[pic] | EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION |

Bryssel den 10.11.2005

KOM(2005) 554 slutlig

RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN

om kommittéernas arbete under 2004{SEK(2005) 1420}

1. ALLMÄNT OM KOMMITTÉSYSTEMET

I denna rapport behandlas verksamheten i kommittéerna inom kommittéförfarandet under 2004. Den innehåller ett inledande avsnitt, en allmän översikt över kommittéernas verksamhet samt en bilaga med detaljerade statistiska uppgifter om de enskilda kommittéerna inom kommittéförfarandet, vilken är indelad efter kommissionens olika avdelningar.[1] I bilagan finns även kommentarer avseende förändringar av antalet kommittéer och anmärkningsvärda händelser i samband med specifika förslag till åtgärder, t.ex. negativa yttranden, resolutioner av Europaparlamentet till följd av att det utövat sin rätt till insyn (se avsnitt 1.2) och ärenden som hänskjutits till rådet (se avsnitt 1.3).

1.1 Kommittéer inom kommittéförfarandet och deras institutionella sammanhang

a) Funktionen hos kommittéerna inom kommittéförfarandet i den institutionella miljön

De kommittéer som verkar inom kommittéförfarandet skall biträda kommissionen i utövandet av de genomförandebefogenheter som lagstiftaren, dvs. rådet och Europaparlamentet, har tilldelat kommissionen. Kommittéerna inom kommittéförfarandet har tre gemensamma huvuddrag.

För det första har de inrättats av lagstiftaren (rådet och Europaparlamentet) enligt de lagstiftningsförfaranden som gällde vid tidpunkten för antagandet av den grundläggande rättsakt enligt vilken de inrättades, dvs. enligt medbeslutandeförfarandet efter det att Maastrichtfördraget trädde i kraft. Den rättsliga grunden för kommittéerna inom kommittéförfarandet fastställs sålunda i en s.k. grundläggande rättsakt.

För det andra är deras utformning och arbetssätt likartade i flera avseenden. En företrädare för kommissionen är ordförande för varje kommitté, som består av företrädare för medlemsstaterna; dessa är kommittéernas enda ”ledamöter”. Kommittéerna medverkar inom ramen för de förfaranden som föreskrivs i den grundläggande rättsakten, i enlighet med rådets beslut om kommittéförfarandet, dvs. beslut 1999/468/EG.[2]

För det tredje yttrar sig kommittéerna över förslag till genomförandeåtgärder som kommissionen förelägger dem i enlighet med den grundläggande rättsakten. Deras medverkan härvidlag äger rum inom ramen för det förfarande som föreskrivs för detta ändamål (det rådgivande förfarandet, förvaltningsförfarandet eller det föreskrivande förfarandet).

Enligt artikel 2 i rådets beslut 1999/468/EG skall förvaltningsförfarandet tillämpas enbart för förvaltningsåtgärder, däribland sådana som gäller tillämpningen av den gemensamma jordbrukspolitiken och den gemensamma fiskeripolitiken eller genomförandet av program med betydande budgetkonsekvenser (artikel 2 a). Det föreskrivande förfarandet skall tillämpas för åtgärder med allmän räckvidd som är avsedda att tillämpa bestämmelser som utgör del av de viktigaste grunddragen i grundläggande rättsakter, inbegripet åtgärder som gäller skydd av människors, djurs eller växters hälsa eller säkerhet samt för uppdateringen av tekniska bestämmelser i en grundläggande rättsakt (artikel 2 b). Det rådgivande förfarandet skall tillämpas i alla sådana fall när det anses vara det lämpligaste.

Enligt förvaltningsförfarandet (artikel 4.2 i rådets beslut 1999/468/EG) och det föreskrivande förfarandet (artikel 5.2 i rådets beslut 1999/468/EG) krävs en kvalificerad majoritet av kommittéledamöterna, som den definieras i artikel 205.2 i fördraget, för att kommittén skall kunna avge ett yttrande (positivt eller negativt).[3] Efter det att den senaste ändringen av EG-fördraget trädde i kraft den 1 november 2004[4] har den nya ordning som fastställs i artikel 205.2 tillämpats. Enligt denna ordning krävs en ”dubbel majoritet” bestående av minst 232 röster av sammanlagt 321 röster samt en majoritet av de (25) medlemsstaterna för att uppnå kvalificerad majoritet.

