P6_TA(2004)0096

Turkiets framsteg på väg mot anslutningen

Europaparlamentets resolution om Europeiska kommissionens återkommande rapport 2004 och dess rekommendation om Turkiets framsteg på väg mot anslutning (KOM(2004)0656 - C6-0148/2004 - (2004/2182(INI))

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

- med beaktande av Europeiska kommissionens återkommande rapport 2004 och dess rekommendation om Turkiets framsteg på väg mot anslutning av den 6 oktober 2004 (KOM(2004)0656 - C6-0148/2004) [1],

- med beaktande av sin resolution av den 1 april 2004 om kommissionens återkommande rapport 2003 om Turkiets framsteg på väg mot anslutning [2] och sina tidigare resolutioner om denna fråga mellan den 18 juni 1987 och den 1 april 2004,

- med beaktande av slutsatserna från Europeiska rådets möten i Köpenhamn 21- 22 juni 1993, Helsingfors 10- 11 december 1999, Köpenhamn 12- 13 december 2002, Thessaloniki 19- 20 juni 2003 och Bryssel 12- 13 december 2003,

- med beaktande av artikel 45 i arbetsordningen,

- med beaktande av betänkandet från utskottet för utrikesfrågor och yttrandet från budgetutskottet (A6-0063/2004), och av följande skäl:

A. Kommissionen konstaterar att Turkiet uppfyller de politiska Köpenhamnskriterierna i tillräcklig utsträckning och rekommenderar att anslutningsförhandlingarna inleds.

B. Europeiska rådet beslutade 2002 att om Turkiet uppfyllde de politiska Köpenhamnskriterierna skulle Europeiska unionen (EU) utan dröjsmål inleda anslutningsförhandlingarna.

C. En väsentligt anpassning till europeiska normer har skett i Turkiet på lagstiftningsområdet och på det institutionella planet, i synnerhet sedan valet 2002.

D. Kommissionen har påpekat att Turkiets anslutning skulle skilja sig från tidigare utvidgningar på grund av effekterna av följande samverkande faktorer: Turkiets befolkning, storlek, geografiska läge, ekonomi, säkerhetsläge och militära styrka.

E. En demokratisk och ekonomiskt stabil turkisk stat vore till väsentlig fördel för hela Europa.

F. I slutsatserna från Europeiska rådets möten i Helsingfors och Köpenhamn erkändes klart Turkiets politiska vilja att ansluta sig till EU. Samtidigt tillerkändes landet klart och tydligt rätten till ställning som kandidat till ett fullvärdigt medlemskap.

G. Kommissionen föreslår att det utarbetas en strategi för anslutningsförfarandet med tre pelare; en som avser samarbetet och som syftar till att stärka och stödja reformarbetet i Turkiet, en som avser de särskilda villkoren för genomförandet av anslutningsförhandlingarna inom ramen för en regeringskonferens som fattar beslut med enhällighet (riktlinjer för öppnande och stängning av kapitel, möjlighet att införa långa övergångsperioder när det gäller fri rörlighet för arbetskraft, jordbruket och genomförandet av strukturpolitiken (Sammanhållningsfonden) samt införandet av särskilda arrangemang och permanenta säkerhetsgarantier) och en som syftar till att avsevärt stärka den politiska och kulturella dialogen för att skapa samhörighet mellan befolkningen i EU:s medlemsstater och Turkiets befolkning.

H. Kommissionen har inte föreslagit något datum för när anslutningsförhandlingarna skall inledas och påpekar att tidpunkten för när de avslutas är en öppen fråga och att det inte finns några garantier för vilken utgången av förhandlingarna kommer att bli.

I. Kommissionen har påpekat att reformprocessen är oåterkallelig, beträffande i synnerhet tillämpningen av de grundläggande friheterna och att detta måste stadfästas under en lång period.

J. Kommissionen har framfört att oavsett resultatet av förhandlingarna eller det därpå följande ratificeringsförfarandet måste förbindelserna mellan EU och Turkiet säkerställa att Turkiet förblir fast förankrat i den europeiska strukturen.

K. Kommissionen kommer att föreslå att partnerskapet för anslutning kommer att ses över under våren 2005 och kommer att lägga fram en årlig allmän översyn från och med slutet av 2005 om det sätt på vilket de politiska reformerna befästs och breddats.

