EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION 
Bryssel den 04.04.1997 
KOM(97) 136 slutlig 
95/0148 (COD) 
KOMMISSIONENS YTTRANDE 
i enlighet med artikel 189b.2 d i Romfördraget 
om Europaparlamentets ändringar 
av rådets gemensamma ståndpunkt om 
förslaget till 
EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV 
on konsumentskydd i samband med prismärkning av produkter som 
erbjuds konsumenter 
MED ÄNDRING AV KOMMISSIONENS FÖRSLAG 
i enlighet med artikel 189a. 2 i Romfördraget 

KOMMISSIONENS YTTRANDE 
I. ÅTERBLICK ÖVER ÄRENDETS GÅNG 
Den 12 juli 1995 antog Europeiska gemenskapernas kommission förslaget till direktiv om 
konsumentskydd i samband med prismärkning av produkter som erbjuds konsumenter. 
Vid sin 331:a plenarsession den 20-21 december 1995 avgav Ekonomiska och sociala 
kommittén sitt yttrande på förslag från föredraganden Folias. 
Den 18 april 1996 antog Europaparlamentet en lagstiftningsresolution om parlamentets 
yttrande på förslag av föredraganden Oomen-Ruijten. Till följd av resolutionen lade 
kommissionen fram sitt ändrade förslag den 24 juni 1996. 
Den 27 september antog rådet den gemensamma ståndpunkten om det tidigare nämnda 
förslaget till direktiv. Samma dag lade kommissionen fram sitt meddelande om rådets 
gemensamma ståndpunkt för Europaparlamentet. 
Den 18 februari 1997 antog Europaparlamentet på förslag av föredraganden Oomen-Ruiten 
sin rekommendation till den andra behandlingen av den gemensamma ståndpunkten. 
Enligt artikel 189b.2 (d) i fördraget skall kommissionen till rådet avge ett yttrande om de 
ändringsförslag som antagits av parlamentet. I detta fall innebär yttrandet ändring av 
kommissionens förslag enligt artikel 189a.2. 
II. KOMMENTARER TILL ÄNDRINGSFÖRSLAGEN 
Europaparlamentets 22 ändringsförslag kan anses motsvara tre huvudsyften. De flesta av 
parlamentets ändringsförslag innebär förtydliganden och preciseringar av texten och dess 
räckvidd. Därefter har parlamentet tagit hänsyn till vissa små detaljistföretags speciella 
situation. I stället för den lösning som föreslås i den gemensamma ståndpunkten, nämligen 
eventuella undantagsbestämmelser för medlemsstaterna och en möjlighet att föreslå ett annat 
system tre år efter slutdatum för direktivets överförande, föredrar parlamentet emellertid en 
längre övergångsperiod med skyldighet för medlemsstaterna att särskilt informera 
detaljhandlarna om direktivets överförande. Parlamentet betonar slutligen 
konsumentinformationens betydelse genom att föreslå att man inför dubbel prismärkning i 
euro och nationell valuta när den gemensamma valutan införs. 
/. Förtydliganden och preciseringar 
De ändringar som närmast är av teknisk natur (nr 1, 2, 3, 5, 6, 7, 8, 11, 12, 13, 14, 17, 18, 19 
och 22) innebär ingen påtaglig förändring av den gemensamma ståndpunkten. Kommissionen 
har beaktat samtliga ändringsförslag. Dels innehåller de preciseringar av beaktandesatserna 
(nr 1, 2, 3 och 8) eller strykningar av vissa beaktandesatser (nr 5, 6 och 7) vilka inte tillför 
ytterligare information utöver själva texten i artiklarna. Dels innehåller de preciseringar av 
den gemensamma ståndpunktens definitioner och tillämpningsområde (nr 11, 12, 13, 18 och 
19) eller anpassar den gemensamma ståndpunktens formuleringar efter parlamentets 
ändringsförslag (nr 6, 7, 14 och 17). Genom ändringsförslag 22 införs på nytt en skyldighet 
för medlemsstaterna att mera exakt informera om det sanktionssystem som gäller vid 
överträdelse av de nationella bestämmelserna för överförande av direktivet. 
Ändringsförslag 24 har inte beaktats av kommissionen. Det innehåller detaljbestämmelser om 
tillämpningen av prismärkingen. Det är kommissionens uppfattning att medlemsstaterna 
själva bäst kan lägga fast dessa bestämmelser. 