När det gäller det ytterligare villkor som anges i artikel 205.4, enligt vilket varje medlem av rådet har möjlighet att begära en kontroll av huruvida de medlemsstater som röstar för en rättsakt representerar minst 62 % av EU:s befolkning, drar kommissionen slutsatsen att detta villkor inte är tillämpligt inom ramen för kommittéförfarandena, eftersom det i rådets beslut 1999/468/EG endast hänvisas till artikel 205.2.

Det finns även andra kommittéer och expertgrupper som kommissionen själv inrättat för att få bistånd vid utövandet av dess initiativrätt eller vid genomförandet av övervaknings-, samordnings- eller samarbetsuppgifter med medlemsstaterna. Dessa rådgivande organ (det finns flera hundra) omfattas inte av denna rapport och måste särskiljas från kommittéer inom kommittéförfarandet.

b) Kommittéförfarande och öppenhet: register och arkiv för kommittédokument

Genom artikel 7 i beslut 1999/468/EG och genom rådets och Europaparlamentets uttalanden om denna bestämmelse (särskilt uttalandena nr 4 och 5) infördes som en ny och viktig del bestämmelser om ökad insyn i kommittéernas arbete inom ramen för kommittéförfarandet.

Enligt artikel 7.5 i beslut 1999/468/EG skall kommissionen offentliggöra ett register med hänvisningar till alla handlingar som sänts till Europaparlamentet inom ramen för olika kommittéförfaranden . Detta register är i bruk sedan december 2003.[5]

I överensstämmelse med sitt uttalande nr 5 till rådets beslut 1999/468/EG har kommissionen, som en ytterligare åtgärd för ökad öppenhet, till registret fogat ett arkiv för att göra handlingar som lämnats till Europaparlamentet direkt tillgängliga för allmänheten, i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1049/2001 om allmänhetens tillgång till Europaparlamentets, rådets och kommissionens handlingar[6], som trädde i kraft den 3 december 2001. Registrets funktion är att ange förekomsten av en handling, medan arkivet innehåller handlingen i nedladdningsbart format.

Den normala obligatoriska översändningen av handlingar avgör registrets och arkivets innehåll. Där finns följande:

- Dagordningar, sammanfattningar av mötena och resultat av omröstningar från samtliga kommittémöten.

- Förslag till åtgärder som lagts fram inför kommittéerna ”för genomförande av rättsakter som antagits enligt det förfarande som anges i artikel 251 i fördraget” (medbeslutandeförfarandet; se artikel 7.3 i rådets beslut 1999/468/EG).

Utöver de ordinarie handlingar som anges ovan innehåller registret och arkivet också handlingar som kommissionens avdelningar sänt till Europaparlamentet på dess specifika begäran eller enligt särskild överenskommelse:

- Specifika förslag till åtgärder, som även om de inte omfattas av medbeslutandeförfarandet är av särskild betydelse för Europaparlamentet, sänds för kännedom på begäran av det ansvariga parlamentsutskottet, i enlighet med kommissionens åtagande enligt den bilaterala överenskommelsen mellan Europaparlamentet och kommissionen om tillämpningsföreskrifter till rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter (se punkt 2 i överenskommelsen). [7]

- Europaparlamentet får begära protokoll från kommittémöten.[8]

- Andra åtföljande dokument, som arbetsdokument, inofficiella dokument eller informationsmaterial som har sitt ursprung i kommissionens avdelningar, medlemsstaterna eller tredje part, sänds för närvarande av kommissionens avdelningar på icke-obligatorisk grund.[9]

Samtliga handlingar förs över på decentraliserad grund av de avdelningar inom kommissionen som är ansvariga för respektive kommitté inom kommittéförfarandet och översänds sedan centralt av kommissionens generalsekretariat till ett centralt kontaktställe i Europaparlamentet, varifrån handlingarna sänds till de olika parlamentsutskotten. Referensuppgifter om handlingar får inte förekomma om de betraktas som ”känsliga” i den mening som avses i artikel 9 i förordning (EG) nr 1049/2001.

