Förslag till RÅDETS BESLUT om upprättandet av Europeiska gemenskapernas personaldomstol

(framlagt av kommissionen)

MOTIVERING

1. Genom Nicefördraget har en ny artikel 225a införts i EG-fördraget och en ny artikel 160 i Euratomfördraget. I dessa bestämmelser föreskrivs följande:

"Rådet får genom enhälligt beslut, på förslag av kommissionen och efter att ha hört Europaparlamentet och domstolen [...], upprätta särskilda rättsinstanser med uppgift att i första instans pröva och avgöra vissa grupper av ärenden på särskilda områden.

I beslutet om upprättandet av en särskild rättsinstans skall bestämmelser om rättsinstansens sammansättning fastställas och omfattningen av dess behörighet preciseras.

De särskilda rättsinstansernas beslut kan överklagas till förstainstansrätten endast i rättsfrågor eller, om det i beslutet om upprättande av rättsinstansen så fastställs, även i sakfrågor.

Ledamöterna av de särskilda rättsinstanserna skall utses bland personer vars oavhängighet inte kan ifrågasättas och som uppfyller nödvändiga villkor för utövande av domarämbeten. De skall utses av rådet genom enhälligt beslut.

De särskilda rättsinstanserna skall fastställa sina rättegångsregler i samförstånd med domstolen. Dessa regler skall godkännas av rådet med kvalificerad majoritet.

Om inte annat föreskrivs i beslutet om upprättandet av den särskilda rättsinstansen, skall de bestämmelser i detta fördrag som avser domstolen och bestämmelserna i domstolens stadga tillämpas på de särskilda rättsinstanserna".

I andra stycket i artikel 245 i EG-fördraget och artikel 160 i Euratomfördraget föreskrivs följande:

"Rådet får genom enhälligt beslut, [...] på begäran av kommissionen och efter att ha hört Europaparlamentet och domstolen, ändra bestämmelserna i stadgan med undantag av avdelning I i denna".

2. I förklaring nr 16 om artikel 225a i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, som antogs den 26 februari 2001 vid toppmötet i Nice, anmodas domstolen och kommissionen att "snarast utarbeta ett utkast till beslut om upprättande av en särskild rättsinstans som är behörig att i första instans avgöra tvister mellan gemenskapen och dess anställda".

3. Den nya rättsinstans som skall upprättas enligt ovanstående bestämmelser och förklaring skall utöva den behörighet som för närvarande utövas av förstainstansrätten på det aktuella området. Detta förslag bygger därför på de relevanta bestämmelserna i beslut 88/591 om upprättandet av Europeiska gemenskapernas förstainstansrätt [1], senare införda i protokollet om domstolens stadga, som är fogat till EU-fördraget, EG-fördraget och Euratomfördraget.

[1] EGT L 319, 25.11.1988, s. 1, svensk specialutgåva, område 1, volym 2, s. 89.

4. Ändringar som föreslås

Vissa ändringar har dock gjorts i beslutet om upprättandet av Europeiska gemenskapernas förstainstansrätt (nedan förstainstansrätten) för att ta hänsyn till personalmålens särskilda kännetecken och de erfarenheter som vunnits inom detta område.

Antal domare

Det antal domare som föreslås, nämligen sex, är anpassat till den arbetsbelastning som denna typ av mål för närvarande utgör för förstainstansrätten, dvs. ungefär 120 mål per år (se s. 10, kommentaren till artikel 2).

Förfarande för utnämning av domare

Eftersom den särskilda rättsinstansen till skillnad från EG-domstolen och förstainstansrätten inte kommer att bestå av en domare per medlemsstat och då det är fråga om en specialdomstol, kommer det att bli nödvändigt att införa ett utnämningsförfarande som underlättar rådets beslut (se sidorna 10 och 11, kommentarerna till artiklarna 2 och 3).

Tjänstgöring som generaladvokat

I detta förslag ingår inte artikel 49 i domstolens stadga, enligt vilken förstainstansrättens ledamöter kan kallas att tjänstgöra som generaladvokater.

Det bör i detta sammanhang påpekas att förstainstansrätten endast har använt sig av denna bestämmelse två eller tre gånger i konkurrensmål och detta skedde under de första åren efter dess upprättande. Erfarenheten har visat att det inte är nödvändigt med en generaladvokat i denna typ av mål, även med hänsyn till att det finns en domstol i andra instans.

Det bör även påpekas att enligt artikel 225.2 i EG-fördraget kan förstainstansrättens avgöranden avseende överklaganden mot avgöranden som fattas av den särskilda rättsinstansen prövas av EG-domstolen på förslag av dess förste generaladvokat [2].

[2] Ett förslag som syftar till att komplettera domstolens stadga med denna bestämmelse håller på att antas av domstolen.

Ensamdomare

Det föreslås att denna sammansättning, som nämns i artikel 50 i domstolens stadga, inte införs för den nya rättsinstansen, eftersom det är fråga om en ny rättsinstans som först behöver befästa sin auktoritet. Det erinras om att möjligheten för förstainstansrätten att avgöra mål med ensamdomare infördes först 1999, elva år efter rättens upprättande.

Förenkling av förfarandet

Vissa förenklingar av förfarandet planeras i syfte att förkorta ärendehandläggningen, samtidigt som parternas rätt att höras respekteras.

Den nya domstolen kommer dels att kunna avgöra om repliker och dupliker är erforderliga, dels besluta att inte hålla någon muntlig förhandling när den anser att den har fått tillräckliga upplysningar om tvisten efter det att fyra skriftliga inlagor har givits in.

Rättsinstansen skall även undersöka möjligheterna till förlikning i varje skede av förfarandet (se s. 15, kommentaren till artikel 7).

Regler om rättegångskostnader

Avsikten är att reglerna om rättegångskostnader skall motsvara dem som gäller för alla tvister inför gemenskapsdomstolarna.

5. Detta förslag innehåller inte några bestämmelser om ersättning till rättsinstansens domare.

Det framgår av artikel 210 i EG-fördraget och artikel 123 i Euratomfördraget att "rådet med kvalificerad majoritet [skall] fastställa löner, arvoden och pensioner för [...], domstolens ordförande, domare, generaladvokater och justitiesekreterare samt för förstainstansrättens ledamöter och justitiesekreterare [...]".

Eftersom inga undantag från dessa bestämmelser har införts genom artikel 225a i EG-fördraget och artikel 140b i Euratomfördraget, ankommer det inte på kommissionen att utarbeta några förslag på denna punkt.

Det bör i detta sammanhang erinras om att rådet vid upprättandet av förstainstansrätten infogade [3] en ny artikel 21a i förordning nr 422/67/EEG, 5/67/Euratom av den 25 juli 1967 om ersättning till kommissionens ordförande och ledamöter och till domstolens ordförande, domare, generaladvokater och justitiesekreterare [4], och att det i förekommande fall skulle räcka att anpassa de där föreskrivna procenttalen för den särskilda rättsinstansens ordförande och domare.

