Likväl behöver direktiv 98/41/EG moderniseras för att följa den rättsliga utvecklingen på området för skydd av personuppgifter, särskilt förordning (EU) nr XXX/2016. I detta avseende, och trots att uppgiftskategorierna, syftet och mottagarna tydligt fastställs, anges inte lagringstiden för uppgifterna. Enligt direktiv 98/41/EG krävs det att företaget inte bevarar personuppgifter längre än vad som är nödvändigt för att uppfylla syftet med direktivet, men det anges inte hur lång denna tid bör vara. Erfarenheterna från genomförandet har visat att lagringstiden för uppgifterna varierar mellan medlemsstaterna – från timmar, veckor till månader efter det att resan (framgångsrikt) slutförts. Det föreslås därför att lagringstiden fastställs i detta direktiv (utan att det påverkar tillämpningen av andra krav avseende när sådana uppgifter samlas in för andra ändamål med en annan lagringstid).

Förslaget varken tillför några ytterligare kategorier eller ändrar de kategorier av personuppgifter som samlas in och registreras i enlighet med gällande krav i direktiv 98/41/EG. Det enda undantaget i detta avseende är uppgiften om ombordvarande personers nationalitet som av ovannämnda skäl föreslås att läggas till redan registrerade uppgifter (dvs. varje ombordvarande persons efternamn, förnamn eller initialer, kön, ålderskategori (alternativt ålder eller födelseår) och, om passageraren frivilligt uppger det, behovet av särskild vård eller hjälp i nödsituationer).

Medlemsstaterna kommer att slippa godkänna företagens passagerarregistreringssystem, men de kommer fortfarande att vara ansvariga för att se till att uppgifterna samlas in och registreras elektroniskt, punktligt och på ett korrekt sätt.

För att neutralisera en eventuell kostnadsökning för dessa operatörer är det tänkt att de skulle kunna välja att överföra uppgifterna om antalet personer ombord via det automatiska informationssystemet, ett maritimt kommunikationssystem baserat på överföring av VHF-radiosignaler (Very High Frequency). Detta skulle göra det möjligt för den lokala centralen för sök- och räddningstjänster att på ett enkelt sätt få information om antalet personer ombord, oavsett tidpunkt och om det finns en kontaktperson.

Denna översyn bygger främst på de uppgifter som samlats in under förfarandet för kontroll av ändamålsenligheten, och som rapporteras i kommissionens arbetsdokument ”Justera kursen: kontroll av ändamålsenligheten hos EU:s lagstiftning om säkerheten på passagerarfartyg” som antogs den 16 oktober 2015.

Sammanfattningen av samrådet samt detaljerad återkoppling på synpunkter som framkommit under samrådet finns i det arbetsdokument från kommissionens avdelningar som åtföljer förslaget. De planerade förenklingsåtgärderna stöddes av det stora flertalet nationella experter, men ett antal synpunkter har framförts med avseende på formuleringen av vissa av förslagen. Alla synpunkter har därför studerats noggrant och förslagen har ändrats vid behov. Dessutom tog vissa experter upp frågor om praktiska och tekniska aspekter rörande genomförandet, och dessa har behandlats i det arbetsdokument från kommissionens avdelningar som åtföljer förslaget och som ingår i genomförandeplanen.

Med tanke på de planerade förslagens tekniska karaktär anses ett riktat samråd vara det lämpligaste verktyget. Samråd har hållits med nationella experter inom ramen för expertgruppen för säkerheten på passagerarfartyg. Ett seminarium organiserades där medlemsstaterna såväl som bransch- och passagerarorganisationer var inbjudna att delta. De planerade åtgärderna presenterades vid upprepade tillfällen. Den färdplan som offentliggjorts på webbplatsen Europa gjorde det dessutom möjligt för samtliga berörda parter att lämna synpunkter online via ett svarsformulär.

Lämpliga arrangemang för övervakning och rapportering har fastställts, utan att nya rapporteringskrav och administrativa bördor skapas. Central information om flotta, olyckor och efterlevnad kommer att samlas in med stöd av Emsa och expertgruppen för säkerheten på passagerarfartyg samt på grundval av den europeiska databasen för sjöolycksutredningar (EMCIP). Med tanke på att cykeln för Emsas planerade genomförandebesök i sin helhet beräknas pågå under fem år bör cykeln för utvärdering av EU:s lagstiftning om säkerheten på passagerarfartyg fastställas till intervaller på sju år.

