Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om "Förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om ändring av rådets direktiv 83/477/EEG om skydd för arbetstagare mot risker vid exponering för asbest i arbetet"

(2002/C 94/09)

Den 13 september 2001 beslutade rådet att i enlighet med artikel 262 i EG-fördraget rådfråga Ekonomiska och sociala kommittén yttrande om ovannämnda förslag.

Sektionen för sysselsättning, sociala frågor och medborgarna, som svarat för kommitténs beredning av ärendet, antog sitt yttrande den 30 januari 2002. Föredragande var Thomas Etty.

Vid sin 388:e plenarsession den 20-21 februari 2002 (sammanträdet den 21 februari 2002) antog Ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 62 röster för, 14 emot och 3 nedlagda röster.

0. Inledning

0.1. Ekonomiska och sociala kommittén antog i mars 1999 ett yttrande på eget initiativ om asbest, i vilket man bland annat efterlyste ett förbud mot primäranvändning av alla asbestsorter och bättre skydd för arbetstagare och egna företagare som tvingas hantera asbest i samband med reparations-, underhålls-, renoverings-, rivnings- och saneringsarbeten.

0.2. Kommissionens förslag om ändring av rådets direktiv 83/477/EEG är, såsom kommissionen anger i motiveringen, ett svar på kommitténs begäran om en översyn av den nuvarande lagstiftningen samt om nya åtgärder för att minska riskerna för de personer som exponeras för asbest i arbetet.

0.3. År 1999 uttryckte kommittén en önskan och förväntning om att de berörda enheterna inom kommissionen skulle erhålla de resurser som behövs för att vidta de åtgärder som efterlystes i yttrandet. I dag förefaller det finnas orsak till en viss oro beträffande de nödvändiga finansiella och mänskliga resurserna. I detta sammanhang bör man också än en gång omnämna den kommande utvidgningen av EU.

0.4. Kommissionens förslag är ett bevis på dess fortsatta engagemang för bättre arbetsmiljöförhållanden, särskilt i samband med asbest. Kommittén beklagar dock att kommissionen förefaller mindre bekymrad över de oavsiktliga konsekvenserna av ett bättre skydd av arbetstagarna, t.ex. vid arbete med asbest som utvunnits i unionen, och över farligt arbete, såsom lossningen av fartyg i samband med export av asbest till andra delar av världen där regeringarna är mindre intresserade av arbetsmiljöfrågor. I det sistnämnda fallet måste kommissionen göra medlemsstaterna uppmärksamma på deras ansvar i internationella organisationer såsom Internationella sjöfartsorganisationen (IMO) och Internationella arbetsorganisationen (ILO) samt inom ramen för Baselkonventionen.

1. Allmänna kommentarer

1.1. Genom det förbud mot användning och utsläppande på marknaden av asbest som infördes genom kommissionens direktiv 1999/77/EG, skulle skyddet mot risker som arbetstagare och egna företagare(1) utsätts för vid exponering för asbest i arbetet ha kunnat förbättras på ett avgörande sätt. Genom att utgå från att produkter som innehåller asbest inte längre tillverkas inom unionen och att arbetstagarna följaktligen inte längre behöver skyddas vid de processer som föregår produktionen och vid själva produktionen - utom i fråga om det enda undantaget från det allmänna förbudet, dvs. diafragmer i befintliga elektrolysanläggningar - skulle det nya lagstiftningsinstrumentet ha kunnat fokusera på åtgärder för att förbättra skyddet för personer som fortfarande riskerar att utsättas för asbest eftersom de är tvungna att handskas med redan existerande asbestprodukter i sitt arbete, t.ex. i rivnings-, reparations-, underhålls- och saneringsarbete samt liknande aktiviteter. Tyvärr görs dock ingen sådan tydlig uppdelning i utkastet till direktiv, utan det behandlar fortfarande aspekter som är mer aktuella i samband med asbestproduktion.

1.2. Utkastet till direktiv kunde också ha tagit upp särskilda bestämmelser för hälsokontroller, registrering, information och utbildning, de risker som egna företagare(2) utsätts för, risker som arbetstagare (och hela befolkningen) utsätts för genom andrahandsanvändning av produkter som innehåller asbest samt bestämmelser om att öka erkännandet av asbestrelaterade sjukdomar som arbetssjukdomar. Detta är frågor som kommissionen bör åtgärda med hjälp av andra lagstiftningsinstrument om det nu aktuella direktivet inte lämpar sig för detta.

1.3. Förslaget innehåller flera positiva element: Det fokuserar på de arbetstagare som är mest utsatta i den nya situationen, det innehåller förenklingar av vissa förfaranden, det inför strängare gränsvärden för exponering för asbest, krav på undersökning av material som innehåller asbest innan man företar underhålls- eller rivningsarbeten, krav på att företag med dylik verksamhet tillhandahåller bevis på sin kompetens samt krav på utbildning av arbetstagarna. Utkastet till direktiv skulle kunna förbättras genom större klarhet i fråga om utvinning av asbest inom unionen. Kommittén har också noterat att kommissionen inte har beaktat ESK:s förslag om nationella register över byggnader och anläggningar som innehåller asbest.

1.4. Efter ett flertal ändringar kommer rådets direktiv från år 1983 att bli ett relativt komplicerat instrument. Kommittén rekommenderar därför att en kodifiering görs inom en nära framtid. Ett faktum som ytterligare komplicerar det hela är att vissa bestämmelser i carcinogendirektivet också gäller för asbestdirektivet.

