SV Europeiska unionens officiella tidning C 44/69

Yttrande från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om ”Klimatförändringarna och Lissabonstrategin”

(2008/C 44/18)

Den 25–26 april 2007 beslutade Europeiska ekonomiska och sociala kommittén att i enlighet med artikel 29.2 i arbetsordningen utarbeta ett yttrande om: ”Klimatförändringarna och Lissabonstrategin”.

Sektionen för jordbruk, landsbygdsutveckling och miljö (Observationsgruppen för hållbar utveckling), som förberett ärendet, antog sitt yttrande den 1 oktober 2007. Föredragande var Ernst Erik Ehnmark.

Vid sin 439:e plenarsession den 24–25 oktober 2007 (sammanträdet den 24 oktober 2007) antog Europeiska ekonomiska och sociala kommittén enhälligt följande yttrande:

1. Slutsatser

1.1 Klimatförändringarna har blivit en ödesfråga. Klimatförändringarna är inte bara ett hot mot välfärden, utan också ett hot mot vår överlevnad. Detta globala hot blir allt större i takt med att utsläppen fortsätter öka.

1.2 Forskare talar om att vi har mellan tio till femton år på oss att förhindra att utsläppen ökar. Slutsatsen är uppenbar: det finns ingen tid att förlora.

1.3 Europeiska ekonomiska och sociala kommittén (EESK) ber Europeiska rådet eftertryckligen att lansera program och åtgärder för att förverkliga de ambitiösa mål som sattes upp i mars 2007. Medborgarna väntar på tydliga signaler om prioriteringar och åtgärder. Europa borde ta ledningen i arbetet med att genomföra och inte bara planera dessa åtgärder.

1.4 Att avhjälpa problemen med klimatförändringarna kräver en ytterst bred och ihärdig arbetsinsats. Eftersom klimatförändringar kommer att påverka i princip alla delar av samhället, kommer både den offentliga och privata sektorn att behöva ta sitt ansvar.

1.5 EESK betonar att det behövs klara och tydliga åtgärder som medborgarna både kan acceptera och bli inspirerade av. Man måste planera och genomföra åtgärderna nedifrån och upp.

1.6 EESK betonar att det krävs ihärdiga arbetsinsatser för att kommunicera och rådgöra med medborgare och lokalsamhällen.

1.7 EESK rekommenderar bestämt att Lissabonstrategin för konkurrenskraft och sysselsättning ska innefatta omfattande insatser för kamp mot klimatförändringarna. Lissabonstrategin innehåller redan ett åtagande vad gäller hållbar utveckling och det är dags att integrera kampen mot klimatförändringarna i denna strategi.

1.8 Genom att använda Lissabonstrategin som redskap och göra den ”grön” kan EU använda en existerande struktur med en väl beprövad metod och ett väl fungerande samordningssystem. EU måste maximera effektiviteten och använda existerande synergier när så är möjligt.

1.9 EESK presenterar en plan för hur frågor som rör klimatförändringar kan integreras i Lissabonstrategin. Särskilt viktig är Lissabonstrategins förmåga att uppnå ett brett samförstånd om gemensamma mål och åtgärder.

1.10 EESK betonar nödvändigheten av att utarbeta en rad riktlinjer som ska integreras i Lissabonstrategin för att förhindra klimatförändringarna. Dessa riktlinjer kommer i likhet med andra riktlinjer i strategin att utvärderas och jämföras, däribland genom den öppna samordningsmetoden.

1.11 Klimatförändringarna kan komma att öka de befintliga sociala orättvisorna och klyftorna både i EU och i andra delar av världen. Klimatförändringarna utgör ett avgörande prov på vår förmåga att visa solidaritet. Målet måste vara att hantera anpassningen till klimatförändringarna och klara av att minska utsläppen utan att orsaka arbetslöshet och sociala orättvisor. Kampen mot klimatförändringarna får inte leda till att andelen fattiga ökar. EESK betonar vikten av en Lissabonstrategi som i fortsättningen kombinerar konkurrens, ekonomisk och social sammanhållning och åtgärder mot klimatförändringarna.