2. De små detaljistföretagen 
Ändringsförslagen 10,20 och 21 om de små detaljistföretagen har beaktats av kommissionen. 
Parlamentets förslag, som godkändes av kommissionen redan vid den första behandlingen, är 
att tillåta en längre övergångsperiod än den ursprungligen planerade (nr 20). En sådan period 
skulle tex. medge en förlängd avskrivningsperiod för investeringar i prismärkningsteknik. 
Ändringsförslag 10 framhäver betydelsen av teknisk utveckling i detta sammanhang. För att 
det nya förfarandet lättare skall kunna tillämpas innehåller ändringsförslag 21 en särskild 
skyldighet för medlemsstaterna att informera detaljhandeln, i synnerhet de små 
detaljistföretagen, om de bestämmelser som gäller vid överförande av direktivet. 
3. Införandet av den gemensamma valutan 
Ändringsförslagen 9, 15 och 16 berör skyldigheten till dubbel prismärkning i euro/nationell 
valuta under en övergångsperiod då den gemensamma valutan införs. Kommissionen har inte 
beaktat dessa ändringar i sitt förslag. Även om kommissionen understryker vikten av tydliga 
prisuppgifter vid genomförandet av Ekonomiska och monetära unionen, anser den ändå inte 
att detta förslag till direktiv är det rätta sammanhanget för en sådan bestämmelse. Enligt 
kommissionen är det i nuläget för tidigt att göra sådana preciseringar, då de beledsagande 
åtgärderna måste presenteras i ett heltäckande sammanhang. 
m. ÄNDRAT FÖRSLAG 
Med hänsyn till det föregående och enligt artikel 189a.2 godkänner kommissionen i sitt 
ändrade förslag följande ändringsförslag: 1,2, 3, 5, 6, 7, 8,10, 11, 12, 13, 14, 17, 18, 19, 20, 
21 och 22. 
Ändrat förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv 
om konsumentskydd i samband med prismärkning av produkter som erbjuds 
konsumenter 
GEMENSAM STÅNDPUNKT 
EUROPAPARLAMENTET OCH 
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR 
ANTAGIT DETTA DIREKTIV ÄNDRATFÖRSLAG 
Ingen ändring 
med beaktande av Fördraget om Ingen ändring 
upprättandet av Europeiska gemenskapen, 
särskilt artikel 129a. 2 i detta, 
med beaktande av kommissionens förslag1, Ingen ändring 
med beaktande av Ekonomiska och sociala Ingen ändring 
kommitténs yttrande2, 
i enlighet med förfarandet i artikel 189b i Ingen ändring 
fördraget3, och 
med beaktande av följande: Ingen ändring 
1. En öppet fungerande marknad och 
korrekt information främiar 
konsumentskyddet och en sund konkurrens 
mellan företag och produkter. 
1. Konsumenter måste garanteras en hög 
skyddsnivå. Gemenskapen bör bidra till 
detta genom särskilda åtgärder som stöder 
och kompletterar medlemsstatemas politik 
för lämplig information till konsumenterna 
om priser på de varor som erbjuds till 
försäljning. 2. Konsumenter måste garanteras en hög 
skyddsnivå. Gemenskapen bör bidra till 
detta genom särskilda åtgärder som stöder 
och kompletterar medlemsstatemas politik 
för exakt klar och otvetydig information till 
konsumenterna om priser på de varor som 
erbjuds till försäljning. 
1 EGT nr C 260, 5.10.1995, s. 5 
2 EGT nr C 82,19.3.1996, s. 32 
3 Europaparlamentets yttrande av den 18 april 1996 (EGT nr C 141, 13.5.1996, s.191), rådets 
gemensamma ståndpunkt av den 27 september 1996 (EGT nr C 333, 7.11.1996, s. 7) och 
Europaparlamentets beslut av... (ännu inte publicerat i EGT). 
2. Enligt rådets resolution av den 14 april 
1975 om Europeiska ekonomiska 
gemenskapens preliminära program för 
konsumentskydd och informationspolitik 
och rådets resolution av den 19 maj 1981 
om Europeiska ekonomiska gemenskapens 
andra program för konsumentskydd och 
informationspolitik bör gemensamma 
principer för prismärkning utarbetas. 3. Ingen ändring 
3. Dessa principer har upprättats genom 4. Ingen ändring 
direktiv 79/581/EEG6 för vissa livsmedel 
och genom direktiv 88/314/EEG7 för andra 
varor än livsmedel. 
