SV Europeiska unionens officiella tidning C 299/39

Yttrande från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om ”Det civila samhällets roll i flerpartshandelsavtalet mellan EU, Colombia och Peru”

2012/C 299/08

Föredragande: Giuseppe IULIANO

Den 19 januari 2012 beslutade Europeiska ekonomiska och sociala kommittén att i enlighet med artikel 29.2 i arbetsordningen utarbeta ett yttrande på eget initiativ om

"Det civila samhällets roll i flerpartshandelsavtalet mellan EU, Colombia och Peru".

Facksektionen för yttre förbindelser, som svarat för kommitténs beredning av ärendet, antog sitt yttrande den 28 juni 2012.

Vid sin 482:a plenarsession den 11–12 juli 2012 (sammanträdet den 11 juli) antog Europeiska ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 139 röster för, 4 röster emot och 8 nedlagda röster:

1. Slutsatser och rekommendationer

1.1 Eftersom det inte har varit möjligt att avsluta förhandlingarna om ett associeringsavtal med samtliga länder som ingår i den andinska regionen valde EU, på begäran av Colombia och Peru, att fortsätta arbetet med att etablera nya handelsförbindelser med de båda länderna. Förhandlingarna avslutades i maj 2010, flerpartsavtalet om handel undertecknades preliminärt av de tre parterna den 24 mars 2011 och godkändes officiellt den 13 april 2011. Avtalet behandlas för närvarande av Europaparlamentet som ska besluta om det ska godkännas eller förkastas, utan möjlighet att införa ändringar. I detta läge vill Europeiska ekonomiska och sociala kommittén framföra sin bedömning och en rad rekommendationer till alla berörda aktörer som bör vägas in i samband med antagande och ratificering av avtalet (1).

1.2 EESK anser att ett flerpartshandelsavtal mellan EU, Colombia och Peru kan utgöra ett värdefullt verktyg för både EU och alla de berörda andinska länderna. Ecuador och Bolivia kommer eventuellt att vara beredda att återvända till förhandlingsbordet. Flerpartsavtalet om handel kan bidra till att skapa tillväxt, konkurrenskraft och arbete under anständiga villkor eftersom handeln är mycket viktig för att stödja utvecklingen och minska fattigdomen. Dess ekonomiska, sociala och miljörelaterade återverkningar måste dock i alla parters intresse utvärderas noggrant, öppet och på ett övergripande sätt. Här kan och bör det civila samhället spela en central roll.

1.3 Under förhandlingarna om flerpartsavtalet om handel har det visat sig att dialogen med parternas organiserade civila samhälle är otillräcklig. För att i efterhand fylla ut denna lucka och engagera det civila samhället institutionellt förslår EESK, efter att under sitt senaste besök i Peru och Colombia ha diskuterat med officiella parter och organisationer i det civila samhället i båda länderna, att det inrättas en gemensam rådgivande kommitté bestående av företrädare för det europeiska, peruanska och colombianska civila samhället. Denna kommitté bör ha en rådgivande funktion i frågor som rör de mänskliga rättigheterna, hållbar utveckling och utvärderingen av flerpartshandelsavtalets effekter inom olika sektorer. Den rådgivande kommittén ska sammanställa en rad ämnen för uppföljning (2), och kommer att kunna rådfrågas om dessa ämnen på förslag av avtalsparterna eller på eget initiativ lägga fram yttranden, rekommendationer eller studier. Den gemensamma rådgivande kommittén kommer att anordna ett årsmöte med det organ som representerar avtalsparterna, såvida de inte gemensamt beslutar om annat. Den gemensamma rådgivande kommittén är förenlig med det öppna mötet med hela civila samhället och allmänheten i enlighet med artikel 282 i avtalet. Den kan förhandla med parterna om möjligheten att fastställa indikatorer om de sektorsspecifika effekterna av avtalets genomförande.

De mekanismer som redan godkänts i EU:s tidigare avtal med andra länder och regioner i världen kan fungera som utgångspunkt för att inrätta ett rådgivande organ av denna typ.

1.4 EESK anser att det är viktigt att stärka samarbetet mellan Europaparlamentet och de colombianska och peruanska parlamenten. Kommittén välkomnar den resolution som har antagits av Europaparlamentet och som skulle kunna utmynna i att parlamentariska mekanismer aktiveras så att alla parter samtidigt följer upp sina åtaganden. Särskilda åtaganden som rör de mänskliga rättigheterna, ILO:s agenda om arbete under anständiga villkor (som rör arbets- och fackföreningsvillkor), jämställdhet, laglig invandring med garantier, avtalen om miljöskydd och, vad gäller domstolsprövning, möjligheten att inrätta en tvistlösningskommitté.

