Yttrande från Regionkommittén om:

- "Kommissionens meddelande till rådet, Europaparlamentet, Ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén om Europeiska gemenskapens sjätte miljöhandlingsprogram 'Miljö 2010: Vår framtid - vårt val - Sjätte miljöhandlingsprogrammet'", och

- "Förslag till Europaparlamentets och rådets beslut om gemenskapens miljöhandlingsprogram för perioden 2001-2010"

(2001/C 357/12)

BAKGRUND

Kommissionens meddelande om Europeiska gemenskapens sjätte miljöhandlingsprogram "Miljö 2010: Vår framtid - vårt val - Sjätte miljöhandlingsprogrammet" och förslag till Europaparlamentets och rådets beslut om gemenskapens miljöhandlingsprogram för perioden 2001-2010 (KOM(2001) 31 slutlig - 2001/0029 COD).

Rådets beslut av den 21 februari 2001 att i enlighet med artikel 175.3 i EG-fördraget rådfråga Regionkommittén i ärendet.

Presidiets beslut av den 13 juni 2000 att ge utskott 4 (fysisk planering, stadsfrågor, energi och miljö) i uppdrag att utarbeta ett yttrande i ärendet.

Europeiska unionens handlingsprogram för miljön och en hållbar utveckling (femte handlingsprogrammet för miljön).

Kommissionens meddelande om helhetsbedömningen av Europeiska unionens handlingsprogram för miljön och en hållbar utveckling (femte handlingsprogrammet för miljön) (KOM(1999) 543 slutlig).

Kommissionens arbetsdokument "Från Cardiff till Helsingfors och framåt - Rapport till Europeiska rådet om integreringen av hänsyn till miljö och hållbar utveckling i gemenskapens olika politikområden" (SEK(1999) 1941).

En helhetsbedömning av Europeiska gemenskapens handlingsprogram för miljön och en hållbar utveckling kallat "Mot en hållbar utveckling" - Rådets slutsatser (8072/00).

Regionkommitténs yttrande om helhetsbedömningen av femte handlingsprogrammet för miljön (CdR 12/2000 fin)(1).

Europeiska miljöbyråns rapport "Environment in the European Union at the turn of the century", 1999.

Det utkast till yttrande (CdR 36/2001 rév.) som antogs av utskott 4 den 3 maj 2001 (föredragande: Edite Fátima Estrela, P-PSE).

I enlighet med EU-fördraget skall miljöhänsyn integreras i gemenskapens politik, särskilt i syfte att säkerställa en hållbar utveckling.

Mot bakgrund av ovanstående antog Regionkommittén följande yttrande enhälligt vid sin 39:e plenarsession den 13-14 juni 2001 (sammanträdet den 13 juni).

1. Allmänna kommentarer

1.1. Regionkommittén anser att meddelandet och förslaget till beslut om det sjätte miljöhandlingsprogrammet inte i tillräcklig mån återspeglar det faktum att miljön i Europa i de allra flesta avseenden försämrats under det femte ramprogrammets löptid, även om vissa framsteg gjorts inom några områden.

1.2. Under dessa omständigheter anser Regionkommittén att det sjätte handlingsprogrammet borde bli en lagtext med bindande beslut och därför vara mer konkret och operativt. Det borde fastställa exakta mål, i möjligaste mån med sifferangivelser och datum. Det borde fastställa och välja ut instrument och indikatorer för utvärdering av programmet.

1.3. Följaktligen är kommittén negativt inställd till kommissionens grundläggande val att utarbeta ett sjätte program som inte föreskriver "exakt vilken typ av åtgärder och insatser som krävs". ReK föreslår att programmet kompletteras så att det blir ett verkligt handlingsprogram.

1.4. Kommittén tycker att det sjätte handlingsprogrammet bör göras tydligare i och med att det utgör en del av en bredare strategi för hållbar utveckling, tillsammans med EU:s strategi för en hållbar utveckling, som skall läggas fram vid Europeiska rådets möte i juni 2001.

