SV    SV  
 EUROPEISKA KOMMISSIONEN 
Bryssel den 15.11.2011 
SEK(2011) 1365 slutlig 
  
ARBETSDOKUMENT FRÅN KOMMISSIONENS AVDELNINGAR 
SAMMANFATTNING AV KONSEKVENSANALYSEN 
 
som åtföljer 
  
Förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om inrättande av programmet 
"Rättsliga frågor" för perioden 2014-2020 
 
Förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om inrättande av programmet 
"Rättigheter och medborgar skap" för perioden 2014-2020 
{KOM(2011) 758 slutlig} 
{KOM(2011) 759 slutlig} 
{SEK(2011) 1364 slutlig} 
 
 
SV 2   SV Enligt budgetplanen 2007–2013 ombesörjs finansieri ngen på området för rättsliga frågor, 
rättigheter och medborgarskap genom sex olika program: ” Civilrätt ”, ” Straffrätt ”, 
”Grundläggande rättigheter och medborgarskap ”, ”Daphne III ”, och ” Förebyggande av 
och information om narkotikamissbruk ”, samt avsnitten ” Antidiskriminering och 
mångfald ” och ” Jämställdhet ” i programmet för sysselsättning och social solidaritet 
(PROGRESS).  
1. FÖRFARANDEFRÅGOR OCH SAMRÅD MED BERÖRDA PARTER  
Som en förberedelse inför förslagen för 2014–2020 genomfördes halvtidsutvärderingar  för 
de pågående programmen. Resultaten av ut värderingarna av ”Civilrätt”, Straffrätt”, 
”Grundläggande rättigheter och medborgarska p”, ”Daphne III och ”Förebyggande av och 
information om narkotikamissbruk” har redan offentliggjorts. Progre ss utvärderades genom 
dess årliga resultatrapporter och slutsatserna från  dessa kompletterades av etappresultaten från 
halvtidsutvärderingen av programmet. 
Ett offentligt samråd  med berörda intressenter om den framtida finansieringen på området 
för rättsliga frågor, rättigheter och jämställdhe t ägde rum mellan den 20 april 2011 och den 20 
juni 2011. 187 svarande (37 enskilda och 150 organisationer) lämnad e bidrag. Svaren 
bekräftade på det hela taget att alla de finans ierade områdena tillför ett EU-mervärde och att 
det fanns behov av att förenkla förvaltning och förfaranden. De flesta av de föreslagna 
åtgärderna bedömdes i positiva ordalag oc h det rådde enighet om de föreslagna 
verksamhetsformerna och genomförandemekanismerna. Ett offentligt samråd om ett instrument som skulle kunna efterträda Progr ess ägde rum mellan de n 4 april 2011 och den 27 
maj 2011. 
Samrådet inom styrgruppen för konsekvensanalys  som inbegrep Rättstjänsten, 
Generalsekretariatet, GD Budget, GD Syssels ättning, GD Inrikes frågor, GD Hälsa och 
konsumentskydd, GD Kommunikation, GD Utbildning och kultur, GD Konkurrens och GD 
Inre marknaden och tjänster, inleddes den 20 maj. Styrgruppen sammanträdde två gånger och 
medverkade i de sista stegen i förb eredelserna av konsekvensanalysen. 
2. D
ET RÅDANDE FINANSIERINGSSYSTEMET  
Under den gällande budgetramen 2007–2013 finns det sex finansieringsprogram som har till 
uppgift att stödja EU:s politik på  området rättsliga frågor, rättighe ter och jämställdhet, med en 
relativt liten budget  på 791 miljoner  euro för hela perioden. De har centraliserad, direkt 
förvaltning och genomförandet bygger på en årli g programplanering och tre typer av åtgärder: 
gränsöverskridande projekt (bidrag till åtgärder), stöd till icke-statliga organisationer (driftsbidrag) och kommissionsinitiati v. Det rör sig om följande program: 
• Programmet Civilrätt  – 109,5 miljoner euro (2007–2013). 
• Programmet Straffrätt  – 199,3 miljoner euro (2007–2013). 
• Programmet Grundläggande rättigheter och medborgarskap  – 97,25 miljoner euro 
(2007–2013).  
• Programmet Daphne III  – 121,43 miljoner euro (2007–2013). 
 
