RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET OCH RÅDET om medlemsstaternas tillämpning av rådets direktiv 95/50/EG om enhetliga förfaranden för kontroller av vägtransporter av farligt gods

INNEHÅLLSFÖRTECKNING

1. INLEDNING

2. BAKGRUND

3. DIREKTIV 95/50/EG

4. MEDLEMSSTATERNAS TILLÄMPNING AV DIREKTIVET

5. RAPPORTER FRÅN MEDLEMSSTATERNA

6. BERÄKNING AV DATA

7. NIVÅN PÅ KONTROLLERNA I MEDLEMSSTATERNA

8. ANDELEN TRANSPORTER SOM STRIDER MOT LAGSTIFTNINGEN

9. SLAG AV ÖVERTRÄDELSE

10. SLAG AV PÅFÖLJD

11. SLUTSATSER

BILAGA I: MEDLEMSSTATERNAS ÅTGÄRDER FÖR GENOMFÖRANDE AV DIREKTIV 95/50/EG

BILAGA II: SAMMANFATTNING AV KONTROLLER, ÖVERTRÄDELSER OCH PÅFÖLJDER I EUROPEISKA UNIONEN

BILAGA III: NIVÅ PÅ KONTROLLERNA OCH ANDEL ÖVERTRÄDELSER

BILAGA IV: ANTAL KONTROLLER OCH ANDEL KONTROLLERADE UTLÄNDSKA FORDON

BILAGA V: KONTROLLER OCH ÖVERTRÄDELSER

BILAGA VI: SLAG AV ÖVERTRÄDELSE

BILAGA VII: SLAG AV PÅFÖLJD

1. INLEDNING

Rådets direktiv 95/50/EG om enhetliga förfaranden för kontroller av vägtransporter av farligt gods antogs den 6 oktober 1995 [1] och det ålåg medlemsstaterna att sätta i kraft de lagar, förordningar och administrativa bestämmelser som behövdes för överensstämmelse med direktivet senast den 1 januari 1997.

[1] EGT L 249, 17.10.1995, s. 35.

Denna rapport från kommissionen bygger på de rapporter som erhållits från medlemsstaterna och det är den första rapporten om tillämpningen av rådets direktiv 95/50/EG i medlemsstaterna.

Enligt direktivet skall varje medlemsstat för varje kalenderår, och senast tolv månader efter dettas utgång, till kommissionen sända en rapport om tillämpningen av detta direktiv [2]. Sålunda skulle de första rapporterna från medlemsstaterna för 1997 sändas senast den 1 januari 1999 och för 1998 senast den 1 januari 2000.

[2] Första stycket i artikel 9 i detta direktiv.

Enligt direktiv 95/50/EG skall dessutom kommissionen första gången 1999 och därefter åtminstone vart tredje år till Europaparlamentet och rådet sända en rapport om medlemsstaternas tillämpning av detta direktiv [3]. På grund av att inte alla medlemsstater uppfyllde sina skyldigheter under 1997 och i syfte att få en mer fullständig bild av situationen på detta område ville kommissionen även ta med siffrorna för 1998 i denna rapport. Eftersom det sista datumet för inlämnande av rapporter från medlemsstaterna för år 1998 var den 1 januari 2000 kunde kommissionen inte lägga fram denna rapport förrän under 2000. Kommissionen anser dock att denna rapport är mer användbar eftersom den är mer fullständig, och försvarar därför sin produktionsförsening.

[3] Andra stycket i artikel 9 i detta direktiv.

2. BAKGRUND

Genom rådets direktiv 94/55/EG av den 21 november 1994 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om transport av farligt gods på väg [4], i dess ändrade lydelse [5], infördes harmoniserade regler för transporter av farligt gods mellan medlemsstaterna och för nationella transporter inom medlemsstaterna.

[4] EGT L 319, 12. 12. 1994, s. 7, bilagorna A och B till det offentliggjordes i EGT L 275, 28.10.1996.

[5] Direktivet ändrat genom kommissionens direktiv 96/86/EG av den 13 december 1996 om anpassning av rådets direktiv 94/55/EG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om transport av farligt gods på väg (EGT L 335, 24.12.1996, s. 43, ändringarna av bilagorna A och B offentliggjordes i EGT L 251, 15.9.1997) och kommissionens direktiv 1999/47/EG av den 21 maj 1999 om anpassning för andra gången till den tekniska utvecklingen av rådets direktiv 94/55/EG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om transport av farligt gods på väg (EGT L 169, 5.7.1999, s.1).