1.12 Finansieringen av kampen mot klimatförändringarna måste bygga på en kombination av privata och offentliga medel. Här har Europeiska investeringsbanken en nyckelroll att spela. EU bör i sin egen budget framhäva vilka medel som används för åtgärder mot klimatförändringarna. EESK rekommenderar bestämt kommissionen att utveckla ett instrument för att utarbeta ett ”grönt” BNP.

1.13 Att bekämpa klimatförändringarna kan ge positiva effekter på konkurrenskraften. De globala marknaderna letar efter nya energilösningar, t.ex. på transportområdet. Man bör investera mer i forskning och utveckling. Livslångt lärande har aldrig varit så viktigt som nu.

1.14 Det framtida arbetet kan beskrivas som ett prov på vår deltagardemokrati. Medborgarna förväntar sig att bli rådfrågade och arbetsmarknadens parter har en mycket viktig roll som bro mellan medborgarna och staten. Social dialog på alla nivåer är ett nyckelinstrument. Det organiserade civila samhället kommer att ha en väsentlig roll att spela, inte minst inom den sociala ekonomin.

1.15 EESK kommer att fortsätta att starkt engagera sig i kampen mot klimatförändringarna. EESK är redo att bidraga konkret till detta, som i fallet med Lissabonstrategin. EESK kommer att arbeta i en solidarisk anda mellan människor och generationer, både inom och utanför EU.

1.16 Den fortsatta kampen mot klimatförändringarna kommer att kräva ett målmedvetet och lyhört politiskt ledarskap.

2. Ett kraftfullt EU-program mot klimatförändringarna

2.1 I mars 2007 antog Europeiska rådet ett kraftfullt och ambitiöst program för kampen mot klimatförändringarna. I handlingsplanen återfinns målet om att 20 % av EU:s energikonsumtion ska utgöras av förnybar energi, en 20-procentig minskning av växthusgaser fram till år 2020 (upp till 30 % under vissa förutsättningar) samt målet att på lång sikt minska växthusgasutsläppen inom EU med 60–80 % fram till år 2050. EU beslutade också att öka energieffektiviteten inom unionen med 20 % senast 2020. Med denna handlingsplan leder EU, globalt sett, bekämpningen av klimatförändringarna.

2.2 Europeiska rådet var mindre tydligt vad gäller verktygen för att genomföra målsättningarna. Europeiska kommissionen ombads utarbeta förslag för framtida beslut. Kommissionen lanserade dessutom ett offentligt samråd om hur man ska anpassa sig till klimatförändringarna.

2.3 Att det brådskar har uppmärksammats i ett flertal uttalanden. Bland annat kommissionens ordförande José Manuel Barroso deklarerade tidigare i år att EU måste behålla sitt ledarskap i kampen mot klimatförändringarna och därmed stimulera andra att följa efter. ”Ledarskapet är en följd av EU:s åtagande att minska utsläppen med minst 20 % fram till år 2020 – incitamentet är att klargöra att vi kommer att komma längre om andra sluter upp. Det är trots allt en global uppvärmning och inte en europeisk uppvärmning”.

2.4 ”Kommissionens förslag om energi och klimatförändringar bildar en central del i Lissabonagendan för tillväxt och sysselsättning” påpekade José Manuel Barroso. I Lissabonstrategin, som antogs år 2000, satte EU upp som mål att bli ”världens mest konkurrenskraftiga och dynamiska kunskapsbaserade ekonomi med möjlighet till hållbar ekonomisk tillväxt med fler och bättre arbetstillfällen och en högre grad av social sammanhållning”. Energipolitiken fastställdes av rådet 2006 som en av Lissabonstrategins fyra prioriterade områden. I de integrerade riktlinjerna för tillväxt och sysselsättning för den innevarande treårsperioden rekommenderas (i riktlinje nr 11) medlemsstaterna att använda potentialen i förnybar energi och energieffektivitet för att skapa tillväxt, sysselsättning och konkurrenskraft.

