1.Inledning

Bedrägeri och närliggande olaglig verksamhet som korruption, penningtvätt och olaglig handel kan ställa EU och dess medlemsstater inför allvarliga problem och underminera såväl EU:s som medlemsstaternas finanser. Frågan blir desto mer angelägen mot bakgrund av att EU:s totala utgifter, delvis till följd av åtgärderna mot pandemin, nu är större än någonsin: cirka 1,8 biljoner euro i EU:s fleråriga budget för 2021–2027. Att EU:s medel används på ett effektivt och lämpligt sätt, även i medlemsstaterna, är avgörande för att behålla allmänhetens (och skattebetalarnas) förtroende liksom för att stärka och öka mervärdet av den europeiska integrationen. Omvänt kan ett stort antal bedrägerier hämma den ekonomiska tillväxten och underminera den ekonomiska återhämtningen i bredare bemärkelse. Att förstärka det gemensamma försvaret mot bedrägerier, såväl externa som interna, är därför en väsentlig del i att stärka EU:s återhämtningsförmåga.

I artikel 325 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget) föreskrivs en gemensam skyldighet för medlemsstaterna och EU att skydda unionens ekonomiska intressen. Bedrägeribekämpningen på EU-nivå har nyligen genomgått stora förändringar i och med inledningen av verksamheten vid den nya europeiska åklagarmyndigheten (Eppo) i juni 2021 och den nyligen genomförda omarbetningen av Olafförordningen, som innebär en effektivisering av de administrativa utredningar som utförs av Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (Olaf). Vidare har EU:s materiella straffrättsliga ram stärkts genom direktivet om bekämpande genom straffrättsliga bestämmelser av bedrägeri som riktar sig mot unionens finansiella intressen.

Det råder enighet om att EU parallellt bör stödja medlemsstaterna i deras arbete för att skydda unionens ekonomiska intressen. Det är ju trots allt på nationell nivå som de flesta fall av bedrägeri och oriktigheter upptäcks, utreds och lagförs.

Under EU:s senaste budgetperiod, som omfattade åren 2014–2020, utgjorde Herkules III-programmet EU:s särskilda mekanism för att ge sådant stöd. Programmet, som förvaltades av Olaf inom ramen för kommissionen, inrättades genom förordning (EU) nr 250/2014 (förordningen). Programmets allmänna mål var att skydda unionens ekonomiska intressen för att öka konkurrenskraften i unionens ekonomi och skydda skattemedlen. Programmets särskilda mål var att förebygga och motverka bedrägerier, korruption och all annan olaglig verksamhet som inverkar på unionens ekonomiska intressen. Åtgärderna till skydd för de ekonomiska intressena omfattade hela utgiftssidan av EU:s budget. På intäktssidan inriktades åtgärderna mot traditionella egna medel.

I artikel 13.2 b i förordningen ges kommissionen i uppdrag att utvärdera programmet. I det åtföljande arbetsdokumentet återfinns i detalj resultatet av utvärderingen av Herkules III-programmet samt ett antal rekommendationer på grundval av den analysen.

2.Herkules III-programmet

Herkules III-programmet är ett riktat program, EU:s huvudsakliga program för skydd av unionens ekonomiska intressen.

Under beredandet av den senaste fleråriga budgetramen visade de oriktigheter och misstänkta fall av bedrägeri som upptäcktes under genomförandet av budgeten och som anmäldes av medlemsstaterna i enlighet med artikel 325 i EUF-fördraget att de ekonomiska skadeverkningarna under årens lopp var av en sådan omfattning att EU även fortsatt behövde ett program som Herkules för att fullgöra sin skyldighet att skydda EU-budgeten. Den budget som i detta syfte avsatts för Herkules III uppgick till 104,9 miljoner euro för perioden 2014–2020. Stödberättigade mottagare i programmet var nationella eller regionala myndigheter i medlemsstaterna och forskningsorgan, liksom undervisningsinstitut och icke vinstdrivande organ som varit etablerade och bedrivit verksamhet i en medlemsstat under minst ett år.

Programmet genomfördes på grundval av årscykler i enlighet med arbetsprogram som antogs av kommissionen. Herkules III gav ekonomiskt stöd för

I.tekniskt stöd (minst 70 % av programmets budget) till insatser såsom inköp av teknisk utrustning och it-utrustning, främjande av gränsöverskridande samarbete och stöd till gemensamma insatser, personalutbyte samt utveckling och tillhandahållande av databaser för medlemsstaterna och Olaf,

II.utbildning (högst 25 % av programmets budget) till insatser såsom konferenser och seminarier för gränsöverskridande utbyte av erfarenheter och bästa praxis, utbildning i digital kriminalteknik samt utveckling av utpräglat profilerade forskningsverksamheter och studier och

III.övriga åtgärder som omfattas av programmets syfte (högst 5 % av budgeten).

Programmet gav finansiellt stöd i form av bidrag, offentliga upphandlingskontrakt och ersättning för kostnader som uppstått för deltagarna i verksamheterna. En stor förändring som infördes vid övergången från Herkules II till Herkules III var ökningen av medfinansieringsgraden för tekniskt stöd från 50 % (Herkules II) till 80 % (Herkules III) av den stödberättigande kostnaden.

I november 2021 hade Olaf registrerat 280 slutförda projekt på 336 ansökningar (83,3 %). För att ett projekt ska anses slutfört måste de tekniska och ekonomiska rapporterna vara inlämnade och slutbetalningen gjord.

3.Slutlig utvärdering

I enlighet med artikel 13 i förordningen och med kommissionens riktlinjer för bättre lagstiftning bedömdes programmet utifrån följande fem kriterier:

·Samtliga programmåls relevans.

·Programmets interna och externa samstämmighet med andra delar av EU:s insatser.