L. I enlighet med EU-fördraget kommer kommissionen att rekommendera att rådet inställer, på grundval av kvalificerat majoritetsbeslut, förhandlingarna om det förekommit allvarligt och ihållande åsidosättande av principerna om frihet, demokrati, respekt för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna och av rättstatsprincipen samt av principerna i internationell rätt.

M. Kommissionen har påpekat att EU måste fastställa sin budgetplan för perioden från 2014 och framåt innan förhandlingarna kan avslutas.

N. Vid Europeiska rådets möte i juni 1993 konstaterades att EU:s förmåga att ta in nya medlemsstater utan att förlora drivkraften i den europeiska integrationen även utgör en viktig faktor som svarar mot både EU:s och kandidatländernas allmänna intresse.

O. En studie som genomförts av kommissionen om vilken inverkan Turkiets anslutning skulle få visar att det kommer att bli nödvändigt att reformera många av EU:s politikområden.

P. Den turkiska regeringen har i samarbete med landets parlament under senare år antagit och genomfört viktiga ändringar i grundlagen och i lagstiftningen.

Q. Inleds anslutningsförhandlingarna bör detta innebära att de politiska kriterierna uppfyllts och att EU kommer att ha kapacitet att assimilera Turkiet, samtidigt som drivkraften i den europeiska integrationen bibehålls alltmedan fullgörandet av "samtliga kriterier" från Köpenhamn utgör grundvalen för anslutning till unionen.

R. Den nya strafflagen och lagen om appellationsdomstolar antogs den 26 september 2004 och lagen om sammanslutningar antogs den 4 november 2004, medan beslutet om straffprocesslagen, lagstiftningen avseende rättspolisen och lagen om verkställande av straff och påföljder fortfarande inte antagits.

S. Trots de betydande ändringar som genomförts 2001 och 2004 genom två stora paket med grundlagsreformer har Turkiet behållit sin grundlag från 1982.

T. Fullständig parlamentarisk kontroll över de militära utgifterna och revisionen av dessa måste i praktiken tillgodoses på grundval av de genomförda reformerna.

U. Under både 2003 och 2004 rapporterades hundratals fall av tortyr till turkiska regeringsorgan och till människorättsorganisationer och under 2003 godkände EU:s medlemsstater mer än 2000 asylansökningar från turkiska medborgare.

V. Kommissionen poängterar att lagstiftnings- och genomförandeåtgärderna ytterligare måste stärkas och utvidgas, i synnerhet när det gäller tillämpningen av en nolltoleranspolitik i kampen mot tortyr och misshandel samt tillämpningen av bestämmelser om yttrandefrihet, pressfrihet, religionsfrihet, kvinnors rättigheter, barns rättigheter däri inbegripet förbudet mot barnarbete samt ILO:s.

W. Trots att ett brett reformpaket införts finns det fortfarande vissa brister inom utbildningssystemen. Det skulle därför vara lämpligt att förbättra utbildningsutbudet i de minst gynnade regionerna och öka antalet elever som går i skolan, särskilt bland unga flickor.

X. I samband med att religionsfriheten utvidgas bör Turkiet genomföra reformer för att snabbt kunna säkra lika behandling för alla religiösa samfund och alla minoriteter, samt inom områdena sakrätt, rättslig status, skolor och intern ledning, bestämmelser gällande miljöplanering och utbildning av prästerskapet.

Y. Det kurdiska folket är en viktig del av det turkiska samhället och därför måste deras rättigheter erkännas fullt ut.

Z. Det grekisk-ortodoxa Halkiseminariet har inte öppnats på nytt trots att Europaparlamentet gjort ett flertal framstötar till de turkiska myndigheterna i denna fråga.

AA. En integrerad strategi för att utveckla de ekonomiska, sociala och kulturella behoven hos den lokala befolkningen i den sydöstra delen av landet måste ännu antas och möjligheterna att återvända för internflyktingar i sydöstra delen av landet har begränsats och hindrats av systemet med byvakter och på grund av bristen på fysiskt stöd.

BB. Turkiet har fortfarande inte genomfört beslut som fattats av den Europeiska domstolen för de mänskliga rättigheterna, inklusive återställande av äganderätten i Loizidou-målet och domstolens dom i målet Cypern mot Turkiet.