Genom artikel 4.3 i ”öppenhetsförordningen”, dvs. förordning (EG) nr 1049/2001, skyddas EU-institutionernas beslutsförfarande, varav kommittéförfarandena är en del. Kommissionen har sedan dess beslutat att den skall utnyttja detta rättsliga skydd genom att följa principen om att förslag till genomförandeåtgärder normalt skall bli allmänt tillgängliga först efter det att en omröstning i kommittén har ägt rum[10] . Endast i samband med de undantag som fastställs i artikel 4.1 och artikel 4.2 i förordning (EG) nr 1049/2001 (dvs. när det gäller säkerhet eller affärsintressen) bör allmänheten inte få direkt tillgång förrän kollegiet slutligen har antagit åtgärderna. Efter det slutliga antagandet är åtgärderna tillgängliga via gemensamma databaser och register hos kommissionen (protokoll från kommissionens möten, se registret över kommissionens handlingar).

1.2 Europaparlamentets ”rätt till insyn”

Kommissionen är skyldig att informera Europaparlamentet om kommittéernas arbete och att översända alla förslag till genomförandeåtgärder i enlighet med en grundläggande rättsakt som antagits enligt artikel 251 i fördraget (rättsakter som antagits enligt medbeslutandeförfarandet), så att Europaparlamentet kan utöva sin rätt till insyn enligt artikel 8 i beslut 1999/468/EG.

Europaparlamentet och kommissionen träffade i februari 2000 en överenskommelse om tillämpningsföreskrifter till rådets beslut 1999/468/EG , som syftar till att konkret reglera förfarandena för genomförandet av de skyldigheter som åligger kommissionen.[11]

I överenskommelsen föreskrivs det, förutom i brådskande fall, en tidsfrist på en månad från och med mottagandet av ett ”slutgiltigt” förslag till genomförandeåtgärd[12] när det gäller en rättsakt som antagits enligt medbeslutandeförfarandet. Detta ger Europaparlamentet tid att eventuellt anta en resolution vid ett plenarsammanträde i enlighet med artikel 8 i rådets beslut 1999/468/EG, om det anser att den föreslagna åtgärden går utöver de genomförandebefogenheter som fastställs i den grundläggande rättsakten.[13]

I praktiken överför kommissionens avdelningar förslaget till genomförandeåtgärd till registret samtidigt som det sänder det till medlemsstaterna som förberedelse för ett kommittémöte. Om en omröstning i enlighet med kommitténs arbetsordning skall hållas genom ett skriftligt förfarande (utan att ett kommittémöte hålls), gäller samma sak. När omröstningen har ägt rum skall kommissionens avdelning – sedan mitten av 2004 – enligt instruktionerna fylla i ett omröstningsformulär i vilket anges det övergripande resultatet av omröstningen om det berörda förslaget till genomförandeåtgärd. Avdelningen skall också ange huruvida förslaget till genomförandeåtgärd ändrats till följd av att det behandlats i en kommitté.

Om förslaget till genomförandeåtgärd ändras kommer det att överföras en andra gång, tillsammans med omröstningsformuläret, till registret och sändas till Europaparlamentet. På detta sätt blir Europaparlamentet och allmänheten, som i normalfallet ges direkt tillgång till förslag till åtgärder i detta skede av kommittéförfarandet, tydligt informerade om det ”slutgiltiga” förslaget till genomförandeåtgärd. Om förslaget inte ändras, överförs bara omröstningsformuläret och sänds till Europaparlamentet. Den ursprungligen överförda versionen av förslaget till genomförandeåtgärd betraktas då som det slutgiltiga förslaget.

Det är värt att notera att det under 2004, precis som under 2003, inte rapporterats några fall då Europaparlamentet ansåg att en resolution behövde antas enligt artikel 8 i rådets beslut 1999/468/EG.

