MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN Genomförandet av det europeiska systemet för elektroniska vägtullar (Text av betydelse för EES) /* COM/2012/0474 final */





MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN Genomförandet av det europeiska systemet för elektroniska vägtullar (Text av betydelse för EES) 1. Inledning Direktiv 2004/52/EG syftar till att uppnå driftskompatibilitet mellan de elektroniska vägtullsystemen i Europeiska unionen[1]. I direktivet föreskrivs inrättandet av ett europeiskt system för elektroniska vägtullar (nedan kallat EETS) som komplement till medlemsstaternas nationella system för elektroniska vägtullar. Det berör i huvudsak två intressenter: · Avgiftsupptagare verkar antingen på uppdrag av medlemsstaten eller inom ramen för ett koncessionskontrakt med medlemsstaten, förvaltar infrastrukturen och tar ut vägtullar för fordonstrafik i det nät de förvaltar. · Betalningsförmedlare inom det europeiska systemet för elektroniska vägtullar (nedan kallade EETS betalningsförmedlare) tillhandahåller bilister eller vägtransportörer nödvändig utrustning och tjänster för att få tillgång till hela EU:s avgiftsbelagda infrastruktur och säkerställer betalning av avgifterna till avgiftsupptagarna för användningen av nätet. I artikel 3.4 i direktivet föreskrivs att de medlemsstater som har elektroniska vägtullsystem ska se till att operatörerna ger tunga lastbilar tillgång till det europeiska systemet för elektroniska vägtullar senast tre år efter det att beslutet om definitionen av EETS har trätt i kraft och att alla andra typer av fordon får tillgång till systemet senast fem år senare. Kommissionens beslut 2009/750/EG om definitionen av det europeiska systemet för elektroniska vägtullar trädde i kraft den 8 oktober 2009[2] efter delgivning till medlemsstaterna. I detta genomförandebeslut fastställs de grundläggande krav för detta system som är giltigt i hela EU samt de obligatoriska standarderna, tekniska specifikationerna och operativa reglerna. De viktigaste skyldigheterna innefattar följande: (1) Medlemsstaterna måste föra nationella elektroniska register över sina avgiftsbelagda vägnät, avgiftsupptagare och betalningsförmedlare som de anser vara behöriga för registrering, och göra dem elektroniskt tillgängliga för allmänheten. De ska också inrätta ett förlikningsorgan som har till uppgift att underlätta kontraktsförhandlingarna mellan avgiftsupptagare och EETS betalningsförmedlare. (2) Avgiftsupptagarna måste inrätta sina elektroniska vägtullsystem så att de överensstämmer med de tekniska standarder som anges i lagstiftningen och offentliggöra sina kontraktsvillkor. De måste godkänna alla registrerade EETS betalningsförmedlare på ett icke-diskriminerande sätt. (3) EETS betalningsförmedlare måste vara registrerade i den medlemsstat som de är etablerade i. De måste nå fullständig europeisk täckning för alla väginfrastrukturer med elektroniska vägtullar inom 24 månader efter deras registrering. EETS betalningsförmedlare konkurrerar med varandra: varje väganvändare har rätt att teckna kontrakt med den leverantör som han/hon själv väljer. I artikel 21 i beslut 2009/750/EG krävs att kommissionen utarbetar en rapport om hur införandet av EETS framskrider. Efter att ha beskrivit EETS i ett större sammanhang inom ramen för den gemensamma transportpolitiken presenteras i detta meddelande de framsteg som gjorts i genomförandet samt kommissionens bedömning av vilka steg som bör tas härnäst för att göra EETS driftsklart. 