[3] Genom förordning nr 4045/88 av den 19 december 1988, EGT L 356, 24.12.1988, s. 1, svensk specialutgåva, område 1, volym 2, s. 98.

[4] EGT P 187, 8.8.1967, s. 1, svensk specialutgåva, område 1, volym 1, s. 35.

6. Kommentarer till de enskilda artiklarna i förslaget

Detta förslag består av ett beslut och en bilaga. Beslutet innehåller följande fyra artiklar:

i) Genom artikel 1 upprättas domstolen.

ii) Genom artikel 2 införs en ny avdelning VI i domstolens stadga, liksom en bilaga I, som återfinns i bilaga till förslaget till beslut.

iii) Artikel 3 innehåller övergångsbestämmelser.

iv) I artikel 4 anges när rådets beslut skall träda i kraft.

Se vidare de detaljerade kommentarerna till varje artikel (punkt 7 nedan) och till bilaga I till domstolens stadga (punkt 8 nedan).

För att underlätta läsningen av kommentarerna återges de artiklar som kommenteras i punkterna 7 och 8 i denna motivering.

7. Detaljerad kommentar till de enskilda artiklarna i förslaget till beslut

Artikel 1 Upprättande av domstolen

Till Europeiska gemenskapernas förstainstansrätt skall knytas en särskild rättsinstans som skall avgöra tvister mellan gemenskaperna och deras anställda, i det följande benämnd "personaldomstolen". Personaldomstolen skall ha sitt säte vid förstainstansrätten.

Kommentar

i) Begreppet "knytas" kommer från artikel 220 andra stycket i fördraget. Det motsvarar även formuleringen i artikel 1 i rådets beslut 88/591 av den 24 oktober 1988 om upprättandet av Europeiska gemenskapernas förstainstansrätt, nedan förstainstansrätten (EGT L 319, 25.11.1988, s.1), som också bygger på före detta artikel 168a.

ii) Benämningen "personaldomstol" bygger på konventets arbete, se utkastet till konstitution (CONV 850/03 av den 18 juli 2003), där det i artikel I-28.1 och artikel III-264 inte längre talas om "särskilda rättsinstanser" utan om "specialdomstolar".

I sin slutrapport av den 25 mars 2003 anförde konventets diskussionscirkel om EG-domstolen följande (CONV 636/03- Cercle I-13, punkt 15):

"... Den nuvarande benämningen skulle kunna bevaras vilket inte hindrar att dessa instanser kallas 'domstol' ('tribunal') i likhet med 'gemenskapspatenträtten' ('tribunal du brevet communautaire') i enlighet med rådets politiska överenskommelse av den 3 mars 2003. Det verkar dock bäst att benämna dem 'specialiserade domstolar'. Denna benämning skulle ha fördelen att man undviker sammanblandning på vissa språk med de 'avdelningar' för vissa särskilda tvistemål som eventuellt skulle kunna upprättas inom domstolen (eller förstainstansrätten) i likhet med förhållandet i medlemsstaternas högsta domstolar".

iii) Enligt artikel 1 i beslutet om lokaliseringen av Europeiska gemenskapernas institutioner av den 12 december 1992 skall EG-domstolen och förstainstansrätten ha säte i Luxemburg (Traktatsamling 1999, Band I, Volym 1, s. 795).

Artikel 2 Ändringar i domstolens stadga

Protokollet om domstolens stadga ändras på följande sätt:

1) Följande avdelning VI skall införas:

"Avdelning VI

SÄRSKILDA RÄTTSINSTANSER

Artikel 65

Bestämmelserna om behörighet, sammansättning, organisation och förfarande för de särskilda rättsinstanser som upprättas med stöd av artikel 225a i EG-fördraget och artikel 140b i Euratomfördraget återfinns i bilaga till denna stadga."

2) Bilaga I, som återfinns i bilaga till detta beslut, skall införas.

Kommentar

Bilaga I innehåller bestämmelser om rättsinstansens behörighet, sammansättning, organisation och förfarande. Genom att införa dessa bestämmelser i en bilaga till domstolens stadga är det möjligt att i ett enda instrument samla alla bestämmelser om de olika gemenskapsdomstolarna utan att försvåra läsbarheten. Ytterligare bilagor kan tillfogas avseende rättsinstanser som rådet kan komma att besluta att upprätta i framtiden.

Artikel 3 Övergångsbestämmelser

1. Personaldomstolens första ordförande skall utses för tre år på samma villkor som gäller för domarna, om inte rådet beslutar att det förfarande som fastställs i artikel 4.1 i bilaga I till domstolens stadga, som återfinns i bilaga till detta beslut, skall tillämpas.

2. Omedelbart efter det att alla domare vid personaldomstolen har svurit eden skall rådets ordförande genom lottning utse vilka av denna domstols domare som skall avgå efter de första tre åren enligt artikel 2 andra stycket i bilaga I till domstolens stadga.

3. Ärenden som avses i artikel 1 i bilaga I till domstolens stadga och som den dag då den artikeln träder i kraft är föremål för rättegång vid förstainstansrätten skall hänskjutas till personaldomstolen om det skriftliga förfarandet ännu inte har avslutats på det sätt som beskrivs i artikel 52 i förstainstansrättens rättegångsregler.

4. Till dess att personaldomstolens rättegångsregler träder i kraft skall förstainstansrättens rättegångsregler gälla i tillämpliga delar.

Kommentar

Punkt 1

Bestämmelsen bygger på artikel 11 första stycket i beslut 88/591 om upprättandet av förstainstansrätten.

Punkt 2

Bestämmelsen kommer från artikel 12 i beslut 88/591 om upprättandet av förstainstansrätten, dock med den skillnaden att den partiella nytillsättningen av domarna i personaldomstolen inte föreskrivs i fördraget utan i artikel 2 i bilaga I till domstolens stadga, som införs genom artikel 2 i detta beslut.

Punkt 3

Punkten motsvarar artikel 14 i beslut 88/591 om upprättandet av förstainstansrätten, med den ändringen att man har föredragit att låta personaldomstolens behörighet bygga på ett objektivt kriterium, dvs. ett avlutat skriftligt förfarande, i stället för en rent intern händelse vid förstainstansrätten, dvs. att referenten lägger fram en preliminär rapport.

Punkt 4

Punkten motsvarar artikel 11 andra och tredje styckena i beslut 88/591 om upprättandet av förstainstansrätten.

Artikel 4 Ikraftträdande

Detta beslut träder i kraft dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning, med undantag för artikel 1 i bilaga I till domstolens stadga, som återfinns i bilaga till detta beslut.