1.5 Ett rådgivande organ av denna typ skulle kunna engagera det civila samhället i handelsavtalen, institutionalisera samråden, påverka avtalens utveckling, ta itu med de utmaningar som avtalet medför, säkerställa en fortlöpande och direkt kommunikation med de ansvariga för genomförandet av avtalet och utforma särskilda rekommendationer om de positiva och negativa konsekvenserna av avtalens tillämpning.

1.6 I maj 2012 besökte en EESK-delegation Colombia och Peru. Besöket kan betraktas som framgångsrikt när det gäller det höga deltagandet och den höga nivån på de diskussioner som fördes med parterna och de värdefulla uppgifter som samlades in, och som resulterade i att de synpunkter som det civila samhället i båda länderna framförde om handelsavtalet avspeglades i yttrandet och i formuleringen av ett förslag om att inrätta en gemensam rådgivande kommitté för det civila samhället i avsikt att följa upp flerpartshandelsavtalet. I yttrandet analyseras huvudproblemen i Colombia och Peru, som bör övervakas av det organiserade civila samhället.

2. Allmänna kommentarer

2.1 EU har växande ekonomiska och kommersiella förbindelser med den andinska regionen, framför allt med Colombia och Peru. EU är i dag de andinska ländernas nästa största handelspartner efter USA. Handeln mellan EU och de andinska länderna har vuxit betydligt under det senast årtiondet: Den bilaterala handeln har ökat från 9,1 miljarder euro år 2000 till 15,8 miljarder euro år 2007, med en genomsnittlig årlig tillväxt på 8,25 % (3). År 2010 uppgick den bilaterala handeln med varor mellan EU, Colombia och Peru till ca 16 miljarder euro.

2.2 Handelsavtalets parter har etablerat förbindelser som inte bara rör ekonomin utan också områden som bland annat politisk dialog, kultur, utbildning och vetenskap. EU har följt den demokratiska övergångsprocessen och bidragit till försvaret av de grundläggande rättigheterna och påtagit sig solidaritetsåtaganden som EESK välkomnar och delar.

2.3 Till grund för det nuvarande flerpartsavtalet om handel ligger "avtalet om politisk dialog och samarbete mellan Europeiska gemenskapen och dess medlemsstater, å ena sidan, och den andinska regionen, å andra sidan", som undertecknades 2003, samt de rättigheter och skyldigheter som följer av parternas medlemskap i WTO (4).

2.4 Handelsavtalet kommer att öppna parternas respektive nationella marknader för varor och produkter och medföra en betydande sänkning av tullavgifterna. Inom Colombias och Perus industrisektorer kommer många av deras produkter att omfattas av flexiblare importkriterier än de mer restriktiva reglerna under det allmänna tullpreferenssystemet (GSP+) (5). Det har dessutom förts förhandlingar om förändringar i andra sektorer, däribland petrokemi, plast, textil och konfektion, fiskeriprodukter, bananer, socker och kaffe. Det är också viktigt att bedöma vilka konsekvenser genomförandet av handelsavtalet får för parternas jordbrukssektorer när det gäller exempelvis skydd av ursprungsbeteckningar, skyddsklausuler och sektorspecifika stabiliseringssystem, som måste följas upp och utvärderas. Kommittén värdesätter hänvisningarna till handelns betydelse för en hållbar utveckling och främjande av en rättvis handel. (6)

2.5 Den informella ekonomin är mycket utbredd i Peru och Colombia, och en av de allvarligaste följderna är den höga andelen informellt arbete i de andinska länderna. EESK betraktar därför med oro efterlevnaden av arbetsnormerna i Colombia och Peru. Unga och kvinnor befinner sig i en särskilt svår situation eftersom de är konfronterade med större problem när det gäller arbetslöshet och anställnings- och arbetsvillkor. Konsekvensanalyserna bör innefatta ett könsperspektiv och uppmärksamma ungas arbetsvillkor eftersom kvinnor och unga står inför särskilda utmaningar (7). EESK vill än en gång fästa uppmärksamheten på att man måste fatta beslut om och vidta konkreta och effektiva åtgärder som gradvis kan utrota barnarbete, som är en oroväckande företeelse i de båda länderna.

