Förslag till RÅDETS BESLUT om undertecknande av avtalet mellan Europeiska gemenskapen och Rumänien om fastställande av vissa villkor för godstransporter på väg och om främjandet av kombinerade transporter

(framlagda av Komissionen)

MOTIVERING

A. Allmän bakgrund

1. Den 7 december 1995 bemyndigade rådet kommissionen att med Ungern, Rumänien och Bulgarien förhandla om ett eller flera avtal om vägtransit för att lösa problemet angående godstransporter på väg i relationerna mellan Grekland och de övriga medlemsstaterna, framför allt genom ett ömsesidigt utbyte av vägtransittillstånd. I avtalet skulle man också ange villkoren för transporter som sker inom ramen för ett sådant avtal, framför allt vad gäller avgifter för transport och användning av vägar. Avtalet skulle allmänt sett innebära att lagstiftningen om vägtransporter i partnerstaterna harmoniseras med gemenskapens lagstiftning och att de administrativa frågorna om vägtransit samordnas. Dessutom skulle avtalet främja kombinerade landtransporter i enlighet med gemenskapens bestämmelser.

2. I början av förhandlingarna söktes ett multilateralt avtal, men det visade sig omöjligt att tillgodose samtliga tre partnerstaters intressen genom ett sådant multilateralt avtal. Därför beslöt man att sluta separata avtal med var och en av dessa parnerstater. Dessa avtal kommer automatiskt att upphöra då parnerstaterna ansluter sig till Europeiska unionen.

3. Medlemsstaterna deltog som observatörer vid alla förhandlingar med Bulgarien, Ungern och Rumänien. Kommissionen höll också ett antal tekniska möten med företrädare för dessa partnerstater. Före förhandlingarna fördes det diskussioner med medlemsstaterna i rådet. Kommissionen överlämnade i alla skeden kopior på utkasten till avtal till rådets särskilda kommitté som upprättats för dessa förhandlingar och anordnade också separata möten med experter från medlemsstaterna angående vissa tekniska aspekter av avtalet, till exempel utformningen av de tillstånd som skall utbytas inom ramen för avtalen.

4. På grundval av de förhandlingsdirektiv som antogs av rådet och de efterföljande diskussionerna i den särskilda kommittén, undertecknade delegationscheferna ett utkast till avtal med Bulgarien den 4 december 1998 och ett utkast till avtal med Ungern den 8 april 1999. Utkastet till avtal med Rumänien undertecknades den 26 oktober 2000. Ordalydelsen i alla de tre avtalen är nästan densamma. De skillnader som finns mellan avtalen återspeglar inte skillnader i sak, utan snarare hur förhandlingsparterna vill att avtalen skall utformas.

5. Den 10 december 1999 antog kommissionen förslag till rådets beslut om undertecknande och slutande av avtal mellan Europeiska gemenskapen och Ungern respektive Bulgarien. Avtalet med Ungern undertecknades den 12 juli 2000 och avtalet med Bulgarien undertecknades den 26 juli 2000. Man väntas sluta avtalen före utgången av år 2001.

B. Avtalens innehåll

B.1. Tillstånd

6. Avtalet med Rumänien liksom de nästan identiska avtal som redan undertecknats med Bulgarien och Ungern underlättar transittrafiken genom de avtalsslutande parternas territorier, framför allt genom ett ömsesidigt utbyte av transittillstånd för godstransporter på väg. Dessa tillstånd tillkommer vid sidan av dem som redan utbytts enligt bilaterala avtal mellan enskilda medlemsstater å den ena sidan och Rumänien å den andra. Bestämmelserna i befintliga avtal mellan medlemsstaterna och Rumänien behålls således. Detta innebär att till exempel transporttyperna eller fordonskategorierna för vilka ett transportföretag i en medlemsstat behöver ett transittillstånd för Rumänien även i fortsättningen kommer att regleras av de bilaterala avtal som ingåtts mellan det land där transportföretaget har sitt säte och Rumänien.

7. De transportföretag i medlemsstaterna som behöver ett transittillstånd för en viss utresa och återresa antingen genom Rumänien kan således använda ett av de tillstånd som utbytts enligt detta gemenskapsavtal. Alternativt kan ett transportföretag i gemenskapen till exempel använda ett tillstånd som utbytts enligt ett bilateralt avtal mellan det land där företaget har sitt säte och Rumänien. På samma sätt kan transportföretag från Rumänien använda ett gemenskapstillstånd för att transitera ett antal enskilda medlemsstater med en enskild ut- och återresa till och från eller genom gemenskapens territorium. Alternativt kan de till exempel använda tillstånd som utbytts enligt tillämpliga bilaterala avtal med enskilda medlemsstater.