Artikel 1 i bilaga I till domstolens stadga träder i kraft samma dag som offentliggörandet i Europeiska unionens officiella tidning av ett beslut från domstolens ordförande om att personaldomstolen har upprättats i behörig ordning.

Kommentar

Bestämmelsen är hämtad från artikel 13 i beslut 88/591 om upprättandet av förstainstansrätten.

8. Detaljerad kommentar till de enskilda artiklarna i bilaga I till domstolens stadga, som återfinns i bilaga till detta förslag till beslut

Bilaga I

Personaldomstolen

Artikel 1

Domstolen för tvister mellan gemenskaperna och deras anställda, i det följande benämnd "personaldomstolen", skall i första instans utöva den behörighet att avgöra tvister mellan gemenskaperna och deras anställda, inbegripet tvister mellan organ eller byråer och deras personal, som tilldelats domstolen genom artikel 236 i EG-fördraget och artikel 152 i Euratomfördraget.

Kommentar

* Första ledet i meningen motsvarar artikel 3.1 a i beslut 88/591 om upprättandet av förstainstansrätten.

* Andra ledet i meningen syftar till att täcka alla personaltvister som kommer under domstolens prövning, till exempel

- artikel 30 i beslut 2002/187/RIF om inrättande av Eurojust (EGT L 63, 6.3.2002, s. 1),

- artikel 36.2 i protokollet om stadgan för ECBS och ECB,

- artikel 112 i förordning nr 40/94 om gemenskapsvarumärken (EGT L 11, 14.1.1994, s. 1, svensk specialutgåva, område 17, volym 2, s 3): personalen vid Alicante-byrån.

Artikel 2

Personaldomstolen skall bestå av sex domare, som skall utnämnas av rådet för en tid av sex år bland de kandidater som läggs fram av medlemsstaterna, efter samråd med den kommitté som avses i artikel 3.

En del av domarna skall nytillsättas vart tredje år. Avgående domare kan utnämnas på nytt.

Kommentar

i) Antal domare

Antalet domare fastställs på grundval av följande överväganden:

* En domstol med tre domare skulle inte vara tillräckligt för den aktuella arbetsbördan (ca 120 mål per år) och en domare som fått förhinder måste alltid kunna ersättas.

* En domstol med fem ledamöter, vilket skulle innebära en permanent dömande sammansättning av fem domare, skulle vara oproportionerlig, eftersom alla personalmål för närvarande avgörs av tre domare och ibland av ensamdomare.

* Det finns dock en risk för att ärendevolymen ökar i takt med ökningen av antalet tjänstemän och andra anställda till följd av utvidgningen.

* Man bör även ta hänsyn till förslaget om biträde till domare (se kommentaren till artikel 6 i denna bilaga).

I detta skede förefaller två avdelningar med tre domare (dvs. sex domare totalt) vara lämpligt med hänsyn till arbetsbelastningen och det sätt på vilket domstolen skall fungera.

ii) En mandattid på sex år, som kan förnyas, i enlighet med vad som gäller för domarna vid domstolen och förstainstansrätten (artiklarna 223 och 224 i EG-fördraget).

Denna ordning, som har visat sig fungera, förefaller ha bekräftats av konventets arbete, se utkast till konstitution, del I, artikel I-28.2 (CONV 850/03 av den 18 juli 2003).

iii) Utnämningsförfarande

* Artikel 225a i EG-fördraget anger endast att domarna skall "utses av rådet genom enhälligt beslut". Det måste därför preciseras hur kandidaterna skall föreslås.

* Samråd med en kommitté förefaller vara ett lämpligt sätt att underlätta rådets beslutsfattande (se kommentaren till artikel 3 i denna bilaga).

Artikel 3

Det skall inrättas en kommitté med uppgift att avge yttrande om kandidaternas lämplighet att utöva ämbetet som domare vid personaldomstolen innan beslutet om tillsättning fattas. Kommittén får till sitt yttrande foga en förteckning över kandidater som har den lämpligaste erfarenheten på hög nivå. En sådan förteckning skall innehålla dubbelt så många kandidater som det antal domare som rådet skall utnämna.

Kommittén skall bestå av sju personer utsedda bland före detta ledamöter av domstolen och förstainstansrätten och jurister med allmänt erkända kvalifikationer. Rådet skall utse kommitténs ledamöter och fastställa reglerna för dess arbetssätt genom beslut med kvalificerad majoritet på förslag av domstolens ordförande.

Kommentar

Denna artikel bygger på konventets arbete. Syftet är att den skall underlätta rådets beslutsfattande.

Enligt artiklarna III-260 och III-261 i del III i utkastet till konstitution (CONV 850/03 av den 18 juli 2003) skall domstolens domare och generaladvokater samt förstainstansrättens domare utses i samförstånd av medlemsstaternas regeringar efter det att den kommitté som föreskrivs i artikel III-262 har hörts.

Artikel III-262 lyder på följande sätt:

"Det skall inrättas en kommitté med uppgift att avge yttrande om kandidaternas lämplighet att utöva ämbetena som domare och generaladvokat i Europeiska domstolen och Europeiska unionens allmänna underrätt innan medlemsstaternas regeringar beslutar enligt artiklarna III-260 och III-261.

Kommittén skall bestå av sju personer utsedda bland före detta ledamöter av Europeiska domstolen och Europeiska unionens allmänna underrätt, ledamöter av nationella högsta domstolar och jurister med allmänt erkända kvalifikationer, varav en skall föreslås av Europaparlamentet. Ministerrådet skall anta ett europeiskt beslut i vilket reglerna för kommitténs arbetssätt fastställs samt ett europeiskt beslut i vilket dess ledamöter utses. Ministerrådet skall besluta på initiativ av Europeiska domstolens ordförande".

Skillnaderna i förhållande till utkastet till konstitution är följande:

i) Möjligheten för kommittén att till sitt yttrande foga en förteckning över kandidater som har den lämpligaste erfarenheten.

Denna bestämmelse kan underlätta rådets beslut, dels för att antalet medlemsstater långt överstiger antalet domare i den aktuella domstolen, dels för att det är fråga om att utnämna ledamöter av en specialdomstol.

ii) Kommitténs sammansättning har ändrats något. Den omfattar inte ledamöter av nationella högsta domstolar och inte heller några ledamöter som skall föreslås av Europaparlamentet, med hänsyn till den särskilda typen av tvister det är fråga om.

Artikel 4

1. Domarna skall bland sig välja personaldomstolens ordförande för en tid av tre år. Ordföranden kan återväljas.

2. Personaldomstolen skall sammanträda i avdelningar med tre domare. I vissa fall, som bestäms i rättegångsreglerna, kan domstolen sammanträda i en avdelning med fem domare.

3. Personaldomstolens ordförande skall vara ordförande för avdelningen med fem domare och för en av de två avdelningarna med tre domare. Ordföranden för den andra avdelningen med tre domare skall utses i enlighet med punkt 1.