Artikel 9 ändras även så att undantagskriterier återspeglar den närhet till sök- och räddningsresurser som inte längre ingår i den nya definitionen av skyddade havsområden. Slutligen ändras artikel 9 för att förenkla anmälan av undantag via den databas som ska inrättas och underhållas för detta ändamål och för att anpassa förfarandena för invändning mot undantag enligt detta direktiv och direktiv 2009/45/EG.

efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten,

med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande,

med beaktande av Regionkommitténs yttrande,

i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet, och

av följande skäl:

(1)Korrekt information i rätt tid om antalet personer ombord på fartyget eller om deras identitet är avgörande för utarbetandet av effektiva sök- och räddningsinsatser. I händelse av en olycka till sjöss kan ett fullständigt samarbete mellan de behöriga nationella myndigheterna i den eller de medlemsstater som berörs och fartygsoperatören eller dennes ombud i hög grad bidra till hur effektiva de behöriga myndigheternas insatser är. Vissa aspekter av detta samarbete regleras genom rådets direktiv 98/41/EG.

(2)Mot bakgrund av resultaten från kontrollen av ändamålsenligheten i enlighet med programmet om lagstiftningens ändamålsenlighet (Refit) och de erfarenheter från genomförandet som visat att uppgifterna om ombordvarande personer inte alltid är lätt tillgängliga för de behöriga myndigheterna, bör kraven i direktiv 98/41/EG ändras så att de blir förenliga med kraven om att rapportera uppgifter elektroniskt, vilket kommer att göra dem effektivare och mindre betungande. Digitaliseringen kommer också att göra det möjligt att använda information om ett betydande antal passagerare snabbare i en nödsituation eller i efterverkningarna av en olycka.

(3)Under de senaste 17 åren har viktiga tekniska framsteg gjorts när det gäller systemen för överföring och lagring av uppgifter om fartygens förflyttningar, vilket möjliggör en användning av automatiska identifieringssystem (AIS) ombord på fartyg för en förbättrad fartygsövervakning. Detta har resulterat i att kostnaderna för utrustningen för att kunna utföra dessa funktioner har minskat avsevärt. Ett antal obligatoriska fartygsrapporteringssystem har inrättats längs de europeiska kusterna i enlighet med tillämpliga regler som antagits av Internationella sjöfartsorganisationen (IMO). Unionslagstiftningen och nationell lagstiftning säkerställer att fartygen uppfyller gällande rapporteringskrav enligt dessa system.

(4)Insamling, överföring och utbyte av fartygsrelaterade uppgifter har möjliggjorts, förenklats och harmoniserats genom en enda nationella kontaktpunkt, som avses i Europaparlamentets och rådets direktiv 2010/65/EU och SafeSeaNet, som avses i Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/59/EG. De uppgifter om personer ombord som krävs enligt direktiv 98/41/EG bör följaktligen registreras hos den enda nationella kontaktpunkten som i en nödsituation eller olycka gör uppgifterna lätt tillgängliga för den behöriga myndigheten.

(5)Mindre operatörer som ännu inte använder den enda nationella kontaktpunkten och som huvudsakligen trafikerar mycket korta inrikesrutter under 20 sjömil (dvs. endast är skyldiga att registrera antalet personer ombord) bör, när det gäller metoderna för att göra uppgifterna om antalet ombordvarande personer tillgängliga, kunna välja mellan att rapportera dem antingen via den enda nationella kontaktpunkten eller via det automatiska identifieringssystemet (AIS), i syfte att säkerställa överensstämmelse med proportionalitetsprincipen

(6)För att minska de anhörigas oro i händelse av en olycka och onödiga förseningar när det gäller konsulärt bistånd och andra tjänster bör den rapporterade informationen omfatta uppgifter om ombordvarande personers nationalitet. Förteckningen över obligatoriska uppgifter avseende resor som är längre än 20 sjömil bör förenklas, förtydligas och så långt som möjligt anpassas till kraven om rapportering hos den enda nationella kontaktpunkten.