Utan att formellt hänvisa till den bestämmelsen antog Europaparlamentet en resolution[14] beträffande ett utkast till kommissionsförordning[15] i fråga om djurfoder , med syftet att begära att kommissionen skulle ändra tillämpningsområdet för förslaget till åtgärd, vilket enligt parlamentet gick utöver de befogenheter som lagstiftaren delegerat till kommissionen. Förslaget ändrades i enlighet med Europaparlamentets rekommendationer innan det lades fram för omröstning i kommittén och antogs därefter av kommissionen[16].

1.3 Ärenden som hänskjutits till rådet

Under 2004 rapporterades sammanlagt 17 ärenden som hänskjutits till rådet. Enligt rådets beslut 1999/468/EG måste förslag till åtgärder hänskjutas till rådet i de fall då kommissionen inte lyckas samla den majoritet som krävs för ett yttrande genom vilket förslaget till åtgärd bekräftas inom ramen för det föreskrivande förfarandet, eller om förslaget röstas ned med kvalificerad majoritet inom ramen för förvaltningsförfarandet. De 17 fallen under 2004 avsåg tre politikområden: miljö (12), hälsa och konsumentskydd (4) och skatter och tullar. Även om detta antal bara motsvarar ungefär 0,5 % av det sammanlagda antal genomförandeåtgärder som antagits av kommissionen inom ramen för förvaltningsförfarandet och det föreskrivande förfarandet, är det den högsta absoluta siffra som noterats sedan den regelbundna rapporteringen påbörjades 2000 (med en hög koncentration till miljöområdet). Samtidigt som kommittéernas arbete generellt sett karakteriseras av en hög grad av konsensus, kan det vara så att det ökade antalet delegationer i kommittéerna (25 medlemsstater efter utvidgningen) ibland gör det svårare nuförtiden att uppnå den nödvändiga kvalificerade majoritet som krävs för att avge ett positivt yttrande (åtminstone inom ett politikområde). En annan anledning kan vara den känsliga karaktären hos genomförandeåtgärder på miljöområdet (exempelvis i fråga om genetiskt modifierade organismer).

1.4 Den fortsatta utvecklingen

Kommissionens förslag till en ändring av det föreskrivande förfarandet[17] när det gäller genomförandebestämmelser med allmän räckvidd eller anpassning av vissa andra aspekter av sådana grundläggande rättsakter som antagits i enlighet med medbeslutandeförfarandet (artikel 251 i fördraget) behandlas fortfarande i rådet.

Det föreslagna nya förfarandet jämställer rådet och Europaparlamentet när det gäller övervakningen av hur kommissionen utövar sina genomförandebefogenheter. Den 2 september 2003 godkändes kommissionens förslag till övervägande del av Europaparlamentet[18], som endast föreslog ett mycket begränsat antal tekniska ändringar. Den 22 april 2004 lade kommissionen fram ett ändrat förslag[19] i vilket merparten av Europaparlamentets ändringsförslag införlivas och det nya förfarandet förtydligas. Genom fördraget om upprättandet av en konstitution för Europa skulle kommissionens genomförandebefogenheter få en ny utformning.[20] I konstitutionen införs rättsaktstypen ”delegerade” förordningar som antas av kommissionen för att komplettera eller ändra vissa ”icke väsentliga” delar av europeiska lagar under överinseende av Europaparlamentet och rådet, som kan återkalla själva delegeringen eller invända mot ett särskilt utkast till förordning. Dessa delegerade förordningar bör särskiljas från de genomförandeakter som antas av kommissionen under överinseende av medlemsstaterna.[21] I uttalandet från stats- och regeringscheferna i Europeiska unionens medlemsstater om ratificeringen av fördraget om upprättande av en konstitution för Europa sägs att en period av eftertanke skall löpa fram till mitten av 2006.