2. Europeiska transportpolitiken För att uppnå ekonomisk tillväxt och välstånd är det nödvändigt med en effektiv inre marknad som möjliggör smidig, snabb och säker rörlighet för varor och personer i hela unionen. Detta kräver välutvecklade, välunderhållna och effektivt förvaltade infrastrukturer. För att underlätta finansiering och förvaltning av väginfrastrukturer har EU:s transportpolitik konsekvent främjat principerna ”användaren betalar” och ”förorenaren betalar ”. Vägtullar, dvs. vägavgifter som bygger på köravstånd, typ av fordon (t.ex. i förhållande till deras miljöprestanda och inverkan på slitage) och/eller även tidpunkt (t.ex. tidpunkten på dagen) är ett rättvist och effektivt sätt att genomföra dessa principer på. De erbjuder ett rättvist sätt att betala för rörlighet och sänder rätt prissignaler till väganvändarna. De kan med andra ord generera de intäkter som behövs för att upprätthålla och utveckla väginfrastrukturen, hantera transportefterfrågan (t.ex. minska rusningstrafiken eller påverka transportvalen) eller uppmuntra till användning av renare fordon. Vägtullar används i allt högre grad. Tjugotvå medlemsstater tar ut vägavgifter för tunga lastbilar på vissa delar av sina nät och tolv medlemsstater gör det för privata lätta fordon. De avgiftsbelagda vägarna i EU har en totallängd på 72 000 km varav 60 % är utrustade med elektroniska vägtullsystem och 40 % har vinjettsystem. Idag är över 20 miljoner väganvändare, bilister eller vägtransportörer abonnenter på elektroniska vägtullsystem. Fullständig europeisk driftskompatibilitet för den elektroniska vägtulltekniken kommer att skapa stordriftsfördelar, och det kommer att sänka kostnaderna för utrustning för indrivning av vägavgifter. EETS kommer att underlätta betalningen av avgifter för väganvändning för gränsöverskridande användare, inbegripet tillfälliga användare[3]. Användarnas acceptans för att betala för att använda vägarna kommer att vara högre om betalningssätten är driftskompatibla på europeisk nivå. I 2011 års vitbok Färdplan för ett gemensamt europeiskt transportområde beskriver kommissionen möjliga åtgärder för att påskynda utvecklingen och harmoniseringen av vägavgifter. Kommissionen betonar att EETS kan bidra till att främja vägavgiftsstrategier som bidrar till ett hållbart transportsystem och underlätta acceptansen för vägavgifter hos användarna. Vid den senaste ändringen av Eurovinjettdirektivet om avgifter på tunga godsfordon[4] uppmanade också Europaparlamentet och rådet kommissionen att ”kontrollera att man [i enlighet med direktivet] och inom de angivna tidsfristerna tar fram ett verkligt europeiskt elektroniskt system för vägavgifter” och ”främja samarbete mellan medlemsstaterna för att säkerställa driftkompatibiliteten mellan elektroniska avgiftsinsamlingssystem på europeisk nivå”. Särskilt ”när en medlemsstat uppbär vägtullar eller vägavgifter uteslutande genom ett system som kräver användning av en ombordenhet, ska den särskilt sörja för att alla användare får tillgång till lämpliga ombordenheter som uppfyller kraven i direktiv 2004/52/EG […] med rimliga administrativa och ekonomiska arrangemang”[5]. 3. Uppnådda framsteg De framsteg som uppnåtts när det gäller införandet av EETS är nedslående. Trots antagandet av beslut 2009/750/EG som föreskriver nödvändiga tekniska specifikationer och krav samt kontraktsregler för tillhandahållandet av EETS, Europeiska kommissionens[6] insatser och trots att vägtulltekniken har mognat är det europeiska systemet för elektroniska vägtullar fortfarande ingen verklighet för alla väganvändare. Inte alla medlemsstater och berörda parter har visat det helhjärtade engagemang som krävs för att slutföra de rättsliga och operativa delarna av systemet på sina respektive nivåer. Fram till 2009 hade de flesta medlemsstater som infört nationella eller lokala elektroniska vägtullsystem gjort det utan att ta hänsyn till den kommande europeiska dimensionen av detta system för att följa den tidsplan som anges i direktivet. Denna underlåtenhet att genomföra EETS och att göra det inom den angivna tidsgränsen beror inte på tekniska problem. Det är inte tekniskt mer komplicerat att åstadkomma Europatäckande driftskompatibilitet mellan elektroniska vägtullsystem än Europatäckande roaming för mobiltelefoner eller världsomspännande driftskompatibilitet för