[pic] | EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION |

Bryssel den 14.2.2007

KOM(2007)35 slutlig

MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET, RÅDET SAMT EUROPEISKA EKONOMISKA OCH SOCIALA KOMMITTÉN

Den inre marknaden för varor: en hörnsten för Europas konkurrenskraft

MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET, RÅDET SAMT EUROPEISKA EKONOMISKA OCH SOCIALA KOMMITTÉN

Den inre marknaden för varor: en hörnsten för Europas konkurrenskraft (Text av betydelse för EES)

Detta meddelande läggs fram som ett led i den pågående översynen av den inre marknaden på tjugohundratalet. Här ges en kortfattad bedömning av en av de fyra friheterna, nämligen fri rörlighet för varor, och dessutom redovisas några konkreta nya initiativ avsedda att förbättra den fria rörligheten för varor.

De största tekniska hindren för den fria rörligheten för varor inom EU har hittills antingen avlägsnats eller förebyggts. Företagen och medborgarna är i stort sett nöjda med hur den inre marknaden för varor fungerar för närvarande.

Det offentliga samrådet kring den inre marknadens framtid visar dock att det finns kvar ett antal tillkortakommanden på den inre marknaden för varor, som fortfarande har en negativ effekt på företagen och medborgarna. Exempelvis anser de berörda parterna att nationella tekniska föreskrifter fortfarande innebär att det egentligen inte råder frihandel inom EU. Det innebär också att konsumenterna inte kan hitta de produkterna på sina nationella marknader och att deras valfrihet därigenom begränsas. De berörda parterna klagar också på bl.a. osäkerhet och inkonsekventa EU-krav för utsläppande av produkter på marknaden och brister i CE-märkning av produkter. Konsumenterna är osäkra på vad CE-märkningen egentligen innebär, och vissa medlemsstater är mer krävande än andra i sin tillämpning av reglerna. Intyg om överensstämmelse erkänns inte alltid i andra länder, och tillverkarna kan utsättas för olika kostnadsnivåer från provning och provningsorgan. Dessutom drabbas många medborgare fortfarande av onödigt krångel och onödiga merkostnader för att registrera eller föra in en bil i sitt hemland.

En integrerad, gränslös inre marknad är fortfarande det bästa sättet att öka den europeiska ekonomins konkurrenskraft . Eftersom det fortfarande finns för mycket byråkrati, krångel och osäkerhet kring handeln med vissa produkter inom EU och som ett led i arbetet med bättre lagstiftning och förenkling av den inre marknadens regler och principer föreslås i detta meddelade fyra nya initiativ för att underlätta den fria rörligheten för varor:

- Ett förslag till förordning om förfaranden för tillämpning av nationella tekniska föreskrifter på produkter som lagligen släppts ut på marknaden i en annan medlemsstat.

- Ett förslag till förordning om ackreditering och marknadsövervakning.

- Ett förslag till beslut om en gemensam ram för saluföring av produkter.

- Ett tolkningsmeddelande om förfaranden för registrering av motorfordon med ursprung i en annan medlemsstat.

Dessa fyra initiativ är centrala delar i den omlanserade strategin för tillväxt och sysselsättning. De är en viktig del av de nya mål och initiativ som kommissionen kommer att presentera som en del av löpande översynen av den inre marknaden för tjugohundratalet.

1. INLEDNING

Den inre marknaden för varor är en central del i den europeiska integrationen. Det som började för femtio år sedan som en del av en tullunion, där tullar inom Europeiska gemenskapen avskaffades 1968 och gemensamma yttre tullar upprättades, blev med åren en av de viktigaste faktorerna för Europas styrka och stabilitet. Trots uppgiftens oerhörda komplexitet och storlek har gemenskapen förhållandevis snabbt lyckats införa en rättslig ram som omdanat medborgarnas och företagens tillvaro till det bättre. Den inre marknaden är inte bara en viktig pådrivare för tillväxt inom gemenskapen utan påverkar också EU:s internationella konkurrenskraft stort.