Integreringen av de tio nya medlemsstaterna i kommittéernas arbete inom kommittéförfarandet – efter det att Europeiska unionen utvidgats den 1 maj 2004 – ägde rum utan några betydande problem. Fram till och med dagen för anslutning hade de status som aktiva observatörer, som de beviljats genom kommissionens beslut av den 25 februari 2003[22] (och som gällde från och med dagen efter det att anslutningsfördraget undertecknats den 16 april).[23] Inom ramen för detta arrangemang inbjöds företrädare för de anslutande staterna till de flesta möten i kommittéerna inom kommittéförfarandet. De hade rätt att yttra sig om de frågor som behandlades vid mötena men inte att delta i omröstningen om förslag till genomförandeåtgärder. När anslutningen väl ägt rum fanns det ingen skillnad mellan de ”gamla” och de ”nya” medlemsstaternas rättigheter och skyldigheter.

Anslutningsförhandlingarna med Bulgarien och Rumänien avslutades i december 2004 och anslutningsfördraget undertecknades den 25 april 2005. På samma sätt som för de tio nya medlemsstaterna under perioden före den senaste anslutningen har Bulgarien och Rumänien beviljats status som aktiva observatörer från och med den 26 april 2005, och dessa länder får således delta i kommittéernas möten.[24]

I fråga om de återstående kandidatländerna Turkiet och Kroatien har deltagandet fortsatt att vara organiserat på grundval av meddelandet från kommissionen till rådet om kandidatländernas deltagande i gemenskapens program, organ och kommittéer[25] och meddelandet från kommissionen till rådet och Europaparlamentet om att förbereda deltagande av länderna på västra Balkan i gemenskapens program och organ[26].

2. ALLMÄN ÖVERSIKT AV VERKSAMHETEN

2.1 Antal kommittéer och förfarandetyper

Det är viktigt att skilja mellan kommittéerna inom ramen för kommittéförfarandet och andra enheter, t.ex. expertgrupper som kommissionen själv inrättar. De senare medverkar i arbetet med att utforma och genomföra program och strategier, medan kommittéerna inom kommittéförfarandet är involverade i genomförandet av lagstiftningen. I denna rapport behandlas enbart kommittéerna inom kommittéförfarandet. Antalet kommittéer inom kommittéförfarandet redovisas efter verksamhetsområde ( tabell I ) per den 31 december 2004. Uppgifter för föregående år (31 december 2003) ges som jämförelse.

TABELL I - Det totala antalet kommittéer

Politikområde | 2003 | 2004 |

Näringsliv (ENTR) | 33 | 30 |

Sysselsättning och socialpolitik (EMPL) | 8 | 6 |

Jordbruk (AGRI) | 30 | 30 |

Energi och transport/Transeuropeiska nät (TREN) | 45 | 40 |

Miljö (ENV) | 35 | 35 |

Forskning (RTD) | 2 | 3 |

Informationssamhället (INFSO) | 13 | 10 |

Fiske (FISH) | 3 | 3 |

Inre marknaden (MARKT) | 12 | 11 |

Regionalpolitik (REGIO) | 2 | 2 |

Skatter och tullar (TAXUD) | 9 | 10 |

Utbildning och kultur (EAC) | 7 | 9 |

Hälsa och konsumentskydd (SANCO) | 13 | 13 |

Rättsliga och inrikes frågor (JAI) | 7 | 10 |

Yttre förbindelser (RELEX) | 3 | 3 |

Handel (TRADE) | 13 | 11 |

Utvidgning (ELARG) | 2 | 2 |

EuropeAid (AIDCO)( | 8 | 9 |

Humanitärt bistånd (ECHO) | 1 | 1 |

Statistik (ESTAT) | 7 | 7 |

Budget (BUDG) | 2 | 2 |

Bedrägeribekämpning (OLAF) | 1 | 1 |

TOTALT | 256 | 248 |

Siffrorna visar vilken relativ tyngd kommittéförfarandet har på de olika politikområdena. Områdena energi och transport (40), miljö (35), jordbruk (30) och näringsliv (30) fortsätter att ha flest kommittéer. Med 136 av totalt 248 kommittéer står dessa politikområden tillsammans för mer än hälften av alla kommittéer. Kommissionens ansträngningar för att minimera tillväxten av antalet kommittéer har gett resultat. Antalet befintliga kommittéer vid utgången av 2004 är till och med lägre än antalet kommittéer vid utgången av 2003. Medan lagstiftaren har inrättat nya kommittéer på vissa politikområden där verksamheten har ökat (exempelvis rättsliga och inrikes frågor och utbildning och kultur) har antalet minskat på andra politikområden till följd av omorganiseringen av den rättsliga ramen (se särskilt energi och transport). I anmärkningarna till tabellen för respektive politikområde i bilagan anges detaljerade uppgifter om inrättande, avskaffande och sammanslagning av kommittéer.