kreditkort. Vissa berörda parter har lagt fram ett antal tänkbara ursäkter till ovannämnda förseningar, men de flesta av dem går inte längre att rättfärdiga eller så avser de problem som det finns lösningar på: – Det påstås att ett problem skulle vara att EU-lagstiftningen endast definierar en ram för EETS. Detta argument håller inte fullt ut eftersom lagstiftningen fastställer en tydlig uppsättning nödvändiga regler och skyldigheter. I enlighet med sin politik för att hålla tjänstemarknaderna öppna för konkurrens där så är möjligt överlåter kommissionen med sitt beslut till marknaden att fatta beslut om tillhandahållandet av tjänsten, framför allt genom framväxten av EETS betalningsförmedlare. – Det har även framförts att EETS inte är intressant ur kommersiell synpunkt. Det är dock för tidigt att dra några slutsatser om detta och det råder ingen tvekan om att behovet finns: · För närvarande är 25 % av godstransporterna på väg gränsöverskridande och siffran förväntas öka till 30 % år 2030. Tjänsteleverantörernas intresse för EETS kommer därför att bli ännu större. Dessutom har branschorganisationerna för transportörer, på nationell och europeisk nivå, vid upprepade tillfällen uttryckt sitt stora intresse för ett Europatäckande driftskompatibelt elektroniskt vägtullsystem, vilket tydligt visar att det finns ett behov av EETS. · Omkring tio organisationer har tydligt uttryckt sin avsikt att begära registrering som EETS betalningsförmedlare och har nyligen inrättat en europeisk yrkesorganisation[7] (Aetis). Även om ingen EETS betalningsförmedlare hittills har registrerats officiellt, har enligt uppgifter som inkommit, minst en blivande EETS betalningsförmedlare kontaktat sina nationella myndigheter för att ansöka om registrering, men blev nekad detta eftersom den rättsliga och administrativa ramen inte var klar. · Den pågående utvecklingen eller utvidgningen av vägavgiftssystemen i EU kommer att skapa nya marknadsmöjligheter för EETS betalningsförmedlare. Fyra medlemsstater[8] har planerat att genomföra ett nytt landsomfattande vägtullsystem under de kommande tre åren och en utvidgning av befintliga vägtullsystem pågår i flera medlemsstater. I detta avseende fastställs i vitboken om det gemensamma europeiska transportområdet ett antal åtgärder som ytterligare kommer att främja spridningen av vägavgifter[9]. – Införandet av EETS skulle också hämmas av de långa livscyklerna för de befintliga nationella system för vilka anpassning till EETS innan de föråldras är en extrakostnad. Detta argument verkar emellertid inte gälla längre. De flesta system som för närvarande är på plats härrör från mitten av 1990-talet och är snart tekniskt föråldrade. När lagstiftaren antog direktiv 2004/52/EG hade denne en bestämd åsikt om att de investeringar som behövdes för att övergå till helt driftskompatibla system bör göras, även om en viss grad av flexibilitet lämnades när det gäller fördelningen av bördan mellan de berörda parterna för de utgifter som krävs för att finansiera de nödvändiga investeringarna. Till exempel kan kostnaderna eller delar av kostnaderna för investeringarna finansieras genom införandet av nya vägtullsatser. Med andra ord kan alla väganvändare som omfattas av vägtullar, och inte bara EETS-användarna, delta ekonomiskt i dessa investeringar eftersom de kostnader som är förknippade med EETS kan betraktas som tillåtna infrastrukturkostnader som man får ta ut avgift för i enlighet med direktiv 1999/62/EG (Eurovinjettdirektivet). Trots förseningarna har det skett en omfattande utveckling: – Medlemsstaterna har upprättat sina nationella elektroniska register över den avgiftsbelagda väginfrastruktur som omfattas av direktiv 2004/52/EG inom deras territorium. Avgiftsupptagarna har offentliggjort sina EETS-områdesrapporter som fastställer de allmänna villkoren för leverans av EETS i sina infrastrukturer och som utgör grunden för de kontraktsmässiga förhållandena mellan