De tekniska bilagorna till direktiv 94/55/EG är med avseende på innehållet identiska med de tekniska bilagorna till den internationella ADR-överenskommelsen [6]. Genom direktiv 94/55/EG införlivas därmed i gemenskapslagstiftningen de tekniska bestämmelserna i ADR-överenskommelsen, som innehåller enhetliga regler för säkra internationella vägtransporter av farligt gods. Mervärdet hos det direktivet utgörs av att dessa regler där utvidgas till att även omfatta nationell trafik i syfte att harmonisera de villkor som gäller i hela gemenskapen för farligt gods som transporteras på väg, och därmed samtidigt förbättra vägsäkerheten på nationell nivå.

[6] Europaavtalet om internationell transport av farligt gods på väg (ADR), som slöts i Genève den 30 september 1957, i dess ändrade lydelse. Den senaste versionen är från 1999.

Bilaga A till direktiv 94/55/EG innehåller dels en förteckning över det farliga gods som får transporteras på väg, dels regler för förpackning, märkning och beskrivning av gods i transportdokumenten. Bilaga B innehåller fordons- och transportregler.

3. DIREKTIV 95/50/EG

När det gäller direktiv 94/55/EG och i syfte att ytterligare förbättra säkerhetsnivån vid transporter av farligt gods och att säkerställa en tillräcklig nivå på de kontroller som skulle utföras på ett harmoniserat sätt, antog rådet den 6 oktober 1995 direktiv 95/50/EG om enhetliga förfaranden för kontroller av vägtransporter av farligt gods. Detta direktiv innehåller en harmoniserad kontrollista som medlemsstaterna skall använda och en harmoniserad förteckning över koder för överträdelserna. Detta gör det möjligt att på ett tillförlitligt sätt jämföra upprätthållandet av bestämmelserna i medlemsstaterna.

Dessa enhetliga kontroller gäller allt farligt gods som transporteras på väg i en medlemsstats territorium eller som kommer in från tredje land, oavsett fordonets registreringsland. Direktivet syftar till att en representativ andel av partierna av farligt gods som transporteras på väg skall kontrolleras slumpmässigt, varvid en stor del av vägnätet samtidigt skall täckas.

Som en förebyggande åtgärd eller efter att ha registrerat de överträdelser som äventyrar säkerhet på vägarna, får kontroller också utföras på företagen.

4. MEDLEMSSTATERNAS GENOMFÖRANDE AV DIREKTIVET

Vid slutet av 1999 hade alla medlemsstater utom Irland anmält sina nationella åtgärder för genomförande av direktivet om vägkontroller. Det bör dock påpekas att alla medlemsstater, trots den långa tidsperiod som gavs för lagstiftningsarbetet, inte var färdiga med sina åtgärder på måldatumet. Bilaga I innehåller en förteckning över medlemsstaternas lagstiftning för genomförande av direktivet.

5. RAPPORTER FRÅN MEDLEMSSTATERNA

En rapport för 1997 och/eller 1998 har erhållits från följande medlemsstater: Belgien, Danmark, Tyskland, Spanien, Frankrike, Italien, Luxemburg, Nederländerna, Österrike, Finland, Sverige och Förenade kungariket. Inga rapporter har erhållits från Grekland, Irland eller Portugal.

När medlemsstaterna utarbetade sina rapporter uppmanades de att använda de harmoniserade koderna för överträdelser i bilaga II till direktivet och lägga fram rapporten i enlighet med bilaga III i direktivet. Alla medlemsstater följde inte detta mönster. Vissa medlemsstater använde koderna i kontrollistan (bilaga I till direktivet) och andra hade sina egna system för att dela in överträdelserna. Det var därför nödvändigt att omvandla dessa uppgifter till harmoniserade koder. För de överträdelser som inte motsvarade någon av de 13 koderna användes kod 14 "Övriga överträdelser".

Bilaga II till denna rapport innehåller en sammanfattning av rapporterna. Den sammanfattande tabellen innehåller information om antal kontrollerade fordon och antal och slag av överträdelser, samt om antal och slag av påföljder, och de är alla geografiskt indelade (oavsett om fordonet var registrerat i den medlemsstat som utförde kontrollen, i en annan medlemsstat eller i tredje land). Under slag av påföljd klassificeras de fall där vidare resa förbjöds tills överträdelsen hade åtgärdats som varningar.

