A4-0104/95

Resolution om utvärderingen av gemenskapens tredje åtgärdsprogram för lika möjligheter för kvinnor och män och om förslag till gemenskapens fjärde åtgärdsprogram

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

- med beaktande av kommissionens vitbok om europeisk socialpolitik - en väg framåt för unionen (KOM(94)0333),

- med beaktande av sin resolution av den 19 januari 1995 om vitboken om europeisk socialpolitik ((EGT nr C 43, 20.2.1995, s. 63.)),

- med beaktande av sin resolution av den 12 juli 1991 om det tredje åtgärdsprogrammet på medellång sikt om lika möjligheter för kvinnor och män ((EGT nr C 240, 16.9.1991, s. 247.)),

- med beaktande av artikel 148 i arbetsordningen,

- med beaktande av betänkandet från utskottet för kvinnors rättigheter

(A4-0104/95), och

A. Det är nödvändigt att bygga på de framsteg som gjorts inom ramen för de tre föregående åtgärdsprogrammen för lika möjligheter för kvinnor och män och att söka vägar för att övervinna svårigheter med att förverkliga målsättningarna i dessa program.

B. Kommissionens vitbok om socialpolitik visade på de tre viktigaste målsättningarna för framtida arbete för lika möjligheter: föreningen av betalt och obetalt arbete, ett slut på segregationen på arbetsmarknaden och ett större deltagande av kvinnor i beslutsfattandet. Dessa mål, tillsammans med begreppet medborgarskap, kommer att utgöra grunden för det fjärde åtgärdsprogrammet.

C. Begreppet medborgarskap, som fastställs i Maastrichtfördraget, måste utvecklas så att kvinnor kan identifiera sig som europeiska medborgare och också får möjlighet att spela den rollen fullt ut.

D. De senaste åren har kvinnors förvärvsarbete ökat markant, också på områden som tidigare dominerats av män.

E. Andelen kvinnor av Europeiska unionens fattiga har emellertid fortsatt att öka, då alltför många kvinnor har otrygga, dåligt betalda arbeten eller är långvarigt arbetslösa.

F. De demografiska förändringarna leder till en åldrande befolkning i Europeiska unionen, och många äldre kvinnor fastnar också i fattigdomsfällan.

G. Bilden av kvinnans plats i samhället har förändrats; det läggs större värde vid de resurser och kunskaper som kvinnor bidrar med till samhället, vilket förbättrar livskvaliteten.

H. EG-domstolen har spelat en positiv roll vid främjandet av lika möjligheter genom att utnyttja artikel 119 i fördraget.

I. Små framsteg har gjorts beträffande de föreslagna direktiven om atypiskt arbete, sammanjämkning av arbets- och familjeliv och omvänd bevisbörda, och ännu har det inte föreslagits någon revidering av direktivet om lika behandling av män och kvinnor som utövar ett fritt yrke, initiativ vilka markant skulle kunna förbättra situationen för kvinnor i arbetslivet och i samhället i allmänhet.

J. Åtgärdsprogrammen för lika möjligheter är ett viktigt verktyg för att bestämma medlemsstaternas dagordning för de kommande fem åren.

K. Det samarbete mellan kommissionen, medlemsstaterna och arbetsmarknadens parter som infördes i det tredje åtgärdsprogrammet har inte alltid genomförts.

L. I synnerhet var kommissionens informationskampanj under det tredje åtgärdsprogrammet inte alltid direkt relevant för de specifika åtgärder som vidtogs på lokal, regional och nationell nivå.

Parlamentet

1. betonar vikten av ett bindande förfarande för programmets genomförande och att tillräcklig finansiering tillhandahålls för att genomföra alla åtgärder som föreslås i programmet,

2. beklagar bristen på framgångskriterier i det tredje åtgärdsprogrammet och önskar att tydliga kriterier för hur framgångarna kan mätas införs i det fjärde programmet,

3. anser att begreppet «mainstreaming», som infördes i det tredje åtgärdsprogrammet, måste upprätthållas och övervakas genom en rapport om effekterna vad gäller lika möjligheter, och berörda kommissionärer måste medverka, politiskt och budgetmässigt,

4. anmodar kommissionen att säkerställa att de överenskommelser som träffades vid toppmötet på Korfu respekteras så att hänsyn tas till könsaspekten i strukturfonderna och utvecklingsfonderna, och att dessa överenskommelser ges rättslig grund,

5. välkomnar kommissionens idé om en årlig rapport om lika möjligheter för kvinnor och män,

6. välkomnar kommissionens avsikt att inrätta ett system för att övervaka genomförandet av lika möjligheter på alla områden för EU-politik,