avgiftsupptagare och EETS betalningsförmedlare. – Ett antal nationella myndigheter som ansvarar för elektronisk betalning av vägavgifter har inrättat en informell grupp, den så kallade Stockholmsgruppen[10], där de aktivt samarbetar för spridning av det europeiska systemet för elektroniska vägtullar och utbyte av bästa praxis. Denna grupp samarbetar också med Aetis7. – Europeiska standardiseringsorganisationerna har gjort stora framsteg inom områdena elektronisk avgiftsbetalning och EETS-standardisering, även för satellitbaserade vägtullsystem. Testningsförfaranden för mobil och fast utrustning[11] och en viktig standard[12] avseende utbyte av information mellan tjänsteleverantörer och avgiftsupptagare för satellitbaserade vägtullssystem, inbegripet efterlevnad, har antagits. – Kommissionen offentliggjorde 2010 Vägledning för tillämpningen av Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/52/EG och kommissionens beslut 2009/750/EG[13] som en handledning för professionella intressenter som direkt eller indirekt berörs av genomförandet av EETS. – Efter samråd med alla berörda parter håller kommissionen för närvarande på att utarbeta en vägledning om tolkningen av begrepp som anges i bilaga I till beslut 2009/750/EG. I detta dokument som ska offentliggöras inom kort ges vägledning om hur förlikningsorganen bör säkerställa att kontraktsvillkoren för tillgång till nätet med avgiftsuttagare är rättvisa, skäliga och icke-diskriminerande. Där klargörs också möjliga modeller för att dela på kostnaderna och intäkterna mellan de professionella intressenterna. Slutligen behandlas EETS genomförandefrågor, t.ex. kostnaderna för att bedöma driftskompatibiliteten och för att genomföra tester om ”lämplighet för användning”. – En samordningsgrupp för de organ som har rätt att certifiera ”överensstämmelse med specifikationerna” eller ”lämplighet för användning” av EETS-utrustning har inrättats i enlighet med artikel 18 i beslut 2009/750/EG. Denna grupp kommer att utarbeta vägledningsdokument som ska lämnas in för godkännande till tullkommittén, som ska fastställa gemensamma förfaranden för tester avseende ”lämplighet för användning”. Fjorton certifieringsorgan från sex medlemsstater är intresserade av att formellt bli anmälda till kommissionen. – De professionella intressenterna blir alltmer medvetna om sina respektive rättigheter och skyldigheter[14]. De är i allmänhet överens om att tempot har ökat för att införa EETS och många delar som är viktiga för EETS har redan införts. Tillverkarna kontaktar allt oftare kommissionens avdelningar om ytterligare information eller förtydliganden. Kontraktsförhandlingar mellan potentiella EETS betalningsförmedlare och avgiftsupptagare har inletts. – För att få erfarenheter om den tekniska och kontraktsmässiga driftskompatibiliteten har en del avgiftsupptagare bildat samriskföretag som erbjuder kunderna ombordenheter som kan användas på alla nät som de ansvarar för (”EasyGo+”, en kontraktsmässig driftskompatibilitetstjänst som för närvarande genomförs och som kombinerar olika typer av DSRC-teknik som används i Danmark, Sverige, Norge och Österrike och ”TOLL2GO”, en teknisk driftskompatibel tjänst som redan är i drift och som säkerställer DSRC/satellit-driftskompatibilitet mellan Österrike och Tyskland). Andra avgiftsupptagare har gått ännu längre. En överenskommelse nåddes om både teknisk och kontraktsmässig driftskompatibilitet mellan TIS-PL och VIA-T som gör det möjligt för regionala tjänsteleverantörer att erbjuda elektroniska vägtullstjänster för vägtullsområden i Spanien och Frankrike. Ett antal problem kvarstår dock: – Genomförandet av EETS hindras fortfarande av bristande samarbete mellan de olika intressentgrupperna, av vilka de flesta har visat alltför begränsat engagemang för att lösa gemensamma problem. De insatser som medlemsstaterna gjort har hittills varit begränsade till nivån avseende separat nationell driftskompatibilitet, som