2.6 Situationen när det gäller de mänskliga rättigheterna i Colombia och Peru, däribland arbets- och fackföreningsrättigheterna, ger anledning till stor oro bland de colombianska och peruanska befolkningarna och i det europeiska civila samhället. EESK välkomnar att artikel 1 i flerpartsavtalet klart anger att kränkningar av de demokratiska principerna och de grundläggande rättigheterna kan leda till att avtalet tillfälligt eller definitivt upphör att gälla. EESK välkomnar också att parterna i handelsavtalets artikel 269.3 (8) förbinder sig att följa ILO:s kärnkonventioner och hoppas att man vid tillämpningen av avtalet strikt efterlever dessa konventioner.

2.7 EESK har vid många tillfällen framfört sin syn på hur förhandlingarna om handelsavtalen bör föras. Enligt kommittén bör de bilaterala avtalen vara förenliga med multilateralism (9). De bilaterala förhandlingarna får inte leda till att EU sänker sina krav vad gäller sociala frågor, arbetsvillkor och miljö. Det är mycket viktigt att ta hänsyn till dessa områden och till den ekonomiska dimensionen och man bör söka efter lösningar för att harmonisera dem under genomförandet av avtalen.

2.8 EESK anser dessutom att erfarenheten på ett övertygande sätt visar att det civila samhällets aktiva deltagande i genomförandet av avtalen gör det möjligt att identifiera potentiella viktiga samarbetspartner i de berörda länderna, etablera förbindelser som gynnar alla parter och underlätta eventuella tvistlösningar. Kravet att de avtal som EU har slutit eller håller på att förhandla fram ska innehålla en social dimension är en ståndpunkt som kommittén har framfört i tidigare yttranden (10).

2.9 EESK har i tidigare yttranden uttryckt sin positiva uppfattning om EU:s beslut att införa hållbarhetsbedömningar av handelspolitiken, som gör det möjligt att lägga fram förslag och vidta korrigerande åtgärder som maximerar de positiva effekterna och minimerar de eventuella negativa effekterna av ett handelsavtal. EESK upprepar sin begäran att hållbarhetsbedömningarna ska utföras med fullt deltagande av det civila samhället för att garantera att avtalsparterna uppfyller sina åtaganden, minimera riskerna och stärka möjligheterna i denna marknadsöppning (11).

2.10 EESK kan inte undgå att nämna att förhandlingarna om avtalet med Colombia och Peru har kritiserats och ifrågasatts av samhällsorganisationer och fackföreningsrörelsen i partnerländerna (12). EESK delar framför allt kritiken av den bristfälliga dialogen med det civila samhället under förhandlingarna. Vi värdesätter därför att Europaparlamentet i en nyligen antagen resolution betonar vikten av att införa tydliga övervaknings- och uppföljningsmekanismer i samarbete med företrädare för civilsamhället under genomförandet av flerpartsavtalet om handel (13).

2.11 Ur det civila samhällets synvinkel anser EESK att handelsavtalen bör underlätta genomförandet av förändringar som bland annat främjar en utveckling av företagens sociala ansvar, kräver att de europeiska företagen följer de arbetsmetoder som de använder i sina ursprungsländer, skapar trygga arbetstillfällen av hög kvalitet, stöder framstegen i kollektivförhandlingarna, tillåter en nära övervakning av utnyttjandet av naturtillgångar och bidrar till att minska den informella ekonomin och det odeklarerade arbetet. Dessa förändringar bör dessutom bidra till att eliminera kränkningar av de mänskliga rättigheterna, till kampen mot fattigdomen och social orättvisa och att göra det möjligt att förbättra befolkningarnas levnadsvillkor, särskilt bland de mest utsatta grupperna.

2.12 Flerpartsavtalen om handel innehåller artiklar – t.ex. artikel 1 om de mänskliga rättigheterna, artikel 282 om dialog med det civila samhället och artikel 286 om konsekvensanalyser – som gör det möjligt för båda parters civilsamhällsorganisationer (14) att i mindre skala delta på ett institutionellt, representativt och självständigt sätt genom att skapa en gemensam rådgivande kommitté, som skulle utgöra ett öppet forum för hela det peruanska, colombianska och europeiska civila samhället.

2.13 EESK hoppas att detta handelsavtal kommer att hjälpa parterna att ta itu med de mest överhängande socioekonomiska problemen, däribland fattigdom, social orättvisa och våld, och att den kommer att göra det möjligt att förbättra befolkningarnas levnadsvillkor, särskilt bland de mest utsatta grupperna. Kommittén anser därför att det är absolut nödvändigt att de tre parternas civila samhällen kan delta aktivt i tillämpningen av avtalet och i utvärderingen av dess effekter.

