Den särskilda indikatorn multipliceras med det gemensamma indexet för att beräkna värdet som ska uppdateras. Värdet som ska uppdateras uttrycks i procent och fastställs som ett nettovärde i form av en enhetlig procentsats för nettolöner och nettopensioner för all EU-personal från och med den 1 juli.

Detaljerad information om utvecklingen av den övergripande särskilda indikatorn och gemensamt index finns i del 3 och 4.

2.1.2.Särskilda ändringar i principen om parallell utveckling som beslutades 2013: frysning av löner och solidaritetsavgiften

Metoden fastställdes 2013 som en följd av förhandlingar mellan EU:s institutioner, respektive administrationsavdelningar och personalrepresentanter.

I enlighet med artikel 336 i FEUF inkluderade det ordinarie lagstiftningsförfarandet för ändring av tjänsteföreskrifterna kommissionen med sin initiativrätt och Europaparlamentet och rådet som medlagstiftare, efter samråd med övriga berörda institutioner och deras administrationer, särskilt domstolen och revisionsrätten. Före kommissionens förslag genomfördes omfattande samråd med företrädare för personalen från samtliga institutioner. Under det ordinarie lagstiftningsförfarandet genomförde rådet även sitt förfarande för samråd med företrädare för personalen.

För att beakta de särskilt svåra ekonomiska och sociala förhållandena i unionen under perioden och som en följd av Europeiska rådets slutsatser som antogs i februari 2013 beslutades även följande som en del av reformen:

-Uppdateringen av löner och pension för all personal i unionens institutioner, andra organ och byråer genom metoden skulle upphöra under 2013 och 2014 (se del 3.4.1 om frysningen av löner under två år).

-De eventuella fördelarna för tjänstemän och andra anställda i Europeiska unionen vid tillämpningen av metoden skulle balanseras av återinförandet av systemet med en solidaritetsavgift som dras av från EU-personalens löner i ökad takt från och med den 1 januari 2014 (se del 3.4.2 om solidaritetsavgift).

2.1.3.Allmänna ändringar av principen om parallell utveckling: ändrings- och undantagsklausuler

Genom undantag från den allmänna principen om parallell utveckling av köpkraft begränsar en ändringsklausul stora ökningar av köpkraften samt eventuella stora förluster i inköpskraft under ett visst år. Om den beräknade ökningen i köpkraft (den övergripande särskilda indikatorn) överstiger två procent eller om köpkraften minskar med mer än två procent begränsas ökningen av köpkraften för EU-tjänstemän till två procent. Andelen ökad eller minskad köpkraft som överstiger två procent träder i kraft nio månader senaste, från den 1 april följande år.

Undantagsklausulen begränsar ökningen av köpkraften för EU-personal vid ekonomisk nedgång i unionen. Om en minskning av EU:s BNP förutspås och det sker en ökning av köpkraften som mäts med den särskilda indikatorn kan, beroende på hur omfattande minskningen av BNP är, en del av den ökade köpkraften senareläggas till följande år enligt tabellen nedan:

Bruttonationalprodukt Konsekvenserna av att den övergripande särskilda indikatorn uppdelas Datum för utbetalning av den andra delen [-0,1 % ; -1 %] 33 % ; 67 % 1 april år n + 1 [-1 % ; -3 %] 0 %; 100 % 1 april år n + 1 under - 3 % 0 % -

Om EU:s BNP minskar med mer än tre procent garanteras den ökade köpkraften genom metoden när EU:s ekonomi återhämtar sig, dvs. när EU:s bruttonationalprodukt når nivåerna före nedgången (återhämtningsklausulen).

Om kommissionens slutliga uppgifter om unionens BNP skiljer sig från prognosen i den utsträckningen att de påverkar effekterna av hur krisklausulen tillämpas, görs de korrigeringar som krävas, inklusive retroaktiva korrigeringar, både positiva och negativa.

2.1.4.Principen om likvärdighet i köpkraften för EU:s tjänstemän – korrigeringskoefficienter

Med korrigeringskoefficienten tillämpas den allmänna principen om likabehandling som i detta särskilda fall rör likvärdighet i köpkraft mellan all personal vid EU:s institutioner, byråer och myndigheter oavsett anställningsort.

Samtidigt som samma lönetabeller och basbelopp tillämpas för all EU-personal gäller korrigeringskoefficienter för personal som tjänstgör utanför Bryssel och Luxemburg, som varken ska vara till nackdel på grund av högre levnadskostnader på arbetsorten eller vara till fördel på grund av lägre levnadskostnader.

Korrigeringskoefficienterna används därför som en procentjustering av lönen för att kompensera för skillnaden (positiv eller negativ) i levnadskostnader på varje tjänstgöringsort. Korrigeringskoefficienten tillämpas enligt följande formel: