Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om "Förslag till rådets förordning om ett övergripande ramverk för gemenskapens insatser för att underlätta genomförandet av ett europeiskt civilrättsligt område"

(2002/C 36/16)

Den 13 juni 2001 beslutade rådet att i enlighet med artikel 262 i EG-fördraget rådfråga Ekonomiska och sociala kommittén om ovannämnda förslag.

Sektionen för sysselsättning, sociala frågor och medborgarna, som ansvarat för det förberedande arbetet, antog sitt yttrande den 3 oktober 2001. Föredragande var Manuel Ataíde Ferreira.

Vid sin 385:e plenarsession den 17-18 oktober 2001 (sammanträdet den 17 oktober 2001) antog Ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 92 röster för, 1 emot och 4 nedlagda röster.

1. Den allmänna ramen för att underlätta genomförandet av ett europeiskt civilrättsligt område

1.1. Rättslig grund

1.1.1. I Maastrichtfördraget fastställdes att Europeiska unionen skall ha som ett av sina viktigaste mål att upprätta ett område med frihet, säkerhet och rättvisa. Med utgångspunkt i detta mål fick rådet i och med Amsterdamfördraget till uppgift att besluta om åtgärder som rör civilrättsligt samarbete, enligt bestämmelserna i artiklarna 65 och 67 i EG-fördraget (artikel 61 i det konsoliderade fördraget).

1.1.2. Tolkningen av målens räckvidd och möjligheterna att uppnå dem samt de åtgärder som syftar till att uppfylla målen tog successivt form genom olika dokument och förklaringar från rådet och kommissionen. Ur detta utkristalliserades en handlingsplan i december 1998 (i Wien) om det bästa sättet att tillämpa Amsterdamfördragets bestämmelser inom detta område, slutsatserna från Europeiska rådet i Tammerfors i oktober 1999 och resultattavlor för framstegen när det gäller att skapa ett område med frihet, säkerhet och rättvisa. Den senaste av dessa resultattavlor härrör från maj 2001 (KOM(2001) 278 slutlig).

1.1.3. Som kommissionen mycket riktigt påpekar i motiveringen till förslaget till förordning, är det övergripande målet med dessa åtgärder "att skapa ett europeiskt civilrättsligt område, där medborgarna har en gemensam känsla av rättssäkerhet i hela unionen", och "rättsväsendet skall underlätta medborgarnas dagliga liv". Det skall också "trygga rättssäkerheten för enskilda och ekonomiska aktörer". Dessutom "måste bättre överensstämmelse och ökad konvergens uppnås mellan medlemsstaternas rättssystem".

1.2. Förordningens målsättningar

1.2.1. I det aktuella förordningsförslaget, vars syfte är att skapa en rättslig grund för finansiering av insatser på det civilrättsliga området för perioden 2000-2006, föreslås följande mål:

a) Att främja det civilrättsliga samarbetet.

b) Att förbättra den ömsesidiga förståelsen för rättssystemen.

c) Att säkra korrekt genomförande av och tillsyn över gemenskapens instrument på området.

d) Att framstegen i upprättandet av ett område med frihet och säkerhet görs mer tillgängliga och kända för allmänheten, särskilt när det gäller möjligheter till rättslig prövning, rättsligt samarbete och medlemsstaternas rättssystem.

1.2.2. Enligt förordningen skall finansiellt stöd kunna ges till följande typer av insatser:

a) Sådana åtgärder från kommissionens sida som är inriktade på att säkra korrekt genomförande av och tillsyn över gemenskapens instrument inom området för rättsligt samarbete med hjälp av handböcker, databaser, publikationer och utredningar.

b) Stöd till den löpande verksamheten hos icke-statliga ideella organisationer.

c) Stöd till samfinansiering av särskilda projekt tillsammans med andra offentliga eller privata organ.

1.3. Förordningens rättsliga ram

1.3.1. Utifrån den ovannämnda rättsliga grunden är målsättningen med förordningsförslaget att skapa förutsättningar för ett effektivt genomförande av en serie åtgärder inom ramen för de nya uppgifter och behörighetsområden som Europeiska unionen fått på området för rättsligt samarbete i och med Amsterdamfördraget, antingen på rådets eller kommissionens initiativ - åtgärder som man nyligen beslutat om eller är på väg att fatta beslut om.

1.3.2. ESK stöder bland annat följande civilrättsliga instrument som redan antagits:

a) Rådets förordning (EG) nr 1346/2000 av den 29 maj 2000 om insolvensförfaranden(1).

b) Rådets förordning (EG) nr 1347/2000 av den 29 maj 2000 om domstols behörighet och om erkännande och verkställighet av domar i äktenskapsmål och mål om föräldraansvar för makars gemensamma barn(2).

c) Rådets förordning (EG) nr 1348/2000 av den 29 maj 2000 om delgivning i medlemsstaterna av handlingar i mål och ärenden av civil eller kommersiell natur(3).

d) Rådets förordning (EG) nr 44/2001 av den 22 december 2000 om domstolsbehörighet och om erkännande och verkställighet av domar på privaträttens område(4).

e) Rådets förordning (EG) nr 1206/2001 av den 28 maj 2001 om samarbete mellan medlemsstaternas domstolar i fråga om bevisupptagning i mål och ärenden av civil eller kommersiell natur(5).

f) Rådets beslut nr 2001/470/EG av den 28 maj 2001 om inrättande av ett europeiskt rättsligt nätverk på privaträttens område(6).

1.3.3. Följande förslag är under utarbetande:

a) Förslag till förordning om ömsesidig verkställighet av domar i mål om umgängesrätt när det gäller barn(7).

b) Utkast till åtgärdsprogram för genomförande av principen om ömsesidigt erkännande av domar på privaträttens område(8).

1.3.4. Flera andra områden inom civilrätten och processrätten öppnar sig dock för den nödvändiga harmoniseringen, med utsikter till ett ständigt förbättrat samarbete i rättsliga frågor, vilket påpekas i det tidigare nämnda meddelandet från kommissionen till rådet av den 23 maj 2001(9). Ett annat område som är lika viktigt - även om det inte nämns i meddelandet - är förfaranden vid överskuldsättning och insolvens för fysiska personer och hushåll, en fråga som kommittén redan arbetar med sedan en tid tillbaka(10). Vid sitt möte i Luxemburg den 13 april 2000 betonade också rådet (konsumentfrågor) vikten av att man tar upp denna fråga på gemenskapsnivå.

1.3.5. Vidare måste också kommissionens meddelande till rådet och Europaparlamentet om "Europeisk avtalsrätt" betraktas som synnerligen viktigt(11).

1.3.6. Vikten av att skapa ett europeiskt rättsligt område för privaträttsliga frågor framstår ännu tydligare mot bakgrund av de tragiska händelserna i USA, som ett sätt att förebygga terrorism och kriminalitet.

2. Allmänna kommentarer

2.1. Av ovanstående framgår det tydligt att man bör skapa förutsättningar för att på ett program- och planenligt sätt säkerställa de resurser som är oumbärliga för utveckling av insatser som på ett långsiktigt och stabilt sätt kan konkretisera lagstiftningsinitiativen på detta område, både med avseende på ett effektivt inrättande, genomförandet och spridningen till samtliga berörda parter.

2.2. I detta sammanhang ställer sig kommittén positiv till det initiativ som föreliggande förordning innebär. Den kan motsvara dessa behov genom att bygga upp solida och strukturerade grunder på ett planenligt och långsiktigt sätt, vilket är motsatsen till det som hänt med de punktvisa och isolerade initiativen, exempelvis dem som utvecklades inom ramen för programmen Grotius, Grotius (civilrätt) eller Schuman.

2.3. ESK menar också, som kommissionen mycket riktigt noterar, att förordningens mål inte kan uppnås av medlemsstaterna utan hellre bör uppfyllas på gemenskapsnivå, i enlighet med subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna.

2.4. Det meddelande från maj månad som nämnts föranleder följande kommentar: Man understryker inte tillräckligt kraftigt att de berörda rättsliga instituten måste harmoniseras, vilket är viktigt för inre marknaden och den fria rörligheten för personer. Det är exempelvis nödvändigt att åstadkomma en bättre anpassning av Genèvekonventionerna 1930/31 (växlar, checkar osv.) till gemenskapens område. Tillämpningsområdet måste vidgas.

3. Särskilda kommentarer

3.1. Villkor för stöd till frivilligorganisationer (artikel 5)

3.1.1. Artikelns punkt 2 medför speciella svårigheter med avseende på kravet på minst två tredjedelar av medlemsstaterna, som är en alltför hög andel. Även om texten justeras till "deltagande medlemsstater" är proportionen två tredjedelar (åtta medlemsstater) fortfarande överdriven. ESK föreslår formuleringen "hälften av de deltagande medlemsstaterna".

3.1.2. Även punkt 3 kan i alltför hög grad begränsa tillämpningsområdet för denna artikel, vilket får beklagliga - och av kommissionen helt oönskade - konsekvenser när det gäller möjligheterna till insyn i förfarandena och i de instanser där man hoppas på medverkan. Vi föreslår att den befintliga texten ersätts med följande formulering:

"som syftar till att uppmuntra till rättsligt samarbete inom civilrätten".

3.2. Specifika projektförslag (artikel 6.3)

I förslaget till förordning sägs följande:

"Projektförslag får inlämnas av institutioner och offentliga eller privata organisationer, däribland yrkesorganisationer, forskningsinstitut och institutioner för juridisk grundutbildning och vidareutbildning av rättstillämpare."

Uppenbarligen är universiteten uteslutna ur denna uppräkning, och det är bara rättstillämpare som kan åtnjuta utbildningsåtgärder. Skrivningen här strider för övrigt mot definitionen av målgruppen i finansieringsöversiktens punkt 9.1.4.

Vi föreslår att man i artikel 6.3 för in den definition av målgruppen som ges i finansieringsöversiktens punkt 9.1.4.

Det bör också tydligt framgå att organisationerna inom den sociala ekonomin skall kunna delta i programmet.