2.14 I maj 2012 besökte en EESK-delegation Colombia och Peru. Besöket var framgångsrikt när det gäller det höga deltagandet och den höga nivån på de diskussioner som fördes med parterna och de värdefulla uppgifter som samlades in, och som resulterade i att de synpunkter om handelsavtalet som framfördes av det civila samhället i båda länderna avspeglades i yttrandet och i formuleringen av ett förslag om att inrätta en gemensam rådgivande kommitté för det civila samhället i avsikt att följa upp handelsavtalet. Besöket gjorde det möjligt att få en överblick över de aktuella sociala, arbetsrelaterade och ekonomiska problemen i båda länderna och att konstatera det organiserade civila samhällets bristande förtroende (med undantag av arbetsgivarorganisationerna, som stöder avtalet i båda länderna) för att deras egna regeringar och handelsavtalen kan bidra till en lösning på dessa problem. Besöket gjorde det klart hur långt avståndet är mellan den uppfattning som framförs av regeringarna, som hävdar att de har genomfört omfattande samråd och informationsinsatser, och den uppfattning som det organiserade civila samhällets har om dessa aktiviteter (15).

2.15 I yttrandet betonas några av de största problemen i de båda avtalsslutande länderna som måste övervakas av det organiserade civila samhället i avtalens partnerländer. I Colombia framhävs frågan om de mänskliga rättigheterna, som har både positiva och negativa aspekter, kränkningarna av fackliga rättigheter, den reella tillämpningen av lagen om ersättning till brottsoffer och återlämning av mark samt problemet med straffrihet. I Perus fall behandlas den sociala och arbetsrelaterade situationen, framför allt i gruvor, barnarbete, utvandring till Europa och ursprungsbefolkningarnas rättigheter.

2.16 EESK uppmanar de berörda parterna att, i samråd med det civila samhället och företrädesvis genom den gemensamma rådgivande kommittén, som ett komplement till flerpartsavtalet upprätta en öppen och bindande handlingsplan om mänskliga och miljörelaterade rättigheter samt arbetstagarnas rättigheter. I denna handlingsplan bör man ange tydliga tids- och resultatbundna mål för dessa områden. EESK ställer sig i detta sammanhang bakom kraven i punkt 15 i Europaparlamentets resolution av den 13 juni 2012.

3. Colombia

3.1 De mänskliga rättigheterna: starka och svaga sidor

3.1.1 I augusti 2010 tillträdde en ny regering under ledning av president Juan Manuel Santos, som har ändrat tonläget i debatten om de mänskliga rättigheterna. Vicepresident är Angelino Garzón, f.d. generalsekreterare i Central Unitaria de Trabajadores (CUT) och tidigare arbetsmarknadsminister, som i linje med sina tidigare erfarenheter driver en politik för att stärka den nationella sociala dialogen. President Santos ståndpunkt om de mänskliga rättigheterna avviker från hans föregångare Álvaro Uribes ståndpunkt. I stället för den hårda retorik som utsatte försvarare av de mänskliga rättigheterna för verklig fara har regeringen mildrat tonen och gjort eftergifter för att främja dialogen. För första gången någonsin har regeringen erkänt att det pågår en väpnad konflikt i landet och den förefaller beredd att arbeta för en slutgiltig lösning på problemet.

3.1.2 Colombia lider av konsekvenserna av en allvarlig intern konflikt som har plågat landet i mer än 60 år. Det är en väpnad konflikt där de olika aktörerna både är en källa till och deltagare i den väpnade konflikten. Trots regeringens ansträngningar, som erkänns av Amnesty International, är situationen fortfarande mycket komplicerad (16).

3.1.3 I Colombia är kontinentens äldsta gerillagrupp, Fuerzas Armadas Revolucionarias de Colombia (FARC), fortfarande aktiv. Både FARC och Ejército de Liberación Nacional (ELN) värvar fortfarande barnsoldater som utnyttjas i den väpnade konflikten. De har i åtskilliga områden spridit antipersonella minor (truppminor) och finansieras genom narkotikahandeln. Näst efter Demokratiska republiken Kongo är Colombia det land som har det största antalet barnsoldater (17).

3.1.4 Mellan 1,5 och 3 miljoner människor har fördrivits från de platser där de bodde och arbetade. I februari 2012 tillkännagav FARC att de skulle upphöra med bortförandena och frigav 10 militärer som de tagit som gisslan. De har dock fortfarande ett okänt antal civila i sitt våld (18).