nu genomförts i de flesta länder med elektroniska vägtullssystem. Det krävs en radikal förändring vad gäller den europaomfattande driftskompatibiliteten om EETS snabbt ska kunna tillhandahållas på rättvisa, rimliga och icke-diskriminerande tillträdesvillkor. – De flesta medlemsstater har ännu inte genomfört det nationella ramverket så att de potentiella EETS betalningsförmedlarna ska veta hur registreringen går till i praktiken och vart man vänder sig för att klaga på olämpligt beteende hos avgiftsupptagarna. För närvarande har endast två av de medlemsstater som har elektroniska vägtullsystemen inrättat ett förlikningsorgan där sådana klagomål kan hanteras[15]. Diskussioner pågår fortfarande i alla andra medlemsstater för att slutgiltigt genomföra den motsvarande rättsliga ramen före oktober 2012. – En del avgiftsupptagare föreslår en kontraktsklausul som automatiskt avslutar kontraktet om en EETS betalningsförmedlare inte har uppnått full europeisk täckning inom 24 månader[16]. En sådan klausul innebär en betydande affärsrisk och kan avskräcka eventuella EETS betalningsförmedlare. Detta var inte lagstiftarens avsikt, utan den var att förhindra att en EETS betalningsförmedlare endast skulle koncentrera verksamheten till de mest lönsamma marknaderna och på ett otillbörligt sätt försena sin täckning av de övriga. Det är de offentliga myndigheterna som beslutar om en EETS betalningsförmedlare ska förlora sin status som betalningsförmedlare och myndigheterna bör endast fatta beslut om detta om den berörda organisationen saknar en genuin vilja att uppnå fullständig europeisk täckning. – De samlade kostnaderna för att bedöma driftskompatibilitet och utföra tester avseende ”lämplighet för användning” som vissa avgiftsupptagare kräver att en EETS betalningsförmedlare ska göra, kan utgöra ett hinder för företags inträde på marknaden. Men som tidigare förklarats bör professionella intressenter utnyttja de möjligheter som finns i Eurovinjettlagstiftningen för att mildra avgiftsuttagarnas och EETS betalningsförmedlarnas eventuella finansiella risker. – Ett antal löpande koncessionskontrakt kan behöva ändras. Avgiftsupptagare kan t.ex. behöva justera vägtullsatserna för att kunna finansiera de nödvändiga investeringar som de måste göra för att anpassa sin infrastruktur. När det gäller vägtullar ingås koncessionskontrakten för uttag av vägtullar mellan en avgiftsupptagare och medlemsstaten eller en byrå som arbetar under de offentliga myndigheternas direkta överinseende. Ansvaret för att möjliggöra genomförandet av EETS på sitt territorium ligger därför i första hand på den berörda medlemsstaten som kan ändra de gällande koncessionskontrakten om så är nödvändigt. 4. Nästa steg För att underlätta ett snabbt införande av EETS från medlemsstaternas och näringslivets sida och främja det nödvändiga samarbetet såsom begärs av Europaparlamentet och rådet är följande åtgärder nödvändiga: (1) Att påskynda ett enhetligt genomförande av beslutet – Kommissionen och medlemsstaterna kommer att intensifiera arbetet i den tullkommitté som inrättats genom direktiv 2004/52/EG. Medlemsstaterna bör skyndsamt uppfylla sina skyldigheter som föreskrivs genom beslut 2009/750/EG, särskilt i fråga om valet av deras nationella förlikningsorgan (artikel 10). Kommissionen kommer att inleda överträdelseförfaranden när så är lämpligt. – Kommissionen kommer att övervaka medlemsstaternas genomförande av EETS även mot bakgrund av sin vägledning om tolkningen av begrepp som det hänvisas till i bilaga I till beslut 2009/750/EG. Medlemsstaterna och de nationella förlikningsorganen bör använda vägledningen i sina kontakter med avgiftsupptagarna och potentiella EETS betalningsförmedlare. De sistnämnda bör också använda den i sina kontraktsförhandlingar. Kommissionen kommer dessutom att upprätta ett europeiskt nät för nationella förlikningsorgan som kan bidra till att skapa EU-omfattande lika