(7)Med beaktande av tillgången på elektroniska system för dataregistrering och det faktum att personuppgifterna i alla händelser bör samlas in före fartygets avgång bör den fördröjning om 30 minuter som för närvarande föreskrivs i direktiv 98/41/EG betraktas som högsta tillåtna fördröjning och tillämpas endast i undantagsfall.

(8)I synnerhet för att öka den rättsliga klarheten och samstämmigheten med relaterad unionslagstiftning och Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/45/EG bör ett antal föråldrade, tvetydiga och vilseledande hänvisningar uppdateras eller utgå. Begreppet ”havsgående passagerarfartyg” bör ersättas med ”passagerarfartyg” och begreppet ”skyddat havsområde” bör ersättas med tydligt fastställda havsområden, som anges av medlemsstaterna i enlighet med direktiv 2009/45/EG. Definitionen av ”registreringsansvarig” bör ändras så att den motsvarar de nya uppgifter som inte längre omfattar bevarandet av uppgifterna. Motsvarande krav på att företagen har passagerarregistreringssystem bör utgå.

(9)Medlemsstaterna bör fortsättningsvis ansvara för kontrollen av uppfyllandet av dataregistreringskraven enligt direktiv 98/41/EG, dvs. vad gäller registrering av uppgifter punktligt och på ett korrekt sätt. I detta hänseende bör kontrollen utföras på liknande sätt som de stickprov som för närvarande föreskrivs för företagens registreringssystem.

(10)I den mån som åtgärderna medför behandling av personuppgifter bör de vidtas i enlighet med unionslagstiftningen om skydd av personuppgifter. Särskilt bör de personuppgifter som samlas in i enlighet med direktiv 98/41/EG inte behandlas och användas för andra ändamål och inte bevaras längre än vad som är nödvändigt för de syften som avses i direktiv 98/41/EG.

(11)Med hänsyn till proportionalitetsprincipen och eftersom det ligger i passagerarnas intresse att lämna korrekta uppgifter räcker de befintliga systemen för insamling av personuppgifter på grundval av passagerarnas egen deklaration för de syften som avses i direktiv 98/41/EG. Samtidigt bör systemen för elektronisk dataregistrering och kontroll av uppgifterna garantera att unika uppgifter registreras för varje person ombord.

(12)För att öka insynen och underlätta medlemsstaternas anmälan av och ansökan om undantag bör kommissionen inrätta och underhålla en databas för detta ändamål. Den bör innehålla både utkasten till de anmälda åtgärderna och den antagna versionen.

(13)Mot bakgrund av de ändringar som fördraget om Europeiska unionens funktionssätt har medfört bör kommissionens befogenheter att genomföra direktiv 98/41/EG uppdateras på motsvarande sätt. Genomförandeakter bör antas i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011.

(14)I syfte att ta hänsyn till utvecklingen på internationell nivå och för att öka öppenheten bör befogenheten att anta akter i enlighet med artikel 290 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt delegeras till kommissionen med avseende på att utesluta ändringar av internationella instrument från tillämpningsområdet för detta direktiv om nödvändigt och fastställa villkor för tillgången till den databas som förvaltas av kommissionen för medlemsstaternas anmälningar om undantag och ansökningar om undantag. Det är av särskild vikt att kommissionen genomför lämpliga samråd under sitt förberedande arbete, inklusive på expertnivå, och att dessa samråd genomförs i enlighet med de principer som fastställs i det interinstitutionella avtalet om bättre lagstiftning av den 13 april 2016. För att säkerställa likvärdigt deltagande i utarbetandet av delegerade akter bör i synnerhet Europaparlamentet och rådet få alla dokument samtidigt som medlemsstaternas experter, och deras experter bör systematiskt ha tillträde till mötena med kommissionens expertgrupper där utarbetandet av delegerade akter behandlas.

(15)Mot bakgrund av den kompletta cykeln för Europeiska sjösäkerhetsbyråns kontrollbesök bör kommissionen utvärdera genomförandet av direktiv 98/41/EG senast [sju år efter den dag som avses i artikel 3.1 andra stycket] och rapportera om detta till Europaparlamentet och rådet. Medlemsstaterna bör samarbeta med kommissionen för att samla in alla uppgifter som behövs för en sådan utvärdering.