MOTIVERING

1.BAKGRUND TILL FÖRSLAGET

•Motiv och syfte med förslaget

Järnvägssektorn är strategiskt viktig för Europeiska unionen. Den ger ett mycket viktigt bidrag till ekonomi och sysselsättning i hela EU genom mer än 900 000 direkt anställda, varav cirka 500 000 hos järnvägsföretag och ungefär 400 000 hos infrastrukturförvaltare (uppgifter från slutet av 2018).

Järnvägstransport är av avgörande betydelse för EU:s strategi för en mer hållbar transportsektor, för den ekonomiska och sociala sammanhållningen samt för att stärka banden till medborgarna inom och mellan EU-länder. Järnvägstrafiken är en viktig bidragande faktor till EU:s transportmix, och ger ren mobilitet samt hög effektivitet. Järnvägstransporterna är därför, som det mest hållbara och miljövänliga trafikslaget, avgörande för att uppnå den gröna givens mål.

Under 2018 transporterade den europeiska järnvägen cirka 1,6 miljarder ton gods och 7,1 miljarder passagerare. Samma år hade persontrafikvolymerna i EU nått 400 miljarder passagerarkilometer av totalt fem biljoner passagerarkilometer för landtransporter. Persontrafiken sker till största delen inrikes, och endast 7 % var gränsöverskridande trafik under 2018.

År 2018 nådde godstrafiken i EU 435 miljarder tonkilometer av den totala landtransporten på 2,3 biljoner. Ungefär hälften av den totala godstrafiken på järnväg är gränsöverskridande. Detta ger godstrafik på järnväg en stark europeisk dimension.

Sedan början av 2020 har covid-19-utbrottet haft stor inverkan på järnvägstransporterna i unionen. Person- och godstransporter på järnväg har minskat på grund av begränsningar av människors mobilitet, vilket har lett till lägre efterfrågan på transporter. Under pandemins första period våren 2020 ställde järnvägsoperatörerna in de flesta internationella persontåg. Antalet passagerare inom inrikes järnvägstransporter minskade under pandemins första våg med upp till 90 % jämfört med föregående år. Några operatörer, särskilt nya aktörer, var tvungna att upphöra med sin verksamhet, medan godstransportföretagen rapporterade kraftigt minskade transportvolymer eftersom många industrier minskade eller till och med upphörde med sin produktion på grund av pandemins effekter. Under sommaren 2020 låg efterfrågan och transportvolymerna kvar på låga nivåer både ifråga om person- och godstransport.

Hösten 2020 tvingade en andra pandemivåg många länder att vidta ytterligare restriktiva åtgärder med avseende på medborgarnas mobilitet. Utbrottet av en tredje pandemivåg hindrade en snabb återhämtning av järnvägstrafiken, särskilt i fråga om persontrafik på järnväg. I oktober och november 2020 införde medlemsstaterna nya begränsningar av mobiliteten. Dessa togs endast delvis och gradvis bort under 2021. Antalet passagerare är fortfarande inte tillbaka på de nivåer som rådde före pandemin och det kan ta längre tid än väntat att komma upp till de nivåerna, särskilt för kommersiell persontrafik. Pandemins inverkan på transportsektorn fortsätter därför att vara betydande. Framväxten av den nya extremt smittsamma varianten av covid-19, omikron, under hösten 2021, med ännu okända egenskaper jämfört med de tidigare varianterna, väcker farhågor om en fjärde våg av pandemin och striktare åtgärder.

Den 7 oktober 2020 antog Europaparlamentet och rådet förordning (EU) 2020/1429 om fastställande av åtgärder för en hållbar järnvägsmarknad mot bakgrund av covid-19-utbrottet. Syftet med förordningen var att hjälpa järnvägsaktörer att bättre hantera covid-19-pandemins ekonomiska konsekvenser och att ta itu med deras akuta likviditetsbehov genom att sänka, avstå från eller senarelägga avgifter för minimipaket av tillträdestjänster och för tillträde till infrastruktur som förbinder anläggningar för tjänster.

Dessa lättnader gällde avgifter som skulle betalas under hela den referensperiod som anges i artikel 1 i förordningen, dvs. från och med den 1 mars 2020 till och med den 31 december 2020 (referensperioden). Tillämpningen begränsades till denna tidsram för att säkerställa att åtgärderna inte skulle gälla längre än nödvändigt.