3.1.5 Under många år, särskilt sedan 1970-talet, har tusentals jordbrukare, arbetare, fackligt aktiva, lärare, människorättsförkämpar och ledare för bland annat sociala organisationer i bostadskvarter, kommuner och landsbygdsområden mördats. Enligt Escuela Nacional Sindical, en icke-statlig organisation som är känd för sitt arbete för att försvara de mänskliga rättigheterna och fackföreningsrättigheterna, har över 2 900 fackligt aktiva mördats sedan 1986. Narkotikahandeln är fortfarande en utbredd olaglig verksamhet med förbindelser över de nationella gränserna och med internationella förgreningar. Försöken att utrota fenomenet med hjälp av väpnade styrkor har ofta resulterat i att våldet har trappats upp. Många medlemmar av de väpnade styrkorna och säkerhetsstyrkorna har av nationella och internationella människorättighetsorganisationer anklagats för att mörda personer som påståtts vara gerillamedlemmar, s.k. falsos positivos. (19)

3.1.6 I dagens colombianska samhälle drabbas kvinnorna fortfarande av ojämlikhet och diskriminering. Ojämlikheten mellan kvinnor och män börjar redan i familjen med en hög nivå av könsrelaterat våld. På det ekonomiska området är arbetslöshetssiffrorna höga, och andelen kvinnor som utför informellt arbete ökar (57 %) medan löneklyftan mellan könen kvarstår. Inom politiken finns det få kvinnor på de högre beslutsnivåerna.

3.1.7 Enligt rapporter från landets viktigaste fackförbund (CUT, CTC, CGT) har den sociala dialogen, som blev starkt kringskuren under de tidigare regeringarna, ännu inte upplevt tillräckliga förändringar för att man ska kunna tala om en positiv tendens. Fackförbunden vidhåller att avsaknaden av social dialog har bidragit till en nedgång i antalet fackföreningsmedlemmar från 14 % till 4 %. Situationen när det gäller de fackliga rättigheterna i Colombia har under de senaste åren noggrant övervakats av ILO (20), som har genomfört en rad undersökningsuppdrag och har en permanent enhet i landet för att följa upp kränkningar av de mänskliga rättigheterna och arbetsrättsliga och fackliga rättigheter. År 2011 blev 29 fackföreningsledare och fackligt aktiva mördade. I många fall är de skyldiga demobiliserade paramilitärer. Ytterligare tio fackligt aktiva utsattes för mordförsök. Daniel Aguirre, generalsekreterare för den nationella fackföreningen för sockerrörsplantagearbetare mördades den 27 april 2012, vilket innebär att 7 fackligt aktiva mördats hittills i år.

3.1.8 Som en positiv faktor bör nämnas att den allmänna nationella åklagarmyndigheten har fått mer personal för att dessa brott ska kunna uppklaras. Vidare har nationalkongressen på initiativ av den allmänna nationella åklagarmyndigheten godkänt en ändring av artikel 200 i strafflagstiftningen som innebär förlängda fängelsestraff och högre bötesbelopp för personer som förhindrar eller stör möten, utövandet av arbetstagarnas rättigheter eller vidtar repressalieåtgärder i samband med lagliga strejker, möten eller sammankomster (21). I januari 2012 ingick den allmänna nationella åklagarmyndigheten och Escuela Nacional Sindical ett avtal om informationsutbyte och utveckling av en gemensam metod för att definiera, identifiera och dokumentera brott mot fackföreningsmedlemmar.

3.1.9 Men trots att det våld som präglar landet har minskat i omfattning begås det fortfarande terroristhandlingar. Samma dag som frihandelsavtalet med USA trädde i kraft, den 15 maj 2012, genomfördes ett attentat mot f.d. minister Hoyos, där två livvakter miste livet och 49 personer skadades.

3.1.10 Lagen om offer och återbördande av mark. I denna lag, som antogs 2011, erkänns att det föreligger en väpnad konflikt samt offrens rättigheter. I lagen fastställs en ersättning till de överlevande offren för kränkningar av de mänskliga rättigheterna, bland annat övergrepp som begåtts av personer i statens tjänst. Hittills har denna lag tillämpats på ett oregelbundet och ofullständigt sätt, men den utgör en viktig förändring för offren, som fram tills nu inte tillerkänts några som helst rättigheter. Vid EESK:s besök rapporterade civila samhällsorganisationer att personer och samhällen som återfått sin mark utsätts för hot. Jordbruksministeriet informerade EESK:s delegation om att man utbildar ämbetsmän i frågor som gäller återbördande av mark som fråntagits ägarna genom att rättssystemet missbrukats. Detta missbruk gjorde det möjligt att lagligt förvärva mark till mycket låga priser, sedan man tvångsförflyttat de jordbrukare som ägde den. Marken användes sedan ofta till illegal odling av växter som används för framställning av narkotika. Vidare erbjuds skydd till de familjer som bosatte sig på den konfiskerade marken under påtryckningar från gerillan, som på detta sätt försökte kontrollera landområdena.