SV 3   SV • Programmet Förebyggande av och information om narkotikamissbruk  – 22,35 miljoner 
euro (2007–2013). 
• Avsnitten ” Antidiskriminering och mångfald ” och ” Jämställdhet ” i programmet 
Progress  – 241,52 miljoner euro (2007–2013), vilket  motsvarar 35 % av den totala 
budgeten för Progress.  
3. PROBLEMFORMULERING  
Som bekräftas i Stockholmsprogramme t fortsätter utvecklingen av ett område med frihet, 
säkerhet och rättvisa  att vara en prioritering för Europeiska unionen . Även om betydande 
framsteg redan har gjorts på detta område, står Europa fortfarande inför utmaningar  som 
behöver mötas på ett samlat sätt.  
Politiska utmaningar 
Samarbetet på de civil- och straffrättsliga områdena  är fortfarande otillräckligt. Tillgången 
till rättslig prövning bör bli ve rklighet, samtidigt som konsumenternas rättigheter måste 
stärkas och skillnaderna mellan medlemsstaternas avtalsrättsliga system åtgärdas. På det straffrättsliga området behöver genomförandet av befintliga instrument förbättras, men det är 
också viktigt att prioritera en tillfredsställande behandling av brottsoffer.  På det straffrättsliga 
området kräver arbetet med att förebygga narkotikarelaterad  brottslighet en långsiktig och 
sektorsövergripande strategi på EU-nivå.  
De rättigheter som är knutna till EU-medborgarskapet  är nu fast förankrade i EU:s 
primärrätt och väl utvecklade i sekundärrätten.  EU-medborgarna möts dock fortfarande av 
svårigheter när de vill utöva de ssa rättigheter. Brist på info rmation anses av EU-medborgarna 
som ett av de viktigaste hindren för pendli ng mellan medlemsstater och för möjligheterna att 
utöva rätten att röra sig fritt. 
Allmänheten har stort intresse av och höga förv äntningar på tillämpningen av EU:s stadga om 
de grundläggande rättigheterna . Det är dock vanligt att allmä nheten missförstår syftet med 
stadgan och när den är tillämplig eller inte. När det gäller det särskilda området barnets 
rättigheter är denna brist på medvetenhet särskilt allvarlig.  
Trots betydande framsteg mot jämställdhet mellan kvinnor och män  är ojämlikheten 
fortfarande betydande på både  global nivå och EU-nivå. Våld mot kvinnor  är fortfarande ett 
av de värsta uttrycken för denna brist på jämställdhet.  
Diskriminering  i EU är något som en stor del av befolkningen i EU upplever regerbundet. 
EU-invånarna är dock inte till räckligt medvetna om vilka rät tigheter de har om de skulle 
utsättas för diskriminering eller trakasserier. 
EU är numera part i FN:s konventi on om rättigheter för personer med funktionshinder . 
Personer med funktionshinder kan trots dett a ännu inte åtnjuta de rättigheter och 
grundläggande friheter som uttrycks i konventionen fullt ut.  
Finansieringens roll  
Finansieringens roll är att stödja EU:s lagstiftan de och politiska verksamhet. Till de särskilda 
problem som finansieringen ska bidra till att lösa hör 
 