3.3. Minsta antal deltagande länder (artikel 6.4)

Kravet att minst tre länder skall delta kan medföra oönskade inskränkningar med avseende på prestation av projekten. Kommittén föreslår därför att i stället kräva att två länder deltar och att finansieringsnivån varierar alltefter antalet länder som deltar i det framlagda projektet.

3.4. Andelen ekonomiskt bidrag från gemenskapsbudgeten (artikel 7.3)

Till skillnad från Grotius-programmet, som ställde upp en gräns på 80 % för interventionerna, fastställer den föreslagna förordningen i princip att denna gräns skall vara 50 %, och den redovisar inte vilka kriterier som skall kunna motivera ett undantag. ESK menar att denna gräns är alltför snäv. Om den ändå fastställs måste möjligheter ges till insyn i förfarandena genom tydliga kriterier som slår fast när gränsen kan överskridas, så att besluten om detta inte blir godtyckliga.

3.5. Kriterier för utvärdering och urval (artikel 8.3)

De kriterier som räknas upp i artikel 8.3 bör enligt kommitténs uppfattning kompletteras med att projekten skall ligga i linje med de prioriteringar som definierats i artikel 8.1.

3.6. Genomförande- och utvärderingsrapporter (artikel 14)

Utifrån praxis i andra likartade situationer föreslår ESK att man gör det till rutin att översända genomförande- och utvärderingsrapporter till kommittén för kännedom.

3.7. Bedömning av budgetresurserna

3.7.1. Med tanke på de planerade initiativens tillämpningsområde och räckvidd befarar ESK att totalbeloppet 15 miljoner EUR är otillräckligt.

3.7.2. Kommittén ifrågasätter fördelningen av beloppen mellan de planerade aktiviteterna, särskilt att två tredjedelar av totalsumman (10 miljoner EUR) anslås till kommissionens egna verksamheter (målen 1 och 3 i den anslagsfördelning som redovisas under finansieringsöversiktens punkt 7.2).

3.7.3. Det finns inga garantier för att inte vissa anslag, särskilt de som avser kommissionens egna aktiviteter, tar slut under den berörda perioden. ESK befarar att andra anslag kan påverkas av detta.

3.7.4. Kommittén föreslår att förordningen skall fastställa en minimiprocent, 40 %, för de budgetmedel som går till insatser som inte utförs direkt av kommissionen.

4. Slutsatser

4.1. Skapandet av ett civil- och handelsrättsligt område bör vara en framträdande ambition inom unionens olika organ, särskilt med hänsyn till de tragiska händelserna på senare tid, som visar att det behövs ett europeiskt rättsligt område för att förebygga terrorism och kriminalitet.

4.2. ESK ställer sig positiv till "Förslag till rådets förordning om ett övergripande ramverk för gemenskapens insatser för att underlätta genomförandet av ett europeiskt civilrättsligt område" med förbehåll för de invändningar som anförts ovan:

a) Anslagen till programmet bör höjas så att det verkligen kan gå att förverkliga ett europeiskt civilrättsligt område, med tanke på att det utöver de frågor som tas upp i meddelandet finns andra som är minst lika angelägna och som förtjänar att behandlas (se punkterna 1.3.4 och 2.4).

b) Villkoren för godkännande av instanser för deltagande i och finansiering av programmet bör ses över, med hänsyn till följande:

- Minimiantalet för deltagande medlemsstater (punkt 3.1.1 ovan).

- Minimiantalet deltagande länder (punkt 3.3).

- Nivån på det finansiella bidraget (punkt 3.4).

- Minimiprocent för tilldelning till insatser som utförs av andra aktörer än kommissionen (punkt 3.7.4).

Bryssel den 17 oktober 2001.

Ekonomiska och social kommitténs

ordförande

Göke Frerichs

(1) EGT L 160, 30.6.2000. ESK antog sitt yttrande om den förordningen den 26 januari 2000 (CES 79/2000). Föredragande var Guido Ravoet.

(2) Se ovan. ESK antog sitt yttrande om förordningen den 20 oktober 1999 (CES 940/99). Föredragande var Paolo Braghin.

(3) Se ovan. ESK antog sitt yttrande om förordningen den 21 oktober 1999 (CES 947/99). Föredragande var Bernardo Hernández-Bataller.

(4) EGT L 12, 16.1.2001. ESK antog sitt yttrande om förordningen den 1 mars 2000 (CES 233/2000). Föredragande var Henri Malosse.

(5) EGT L 174, 27.6.2001. ESK antog sitt yttrande den 28 februari 2001 (CES 228/2001). Föredragande var Bernardo Hernández-Bataller.

(6) EGT L 174, 27.6.2001. ESK antog sitt yttrande den 28 februari 2001 (CES 227/2001). Föredragande var Daniel Retureau.

(7) EGT C 234, 15.8.2000. ESK antog sitt yttrande den 19 oktober 2000 (CES 1190/2000). Föredragande var Daniel Retureau.

(8) EGT C 12, 15.1.2001.

(9) KOM(2001) 278 slutlig.

(10) Se ESK:s informationsrapport CES 212/2000 fin (föredragande: Manuel Ataíde Ferreira).

(11) KOM(2001) 398 slutlig, 11.7.2001.