Meddelandet läggs fram som ett led i den löpande översynen av den inre marknaden för tjugohundratalet, vars resultat kommer att redovisas i två etapper under 2007: en preliminär rapport som planeras till februari 2007 till Europeiska rådets vårmöte, och därefter mer konkreta förslag under hösten 2007. Översynen bygger på ett offentligt samråd som genomfördes 2006 och kommer att utmynna i en helhetsbedömning av den inre marknadens fyra friheter. I slutrapporten kommer en rad initiativ att föreslås som komplement till vad som skisseras i detta meddelande och de åtföljande förslagen.

I det här meddelandet redovisas några nya initiativ till underlättande av fri rörlighet för varor i ljuset av att det fortfarande finns kvar osäkerhet och krångel kring marknadsföringen av vissa produkter i EU.

2. DEN INRE MARKNADEN FÖR VAROR FUNGERAR BRA…

Den inre marknaden för varor har knutit de europeiska ekonomierna närmare till varandra, och handeln mellan medlemsstaterna har ökat stort. Handeln inom EU-27 utgör två tredjedelar av den totala handeln och belyser den stora betydelsen av handeln mellan de 27 medlemsstaterna i jämförelse med handeln med övriga världen.

Idag skulle det vara svårt att ens föreställa sig livet i EU utan varor från andra länder än ens hemland. I varje europeisk butik finns nu ett mycket större utbud av varor av högre kvalitet. Inte ens dagligvarorna kommer enbart från ens hemland utan från hela Europa. Men det är inte bara EU:s medborgare som skördar frukterna av den inre marknaden för varor. Företagen kan verka mycket effektivare genom att spara på efterlevnadskostnader och genom de stordriftsfördelar som harmoniserade nationella tekniska föreskrifter erbjuder.

På den inre marknaden för varor har kommissionen hållit nästan alla sina löften från vitboken från 1985 om fullbordandet av den inre marknaden. Den har genom tillämpning av artiklarna 28–30 i EG-fördraget och genom sekundärrätt undanröjt nästan alla tekniska hinder för varuhandeln inom EU , särskilt hinder inom försörjningskedjan. Grunden till detta lades mestadels före 1992. De största kvarvarande hindren för varuhandeln inom EU rör icke-harmoniserade varor och andra viktiga områden som beskattning (där harmoniseringsgraden inte är tillräcklig för att i praktiken avlägsna alla skatteorsakade hinder och snedvridningar på den inre marknaden) och immaterialrätt.

Undersökningar visar att de flesta företag och medborgare är nöjda med hur den inre marknaden för varor fungerar för närvarande . En särskild upplaga av resultattavlan för den inre marknaden, "Tio år med en gränslös inre marknad" (2002), visar att 76 % av de företag som deltog i undersökningen och exporterade till sex eller fler EU-länder ansåg att den inre marknadens inverkan på deras företag var positiv. Mer än 60 % av dessa företag ansåg att den inre marknaden hade bidragit till försäljningsframgångar i andra medlemsstater. En färsk Eurobarometerundersökning[1] visar att tre av fyra EU-medborgare (75 %) anser att den inre marknaden för varor har haft en positiv inverkan.

3. …MEN DEN FÖRÄNDRAS SNABBT ...

Sedan kontrollerna vid de inre gränserna avskaffades den 1 januari 1993 har läget i och utanför EU ändrats dramatiskt.

- Konsumenten skördar frukterna av den inre marknaden för varor: sedan 1993 har den inre marknaden för varor byggt på tanken att alla tekniska hinder inom försörjningskedjan skall undanröjas, så att produkten kan säljas lokalt till konsumenten. Konsumenten erbjöds nästan uteslutande produkten i sitt hemland. Att samla in information om andra produkter till salu i andra EU-länder var svårt och tidsödande. Nu, däremot, kompletteras den typiska försörjningskedjan från början av 1990-talet av nya. Tack vare ökad Internetanvändning, avskaffandet av gränser inom EU, införandet av euron, lägre transportkostnader osv. har kunderna och konsumenterna mycket större valfrihet när det gäller var, när och hur de köper en viss vara. Alltså köper de allt oftare varor (t.ex. motorfordon) i andra medlemsstater eller på distans. Därför blir det mindre sannolikt att företagen stöter på hinder för handeln inom EU, medan det blir mer sannolikt att konsumenterna gör det.