6. BERÄKNING AV DATA

Medlemsstaterna var skyldiga att i sina rapporter ange sin uppskattning av mängden transporter av farligt gods i ton eller ton-kilometer. Dessa uppgifter användes i alla beräkningar. För de medlemsstater som inte tillhandahöll denna information användes en andel av 8 procent [7] av allt transporterat gods för att uppskatta mängden transporterat farligt gods [8]. En genomsnittlig resa på 110 kilometer [9] och en genomsnittlig last av farligt gods på 10 ton [10] användes i beräkningarna.

[7] Mot bakgrund av att transporter av farligt gods utgör cirka 6 till 10 procent av det sammanlagda antalet godstransporter, beräknades ett intervall för mängden transporterat farligt gods. Det valda genomsnittet på 8 procent ger faktiskt samma resultat när det gäller indelningen av medlemsstaterna i följande kapitel som extremvärdena 6 procent och 10 procent ger.

[8] Uppgifter för allt transporterat gods kommer från statistikboken "1999 EU Transport in Figures", utgiven av Eurostat.

[9] Detta är det kända genomsnittet för medlemsstaterna, med en kortaste genomsnittlig resa på cirka 90 kilometer och en längsta på cirka 130 kilometer.

[10] Detta var den faktiska genomsnittliga lasten i alla kontrollerade fordon i en medlemsstat. Om man å andra sidan tar hänsyn till att en större del av transporterna av farligt gods avser gods i klass 3, brandfarliga vätskor och i synnerhet drivmedel som transporteras i tankfordon med en kapacitet på 10-30 ton och som i regel återvänder tomma erhålls en motsvarande siffra på 10 ton.

Antalet resor beräknades på grundval av dessa uppgifter. Denna siffra i förhållande till antalet kontroller i landet ger kontrollfrekvensen uttryckt i antalet resor per kontrollerat fordon. Detta sammanfattas i bilaga III.

7. NIVÅN PÅ KONTROLLERNA I MEDLEMSSTATERNA

Ett av syftena med direktivet är att ytterligare höja säkerhetsnivån genom att säkerställa en tillräcklig nivå på kontrollerna. För att man skulle kunna uppskatta denna faktor på ett bättre sätt delades den beräknade frekvensen för vägkontroller i medlemsstaterna in i fyra grupper. Detta gör det också lättare att jämföra medlemsstaternas åtgärder för upprätthållande av bestämmelserna. Bilaga III innehåller en tabell med denna indelning.

Medlemsstaternas indelningar ser ut på följande sätt:

I Tyskland, Spanien, Nederländerna, Österrike och Sverige kontrolleras fordon i genomsnitt oftare än var 500:e resa. Detta innebär att sannolikheten för kontroll är större än 0,2 procent i dessa länder.

I Frankrike, Luxemburg och Finland kontrolleras fordon i genomsnitt oftare än var 1000:e resa. Detta innebär att sannolikheten för kontroll är större än 0,1 procent i dessa länder.

I Belgien och Förenade kungariket [11] kontrolleras fordon i genomsnitt oftare än var 2000:e resa. Detta innebär att sannolikheten för kontroll är större än 0,05 procent i dessa länder.

[11] Förenade kungariket har angivit att cirka 1 500 kontroller har utförts utöver siffran i rapporten, men har ingen statistik över dessa ytterligare kontroller. Siffran har därför inte tagits med i beräkningen, men även om den hade tagits med skulle Förenade kungarikets plats i indelningen inte ha påverkats.

I Danmark och Italien kontrolleras fordon i genomsnitt mindre ofta än var 4000:e resa. Detta innebär att sannolikheten för kontroll är mindre än 0,025 procent i dessa länder.

På grundval av denna information kan man dra slutsatsen att de länder där de flesta kontrollerna görs har en kontrollfrekvens som är cirka tio gånger större än de länder där minst antal kontroller görs.