CC. Leyla Zana och hennes kolleger har äntligen släppts ur sin orättmätiga fångenskap och arbetar nu för att främja kurdernas integrering i mittfåran av Turkiets politiska liv.

DD. Turkiska och kurdiska politiska krafter, organisationer i det civila samhället, religiösa organisationer samt framträdande personligheter i Turkiet uttrycker sitt varma stöd till att anslutningsförhandlingar nu inleds med EU. Förhoppningen är att förhandlingarna kommer att fördjupa och påskynda reformprocessen i Turkiet.

EE. Gränsen mellan Turkiet och Armenien har fortfarande inte öppnats av de turkiska myndigheterna som därmed försuttit en chans att främja goda relationer med grannlandet Armenien.

FF. De turkiska myndigheterna har dessutom fortfarande inte följt de uppmaningar beträffande övriga frågor rörande Armenien som Europaparlamentet framställt i sin resolution av den 18 juni 1987.

GG. Återöppnandet av Anis förfallna armeniska kyrkor nära Kars i östra Anatolien och den turkiske historikern Halil Berktays anmärkningsvärda arbete rörande folkmordet och de återupptagna statsförbindelserna med Republiken Armenien utgör väsentliga framsteg. Det är emellertid nödvändigt att denna process fullföljs och att gränserna mellan Turkiet och Armenien åter öppnas.

HH. När det gäller Cypernfrågan i en vidare mening är det internationella samfundet fortfarande oroat över att Turkiet inte erkänt Republiken Cypern och att mer än 30000 turkiska soldater är stationerade på norra Cypern.

II. En fortsatt demokratiseringsprocess och en fortlöpande modernisering av landets samhällsekonomiska program kunde leda till att Turkiet skulle

- spela en viktig roll när det gäller vissa gränsöverskridande frågor (energi, vattenresurser, transporter, gränsförvaltning och terroristbekämpning),

- ha ett positivt inflytande på de sekulariserade demokratiska staterna i den muslimska världen som en motvikt till religiös fundamentalism,

- ha en positiv inverkan för genomförandet av EU:s utrikespolitiks i vissa potentiellt instabila grannregioner, exempelvis Medelhavet, Mellanöstern, Kaukasus och Centralasien.

1. Europaparlamentet välkomnar den politiska reformprocessen i Turkiet och de ändringar i grundlagen och i lagstiftningen som antagits och trätt i kraft, liksom de framsteg som gjorts i genomförandet av dessa reformer sedan Europaparlamentet antog sin resolution av den 5 juni 2003 om Turkiets ansökan om medlemskap i EU [3]. Europaparlamentet anser dock att de turkiska myndigheterna fortfarande måste anta och genomföra ytterligare reformer och praktiskt tillämpa dessa för att fullt ut uppfylla de politiska kriterierna.

2. Europaparlamentet välkomnar de imponerande ansträngningar som de turkiska myndigheterna gjort för att väsentligt anpassa lagstiftningen och institutionerna i Turkiet till europeiska normer.

3. Europaparlamentet välkomnar den positiva utvecklingen av den turkiska ekonomin som i synnerhet återspeglas av att obalansen i makroekonomin minskat och att tillväxttakten ökat.

4. Europaparlamentet välkomnar den fortsatt starka motivation och politiska vilja som den turkiska regeringen och en stor majoritet av de folkvalda företrädarna visat när det gäller att närma sig EU. Det välkomnar också det starka stöd från allmänheten som undersökningar ger uttryck för.

5. Europaparlamentet konstaterar med tillfredsställelse att Turkiet under de senaste åren uppfyllt ett antal rekommendationer och krav som uppställts i parlamentets resolutioner framför allt beträffande en fullständig avveckling av dödsstraffet, utvidgning av väsentliga grundläggande rättigheter och friheter, en minskad roll för det nationella säkerhetsrådet samt upphävande av undantagstillståndet i landet sydöstra del. Därmed uppfyller man ett antal av de rekommendationer som görs i Europaparlamentets resolutioner. Parlamentet beklagar dock de invändningar som det tvingats resa i fråga om efterlevnaden av Internationella konventionen om medborgerliga och politiska rättigheter och Internationella konventionen om ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter.