- Produktinnovationen sker mycket snabbt : Ny teknik växer fram som gör det möjligt att snabbt introducera nya produkter, samtidigt som produktionsprocesserna blir allt flexiblare.

- Företagen måste anpassa sig snabbt till nya utmaningar : Företagen står nu inför stora utmaningar, en del interna (teknikens allt snabbare utveckling, kompetensbrist) och andra externa (samhällets förväntningar på konsumentskydd, miljöskydd och hälsoskydd). Samtidigt har en ny världsekonomi vuxit fram, karakteriserad av hög rörlighet. EU:s företag står inför en alltmer internationaliserad världsekonomi tack vare förbättrade transportförbindelser, minskade kommunikationskostnader, lägre hinder för handel och investeringar samt ökad konkurrens genom framväxten av nya globala aktörer.

4. … OCH DET DUGER INTE ATT VILA PÅ LAGRARNA

Trots sina framgångar är den inre marknaden för varor inte färdig . Den måste anpassas till teknikens utveckling, världsmarknadens krav och konsumenternas skiftande behov. Att förbättra den inre marknaden är en ständigt pågående process som hela tiden kräver arbete, vaksamhet och uppdateringar.

Kommissionen inledde ett offentligt samråd kring den inre marknadens framtid i april 2006. Samrådets resultat[2] visar att även om många berörda parter är nöjda med den inre marknadens många goda resultat kvarstår enligt de tillfrågades bedömning två huvudsakliga problem på den inre marknaden för varor :

- Nationella tekniska föreskrifter utgör fortfarande avsevärda hinder för den fria handeln inom EU . Den svaga tillämpningen och efterlevnaden av fördragets bestämmelser, särskilt när det gäller icke-harmoniserade produkter, upplevs som ett allvarligt hinder, i synnerhet för små och medelstora företag. De berörda parterna hävdar att nationella tekniska föreskrifter fortfarande orsakar avsevärda hinder för den fria rörligheten för varor inom EU, vilket leder till extra administrativa kontroller och provningar. De anser att det nuvarande systemet för marknadsövervakning behöver avsevärda förbättringar, eftersom medlemsstaterna agerar inkonsekvent. Dessutom saknar medlemsstaterna tillräckliga resurser för att hantera de föränderliga villkoren på handelsområdet.

- Många EU-bestämmelser är inkonsekventa eller betungande : De berörda parterna klagar på att EU:s bestämmelser är inkonsekventa eller oklara. Exempelvis kan olika definitioner gälla samma produkt, medan andra fundamentala begrepp inte är definierade över huvud taget. Olika förfaranden för bedömning av överensstämmelse överlappar varandra, och organen för bedömning av överensstämmelse måste fortfarande hantera rättsliga hinder. De berörda parterna anser därför att regelverket för varor fortfarande är för splittrat. De hänvisar också till brister i CE-märkningen, då dess innebörd ofta missförstås.

Dessutom håller nya hinder för medborgarna på att växa fram , t.ex. när det gäller motorfordon. Att föra in ett motorfordon till en annan medlemsstat är fortfarande en stor källa till klagomål, särskilt på grund av betungande förfaranden för godkännande och registrering. Förfarandena för godkännande av redan använda motorfordon är ofta långsamma och dyra, och kan ibland leda till körförbud för en bil som redan körts lagligen i en annan medlemsstat. Förfarandena för registrering av bilar med ursprung i en annan medlemsstat är ofta väldigt betungande.

5. LÖSNINGAR PÅ PROBLEMEN

Resultaten av det offentliga samrådet kring den inre marknadens framtid kan inte missförstås: kvaliteten på EU-lagstiftningen om varor måste öka och det finns ett starkt behov av att vara mer lyhörda gentemot medborgarnas behov och intressen på den inre marknaden för varor.