Kommittéerna inom kommittéförfarandet kan delas in efter den typ av förfarande inom ramen för vilket de arbetar (rådgivande förfarande, förvaltningsförfarande, föreskrivande förfarande och förfarande i fråga om skyddsåtgärder - se tabell II ). År 2004 är det första år under vilket ”anpassningsrättsakterna” tillämpats till fullo[27], vilket innebär att de olika varianterna enligt 1987 års kommittéförfaranden (2 a och 2 b, 3 a och 3 b) inte längre är tillämpliga. Eftersom vissa kommittéer tillämpar flera olika förfaranden (alltifrån det rådgivande förfarandet till det föreskrivande förfarandet samt förfarandet i fråga om skyddsåtgärder), redovisas dessa separat från övriga kommittéer som arbetar inom ramen för ett enda förfarande.

TABELL II - Antal kommittéer per förfarande (2004)

Förfarandetyp | Kommittéer som arbetar inom ramen för flera förfaranden |

Rådgivande förfarande | Förvaltnings-förfarande | Föreskrivande förfarande | Förfarande i fråga om skydds-åtgärder |

ENTR | 6 | 5 | 16 | - | 3 |

EMPL | 1 | - | 2 | - | 3 |

AGRI | - | 24 | 4 | - | 3 |

TREN | 7 | 2 | 24 | - | 7 |

ENV | 3 | 5 | 23 | - | 4 |

RTD | - | 2 | - | - | 1 |

INFSO | - | 3 | 3 | - | 4 |

FISH | - | 1 | - | - | 2 |

MARKT | 2 | 2 | 7 | - | - |

REGIO | - | 1 | - | - | 1 |

TAXUD | 1 | 4 | 3 | - | 2 |

EAC | 1 | - | - | - | 8 |

SANCO | 2 | - | 6 | - | 5 |

JAI | 4 | - | 1 | - | 5 |

RELEX | 1 | 1 | - | - | 1 |

TRADE | 2 | 3 | 1 | 2 | 3 |

ELARG | - | 1 | - | 1 | - |

AIDCO | - | 7 | 2 | - | - |

ECHO | - | - | - | - | 1 |

ESTAT | - | 4 | 1 | - | 2 |

BUDG | 1 | - | 1 | - | - |

OLAF | - | - | 1 | - | - |

TOTALT | 31 | 64 | 95 | 3 | 55 |

Siffrorna visar att ca 40 % av alla kommittéer (95 av 248) arbetar enbart inom ramen för det föreskrivande förfarandet. Därefter följer ett något lägre antal kommittéer som enbart verkar inom ramen för förvaltningsförfarandet (64). Fördelningen per politikområde visar att användningen av de olika förfarandena skiljer sig från ett politikområde till ett annat. På vissa politikområden kan man notera att ett av förfarandena dominerar tydligt: på exempelvis områdena energi och transport respektive miljö finns ett stort antal kommittéer som arbetar inom ramen för det föreskrivande förfarandet, medan man på jordbruksområdet har ett stort antal kommittéer som arbetar inom ramen för förvaltningsförfarandet.

2.2 Antal möten

Antalet kommittéer är inte den enda indikatorn för att bedöma i vilken utsträckning kommittéförfarandet används. Antalet möten som hölls under 2004 visar hur intensivt arbetet generellt sett har varit på de olika politikområdena och inom de enskilda kommittéerna ( tabell III ).

