Eurostats reviderade siffror för 2018 visar att den slutliga energianvändningen i EU-28 minskade med 5,9 % från 1 194 miljoner ton oljeekvivalenter (Mtoe) 2005 till 1 124 Mtoe 2018. Detta är fortfarande 3,5 % över 2020 års mål för den slutliga energianvändningen på 1 086 Mtoe. Under 2018 ökade den med 0,1 % jämfört med det föregående året. Primärenergianvändningen i EU-28 minskade med 9,8 %, från 1 721 Mtoe år 2005 till 1 552 Mtoe år 2018. Detta är 4,6 % över 2020 års mål på 1 483 Mtoe. Efter en treårig ökning registrerades under 2018 en minskning i primärenergianvändningen på 0,6 % jämfört med föregående år. Trenden för båda indikatorerna 2018 låg över den linjära utvecklingen för att nå 2020-målen.

Rapporten bygger därför främst på i) informationen i de årliga rapporter som medlemsstaterna ingett under 2020, ii) de rapporter med kostnadsoptimala beräkningar som medlemsstaterna ingett under 2018 och 2019 och iii) annan relevant information om byggnadssektorn.

De otillräckliga framstegen för att nå 2020-målen fram till 2018 inverkar även negativt på de ansträngningar som krävs för att nå 2030-målen. På grund av den nuvarande eftersläpningen är avståndet till 2030-målen större än förväntat och ligger på 22 % för primärenergianvändningen och på 17 % för den slutliga energianvändningen (Figur 1). I den EU‑omfattande bedömningen av de nationella energi- och klimatplanerna konstateras dessutom en klyfta i den kollektiva ambitionsnivån beträffande de nationella bidragen. Medlemsstaterna kommer därför att behöva anstränga sig betydligt mer det närmaste årtiondet för att nå 2030-målen på minst 32,5 %. Detta är särskilt viktigt om återhämtningen efter covid-19 leder till en återgång till de tidigare energianvändningsnivåerna. Den höjda klimatambition som tillkännagavs i 2020 års klimatmålsplan kommer också att kräva betydligt större ansträngningar inom området för energieffektivitet som går utöver de befintliga målen för 2030 (att minska den slutliga energianvändningen med 36–37 % och primärenergianvändningen med 39–41 %).

Källa: Uppgifter från Eurostat, GD Energis egna beräkningar.

3.3. Effekterna av covid-19 på energianvändningen så här långt

Covid-19 kommer att medföra betydande effekter på energianvändningen under 2020. Under första kvartalet 2020 minskade EU:s gasförbrukning med 5 % jämfört med första kvartalet 2019. Detta berodde främst på ett mindre uppvärmningsbehov till följd av i) den milda vintern, ii) den minskade gasanvändningen inom elproduktionen och iii) införandet av isoleringsåtgärder i mars, vilket ledde till en lägre BNP och en mindre efterfrågan på gas inom industrin. Elanvändningen i EU minskade med 3,2 % under första kvartalet 2020 jämfört med föregående år, vilket också berodde på det varma vädret under referensperiodens första hälft och införandet av de covid-19-relaterade restriktionerna. Elanvändningen bland hushållen ökade eftersom en stor del av befolkningen tillbringade mer tid i hemmet. Denna ökning uppvägde dock inte en betydligt lägre efterfrågan från handels- och industrisektorerna. Elanvändningen under de månader då isoleringsåtgärderna var i kraft var följaktligen betydligt lägre än under motsvarande månader året dessförinnan (4,3 % lägre i mars, 11,8 % lägre i april, 10,5 % lägre i maj och 7,6 % lägre i juni).

På samma sätt ledde isoleringsåtgärderna till att energianvändningen inom transportsektorn minskade till lägre nivåer än någonsin tidigare. Enligt Internationella energiorganet (IEA) minskade vägtransporterna i Europa till 38 % av 2019 års nivåer i slutet av mars 2020. Den allmänna minskningen av de globala vägtransporterna ledde till att den globala efterfrågan på olja minskade med 57 %. Internationella transportforumet uppskattar att rörlighetsrestriktionerna för att begränsa spridningen av covid-19 skulle kunna leda till att den globala godstransporten minskar med upp till 36 % före slutet av 2020. Flygresandet har nästan avstannat helt i vissa regioner och minskat med mer än 90 % i vissa europeiska länder. I slutet av augusti hade flygtrafiken i Europa mer än halverats jämfört med fjolårets nivåer.