1.5. Kommittén betonar behovet av att integrera miljöhänsyn i de båda övriga strategierna för en hållbar utveckling som lades fram i Cardiff (ekonomi) och i Lissabon (sociala frågor/utbildning).

1.6. ReK håller med om att en avancerad politik för miljöskydd kan medföra många andra fördelar än de rent miljömässiga, som att främja innovationer, nya marknadsnischer, konkurrenskraft, lönsamhet och sysselsättning. Därigenom kan miljöskyddet bidra till det mål som sattes upp vid toppmötet i Lissabon, att göra EU till världens mest konkurrenskraftiga kunskapsbaserade ekonomi.

1.7. ReK tycker att det är bra att giltighetstiden för det sjätte handlingsprogrammet utsträckts till tio år, eftersom det är en lämpligare period för att uppnå de resultat som önskas. Detta gör det emellertid ännu viktigare att definiera mål och konkreta indikatorer som möjliggör en lämplig utvärdering och övervakning under löptiden.

1.8. Kommittén önskar att rapporten efter halva tiden, som planeras efter programmets fjärde år, och den slutliga utvärderingen, som skall företas under sista året av programmets genomförande, skall föreläggas Regionkommittén.

1.9. ReK noterar med tillfredsställelse att kommitténs yttrande om det femte programmet har påverkat detta nya handlingsprogram. Kommittén uppskattar också den uttryckliga viljan att ringa in specifika insatser och ansvarsområden för lokal och regional nivå.

1.10. Kommittén vill påpeka att de decentraliserade förvaltningsmyndigheterna ansvarar för så viktiga miljöfrågor som vattenförsörjning och vattenrening, avfallshantering, stadstransporter, fysisk planering och stadsplanering. Dessa myndigheters politiska val har också direkta eller indirekta följder för övriga miljöaspekter i allmänhet, som klimatförändringen, bevarandet av naturen, hälsa och information till allmänheten. Därför borde det sjätte handlingsprogrammet i större utsträckning återspegla denna ofrånkomliga verklighet.

1.11. ReK ställer sig mycket positiv till kommissionens uttryckliga avsikt att utveckla nya områden för diskussion och utbyte av erfarenheter med medborgarna och alla intresserade parter, och menar att ReK kan och bör spela en viktig och kompletterande roll inom dessa nya diskussionsområden.

1.12. ReK uppskattar avsikten att låta det sjätte programmet omfatta främjande av hållbarhet i kandidatländerna.

1.13. Kommittén beklagar att den särskilda frågan om stadsmiljön, som berör 80 % av Europas befolkning, inte beaktas ens i strategin för markanvändning.

1.14. ReK kan över lag instämma i det val av prioriterade strategiska åtgärdsområden och temainriktade strategier som gjorts i det sjätte programmet, även om dessa granskas kritiskt i följande text.

2. Rekommendationer beträffande strategin

2.1. Kommittén rekommenderar att förslaget till beslut tar fasta på den strategi som förespråkas i meddelandet för att sprida kännedom om fall där miljödirektiv tillämpats ovanligt väl eller ovanligt dåligt. Om det är möjligt bör strategin även omfatta hur väl lagstiftningen har respekterats på regional och lokal nivå samt hur väl frivilliga överenskommelser har respekterats.

2.2. Kommittén erinrar om kravet på rapportering, som likväl är obligatoriskt i ett visst antal direktiv, och hoppas att detta instrument ses över i samarbete med Europeiska miljöbyrån för att göra det mer relevant.

2.3. Kommittén föreslår att föreskrifterna inte endast skall syfta till ett bättre genomförande av den gällande miljölagstiftningen utan även till en uppdatering och förbättring av denna, och efterlyser att de lokala och regionala myndigheterna engageras i utarbetandet och utvärderingen av den gemensamma miljölagstiftningen. Något som också bör beaktas är särskilda insatser för att förbättra de lokala och regionala myndigheternas kunskaper om, förståelse för och tillämpning av gemenskapslagstiftningen.