2.5 EU måste finna en jämvikt mellan konkurrenskraft, sammanhållning och det snabbt växande hotet från klimatförändringarna. Syftet med detta yttrande är att undersöka var samverkanseffekter och konflikter finns – eller kan finnas – i kampen mot klimatförändringarna.

2.6 Kostnaderna för att fram till år 2030 nedbringa växthusgasutsläppen till nuvarande nivå har nyligen uppskattats till mer än 200 miljarder dollar (1). Enligt en färsk rapport från FN:s ramkonvention om klimatförändringar (UNFCCC) fördelas kostnaderna på följande sätt: — Industrin: 38 miljarder dollar — Byggnader, fr.a. isolering: 50 miljarder dollar — Transporter: 90 miljarder dollar — Avfall: 1 miljard dollar — Jordbruk: 30 miljarder dollar — Skogsbruk: 20 miljarder dollar — Teknisk forskning: 35–45 miljarder dollar Siffrorna visar hur viktigt det är med effektiv förvaltning och samordning. Till detta bör tilläggas de höga kostnaderna ifall ingenting görs (vilket påpekades i Stern Review förra året). Faktum är att ju längre vi väntar, ju dyrare kommer arbetet att bli.

2.7 Att finansiera detta framtida arbete är en stor utmaning. EESK uppmanar Europeiska kommissionen att rådfråga statliga och privata intressenter för att göra prioriteringar. Europeiska investeringsbanken har en nyckelroll att spela i arbetet med att samordna ekonomiska lösningar.

2.8 Europeiska rådet ska i mars 2008 se över Lissabonstrategin igen med en ny planeringsperiod som sträcker sig fram till 2011. Översynen är ett lämpligt tillfälle att belysa områden där samverkanseffekter kan utvinnas.

3. Den främsta utmaningen: Att hitta tänkbara samverkanseffekter

3.1 Lissabonstrategin har utgjort ett centralt verktyg för att främja de 27 medlemsländernas gemensamma mål. Detta är en framgång i sig själv. Klimatförändringarna innebär att ett flertal nya politiska frågor måste föras upp på den europeiska dagordningen och möjligheten till samverkanseffekter är stor.

3.2 Redan från början var det kunskapsbaserade samhället en av grundstenarna i Lissabonstrategin.

3.3 Innovationspolitik, stöd till innovationscentrum och nya initiativ för att främja kunskapsöverföring från forskning till produkter ingår i Lissabonstrategin och EU:s program mot klimatförändringar. På den snabbväxande marknaden för energieffektiva produkter har Europa en ledande ställning på många områden. Inom tillverkningsindustrin kan Europa emellertid bli sårbart för konkurrens från producenter utanför EU, i synnerhet när det gäller små och bränslesnåla bilar. Det är vikigt att en fortsatt utbyggnad av tjänstesektorn anpassas till de omfattande åtgärder som har satts in mot klimatförändringarna.

3.4 Klimatskydd handlar också om energipolitik. Europa måste tala med en röst också när det gäller utrikespolitiken på energiområdet. Om vi agerar tillsammans har Europa en förhandlingsposition som gör att våra intressen – klimatskydd, energisäkerhet, energi till ett rimligt pris – måste beaktas.

3.5 Klimatförändringarna skulle kunna öka de befintliga sociala orättvisorna och skillnaderna. En ambitiös utbildningspolitik kan bidra till att förhindra en sådan utveckling.

3.6 En central fråga är hur klimatförändringsinsatserna kommer att påverka sysselsättningen. Ambitionen bör vara att hantera anpassningen och utsläppsminskningen utan att orsaka utbredd arbetslöshet. Förändringarna inom näringslivet kommer att skapa hög efterfrågan på livslångt lärande och leda till förändringar i organisationen av arbetsliv, jobb och inkomster.

3.7 För en framgångsrik bekämpning av klimatförändringarna behövs det lokala samhällets starka stöd. Projekt som att skapa koldioxidneutrala samhällen väcker stort intresse. Det finns ett påtagligt behov av att utbyta erfarenheter. Efterfrågan på lågenergihus kommer att växa, liksom efterfrågan på renoveringar och isolering av hus.

3.8 Jordbruket har också en roll att spela i samband med klimatförändringarna och Lissabonstrategin. Det är också en verksamhet som påverkas av förändringar i klimatet och en sektor som kan bidra till att minska konsekvenserna av dessa förändringar. Mer än någonsin finns det skäl att uppmuntra forskning inom jordbruket för minskad användning av insatsvaror eller en anpassning av tekniken för jordbearbetning samtidigt som avkastningen behålls. Man bör också se till att ta fram nya växtsorter som är bättre anpassade till klimatförändringarna. Man får inte glömma produktionen av jordbruksråvaror för andra ändamål än livsmedel. Lämplig fortbildning för sektorn bör planeras.

3.9 Användningen av strukturfonderna kommer att påverkas av klimatproblem som t.ex. ökenspridning och stigande havsnivåer. En annan faktor är de människor som är bosatta i avlägsna områden där ökande energipriser kommer att skapa högst påtagliga problem. Att upprätthålla levnadsstandarden är ett område där Lissabonstrategins nätverk kan ge ett värdefullt bidrag i form av utbyte av erfarenheter.

3.10 De exempel som presenterats visar alla på syftet med och vikten av att använda möjligheterna till samordnade åtgärder mellan Lissabonstrategin och Europeiska klimatförändringsprogrammet.

4. Mot en ny definition av tillväxt

4.1 Det är viktigt, ur både ekonomisk synvinkel och klimatförändringsperspektiv, att åtgärder vidtas i linje med Lissabonstrategins mål om ”hållbar tillväxt”. Den nya Lissabonstrategins treårsprogram bör därför noga se över definitionen av ”tillväxt”. Man bör främja sådan tillväxt som är koldioxidneutral eller som till och med ger positiv kolbalans.

4.2 Kommittén har vid flera tillfällen påpekat att tillväxt inte längre kan betraktas enbart i kvantitativa termer – ett nytt begrepp behövs som sätter kvalitativa mål baserade på hållbarhetskriterier i första rummet. Dessa hållbarhetskriterier inbegriper naturligtvis en frikoppling av tillväxt från växthusgasutsläpp. Kommittén uppmanar därför åter kommissionen och rådet att — klargöra om det inte just i fråga om indikatorn ”bruttonationalprodukt” som mått på samhällets välstånd och ekonomiska välmåga finns en konflikt mellan å ena sidan hållbar utveckling och kampen mot klimatförändringarna och å andra sidan Lissabonstrategin, — redovisa hur en ”välståndsindikator”, anpassad efter hållbarhetsprincipen (kanske med beteckningen ”smart tillväxt” eller ”grön BNP”), konkret ska se ut.

5. Transport – en konfliktfråga?

5.1 De motstridiga målen inom transportsektorn är särskilt allvarliga. Lissabonstrategin betonar vikten av lämpliga transportkorridorer och nätverk av transportsätt. Resultatet är att mycket arbete har lagts ner på att utvidga vägtransportnät – men detta går helt stick i stäv med kampen mot klimatförändringarna.

5.2 I samband med den nuvarande ekonomiska tillväxten i EU-länderna ökar vägtransportvolymen snabbt – några beräkningar visar på en ökning med upp till 40 % fram till år 2020. Till detta kommer den växande flygtransportsektorn. För närvarande har inte tillväxten inom transportsektorn frikopplats från ökade växthusgasutsläpp, och det finns ingen patentlösning i sikte. Biobränslen kommer inte att kunna ersätta fossila bränslen inom en snar framtid, och tekniska förbättringar av bränsle- och motoreffektivitet kommer troligtvis inte på egen hand att räcka till för att kompensera den ökade transportvolym som förutses.

5.3 Lissabonstrategins nya treårsplan bör ta sig an transportfrågan även från ett klimatförändringsperspektiv. Målet bör vara att EU ska ha ett lämpligt transportsystem som tar större hänsyn till dess effekt på klimatet. Det faktum att andelen varutransporter med tåg endast ökar marginellt är en mycket allvarlig varningssignal. Detta underströks ytterligare i förra årets vitbok om transporter, med dess inriktning på vägtransporter och luftfart, inte på järnväg och inre vattenvägar. Om man ser på strukturfonderna framstår det klart att avsevärda resurser läggs på sådant som inte leder till minskade växthusgasutsläpp utan snarare motsatsen.

5.4 Under de kommande 20–50 åren (den tidshorisont Europeiska rådet använder sig av när det gäller klimatförändringsfrågan) kommer Europa att behöva hitta transportstrukturer som är både effektiva och klimatvänliga. Varför används inte snabbtåg som TGV för brådskande varutransporter?

5.5 Ökad vägtransportvolym innebär också att äldre lastbilar (med ”smutsigare” motorer) behålls i drift även om de släpper ut stora mängder växthusgaser. Kommissionen bör inleda samråd om hur gamla lastbilsparker kan moderniseras, med slutmålet att fasa ut omoderna och ineffektiva fordon. Dessutom bör åtgärder vidtas på efterfrågesidan. Man bör även uppmuntra en minskning av det totala antalet transporter samt övergång till mer hållbara transportmetoder.

6. En färdplan för att integrera klimatförändringsfrågorna och Lissabonstrategin

6.1 De mål som satts upp för EU:s arbete i klimatförändringsfrågan kommer att kräva betydande bidrag från flera institutioner och intresseorganisationer. Det är uppenbart att Lissabonstrategins arbetsmetoder och erfarenheter bör användas.

6.2 Framför allt är det av yttersta vikt att Lissabonstrategin med dess arbetssätt med tre pelare inkluderar målen om klimatförändringarna i sitt operativa program i syfte att påskynda framstegen inom prioriterade områden.

6.3 En färdplan för en integrerad EU-satsning i syfte att bromsa och anpassa sig till klimatförändringarna kan inbegripa följande punkter:

6.4 Kommissionen bör se över de nuvarande programmen i syfte att lyfta fram klimatförändringsfrågorna i den nuvarande budgeten. Under nästa budgetperiod måste avsevärda resurser föras över till kampen mot klimatförändringarna. Troligtvis måste emellertid resurser föras över redan under den pågående budgetperioden. Det måste emellertid understrykas att det största ansvaret för begränsningen av och anpassningen till klimatpåverkan ligger på nationell nivå.

6.5 Kommissionen kommer att lägga fram lagstiftningsförslag om förnybar energi och utsläpp senast i början av december. Detta kommer att ge Europeiska rådet möjlighet att fatta nödvändiga beslut i mars 2008 med avseende på att fastställa riktlinjer för Lissabonstrategins kommande treårsperiod. Detta kommer att vara en viktig möjlighet att främja ett gemensamt genomförande.

6.6 Av särskild vikt är att kommissionen kan upprätta den nödvändiga samordningen mellan sina avdelningar och tjänstegrenar. EESK har tidigare vid ett flertal tillfällen betonat att den interna samordningen inom kommissionen är av största betydelse.

6.7 På grundval av kommissionens förslag och rådets beslut kan sedan en stor informations- och kommunikationssatsning inledas i syfte att öka medborgarnas medvetenhet och främja initiativ på lokal och regional nivå.

6.8 Mot bakgrund av de kommande förslagen om förnybar energi och utsläppsminskningar vill EESK betona vikten av nära kontakter och fortlöpande dialog med arbetsmarknadsparterna och det organiserade civila samhället. EESK rekommenderar att den sociala dialogen används som ett av många olika forum för information och samråd. Det är också mycket viktigt att det organiserade civila samhället engageras i överläggningarna.

6.9 För att sammanfatta några av förslagen till den kommande färdplanen kan följande noteras: — Uppföljning av operativa mål i treårsperioder. — Integrering av klimatförändringsfrågor i breda politiska riktlinjer, inom ekonomiska och sociala områden. — Införande av klimatförändringsfrågor i de årliga nationella reformprogrammen om framstegen inom Lissabonstrategin. — Deltagande av intresseorganisationer, särskilt på nationell och lokal nivå. — Jämförelsestudier av kommissionen om framsteg som gjorts. — Ökad användning av den öppna samordningsmetoden så att den omfattar även klimatförändringsfrågor. — Aktivt deltagande från massmedia och intresseorganisationer för att delge medborgarna uppdaterad information om de framsteg som gjorts. — Riktat stöd till innovativa projekt, i synnerhet till lokala samhällen som utvecklar koldioxidneutrala plattformar (jfr exemplet från Storbritannien).

6.10 Exempel på riktmärken som skulle kunna ställas upp för klimatfrågorna i Lissabonstrategin: — Öka andelen transporter på järnväg och inre vattenvägar med två procent varje år. — Öka användningen av energisnåla lampor i offentliga byggnader med en viss procentandel varje år. — Ta initiativ till informations- och kommunikationsdagar i skolorna för alla elever, en dag per år.

7. Arbetsmarknadsparternas och det organiserade civila samhällets roll

7.1 Klimatförändringarna och Lissabonstrategin innebär tillsammans stora utmaningar för EU. Det är av yttersta vikt att åtgärder och program utformas och beslutas om nedifrån och upp, inte omvänt. Arbetsmarknadens parter och det organiserade civila samhället måste innefattas i arbetet.

7.2 EESK är redo att bidra med sitt nätverk av intresseorganisationer.

8. Behovet av politiskt ledarskap

8.1 Europeiska rådet har fattat handlingskraftiga beslut om målen för att minska växthusgasutsläppen.

8.2 Vad detta innebär i mer praktiska termer för vårt samhälle och för medborgarnas vardag är en av de stora framtidsfrågorna. Vilken sorts samhälle vill vi ha? Hur kan den europeiska sociala modellen anpassas till de åtskilliga utmaningar som klimatförändringarna kommer att innebära? Hur kan man med hjälp av den sociala modellen ta hänsyn till skilda behov gällande konkurrens, social sammanhållning och hållbar utveckling i en globaliserad miljö? Dessa frågeställningar bör ingå i den fortlöpande debatten om vilket sorts samhälle medborgarna vill ha.

8.3 I ett flertal yttranden under de senaste åren har EESK betonat behovet av politiskt ledarskap i arbetet med klimatförändringarna och hållbar utveckling. Detta behov är inte mindre idag.

8.4 Klimatförändringarna sker snabbt och det finns en viss oro bland medborgarna. Det som behövs nu är ett konstruktivt politiskt ledarskap, inte bara på europeisk och nationell nivå, utan i högsta grad också på kommunal och lokal nivå.

Bryssel den 24 oktober 2007. Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs ordförande Dimitris DIMITRIADIS

(1) FN:s ramkonvention om klimatförändringar (UNFCCC): Analysis of existing and planned investment and financial flows relevant to the development of effective and appropriate international response to climate change (Analys av befintliga och planerade investeringar och finansvärlden med relevans för utvecklingen av effektiva och lämpliga internationella reaktioner på klimatförändringarna).