I syfte att bedöma hur lika kontrollerna av inhemska och utländska operatörer är presenteras de kontroller som varje medlemsstat har gjort och andelen kontrollerade utländska fordon i bilaga IV. Denna siffra varierar stort. Eftersom den största andelen (cirka 40 procent och mer) utländska fordon kontrolleras i transitländerna (Belgien, Luxemburg, Nederländerna och Österrike) förefaller proportionerna ändå rimliga med hänsyn till de geografiska faktorerna. Man kan därför dra slutsatsen att det inte finns något som tyder på att kontrollerna inte är balanserade i detta avseende.

8. ANDELEN TRANSPORTER SOM STRIDER MOT LAGSTIFTNINGEN

Andelen transporter som stred mot lagstiftningen beräknades genom att alla överträdelser (oavsett om de gällde fordon, förare, dokumentation eller transporterat gods) hänfördes till det kontrollerade fordonet och, i de flesta fall, under antagandet att det bara förekom en överträdelse per fordon. Eftersom antalet överträdelser per fordon kunde ha varit mer än en, kan detta leda till en onaturligt hög siffra. Å andra sidan är denna andel exakt för Belgien och Sverige med en siffra som är jämförbar med den andel som beräknats för andra medlemsstater. Bilaga III innehåller uppgifter om hur överträdelserna är fördelade.

Man fann att från 10 till över 80 procent av de kontrollerade fordonen, beroende på land, bröt mot lagstiftningen, vilket tydligt visar att vägkontrollerna behövs och att de är ett viktigt verktyg för att höja säkerheten vid transport av farligt gods.

Medlemsstaterna delades in i fyra grupper beroende på andelen överträdelser.

Indelningen av dem ser ut på följande sätt:

I Spanien och Frankrike bröt cirka 10 procent av de kontrollerade fordonen mot lagen.

I Tyskland, Italien, Luxemburg och Förenade kungariket bröt cirka 20 procent av de kontrollerade fordonen mot lagen.

I Danmark och Sverige bröt cirka 30 procent av de kontrollerade fordonen mot lagen.

I Belgien, Nederländerna, Österrike och Finland bröt mer än 40 procent av de kontrollerade fordonen mot lagen.

När man jämför frekvensen (andelen) kontroller med andelen överträdelser, finner man ingen korrelation. Detta visas i figuren i bilaga V.

9. SLAG AV ÖVERTRÄDELSE

Slagen av överträdelser har kategoriserats som 13 harmoniserade koder i bilaga II till direktivet. Dessutom användes koden 14 för överträdelser som inte motsvarade någon av de 13 definierade kategorierna. De 14 koderna ser ut på följande sätt:

1. Gods som inte är godkänt för transport

2. Avsaknad av avsändarintyg om att godset och dess förpackning överensstämmer med transportbestämmelserna

3. Fordon som vid kontroll uppvisar läckage av farliga ämnen på grund av bristfällig täthet hos behållare eller förpackningar

4. Fordon som saknar certifikat om typgodkännande eller som har ett felaktigt certifikat

5. Fordon som saknar korrekta orangefärgade skyltar eller som har felaktiga orangefärgade skyltar

6. Fordon utan skriftliga instruktioner eller med felaktiga instruktioner

7. Felaktiga fordon eller felaktig förpackning

8. Förare som inte har föreskrivet utbildningsbevis för vägtransport av farligt gods

9. Fordon som saknar brandsläckare

10. Fordon eller förpackningar som saknar föreskrivna varningsetiketter

11. Fordon som saknar godsdeklaration, eller där uppgifter som hänför sig till det farliga transporterade godset inte följer bestämmelserna,

12. Fordon som saknar ett bilateralt/multilateralt avtal eller inte överensstämmer med avtalet

13. Överfylld tank

14. Övriga överträdelser

Bilaga II och figuren i bilaga VI innehåller siffror för överträdelserna.

De mest betydande överträdelserna numeriskt sett, dvs. de som står för mer än cirka fem procent av överträdelserna är följande:

7. Felaktiga fordon eller felaktig förpackning

9. Fordon som saknar brandsläckare

5. Fordon som saknar korrekta orangefärgade skyltar eller som har felaktiga orangefärgade skyltar

11. Fordon som saknar godsdeklaration, eller där uppgifter som hänför sig till det farliga transporterade godset inte följer bestämmelserna

14. Övriga överträdelser

Var och en av dessa står för 5 till 43 procent av de sammanlagda rapporterade överträdelserna.

De slag av överträdelser som inte ägde rum i betydande grad, dvs. de som utgör mindre än en procent av överträdelserna är följande.