4. Avdelningarnas sammansättning och tilldelningen av ärenden skall bestämmas i rättegångsreglerna.

Kommentar

Punkt 1

Formuleringen motsvarar den i artikel 223 tredje stycket och artikel 224 tredje stycket i EG-fördraget. Se även artikel 2.2 i beslut 88/591.

Anmärkning: Eftersom domarna i den nyupprättade domstolen inte kommer att känna varandra, föreslås det (se s. 20, artikel 3.1) att rådet utnämner ordföranden när domstolen upprättas, på samma sätt som skedde vid upprättandet av förstainstansrätten.

Punkt 2

Formuleringen bygger på artikel 50 i domstolens stadga. Avdelningen med fem domare ersätter här sammanträde i plenum.

Punkt 3

Motsvarar praxis vid domstolen och förstainstansrätten. Ordföranden för en avdelning med tre domare är även ordförande för den utökade sammansättningen med fem domare.

Punkt 4

Formuleringen motsvarar den i artikel 50 andra stycket i domstolens stadga.

Artikel 5

Personaldomstolens domare skall vara oavhängiga. De skall inte vara bundna av någon instruktion. Artiklarna 2-7, artiklarna 14 och 15, artikel 17 första, andra och femte styckena samt artikel 18 i domstolens stadga skall tillämpas på personaldomstolen och dess ledamöter.

Den ed som avses i artikel 2 i stadgan skall avläggas inför domstolen, som också skall fatta de beslut som avses i artiklarna 3, 4 och 6 efter att ha hört personaldomstolen.

Kommentar

i) Formuleringen motsvarar den i artikel 47 första stycket i domstolens stadga (där det räknas upp vilka bestämmelser i stadgan som är tillämpliga på förstainstansrätten och dess ledamöter).

Följande artiklar i den uppräkningen har här utelämnats:

- Artikel 8, enligt vilken artiklarna 2-7 skall tillämpas på generaladvokaterna.

- Artikel 17 fjärde stycket, som reglerar domstolens och förstainstansrättens beslutförhet vid sammanträde i plenum med 15 domare.

ii) Edsavläggelse och beslut som avser domarnas ställning bör ligga kvar hos EG-domstolen i egenskap av högsta dömande instans.

Den omständigheten att Nicefördraget ger förstainstansrätten en ny roll och en ny ställning (behörighet att pröva och avgöra överklaganden mot avgöranden som fattas av de särskilda rättsinstanser som är knutna till den) bör inte leda till andra "hierarkiska" följder än domstolsmässiga.

Artikel 6

1. Personaldomstolen skall stödja sig på domstolens och förstainstansrättens administrativa enheter. Domstolens ordförande eller, i förekommande fall, förstainstansrättens ordförande skall gemensamt med personaldomstolens ordförande bestämma under vilka villkor tjänstemän och andra anställda vid domstolen eller förstainstansrätten skall tjänstgöra vid personaldomstolen så att den kan fungera.

2. Personaldomstolen skall utse sin justitiesekreterare och fastställa instruktioner för denne. Artikel 3 fjärde stycket och artiklarna 10, 11 och 14 i domstolens stadga skall också tillämpas på personaldomstolens justitiesekreterare.

Kommentar

Punkt 1

Punkten motsvarar artikel 52 i domstolens stadga, förutom första meningen, som har lagts till för att klargöra den administrativa kopplingen till EG-domstolen och förstainstansrätten.

Punkt 2

Punkten motsvarar bestämmelserna om förstainstansrättens justitiesekreterare i artikel 224 fjärde stycket i EG-fördraget och artikel 47 andra stycket i domstolens stadga.

När det gäller personal som skall ställas till den nya domstolens förfogande föreslås att man följer en sådan metod som har införts vid förstainstansrätten för specialmål (varumärkesmål och konkurrensmål). Det är fråga om två grupper om tre rättssekreterare som är specialiserade i konkurrensrätt respektive varumärkesrätt. De är administrativt knutna till förstainstansrättens ordförande, men står till alla referenters förfogande i mål som rör dessa specialområden.

Domarna i personaldomstolen kommer därmed inte att ha något kansli med två eller tre egna rättssekreterare som vid förstainstansrätten och domstolen, utan kommer att biträdas av en grupp med fyra jurister (i graderna A6 till A3) som är specialiserade i EG:s personalrätt. Till denna grupp skulle kunna knytas två sekreterartjänster, så att varje domare får ett eget kansli.

Följande bör diskuteras med domstolen och förstainstansrätten:

* Om formuleringen "domstolens ordförande och förstainstansrättens ordförande skall gemensamt bestämma", som hämtats från beslutet om upprättandet av förstainstansrätten, på detta sätt kan utsträckas till att omfatta en eller flera ordförande för de särskilda rättsinstanserna, med hänsyn till att andra särskilda rättsinstanser kommer att knytas till förstainstansrätten i framtiden, och

* hur domstolen i så fall skall genomföra en sådan ordning i praktiken.

Artikel 7

1. Avdelning III i domstolens stadga, med undantag för artiklarna 22 och 23, skall tillämpas på förfarandet vid personaldomstolen. Vid behov skall förfarandet preciseras och kompletteras genom personaldomstolens rättegångsregler.

2. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 40 i domstolens stadga, skall den skriftliga delen av förfarandet omfatta ingivande av ansökan och svaromål, om inte personaldomstolen beslutar att en andra skriftväxling är nödvändig. När en andra skriftväxling har ägt rum kan personaldomstolen efter att ha hört parterna besluta att avgöra ärendet utan muntligt förfarande.

3. Personaldomstolen skall i varje skede av förfarandet, även omedelbart efter ingivandet av ansökan, undersöka möjligheterna till förlikning och sträva efter att underlätta förlikning.

4. Personaldomstolen skall besluta i fråga om rättegångskostnader. Om inte annat föreskrivs i rättegångsreglerna, skall tappande part förpliktas att ersätta rättegångskostnaderna, om detta har yrkats.

Kommentar

Punkt 1

Första meningen

Bestämmelsen kommer från beslut 88/591 om upprättandet av förstainstansrätten (se artikel 5, under artikel 46 i domstolens stadga) och den återfinns även i artikel 53 första stycket i domstolens stadga.

Anmärkning: Ändringen av artikel 53 i domstolens stadga - i förhållande till den tidigare artikel 46 - beror på att även förstainstansrätten i framtiden kommer att ha behörighet att meddela förhandsavgöranden.

Andra meningen

Motsvarar artikel 53 andra stycket i domstolens stadga.