2.4. Kommittén rekommenderar kommissionen att utvidga nätverket IMPEL för utbyte av kunskap om bra metoder för tillämpning av gemenskapsrätten, så att detta omfattar även lokal och regional nivå i medlemsstaterna.

2.5. Regionkommittén rekommenderar att bättre regler för inspektion och övervakning främjas även på de lokala och regionala myndigheternas nivå, och att ansvaret för nämnda inspektion och övervakning ligger på den nivå som lämpar sig bäst, med beaktande av subsidiaritetsprincipen.

2.6. Kommittén vill föreslå att kommissionen betänker hur man skall kunna införa strängare straff vid domar i de fall då gemenskapens miljödirektiv inte har uppfyllts.

2.7. ReK menar att integreringen av miljöfrågor på övriga politiska områden bör stärkas, och föreslår att kommissionen främjar en större integration inom sina egna politiska områden, förslagsvis genom att i respektive strategiska dokument i de olika politikområden ge en utförlig beskrivning av åtgärder för hur miljöaspekter skall integreras inom viktiga områden som transporter och jordbruk.

2.8. Kommittén rekommenderar med eftertryck att kommissionen konkretiserar och beskriver sätt att utvärdera och främja integrationen av miljöhänsyn i de olika politikområdena, såväl på nationell nivå som i regioner och kommuner.

2.9. ReK föreslår att ett villkor för all regional eller sektorsinriktad finansiering genom gemenskapsprogram skall vara en positiv bedömning av integreringen av miljöpolitik i de konkreta projekt det gäller.

2.10. Regionkommittén stöder att fler miljöavgifter och skatter införs, om syftet är en miljöinriktad skattereform, för att göra resursförbrukning mer kostsam och baka in miljökostnader samtidigt som skatterna på arbete sänks för att främja sysselsättningen.

2.11. Kommittén stöder entydigt principen om att förorenaren betalar, genom att miljökostnaderna bakas in i priset. På detta sätt korrigerar man felaktiga prissignaler.

2.12. Kommittén hoppas att förslaget till beslut skall inkludera åtgärder som hänger samman med de nya riktlinjerna från kommissionen angående statliga stöd och bidrag som påverkar miljön.

2.13. ReK stöder samarbetet med företag för att förbättra miljöarbetet, men vill att kommissionen uttryckligen nämner den särskilda roll som regioner och kommuner kan ha som länk till företag och industrier inom deras gränser.

2.14. Regionkommittén vill se konkretare beskrivningar av mål och instrument inom den föreslagna integrerade produktpolicyn.

2.15. Kommittén vill se särskilda åtgärder med avseende på ekoeffektiviteten och vill återigen betona att Europeiska miljöbyrån måste få omfattande befogenheter inom detta område.

2.16. Regionkommittén ställer sig med eftertryck bakom förslaget om en politik för offentlig upphandling som främjar miljön, och rekommenderar att man antar riktlinjer så att alla europeiska offentliga institutioner, från kommissionen till parlamentet, från medlemsstater till lokala och regionala myndigheter, åtar sig att vid all upphandling först utvärdera varornas eller tjänsternas livscykel och miljömässiga hållbarhet.

2.17. Kommittén håller med om att det är viktigt med kontinuerlig och aktuell information om tillståndet i miljön på lokal och regional nivå, men vill gärna se att förslaget till beslut tydliggör vilken sorts information som bör finnas tillgänglig - t.ex. förorenande källor och utsläpp - samt vilka informationskanaler som skall användas, som Internet.

2.18. ReK uppskattar och vill stärka regionernas och kommunernas oumbärliga roll för att förse medborgarna med information och utbildning och öka medvetenheten när det gäller miljön och goda metoder för att värna om miljön. I detta sammanhang vill kommittén påpeka att det är lämpligt att främja samarbetet och utbytet med skolor och icke-statliga organisationer.

2.19. Kommittén är besviken över att förslaget inte når så långt i strategin för fysisk planering och hoppas att denna ses över och utvidgas samt att åtgärder för att främja allmänna regler för en hållbar fysisk planering inom EU beaktas, mot bakgrund av subsidiaritetsprincipen.