4. Sambandet mellan jämförprismärkning 5. Ingen ändring 
och förpackade varor med i förväg 
bestämda mängder eller volymer som 
motsvarar värdena på de mängdserier som 
har fastställts på gemenskapsnivå har visat 
sig påtagligt svårt att tillämpa. Det är 
följaktligen nödvändigt att i 
konsumenternas intresse överge detta 
samband för en ny förenklad mekanism 
utan att det påverkar reglerna om 
standardisering av förpackningar. 
5. Skyldigheten att ange försäljningspris 
och jämförpris bidrar avsevärt till att 
förbättra konsumentinformationen i 
synnerhet vid själva köptillfället eftersom 
detta är det enklaste sättet att ge 
konsumenterna optimala möjligheter att 
utvärdera och jämföra varors pris och 
därmed att göra välgrundade val utifrån 
enkla jämförelser. 6. Skyldigheten att ange försäljningspris 
och jämförpris bidrar avsevärt till att 
förbättra konsumentinformationen, eftersom 
det är det enklaste sättet att ge 
konsumenterna optimala möjligheter att 
utvärdera och jämföra varors pris och 
därmed att göra välgrundade val utifrån 
enkla jämförelser. 
4 EGT nr C 92, 25.4.1975, s. 2 
5 EGT nr C 133, 3.6.1981, s.l 
6EGTnrL 158, 26.6.1979, s. 19. Direktiv senast ändrat genom direktiv 95/58/EG (EGT nr L 
299,12.12.1995,s.ll). 
7 EGT nr L 142,9.6.1988, s. 19. Direktiv senast ändrat genom direktiv 95/58/EG. 
6. Det bör följaktligen vara en allmän 7. Ingen ändring 
skyldighet att samtidigt ange varors 
försäljningspris och jämförpris för alla varor 
utom för dem som säljs i lös vikt, där 
försäljningspriset inte kan bestämmas förrän 
konsumenten anger hur mycket av varan 
som behövs. 
7. Medlemsstaterna tar besluta att inte 
tillämpa ovannämnda skyldighet på varor 
som levereras i samband med 
tillhandahållande av en tjänst, vid 
försäljning på auktion och vid försäljning av 
konstverk och antikviteter. Uteår 
8. Det är nödvändigt att beakta att vissa 
varor vanligen säljs i andra mängder än ett 
kilo, en liter, en kvadratmeter eller en 
kubikmeter. Det är därför lämpligt att 
medlemsstaterna far tillåta att jämförpriset 
hänför sig till en decimal eller delmultipel 
av dessa mängder eller till en annan 
mängdenhet med beaktande av varans 
karaktär och de kvantiteter i vilka den 
normalt säljs i den berörda delstaten. Utgår 
9. Skyldigheten att ange jämförpris kan 
under vissa omständigheter utgöra en alltför 
tung börda för vissa små detaljistföretag och 
medlemsstaterna bör därför ha rätt att avstå 
från att tillämpa denna skyldighet i sådana 
fall. Utgår 
10. Medlemsstaterna bör också ha möjlighet 
att medge undantag från skyldighet att ange 
jämförpriset för varor för vilka denna 
prismärkning inte skulle vara betydelsefull 
eller riskera att skapa förvirring, tex. när 
mängdangivelsen inte är väsentlig för 
prisjämförelsen eller när olika varor saluförs 
i samma förpackning. 8. Medlemsstaterna bör också ha möjlighet 
att medge undantag från skyldighet att ange 
jämförpriset för varor för vilka denna 
prismärkning inte skulle vara meningsfull 
eller riskera att skapa förvirring, tex. när 
mängdangivelsen inte är väsentlig för 
prisjämförelsen eller när olika varor saluförs 
i samma förpackning. 
11. Medlemsstaterna får för att underlätta 9. Ingen ändring 
tillämpningen av den införda mekanismen, 
när det gäller andra varor än livsmedel, 
upprätta en förteckning över de varor eller 
varukategorier för vilka kravet på 
jämförprismärkning fortsatt skall gälla. 