Kommissionen presenterar därför följande fyra initiativ :

- Ett förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om förfaranden för tillämpning av vissa nationella tekniska föreskrifter på produkter som lagligen släppts ut på marknaden i en annan medlemsstat och om upphävande av beslut 3052/95/EG.

- Ett förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om krav för ackreditering och marknadsövervakning i samband med saluföring av produkter.

- Ett förslag till Europaparlamentets och rådets beslut om en gemensam ram för saluföring av produkter.

- Ett tolkningsmeddelande om förfaranden för registrering av motorfordon med ursprung i en annan medlemsstat.

Syftet med dessa initiativ är att lösa några av de allvarligaste problemen på den inre marknaden för varor enligt vad som framkom under samrådet kring den inre marknadens framtid:

5.1. Att undanröja allvarliga hinder för den fria handeln på grund av nationella tekniska föreskrifter

Principen om fri rörlighet för varor står i EG-fördraget och är direkt tillämplig i alla medlemsstater. Enligt fördraget är medlemsstaterna skyldiga att släppa in produkter som lagligen tillverkats eller släppts ut på marknaden i en annan medlemsstat och som inte har harmoniserats på gemenskapsnivå, om inte en restriktion kan motiveras med ett tvingande allmänintresse såsom skydd av människors hälsa eller miljöskydd. Med andra ord är vissa nationella hinder motiverade och andra inte.

I praktiken är det dock fortfarande vanligt med tekniska hinder för den fria rörligheten för varor inom EU . Tekniska hinder uppstår på grund av nationella föreskrifter som säger att företagen måste anpassa sina produkter, även om de redan säljs lagligen i en annan medlemsstat. I en undersökning uppgav omkring 35 % av företagen att de hade problem med tekniska föreskrifter i någon annan medlemsstat, och omkring 50 % av företagen beslutade att anpassa sina produkter till föreskrifterna[3].

Det finns flera förklaringar på varför hindren kvarstår . Många företag har inte tillräckligt med kunnande, tid, personal och pengar för att hävda sin rätt i de medlemsstater där de vill sälja sina produkter. Det är också väldigt vanligt att företagen och de nationella myndigheterna inte känner till principen om fri rörlighet för varor. Bevisbördan vid en eventuell tvist är ofta oklar. Företagen löper en juridisk risk när de beslutar sig för att sälja en produkt i en annan medlemsstat. Det är svårt för företagen att i förväg ta reda på om de kan sälja sina produkter lagligen i en annan medlemsstat. Visserligen har EG-domstolen slagit fast principen att medlemsstaterna är skyldiga att ersätta enskilda för vållade förluster och skada på grund av underlåtenhet att följa direkt tillämplig gemenskapslagstiftning som medlemsstaterna kan hållas ansvariga för, men en viktig följd av denna osäkerhet är ändå en obenägenhet att ta risker: företagen håller sig på den säkra sidan genom att undvika alla eventuella konflikter och diskussioner med de nationella myndigheterna i bestämmelsemedlemsstaten.

Principen om fri rörlighet för varor står i fördraget och har prövats otaliga gånger av EG-domstolen. Ansträngningarna att tillämpa den fullt ut måste stärkas, så att produkter som lagligen släppts ut på marknaden i en medlemsstat enkelt kan släppas ut på marknaden i resten av EU. Förslaget till förordning om förfaranden för tillämpning av vissa nationella tekniska föreskrifter på produkter som lagligen släppts ut på marknaden i en annan medlemsstat och om upphävande av beslut 3052/95/EG gör det möjligt för företagen att lita på denna fördragsfästa princip, och de nationella myndigheterna får verktyg för att tillämpa den.

Förslaget bygger på öppenhet och effektivitet : öppen information skall utbytas mellan företagen och de nationella myndigheterna, och effektiviteten tryggas genom att man undviker att utföra kontroller och provningar mer än en gång. Samtidigt får medlemsstaterna ha kvar en hög nivå på konsumentskydd och miljöskydd. Särskilt behandlas bevisbördan, genom att det anges vilka formkrav som måste vara uppfyllda för att en produkt inte skall få släppas ut på marknaden. Enligt förslaget skall bestämmelsemedlemsstaten skriftligen ange det exakta tekniska eller vetenskapliga skälet till att produkten inte får släppas ut på den nationella marknaden. Näringsidkaren får också tillfälle att hävda sin rätt och försvara sin ståndpunkt inför de nationella myndigheterna.