2.20. ReK rekommenderar att konkreta åtgärder antas för att stödja de lokala myndigheterna vad gäller stadsplanering och stadsmiljö, exempelvis genom utbyte av erfarenheter, med särskild tyngdpunkt på transporter i städerna och villkor för privatbilismen i städerna.

2.21. Kommittén rekommenderar att medel från gemenskapsfonder med en geografisk dimension skall avsättas endast till verksamhet som är förenlig med lämpliga normer för fysisk planering.

3. Rekommendationer beträffande de prioriterade områdena

Klimatförändringen

3.1. ReK välkomnar att ambitiösa mål med fastställda gränser och tidsfrister antas inom detta prioriterade område och instämmer i att uppgiften att dämpa klimatförändringen bör betraktas som en drivkraft för innovationer, konkurrenskraft och ekonomisk effektivitet.

3.2. Kommittén rekommenderar att det sjätte handlingsprogrammet omfattar och klargör EU:s bestämda åtagande att uppfylla målen i Kyotoprotokollet, och även de mål som senare visar sig nödvändiga, oavsett hur de internationella förhandlingarna i frågan utvecklas. Detta skulle utgöra en garanti för att EU blir internationellt ledande inom området och kan dra nytta av fördelarna med en anpassning till en ekonomi med mindre utsläpp av växthusgaser.

3.3. ReK rekommenderar att man undersöker och fastställer mekanismer för interna sanktioner, även i form av straffavgifter, som ställs i proportion till hur pass mycket de olika medlemsstaterna överskridit utsläppsgränserna. ReK rekommenderar också att regionerna uppmanas att spela en mer aktiv roll genom antagandet av regionala planer och mål för att minska utsläppen av växthusgaser.

3.4. ReK hoppas att konkreta gränser sätts för att minska utsläppen i de sektorer som bidrar mest till klimatförändringen, särskilt transportsektorn.

3.5. Kommittén stöder fortfarande att ett system byggs upp för handel med utsläppsrätter men betonar att detta system uttryckligen måste omfatta även kandidatländerna. Kommittén rekommenderar dock att klausulen om producentansvar tilllämpas.

3.6. ReK stöder främjandet av styrmedel som energibeskattning men förespråkar att beskattningen inte endast skall gälla växthusgaser utan i stället all miljöpåverkan från olika energikällor, särskilt kärnkraftens produktion av radioaktivt avfall.

3.7. Kommittén uppskattar särskilt de prioriterade insatserna för energibesparing vid uppvärmning och kylning av byggnader, på grund av de möjligheter detta erbjuder med avseende på lokal förvaltning och stadsmiljö.

3.8. ReK inser att regioner och kommuner kommer att få en egen roll när det gäller anpassningen till en viss klimatförändring, dels när det gäller förberedelser för att minska dess effekter på lokal och regional nivå, dels i samband med stöd och information till medborgarna. ReK rekommenderar att förslaget till beslut innehåller konkreta åtgärder för att främja sådan stadsplanering som bäst anpassats till dessa villkor, särskilt när det gäller normer för byggnader och infrastruktur samt att ge utrymme åt större grönområden i städerna.

Natur och biologisk mångfald

3.9. ReK anser att målen inom detta åtgärdsområde måste omdefinieras utifrån en bedömning av vilka hot som är störst, och att det klargörs att det viktigaste övergripande målet är att förhindra förstöring av livsmiljöer samt sådana förändringar av markanvändningen som kan skada natur och biologisk mångfald.

3.10. Kommittén rekommenderar att vissa av de prioriterade insatserna flyttas till andra delar av sjätte handlingsprogrammet, närmare bestämt de som inte enbart berör natur och biologisk mångfald eller endast i andra hand berör dessa aspekter. Det gäller främst åtgärder för samordning vid olyckor och naturkatastrofer, för att förebygga olyckor i samband med utvinning av markens tillgångar, samt för att skydda marken mot erosion och föroreningar.