12. Regler på gemenskapsnivå gör det 
möjligt att säkerställa enhetlig och tydlig 
information till nytta för alla konsumenter 
på den inre marknaden. Det nya förenklade 
tillvägagångssättet är samtidigt nödvändigt 
och tillräckligt för att uppnå detta mål. 10. Ingen ändring 
13. Särskild uppmärksamhet bör ägnas små 
detaljistföretag. Kommissionen bör därför i 
sin rapport om tillämpningen av detta 
direktiv som den skall lägga fram senast 
fem år efter direktivets publicering i 
Europeiska gemenskapemas officiella 
tidning särskilt beakta de små 
detaljistföretagens erfarenheter av 
tillämpningen av detta direktiv, bl.a. av 
tendenser och teknisk utveckling i samband 
med försäljningsmetoder. 11. Särskild uppmärksamhet bör ägnas de 
anpassningar som måste genomföras i små 
detaljistföretag med särskild hänsyn till den 
tekniska utvecklingen och den planerade 
tidtabellen för införandet av den 
gemensamma valutan och kommissionen 
bör därför ett år före det slutliga datumet för 
en allmän tillämpning av bestämmelsen 
utarbeta en rapport som utvärderar 
situationen. 
HÄRIGENOM 
FÖLJANDE. FÖRESKRIVS 
Artikel 1 
Syftet med detta direktiv är att föreskriva att Ingen ändring 
försäljningspris och jämförpris skall anges 
på alla varor som konsumenter erbjuds av 
näringsidkare för att förbättra informationen 
till konsumenterna och underlätta 
prisjämförelser. 
Artikel 2 
I detta direktiv avses med I detta direktiv avses med 
a) försäljningspris: priset på en enhet eller 
en bestämd mängd av en vara, a) försäljningspris: det slutliga priset på en 
bestämd mängd av en vara, dvs, inklusive 
mervärdesskatt alla övriga skatter och 
b) jämförpris: priset på ett kilo, en liter, en 
meter, en kvadratmeter eller en kubikmeter 
av en vara, kostnader för alla tjänster som konsumenten 
måste betala. 
b) jämförpris: det slutliga priset, dvs. 
inklusive mervärdesskatt alla övriga 
avgifter och kostnader för tjänster som 
konsumenten måste betala för ett kilo, en 
liter, en meter, en kvadratmeter, en 
kubikmeter av en vara eller en annan 
enhetlig och gångbar mängd som i 
medlemsstaterna vanligen används vid 
saluföringen av särskilda varor. 
c) vara som säljs i lös vikt: en vara som inte 
är fardigfbrpackad och som mäts upp i 
konsumentens närvaro, Ingen ändring 
d) näringsidkare: en fysisk eller juridisk Ingen ändring 
person som säljer eller till försäljning 
erbjuder varor som ingår i dennes 
handelsverksamhet eller yrkesmässiga 
verksamhet. 
e) konsument: en fysisk person som köper Ingen ändring 
en vara som inte faller inom ramen för 
dennes kommersiella eller yrkesmässiga 
verksamhet. 
Artikel 3 
1. Försäljningspriset och jämförpriset skall 
anges för alla varor som avses i artikel 1, 
dock så att angivandet av jämförpris 
omfattas av artikel 7. 1. Försäljningspriset och jämförpriset måste 
anges för alla varor som avses i artikel 1, 
dock så att angivandet av jämfbrpris 
omfattas av artikel 6. 
2. Medlemsstaterna får besluta att inte 2. Medlemsstaterna får besluta att inte 
tillämpa punkt 1 på tillämpa punkt 1 på 
- varor som erbjuds i samband med - varor som erbjuds i samband med 
tillhandahållandet av tjänster, tillhandahållandet av tjänster, 
- försäljning på auktion och försäljning av - försäljning på auktion och försäljning av 
konst och antikviteter. konst och antikviteter. 
Medlemsstaterna får besluta att 
skyldigheten att ange iämförpris inte skall 
gälla för 
- försäljning av varor i automater. 
ambulerade försäljare. personlig 
hemförsäljning. 
- livsmedel som säljs på hotell, kaféer, 
restauranger, utskänkningsställen. biografer, 
teatrar. undervisningsanstalter. 
fritidsanläggningar. inköpscentraler. 
sjukhus, personalmatsalar och liknande. 