6. Europaparlamentet uttrycker sitt ovillkorliga stöd för de organisationer och aktörer från det civila samhället som är verksamma i Turkiet för att försvara och främja de grundläggande fri- och rättigheterna. Rådet och kommissionen uppmanas att stärka samarbetet med sådana organisationer då man övervakar att Turkiet efterlever de politiska Köpenhamnskriterierna.

7. Europaparlamentet erkänner att de reformer som genomförts av de turkiska myndigheterna har ökat frivilligorganisationernas aktionsradie, bland annat när det gäller främjandet av mänskliga rättigheter. Den turkiska regeringen uppmanas därför att öka sina ansträngningar att fullständigt undanröja hot och trakasserier gentemot människorättsaktivister och människorättsorganisationer.

8. Europaparlamentet välkomnar särskilt reformen av det straffrättsliga förfarandet, som stärker försvarets rättigheter. Dock anser parlamentet att artikel 305 i Turkiets nya strafflag som tillåter att straff utdöms för "hot mot grundläggande nationella intressen", och den kommentar som fogats till denna och som uttryckligen är riktad mot fria åsiktsyttringar i synnerhet i fråga om Cypern och Armenien, är oförenliga med 1950 års Europeiska konvention om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna. Parlamentet anser därför att denna artikel bör upphävas.

9. Europaparlamentet välkomnar att Leyla Zana och hennes kollegor från det före detta demokratiska partiet (DEP) släppts fria och begär en rättvis och opartisk ny rättegång samt att alla personer i Turkiet som fängslats på grund av icke-våldsamma åsiktsyttringar omedelbart sätts i frihet.

10. Europaparlamentet välkomnar att den turkiska regeringen infört lagändringar som möjliggör att privata språkcentra kan erbjuda undervisning i andra modersmål än turkiska (bl.a. kurdiska, tjerkessiska och armeniska), att sända program via etermedierna och inrätta och driva stationer som sänder på andra språk än turkiska. Europaparlamentet uppmanar den turkiska regeringen att upphäva alla kvarstående restriktioner i fråga om sändning och undervisning på minoritetsspråk.

11. Europaparlamentet uppmanar med kraft Turkiet att utvidga dessa lagändringar, och tillämpningen av dem, till att även omfatta utbildning och tillgång till etermedierna åt landets icke-muslimska minoriteter (greker, armenier, assyrier, judar).

12. Europaparlamentet uppmanar Turkiet att vidta åtgärder för att avsevärt förbättra den officiella synen på etniska och religiösa minoriteter, exempelvis genom att uppmärksamma deras bidrag till landets kulturella arv. Parlamentet begär i synnerhet att de turkiska myndigheterna betraktar specifika bidrag såsom de vid Hasankeyf, Ani, Zeugma och Aghtamar som lämpade att uppföras på Unescos världsarvslista.

13. Europaparlamentet uppmanar i detta avseende den turkiska regeringen att tillämpa EU:s normer om miljö och mänskliga rättigheter på stora projekt, som dammbyggena i Munzurdalen och Ilisu samt guldutvinningen i Bergama, där det historiska arvet och unika och värdefulla naturområden ligger i riskzonen.

14. Europaparlamentet uppmanar de turkiska myndigheterna att fullt ut tillämpa en nolltoleranspolitik på alla nivåer för att i alla avseenden fullständigt utrota tortyr. Detta mot bakgrund av att tortyrfall fortfarande rapporteras till turkiska regeringsorgan och till människorättsorganisationer, och med hänsyn till att nolltoleranspolitiken fortfarande i praktiken tillämpas i otillräcklig utsträckning.

15. Europaparlamentet föreslår att den turkiska regeringen i samband med den pågående reformen av straffprocesslagen upphäver preskribering av brott i de fall där rättegång redan inletts. Parlamentet uppmanar det turkiska rättsväsendet och i synnerhet åklagarna att inrikta sig på fall av påstådd tortyr, mot bakgrund av att det för närvarande inletts mycket få rättsutredningar och mål mot misstänkta förbrytare. Parlamentet uppmanar Turkiet att öka personalresurserna inom åklagarväsendet för att kunna uppnå resultat.

