptas i takt med att restriktionerna gradvis hävs. Vissa länder har dock kvar restriktioner som infördes under pandemin. Turkiet avbröt återvändandeinsatserna från Grekland i mars 2020 på grund av pandemin, och EU kommer att fortsätta att uppmana Turkiet att återuppta återvändandena i linje med åtagandet enligt uttalandet från EU och Turkiet.

Under denna period försökte kommissionen hjälpa medlemsstaterna att minimera pandemins effekter. Detta inbegrep vägledning , praktiskt stöd från byråer och utbyte av bästa praxis på områden såsom genomförande av intervjuer på distans och genomförande av förfaranden online . Finansieringsreglerna ändrades också för att minimera risken för förseningar och anpassa kraven på kontroller och revisioner för att möjliggöra åtgärder såsom ökad användning av digitala bevis . Finansieringen inriktades också på särskilda behov, med ett bidrag på 25,3 miljoner euro för att stärka Greklands kapacitet att hantera covid-19 på mottagningsanläggningar och offentliga sjukhus, vilket också kompletterades med stöd från unionens civilskyddsmekanism, med bidrag från 14 medlemsstater.

Överlag underströk erfarenheterna av pandemin än en gång vikten av att bygga upp en modernare och mer sammanhängande strategi för migrationshantering. Informationsutbyte i god tid visade sig vara avgörande, och EU:s beredskaps- och krisplan för migration visade sig vara en värdefull plattform för utbyte av svar på pandemin.

Gränsförvaltning och Frontex

Ikraftträdandet av förordningen om en europeisk gräns- och kustbevakning i december 2019 var ett stort steg framåt i gränsförvaltningen och ett verkligt exempel på europeisk integration på området förvaltning av de yttre gränserna. De första enheterna i den europeiska gräns- och kustbevakningens stående styrka har varit utplacerade sedan den 1 januari 2021.

Rekryteringen och utbildningen av den stående styrkan måste dock påskyndas. Tre fjärdedelar av den ordinarie personal på 700 personer som enligt planerna skulle utplaceras senast i januari 2021 har hittills utplacerats. Ytterligare ansträngningar bör göras för att nå det mål som fastställts för 2021 och för att säkerställa att de ytterligare 500 ordinarie personal som planeras för 2022 rekryteras. Utstationeringen av gränsbevakningstjänstemän och andra tjänstemän från medlemsstaterna måste också påskyndas. Antalet anställda som medlemsstaterna ställer till byråns förfogande ligger fortfarande långt under de mål som fastställts i förordningen. Senast 2027 bör byrån kunna mobilisera 10 000 operativ personal för den stående styrkan. För att säkerställa effektivt stöd från byrån till medlemsstater i svåra situationer och fram till dess att den stående styrkan byggts upp fullt ut finns det en reserv för snabba insatser (dvs. kategori 4 i den stående styrkan) på 1 500 tjänstemän till förfogande fram till 2024 .

Betydelsen och mervärdet av Frontex operativa stöd till medlemsstater som påverkas av irreguljär migration är fortfarande tydligt. Den senaste tidens händelser vid gränsen till Belarus bekräftade det stora behovet av Frontex nya mandat, både när det gäller beredskap och den reaktionsförmåga som krävs för en omedelbar operativ insats. Inom ramen för den pågående operativa verksamheten är en stor mängd gräns- och kustbevakare, experter och utrustning för närvarande utplacerade i Grekland, Italien, Spanien, Bulgarien, Rumänien, Litauen och länderna på västra Balkan .

Kommissionen har tagit mycket allvarligt på anklagelserna om olämpligt agerande från de europeiska gräns- och kustbevakningsmyndigheternas sida vid EU:s yttre gränser. Även om det är viktigt att skydda de yttre gränserna är det absolut nödvändigt att alla åtgärder som vidtas är proportionerliga, nödvändiga och upprätthåller grundläggande rättigheter och värden, inbegripet rätten till asyl.

Under 2021 utvärderades byråns verksamhet och förfaranden av flera av EU:s kontrollorgan, särskilt arbetsgruppen för granskning av Frontex i Europaparlamentets utskott för medborgerliga fri- och rättigheter samt rättsliga och inrikes frågor, EU-ombudsmannen, Europeiska revisionsrätten och Frontex styrelses arbetsgrupp för grundläggande rättigheter och rättsliga operativa aspekter av insatser. Inga kränkningar av de mänskliga rättigheterna bekräftades bland Frontex personal, men de respektive kontrollorganen pekade på olika brister och lämnade rekommendationer om förbättringar. Byrån håller för närvarande på att genomföra dessa rekommendationer.

Kommissionen välkomnar byråns förstärkta ram för övervakning av de grundläggande rättigheterna och utnämningen av Frontex ombud för grundläggande rättigheter, som tillträdde den 1 juni 2021. För närvarande bistås han av 20 av totalt 40 övervakare av de grundläggande rättigheterna. Byrån bör nu fullt ut genomföra denna ram och snabbt rekrytera de återstående 20 övervakarna av de grundläggande rättigheterna.

Frontex samarbete med partner i tredjeländer omfattar nu statusavtal med Albanien, Montenegro och Serbien , och ett statusavtal med Nordmakedonien som väntar på att undertecknas. Initiativ till ett statusavtal med Bosnien och Hercegovina togs i januari 2019, men det har ännu inte undertecknats av Bosnien och Hercegovina. För att ytterligare påskynda samarbetet med partnerländerna kommer kommissionen före utgången av 2021 att anta en mall för samarbetsavtal och en mall för statusavtal för att strukturera Frontex samarbete med tredjeländer . Avsikten är att den nya mallen för statusavtal ska göra det möjligt att genomföra gemensamma insatser längs gränserna mellan tredjeländer. Sedan 2020 har samarbetsavtal godkänts mellan Frontex och Republiken Guinea och Georgien, och setts över med Albanien, vilket möjliggjort ett strukturerat samarbete mellan byrån och dessa länder .