3. När varan säljs i lös vikt, behöver endast Ingen ändring 
jämförpriset anges. 
4. I reklam där försäljningspriset på varor 4. I reklam där försäljningspriset på varor 
som avses i artikel 1 nämns skall även som avses i artikel 1 nämns skall även 
jämförpriset anges, om inte annat följer av jämförpriset anges, om inte annat följer av 
artikel 7. artikel 6. 
Artikel 4 
1. Försäljningspris och jämförpris skall vara 
entydiga, lätt igenkännliga och tydligt 
läsbara. Ingen ändring 
2. Försäljningspriset och jämförpriset skall 
avse det slutliga priset på varan på det sätt 
som fastställts av medlemsstaterna. Utgår 
3. Jämförpriset skall hänföra sig till en 
mängd som anges i enlighet med nationella 
bestämmelser och 
gemenskapsbestämmelser. 
Om nettovikt och avrunnen nettovikt enligt 
nationella bestämmelser och 2. Ingen ändring 
gemenskapsbestämmelser skall anges för 
vissa färdigförpackade varor, skall det räcka 
med att jämförpriset för den avrunna 
nettovikten anges. 
Artikel5 
Medlemsstaterna skall fastställa närmare 
bestämmelser (tex. märkning eller 
etikettering) för prismärkning. Ingen ändring 
Artikel 6 
Medlemsstaterna far föreskriva att 
jämförpriset skall avse en decimal multipel 
eller en decimal submultipel av de 
kvantiteter som avses i artikel 2 b eller en 
mängdenhet som avviker från dem som 
avses i artikel 2 b, med beaktande av varans 
karaktär och de kvantiteter i vilka den 
normalt säljs i den berörda medlemsstaten. Utgår 
Artikel 7 Artikel 6 
1. Medlemsstaterna får medge undantag 
från skyldigheten att ange jämförpriset för 
varor för vilka en sådan uppgift inte skulle 
vara meningsfull på grund av varomas 
karaktär eller ändamål eller om en sådan 
uppgift skulle kunna skapa förvirring. 
2. Medlemsstaterna får medge undantag 
från skyldigheten att ange jämförpriset för 
varor för vilka en uppgift om längd, vikt 
eller volym inte fordras enligt 
gemenskapsbestämmelser eller nationella 
bestämmelser. Detta gäller särskilt varor 
som säljs individuellt eller styckevis. 
3. Medlemsstaterna far, för tillämpningen 
av punkterna 1 och 2, när det gäller andra 
varor än livsmedel, upprätta en förteckning 
över de varor eller varukategorier för vilka 
kravet på uppgift om jämförpris fortsatt 
skall gälla. 1. Medlemsstaterna för medge undantag 
från skyldigheten att ange jämfbrpris för 
varor för vilka en sådan uppgift på grund av 
varomas karaktär eller ändamål saknar 
betydelse eller om en sådan uppgift skulle 
kunna skapa förvirring. 
Utgår 
2. Medlemsstaterna får, för tillämpningen 
av punkt 1. när det gäller andra varor än 
livsmedel, upprätta en förteckning över de 
varor eller varukategorier för vilka kravet 
på uppgift om jämförpris fortsatt skall gälla. 
Artikel 8 Artikel 7 
Medlemsstaterna får med beaktande av 
artikel 13 föreskriva att skyldigheten att 
ange jämförpriset på andra varor än dem 
som säljs i lös vikt, och som säljs av vissa 
små detaljistföretag, inte skall gälla om 
skyldigheten att ange jämförpriset skulle 
medföra en alltför tung börda för sådana 
företag på grund av det antal varor som 
erbjuds till försäljning, försäljningsytan, 
försäljningsplatsens karaktär, särskilda 
försäljningsförhållanden där varan inte är 
direkt åtkomlig för konsumenten eller vissa 
former av affärsverksamhet, tex. vissa 
typer av ambulerande försäljning. Medlemsstaterna far föreskriva att 
skyldigheten att ange jämförpriset på andra 
varor än dem som saluförs i lös vikt, och 
som säljs av vissa små detaljistföretag, skall 
gälla senast sex år efter det att detta direktiv 
har offentliggjorts, om skyldigheten att ange 
jämförpriser från den tidpunkt som 
föreskrivs i artikel 12.1 kan förmodas 
medföra en alltför tung börda på sådana 
företag. 