Punkt 2

Första meningen

Syftet är att förenkla förfarandet för att kunna avgöra ett mål snabbt när det är tillräckligt utrett för att parterna skall kunna utveckla sina grunder och argument under den muntliga förhandlingen. Till skillnad från rättegångsreglerna för domstolen (artikel 41.1 och artikel 117.1) och förstainstansrätten (artikel 47.1), av vilka det följer att det i huvudsak är parterna som bestämmer om de skall inkomma med repliker och dupliker, ger denna bestämmelse personaldomstolen befogenhet att bedöma om det är nödvändigt med ytterligare inlagor eller om det i stället är lämpligt att direkt gå vidare till den muntliga delen av förfarandet.

Andra meningen

Personaldomstolen bör ha möjlighet att avstå från att hålla en muntlig förhandling, när den anser att den har fått tillräckliga upplysningar om tvisten efter det att fyra skriftliga inlagor har givits in.

Punkt 3

Personaldomstolen bör också ha i uppdrag att undersöka alla möjligheter till förlikning.

Punkt 4

Punkten motsvarar bestämmelserna i artikel 38 i domstolens stadga, artikel 87 i förstainstansrättens rättegångsregler och artikel 69 i domstolens rättegångsregler.

Artikel 8

1. Om en ansökan eller någon annan rättegångsinlaga som är ställd till personaldomstolen av misstag ges in till förstainstansrättens justitiesekreterare skall denne omedelbart skicka handlingen till personaldomstolens justitiesekreterare. Likaså skall personaldomstolens justitiesekreterare, om en ansökan eller någon annan rättegångsinlaga som är ställd till förstainstansrätten av misstag ges in till honom, omedelbart skicka den till förstainstansrättens justitiesekreterare.

2. Om personaldomstolen finner att den inte har behörighet att pröva och avgöra ett ärende som omfattas av förstainstansrättens behörighet skall den hänskjuta ärendet till förstainstansrätten. Likaså skall förstainstansrätten, om den finner att ett ärende omfattas av personaldomstolens behörighet, hänskjuta ärendet till personaldomstolen. Denna kan inte därefter förklara sig obehörig.

3. Om förstainstansrätten och personaldomstolen behandlar ärenden som avser samma sak eller samma tolkningsfrågor eller angår giltigheten av samma rättsakt, kan personaldomstolen efter att ha hört parterna skjuta upp handläggningen fram till dess att förstainstansrätten har dömt i ärendet.

Kommentar

De tre punkterna motsvarar de tre styckena i artikel 54 i domstolens stadga (f.d. artikel 47, se artikel 7 i beslut 88/591 om upprättandet av förstainstansrätten).

Artikel 9

Personaldomstolens slutliga avgöranden samt avgöranden av den domstolen som endast delvis avgör sakfrågan eller som avgör en rättegångsfråga om bristande behörighet eller något annat processhinder får överklagas till förstainstansrätten inom två månader efter delgivningen av det avgörande som överklagas.

Varje part som helt eller delvis inte har vunnit bifall till sin talan har rätt att överklaga. Endast parter som intervenerat i tvisten inför personaldomstolen har rätt att överklaga till förstainstansrätten. Andra intervenienter än medlemsstaterna och gemenskapernas institutioner får emellertid endast överklaga om förstainstansrättens beslut påverkar dem direkt.

Kommentar

Bestämmelserna bygger på de relevanta bestämmelserna i artikel 56 i domstolens stadga.

Artikel 10

1. En person som av personaldomstolen fått avslag på sin interventionsansökan kan överklaga till förstainstansrätten inom två veckor efter delgivning av avslagsbeslutet.

2. Beslut av personaldomstolen enligt artiklarna 242 eller 243 eller artikel 256 fjärde stycket i EG-fördraget eller enligt artiklarna 157 eller 158 eller artikel 164 tredje stycket i Euratomfördraget får överklagas till förstainstansrätten av parterna i ärendet inom två månader efter delgivning av beslutet.

3. Ett överklagande enligt punkterna 1 och 2 skall prövas och avgöras av förstainstansrättens ordförande genom ett förenklat förfarande, som vid behov får avvika från enskilda föreskrifter i denna bilaga och som skall fastställas i förstainstansrättens rättegångsregler.

Kommentar

Punkterna motsvarar de tre styckena i artikel 57 i domstolens stadga. I punkt 3 återges texten till artikel 39 i stadgan, som artikel 57 tredje stycket hänvisar till.

Artikel 11

1. Ett överklagande till förstainstansrätten skall vara begränsat till rättsfrågor. Det kan endast grundas på bristande behörighet hos personaldomstolen, på rättegångsfel vid denna domstol som kränker den berörda partens intressen eller på att personaldomstolen har åsidosatt gemenskapsrätten.

2. Ett överklagande får inte avse endast rättegångskostnadernas storlek och fördelning.

Kommentar

Punkterna 1 och 2

Punkterna motsvarar de två styckena i artikel 58 i domstolens stadga, som återges här eftersom det i artikel 225a (tredje stycket) i fördraget föreskrivs en möjlighet att överklaga i rättsfrågor eller även i sakfrågor.

Artikel 12

1. Utan att det påverkar tillämpningen av artiklarna 242 och 243 i EG-fördraget eller artiklarna 157 och 158 i Euratomfördraget skall ett överklagande till förstainstansrätten inte hindra verkställighet.

2. Vid överklagande av ett beslut av personaldomstolen skall förfarandet vid förstainstansrätten bestå av en skriftlig och en muntlig del. I enlighet med villkoren i dess rättegångsregler kan förstainstansrätten efter att ha hört parterna avgöra ärendet utan muntligt förfarande.

Kommentar

Punkt 1

Motsvarar artikel 60 i domstolens stadga.

Punkt 2

Motsvarar artikel 59 i domstolens stadga.

Artikel 13

1. Om överklagandet är välgrundat skall förstainstansrätten upphäva personaldomstolens avgörande och själv avgöra ärendet. Förstainstansrätten kan i undantagsfall återförvisa ärendet till personaldomstolen för avgörande, om ärendet inte är färdigt för avgörande.

2. Om ett ärende återförvisas till personaldomstolen är denna bunden av förstainstansrättens beslut i rättsfrågor.

Kommentar

Punkt 1

Denna punkt motsvarar artikel 61 första stycket i domstolens stadga, men klargör bestämmelsen för att undvika att förstainstansrätten återförvisar ärendet till personaldomstolen när det är färdigt för avgörande, vilket skulle medföra onödiga förseningar.

Punkt 2

Punkten motsvarar artikel 61 andra stycket i domstolens stadga.

2003/0280 (CNS)

Förslag till RÅDETS BESLUT om upprättandet av Europeiska gemenskapernas personaldomstol

EUROPEISKA UNIONENS RÅD BESLUTAR FÖLJANDE

med beaktande om Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artiklarna 225a och 245 i detta,

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska atomenergigemenskapen, särskilt artiklarna 140b och 160 i detta,

med beaktande av kommissionens förslag,

med beaktande av domstolens yttrande,

med beaktande av Europaparlamentets yttrande, och

av följande skäl:

(1) Enligt artikel 225a i EG-fördraget och artikel 140b i Euratomfördraget får rådet upprätta särskilda rättsinstanser med uppgift att i första instans pröva och avgöra vissa grupper av ärenden, fastställa bestämmelser om sådana rättsinstansers sammansättning och precisera omfattningen av deras behörighet.