TABELL III - Antal möten

2003 | 2004 | 2003 | 2004 |

ENTR | 59 | 54 | EAC | 23 | 28 |

EMPL | 17 | 10 | SANCO | 101 | 111 |

AGRI | 322 | 344 | JAI | 21 | 26 |

TREN | 44 | 51 | RELEX | 5 | 5 |

ENV | 54 | 64 | TRADE | 32 | 21 |

RTD | 50 | 58 | ELARG | 8 | 6 |

INFSO | 31 | 31 | AIDCO | 35 | 38 |

FISH | 25 | 22 | ECHO | 10 | 11 |

MARKT | 38 | 40 | ESTAT | 17 | 15 |

REGIO | 12 | 11 | BUDG | 6 | 6 |

TAXUD | 113 | 108 | OLAF | 1 | 2 |

Liksom år 2003 ligger jordbruksområdet i topp (med 344 möten) eftersom handläggningen av frågor som rör marknaderna för de olika jordbruksprodukterna kräver täta möten. Jordbruk åtföljs av området hälsa och konsumentskydd (111 möten) och skatter och tullar (108 möten) och en grupp andra områden, exempelvis näringsliv, forskning och miljö, där antalet ligger i intervallet 54–64 möten.

2.3 Antal yttranden och genomförandeåtgärder

Liksom i föregående rapporter redovisas i denna rapport det sammanlagda antal formella yttranden som kommittéerna har avgett[28] och därav följande genomförandeåtgärder (= rättsakter, administrativa beslut och finansieringsbeslut) som antagits av kommissionen. Dessa siffror ger en bild av vad kommittéerna konkret har ”uppnått” ( tabell IV ). Under 2004 avgav kommittéerna totalt 2 777 yttranden (mot 2 981 år 2003), medan kommissionen antog sammanlagt 2 625 genomförandeåtgärder (jämfört med 2 768 år 2003).

TABELL IV – Antal yttranden och genomförandeåtgärder (2004)

Yttranden | Genomförandeåtgärder | Yttranden | Genomförandeåtgärder |

ENTR | 89 | 59 | EAC | 128 | 115 |

EMPL | 6 | 0 | SANCO | 370 | 352 |

AGRI | 1 279 | 1 279 | JAI | 53 | 31 |

TREN | 38 | 36 | RELEX | 2 | 2 |

ENV | 42 | 40 | TRADE | 45 | 44 |

RTD | 185 | 185 | ELARG | 90 | 89 |

INFSO | 35 | 34 | AIDCO | 183 | 182 |

FISH | 29 | 26 | ECHO | 52 | 52 |

MARKT | 13 | 12 | ESTAT | 51 | 12 |

REGIO | 29 | 26 | BUDG | 2 | 2 |

TAXUD | 55 | 47 | OLAF | 1 | 0 |

Det stora antal genomförandeåtgärder som antagits på vissa politikområden – jordbruk (1 279), hälsa och konsumentskydd (352), forskning (185), EuropeAid (182) och utbildning och kultur (115) – avspeglar även det intensiteten i det arbete som delegerats till kommissionen på dessa områden genom kommittéförfarandena.[29]

[1] Bilagan läggs fram som ett separat arbetsdokument från kommissionen.

[2] EGT L 184, 17.7.1999, s. 23.

[3] För ett yttrande inom ramen för det rådgivande förfarandet räcker det med enkel majoritet, som den definieras i fördraget.

[4] I dess ändrade lydelse enligt anslutningsakten för de tio nya medlemsstaterna, EUT L 236, 23.9.2003, s. 33.

[5] Se Internetadressen: http://europa.eu.int/comm/secretariat_general/regcomito/registre.cfm?CL=en. Registret omfattar handlingar från och med början av 2003.

[6] EGT L 145, 31.5.2001, s. 43.

[7] EUT L 256, 10.10.2000, s. 19.

[8] Se punkt 2 i överenskommelsen.

[9] Nuvarande praxis kan fortgå även efter det att registret har tagits i bruk: varje avdelning beslutar själv vilka åtföljande handlingar den vill sända till Europaparlamentet. De nuvarande operativa instruktionerna för överföring till registret och arkivet är emellertid tillämpliga på sådana handlingar på samma sätt som för de obligatoriska handlingarna.

[10] Kommitténs omröstning kan ske på ett ordinarie möte eller genom ett skriftligt förfarande, enligt vad som föreskrivs i kommitténs arbetsordning.