konkurrensvillkor för de professionella EETS-intressenterna. – Medlemsstaterna ska se till att kontraktsklausuler som automatiskt upphäver ett kontrakt om en EETS betalningsförmedlare inte når fullständig Europatäckning inom 24 månader inte tillåts. Sådana klausuler strider mot den avsedda nyttoeffekten av beslut 2009/750/EG. Om denna praxis inte upphör kommer kommissionen att inleda överträdelseförfaranden. – Kommissionen kommer att ta ett initiativ med hjälp av den struktur som inrättats genom den nuvarande EETS-lagstiftningen för att utarbeta en enhetlig uppsättning protokoll för tester om ”lämplighet för användning”, inklusive avseende säkerhetsaspekter, för att begränsa den bristande överensstämmelsen i dessa protokoll mellan olika avgiftsupptagare, vilket i sin tur skulle bidra till att minska de kostnader som debiterats EETS betalningsförmedlare. – Kommissionen kommer att tillsammans med intressenterna inrätta en omfattande resursplattform för informationsutbyte som ska tillhandahålla aktuell information om EETS via en enda kontaktpunkt på internet. Denna plattform kommer också att bidra till utbyte av bästa praxis och spridning av aktuell information om EETS bland de professionella intressenterna. (2) Ett stegvis tillvägagångssätt Som ett första steg i riktning mot en fullständig europeisk driftskompatibilitet bör medlemsstater med betydande trafikvolym på det transeuropeiska nätet främja den gränsöverskridande driftskompatibiliteten hos sina elektroniska vägtullsystem.Dessa tidiga spridningsprojekt på regional nivå ska främjas på ett sådant sätt att de kan utvidgas till att omfatta alla elektroniskt avgiftsbelagda väginfrastrukturer i EU så snart som möjligt i ett senare skede och de kan ge konkreta erfarenheter av att lösa praktiska EETS-frågor. Tillräckligt många avgiftsuttagare och medlemsstater bör vara involverade så att dessa projekt kan utvidgas och täcka hela EU. Den kunskap som erhålls vid genomförandet av dessa regionala projekt som helt uppfyller principen om ett enda kontrakt/en enda ombordenhet bör delas på ett effektivt sätt bland alla berörda parter. Kommissionen är beredd att tillhandahålla tekniskt bistånd till sådana regionala initiativ och är redo att undersöka tillhandahållandet av eventuellt ekonomiskt stöd till storskaliga regionala projekt inom ramen för TEN-T-programmet. Elektroniska vägtullsystem är en väsentlig del av det transeuropeiska nätet (artikel 9.3 i Europaparlamentets och rådets beslut nr 661/2010/EU av den 7 juli 2010 om unionens riktlinjer för utbyggnad av det transeuropeiska transportnätet[17]) och de har därför rätt till ekonomiskt stöd från EU. Kommissionen kommer att överväga att inkludera ett avsnitt om EETS och sådana regionala projekt i nästa TEN-T-arbetsprogram. Beroende på när arbetsprogrammet antas kan en förslagsinfordran offentliggöras i slutet av året. (3) Att nära övervaka utvecklingen och ta nya initiativ vid behov När medlemsstaterna inleder nya projekt eller förnyar koncessioner bör de systematiskt kontrollera och säkerställa överensstämmelsen med EETS-kraven. När kommissionen antar sitt yttrande om nya vägtullsystem som anmäls inom ramen för artikel 7h i direktiv 1999/62/EG (Eurovinjett) kommer den att ge ett negativt yttrande om de inte inkluderar ett system som är fullständigt EETS-kompatibelt. Om tvister mellan avgiftsupptagare och EETS betalningsförmedlare inte kan lösas av förlikningsorganet ska kommissionen undersöka tvistefrågorna och om arrangemangen mellan avgiftsupptagarna och deras befintliga lokala/nationella tjänsteleverantörer är diskriminerande jämfört med de som erbjuds EETS betalningsförmedlare. Slutligen bör det noteras att det i vitboken om transporter anges att om bedömningen, trots alla dessa ansträngningar, visar att inga nämnvärda framsteg gjorts senast i mitten av 2013 och att ett storskaligt driftskompatibelt system för elektroniska vägtullar inte är tillgängligt, förbehåller