3.11. ReK rekommenderar att de insatser för att integrera miljöhänsyn i jordbruk och fiske som togs upp i översynen av respektive gemenskapspolitik särskilt skall syfta till integrering av målen att bevara naturen, den biologiska mångfalden och det kulturarv som är förknippat med dessa, i stället för att gälla allmän miljöpolitik.

3.12. ReK rekommenderar att den särskilda åtgärden med avseende på genetiskt modifierade organismer omformuleras till att särskilt gälla bedömning och kontroll av hur dessa organismer hotar naturen och den biologiska mångfalden.

3.13. ReK rekommenderar antagandet av särskilda åtgärder för att utveckla och genomföra nätet Natura 2000, och särskilt att man undersöker möjligheter till att gemenskapen medfinansierar förvaltningen av dessa områden, i proportion till gemenskapsvärdet. ReK rekommenderar också att Natura utvidgas till att omfatta kandidatländerna och havsmiljöer.

3.14. Kommittén uppskattar att även skogar nu ingår i detta åtgärdsområde, eftersom det innebär ett indirekt erkännande av att de har många olika funktioner och värden när det gäller att bevara naturen och den biologiska mångfalden. ReK vill att prioriterade åtgärder definieras för att bevara och återuppbygga de naturliga och delvis naturliga skogar som finns kvar i Europa, inte minst i kandidatländerna.

3.15. ReK ger sitt stöd till en temainriktad strategi för att bevara havsmiljön. Kommittén rekommenderar att denna strategi utvidgas till att omfatta även kust-, strand- och flodmynningsområdenas natur och biologiska mångfald, särskilt i fråga om turismens effekter och möjligheter till innovativa former av ekoturism.

3.16. ReK rekommenderar att en prioriterad åtgärd införs för att främja naturen och den biologiska mångfalden i städerna och för att återuppbygga miljön i områden eller vattendrag som förorenats eller utsatts för andra oberättigade ingrepp. Särskild uppmärksamhet bör då ägnas de positiva följderna av att förebygga och minska effekter från extrema klimatfenomen som torka, översvämningar eller jordskred.

3.17. ReK beklagar avsaknaden av internationella åtgärder och önskar se konkreta åtgärder för att bevara den biologiska mångfalden på hela jorden, till exempel med hjälp av ekonomiska instrument och marknadsreglering, genom fördjupning och intern tillämpning av FN-konventionerna om biologisk mångfald och handel med utrotningshotade arter.

Miljö och hälsa

3.18. ReK anser att detta är ett mycket viktigt område att prioritera och påpekar att i artikel 152 i EG-fördraget fastställs att "en hög hälsoskyddsnivå för människor skall säkerställas vid utformning och genomförande av all gemenskapspolitik och alla gemenskapsåtgärder". Kommittén stöder de allmänna mål som föreslås, men beklagar samtidigt att området miljö och hälsa hanteras föga systematiskt.

3.19. Kommittén framhåller hur viktigt det är att allmänheten kontinuerligt får aktuell information om förorenande utsläpp från industrier och andra källor, särskilt på lokal och regional nivå. Därför beklagar ReK att förslaget till beslut inte tar fasta på de åtgärder inom området som beskrivs i meddelandet.

3.20. ReK uppskattar kommissionens förslag om en framtida strategi för kemikalier, och även att man tar upp behovet av fasta tidsfrister och måldatum för de olika utvärderingarna. Följaktligen rekommenderar kommittén att dessa tidsfrister och måldatum även fastställs i det sjätte handlingsprogrammet.

3.21. Kommittén menar att det sjätte handlingsprogrammet även bör verka för antagandet av nationella, regionala och lokala planer för kemisk säkerhet.

3.22. Bland de prioriterade åtgärderna önskar ReK se tillämpningen av de viktigaste internationella konventionerna om kemikalier, som FN-konventionen om långlivade organiska föroreningar och OSPAR-konventionen om skydd av havsmiljön.

