[pic] | EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION |

Bryssel den 21.12.2006

KOM(2006) 870 slutlig

MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET OCH RÅDET

Ett europeiskt handlingsprogram för att avhjälpa den akuta bristen på hälso- och sjukvårdpersonal i utvecklingsländer (2007–2013)

MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET OCH RÅDET

Ett europeiskt handlingsprogram för att avhjälpa den akuta bristen på hälso- och sjukvårdpersonal i utvecklingsländer (2007–2013)

1. POLITISKT SAMMANHANG OCH RÄCKVIDD FÖR HANDLINGSPROGRAMMET

I december 2005 antog Europeiska kommissionen ett meddelande med titeln EU:s strategi för att åtgärda bristen på personal inom hälsosektorn i utvecklingsländerna (KOM(2005) 642) som belyser omfattningen av och komplexiteten i personalkrisen på hälso- och sjukvårdsområdet och förespråkar en övergripande och konsekvent reaktion på EU-nivå.

Rådet (allmänna frågor och yttre förbindelser) antog vid sitt möte den 10–11 april 2006 slutsatser om EU:s åtgärdsstrategi. Rådet uppmanade kommissionen och medlemsstaterna att utarbeta en samordnad reaktion från EU:s sida till stöd för insatser på nationell nivå för att åtgärda bristen på personal inom hälsosektorn (1) (se hänvisning i bilaga 2) . Rådet antog också EU:s konsensusuttalande om personalkrisen inom hälsosektorn, som inleds med följande konstaterande:

” Europa är fast beslutet att stödja internationella åtgärder för att råda bot på den globala bristen på hälso- och sjukvårdspersonal och personalkrisen inom hälsosektorn i utvecklingsländerna. ”

Detta handlingsprogram är ett svar på rådets slutsatser och har utarbetats i samråd med EU-medlemsstaterna och mot bakgrund av den övergripande analysen i World Health Report 2006 . Den arbetsgrupp för mänskliga resurser som på rådets begäran inrättats för att utarbeta handlingsprogrammet har fastställt åtgärder på nationell, regional och global nivå som kommer att främjas av EU (kommissionen och medlemsstaterna) samt åtgärder som kommer att stödjas direkt av kommissionen.

2. EU-ÅTGÄRDER PÅ NATIONELL NIVÅ

EU tillhandahåller stöd för att stärka hälso- och sjukvårdspersonalens kapacitet genom bilaterala program i en rad länder. Med tanke på problemets omfattning behöver dock stödet höjas både kvantitativt och kvalitativt, och det behövs mer systematiska analyser av hur bristen på vårdpersonal påverkar hälso- och sjukvårdssystemets utveckling. En del av stödet avseende hälso- och sjukvårdspersonal tillhandahålls inom ramen för sektorsprogram och anpassas till nationella prioriteringar, men det krävs en mycket högre grad av samordning och ett effektivare inbegripande av alla viktiga aktörer på nationell nivå, däribland den privata sektorn och det civila samhället, för att man skall kunna få till stånd en förstärkt strategi på nationell nivå. EU kommer i samarbete med andra finansieringsorgan och tekniska organ att göra en samlad insats för att anpassa sitt stöd på nationell nivå till nationella strategier och prioriteringar och på så sätt stödja ett aktivt inbegripande av alla viktiga aktörer.

Befintliga stödprogram finansieras på många olika sätt. Exempelvis används allmänt och sektorsspecifikt budgetstöd, samordnad finansiering av sektorsövergripande strategier och finansiering genom multilaterala organ och genom olika projektfinansieringsmekanismer. EU kommer att sträva efter att öka samordningen med andra givare för att främja en planering av hälsosektorn som styrs av de enskilda länderna. EU-medlemsstaterna och kommissionen kommer att öka sitt stöd till åtgärder på nationell nivå för att stärka de nationella hälsosystemen och därvid stödja utarbetandet av breda nationella strategier för att förbättra hälso- och sjukvårdspersonalens kapacitet och resultat.

Stärkt kapacitet på nationell nivå kommer att uppnås genom följande åtgärder:

2.1. Politisk och strategisk dialog och planering på nationell nivå

1. EU kommer i den nationella strategidialogen om fattigdomsminskning och i diskussioner om bättre social styrning att lyfta fram bristen på hälso- och sjukvårdspersonal som ett hinder för uppnåendet av FN:s fjärde, femte och sjätte millennieutvecklingsmål. Strategidialogen kommer att stärkas med hjälp av sakkunskap från kommissionen och medlemsstaterna och genom samarbete med lämpliga tekniska organ och experter för att den skall bygga på en solid vetenskaplig grund. Ett mera rättvist och anpassat tillhandahållande av hälso- och sjukvårdstjänster förutsätter en bättre förvaltning, ökat statligt ansvar för att framsteg görs i riktning mot millenniemålen, större öppenhet när det gäller målsättningarna för och finansieringen av tjänster, samt främjande av en bred, mångsektoriell strategidialog mellan de berörda ministerierna som är kopplad till åtgärder som syftar till att reformera och stärka den offentliga förvaltningen. Närliggande frågor kommer också att tas upp, t.ex. produktiv sysselsättning, könsneutral rekrytering, effektivare personalfördelning och tillhandahållande av tjänster, godkännande och erkännande av kvalifikationer på det medicinska området, främjande av anständiga arbetsförhållanden och socialt skydd, ekonomisk migration och utveckling, möjligheten att handla med medicinska tjänster samt dessa faktorers betydelse för utvecklingen av de mänskliga resurserna inom hälsosektorn och för fattigdomsminskningen.

2. EU kommer att fortsätta sitt arbete för att utveckla en upphandlingsmekanism för millenniemålen i syfte att stärka kopplingen mellan det mer långsiktiga budgetstödet och framsteg när det gäller millenniemålen. Mänskliga resurser är en långsiktig, återkommande kostnad, och för en effektiv planering krävs det rimliga garantier för att långsiktig, hållbar och förutsebar finansiering finns att tillgå. EU kommer att stödja insatser för att öka det internationella utvecklingsbiståndets volym, varaktighet och förutsebarhet. Dessutom kommer EU att föra en dialog med regeringar och internationella finansinstitut om möjligheterna att utvidga det budgetmässiga utrymmet för investeringar inom den sociala sektorn .

3. EU kommer att stödja nationella insatser för att utvärdera, planera och förvalta utvecklingen av personalkapaciteten och för att involvera det civila samhället och den privata sektorn i den nationella strategin. Man kommer vidare att stödja en standardisering av metoderna för att mäta och övervaka politiken avseende personal inom hälsosektorn, med hjälp av indikatorer som håller på att tas fram av Health Metrics Network , samt en kunskapsbaserad ram för analys och strategier avseende personal inom hälsosektorn som håller på att tas fram av Global Health Workforce Alliance . Stöd kommer att ges till forskning som på grundval av motivationsstudier syftar till att kartlägga vilka faktorer som kan få vårdpersonalen att stanna i landet. Stöd kommer också att tillhandahållas för att stärka personalförvaltningen och planeringen på grundval av internationellt överenskommen bästa praxis och med hjälp av kunskaper och erfarenheter från den privata sektorn. För att denna process skall lyckas krävs det en dialog med branschorganisationer, fackföreningar för läkare och annan vårdpersonal, forskningsinstitut och andra företrädare för det civila samhället. EU kommer att stödja samråd och konsensusskapande för att se till att det civila samhällets åsikter beaktas i samband med vårdpersonalplaneringen på nationell nivå. Inom kommissionens och EU:s programplanering av hälso- och sjukvården kommer personalresurserna inom hälsosektorn att behandlas som en övergripande fråga som bör beaktas i full utsträckning i alla EU-stödda insatser som rör hälsosektorn.

2.2. Kapacitetsuppbyggnad

4. EU kommer att stödja forskning som syftar till att hitta effektiva och innovativa lösningar när det gäller att bygga upp personalkapaciteten inom hälsosektorn. Exempelvis kommer man att undersöka hur personalen bör vara sammansatt med avseende på kvalifikationer, ledningsposter och könsfördelning för att man skall kunna råda bot på akuta bristsituationer. Forskningen kommer också att syfta till att utvärdera den nuvarande arbetsbelastningen, med tanke på att stora delar av hälso- och sjukvårdspersonalen redan nu har uppgifter som går utöver deras fastställda arbetsbeskrivning och ansvarsområde. Man kommer också att utvärdera de potentiella rollerna och uppgifterna för teknisk personal på mellannivå, hjälppersonal och lokala frivilligarbetare samt hur en förkortad utbildningstid kan bidra till att snabbt öka tillgången till tjänster.

5. EU kommer att stödja en breddning av utbildningskapaciteten i de enskilda länderna, även avseende personaladministration. EU kommer också att undersöka möjligheterna att bygga upp partnerskap mellan institutioner för att stödja en långsiktig kapacitetsuppbyggnad och utveckla s.k. lärandegemenskaper (learning communities) syd–syd och nord–syd. Vid kapacitetsuppbyggnaden bör individuella utbildningsbehov beaktas genom att utbildningsstrukturerna byggs ut, och den organisatoriska och institutionella kapaciteten för planering, stödjande och förvaltning av hälso- och sjukvårdspersonalen bör förbättras. Man kommer också att undersöka om en delegering av befogenheter genom omfördelning av uppgifter mellan medicinskt utbildad personal och hjälppersonal är ett verksamt sätt att höja kapaciteten. Möjliga inslag i sådana partnerskapsprogram är utbildning och certifiering av lokala frivilligarbetare, omfördelning av uppgifter, fastställande av nödvändiga kompetenser och färdigheter för hälso- och sjukvårdspersonal, främjande av innovativa utbildningsstrategier (t.ex. kortare utbildningstid), gemensamt utnyttjande av utbildningsresurser och optimal användning av infrastruktur, samt utveckling av ett system för att de enskilda länderna skall kunna utvärdera och stärka institutionernas utbildningskapacitet. Det är också mycket viktigt att främja ett livslångt lärande som ett komplement till grundutbildning och formell påbyggnadsutbildning.

6. Partnerskapsprogram mellan yrkesförbund och tillsynsmyndigheter kommer att stödjas i syfte att bygga upp dessa organs kapacitet och stödja en mer bärande roll för yrkessammanslutningarna i styrningen och förvaltningen av högkvalitativa hälso- och sjukvårdstjänster.

2.3. Reform av den offentliga förvaltningen och bättre arbetsvillkor

I många länder kommer omfattande stimulanspaket, t.ex. i form av högre löner och förmåner och bättre arbetsmiljö, i kombination med en tydlig och mätbar strategi för förbättring av tjänsterna och arbetsvillkoren att vara ett viktigt inslag i arbetet för att åtgärda bristen på vårdpersonal. Incitament för att arbeta i områden med låg servicenivå i syfte att förbättra de fattiga och marginaliserade gruppernas tillgång till tjänsterna behöver också övervägas. EU kommer att understödja det analytiska arbete som krävs för att dessa frågor skall kunna beaktas inom ramen för de berörda nationella strategierna avseende personal inom hälsosektorn. Andra incitament än lönemässiga, t.ex. förbättringar av arbetsmiljön och av vårdens effektivitet, anses spela en stor roll när det gäller att behålla hälso- och sjukvårdspersonal. Innovativa stödpaket som t.ex. innebär tillgång till lån med låg ränta, utbildningsbidrag för barn till vårdpersonal och bättre möjligheter till yrkesmässig utveckling. kommer att stödjas. Löneförmåner och andra ekonomiska incitament behöver utvecklas mot bakgrund av de mer övergripande planerna för reform av den offentliga förvaltningen, samtidigt som de speciella behoven inom hälsosektorn beaktas. EU kommer att stödja arbetsmarknadsundersökningar, t.ex. bedömning av löneskalor och lönevillkor inom den offentliga, den privata och den icke-statliga sektorn liksom av sambandet mellan dessa faktorer och vårdens kvalitet, i syfte att fastställa realistiska riktmärken för hälso- och sjukvårdspersonalens löner. En ökning av finansieringen av vårdpersonal bör kopplas till tydliga och mätbara mål avseende förbättrade vårdresultat (produktivitet), t.ex. ett ökat utnyttjande av tjänster, minskad frånvaro bland personalen och nöjdare klienter.

2.4. Bekämpning av hiv/aids, tuberkulos och malaria

Hiv/aidsepidemin och den ökade spridningen av tuberkulos och malaria har förvärrat vårdpersonalkrisen ytterligare och belastar det redan hårt ansträngda vårdsystemet än mer. Det är också ett erkänt faktum att det är speciellt svårt för vårdpersonal att testa sin hivstatus och eventuellt påbörja behandling med antiretrovirala läkemedel på grund av den sociala stämpling som detta kan leda till. EU kommer att stödja införlivandet av Världshälsoorganisationens (WHO) strategi ”Treat, Train, Retain” (behandla, utbilda, hålla kvar) i de nationella hälsostrategierna och hiv/aidsstrategierna. Man kommer att genom strategidialogen sträva efter att personalkrisen inom hälsosektorn beaktas vid planeringen. EU kommer att fortsätta att stödja den globala fonden för bekämpning av hiv/aids, tuberkulos och malaria för att genom dess landsamordningsmekanism säkerställa att ett lands nationella strategi för bekämpning av hiv/aids, tuberkulos och malaria beaktar behovet av att bygga upp ett effektivt hälsosystem som kan ta itu med de prioriteringar inom hälsosektorn som fastställts av landet i fråga.

2.5. Främjande av jämställdhet mellan kvinnor och män inom hälso- och sjukvården

EU främjar en politik som erkänner och tar upp både olikheter mellan könen och bristande jämställdhet inom ramen för utformningen av personalutvecklingsstrategier inom hälsosektorn. Mekanismer för att stödja kvinnors ställning inom vårdpersonalen kommer att stödjas, varvid särskild uppmärksamhet kommer att fästas vid jämställdhetsaspekter i fråga om utbildning, rekrytering, löner, karriärutveckling samt chefsbefattningar.

2.6. Stöd till och stärkande av lokala samhällen

EU främjar en politik som uppmuntrar såväl statliga organ som icke-statliga organisationer att stödja vård och omsorg på lokal nivå, inom ramen för de nationella personalstrategierna. Personalbristen har ökat de lokala samhällenas omsorgsbörda –särskilt för kvinnorna – i form av både frivilligarbete och informell vård i familjerna.

2.7. Teknisk sakkunskap från Europa

EU kommer att förbättra samordningen av sitt tekniska bistånd till stöd för den nationella programplaneringen och härvid identifiera den sakkunskap som krävs för planering avseende personal inom hälsosektorn. EU kommer att stödja en bättre samordning av tillgången till tekniskt bistånd från EU och uppmuntra mottagarländerna att slå samman sina tekniska biståndsresurser så att de alla kan utnyttja den mest lämpliga sakkunskapen. För att maximera nyttan av EU:s sakkunskap till stöd för planeringen och programplaneringen på nationell nivå kommer mekanismer som gemensam programplanering, övervakning och rapportering att vara användbara.

2.8. Stater som varit konfliktdrabbade eller är instabila

I konfliktdrabbade eller instabila stater, där statens förmåga att effektivt planera behovet av vårdpersonal är begränsad, kommer EU att i allt högre grad att verka genom mekanismer för inofficiell anpassning till de nationella strukturerna för att kunna tillhandahålla ett mer förutsebart, långsiktigt och samordnat stöd som är kopplat till framsteg med avseende på millenniemålen. Kommissionens generaldirektorat för humanitärt bistånd kommer vid behov att bidra till samordningsinsatserna genom att aktivt beakta hälso- och sjukvårdspersonalens situation i sin programplanering av det humanitära biståndet. När förhållandena i landet medger det kommer mekanismer för uppbyggnad av nationell kapacitet inom hälsosektorn att vidareutvecklas – t.ex. genom att ingå tjänstekontrakt med icke-statliga organisationer och bygga upp den nationella kapaciteten för att lägga ut tjänster på underleverantörer, som man gör på försök i Afghanistan. Ett effektivt beaktande av personalresursfrågor vid övergången från humanitärt bistånd till mer långsiktigt utvecklingsbistånd är ett viktigt led i processen för att länka samman katastrofbistånd med återuppbyggnad och utveckling. Denna fråga kommer att prioriteras i länder som genomgår denna övergång.

3. EU-ÅTGÄRDER PÅ REGIONAL NIVÅ

Arbetet med att fastställa prioriterade åtgärder på regional nivå i Afrika, Asien och Latinamerika/Västindien pågår. Även om Afrika ges högsta prioritet i EU:s insatser, är bristen på hälso- och sjukvårdspersonal ett stort problem också i andra regioner och EU kommer att beakta behovet av globala åtgärder som anpassas till de olika behoven i enskilda regioner. EU kommer att stödja den kartläggning och analys av personalresurserna och den tekniska och politiska dialog som krävs för att man skall kunna argumentera för saken och vidta effektiva åtgärder. Vid Oslomötet rörande mänskliga resurser (2) föreslogs att globala och regionala åtgärder skall samordnas genom s.k. åtgärdsplattformar som sammanför de viktigaste aktörerna och står i kontakt med globala och regionala observationsorgan. En regional ”plattform” för personal inom hälsosektorn i Afrika (3) och ett asiatiskt informationsnät för personal (Asian Action Learning Network on Human Resources) (4) har upprättats. Behovet av regionala ”plattformar” i andra regioner kommer att undersökas.

3.1. Afrikas politiska ledarskap

Mot bakgrund av de oproportionellt stora verkningarna av personalkrisen inom hälsosektorn i Afrika bör de internationella insatserna för att avhjälpa krisen utgå från behoven i Afrika. EU kommer att samarbeta med Afrikanska unionen (AU)/Nepad, de regionala ekonomiska gemenskaperna, FN:s organ samt regionala nätverk av icke-statliga organisationer och organisationer i det civila samhället för att hjälpa Afrika att göra sin röst hörd inom ramen för de internationella insatserna för att avhjälpa personalkrisen inom hälsosektorn. EU:s stöd till den afrikanska hälso- och sjukvårdspersonalen faller inom ramen för EU:s övergripande strategi för Afrika (5) . Som en del av sitt strategiska stöd till AU kommer kommissionen att stödja ett starkare ledarskap för AU/Nepad när det gäller regionala åtgärder. Insatserna på regional nivå kommer att utnyttja de tekniska nätverk som utvecklats av WHO och Global Health Workforce Alliance och syfta till att upprätta en regional ” åtgärdsplattform ”.

3.2. Stöd till afrikanska regioner

EU kommer att överlägga med de afrikanska regionerna om hur man skulle kunna bekämpa personalkrisen genom åtgärder som hänger samman med den regionala ekonomiska integrationsprocessen och avtal om ekonomiskt partnerskap. Den närliggande frågan om ekonomisk migration och syd-syd-migration kommer också att diskuteras. Syftet är att stärka och förvalta den regionala arbetsmarknaden och lindra de negativa verkningarna av kompetensflykt och att genom regionala avtal om kompetensdelning, migration och utveckling omvandla kompetensflykt till kompetenscirkulation och kompetensinflyttning.

3.3. Stöd till regionala observationsorgan

EU kommer att stödja inrättandet av ett regionalt observationsorgan för Afrika som skall samla upp regional bästa praxis, samla in, sammanställa och analysera uppgifter, sprida information och främja en politik grundad på nationell personalinformation. Arbetet bör omfatta fastställande av riktmärken för personalkapacitet och jämförelse av enskilda länders resultat. Befogenheterna och mandatet för detta arbete ligger hos WHO.

3.4. Utveckling av regionala utbildningsresurser, utvidgande av spetsforskningsnätverk och utveckling av eHälsa

7. EU kommer att stödja kartläggning av regional utbildningskapacitet och undersöka olika alternativ när det gäller att uppfylla behov på nationell nivå genom att använda denna regionala kapacitet. Genom sjunde ramprogrammet för forskning (2007–2013) och de därmed sammanhängande särskilda åtgärderna för internationellt samarbete kommer stöd att ges till att utöka utbildningskapaciteten. EU kommer att ge stöd till utveckling av utbildningsnätverk inom och mellan regioner. Man kommer att undersöka möjligheterna till förbindelser mellan nord-syd och syd-syd för att bygga spetsforskningsnätverk som stödjer utvecklingen kompetens på hälso- och sjukvårdsområdet, expertis och forskningskapacitet. Kommissionen kommer att fortsätta att stödja regionala möten som har till syfte att fastställa områden inom vilka regionala insatser kan ge ett mervärde och till och skapa förbindelser mellan länder för utbyte av erfarenheter. Exempelvis planerar kommissionen ett nätverk för personalinformation mellan de portugisiskspråkiga länderna och även andra liknande initiativ kommer att övervägas.

8. Man kommer att undersöka vilka möjligheter som informationstekniken erbjuder när det gäller att förbättra kommunikationen mellan olika nivåer, stödja medicinsk utbildning, distansarbete och distansutbildning och förbättra arbetsmiljön. Kommissionen har i samarbete med Europeiska rymdorganisationen och WHO inrättat en arbetsgrupp om eHälsa för Afrika. Denna arbetsgrupp kommer att undersöka vilka möjligheter som finns till att förbättra telekommunikationerna i syfte att överbrygga avståndet mellan hälso- och sjukvårdspersonal på landsbygden och deras kollegor samt specialister på annan ort och att stödja distanskonsultation samt utbildning och kapacitetsbyggande inom hälso- och sjukvårdssektorn i Afrika. Kommissionen har finansierat ett antal arbetsgruppsmöten som kommer att avslutas med en konferens för afrikanska intressenter. Resultatet av arbetsgruppens arbete kommer att ligga till grund för EU:s stöd till en ökad sammankoppling inom Afrika, vilket är ett viktigt inslag I EU:s strategi för Afrika.

3.5. Förstärkning av den regionala forskningskapaciteten

Förmågan att bygga upp forskningskapacitet är en avgörande förutsättning för att man skall lyckas behålla akademisk forskning och klinisk forskning och förhindrakompetensflykt. EU kommer att fortsätta att stödja kapacitetsbyggande när det gäller forskning, inbegripet stöd till utveckling av kapacitet för klinisk forskning genom partnerskapet mellan Europa och utvecklingsländerna inom området klinisk prövning för länderna söder om Sahara. Lokalt deltagande i forskningsverksamhet och förstärkning av synergieffekterna mellan forskningsverksamhet och sjuk- och hälsovården på lokal och regional nivå kommer att uppmuntras.

4. EU:S GLOBALA INSATSER

Tack vare att EU har förbundit sig att senast 2015 anslå 0,7 % av bruttonationalinkomsten i EU till utvecklingsbistånd kommer unionen 2010 att stå för mer än 60 % av det globala utvecklingsbiståndet. EU:s samordning kommer att bidra till att optimera fördelarna med denna ökande biståndsvolym och till att stärka de internationella insatserna för att öka harmoniseringen och anpassningen av biståndet. EU är medvetet om att det är nödvändigt att förbättra den globala samordningen av världssamfundets respons på krisen när det gäller personal inom hälsosektorn och har såsom anges i kommissionens meddelande KOM(2006) 249 förpliktat sig att verka för ett anständigt arbete för alla.

4.1. EU:s interna insatser: Att förbättra EU:s vårdpersonalplanering och stödja mobiliteten för kvalificerad personal

9. Europeiska unionen kommer, såsom anges i kommissionens meddelande om uppföljningen av diskussionen på hög nivå om patientrörlighet och utveckling av hälso- och sjukvården i EU, under de kommande åren att stå inför en ökad brist på hälso- och sjukvårdspersonal (6). Med fullt beaktande av subsidiaritetsprincipen kommer det att utarbetas en samordnad europeisk strategi för bl.a. övervakning, utbildning, rekrytering och arbetsvillkor för vårdpersonal som är tillräckligt många för att bidra till att unionen som helhet är i stånd att förverkliga sitt mål att tillhandahålla hälso- och sjukvård av hög kvalitet utan att förvärra bristen på personalresurser i utvecklingsländerna.

10. Högnivågruppen för hälso- och sjukvård och arbetsgruppen för vårdpersonal som sammankallats av kommissionen har fått i uppdrag att närmare undersöka rekryteringsförfarandena i Europeiska unionen. De kommer inom ramen för detta arbete att utarbeta en uppsättning principer som skall fungera som vägledning vid rekryteringen av hälso- och sjukvårdspersonal i unionen och vid rekryteringen från länder utanför unionen; syftet är att minimera eventuella negativa verkningar för hälso- och sjukvårdspersonalens kapacitet i tredjeländer. EU kommer att stödja Världshälsoförsamlingens resolution med en uppmaning att utarbeta globala etiska regler för rekrytering.