2. Särskilda kommentarer

2.1. Kommissionen bör se över förslaget att ersätta artikel 3.3, särskilt vad gäller bestämmelserna om arbetssituationer som omfattar avlägsnandet av asbestbeläggning, asbestisolering eller asbesthaltiga isoleringsplattor. I stället för att räkna upp enskilda arbeten bör undantagen i artikel 3.3 bestämmas av en förteckning över kriterier. Kommittén anser att artiklarna 4, 15 och 16 inte skall tillämpas på arbeten av ringa omfattning som enligt riskbedömningen inte innebär en hög risk (till skillnad mot avlägsnandet av sprejad eller lös asbest, som är mycket farligt och uppenbarligen innebär en hög risk).

2.2. Den nya anmälan som krävs i artikel 4.4 måste lämnas in innan den förändrade verksamheten inleds. Den bör fortfarande innehålla alla uppgifter som anges i artikel 4.2 och därtill innehålla information om den tidsperiod under vilken rivnings-, reparations-, underhålls- eller saneringsarbetet pågår samt om de åtgärder som kommer att vidtas för att begränsa arbetstagarnas exponering för asbest.

2.3. Artikel 5 måste innehålla ett allmänt förbud mot all slags hantering av produkter som innehåller asbest, med undantag enbart för rivnings-, reparations-, underhålls- och saneringsarbeten.

2.4. Även i den nya text som föreslagits för artikel 6.5 görs en hänvisning till den brytning av asbesthaltigt bergmaterial som omnämns i direktiven från år 1983 och 1991. Kommissionen anser uppenbarligen inte att denna brytning skall inkluderas i primäranvändningen eller i utsläppandet på marknaden av asbest, vilket kommittén anser bör vara fallet. Kommissionen bör göra denna punkt entydigare.

2.5. Texten i artikel 7.6, i vilken en särskild metod för mätning av asbest i luften omnämns, är för specifik. Kommittén befarar att vissa medlemsstater anser att artikelns WHO-metod inte är fullt tillräcklig och att andra metoder, såsom SEM-EDX-metoden(3), bör tillåtas. För att artikeln inte skall vara alltför specifik rekommenderar kommittén att den ändras så att även andra metoder tillåts så länge man med hjälp av dem uppnår minst samma noggrannhet som med WHO-metoden.

2.6. I artikel 8 i utkastet till direktiv föreslås att arbetsgivarna skall säkerställa att inga arbetstagare exponeras för en luftburen asbesthalt som överskrider 0,1 fibrer per cm3 som genomsnittshalt under åtta timmar (TWA). Kommittén anser att detta inte motsvarar de arbetssätt som troligen kommer att förekomma i framtiden eftersom arbete under vilket arbetstagarna exponeras för asbest sällan kommer att utföras under åtta timmar per dag. En begränsning av genomsnittshalten under fyra timmar till 0,1 fibrer per cm3 är att föredra och skulle minska exponeringsnivåerna.

2.7. Innehållet i undervisningen (artikel 12a) måste ses över och förnyas regelbundet.

2.8. Kraven i artikel 12b, som går ut på att företag som utför rivningsarbete eller arbete med att ta bort asbestprodukter måste visa prov på sin kompetens, måste specificeras. Kommissionen bör hänvisa till användningen av nationella kriterier så att det finns en tydlig och konkret norm som företagens kapacitet kan jämföras med. Medlemsstaternas regeringar bör utarbeta sådana kriterier i nära samarbete med berörda arbetsgivar- och arbetstagarorganisationer.

Bryssel den 21 februari 2002.

Ekonomiska och sociala kommitténs

ordförande

Göke Frerichs

(1) Kommittén noterar att kommissionen enligt sitt arbetsprogram av den 31.1.2002, som publicerats efter det att sektionen antagit sitt yttrande, skall utarbeta ett förslag till rådets rekommendation om en hälsosam och säker arbetsmiljö för egenföretagare, som skall antas i februari 2002 (art. 308).

(2) Kommittén noterar att kommissionen enligt sitt arbetsprogram av den 31.1.2002, som publicerats efter det att sektionen antagit sitt yttrande, skall utarbeta ett förslag till rådets rekommendation om en hälsosam och säker arbetsmiljö för egenföretagare, som skall antas i februari 2002 (art. 308).

(3) Mätsystemet SEM-EDX (Svepelektronmikroskop med energidispersiv röntgenanalys - Scanning Electron Microscopy - Energy Dispersive X-ray Analyser) är ett mikroskopisystem i vilket man med hjälp av en elektronstråle undersöker fibrer och partiklar. Beroende på vilken metod och utrustning som används kan man ämnesbestämma fibrer med minimibredden 0,05 mikroner. Om SEM-systemet tillämpas tillsammans med EDX-systemet kan sammansättningen av fibrer med en bredd på mer än 0,2 mikroner fastställas. Detta gör att man kan skilja asbestfibrer från fibrer utan asbest och också fastställa vilken slags asbest det är fråga om.

BILAGA

till Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande

Följande ändringsförslag avslogs men fick fler än en fjärdedel av rösterna:

Punkt 2.6

Stryk punkten.

Motivering

Gränsvärden för kemiska ämnen fastställs alltid för en referensperiod av åtta timmar. Konsekvenserna av att bestämma en kortare tidsperiod är inte utredda och kan bli antingen en höjning eller en sänkning av gränsvärdet på 0,1 fibrer per cm3. Av detta skäl bör yttrandet inte ta ställning till själva gränsvärdet.

Resultat av omröstning

För: 39, emot: 40, nedlagda: 7.