8. Medan gemenskapen i princip erbjuder möjligheten att transitera alla femton medlemsstaters territorier, erbjuder partnerstaten i utbyte endast transittrafik på landets egna territorium, dvs. i en enda stat. Det är därför rimligt att gemenskapen i utbyte får ett betydligt större antal tillstånd från Rumänien. Det måste dock göras en anpassning eftersom inget transportföretag i Rumänien någonsin på en enda resa kommer att transitera alla femton medlemsstater. Vissa medlemsstaters geografiska läge hindrar eller innebär att det är osannolikt att det kommer att ske transittrafik på deras territorier. Dessutom begränsade gemenskapen från början antalet transittillstånd för varje partnerstat till 7 000 tillstånd av vilka inte mer än 3 000 skulle vara giltiga i vilken medlemsstat som helst. Förhandlingsparterna ansåg det därför rimligt att gemenskapen skulle få minst dubbelt så många tillstånd.

9. Resultatet av förhandlingarna är att gemenskapen varje år kommer att få 14 000 tillstånd per år från Rumänien. Varje enskilt tillstånd kommer att vara giltigt för transit för en ut- och återresa. Fördelningen av dessa tillstånd bland medlemsstaterna, vilka kommer att ansvara för att utfärda dem till transportföretagen, kommer att fastställas i en separat rådsförordning.

10. Varje år kommer Rumänien att i utbyte från gemenskapen få 7 000 "tomma tillstånd" som kommer att vara giltiga för transit för en ut- och återresa och 3 000 självhäftande märken för varje medlemsstat. Transportföretaget i Rumänien skall på förhand bekräfta valet av transitväg (dvs. vilken medlemsstat som transiteras på en resa) genom att på varje tillstånd fästa självhäftande märken avseende den aktuella medlemsstaten. Tillståndet innebär att transportföretaget från Rumänien kommer att ha rätt att för både utresan och återresan transitera den eller de medlemsstater vars märke är fästat på tillståndet. Detta ger transportföretagen i Rumänien största möjliga flexibilitet när det gäller att anpassa transitvägen efter egna behov. Ett transportföretag från Rumänien som använder gemenskapens transittillstånd och som önskar lasta eller lossa i en medlemsstat kommer fortfarande att behöva ett separat tillstånd för denna trafik enligt det bilaterala avtal som ingåtts mellan Rumänien och den medlemsstat där lastningen eller lossningen kommer att äga rum.

11. Kommissionens avdelningar kommer att tillhandahålla både medlemsstaterna och Rumänien alla tillstånd och självhäftande märken. Staterna kommer sedan att utfärda dessa till sina transportföretag mot en avgift som endast skall täcka skäliga administrativa kostnader. Själva användningen av tillstånden kommer att vara gratis. Tillståndet kan endast användas av fordon som överensstämmer med Euro I-standarderna.

B.2. Infrastrukturavgifter

12. Det har ibland tagits ut alltför höga, ofta diskriminerande, skatter och skatteliknande avgifter för den transportverksamhet som bedrivs i Östeuropa. Nya avgifter eller avgiftsökningar har ofta införts med mycket kort varsel utan att tillräcklig information eller tillräckliga varningar lämnats till gemenskapens transportföretag om exakt vilka bestämmelser som kommer att gälla.

13. För att ovannämnda svårigheter skall kunna undvikas fastställs i dessa avtal ett antal bestämmelser angående vilken typ av avgifter som kan tas ut för transporter som bedrivs enligt detta avtal. Dessa bestämmelser utgörs av både aktuella principer och bestämmelser i gemenskapens regelverk. Detta innebär i princip att endast icke-diskriminerande vägavgifter eller tullar för infrastrukturanvändning kan tas ut och att det inte kan tas ut särskilda skatter eller avgifter för transporterna i sig.

14. I Östeuropa är gränserna för högsta tillåtna vikt och axeltryck ofta betydligt lägre än i gemenskapen. Detta återspeglas också ofta av statusen på infrastrukturen i Östeuropa som har byggts enligt mycket lägre standarder. Tunga fordon som motsvarar gemenskapens standarder, till exempel ett fordon med en högsta tillåten vikt på 40 ton, ett axeltryck på den drivande axeln på 11,5 ton och en längd på 18,75 meter kommer i allmänhet att överskrida de tillåtna gränserna i Östeuropa vad gäller vikt och dimensioner och kommer på grund av detta att tvingas att betala ytterligare avgifter som grundas på de ytterligare skador som de orsakar på infrastrukturen.

15. Det accepteras i allmänhet att den övervägande dåliga tekniska standarden på infrastrukturen i Östeuropa fortfarande gör det omöjligt att fullt ut tillämpa gemenskapens regelverk om högsta tillåtna vikter och dimensioner på vägfordon i internationell trafik. För närvarande har dock betydande medel, bland annat från gemenskapen, anslagits för att förbättra huvudvägarna i partnerstaterna. Kommissionen har därför beslutat att i förhandlingarna försöka få till stånd att gemenskapsfordon som används inom ramen för dessa tre avtal med Ungern, Bulgarien och Rumänien inte skall behöva betala särskilda avgifter för överskriden tillåten totalvikt, när de uppfyller gemenskapens normer för vikt och dimensioner och körs på särskilda förbättrade transitvägar i partnerstaten. Avgifterna skulle således grundas på den faktiska tekniska standarden på ett visst vägavsnitt där kanske ett tryck på den drivande axeln på 11,5 ton kan tillåtas även om den allmänna gränsen för trycket på den drivande axeln när det gäller hela huvudnätet fortfarande skulle vara lägre. Detta skulle medföra betydande besparingar för gemenskapens transportföretag eftersom staterna i Östeuropa nu vanligtvis tar ut avgifter för fordon som överskrider de allmänna viktgränser som fastställts för hela huvudnätet, även om vissa avsnitt redan har förbättrats med hänsyn till gemenskapens högre normer.