11. I kommissionens meddelande om migration och utveckling uppmanas medlemsstaterna att intensifiera sin dialog med migrantorganisationer. Upprättandet av förbindelser mellan migrantorganisationer och migranternas hemländer kommer att understödjas. EU kommer att undersöka hur många små initiativ som tas av migrantorganisationer på ett konstruktivt sätt kan omvandlas till mera strategiska och bättre samordnade insatser. Man kommer att undersöka om det är möjligt att finansiera sådan typ av samarbete i inledningsskedet, på konkurrensbasis.

12. EU kommer att utveckla mekanismer och riktlinjer för hur cirkulär migration av hälso- och sjukvårdspersonal skall stödjas och kommer att undersöka bl.a. möjligheten till överföring av pensionsrättigheter och skydd av bosättningsrätten i EU för migranter som deltar i tillfälliga återvändandeprogram. Frågor som rör godkännande av kvalifikationer och möjligheten att handla med medicinska tjänster kommer också att undersökas. EU kommer att överväga stöd till efterfrågestyrda frivilligprogram och fokusera på kapacitetsuppbyggnad och kompetensöverföring.

13. EU kommer att undersöka möjligheten att stödja partnerskap mellan medicinska institutioner i EU och i utvecklingsländerna och i samband därmed hjälpa till med kapacitetsuppbyggnad och intresserad hälso- och sjukvårdspersonal skulle också kunna dela sin arbetstid mellan de båda partnerinstitutionerna.

4.2. Att mobilisera globala medel för att bygga upp personalkapaciteten på hälso- och sjukvårdsområdet

EU kommer i samband med de diskussioner som förs på internationell nivå att framhålla betydelsen av en långsiktig och förutsebar finansiering för att avhjälpa bristen på hälso- och sjukvårdspersonal som ett led i de internationella ansträngningarna för att öka finansieringen till förverkligandet av millennieutvecklingsmålen. EU kommer att fortsätta sin dialog med Internationella valutafonden (IMF) och Världsbanken i syfte att försöka övervinna de nationella makroekonomiska hindren för investeringar på hälso- och sjukvårdsområdet. Europeiska kommissionen och EU:s medlemsstater kommer att fortsätta att arbeta aktivt i olika styrelser för globala finansieringsinstrument och verka för en ökad uppslutning kring ländernas prioriteringar när det gäller att utöka det budgetmässiga utrymmet för nödvändiga investeringar i kapacitetsuppbyggnad. Genom några fonder ges redan medel för att bygga upp den allmänna kapaciteten och påskynda åtgärderna när det gäller prioriterade sjukdomar, t.ex. genom den globala fonden för bekämpning av aids, tuberkulos och malaria och det globala vaccininitiativet.

5. NÄSTA STEG

5.1. Finansiering

14. Enligt bedömningen i World Health Report 2006 måste ett genomsnittligt resursfattigt land öka sina allmänna omkostnader för sjukvården med cirka 1,60 US-dollar om året om landet skall kunna möta investeringskostnaderna för utbildning av den personalstyrka som behövs på hälso- och sjukvårdsområdet under de kommande 20 åren. Hälso- och sjukvårdsbudgeten skulle därmed fram till år 2025 behöva ökas med minst 8,30 US-dollar per capita för att betala lönerna till den utökade personalstyrkan på hälso- och sjukvårdsområdet.