(2) Genom att upprätta en särskild rättsinstans för personalmål, som skall utöva den behörighet att i första instans avgöra denna typ av mål som för närvarande tillkommer Europeiska gemenskapernas förstainstansrätt, kan man få gemenskapens domstolssystem att fungera bättre. Detta överensstämmer med den anmodan i denna fråga som anges i förklaring nr 16 angående 225a i EG-fördraget som antogs vid undertecknandet av Nicefördraget.

(3) Det är därför lämpligt att till förstainstansrätten knyta en särskild rättsinstans som institutionellt och organisatoriskt kommer att utgöra en integrerad del av institutionen EG-domstolen och vars ledamöter kommer att ha en ställning som motsvarar den som förstainstansrättens ledamöter har.

(4) Den nya rättsinstansen bör ges ett namn som skiljer dess dömande verksamhet från den dömande verksamheten vid förstainstansrätten.

(5) För att domstolssystemet som helhet skall vara lättöverskådligt bör bestämmelserna om den särskilda rättsinstansens behörighet, sammansättning, organisation och förfarande föras in i en bilaga till domstolens stadga.

(6) Antalet domare i den särskilda rättsinstansen bör vara anpassat till dess arbetsbörda. För att underlätta rådets beslut om utnämning av rättsinstansens domare bör rådet inrätta en oberoende rådgivande kommitté med uppgift att kontrollera att kandidaterna uppfyller de erforderliga villkoren.

(7) Den särskilda rättsinstansen bör avgöra ärenden enligt ett förfarande som är särskilt anpassat till den typ av mål som rättsinstansen har att pröva, samtidigt som möjligheterna till förlikning bör undersökas i varje skede av förfarandet.

(8) I enlighet med artikel 225a tredje stycket i EG-fördraget och artikel 140b tredje stycket i Euratomfördraget kan den särskilda rättsinstansens beslut överklagas till förstainstansrätten, dock endast i rättsfrågor, enligt samma förutsättningar som de som nu gäller för överklagande till EG-domstolen av förstainstansrättens beslut. De relevanta bestämmelserna i EG-domstolens stadga återfinns i bilagan till denna stadga för den särskilda rättsinstansen, för att undvika hänvisningar som skulle kunna göra regelverket mindre klart.

(9) Det bör i detta beslut föreskrivas lämpliga övergångsbestämmelser, så att den särskilda rättsinstansen kan utöva sina funktioner från och med upprättandet.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Till Europeiska gemenskapernas förstainstansrätt skall knytas en särskild rättsinstans som skall avgöra tvister mellan gemenskaperna och deras anställda, i det följande benämnd "personaldomstolen". Personaldomstolen skall ha sitt säte vid förstainstansrätten.

Artikel 2

Protokollet om domstolens stadga ändras på följande sätt:

1) Följande avdelning VI skall införas:

"Avdelning VI

SÄRSKILDA RÄTTSINSTANSER

Artikel 65

Bestämmelserna om behörighet, sammansättning, organisation och förfarande för de särskilda rättsinstanser som upprättas med stöd av artikel 225a i EG-fördraget och artikel 140b i Euratomfördraget återfinns i bilaga till denna stadga."

2) Bilaga I, som återfinns i bilaga till detta beslut, skall införas.

Artikel 3

1. Personaldomstolens första ordförande skall utses för tre år på samma villkor som gäller för domarna, om inte rådet beslutar att det förfarande som fastställs i artikel 4.1 i bilaga I till domstolens stadga, som återfinns i bilaga till detta beslut, skall tillämpas.

2. Omedelbart efter det att alla domare vid personaldomstolen har svurit eden skall rådets ordförande genom lottning utse vilka av denna domstols domare som skall avgå efter de första tre åren enligt artikel 2 andra stycket i bilaga I till domstolens stadga.

3. Ärenden som avses i artikel 1 i bilaga I till domstolens stadga och som den dag då den artikeln träder i kraft är föremål för rättegång vid förstainstansrätten skall hänskjutas till personaldomstolen om det skriftliga förfarandet ännu inte har avslutats på det sätt som beskrivs i artikel 52 i förstainstansrättens rättegångsregler.

4. Till dess att personaldomstolens rättegångsregler träder i kraft skall förstainstansrättens rättegångsregler gälla i tillämpliga delar.

Artikel 4

Detta beslut träder i kraft dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning, med undantag för artikel 1 i bilaga I till domstolens stadga, som återfinns i bilaga till detta beslut.

Artikel 1 i bilaga I till domstolens stadga träder i kraft samma dag som offentliggörandet i Europeiska unionens officiella tidning av ett beslut från domstolens ordförande om att personaldomstolen har upprättats i behörig ordning.

Utfärdat i Bryssel den

På rådets vägnar

Ordförande

BILAGA

"Bilaga I

Europeiska gemenskapernas personaldomstol

Artikel 1

Domstolen för tvister mellan gemenskaperna och deras anställda, i det följande benämnd "personaldomstolen", skall i första instans utöva den behörighet att avgöra tvister mellan gemenskaperna och deras anställda, inbegripet tvister mellan organ eller byråer och deras personal, som tilldelats domstolen genom artikel 236 i EG-fördraget och artikel 152 i Euratomfördraget.

Artikel 2

Personaldomstolen skall bestå av sex domare, som skall utnämnas av rådet för en tid av sex år bland de kandidater som läggs fram av medlemsstaterna, efter samråd med den kommitté som avses i artikel 3.

En del av domarna skall nytillsättas vart tredje år. Avgående domare kan utnämnas på nytt.

Artikel 3

Det skall inrättas en kommitté med uppgift att avge yttrande om kandidaternas lämplighet att utöva ämbetet som domare vid personaldomstolen innan beslutet om tillsättning fattas. Kommittén får till sitt yttrande foga en förteckning över kandidater som har den lämpligaste erfarenheten på hög nivå. En sådan förteckning skall innehålla dubbelt så många kandidater som det antal domare som rådet skall utnämna.

Kommittén skall bestå av sju personer utsedda bland före detta ledamöter av domstolen och förstainstansrätten och jurister med allmänt erkända kvalifikationer. Rådet skall utse kommitténs ledamöter och fastställa reglerna för dess arbetssätt genom beslut med kvalificerad majoritet på förslag av domstolens ordförande.

Artikel 4

1. Domarna skall bland sig välja personaldomstolens ordförande för en tid av tre år. Ordföranden kan återväljas.

2. Personaldomstolen skall sammanträda i avdelningar med tre domare. I vissa fall, som bestäms i rättegångsreglerna, kan domstolen sammanträda i en avdelning med fem domare.