3.1.11 Straffrihet – ett vanligt förekommande problem i Colombia. Det har skett vissa framsteg enligt de viktigaste undersökningarna om de mänskliga rättigheterna, bland annat undersökningar om den parapolitiska skandal som avslöjade illegala förbindelser mellan lagstiftande politiker och paramilitära grupper. Mer än 120 f.d. parlamentsledamöter har varit föremål för utredningar, och cirka 40 har befunnits skyldiga (22). I februari 2012 ogiltigförklarades emellertid valet till riksåklagare (23). Riksåklagaren ansvarar för de mest omfattande ärendena när det gäller korruption, paramilitära grupper, narkotikasmugglare och gerillagrupper och hade visat ett starkt engagemang för att få ett slut på straffriheten. Efterforskningar avslöjade den colombianska underrättelsetjänstens (DAS) förbindelser med paramilitärerna och dess direkta ansvar i många fall av hot och mord på människorättsförkämpar, domare, journalister, fackföreningsfolk och advokater (24). I oktober 2011 upplöste regeringen DAS och inrättade en ny underrättelsetjänst.

3.1.12 Regeringen har föreslagit en kontroversiell reform av artikel 221 i konstitutionen, som innebär att militärdomstolen ska utföra den inledande kontrollen vid undersökningar av eventuella överträdelser mot de mänskliga rättigheterna begångna av medlemmar av säkerhetsstyrkorna. Reformen betyder att man förutsätter att alla brott som begås av de offentliga myndigheterna i samband med operationer och/eller förfaranden har "relevans för tjänsten" och att brottet därför, åtminstone som första instans, ska underkastas militärlagstiftningen. Den interamerikanska kommissionen för de mänskliga rättigheterna och FN har vid en rad tillfällen påpekat det militära rättsväsendets avsaknad av opartiskhet och självständighet, vilket innebär att avgörandenas trovärdighet minskar (25). De militära styrkorna och säkerhetsstyrkorna i Colombia har vid ett flertal tillfällen anklagats för utomrättsliga avrättningar, och FN:s högkommissarie för mänskliga rättigheter i Colombia beräknar att mer än 3 000 personer har fallit offer för dessa våldsbrott utförda av personer i statens tjänst under perioden 2004–2008. Sedan dess har antalet våldsbrott minskat avsevärt, men fenomenet har inte försvunnit (26). Flera nationella och internationella organisationer har uppmanat president Santos att dra tillbaka ändringsförslaget (27).

3.1.13 I motsats till tidigare uttalanden framgår det av intervjuer med företagssektorn att man anser att avtalet gynnar den lagliga ekonomin, det formella arbetet, de mänskliga rättigheterna och miljön, samt bidrar till att våldet minskar.

4. Peru

4.1 Under det senaste årtiondet har fattigdomen minskat, men enligt uppgifter från Världsbanken (28) lever 15 % av befolkningen fortfarande på mindre än två dollar per dag. Skillnaderna mellan städer och landsbygd är fortfarande mycket stora, och därför har tillväxten hittills lett till en mycket ojämn inkomstfördelning. Genomsnittsinkomsten (och därmed den privata konsumtionen) har ökat, men inte i tillräcklig omfattning, och 2010 uppgick den till 404 USD.

4.2 Arbetsmarknad och fackföreningar. År 2009 saknade nästan 73 % av löntagarna ett anställningskontrakt, 7 % hade fast anställning och 20 % tillfälliga kontrakt (29). År 2011 konstaterade ILO en ökning av det informella arbetet och undersysselsättningen, minskande realminimilöner och skyhöga nivåer av barnarbete (42 %). Exporten av jordbruksprodukter har ökat kraftigt i Peru, men detta har ännu inte kommit sektorns arbetskraft till godo. Innan den internationella krisen bröt ut 2008 anställdes drygt 200 000 arbetstagare. Under det första halvåret 2011 märktes en konsolidering av återhämtningen, och de anställdas löner nådde den högsta nivån någonsin. Arbetsdagen inom denna sektor kan emellertid vara kumulativ, lönen är lägre än den vanliga minimilönen (30), övertidsarbete ersätts med lägre belopp och den vanligaste anställningsformen är tidsbegränsad anställning. (31)

4.3 EESK ser positivt på de åtaganden som ingåtts i anslutning till uppfyllandet av ILO:s grundläggande konventioner och agendan för arbete under anständiga villkor, men framhåller att det vore lämpligt att det organiserade civila samhället i Peru och EU deltar i övervakningen av tillämpningen av dessa avtal. En av de viktigaste förutsättningarna för konceptet anständigt arbete är den sociala dialogen, dvs. att arbetsgivarorganisationerna och fackföreningarna deltar i kollektiva förhandlingar. Dessa förhandlingar är mycket viktiga, eftersom de utgör ett komplement till lagstiftningen i syfte att förbättra arbetsförhållandena för de anställda. EESK rekommenderar även att man formellt avtalar om att utbyta erfarenheter i samband med den sociala dialogen.

