Med tanke på att 2017 är det första rapporteringsåret och att införlivandet av rådets direktiv (EU) 2015/652 försenades i många medlemsstater är denna första rapport om volymer av och växthusgasintensitet under hela livscykeln för bränsle- och energityper ännu inte fullständig. Totalt har 22 medlemsstater samt Island och Norge lämnat in motsvarande uppgifter i lämpligt format. Estland, Litauen, Polen, Portugal, Rumänien och Spanien har lämnat rapporter om kvaliteten på de bränslen som släpps ut på marknaden av drivmedelsleverantörer men inte om bränslenas växthusgasintensitet.

Enligt bränslekvalitetsdirektivet ska medlemsstaterna ålägga drivmedelsleverantörer att minska växthusgasintensiteten för transportdrivmedel under hela livscykeln, dvs. växthusgasutsläppen per energienhet under hela livscykeln från det bränsle eller den energi som levereras, med minst 6 % senast den 31 december 2020 jämfört med 2010 års lägsta standard för bränslen på 94,1 gCO2ekv/MJ. Växthusgasutsläpp som orsakas genom indirekt ändring av markanvändning beaktas inte vid bedömningen av överensstämmelse med minskningsmålet på minst 6 %.

·Växthusgasutsläppen per energienhet under hela livscykeln, inbegripet de preliminära medelvärdena för de beräknade utsläpp från biodrivmedel som orsakas genom indirekt ändring av markanvändning (Iluc).

2.4Elförbrukning

Endast sju medlemsstater rapporterade den el som förbrukats av eldrivna fordon och motorcyklar (totalt 1,2 PJ). Eftersom denna rapportering är frivillig för drivmedelsleverantörerna var den rapporterade elmängden mindre än den mängd som faktiskt förbrukades 2017.

3. Översikt över 2017 års uppgifter om bränslekvalitet i EU

I enlighet med artikel 8 i bränslekvalitetsdirektivet har alla medlemsstater samt Island lämnat rapporter om nationella uppgifter om bränslekvalitet för 2017.

I detta avsnitt presenteras de uppgifter om bensin- och dieselförsäljning, och ingående biokomponenter, för vägtransport som har rapporterats av samtliga EU-medlemsstater. Uppgifterna gäller inte andra fossila bränslen, andra biodrivmedel och drivmedel av icke-biologiskt ursprung, eller bränslen som används för mobila maskiner som inte är avsedda för vägtransport.

3.1 Bensin och diesel samt andelen biokomponenter

Bränsleförsäljningen inom EU domineras fortfarande av diesel: 72,3 % (270 668 miljoner liter) av det sålda bränslet 2017 var diesel och 27,7 % var bensin (103 766 miljoner liter). Bensinförsäljningen ökade med 2,9 % under 2017 jämfört med 2016, medan dieselförsäljningen ökade med 5,2 %. Generellt sett ökade bensin- och dieselbränsleförsäljningen med 4,6 % jämfört med 2016. Detta är ett resultat av att efterfrågan på transporter ökade mer än effektivitetsvinsterna inom fordonsparken.

Andelen dieselförsäljning jämfört med bensinförsäljningen har ökat under årens lopp, från 55,6 % av den totala bränsleförsäljningen 2001 till 72,3 % under 2017. Detta återspeglar i stor utsträckning den stora ökningen av dieseldrivna fordon i Europa under den perioden. Samtidigt som dieselbränsleförsäljningen ökade med nästan 9 % mellan 2007 och 2017 minskade bensinbränsleförsäljningen med 9 % under samma tioårsperiod.

Dieselbränsleförbrukningen är betydande i de flesta av EU:s medlemsstater och utgör mer än 60 % av den totala bränsleförsäljningen i 23 medlemsstater, dvs. alla utom Cypern, Grekland, Malta och Nederländerna (Rumänien lämnade inte någon fullständig rapport för 2017).

Den största delen av bensinförsäljningen 2017 bestod av bränslen med ett forskningsoktantal (RON) på 95, vilket utgjorde 85,7 % av den totala bensinbränsleförsäljningen. 8,3 % av försäljningen var 95 ≤ RON < 98 och 5,8 % var RON ≥ 98. Andelen försäljning av RON = 91 var obetydlig.

All diesel som säljs i EU marknadsförs som innehållandes biodiesel, medan 87,6 % av bensinen marknadsförs som bensin med bioetanol. Under 2017 hade 71,9 % av bensinbränsle som såldes i EU en etanolhalt på upp till 5 volymprocent, och 15,7 % hade en etanolhalt på upp till 10 %. Av det sålda dieselbränslet innehöll 83,8 % upp till 7 % Fame, och 16,2 % innehöll mer än så.

3.2 Bränsleförsäljningens överensstämmelse med kvalitetsgränsvärdena

På ett övergripande plan är bränslekvaliteten hög i EU. Bulgarien, Malta och Sverige kontrollerade och rapporterade full överensstämmelse för både bensin- och dieselbränslen, medan nio medlemsstater kontrollerade och rapporterade full överensstämmelse för bensin (Österrike, Bulgarien, Grekland, Ungern, Litauen, Malta, Nederländerna, Slovenien och Sverige) och sju för diesel (Bulgarien, Kroatien, Cypern, Finland, Lettland, Malta och Sverige). En medlemsstat (Belgien) rapporterade mer än 100 avvikelser från kraven för bensin under 2017.

Medlemsstaterna rapporterade totalt 496 avvikelser från kraven för bensin och 141 avvikelser från kraven för diesel för 2017. För bensin är de parametrar som oftast faller utanför specifikationerna ångtryck sommartid (i 13 medlemsstater), forskningsoktantal (i nio medlemsstater) och motoroktantal (i sju medlemsstater). För diesel var de parametrar som oftast föll utanför specifikationerna Fame-halt (i tolv medlemsstater) och svavelhalt (i sex medlemsstater).

Alla medlemsstater har beskrivit de åtgärder som vidtagits när provtagningen ådagalagt avvikelser. Åtgärderna omfattar bland annat att informera de behöriga myndigheterna, inleda utredningar, ålägga påföljder och böter eller att ta nya prover. I ett litet antal fall har inga åtgärder vidtagits då de avvikande parametrarna ändå låg mycket nära toleransgränserna.

Det fanns därför ingen anledning för kommissionen att inleda nya undersökningar.