2. Avsaknad av avsändarintyg om att godset och dess förpackning överensstämmer med transportbestämmelserna

1. Gods som inte är godkänt för transport

3. Fordon som vid kontroll uppvisar läckage av farliga ämnen på grund av bristfällig täthet hos behållare eller förpackningar

12. Fordon som saknar ett bilateralt/multilateralt avtal eller inte överensstämmer med avtalet

13. Överfylld tank

På grundval av dessa resultat kan man dra slutsatsen att alla koder för överträdelser i bilaga II till direktivet inte är väl valda, eftersom de flesta överträdelserna klassificerades som "övriga överträdelser". Detta beror delvis på att många av de punkter som återfinns i kontrollistan i bilaga I till direktivet och som används av de kontrollmyndigheterna inte är medtagna i koderna för överträdelser. Ett exempel på detta är att enbart avsaknad av brandsläckare ses som en harmoniserad kod vid kontroller av utrustningen i ett fordon och utrustningen för föraren. Alla övriga brister måste sålunda klassificeras som "övriga överträdelser". Vissa överträdelser i kodförteckningen verkar inte förekomma alls, exempelvis överfylld tank. Man bör därför överväga att ändra bilaga I och bilaga II till direktivet.

10. SLAG AV PÅFÖLJD

Medlemsstaterna använder fyra olika slag av påföljd: varning, böter, åtal eller fängelse.

Den vanligaste påföljden tillämpas direkt av kontrollmyndigheterna. Dessa inbegriper muntlig eller skriftlig varning, som kan kompletteras med förbud mot fortsatt resa tills överträdelsen har åtgärdats, samt böter.

Åtal kan leda till frikännande, böter och i vissa fall fängelse.

Böter är den vanligaste påföljden och står för cirka 70 procent av de tillämpade påföljderna. På andra plats kommer varningar, med eller utan erfordrade korrigeringsåtgärder, som används i en fjärdedel av fallen. Åtal har rapporterats för knappt 5 procent av fallen, medan fängelsedomar förekommer mycket sällan, cirka i ett fall av 2000. Dessa förhållanden återges i tabellen i bilaga II och i figuren i bilaga VII.

Statistiken för påföljder visar att de flesta överträdelserna har bedömts som inte alltför allvarliga, eftersom åtal och i synnerhet fängelsedomar är sällsynta. Å andra sidan bedömdes cirka 70 procent tillräckligt allvarligt för att leda till böter.

11. SLUTSATSER

De flesta medlemsstater utförde vägkontroller av transporter av farligt gods 1997 och 1998. Dessa kontroller har visat sig vara mycket användbara av många skäl.

Det faktum att kontroller görs medför att de företag som utför vägtransporter av farligt gods i förväg är mer måna om att följa reglerna. Det finns uppenbarligen ett behov av att ha en tillräcklig nivå på dessa kontroller för att de skall vara avskräckande.

Kontrollerna framstår som väl motiverade om man tittar på andelen fordon som vid kontroll funnits överträda lagen. Mellan 10 och 80 procent av de kontrollerade fordonen (enligt medlemsstaterna) bröt mot lagen, med ett viktat EU-genomsnitt på cirka 20 procent. Detta visar tydligt att kontrollfrekvensen skulle kunna vara högre i vissa länder, även om ingen direkt korrelation mellan kontrollfrekvens och antal överträdelser har påträffats.

Antalet kontroller per 1000 fordon varierar betydligt mellan medlemsstaterna. Tyvärr utförde en del medlemsstater inte några kontroller under perioden 1997-1998 (eller har i varje fall inte skickat in någon rapport om kontroller till kommissionen). I de mest aktiva medlemsstaterna utförs cirka tio gånger fler kontroller än i de minst aktiva medlemsstaterna. I de flesta medlemsstater kontrolleras minst ett fordon per 1000 på vägen. En sådan kontrollnivå verkar tillräcklig både för att förbättra säkerheten vid transport av farligt gods och samtidigt säkerställa en mer harmoniserad praxis i Europeiska unionen.

