MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET enligt artikel 251.2 andra stycket i EG-fördraget om Gemensam ståndpunkt antagen av rådet inför antagandet av ett direktiv om vidareutnyttjande och kommersialisering av information från den offentliga sektorn

1- BAKGRUND

Datum då förslaget lämnades till Europaparlamentet och rådet (KOM(2002) 207 slutlig - 2002/0123 COD): // 26 juni 2002

Datum för Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande: // 11 december 2002

Datum för Regionkommitténs yttrande: // 21 november 2002

Datum för Europaparlamentets yttrande, första behandlingen: // 12 februari 2003

Datum då det ändrade förslaget överlämnades: // 17 mars 2003

Datum då den gemensamma ståndpunkten antogs (enhälligt): // 26 maj 2003.

2- SYFTET MED KOMMISSIONENS FÖRSLAG

Syftet med detta förslag är att åstadkomma en minsta grad av harmonisering av bestämmelserna för vidareutnyttjande av information från den offentliga sektorn i Europeiska unionen. Sådan offentlig information (t.ex. geografiska uppgifter, näringslivsinformation och trafikinformation) är en viktig ekonomisk resurs. Den utgör utgångsmaterial för nya digitala produkter och tjänster, och är en viktig grund för e-handel. Information som finns i den offentliga sektorn kan bli en viktig faktor för nya mobila tillämpningar.

Bestämmelserna om vidareutnyttjande av denna informationsresurs varierar kraftigt i unionen. Detta hämmar utvecklingen av förädlade gränsöverskridande tjänster som bygger på denna information. En europeisk ram för vidareutnyttjande av information från den offentliga sektorn kommer att minska osäkerheten och således främja investeringar i kreativitet och innovation på området innehållsproduktion och i andra sektorer.

3- KOMMENTARER TILL DEN GEMENSAMMA STÅNDPUNKTEN

3.1. Allmänna synpunkter

Kommissionen noterar att rådet enhälligt antog en gemensam ståndpunkt som till stora delar motsvarar huvuddragen i kommissionens förslag. Visserligen infördes några ändringar, men man bibehöll de viktigaste beståndsdelarna i kommissionens ändrade förslag. Texten har blivit mer logiskt uppbyggd tack vare att vissa av artiklarna bytt plats.

3.2. Svar på de ändringar parlamentet antog vid första behandlingen

Parlamentet antog 23 ändringar. Kommissionen godtog 10 av dessa, och 8 av dem delvis eller i princip.

3.2.1. Ändringar som kommissionen godtagit och som tagits med i den gemensamma ståndpunkten

I den gemensamma ståndpunkten har följande ändringar från parlamentet infogats. Vissa har infogats utan ändringar, medan andra har modifierats.

- Ändring 3 klargör ytterligare vilka typer av information som samlas in av den offentliga sektorn. Detta har infogats i skäl 4.

- I den sista meningen i ändring 10 sägs att offentliga myndigheter bör främja vidareutnyttjande av information som de gjort tillgängliga. Den del av ändringen godtogs av kommissionen och har infogats i den gemensamma ståndpunkten (sista meningen i skäl 9).

- Genom ändring 13 ändras dokument "som finns hos" offentliga radio- och TV-företag som inte omfattas av direktivet till "som står till förfogande för" offentliga radio- och TV-företag. Motivet till ändringen försvinner mot bakgrund av den förklaring av "som finns hos" i skäl 11 i den gemensamma ståndpunkten.

- Ändring 14 klargör att information som utgör företags- eller affärshemligheter inte omfattas av direktivet. Detta var redan underförstått i kommissionens förslag som var begränsat till allmänt tillgänglig information. Rådet har omformulerat detta kriterium i artikel 1.2 c i den gemensamma ståndpunkten. Där sägs att direktivet inte skall gälla dokument "som undantas från tillgång enligt medlemsstaternas bestämmelser om tillgång, [...] bland annat med hänsyn till insynsskydd för statistiska uppgifter eller skyddet av affärshemligheter."

- Den första delen av ändring 21 (artikel 5.3 i kommissionens förslag, artikel 4.3 i den gemensamma ståndpunkten) avser de offentliga myndigheternas skyldighet att lämna information om den tredje part som är rättighetsinnehavare. Denna skyldighet skall endast gälla när myndigheterna har möjlighet att tillhandahålla denna information.

- Genom ändring 26 (artikel 7.3 i kommissionens förslag, artikel 9.2 i den gemensamma ståndpunkten) stryks orden "där vidareutnyttjande tillåts"

- Genom ändring 32 (artikel 12.2) kopplas översynen på ett tydligare sätt till direktivets mål. Det är också syftet med rådets artikel.

- Genom ändring 34 anpassas formuleringen i skäl 14 till formuleringen i artikel 6.

3.2.2. Ändringar som kommissionen godtagit, men som inte tagits med i den gemensamma ståndpunkten

Vissa av de ändringar som kommissionen godtagit, främst ändringarna 24 och 31, har inte tagits med i den gemensamma ståndpunkten. Enligt kommissionen skulle direktivet förbättras kraftigt om dessa två ändringar infördes i texten.