7. anser att en undersökning bör genomföras, för att övervaka genomförandet av lika möjligheter i all EU-politik, genom samarbete mellan institutioner för kvinnostudier vid europeiska universitet,

8. anser att det fjärde åtgärdsprogrammet mer i detalj bör fokuseras på färre områden, och anser att de tretton områdena i det tredje åtgärdsprogrammet ledde till att resurserna fördelades i allför liten mängd över ett alltför stort område,

9. anser att idén om samarbete mellan kommissionen, medlemsstaterna och arbetsmarknadens parter måste utvecklas för att få praktisk betydelse,

10. anser att regeringar och organisationer i medlemsstaterna är bättre skickade att avgöra fokusering och prioritering av projekt i praktiken, medan kommissionen kan ha en strategisk roll genom att definiera övergripande principer på europeisk nivå,

11. begär att större resurser anslås till de praktiska detaljerna i program som genomförs i medlemsstaterna, och att spridningen av information och medvetandehöjande kampanjer ska anpassas till de enskilda nationella programmens behov och vara systematisk för att kunna öka kunskapen och insikten om det gemensamma regelverket, inklusive dess äldre aspekter,

12. efterlyser en noggrann analys av utformningen och genomförandet av de nationella program som påbörjats 1994 inom ramen för det tredje åtgärdsprogrammet och begär att kommissionens rapport om detta överlämnas till Europaparlamentet,

13. anmodar kommissionen att verka för införandet av en informationsplikt för medlemsstaterna i jämställdhetsfrågor, och att tillse att unionen offentliggöra information, specificerad könsvis, om lönepraxis,

14. betonar att den lagstiftning som redan finns vad gäller lika möjligheter måste tillämpas striktare, och att kommissionen måste tillgripa sanktioner mot de medlemsstater som inte följer denna lagstiftning,

15. betonar vikten av en förändrad inställning till kvinnor, och anser att kvinnors aktiva medverkan i beslutsfattande - i politiska partier, fackföreningar och arbetsmarknadsorganisationer - på alla nivåer skulle kunna vara ett av de effektivaste sätten att uppnå detta, men av lika stor vikt är utbildningssystemet, som ofta spelar en avgörande roll i skapandet av förutfattade meningar; informationskampanjer och seminarier är också betydelsefulla för att öka allmänhetens medvetande om hur man kan främja lika möjligheter,

16. anser att begreppet «fullvärdigt medborgarskap» som diskuterades vid FN:s konferenser i Kairo och Wien är av nytta för EU och det fjärde åtgärdsprogrammet endast om det omfattar personer som bor i EU men är medborgare i tredje land, och begreppet måste dessutom omfatta ekonomiska, politiska, sociala och kulturella rättigheter och åtgärder; parlamentet anser att detta skulle kunna öppna vägen för lika möjligheter såväl under artikel 235 som artikel 119 i fördraget,

17. anser att en rättvis fördelning av såväl offentligt som privat ansvar är nödvändig för att kunna förverkliga ett fullständigt medborgarskap för både kvinnor och män,

18. anmodar kommissionen att söka nyskapande idéer för sammanjämkning av privat- och arbetslivet, och att främja dessa åtgärder i det fjärde åtgärdsprogrammet,

19. anmodar kommissionen att främja åtgärder och verksamhet som syftar till att uppmuntra arbetsmarknadens parter, fackföreningar och arbetsgivarorganisationer, att stödja positiva åtgärder i sina organisationer och i den offentliga och privata sektorn för att garantera att kvinnliga sökande får tillträde till vakanta tjänster på områden där kvinnor är underrepresenterade,

20. betonar behovet av att i det fjärde åtgärdsprogrammet prioritera åtgärder och verksamheter som svarar mot behoven hos riskgrupper, som familjer med en ensamstående förälder och dubbelarbetande kvinnor, t.ex. äldre kvinnor, flyktingar samt invandrarkvinnor och deras barn,

21. anmodar alla de europeiska institutionerna att införa och lägga fram en positiv åtgärdspolitik beträffande sin egen personal,

22. föreslår att yrkesinspektörer blir specialiserade på jämställdhetsfrågor,

23. anser att ansvaret för genomförandet av det fjärde åtgärdsprogrammet måste ligga på den arbetsgrupp som upprättades av kommissionen för att stödja lika möjligheter för män och kvinnor, och uppmanar kommissionens ordförande att offentligt lägga fram det fjärde åtgärdsprogrammet för att betona programmets horisontella natur,

24. uppdrar åt sin ordförande att vidarebefordra denna resolution till kommissionen, rådet och medlemsstaternas regeringar och parlament.