4.4 Barnarbetet i Peru är sedan länge ett problem för det peruanska civila samhället. Problemet är särskilt omfattande inom gruvindustrin, där även flickor arbetar. Uppgifterna bör tolkas försiktigt eftersom den officiella statistiken inte brukar ge en rättvisande bild av fenomenet, men enligt uppgifter från IPEC-ILO (32) arbetar minderåriga under 18 år i två av tre gruvarbetarfamiljer med antingen utvinning, bearbetning eller materialtransporter. Flickor arbetar normalt sett inte långt ner i gruvorna, men de utför allt mer arbete i själva gruvan och sköter kommunikationen mellan de som arbetar i och de som arbetar utanför gruvan. ILO framhåller att utrotandet av barnarbete i gruvorna bidrar till att främja tekniska förändringar, samt förbättra det sociala skyddet och utbildningsmöjligheterna för de berörda barnen. Det civila samhällets deltagande är avgörande för denna utvecklingsprocess. EU har gjort konkreta åtaganden när det gäller att utrota barnarbetet tillsammans med sina handelspartner och de europeiska företag som bedriver verksamhet på andra kontinenter. Frågor om företagens sociala ansvar, arbetstagares rättigheter och de mänskliga rättigheterna stannar inte vid EU:s gränser. I samband med tillämpningen av flerpartshandelsavtalet bör dessa åtaganden förnyas och deras inverkan på den nuvarande situationen när det gäller barnarbete bör utvärderas.

4.5 Utvandring till EU. Enligt det nationella institutet för statistik och databehandling (33) uppgick antalet peruaner som bodde i utlandet under åren 1990–2009 till 2 038 107 personer. Näst efter Spanien (med cirka 200 000 peruanska medborgare) är Italien ett av de länder som har tagit emot flest peruaner under de senaste åren (34). Kommittén betraktar laglig invandring med garantier som en positiv och berikande företeelse. Den övervakningsmekanism med deltagande av det civila samhället som ska inrättas enligt flerpartshandelsavtalet bör övervaka situationen när det gäller invandrarnas mänskliga rättigheter och förebygga olaglig invandring.

4.6 Ursprungsfolkens rättigheter. EESK noterar att lagen om förhandssamråd, som antogs 2011, har trätt i kraft (35). Lagen erkänner ursprungsbefolkningens rättigheter, och den kan bidra till social integration och till att även ursprungsbefolkningen kan få del av fördelarna med ett demokratiskt samhälle. Den är ett resultat av många sociala aktörers strävanden, men mest av allt av ursprungsbefolkningens egna ansträngningar. De har hela tiden krävt en lagstiftning som säkrar att förhandssamråd verkligen genomförs. Ett fullständigt genomförande av lagen är ett exempel på att Peru uppfyller de förpliktelser som man påtagit sig enligt ILO:s konvention nr 169.

4.7 Ollanta Humalas regering installerades 2011. Den hade avsevärda utmaningar framför sig, samtidigt som förväntningarna var stora. Undertecknandet av ett flerpartshandelsavtal med EU kan bidra till att man hittar positiva lösningar på dessa utmaningar och till att förväntningarna omvandlas till reella positiva förändringar, vilket är möjligt om man inte tror att enbart undertecknandet av avtalet är tillräckligt för att uppnå de önskade förändringarna. Med detta yttrande vill EESK visa sin ambition att bidra till en bättre framtid för förbindelserna mellan EU och Peru med hjälp av samarbetet med det civila samhället i Peru när det gäller de övervakningsmekanismer och konsekvensanalyser som man kommer att fastställa. EESK har framhållit och betonar återigen vikten av att dessa strukturer för det civila samhällets deltagande är representativa och oberoende av den verkställande makten.

Bryssel den 11 juli 2012 Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs ordförande Staffan NILSSON

(1) Handelsavtalet ska ratificeras av de 27 parlamenten i EU och av parlamenten i Colombia och Peru.

(2) I likhet med till exempel handlingsplanen om arbetstagares rättigheter mellan Colombia och USA samt i det allmänna preferenssystemet (GSP plus).

(3) Konsekvensanalys av handelns långsiktiga bärkraft, utarbetad på Europeiska kommissionens begäran av Development Solutions,Centre for Economic Policy Research och Manchesters universitet 2009.