16. Europaparlamentet uppmanar i detta avseende de turkiska myndigheterna att öka sina ansträngningar för ett bättre genomförande och särskilt att på ett mer bestämt sätt angripa frågan om åtalsimmunitet. Parlamentet betonar behovet av att stärka utbildningsprogrammen för att se till att ändra attityderna inom polis- och ordningsmakten i syfte att garantera att lagen strikt efterlevs.

17. Europaparlamentet uppmanar Turkiets inrikesminister att anta och tillämpa ett förfarande för att omgående och som princip inleda administrativa och disciplinära utredningar mot poliser som anklagas för att ha begått tortyr eller misshandel.

18. Europaparlamentet uppmanar de turkiska myndigheterna att se till att lagen om sammanslutningar, den nya strafflagen och lagen om appellationsdomstolar på mellannivå träder i kraft, och att anta beslutet om straffprocesslagen, lagstiftningen avseende rättspolisen och lagen om verkställande av straff och påföljder.

19. Europaparlamentet uppmanar de turkiska myndigheterna att avsevärt reformera lagen om stiftelser efter att ha hört de organ som berörs av dessa lagar - såsom de bör i fråga om dessa lagar - som exempelvis berörda icke-statliga organisationer och det stora antalet religiösa samfund.

20. Europaparlamentet uppmanar utrikesutskottet och dess underutskott för mänskliga rättigheter att noggrant följa läget i fråga om de mänskliga rättigheterna i Turkiet och i synnerhet genomförandet på platsen. Särskild uppmärksamhet skall ägnas åt genomförandet av principen om nolltolerans för tortyr, återvändandeförfarandet för fördrivna personer i samarbete med internationella organ, genomförandet av kampanjen och lagen för att utrota våldet mot kvinnor, frågan om skydd och främjande av minoriteters rättigheter, religions-, yttrande- och pressfriheten samt friheten för fackföreningar.

21. Europaparlamentet upprepar sin uppmaning att en valreform bör genomföras varigenom tioprocentströskeln sänks, för att på så sätt säkra en bredare representation i det turkiska parlamentet för landets politiska krafter, häribland även partier som företrädesvis värnar om kurdiska intressen.

22. Europaparlamentet uttrycker sin oro över rättegången mot DEHAP och faran för att partiet skall upplösas. Parlamentet uppmanar de turkiska myndigheterna att respektera yttrandefriheten och rätten att grunda demokratiska politiska partier som DEHAP.

23. Europaparlamentet anser att utarbetandet av en ny konstitution utgör ett ytterligare och sannolikt nödvändigt uttryck för de mycket fundamentala förändringar som krävs för ett EU-medlemskap, och konstaterar att en modern konstitution kan ligga till grund för en modernisering av den turkiska staten.

24. Europaparlamentet erinrar om att det krävs fortsatta ansträngningar för att upprätta en kompetent och oberoende domarkår, och uppmanar de turkiska myndigheterna att se till att alla ändringar i lagstiftningen tillämpas snarast, i synnerhet när det gäller att slå vakt om de mänskliga rättigheterna och att detta leder till ett ändrat beteende på alla nivåer inom domarkåren.

25. Europaparlamentet uppmanar den turkiska regeringen att reformera de nuvarande inspektionsmyndigheterna genom att tilldela de uppgifter som ankommer på dem till oberoende inspektionsmyndigheter och se till att dessa ges tillräckliga resurser för att effektivt kunna verka i landets alla regioner samt ge dem mandat att när som helst inspektera alla former av anläggningar för frihetsberövande. Detta skall ske i nära samarbete med turkiska icke-statliga människorättsorganisationer.

26. Europaparlamentet uttrycker sitt ovillkorliga stöd för de organisationer och aktörer från det civila samhället som är verksamma i Turkiet för att skydda och främja de grundläggande friheterna.

27. Europaparlamentet uppmanar de turkiska myndigheterna att med kraft bekämpa den korruption som fortfarande har en allvarlig påverkan på landets ekonomiska, politiska och sociala liv. Parlamentet välkomnar de turkiska myndigheternas ansträngningar för att bekämpa korruptionen, till exempel genom att ratificera OECD-konventionen mot mutor och FN-konventionen mot korruption samt ansluta sig till Europarådets grupp av stater mot korruption (GRECO).