15. Av avgörande betydelse för finansieringen av relevanta personalresurser på hälso- och sjukvårdsområdet är att man skapar det budgetutrymme som krävs för långsiktiga investeringar; detta är möjligt genom ett ökat, långsiktigt och förutsägbart bistånd. För att detta skall vara möjligt inom ramen för de makroekonomiska begränsningarna krävs det effektiva åtgärder liksom åtgärder för att frita hälso- och sjukvårdspersonalen från de lönebegränsningar som gäller för andra offentliganställda. De föreslagna investeringsökningarna måste knytas närmare samman sådana resultatkriterier som t.ex. ökat tillträde till och bättre kvalitet på kvalitetstjänster. Man kommer att föreslå Inter-Agency and Expert Group on MDG Indicators , som ansvarar för uppgiftsbehandling, analysering och övervakning av de framsteg som gjorts när det gäller förverkligandet av millennieutvecklingsmålen att införa en indikator för hälso- och sjukvårdspersonalen i ramarna för millennieutvecklingsmålen, så att kopplingen mellan finansiering, investeringar i personal och framsteg när det gäller millennieutvecklingsmålen kan övervakas bättre. Kommissionen kommer att öka andelen av de medel som ges som budgetstöd, och EU:s mål kommer att vara att tillhandahålla ett stöd som är mera långsiktigt, förutsägbart och kopplat till framsteg i fråga om millennieutvecklingsmålen, genom en kontraktsmekanism upprättad för detta ändamål. Europeiska kommissionen kommer, i syfte att övervaka EU:s åtagande att öka det finansiella biståndet till förbättring av personalsituationen på hälso- och sjukvårdsområdet, att före utgången av 2007 utarbeta en ram för registrering och regelbunden uppdatering av de åtgärder för hälso- och sjukvårdspersonal som stöds och finansieras av medlemsstaterna och kommissionen såväl bilateralt som multilateralt. Nivån på EU:s finansieringsinsats kommer att jämföras med nivån på den finansiering som ges av andra givare och internationella finansiella institutioner.

16. Utöver mobilisering av nationella resurser kommer kommissionen under perioden 2007–2013 att avsätta närmare 40,3 miljoner euro av de 1,060 miljoner euro som står till förfogande för hela det tematiska programmet Investera i människor inom ramen för instrumentet för utvecklingssamarbete i syfte att stödja åtgärder för hälso- och sjukvårdspersonal som har verkningar på global och regional nivå. Verkningsfulla åtgärder kommer att övervägas, såsom en förstärkning av AU:s och NEPAD:s ledande roll när det gäller att utveckla en strategi för Afrika, stöd till utveckling av regionala handlingsplattformar, främjande av den privata sektorns, det civila samhällets och migranters deltagande i utvecklingen av nationella strategier för hälso- och sjukvårdspersonal (inom ramen för ett anbudsförfarande), samt stöd till global samordning av åtgärderna genom arbetet i Global Health Workforce Alliance .

5.2. Uppföljning och utvärdering

EU kommer att stödja utvecklingen av nationella system för övervakning och utvärdering av personalsituationen inom hälso- och sjukvårdssektorn genom att använda de indikatorer som utvecklats av Health Metrics Network . EU kommer också inom ramen för Europarlamentets och rådets planerade rapport om ”Ett europeiskt handlingsprogram mot hiv/aids, malaria och tuberkulos genom yttre åtgärder” att övervaka de åtgärder som genomförs på EU-nivå i syfte att göra framsteg när det gäller personalsituationen på hälso- och sjukvårdsområdet.

BILAGA 1

Förkortningar

AU EU Hiv/aids IMF NEPAD FN WHO | Afrikanska unionen Europeiska unionen Humant immunbristvirus/förvärvat immunbristsyndrom Internationella valutafonden Nytt partnerskap för Afrikas utveckling Förenta nationerna Världshälsoorganisationen |

BILAGA 2

Referenser

1. Europeiska unionens råd: Generalsekretariatet den 10 april 2006. Dokument nr 8359/06. EU:s strategi för att åtgärda bristen på personal inom hälsosektorn i utvecklingsländerna – Slutsatser från Europeiska unionens råd och företrädarna för medlemsstaternas regeringar, församlade i rådet – EU:s konsensusuttalande om personalkrisen inom hälsosektorn.

2. ”Human Resources for Health: Overcoming the Crisis: Report from a consultation in Oslo,” den 24–25 februari 2005.

3. ”Regional Consultative Meeting on Taking the HRH Agenda Forward at Country Level: Meeting Conclusions”, Brazzaville, Kongo den 18–20 juli 2005.

4. ”Workshop on Asian Action Learning Network on Human Resources for Health”, Bangkok, Thailand den 3–5 augusti.

5. KOM(2005) 489 av den 12 oktober 2005: EU:s strategi för Afrika – En pakt mellan EU och Afrika för att påskynda Afrikas utveckling.

6. KOM(2004) 301 av den 20 juli 2004. Uppföljning till diskussionsprocessen på hög nivå om patientrörlighet och utvecklingen av hälso- och sjukvården i EU.