3. Personaldomstolens ordförande skall vara ordförande för avdelningen med fem domare och för en av de två avdelningarna med tre domare. Ordföranden för den andra avdelningen med tre domare skall utses i enlighet med punkt 1.

4. Avdelningarnas sammansättning och tilldelningen av ärenden skall bestämmas i rättegångsreglerna.

Artikel 5

Personaldomstolens domare skall vara oavhängiga. De skall inte vara bundna av någon instruktion. Artiklarna 2-7, artiklarna 14 och 15, artikel 17 första, andra och femte styckena samt artikel 18 i domstolens stadga skall tillämpas på personaldomstolen och dess ledamöter.

Den ed som avses i artikel 2 i stadgan skall avläggas inför domstolen, som också skall fatta de beslut som avses i artiklarna 3, 4 och 6 efter att ha hört personaldomstolen.

Artikel 6

1. Personaldomstolen skall stödja sig på domstolens och förstainstansrättens administrativa enheter. Domstolens ordförande eller, i förekommande fall, förstainstansrättens ordförande skall gemensamt med personaldomstolens ordförande bestämma under vilka villkor tjänstemän och andra anställda vid domstolen eller förstainstansrätten skall tjänstgöra vid personaldomstolen så att den kan fungera.

2. Personaldomstolen skall utse sin justitiesekreterare och fastställa instruktioner för denne. Artikel 3 fjärde stycket och artiklarna 10, 11 och 14 i domstolens stadga skall också tillämpas på personaldomstolens justitiesekreterare.

Artikel 7

1. Avdelning III i domstolens stadga, med undantag för artiklarna 22 och 23, skall tillämpas på förfarandet vid personaldomstolen. Vid behov skall förfarandet preciseras och kompletteras genom personaldomstolens rättegångsregler.

2. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 40 i domstolens stadga, skall den skriftliga delen av förfarandet omfatta ingivande av ansökan och svaromål, om inte personaldomstolen beslutar att en andra skriftväxling är nödvändig. När en andra skriftväxling har ägt rum kan personaldomstolen efter att ha hört parterna besluta att avgöra ärendet utan muntligt förfarande.

3. Personaldomstolen skall i varje skede av förfarandet, även omedelbart efter ingivandet av ansökan, undersöka möjligheterna till förlikning och sträva efter att underlätta förlikning.

4. Personaldomstolen skall besluta i fråga om rättegångskostnader. Om inte annat föreskrivs i rättegångsreglerna, skall tappande part förpliktas att ersätta rättegångskostnaderna, om detta har yrkats.

Artikel 8

1. Om en ansökan eller någon annan rättegångsinlaga som är ställd till personaldomstolen av misstag ges in till förstainstansrättens justitiesekreterare skall denne omedelbart skicka handlingen till personaldomstolens justitiesekreterare. Likaså skall personaldomstolens justitiesekreterare, om en ansökan eller någon annan rättegångsinlaga som är ställd till förstainstansrätten av misstag ges in till honom, omedelbart skicka den till förstainstansrättens justitiesekreterare.

2. Om personaldomstolen finner att den inte har behörighet att pröva och avgöra ett ärende som omfattas av förstainstansrättens behörighet skall den hänskjuta ärendet till förstainstansrätten. Likaså skall förstainstansrätten, om den finner att ett ärende omfattas av personaldomstolens behörighet, hänskjuta ärendet till personaldomstolen. Denna kan inte därefter förklara sig obehörig.

3. Om förstainstansrätten och personaldomstolen behandlar ärenden som avser samma sak eller samma tolkningsfrågor eller angår giltigheten av samma rättsakt, kan personaldomstolen efter att ha hört parterna skjuta upp handläggningen fram till dess att förstainstansrätten har dömt i ärendet.

Artikel 9

Personaldomstolens slutliga avgöranden samt avgöranden av den domstolen som endast delvis avgör sakfrågan eller som avgör en rättegångsfråga om bristande behörighet eller något annat processhinder får överklagas till förstainstansrätten inom två månader efter delgivningen av det avgörande som överklagas.

Varje part som helt eller delvis inte har vunnit bifall till sin talan har rätt att överklaga. Endast parter som intervenerat i tvisten inför personaldomstolen har rätt att överklaga till förstainstansrätten. Andra intervenienter än medlemsstaterna och gemenskapernas institutioner får emellertid endast överklaga om förstainstansrättens beslut påverkar dem direkt.

Artikel 10

1. En person som av personaldomstolen fått avslag på sin interventionsansökan kan överklaga till förstainstansrätten inom två veckor efter delgivning av avslagsbeslutet.

2. Beslut av personaldomstolen enligt artiklarna 242 eller 243 eller artikel 256 fjärde stycket i EG-fördraget eller enligt artiklarna 157 eller 158 eller artikel 164 tredje stycket i Euratomfördraget får överklagas till förstainstansrätten av parterna i ärendet inom två månader efter delgivning av beslutet.

3. Ett överklagande enligt punkterna 1 och 2 skall prövas och avgöras av förstainstansrättens ordförande genom ett förenklat förfarande, som vid behov får avvika från enskilda föreskrifter i denna bilaga och som skall fastställas i förstainstansrättens rättegångsregler.

Artikel 11

1. Ett överklagande till förstainstansrätten skall vara begränsat till rättsfrågor. Det kan endast grundas på bristande behörighet hos personaldomstolen, på rättegångsfel vid denna domstol som kränker den berörda partens intressen eller på att personaldomstolen har åsidosatt gemenskapsrätten.

2. Ett överklagande får inte avse endast rättegångskostnadernas storlek och fördelning.

Artikel 12

1. Utan att det påverkar tillämpningen av artiklarna 242 och 243 i EG-fördraget eller artiklarna 157 och 158 i Euratomfördraget skall ett överklagande till förstainstansrätten inte hindra verkställighet.

2. Vid överklagande av ett beslut av personaldomstolen skall förfarandet vid förstainstansrätten bestå av en skriftlig och en muntlig del. I enlighet med villkoren i dess rättegångsregler kan förstainstansrätten efter att ha hört parterna avgöra ärendet utan muntligt förfarande.

Artikel 13

1. Om överklagandet är välgrundat skall förstainstansrätten upphäva personaldomstolens avgörande och själv avgöra ärendet. Förstainstansrätten kan i undantagsfall återförvisa ärendet till personaldomstolen för avgörande, om ärendet inte är färdigt för avgörande.

2. Om ett ärende återförvisas till personaldomstolen är denna bunden av förstainstansrättens beslut i rättsfrågor."

FINANSIERINGSÖVERSIKT FÖR RÄTTSAKT

Politikområde(n): Institutionerna

Verksamhet(er): Genomförande av Nicefördraget

Åtgärdens beteckning: Förslag till rådets beslut om upprättandet av Europeiska gemenskapernas personaldomstol

1. BERÖRDA BUDGETRUBRIKER (nummer och beteckning)

En särskild budgetrubrik skall införas i Avsnitt IV - EG-domstolen.