28. Europaparlamentet välkomnar de reformer som har stärkt principen om jämställdhet mellan kvinnor och män, och påpekar att den nya straffrätten innebär en förstärkning av kvinnors rättigheter. Parlamentet upprepar dock på nytt sin oro över att våld i hemmet och andra former av våld mot kvinnor fortfarande är utbrett, särskilt i underutvecklade områden och på landsbygden, och uppmanar de turkiska myndigheterna att tillhandahålla fullt rättsligt skydd och juridisk och ekonomisk hjälp till offer för sådant våld samt provisoriskt boende eller liknande. Parlamentet uppmanar kommissionen att stödja sådana insatser inom ramen för EU:s biståndsprogram, och uppmanar de turkiska myndigheterna att inrätta program för att utrota analfabetism bland kvinnor.

29. Europaparlamentet uppmanar de turkiska myndigheterna att engagera sig i en löpande dialog med Europaparlamentet om kvinnornas rättigheter i Turkiet och att i detta sammanhang ta del av den resolution om kvinnornas roll i Turkiets sociala, ekonomiska och politiska liv som skall diskuteras i Europaparlamentet under 2005.

30. Europaparlamentet välkomnar att de turkiska myndigheterna har genomfört ändringar i straffrätten i syfte att avskaffa alla bestämmelser som ger uttryck för ett visst överseende när det gäller hedersbrott. Parlamentet insisterar emellertid på att det är nödvändigt att skapa förutsättningar som gör det möjligt för personer att avslöja sådana handlingar konfidentiellt och i full säkerhet, och att se till att dessa hedersbrott verkligen utreds och beivras.

31. Europaparlamentet anmodar alla inblandade parter att upphöra med fientligheterna i landets sydöstra del och uppmanar den turkiska regeringen att vidta mer aktiva åtgärder för att få till stånd en försoning med de kurdiska styrkor som valt att lägga ned sina vapen.

32. Europaparlamentet uppmanar de turkiska myndigheterna att stärka sina ansträngningar så att alla de kvinnor som har svårt att få tillträde till grundskole- och gymnasieutbildning på grund av sin familjesituation eller kulturella omgivning fullt ut kan hävda sina rättigheter till utbildning.

33. Europaparlamentet påpekar att situationen i den sydöstra delen av landet förbättrats sedan 1999, både när det gäller säkerheten och respekten för de grundläggande friheterna. Den turkiska regeringen uppmanas att utarbeta planer för att möjliggöra att personer som önskar återvända till sina byar och städer i sydöstra delen av landet kan göra detta och att på ett lämpligt sätt lösa de problem som för närvarande uppstår på grund av systemet med byvakter. Turkiet uppmanas att avväpna byvakterna och upplösa systemet med byvakter. Turkiet uppmanas att i nära samarbete med internationella organ såsom FN, EU och Europarådet arbeta för att se till att internflyktingar återvänder till sina hem så snabbt som möjligt, i enlighet med FN:s riktlinjer om intern flykt. Parlamentet uppmanar även myndigheterna att utarbeta en integrerad regional utvecklingsplan för att ekonomiskt utveckla den sydöstra delen av landet i egenskap av region och främja en allmän modernisering av samhället.

34. Europaparlamentet uppmanar Turkiet att häva det geografiska förbehållet till Genèvekonventionen från 1951 om flyktingars rättsliga ställning.

35. Europaparlamentet uppmanar de turkiska myndigheterna att tillämpa ILO:s normer när det gäller fackföreningsrättigheter och att förebygga barnarbete genom en ökad lagstiftning.

36. Europaparlamentet uppmanar den turkiska regeringen att avskaffa alla hinder för att fackföreningar skall kunna organisera sig, och främja föreningsfriheten genom att upphäva klausulen som kräver ett förhandsgodkännande från regeringen för att få inrätta nya organisationer och att jämna vägen för utvecklingen av en riktig social dialog så att den utgör en pelare i den ekonomiska och samhälleliga modellen.

37. Europaparlamentet uppmanar den turkiska regeringen att genom pågående reformer ytterligare begränsa arméns politiska roll.

38. Europaparlamentet välkomnar att principen om den internationella rättens företräde har införlivats i den turkiska konstitutionen när det gäller Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna, och uppmanar de turkiska myndigheterna att respektera samtliga bestämmelser i konventionen och att omedelbart genomföra de beslut av Europeiska domstolen för de mänskliga rättigheterna som ännu inte genomförts.