16. I detta avtal med Rumänien fastställs uttryckligen att det på vissa transitsträckor i Rumänien på vägen mellan Grekland och de övriga delarna av gemenskapen inte skall tas ut särskilda avgifter för övervikt för gemenskapsfordon som överensstämmer med gemenskapens standarder. På de förbättrade avsnitten av dessa transitsträckor, vilka anges i bilagan till avtalen, skall Rumänien således undanta fordon som körs enligt detta avtal från särskilda avgifter för övervikt. Eftersom vägnätet kontinuerligt förbättras kommer det i avtalen att vara möjligt att utöka den förteckning över förbättrade vägar som återfinns i bilagan till avtalet. Detta avtal har inte några direkta konsekvenser för gemenskapens budget.

B.3. Harmonisering av lagstiftning

17. I avtalet finns ett antal relevanta bestämmelser från gemenskapens regelverk som gäller tekniska standarder för fordon. Dessa bestämmelser kommer att antas av Rumänien, tillsammans med annan lagstiftning om bromsanordningar, ljudnivåer och anordningar för hastighetsbegränsning. En hög teknisk standard på fordon som körs enligt detta avtal säkerställs också genom att endast fordon som uppfyller Euro I-standarderna kan utnyttja dessa tillstånd.

18. Dessutom säkerställs genom avtalet bland annat att de båda avtalsslutande parterna tillämpar likvärdiga sociala bestämmelser, och genomför relevant lagstiftning om frakt av farligt gods.

B.4. Hantering av avtal

19. Den gemensamma kommitté som inrättas genom avtalet skall se till att det genomförs på ett korrekt sätt för att transittrafiken på väg skall fungera smidigt.

B.5. Kombinerad transport

20. I avtalet finns ett antal bestämmelser om främjande av kombinerade transporter som återspeglar båda parters önskemål att se till att miljövänliga transportsätt används i allt större utsträckning för deras internationella transporter.

21. De relevanta bestämmelserna i avtalen bygger på gemenskapens princip och politik när det gäller kombinerade transporter. I avtalet anges ett antal omfattande stödåtgärder som skall vidtas av de avtalsslutande parterna för att förbättra konkurrenskraften hos kombinerade transporter.

22. Många av dessa åtgärder syftar till att uppmuntra användare och avsändare att oftare använda sig av kombinerade transporter. Dessa åtgärder är bland annat sådana som är avsedda att göra de kombinerade transporterna snabbare och mer pålitliga, att främja användningen av obeledsagade kombinerade transporter och att förenkla kvoterings- och tillståndssystemen för dem som använder kombinerade transporter.

23. Bestämmelserna om kombinerade transporter återspeglar också att det är nödvändigt att förbättra infrastrukturen och framhäver nödvändigheten av att det upprättas en lämplig infrastruktur för att näten skall vara kompatibla med varandra.

24. Genom avtalet erkänns också att information om nya kombinerade transporter, bland annat om teknikforskningsprojekt, bör göras tillgänglig på begäran för att främja utvecklingen och en ökad användning av kombinerade transporter.

C. Slutsats

25. Kommissionen anser att utkastet till avtal är godtagbart för gemenskapens del och den föreslår därför att rådet

(i) godkänner förhandlingsresultaten,

(ii) beslutar att underteckna avtalet, och

(iii) inleder förfarandet för att sluta avtalet.

26. Kommissionen överlämnar därför till rådet detta förslag till rådets beslut om undertecknande och rådets beslut om slutande av ett avtal om fastställande av vissa villkor för godstransporter på väg och om främjandet av kombinerade transporter mellan Europeiska gemenskapen och Rumänien.

Förslag till RÅDETS BESLUT om undertecknande av avtalet mellan Europeiska gemenskapen och Rumänien om fastställande av vissa villkor för godstransporter på väg och om främjandet av kombinerade transporter

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR BESLUTAT FÖLJANDE

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 71 jämförd med artikel 300.2 första meningen i detta,

med beaktande av kommissionens förslag, och

av följande skäl:

Det är nödvändigt att på gemenskapens vägnar godkänna undertecknandet av avtalet mellan Europeiska gemenskapen och Rumänien om fastställande av vissa villkor för godstransporter på väg och om främjandet av kombinerade transporter.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Förutsatt att ett avtal upprättas godkänns härmed på gemenskapens vägnar undertecknandet av transportavtalet mellan Europeiska gemenskapen och Rumänien.

Artikel 2

Rådets ordförande bemyndigas härmed att utse den eller de personer som skall ha behörighet att underteckna avtalet på gemenskapens vägnar.

Utfärdat i Bryssel den

På rådets vägnar

Ordförande