SV 4   SV - otillräckliga kunskaper om EU:s regelverk oc h politik hos personer vars rättigheter kan 
härledas därifrån,  
- otillräckliga kunskaper om EU:s  regelverk och politik hos be rörda rättstillämpare, vilket 
leder till inkonsekvent och bristande tillämpning av EU:s  lagstiftning och politik, 
- otillräckligt samarbete och informationsutbyte  mellan medlemsstater oc h brist på ömsesidigt 
förtroende mellan myndigheter, bl and annat rättsliga myndigheter, 
- behov av konkret information, bevisning, fors kning och god praxis rörande situationen och 
behoven på fältet, för att främja utveck lingen av EU:s lagstiftning och politik. 
Som en följd av detta bör finansieringen inrikt as på områden där den kan tillföra ett klart 
mervärde:  
• Finansieringen bör främja lagstiftningens effektivitet  genom att stödja 
• informationskampanjer,  
• fortbildning och kapacitetsuppbyggnad för jurister. 
• Finansieringen har en centr al roll när det gäller att främja samarbete på 
gränsöverskridande nivå  genom  
• stärkta nätverk,  
• gränsöverskridande samarbete om verkställighet. 
• Dessutom bör finansieringen stödja  
• forskning, analys och annan stödjande verksamhet , för att förse lagstiftaren med 
tydlig och ingående information om probl em som uppstår och situationen på fältet. 
Finansieringens relevans, effektivitet och verkningsgrad 
I enlighet med kommissionen meddelande om en budget för Europa 2020 behöver budgeten 
vara utformad för att möta förändringar och lä tt kunna anpassas till den pågående politiska 
utvecklingen; den behöver med andra ord vara flexibel . Detta är för närvarande inte fallet på 
grund av den splittrade situation  som uppstår med sex separata program. Detta upplägg leder 
också till överlappningar  i finansieringen, vilket står i konflikt med behovet av ett ökat 
fokus på de politiska prioriteringar som fastställts för alla sex program.  
Utvärderingarna efter halva tiden har be kräftat att programmen överlag fungerar effektivt , 
men de har också visat på problem, såsom övergripande utspädning av medel  (dilution of 
funds ) bland småskaliga projekt med begrän sad verkan och EU-dimension. Trots att 
finansieringen fördelas på ett mängd projekt, finns det i geografiskt hänseende dålig 
spridning  bland de organisationer so m mottar stöd. Av halvtidsut värderingen framgår att mer 
behöver göras för att förbättra spridningen och utnyttjandet av resultat och effekter  av de 
finansierade verksamheterna. En fö rbättrad spridning går hand i hand med förbättrad 
utvärdering och övervakning .  
 
SV 5   SV När det gäller effektiviteten  pekade halvtidsutvärderingen och det offentliga samrådet på de 
komplicerade och byråkratiska förfaranden  som de sökande ställs inför. Ur en 
administrativ synvinkel innebär de t stora antalet förfaranden för de olika programmen en stor 
administrativ börda för kommissionen . Mängden förfaranden och de n stora administrativa 
bördan bidrar till att dra ut på handläggningen .  
4. EU: S RÄTT ATT VIDTA ÅTGÄRDER  
EU:s rätt att vidta åtgärder grundar si g på olika artiklar i EUF-fördraget:  
Inom avdelning V:  
• Civilrättsligt samarbete (artikel 81.1–2 i EUF-fördraget). 
• Straffrättsligt samarbete (art ikel 82.1 i EUF-fördraget). 
• Brottsförebyggande (artikel 84 i EUF-fördraget). 
Utanför avdelning V: 
• Icke-diskriminering (artik el 19.2 i EUF-fördraget), 
• EU-medborgarskap (artikel 21.2 i EUF-fördraget), 
• Inre marknaden (artikel 114 i EUF-fördraget), 
• Folkhälsa (artikel 168 i EUF-fördraget), 
• Konsumentskydd (artikel 169 i EUF-fördraget), 
• Administrativt samarbete (art ikel 197 i EUF-fördraget). 
Subsidiaritetsprincipen 
Insatser på EU-nivå ger klara fördelar jämför t med om medlemsstaterna vidtar åtgärder på 
egen hand, särskilt för att främja gränsöverskridande samarbete, nätverkssamarbete och ömsesidigt förtroende. Dessutom garanterar de tta en enhetlig och kons ekvent tillämpning av 
EU-rättsakter i alla medlemsstat er och medför skalfördelar. 
 