5.2. Att få produkter ut på marknaden med fullgod säkerhet

Den gradvisa framväxten av den inre marknaden för varor har lett till ett lapptäcke av olika regler och rutiner . Några av dem är mycket betungande för företagen och tillsynsmyndigheterna, orsakar onödigt höga administrativa kostnader och tillämpas inkonsekvent. Även om deras ursprungliga syfte var att skydda hälsa och säkerhet kan tekniska föreskrifter också användas som protektionistiska redskap.

För det första måste bestämmelserna om bedömning av produkters överensstämmelse bli mycket enklare för företagen och myndigheterna. Med det nuvarande systemet måste vissa produkter genomgå olika förfaranden för att uppfylla kraven i flera olika direktiv. På många områden måste företagen se till att produkterna överensstämmer inte bara med en rättsakt utan flera. På grund av olika formuleringar och begrepp blir det allt svårare för företagen att reda ut sina lagfästa skyldigheter. De måste allt oftare anlita juridisk expertis för att kunna följa lagen. I några fall måste tillverkarna till och med gå till olika provningsorgan för att få samma produkt provad enligt olika direktiv. Dessutom har det visat sig nödvändigt att ombesörja en oberoende och tillförlitlig kontroll av provningsorganens kompetens, opartiskhet och integritet.

För det andra är marknadsövervakning avgörande för att skydda konsumenterna från osäkra eller bristfälliga produkter. Den europeiska marknadens säkerhet förutsätter bl.a. att gemenskapens produktsäkerhetskrav tillämpas aktivt och enhetligt. De nationella myndigheterna saknar dock resurserna för att bedriva en effektiv och konsekvent marknadsövervakning. De står ständigt inför nya utmaningar, t.ex. föränderliga ekonomier, nya produkter på marknaden och ökad import från länder utanför EU. Dessutom gör den tilltagande internationaliseringen och komplexiteten i handelstransaktionerna det allt svårare att identifiera aktörerna i distributionskedjan, och myndigheterna kan ofta inte hitta rätt person att vända sig till när ett problem har uppstått.

Marknadsövervakningens nuvarande organisation i Europa är inte längre tillräcklig för en inre marknad utan inre gränser. Produkterna cirkulerar fritt inom gemenskapen utan att passera några inre vägspärrar, men de nationella myndigheternas behörighet är begränsad till det egna territoriet.

Följden är att osäkra produkter hamnar mellan stolarna och slipper ut på marknaden. Sådana produkter utgör ofta en hälsorisk eller ekonomisk risk för konsumenterna. Denna situation ger också oseriösa aktörer en orättvis konkurrensfördel, särskilt inom de priskänsliga segmenten. Genom att underlåta att följa materiella eller formella krav kan de spara avsevärt på efterlevnadskostnaderna, och därigenom erbjuda sina produkter till lägre priser än sina laglydiga konkurrenter.

Därför måste marknadsövervakningen samordnas och förstärkas på den gränslösa inre marknaden, eftersom den ofta kräver samordnade, EU-omfattande insatser.

För det tredje behöver CE-märket ett mycket starkare skydd. I teorin är CE-märkningens uppgift enkel: den visar tillsynsmyndigheterna och konsumenterna att tillverkaren säger sig ha följt alla tillämpliga EG-direktiv. En CE-märkt produkt kan därför röra sig fritt inom hela gemenskapen.

Vidare är det många näringsidkare i och utanför EU som inte alltid förstår vad CE-märkningen innebär, och det finns flera CE-märkta produkter som inte följer lagstiftningen. Dessa produkter är i allmänhet inte lika säkra som produkter som följer kraven, och utgör därför en allvarlig risk för konsumenterna. Dessutom kan produkter som inte följer kraven produceras billigare, vilket ger oseriösa aktörer en orättvis konkurrensfördel.