sig kommissionen rätten att lägga fram ett nytt initiativ till Europaparlamentet och rådet. Kommissionen upprepar sitt åtagande att vidta alla nödvändiga åtgärder för att underlätta införandet av en fullständig teknisk och driftsmässig driftskompatibilitet mellan de europeiska elektroniska vägtullsystemen. Tillsammans med intressenter kommer den att intensifiera sina ansträngningar för att ett verkligt Europatäckande system för elektroniska vägtullar ska uppnås som är tillgängligt för alla berörda väganvändare[18]. Den europeiska industrin är för närvarande en global föregångare inom området vägavgifter och vägtullutrustning. Europeiska företag vinner ständigt vägtullkontrakt över hela världen[19]. EETS kan underlätta införandet och etableringen på global nivå av nya produkter som driftskompatibla ombordenheter, och kombinera digitala färdskrivare och indrivning av vägtullar med andra tillämpningar för intelligenta transportsystem. Detta kan i sin tur leda till helt nya tjänster och tillämpningar, med en potentiellt global marknad, vilket kommer att bidra till att skapa tillväxt och jobb i den europeiska ekonomin. [1] EUT L 166, 30.4.2004, s. 124. [2] EUT L 268, 13.10.2009, s. 11. [3] Dagens avgiftssystem för väganvändning måste införa kostsamma och besvärliga lösningar för att hantera tillfälliga användare, som ofta inte är likställda med regelbundna användare. [4] Europaparlamentets och rådets direktiv 1999/62/EG om avgifter på tunga godsfordon för användningen av vissa infrastrukturer, EGT L 187, 20.7.1999, s. 42. [5] Skäl 31 och artikel 7 j införda genom direktiv 2011/76/EU. [6] T.ex. omfattande studier av expertgrupper och Cesareprojekt. [7] Aetis: Association of Electronic Toll and Interoperable Services, inrättad den 22 december 2011. [8] FR, BE, HU och DK. [9] Mål nr 10: Att röra sig mot en fullständig tillämpning av principerna ”användaren betalar” och ”förorenaren betalar” för att generera intäkter och säkerställa finansiering för framtida transportinvesteringar. Sidan 15: Externa effekter (buller, förorening...) skulle kunna internaliseras genom RUC: 1 Förslag för ändring av Eurovinjett, 2. Genom ytterligare åtgärder ska man granska den gradvisa infasningen av ett obligatoriskt harmoniserat internaliseringssystem för kommersiella fordon i det regionala nätet… Åtgärd nr 32: En EU-omfattande ram för vägtullar i städer. Åtgärd nr 39: Smart prissättning och beskattning/Utvärdera befintliga vägavgiftssystem för personbilar …/Fortsätta med internaliseringen av externa kostnader … [10] Medlemmarna i Stockholmsgruppen utgörs av ministerier eller nationella myndigheter från AT, DE, DK, FI, FR, HU, IE, NL, PL, SE, SI, UK samt CH och NO. [11] Standarder CEN EN 15509, EN 15876, CEN/ISO EN 14906, TS 14907 och TS 25110. [12] Standarden CEN/ISO EN 12855. [13] http://ec.europa.eu/transport/publications/doc/2011-eets-european-electronic-toll-service_en.pdf [14] Professionella intressenter rådfrågades under 2011 i en enkätundersökning och på en konferens. [15] De nationella förlikningsorganets främsta uppgift är att på begäran kontrollera att rättvisa och icke-diskriminerande kontraktsvillkor beviljas alla EETS betalningsförmedlare på alla EETS vägtullsområden på medlemsstatens territorium, dvs. att de kontraktsvillkor som en avgiftsupptagare kräver av olika EETS betalningsförmedlare är fria från diskriminering och på ett rättvist sätt avspeglar kontraktsparternas kostnader och risker. [16] I artikel 4.1 i beslut 2009/750/EG om EETS betalningsförmedlares rättigheter och skyldigheter fastställs att EETS betalningsförmedlare ska omfatta alla EETS-områden i gemenskapen inom 24 månader efter det att de registrerats. [17] EUT L 204, 5.8.2010, s. 1. [18] Genom EETS-lagstiftningen garanteras att väganvändarnas grundläggande rättigheter, i synnerhet skyddet av personuppgifter, respekteras fullt ut. [19] T.ex. nyligen i Australien, Vitryssland, Kanada och i Israel.