3.23. Kommittén stöder det övergripande målet att minska användningen av bekämpningsmedel och anser att detta är förenligt med ett mer hållbart jordbruk som satsar mer på kvalitet än kvantitet. ReK beklagar däremot att åtgärderna i förslaget till beslut endast delvis återspeglar de åtgärder som beskrivs i meddelandet, särskilt när det gäller vad som skall ingå i en framtida strategi för en hållbar användning av bekämpningsmedel.

3.24. ReK anser att en hållbar vattenanvändning bör ingå i åtgärdsområdet hållbar användning av naturresurser, eftersom de föreslagna åtgärderna för vattnets kvalitet i stort sett består i att ramdirektivet för vatten skall tillämpas.

3.25. Kommittén rekommenderar att konkreta och innovativa åtgärder beskrivs när det gäller vilka följder vattenkvalitet och system för allmänhetens vattenförsörjning har för hälsan. ReK vill också se åtgärder för att främja hållbar och effektiv förvaltning av vattenresurserna på lokal och regional nivå, även när det gäller att vid prissättningen av vatten räkna in hela kostnaden för de miljö- och resurskostnader som är kopplade till skador eller negativ påverkan på vattenmiljön, i överensstämmelse med ramdirektivet för vatten.

3.26. ReK rekommenderar att åtgärderna för luftkvaliteten beaktar den grundläggande roll som regioner och kommuner har för övervakningen och information till allmänheten, särskilt i stadsområdena.

3.27. ReK håller med om att det finns ett behov av att utvärdera och kontrollera inomhusluftens kvalitet, eftersom den kan påverka hälsan och livskvaliteten i städerna.

3.28. ReK beklagar frånvaron av åtgärder med avseende på buller i förslaget till beslut, och uppmanar ivrigt kommissionen att snarast komplettera sitt förslag till gemenskapsdirektiv om omgivningsbuller med "dotterdirektiv", som särskilt behandlar buller från flygplan och transporter. ReK vill framhålla att det bör skapas gemenskapsnormer för tillverkning av mer tystgående transportmedel.

3.29. ReK beklagar att kapitlet om miljö och hälsa inte specifikt behandlar frågan om livsmedelssäkerhet, ett område som är ytterst aktuellt och som i hög grad oroar unionens medborgare.

Att uppnå hållbar användning av naturresurser och hantering av avfall

3.30. ReK anser att målen i detta kapitel, vad gäller att bryta sambandet med resursanvändning och avfallsproduktion, skall åsyfta utvecklingen snarare än den ekonomiska tillväxten, för att på så sätt göra utvecklingen mer hållbar.

3.31. ReK rekommenderar att skyddet av marken mot erosion och föroreningar behandlas inom detta åtgärdsområde i stället för i det som gäller naturen och den biologiska mångfalden, samt att detta skydd uttryckligen även skall omfatta sanering av förorenad mark samt bekämpning av ökenspridning.

3.32. ReK uppskattar särskilt kommissionens uttryckliga vilja att engagera de lokala myndigheterna i utarbetandet i lagstiftningen om avfall, samt att stödja lokala myndigheters utbyte av erfarenheter och bästa metoder.

3.33. Kommittén menar att fri avfallstransport över gränserna inte skall hindra lokala och regionala lösningar vad gäller avfallshantering, som ligger i linje med den definierade hierarkin.

3.34. ReK stöder målet att i första hand förebygga att avfall uppkommer och att införliva detta mål i en integrerad produktpolicy. ReK vill att denna policy utsträcks till att gälla även produkter som importeras från tredje land.

3.35. ReK förordar en systematisk tillämpning av principen om producentansvar på allt sorterbart eller återanvändningsbart avfall som härrör från produkternas utsläppande på marknaden. Detta gäller inte bara avfall från emballage, utrangerade bilar eller avfall som utgörs av elektriska eller elektroniska produkter, utan även gamla däck, batterier och ackumulatorer, textilavfall, bygg- och rivningsavfall och vissa typer av farligt hushållsavfall. Som allmän princip bör producentansvaret vara individuellt och inte kollektivt, för att den enskilda producenten skall ha incitament att utveckla miljövänligare produkter.