Enligt ändring 24 (artikel 6) kan en översyn av avgifterna begäras om en sökande anser att de avgifter som tagits ut av en offentlig myndighet överstiger vad som är tillåtet enligt direktivets artikel om avgifter.

Ändring 31 (artikel 9 i kommissionens förslag, artikel 8 i den gemensamma ståndpunkten) innehåller en skyldighet för medlemsstaterna att ge tillgång till förteckningar över huvudsakliga innehållstillgångar hos de offentliga myndigheterna.

Genom ändring 1 ändras "handling" och "handlingar" till "information" genomgående i förslaget till direktiv. Även om kommissionen kan godta detta ändringsförslag från parlamentet, vill den ändå understryka att det inte finns någon större skillnad mellan de två versionerna om den breda definition av "handling" eller "information" som kommissionen föreslagit bibehålls.

Rådets kompromisstext innehåller vidare inte vissa andra ändringar som kommissionen delvis eller i princip godtagit. Den första delen av ändring 18 rör format som inte är beroende av särskilda dataprogram. Enligt ändring 20 skall vidareutnyttjandets ändamål beaktas vid fastställandet av rimliga tidsfrister för att behandla en begäran om vidareutnyttjande. Andra ändringar som inte inarbetats är 4, 7, 12, 27 och 28.

3.3. Nya bestämmelser införda av rådet

Rådet införde följande viktigare delar i sin gemensamma ståndpunkt:

Så som redan sagts ovan har rådet i artikel 1 ändrat formuleringen att direktivet gäller information som är "allmänt tillgänglig" till att direktivet inte skall gälla "dokument som undantas från tillgång enligt medlemsstaternas bestämmelser om tillgång". I det här fallet rör det sig om en teknisk förbättring av originaltexten.

I artikel 1.2 e har rådet utvidgat undantaget för utbildnings- och forskningsinstitutioner till organisationer när det gäller överföring av forskningsresultat. Kommissionen kan godta ändringen, med tanke på dess begränsade påverkan.

Rådet har dessutom betonat (artikel 1.3) att direktivet bygger på medlemsstaternas befintliga bestämmelser om tillgång och att det inte medför någon ändring av reglerna för tillgång till dokument. Den uppfattningen låg till grund redan för kommissionens förslag.

I artikel 4 (artikel 5 i kommissionens förslag) har rådet infört bestämmelser för de fall licens krävs och har dessutom utvidgat de ursprungliga tidsramarna i kommissionens förslag om bestämmelserna om tillgång (punkt 4.2). I artikel 4.5 betonar rådet att offentliga myndigheter som genom undantagen i artikel 1 inte omfattas av direktivet, inte behöver uppfylla kraven i denna artikel.

I artikel 5 (artikel 4 i kommissionens förslag) har rådet tagit med en användbar bestämmelse för de händelser någon begär utdrag av information (till exempel delar av en databas).

I artikel 6 har rådet ersatt tanken att det åligger den offentliga myndighet som tar ut en avgift för vidareutnyttjande att bevisa att avgifterna är kostnadsorienterade, med riktlinjer för kostnadsberäkning. Visserligen kan detta utgöra ett nyttigt tillägg, men det hade varit bättre att bibehålla även den ursprungliga formuleringen om att bevisbördan bör ligga hos de offentliga myndigheterna och som komplement infoga ändring 24 från parlamentet (se ovan).

I artikel 7 (artikel 8 i kommissionens förslag) har rådet gjort åtskillnad mellan typiska fall (i sådana fall skall tillämpliga villkor och standardavgifter fastställas i förväg och offentliggöras) och atypiska fall (i sådana fall skall offentliga myndigheter även ange vilka faktorer som skall beaktas när avgifterna beräknas). Kommissionen kan godta denna åtskillnad eftersom det är omöjligt att tillhandahålla en uttömmande översikt av avgifter som täcker alla möjliga och upptänkliga situationer.

I artikel 8 (artikel 9 i kommissionens förslag) inför rådet synpunkten (som är underförstådd i kommissionens förslag) att offentliga myndigheter får införa villkor för vidareanvändning, i lämpliga fall genom en licens. Rådet har kompletterat denna bestämmelse genom den värdefulla understrykningen att sådana villkor inte får begränsa möjligheterna till vidareanvändning på ett onödigt sätt och de inte skall användas för att begränsa konkurrensen. I artikeln åläggs medlemsstaterna vidare att uppmuntra de offentliga myndigheterna att använda de standardlicenser de kommer att göra tillgängliga.

I artikel 10 inför rådet en övergångsperiod på maximalt 5 år för att avsluta befintliga exklusiva avtal.

Dessutom har rådet infört ett antal förtydliganden i skälen.

4- SLUTSATS

Kommissionen noterar att rådet varit enhälligt och avger ett positivt yttrande om den gemensamma ståndpunkten som helhet. På flera områden förtydligar den gemensamma ståndpunkten bestämmelserna i kommissionens förslag. Texten skulle kunna förbättras ytterligare om de parlamentsförslag som kommissionen godkänt infördes. Det gäller främst förslagen om artikeln om avgifter och förteckningar över huvudsakliga innehållstillgångar hos de offentliga myndigheterna.