I hälften av länderna stred mer än 30 procent av de kontrollerade fordonen mot lagen, vilket är en anmärkningsvärt hög siffra. De vanligaste överträdelserna var användning av felaktigt fordon eller felaktig förpackning, avsaknad av brandsläckare, avsaknad av orangefärgade skyltar som visar att fordonet transporterar farligt gods, avsaknad av godsdeklaration för last av farligt gods och diverse överträdelser som inte är klassificerade. Å andra sidan förekommer det nästan aldrig att avsändarintyg saknas, att icke godkänt gods transporteras, att det finns läckor eller att man använder fordon som inte omfattas av bilaterala eller multilaterala avtal.

Endast ett fall av överfylld tank rapporterades i EU.

Många överträdelser klassificerades under "övriga" på grund av att den kontrollista som används av kontrollmyndigheterna inte stämde överens med de harmoniserade koderna. Detta verkar vara en anledning att eventuellt ändra båda förteckningarna i framtiden. För att kunna harmonisera vägkontrollerna ännu mer när det gäller transport av farligt gods i Europeiska unionen planerar kommissionen att undersöka möjligheterna att ändra bilagorna I och II till direktiv 95/50/EG. Detta skulle lämpligen kunna göras tillsammans med medlemsstaterna efter antagande av ett förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om ändring av direktiv 95/50/EG, genom vilket en föreskrivande kommitté inrättas för att anpassa dessa bilagor till den tekniska utvecklingen.

Den vanligaste påföljden var böter som följdes av en varning, eventuellt åtföljd av ett förbud mot att fortsätta resan om inte överträdelsen åtgärdades.

Kommissionen vill på grundval av denna rapport understryka att vägkontroller är ett effektivt sätt att upptäcka problem med säkerheten vid transporter av farligt gods och indirekt att förbättra den. Den rekommenderar därför att nivån på kontrollerna bör vara sådan att fordonen kontrolleras åtminstone en gång per 1000 resor i genomsnitt. Samtidigt vill kommissionen påpeka för medlemsstaterna att de harmoniserade koderna för överträdelser bör användas i rapporterna.

BILAGA I

MEDLEMSSTATERNAS ÅTGÄRDER FÖR GENOMFÖRANDE AV DIREKTIV 95/50/EG

Belgien B

Arrêté royal du 19.10.1998 portant exécution de la directive 95/50/CE du Conseil du 6.10.1995 concernant des procédures uniformes en matière de contrôle des transports de marchandises dangereuses par route/Koninklijk besluit van 19.10.1998 ter uitvoering van de richtlijn 95/50/EG van de Raad van 6.10.1995 betreffende uniforme procedures voor de controle op het vervoer van gevaarlijke goederen over de weg

Moniteur belge/Belgisch Staatsblad, 26.11.1998 s. 37941

Ikraftträdande den 1.1.1999

Danmark DK

- Bekendtgørelse nr. 762 af 20.8.1996 om vejtransport af farligt gods. Trafikmin.,4.kt.,j.nr. 1995-4402-32. Lovtidende A 1996 hæfte nr. 132 udgivet den 30.8.1996 s. 4579. OBEK

- Trafikministeriets cirkulære nr. 151 af 4.10.1996 om kontrol med vejrtransport af farligt gods. Trafikmin., j.nr. 1995-4402-32. OCIR

Ikraftträdande den 1.1.1997

Tyskland D

Verordnung über die Kontrollen von Gefahrguttransporten auf der Strasse und in den Unternehmen GGKontrollV vom 27. Mai 1997, Bundesgesetzblatt Jahrgang 1997 Teil I Nr. 35, 9.6.1997

Ikraftträdande den 1.9.1997

Grekland GR

Ðñïåäñéêü ÄéÜôáãìá áñéèìüò 256/99, ÖÅÊ Á áñéèìüò 209 ôçò 11.10.1999

Ikraftträdande den 11.10.1999

Spanien E

Resolución de 21.11.1996, de la Dirección General de Ferrocarriles y Transportes por Carretera, sobre la inspección y control por riesgos inherentes al transporte de mercancías peligrosas por carretera, Boletín Oficial del Estado número 303 de 17.12.1996 Página 37328 (Marginal 28065)

Ikraftträdande den 1.1.1997

Frankrike F

Circulaire du Ministère du 20.10.1997 portant transposition de la directive 95/50/CE du Conseil du 6.10.1995 concernant des procédures uniformes en matière de contrôle des transports de marchandises dangereuses par route, Journal Officiel du 4.12.1997, s. 17502

Ikraftträdande den 4.12.1997 (Lagstiftning om detta fanns redan före detta datum)

Irland IRL

The Carriage of Dangerous Goods by Road Act, 1998, Number 43 of 1998. Detta är bara det första steget. Direktivet har ännu inte genomförts.