Artikel 8 
Medlemsstaterna skall vidta lämpliga 
åtgärder för att informera detaljistföretag 
om den lagstiftning, genom vilken detta 
direktiv överförs till nationell lapytiftninp 
Medlemsstaterna skall framför allt 
samarbeta med branscftorgani.<jqitioner för att 
kunna tuTh^ti^hålla Iftmplip; information så 
att små detaljistföretag får relevant 
information 
direktiv. om bestämmelserna i detta 
Artikel 9 
Medlemsstaterna skall fastställa påföljderna Ingen ändring 
vid överträdelse av de nationella 
bestämmelser som antas för tillämpningen 
av detta direktiv och vidta alla nödvändiga 
åtgärder för att säkerställa att dessa 
genomförs. Dessa påföljder måste vara 
effektiva, proportionerliga och 
avskräckande. 
Artikel 10 
1. Den övergångsperiod på nio år som Ingen ändring 
10 
nämns i artikel 1 i Europaparlamentets och 
rådets direktiv 95/58/EG om ändring av 
direktiv 79/581/EEG om konsumentskydd i 
samband med prismärkning av livsmedel 
och direktiv 88/314/EEG om 
konsumentskydd i samband med 
prismärkning av andra varor än livsmedel8 
skall förlängas till och med den dag som 
avses i artikel 12.1 i detta direktiv. 
2. Direktiven 79/581/EEG och 88/314/EEG 
skall upphöra att gälla från den dag som 
avses i artikel 12.1 i detta direktiv. Ingen ändring 
Artikelll 
Detta direktiv hindrar inte medlemsstaterna 
att anta eller behålla generösare 
bestämmelser i fråga om 
konsumentinformation och prisjämförelser 
utan att det påverkar medlemsstatemas 
skyldigheter enligt fördraget Ingen ändring 
Artikeln 
1. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de Ingen ändring 
lagar och andra författningar som är 
nödvändiga för att följa detta direktiv senast 
den ...(*) De skall genast underrätta 
kommissionen om detta. Antagna 
bestämmelser skall börja tillämpas från och 
med den dagen. 
När medlemsstaterna antar dessa Ingen ändring 
bestämmelser, skall de innehålla en 
hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av 
en sådan hänvisning när de offentliggörs. 
Närmare föreskrifter om hur denna 
hänvisning skall göras skall varje 
medlemsstat själv utfärda. 
2. Medlemsstaterna skall till kommissionen Ingen ändring 
överlämna texterna till de nationella 
8 EGT nr L 299,12.12.1995, s. 11 
* 24 månader efter det att det har offentliggjorts i EGT 
11 
bestämmelser som de antar inom 
område som omfattas av detta direktiv. det 
Artikel 13 
Senast tre år efter den dag som avses i 
artikel 12.1 skall kommissionen till 
Europaparlament och rådet överlämna en 
fullständig rapport om tillämpningen av 
detta direktiv, i synnerhet om tillämpningen 
av artikel 8, åtföljt av ett förslag om det är 
tillämpligt. 3. Medlemsstaterna skall informera om de 
sanktioner som fastställs i artikel 9 samt alla 
ändringar som sker av dessa. 
Senast tre år efter den dag som avses i 
artikel 12.1 skall kommissionen till 
Europaparlament och rådet överlämna en 
fullständig rapport om tillämpningen av 
detta direktiv, i synnerhet om tillämpningen 
av artikel 7, åtföljt av ett förslag om det är 
tillämpligt. 
På grundval av detta skall På grundval av detta skall 
Europaparlamentet och rådet se över Europaparlamentet och rådet se över 
bestämmelserna i artikel 8. bestämmelserna i artikel 7. 
Artikel 14 
Detta direktiv träder i kraft samma dag som 
det publiceras i Europeiska gemenskapemas 
officiella tidning. Ingen ändring 
Artikel 15 
Detta direktiv 
medlemsstaterna. riktar sig till Ingen ändring 
Utfärdat i Bryssel den 
På Europaparlamentets vägnar På rådets vägnar 
Ordförande Ordföranede 
12 

ISSN 1024-4506 
KOM(97) 136 slutlig 
DOKUMENT 
sv 10 
Katalognummer : CB-CO-97-123-SV-C 
ISBN 92-78-17531-5 
Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer 
L-2985 Luxemburg 
4J