Genom förslaget till beslut om en gemensam ram för saluföring av produkter förenklas de olika förfarandena för bedömning av överensstämmelse för produkter i syfte att undvika överlappningar och dra ned på betungande förfaranden. Förslaget innehåller också harmoniserade bestämmelser som framtida lagstiftning kan utgå från.

Samtidigt med detta förslag kommer kommissionen också att trygga CE-märkets rättsliga skydd genom att det registreras som ett kollektivmärke. Tack vare detta nya skydd kommer myndigheterna att snabbt och effektivt kunna stävja missbruk. Detta kommer också att skydda laglydiga företag mot oseriösa näringsidkare som CE-märker produkter som inte uppfyller de högt ställda säkerhetskrav som råder i EU.

Förslaget till förordning om krav för ackreditering och marknadsövervakning i samband med saluföring av produkter kommer att underlätta bedömningar av överensstämmelse genom ackreditering av laboratorier och provningsanläggningar så att deras intyg och provningsrapporter enkelt kan godkännas i hela EU.

Konsumentskyddet sitter även fortsättningsvis i högsätet. Förslaget till förordning om krav för ackreditering och marknadsövervakning i samband med saluföring av produkter kommer därför också att stärka marknadsövervakningen i EU, så att bristfälliga produkter lätt kan identifieras och återkallas från marknaden.

5.3. Att hjälpa medborgarna att ta med sig sina bilar till andra medlemsstater

Kommissionen lovade i sin medborgaragenda[4] att avskaffa enskilda hinder för medborgarna. Hinder uppstår ofta när medborgarna köper motorfordon i andra medlemsstater. Även om flera åtgärder (t.ex. systemet för EG-typgodkännande av hela fordon och den nya gruppundantagsförordningen om konkurrensreglernas tillämpning på försäljning och service av motorfordon) har avsevärt förenklat köp av motorfordon i andra medlemsstater, ställs fortfarande många medborgare inför onödigt krångel och merkostnader för att registrera sin bil i eller överföra den till sitt hemland. De många praktiska problemen på grund av byråkratiska registreringsförfaranden är fortfarande en hämsko på medborgare som vill köpa bil utomlands.

Sannolikt kommer de flesta av de här problemen att försvinna på längre sikt, när alla bilar har ett harmoniserat registreringsintyg.

Kommissionen har därför valt att offentliggöra ett tolkningsmeddelande om förfaranden för registrering av motorfordon med ursprung i en annan medlemsstat. Meddelandet sammanfattar de EG-rättsliga principer som gäller för registrering av fordon i en annan medlemsstat än den där fordonet har köpts, och för överföring av registreringen mellan medlemsstaterna, mot bakgrund av den senaste EG-rättsliga utvecklingen och EG-domstolens rättspraxis.

Meddelandet kommer att utgöra underlag för en medborgarvägledning om överföring av fordon inom EU.

6. SLUTSATSER

En av de Europeiska kommissionens viktigaste prioriteringar är att få den inre marknaden för varor att fungera bättre för företagen och medborgarna. De grundläggande kraven är i stort sett desamma som 1985 när kommissionen lade fram sin vitbok om färdigställandet av den inre marknaden eller 1993 när den inre marknaden infördes. Nu som då är en integrerad gränslös marknad det bästa sättet att öka den europeiska ekonomins konkurrenskraft. En bättre fungerande inre marknad för varor är därför en hörnsten i den omlanserade strategin för tillväxt och sysselsättning för att göra EU förmöget att konkurrera och lyckas inom den globala ekonomin, där våra största handelspartner har stora, enhetliga hemmamarknader. Dessa fyra initiativ är ett viktigt steg i denna riktning. De är en väsentlig del av den nya inremarknadsstrategin för tjugohundratalet.

[1] http://ec.europa.eu/internal_market/strategy/index_en.htm

[2] SEK(2006) 1215, 20.9.2006.

[3] Andra tvåårsrapporten om tillämpningen av principen om ömsesidigt erkännande på den inre marknaden, KOM(2002) 419 slutlig, 23.7.2002.

[4] KOM(2006) 211, 10.5.2006.