Italien I

Decreto interministeriale del 3.3.1997, attuazione della direttiva 95/50/CE del Consiglio dell'Unione europea concernente l'adozione di procedure uniformi in materia di controlli su strada di merci pericolose, Gazzetta Ufficiale - Serie generale - del 3.4.1997 n. 77 pag. 34

Ikraftträdande den 1.1.1997

Luxemburg L

- Règlement grand-ducal du 12.7.1996 modifiant le règlement grand-ducal du 10.4.1986 sur les transports par route de marchandises dangereuses, Mémorial grand-ducal A Numéro 57 du 27.8.1996, page 1774

- Règlement ministériel du 12.8.1996 modifiant le règlement ministériel du 30.6.1982 sur l'instruction, l'examen et les cours de recyclage prévus pour l'obtention du certificat de formation spéciale ADR, Mémorial Grand-Ducal A Numéro 68 du 3.10.1996, page 2030

Ikraftträdande den 1.1.1997

Nederländerna NL

Regeling vervoer over land van gevaarlijke stoffen 1997, 29.11.1996, Staatscourant 235 of 4.12.1996

Ikraftträdande den 1.1.1997

Österrike A

145. Bundesgesetz, mit dem ein Gefahrgutbeförderungsgesetz erlassen wird sowie das Kraftfahrgesetz 1967 und die Straßenverkehrsordnung 1960 geändert werden, Bundesgesetzblatt für die Republik Österreich, Nr. 145/1998 ausgegeben am 20.8.1998

Ikraftträdande den 1.9.1998

Portugal P

Decreto-Lei n.° 77/97 de 5.4.1997, Diário da República I Série A n.° 80 de 5.4.1997, página 1551

Ikraftträdande den 5.5.1997

Finland FIN

- Laki vaarallisten aineiden kuljetuksesta/Lag om transport av farliga ämnen (719/94), 2.8.1994

- Liikenneministeriön päätös vaarallisten aineiden tiekuljetusten valvomiseksi suoritettavista tarkastuksista/Trafikministeriets beslut om kontroller för övervakning av vägtransporter av farliga ämnen (705/96), 1.10.1996

- Asetus vaarallisten aineiden kuljetuksesta tiellä/Förordning om transport av farliga ämnen på väg (632/96), 16.8.1996

- Landskapslag om tillämpning av vissa i riket gällande författningar rörande transport av farliga ämnen (34/76), 1.7.1976, ändring (62/95), 27.7.1995

- Landskapsförordning om tillämpning i landskapet Åland av riksförfattningar om transport av farliga ämnen (66/95), 27.7.1995, ändring (72/96), 7.11.1996

Ikraftträdande den 1.1.1997

Sverige S

- Lag om transport av farligt gods, Svensk författningssamling (SFS) 1982:821

- Förordning om transport av farligt gods, Svensk författningssamling (SFS) 1982:923

- Rikspolisstyrelsens föreskrifter och allmänna råd om polisens tillsyn över väg- och terrängtransporter av farligt gods, Rikspolisstyrelsens författningssamling (RPSFS) 1996:10 FAP 338-1

Ikraftträdande den 1.1.1997

Förenade kungariket UK

Health and Safety at Work etc. Act 1974

Ikraftträdande den 1.1.1997 med avseende på direktiv 95/50/EG

BILAGA II

SAMMANFATTNING AV KONTROLLER, ÖVERTRÄDELSER OCH PÅFÖLJDER I EUROPEISKA UNIONEN

>Plats för tabell>

BILAGA III

NIVÅ PÅ KONTROLLERNA OCH ANDEL ÖVERTRÄDELSER

>Plats för tabell>

BILAGA IV

ANTAL KONTROLLER OCH ANDEL KONTROLLERADE UTLÄNDSKA FORDON

>Plats för tabell>

BILAGA V

KONTROLLER OCH ÖVERTRÄDELSER

>Hänvisning till>

BILAGA VI

SLAG AV ÖVERTRÄDELSE

>Hänvisning till>

BILAGA VII

SLAG AV PÅFÖLJD

>Hänvisning till>