39. Europaparlamentet uppmanar Turkiet att främja försoningsprocessen med det armeniska folket genom att erkänna det folkmord mot armenierna som anges i Europaparlamentets tidigare resolutioner om Turkiets status som kandidatland (från den 18 juni 1987 till den 1 april 2004).

40. Europaparlamentet anser att Turkiets och Armeniens regeringar måste fortsätta sin försoningsprocess, eventuellt med bistånd av en bilateral kommitté med oberoende experter för att överbrygga de tragiska händelserna i det förgångna, och uppmanar den turkiska regeringen att så snart som möjligt åter öppna gränsen mot Armenien.

41. Europaparlamentet uppmanar kommissionen och rådet att kräva att de turkiska myndigheterna formellt erkänner den historiska verkligheten i fråga om folkmorden på armenierna 1915 och att gränsen mellan Turkiet och Armenien snarast öppnas, i enlighet med de resolutioner som antagits av Europaparlamentet under åren 1987 till 2004.

42. Europaparlamentet uppmanar Turkiet att, för att fortsätta att förbättra den regionala stabiliteten och främja bättre relationer med Turkiets grannländer, ta hänsyn till dessa länders vattenbehov, i synnerhet när det gäller nedre Mesopotamiens träskmarker i Iran och Irak, där vattenflödet har reducerats avsevärt som en följd av att Atatürkdammen anlagts. Parlamentet uppmanar Turkiet att tillsammans med grannländerna, bland annat Syrien, tillsätta arbetsgrupper för att garantera en rättvis fördelning av vattnet från de floder som rinner upp i Turkiet.

43. Europaparlamentet vädjar på nytt till de turkiska myndigheterna att omedelbart upphöra med alla former av diskriminerande verksamhet och försvårande omständigheter mot religiösa minoriteter och samfund inom följande områden: äganderätt, rättslig status, skolor och intern ledning, bestämmelser gällande miljöplanering och utbildning av prästerskapet, och begär som ett första tydligt tecken på att man efterlever detta krav att det grekisk-ortodoxa Halkiseminariet omedelbart öppnas igen och att den kyrkliga titeln Ekumenisk patriark används offentligt. Mot bakgrund av de nuvarande problemen uppmanar parlamentet Turkiet att agera i enlighet med den sakrätt som tillämpas av Europeiska domstolen för de mänskliga rättigheterna. Europaparlamentet uppmanar till att aleviterna erkänns och skyddas samt att Cemhusen erkänns som religiösa centrum och att all religiös utbildning skall vara frivillig och inte enbart omfatta sunnireligionen. Parlamentet begär att samtliga kristna minoriteter och samfund i Turkiet tillerkänns rätten till sina grundläggande rättigheter.

44. Europaparlamentet beklagar att man inte nått ett lösning av Cypernproblemet - men respekterar samtidigt det grekcypriotiska folkets vilja, såsom det kommit till uttryck i demokratiska val - och uppmanar de turkiska myndigheterna att fortsätta att arbeta i konstruktiv anda för att nå uppgörelse i Cypernfrågan som leder till en rättvis lösning, och förhandla på grundval av Kofi Annans plan och enligt de principer som ligger till grunden för EU samt se till att de turkiska styrkorna snarast dras tillbaka i enlighet med en fastställd tidsplan och enligt FN:s resolutioner i denna fråga. Ett sådant tillbakadragande av de turkiska styrkorna är ett nödvändigt steg för att minska spänningen och för att återuppta dialogen mellan parterna i syfte att få till stånd en hållbar lösning. Europaparlamentet uppmanar de turkiska myndigheterna att erkänna republiken Cypern. och uppmärksammar de turkiska myndigheterna på det faktum att förhandlingarna kommer att ske i form av regeringsförhandlingar mellan, å enda sidan Turkiet och, å andra sidan EU:s tjugofem medlemsstater. Republiken Cypern är en av dessa medlemsstater. Det är uppenbart att om förhandlingarna inleds innebär detta att Turkiet har erkänt Cypern.

45. Europaparlamentet uppmanar rådet att hålla sina löften och se till att isoleringen av den turkcypriotiska gemenskapen upphör. Parlamentet förväntar sig ett snabbt antagande av förordningarna om ekonomiskt stöd och handel med öns norra delar.