[11] EGT L 256, 10.10.2000, s. 19. Detta avtal ersätter tidigare avtal: Plumb/Delors-avtalet från 1988, Samland/Williamson-avtalet från 1996 och ”modus vivendi”-avtalet från 1994.

[12] Förslagen översänds en första gång innan ett kommittémöte äger rum och sedan en andra gång efter detta möte, om väsentliga ändringar har gjorts i förslagen.

[13] Den grundläggande rättsakten måste även den ha antagits av rådet och Europaparlamentet i enlighet med medbeslutandeförfarandet (artikel 251 i fördraget).

[14] Resolution nr 43/2004 av den 28 oktober 2004 (EUT C 174E, 14.7.2005, s. 63).

[15] Förslag till kommissionsförordning om ändring av bilaga IV till Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 999/2001 av den 22 maj 2001 om fastställande av bestämmelser för förebyggande, kontroll och utrotning av vissa typer av transmissibel spongiform encefalopati, framlagt för Ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa den 12 oktober 2004.

[16] Kommissionens förordning (EG) nr 1292/2005 av den 5 augusti 2005 om ändring av bilaga IV till Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 999/2001 avseende djurfoder (EUT L 205, 6.8.2005, s. 3).

[17] Förslag till rådets beslut om ändring av beslut 1999/468/EG om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter (KOM(2002) 719 slutlig, antaget den 11 december 2002).

[18] Resolution antagen den 2 september 2003 (P5-TA(2003)0352) på grundval av Richard Corbetts betänkande.

[19] KOM(2004) 324 slutlig, 22.4.2004.

[20] Utkast till fördrag om upprättande av en konstitution för Europa, framlagt vid Europeiska rådets möte i Thessaloniki den 20 juni 2003, artiklarna I-35 och I-36.

[21] En konsoliderad version av utkastet till fördrag om upprättande av en konstitution för Europa har offentliggjorts i EUT C 310, 16.12.2004, s. 1–465.

[22] Kommissionens dokument K(2003) 341.

[23] På väg mot en utvidgad union: Strategidokument och rapport från Europeiska kommissionen om de enskilda kandidatländernas framsteg på vägen mot anslutning, 9.10.2002, KOM(2002) 700 slutlig, se punkt 3.3 (s. 25).

[24] Kommissionens beslut av den 23 mars 2005 - K(2005) 874 (artikel 7).

[25] KOM(1999) 710 slutlig, 20.12.1999.

[26] KOM(2003) 748 slutlig, 3.12.2003.

( Siffrorna för AIDCO inbegriper inte EUF-kommittén (Europeiska utvecklingsfonden), som inte omfattas av kommittéförfarandena.

[27] Rådets förordningar (EG) nr 806/2003 (EUT L 122, 16.5.2003, s. 1) respektive (EG) nr 807/2003 (EUT L 122, 16.5.2003, s. 36) av den 14 april 2003 om anpassning till beslut 1999/468/EG av de bestämmelser i rättsakter som rådet antagit enligt samrådsförfarandet (kvalificerad majoritet respektive enhällighet) och som avser de kommittéer som biträder kommissionen när den utövar sina genomförandebefogenheter; rådets förordning (EG) nr 1105/2003 (EUT L 158, 27.6.2003, s. 3) av den 26 maj 2003 om ändring av förordning (EG) nr 1260/1999 om allmänna bestämmelser för strukturfonderna (samtyckesförfarandet); Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1882/2003 (EUT L 284, 31.10.2003, s. 1) av den 29 september 2003 om anpassning till rådets beslut 1999/468/EG av de bestämmelser i rättsakter som omfattas av förfarandet i artikel 251 i EG-fördraget som avser de kommittéer som biträder kommissionen när den utövar sina genomförandebefogenheter (medbeslutandeförfarandet).

[28] Uppgifterna omfattar positiva och negativa yttranden, som inom ramen för det föreskrivande förfarandet, förvaltningsförfarandet och det rådgivande förfarandet antagits efter formell omröstning.

[29] Det bör dock noteras att antalet antagna rättsakter i sig inte avspeglar den politiska, ekonomiska eller finansiella betydelsen av de beslut som fattats.