2. ALLMÄNNA UPPGIFTER

2.1 Sammanlagda anslag för åtgärden (del B): miljoner euro i åtagandebemyndiganden

2.2 Tillämpningsperiod:

2.3 Flerårig total utgiftsberäkning:

a) Förfalloplan för åtagandebemyndiganden/betalningsbemyndiganden (finansiellt stöd) (se punkt 6.1.1 )

Miljoner euro (avrundat till tre decimaler)

>Plats för tabell>

b) Tekniskt och administrativt stöd och stödutgifter (se punkt 6.1.2)

>Plats för tabell>

>Plats för tabell>

c) Total budgetkonsekvens i form av personalutgifter och övriga administrativa utgifter (se punkterna 7.2 och 7.3)

>Plats för tabell>

>Plats för tabell>

2.4 Förenlighet med den ekonomiska planeringen och budgetplanen

[X] Förslaget är förenligt med gällande ekonomisk planering

[...] Förslaget kräver omfördelningar under den berörda rubriken i budgetplanen,

[...] i nödvändiga fall med stöd av bestämmelserna i det interinstitutionella avtalet

2.5 Påverkan på inkomsterna

[X] Inkomsterna påverkas inte (gäller tekniska aspekter på genomförandet av en åtgärd)

ELLER

[...] Inkomsterna påverkas enligt följande:

Miljoner euro (avrundat till en decimal)

>Plats för tabell>

3. BUDGETTEKNISKA UPPGIFTER

>Plats för tabell>

4. RÄTTSLIG GRUND

Artiklarna 225a och 245 i EG-fördraget och artiklarna 140b och 160 i Euratomfördraget.

5. BESKRIVNING AV ÅTGÄRDEN OCH SKÄL FÖR ÅTGÄRDEN

5.1 Behovet av gemenskapsåtgärder

5.1.1 Mål för åtgärden

Detta förslag till rådets beslut om upprättande av en domstol i första instans som är specialiserad på tvister mellan gemenskaperna och deras anställda är en del av den reform av domstolssystemet som förutses i Nicefördraget (artikel 220 andra stycket och artikel 225a i EG-fördraget) för att avhjälpa den ökande överbelastningen av gemenskapsdomstolarna. Förslaget är ett svar på den anmodan som anges i förklaring nr 16 om artikel 225a som antogs vid toppmötet i Nice, enligt vilken "[k]onferensen anmodar domstolen och kommissionen att snarast utarbeta ett utkast till beslut om upprättande av en särskild rättsinstans som är behörig att i första instans avgöra tvister mellan gemenskapen och dess anställda".

Upprättandet av personaldomstolen kommer att avlasta förstainstansrätten från dessa ärenden, som för närvarande utgör en tredjedel av rättens arbetsbörda. Enligt artikel 225 andra stycket i EG-fördraget kommer förstainstansrättens behörighet på detta område i fortsättningen att vara begränsad till att pröva och avgöra överklaganden mot avgöranden som fattas av de särskilda rättsinstanserna i första instans, medan EG-domstolen endast kommer att kunna ingripa i undantagsfall, inom ramen för en omprövning av förstainstansrättens avgöranden.

5.1.2 Förhandsutvärdering

Upphovet till reformen i Nicefördraget var kommissionens kompletterande bidrag till regeringskonferensen om institutionella reformer - Reform av gemenskapsdomstolarna (KOM[2000] 109 slutlig av den 1 mars 2003).

5.1.3 Åtgärder som vidtagits som följd av en efterhandsutvärdering

5.2 Planerad verksamhet och villkor för finansiering via budgeten

Upprättandet av domstolen medför främst budgetåtgärder som är nödvändiga för att domstolen skall fungera. Personaldomstolens domare måste kunna förfoga över lämpliga lokaler och få det bistånd som de behöver för att kunna utöva sina funktioner (justitiesekreterare, handläggare, sekretariat). Enligt artikel 220 i EG-fördraget kommer personaldomstolen att vara knuten till förstainstansrätten. Den kommer således att utnyttja domstolens och förstainstansrättens tjänster (översättare, lektörer, tolkar). Dessa domstolars personalstyrka måste därför anpassas.

5.3 Genomförandebestämmelser

Den personal som behövs kommer att ställas till den nya domstolens förfogande av EG-domstolen.

6. BUDGETKONSEKVENSER

6.1 Totala budgetkonsekvenser för del B (för hela programperioden)

6.1.1 Finansiellt stöd

Åtagandebemyndiganden, miljoner euro (avrundat till tre decimaler)

>Plats för tabell>

6.1.2 Tekniskt och administrativt stöd, stödutgifter och IT-utgifter (åtagandebemyndiganden)

>Plats för tabell>

6.2. Kostnadsberäkning per åtgärd för del B (för hela programperioden)

Åtagandebemyndiganden, miljoner euro i (avrundat till tre decimaler)

>Plats för tabell>

7. EFFEKTER PÅ PERSONALRESURSER OCH ADMINISTRATIVA UTGIFTER

7.1. Personalbehov för åtgärden

>Plats för tabell>

De sex A-tjänsterna fördelar sig på följande sätt: En justitiesekreterare, fyra handläggare till juristgruppen (se kommentaren till artikel 6 i utkastet) och en handläggare för administrativa frågor (eventuellt knuten till ordförandens kansli).

De två B-tjänsterna fördelar sig på följande sätt: En tjänst knuten till justitiesekreteraren (som kommer att vara ansvarig för justitiesekreterarens kansli, och underordnad denne) och en dokumentationstjänst.

De tio C-tjänsterna fördelar sig på följande sätt: Sex sekreterare till de sex domarna, en sekreterare till justitiesekreteraren, en sekreterare till kansliet och två sekreterare till juristgruppen.

7.2 Total budgetkonsekvens av ytterligare personalbehov

>Plats för tabell>

Beloppen avser totala utgifter för tolv månader.

7.3 Övriga administrativa utgifter till följd av åtgärden

>Plats för tabell>

Beloppen avser totala utgifter för 12 månader.

>Plats för tabell>

* för det första året bör det läggas till ett belopp på 692 000 euro för engångsutgifter i samband med igångsättandet av domstolens verksamhet.

8. UPPFÖLJNING OCH UTVÄRDERING

Inte nödvändigt.

9. BESTÄMMELSER OM BEDRÄGERIBEKÄMPNING

Denna bestämmelse är inte tillämplig här. Förslaget syftar till att upprätta en ny gemenskapsdomstol och omfattar inte någon gemenskapspolitik som medför risker för bedrägeri.

>Plats för tabell>