4.Framsteg mot nationella energieffektivitetsmål

Vissa medlemsstater meddelade att de hade skrivit upp (sänkt ambitionsnivån för) sina nationella 2020-mål (Danmark, Spanien och Ungern). De nationella absoluta användningsmålen för 2020 är, efter dessa uppdateringar, totalt 1 536,8 Mtoe för primärenergianvändningen och 1 084,3 för den slutliga energianvändningen. Under 2018 gjordes bristfälliga framsteg mot att nå de vägledande målen (under en hypotetisk linjär utveckling) i 12 länder (Belgien, Bulgarien, Danmark, Tyskland, Irland, Spanien, Frankrike, Cypern, Österrike, Nederländerna, Polen och Sverige) beträffande primärenergianvändningen och i 15 länder (Belgien, Bulgarien, Tyskland, Estland, Irland, Frankrike, Litauen, Luxemburg, Ungern, Malta, Österrike, Polen, Slovakien, Sverige och Förenade kungariket) beträffande den slutliga energianvändningen (se tabell 3).

Medlemsstaterna angav att den stabila eller ökande slutliga energianvändningen 2018 berodde på ekonomisk tillväxt och en ökning i fråga om i) produktion/mervärde (industri), ii) person- och godstransporter (transporter), iii) antalet hushåll och nettoinkomst (bostäder) samt iv) mervärde och sysselsättning (tjänster).

5.Energieffektivitetsdirektivet – läget i dag

5.1.Uppdateringar om införlivandet av det ändrade energieffektivitetsdirektivet

Till följd av den ändring av energieffektivitetsdirektivet som gjordes i december 2018 måste medlemsstaterna införliva nya bestämmelser om kvotpliktsystem för energieffektivitet (dvs. de nya artiklarna 7, 7a och 7b) senast den 25 juni 2020. Den 31 augusti 2020 mottog kommissionen anmälningar från endast 13 medlemsstater (Österrike, Kroatien, Tjeckien, Danmark, Frankrike, Tyskland, Italien, Lettland, Litauen, Nederländerna, Polen, Spanien och Sverige) och från Förenade kungariket. Merparten av dessa anmälningar är dessutom partiella, vilket innebär att vissa bestämmelser i direktivet ännu inte har införlivats eller anmälts.

Medlemsstaterna måste även senast den 25 oktober 2020 införliva nya bestämmelser om mätning och fakturering (dvs. de nya artiklarna 9, 9a, 9b, 9c, 10 och 10a samt avslutningsvis artiklarna 11 och 11a och en ny bilaga VIIa). Den 31 augusti anmälde fem länder att de även hade införlivat dessa nya bestämmelser (Danmark, Spanien, Frankrike, Italien och Litauen).

Vid tidpunkten för offentliggörandet av denna rapport hade alla medlemsstater, med undantag för Lettland, lämnat in sina årsrapporter för 2020 i enlighet med artikel 24 i energieffektivitetsdirektivet. Det gemensamma forskningscentrumet (JRC) kommer att analysera dessa årsrapporter i ett separat dokument.

5.2.Framsteg inom ramen för artikel 7 (energisparkravet)

I enlighet med artikel 7 rapporterade medlemsstaterna att de hade uppnått besparingar för 2014–2018 som en del av sina åtaganden att uppfylla sina nationella energisparkrav för 2014–2020. Tabell 5 visar medlemsstaternas befintliga framsteg mot att uppnå de ackumulerade energibesparingarna senast den 31 december 2020. Totalt på EU-nivå åstadkom medlemsstaterna före slutet av 2018 cirka 58 % (133,83 Mtoe) av de totala ackumulerade energisparkraven för 2014–2020 (230,17 Mtoe).

För att förutspå hur sannolikt det är att varje medlemsstat uppnår de ackumulerade energibesparingar som krävs före den 31 december 2020 är det grundläggande antagandet att alla genomförda politiska åtgärder fortsätter att ge nya årliga besparingar under 2019 och 2020 precis som de gjorde under 2018. De ackumulerade energibesparingarna jämförs sedan med de energibesparingar som varje medlemsstat måste göra före den 31 december 2020.

Tabell 6 visar prognoserna för hur sannolikt det är att varje medlemsstat kommer att uppnå den ackumulerade energibesparing som krävs per medlemsstat före den 31 december 2020. I denna analys beaktas inte eventuella frågor om stödberättigande, additionalitet och väsentlighet. Dessutom är det svårt att bedöma hur covid-19-krisen kan komma att påverka mängden nya årliga besparingar under 2020. Alla energibesparingar som medlemsstaterna har rapporterat beaktas.

Sju medlemsstater (Bulgarien, Kroatien, Tjeckien, Litauen, Luxemburg, Portugal och Rumänien) kommer högst troligen inte att uppnå den mängd energibesparingar som krävs före den 31 december 2020 om de inte vidtar ytterligare åtgärder. Fem andra medlemsstater (Estland, Grekland, Slovenien, Spanien och Sverige) kommer troligen inte att uppnå den mängd energibesparingar som krävs utan ytterligare åtgärder. De återstående 16 medlemsstaterna kommer troligen eller mycket troligen att uppnå den mängd ackumulerade energibesparingar som krävs.