5. MÅL 
Allmänt mål  
• Ge målinriktat och effektivt stöd till utv ecklingen av ett europeiskt område med 
rättvisa, där det råder respekt för rättigheter och jämlikhet. 
Särskilda och praktiska mål:  
 
SV 6   SV • Se till att programmens räckvidd är anpassad för att ge stöd till politiken på 
områdena rättsliga frågor, rättigheter och jämställdhet och flexibelt i förhållande till hur politiken utvecklar sig. 
Säkerställa flexibilitet vid tilldelningen av  medel samt minska överlappningar och 
fragmentering.  
• Rikta in finansieringen på sä rskilda åtgärdsområden som til lför ett tydligt mervärde 
och uppfyller kraven enligt de år liga politiska prioriteringarna. 
Förbättra allmänhetens medvetande och kunskape r om EU:s lagstiftning och politik. stödja 
genomförandet av EU:s lagstiftn ing och politik i medlemsstaterna; främja ett effektivt 
samarbete mellan medlemsstaterna; främja utbyt e av information och god praxis; förbättra 
kunskaperna om och förståelsen av EU-lagstiftn ingen för att säkerställa  beslutsprocesser som 
grundar sig på faktiska förhållanden. 
• Göra programmen mer effektiva  och resultatinriktade.  
Förhindra utspädning av medel ( dilution of funds ); ombesörja en bättre  geografisk spridning; 
Förbättra spridningen och utnyttjandet av pr ojektresultaten; Stärka övervakningen och 
utvärderingen av programmen;  
• Göra programmen mer verkningsfulla :  
Förenkla och korta ner förfarandena för de m som mottar finansiering och minska den 
administrativa bördan för kommissionen.  
6. A
LTERNATIV  
Alternativ O – Grundscenario 
Grundscenariot är att bibehålla befi ntliga program i sin nuvarande form. 
Alternativ A – Sex program – Status quo och förbättringar på förvaltningsnivån 
Om man håller fast vid en lösning med sex program ungefär som idag kunde en del problem 
(dock inte alla) lösas genom att anpassa målen i rättsakterna och harmoni sera förvaltningen av 
programmen. 
Alternativ B – Två program  
Detta alternativ skulle omfatta de åtgärder som skulle aktualiseras med alternativ A. 
Dessutom skulle det ha som mål att uppnå ytterl igare förbättringar genom en sammanslagning 
av de sex programmen i två, ett program för rättsliga frågor (med en sammanslagning av de 
befintliga programmen Civilrätt, Straffrätt samt Förebyggande av och information om narkotikamissbruk) och ett program för rättigheter och medborgarskap (med en 
sammanslagning av programmen Grundläggande rättigheter och medborgarskap, programmet 
Daphne III och de två relevanta avsnitten i pr ogrammet Progress). Ett resultat av denna 
sammanslagning skulle bli att a lla förfaranden endast behöver ge nomföras två gånger (i stället 
för sex), en förändring som skulle få avsevärda positiva effekter på alla de konstaterade problemen när det gäller räckvidd, effektivitet och verkningsgrad.  
 