Genom artikel 5 i förordning (EU) 2020/1429 gavs kommissionen befogenhet att genom delegerade akter förlänga referensperioden med upp till sex månader, på grundval av uppgifter från infrastrukturförvaltare som visar på en ihållande minskning av järnvägstrafiken som en bevislig följd av covid-19-utbrottet. Referensperioden kan förlängas till och med den 14 april 2022.

Kommissionen utövade denna delegering av befogenhet två gånger och förlängde referensperioden till och med den 31 december 2021. Befogenheten att anta delegerade akter för att förlänga referensperioden gavs till kommissionen för en period på ett år från och med den 13 oktober 2020. Den har nu löpt ut.

Av de uppgifter som järnvägsinfrastrukturförvaltare i unionen lämnat till kommissionen för perioden fram till september 2021 framgår att pandemin drabbat segmentet persontrafik och i synnerhet segmentet kommersiell persontrafik hårdare, med en betydande minskning av utbudet i alla medlemsstater, ett utbud som ännu inte är tillbaka på de nivåer som rådde 2019. Antalet persontåg som omfattades av allmän trafikplikt och som trafikerade järnvägsnätet under perioden januari-september 2021 är jämförbart med det antal som trafikerade nätet under samma period 2019, medan det år 2020 var 7,8 % lägre jämfört med 2019. Antalet kommersiella persontåg under perioden januari-september 2021 var dock fortfarande 21,5 % lägre än under samma period 2019, vilket visar att det inte skedde någon återhämtning jämfört med samma period 2020, då det var 23,3 % lägre än 2019. Antalet godståg som trafikerade järnvägsnätet var fortfarande 2,5 % lägre än under motsvarande period 2019. Liknande trender kan iakttas när trafiken uttrycks i tågkilometer. Under perioden januari-september 2021 var den persontrafik som omfattas av allmän trafikplikt, uttryckt i tågkilometer, 5,2 % lägre än under samma period 2019. Kommersiell persontrafik uttryckt i tågkilometer var 25,6 % lägre 2021 jämfört med samma period 2019, i linje med den (låga) nivå som noterades redan 2020. Uttryckt i tågkilometer visade godstågstrafiken i järnvägsnätet vissa tecken på återhämtning, men låg fortfarande 2,6 % lägre under perioden januari-september 2021 jämfört med samma period 2019. Man kan härigenom konstatera att den minskade järnvägstrafiken till följd av covid-19-pandemin fortfarande håller i sig.

Det är därför nödvändigt att ändra förordning (EU) 2020/1429 för att ytterligare förlänga referensperioden.

Eftersom pandemin ännu inte är över och en viss grad av oförutsägbarhet när det gäller den framtida utvecklingen fortfarande råder måste kommissionen också ges befogenhet att med upp till sex månader åt gången ytterligare förlänga den ovannämnda perioden, i överensstämmelse med den befintliga rättsliga ramen.

Följaktligen föreslås att referensperioden förlängs till och med den 30 juni 2022 och att kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter för att ytterligare förlänga denna period till och med den 31 december 2023. Det föreslås också att den delegerade befogenheten ska upphöra vid samma tidpunkt, dvs. den 31 december 2023. Alla andra bestämmelser i den nuvarande förordningen bör förbli oförändrade.

På grund av den oförutsebara utvecklingen av covid-19-utbrottet och i synnerhet den plötsliga uppkomsten av nya oroande varianter var det omöjligt att anta lämpliga åtgärder i tid. Enligt förordning (EU) 2020/1429 ska kommissionen grunda beslutet om en eventuell förlängning av referensperioden på uppgifter som infrastrukturförvaltare skulle tillhandahålla när halva förlängningen av referensperioden hade löpt ut. Kommissionen kunde inte anta någon ytterligare förlängning av referensperioden innan de delegerade befogenheterna löpte ut, eftersom nödvändiga uppgifter ännu inte fanns tillgängliga vid den tidpunkten.

För att undvika luckor i tillämpningen av åtgärderna efter den 31 december 2021 (då den nuvarande referensperioden löpte ut) bör denna förordning också omfatta perioden innan den träder i kraft. Mot bakgrund av karaktären på de åtgärder som föreskrivs i denna förordning innebär en retroaktiv tillämpning inte att berörda personers berättigade förväntningar åsidosätts.