(4) Samt målen i protokollet om de mänskliga rättigheterna mellan EU och Colombia (2009), som ratificerades på det sjätte ordinarie mötet inom mekanismen för dialog om mänskliga rättigheter i Bogotá den 30 januari 2012.

(5) Allmänna preferenssystemet plus.

(6) Artiklarna 271 och 324 i flerpartsavtalet om handel.

(7) EESK:s yttrande "Förhandlingar om nya handelsavtal – EESK:s ståndpunkt", föredragande: Jonathan Peel, medföredragande: Evelyne Pichenot (EUT C 211, 19.8.2008, s. 82).

(8) "Parterna förpliktigar sig att i sina lagar och praxis och på hela sitt territorium främja och effektivt tillämpa internationellt erkända grundläggande arbetsnormer som definieras i ILO:s kärnkonventioner", artikel 269.3 i flerpartsavtalet om handel.

(9) EUT C 211, 19.8.2008, s. 82.

(10) "Enligt EESK är det nödvändigt att införa en social dimension i associeringsavtalet, i överensstämmelse med ett associeringsavtal som sträcker sig längre än de rent handelsmässiga aspekterna och som har en förstärkt social sammanhållning som globalt mål", föredragande: José María Zufiaur Narvaiza (EUT C 248, 25.8.2011, s. 55).

(11) EESK:s yttrande "Hållbarhetsbedömningar och EU:s handelspolitik", föredragande: Evelyne Pichenot (EUT C 218, 23.7.2011, s. 14).

(12) Meddelande till Europaparlamentet från Europeiska fackliga samorganisationen, Internationella fackliga samorganisationen, Amerikanska fackliga samorganisationen och UNI Global Union, februari 2012. Det colombianska fackförbundet CGT:s ståndpunkt om handelavtalet EU–Colombia, februari 2012.

(13) Europaparlamentets resolution om flerpartsavtalet om handel mellan Europeiska unionen, Colombia och Peru, antagen den 13 juni 2012.

(14) EESK från EU:s sida.

(15) I bilaga B finns rapporten om och programmet för besöket.

(16) Deklaration av Amnesty International på det 19:e mötet i FN:s råd om de mänskliga rättigheterna, 2012, Genève.

(17) Rapport (2012) från Internationella brottmålsdomstolen om barn påverkade av krig och fattigdom (International tribunal on children affected by war and poverty), http://www.tribunalinternacionalinfancia.org.

(18) Den 28 april 2012 bröt de sitt löfte och tillfångatog den franska journalisten R. Langlois som frigavs några veckor senare.

(19) Enligt den colombianska lagstiftningen innebär detta mord på skyddade personer.

(20) Källa: Rapporter från kommissionen för tillämpning av ILO:s normer, internationella arbetskonferenser, ILO.

(21) Rapport från Colombias ambassad i Bryssel om statens allmänna åklagarmyndighets åtgärder, mars 2012.

(22) I februari 2011 befanns f.d. senatorn Mario Uribe, f.d. ordförande för kongressen och kusin till president Álvaro Uribe skyldig till förbindelser med paramilitära grupper.

(23) Utnämningen av V. Morales drogs tillbaka på grund av anklagelser om oegentligheter i samband med att hon valdes till ämbetet.

(24) I september 2011 förklarades J. N. Cotes, underrättelsetjänstens ledare 2002–2005, skyldig till att ha ställt underrättelsetjänsten till förfogande för paramilitära grupper samt mordet på en universitetslärare 2004.

(25) Rapport om Colombia, den interamerikanska kommissionen för de mänskliga rättigheterna.

(26) Global rapport om de mänskliga rättigheterna, 2012, Human Rights Watch.

(27) Skrivelse till president Santos, Human Rights Watch, 9 februari 2012.

(28) World Development Indicators, Världsbanken 2011.

(29) Uppgifter från Perus arbetsministerium.

(30) Dagslönen uppgår till mellan 8,84 och 10 USD, medan existensminimum uppgår till 259,61 USD per månad.

(31) Oljepalmindustrin är ett tydligt exempel på olämplig användning av tidsbegränsad anställning.

(32) ILO:s program för avskaffande av barnarbete. www.ilo.org.

(33) Peru: Statistik över peruanernas internationella emigration och invandring från utlandet, 1990–2009, Lima 2010.

(34) Sedan 2011 finansierar EU projektet "Perú Migrante".

(35) Lag nr 29785, lag om ursprungsbefolkningens och stamfolkens rätt till förhandssamråd, som erkänns i ILO:s konvention nr 169.