SV 7   SV Alternativ C – Ett program  
Enligt detta alternativ skulle endast ett progr am genomföras, antingen ett program på området 
för rättsliga frågor eller ett program på om rådet för rättigheter och medborgarskap. Detta 
alternativ skulle säkerställa fördelarna med alternativ B för det område som faktiskt erhåller finansiering, medan finansieringen skulle upphöra helt på det a ndra politikområdet. 
Bortvalda alternativ 
Ett skifte från centraliserad förvaltning till delad förvaltning  väljs bort på grund av de relativt 
små budgetmedel som anslås till detta område  och den oproportionerligt stora administrativa 
börda en sådan lösning skulle medföra. 
En måttlig förändring av modellen med en centra liserad, direkt förvaltning skulle vara att 
integrera målen om att bidra till att främja politik rörande rättsliga frågor, rättigheter och 
jämställdhet i målen för andra program för EU-finansiering . Detta alternativ väljs bort 
eftersom det skulle leda till omfattande frag mentering av målen, med minskad effektivitet 
som resultat.  
Att avbryta finansieringen  på området för rättsliga frågor, rättigheter och jämställdhet är inte 
heller ett aktuellt alternativ, eftersom finansieri ng är ett mycket viktigt verktyg när det gäller 
att stödja utvecklingen och genomförandet av EU:s politik samt för att tillhandahålla 
information och höja kunskapsnivå på dett a område som är statt i snabb förändring. 
7. K
ONSEKVENSANALYS  
Alternativ 0 – Grundscenario 
Konsekvenserna av detta altern ativ skulle inte skilja sig nämnvärt från den nuvarande 
situationen. Programmen skulle fortsätta a tt uppnå på det hela ta get goda resultat, men 
bristerna skulle fortfarande förhindra dem från att utveckla sin fulla potential.  
Alternativ A – Sex program – Status quo och förbättringar på förvaltningsnivån 
En inriktning på konkreta insatsområden skulle göra det lättare att uppnå prioriteringarna för 
finansieringen. En förbättrad förvaltning skulle  innebära att insatser för att effektivisera 
programmen skulle kunna omsättas i praktiken. Vidare skulle en rationaliserad förvaltning göra det möjligt att komma till rätta med vissa av problemen rörande tillämpningsområde (överlappningar) och effektivitet (till exem pel enklare förfaranden för sökande). Dessa 
förbättringar skulle dock ha be gränsad effekt, eftersom man in te skulle komma åt problemet 
med det (alltför) stora antalet program, som är en grundläggande orsak till många av 
problemen.  
Alternativ B – Två program  
En sammanslagning av programmen skulle vara en  mer effektiv åtgärd för att säkerställa att 
de politiska prioriteringarna beaktas tillräckligt och uppnå fl exibilitet vid fördelningen av 
anslag. Färre program skulle också innebä ra mindre fragmentering och färre fall av 
överlappning.  
 
SV 8   SV I effektivitetshänseende skulle en samm anslagning av programmen minska antalet 
nödvändiga förfaranden. Färre och rationaliserade förfaranden sku lle leda till ytterligare 
förenklingar för de sökande, minskad administ rativ börda och därmed kortare förfaranden 
jämfört med alternativ A.  
En förenkling och rationalisering av programmen s kulle ha en betydande positiv inverkan på 
programmens effektivitet. Alla åtgärder enligt al ternativ A skulle vara tillämpliga och skulle 
bidra till en ökad verkningsgrad, eftersom ytterligare personalresurser skulle fördelas till 
dessa uppgifter.  
Alternativ C – Ett program  
Genomförandet av ett enda program skulle vara  fördelaktigt i fråga om  förenkling, enhetlighet 
i förfarandena och flexibilitet. Det skulle doc k inte vara möjligt att i tillräcklig utsträckning 
beakta de politiska prioriteringarna och be hoven för politikområdet som helhet, utan man 
skulle bli tvungen att begränsa sig till det område som valts ut för finansiering. På det 
finansierade området skulle programmet vara li ka effektivt som med alternativ B, men den 
övergripande verkan av finansieringen skulle påverkas negativt av a tt den inte skulle kunna 
tas i anspråk för det andra politikområdet.  
8. REKOMMENDERAT ALTERNATIV  
Det rekommenderade alternativet är att genomföra två program  som skulle täcka hela 
tillämpningsområdet för de befi ntliga finansieringsprogrammen  (alternativ B). Detta 
alternativ inbegriper a lla fördelarna, men inga av nackde larna med grundscenar iet. Alternativ 
A rekommenderas inte, eftersom det endast innebä r begränsade förbättringar, utan att till fullo 
komma till rätta med de grundläggande orsakerna till problemen. Alternativ C, som i och för 
sig ger maximala fördelar när det gäller förval tningen, medger endast en delvis täckning av 
politikområdena.  
9. ÖVERVAKNING OCH UTVÄRDERING  
Krav på övervaknings- och utvärderingssk yldigheter, regelbunden rapportering samt 
halvtidsutvärderingar och efterhandsutvärder ingar skulle införas i rättsakterna om 
programmen. Resultatbaserad förvaltning och re sultatmätning skulle främjas på grundval av 
resultatindikatorer.