3.36. ReK uppskattar att meddelandet innehåller kvantitativa mål med tidsfrister för att förebygga och återvinna avfall. ReK önskar att dessa mål på lämpligt sätt införlivas i de prioriterade åtgärderna i förslaget till beslut.

3.37. ReK stöder att återvinning av avfall prioriteras, särskilt att åtgärder antas för bygg- och rivningsavfall samt biologiskt nedbrytbart avfall. I detta fall vill ReK föreslå att man beaktar att stimulera selektiv insamling av organiskt avfall för kompostering.

3.38. ReK önskar en översyn av lagstiftningen rörande avloppsslam, särskilt i syfte att harmonisera metoder för mätning av slammets föroreningsgrad.

4. Internationella frågor

4.1. ReK rekommenderar att den åtgärd som gäller dialog med myndigheterna i kandidatländerna uttryckligen skall omfatta att göra lokala och regionala myndigheter delaktiga i denna dialog, särskilt när det gäller samarbete och erfarenhetsutbyte inom området stadsplanering och offentliga transporter.

4.2. ReK beklagar att förslaget till beslut har uteslutit de åtgärder som tas upp i meddelandet med avseende på hjälp till miljöskydd i EU:s grannländer.

4.3. ReK önskar se en hänvisning till och ett klargörande om den externa EU-prioritering som går ut på att avtalen om frihandel skall vara underordnade de internationella miljökonventionerna, liksom att avtalen skall anpassas till de planerade utvärderingarna om hur de påverkar den hållbara utvecklingen.

4.4. ReK stöder avsikten att förbättra det internationella miljöskyddet och uppmanar till stöd för inrättandet av en regelrätt Världsmiljöorganisation. Kommittén vill se ett förtydligande av insatser och prioriterade åtgärder med detta mål, samt åtgärder för att stärka FN:s miljöprogram.

4.5. ReK håller fullständigt med om att mål och åtgärder måste definieras inför världstoppmötet om hållbar utveckling år 2002 (Rio+10). Kommittén hoppas att regionerna och kommunerna får delta, särskilt när det gäller initiativen till utvärdering och genomförande av Agenda 21 på lokal nivå.

5. Delaktighet och kunskap

5.1. Det gläder ReK att kommissionen föresatt sig att verka för större insyn och delat ansvar genom att låta alla parter bli delaktiga och delta i dialogen. I detta sammanhang framhåller ReK den särskilda roll regionerna och kommunerna spelar, eftersom det ofta är just dessa som genomför den egna medlemsstatens och EU:s miljöpolitik och som företräder medborgarna och för deras talan.

5.2. ReK vill erinra om den särskilda roll som regioner och kommuner har för insamling av uppgifter om miljöproblem, om deras geografiska spridning och om lokala och regionala socio-ekonomiska förutsättningar. I och med denna roll bör de på ett tidigt stadium få delta i alla åtgärder för att förbättra kunskaperna om tillståndet i miljön samt för att främja goda metoder för att sprida miljöinformation.

5.3. Kommittén talar för ett stöd till lokala och regionala myndigheter i deras projekt och insatser för sammanställning och utbyte av information till beslutsfattare och allmänhet, liksom för organisation av medborgarnas deltagande.

5.4. ReK rekommenderar att översynen av informations- och rapporteringssystem även omfattar en utvärdering av behörighetsfördelning och informationsflöden mellan kommuner, regioner och respektive medlemsstat. Detta skulle garantera sammanhängande, effektiva och pålitliga rapporter och indikatorer när det gäller tillståndet i miljön inom EU. I detta sammanhang bör Eurostat utveckla ett nytt "grönt" BNP-mått som integrerar miljöfaktorer och energiförbrukning och som skall användas i anslutning till det konventionella BNP för att mäta Europeiska unionens ekonomiska ställning.

Bryssel den 13 juni 2001.

Regionkommitténs

ordförande

Jos Chabert

(1) OJ C 317, 6.11.2000, s. 1.