46. Europaparlamentet erinrar de turkiska myndigheterna om att det är nödvändigt att lösa kvarstående tvister med grannstaterna i enlighet med FN-stadgan och aktuella fördrag, och erinrar även de turkiska myndigheterna om att goda grannskapsrelationer har en inverkan på förhandlingsarbetet, liksom avsaknaden av hotbilder och militär verksamhet som bidrar till att öka spänningen. Nås ingen lösning bör, i enlighet med slutsatserna från Europeiska rådets möte i Helsingfors, de återstående gränsfrågorna dras inför Internationella domstolen för slutgiltigt avgörande. Parlamentet uppmanar även de turkiska myndigheterna att undanröja alla kvarstående restriktioner när det gäller fartyg som seglar under cypriotisk flagg och som bidrar till handeln i en stat som är medlem i EU.

47. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att i det reviderade partnerskapet för anslutning inkludera alla nödvändiga politiska reformer, och understryker vikten av fortsatt och effektivt bistånd från gemenskapen som baserar sig på ett reviderat partnerskap för anslutning och som i möjligaste mån är anpassat till Turkiets behov när det gäller efterlevnaden av Köpenhamnskriterierna.

48. Europaparlamentet begär att kommissionen, rådet och medlemsstaterna vidtar alla de åtgärder som krävs för att den europeiska konstitutionen skall kunna träda i kraft. Detta skulle nämligen göra det möjligt för EU att fungera på ett smidigt sätt och ökar dess förmåga att ta upp nya medlemsstater.

49. Europaparlamentet välkomnar kommissionens rekommendation att följa upp genomförandet av lagstiftningsreformerna och efterlevnaden av principerna om frihet, demokrati, respekt för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna samt av rättsstatsprincipen och dess löfte, i enlighet med fördraget om Europeiska unionen och konstitutionen för Europa, om att tills vidare inställa förhandlingarna ifall allvarliga och återkommande kränkningar av dessa principer förekommit. Parlamentet uppmanar kommissionen och rådet att höra parlamentet om detta.

50. Europaparlamentet erinrar om slutsatserna från Europeiska rådets möte den 21- 22 juni 1993, då Köpenhamnskriterierna för EU-medlemskap fastställdes. Parlamentet konstaterar i detta sammanhang att EU:s förmåga att ta upp nya medlemsstater, samtidigt som den europeiska integrationen fortskrider, är ett viktigt kriterium för medlemskap, både ur Europeiska unionens och kandidatländernas synvinkel.

51. Europaparlamentet uppmanar de turkiska myndigheterna att gå vidare med reformerna som syftar till att stärka mekanismerna till skydd för mänskliga rättigheter, exempelvis möjligheten för medborgarna att göra anmälningar till ett oberoende organ. Det är därför viktigt att inom en snar framtid inrätta en ombudsmannainstans.

52. Europaparlamentet betonar i detta sammanhang vikten av utbytes- och utbildningsprogram för domare och personal inom rättsväsendet och av deltagande i de konferenser om gemenskapsrätt som Turkiet börjat anordna i samarbete med både EU och vissa medlemsstater och Europarådet.

53. Europaparlamentet noterar med intresse de framsteg som gjorts vad de ekonomiska kriterierna beträffar, i synnerhet Turkiets anpassning till gemenskapens regelverk på områdena energi, industripolitik, forskning och telekommunikationer. Parlamentet konstaterar dock att framstegen varit ojämna på de olika områdena och anser att detta gör minst fyra reformer nödvändiga: en förbättrad förvaltningskapacitet för att kunna genomföra och driva igenom regelverket, en operationellt oberoende myndighet för att övervaka det statliga stödet, utökade resurser för vetenskap och forskning eftersom Turkiets kapacitet fortfarande är begränsad på grund av den låga utgiftsnivån i procent av BNP samt en reviderad rättslig ram för sektorn för telekommunikationer med målsättningen att ändra marknadsstrukturen som nu domineras av stora och inflytelserika bolag.

54. Europaparlamentet uppmanar kommissionen och rådet att göra en årlig uppföljning av studien om konsekvenserna av en eventuell anslutning av Turkiet till EU och genomföra andra relevanta studier, inbegripet erforderliga reformer av EU:s politikområden, samt lägga fram sina slutsatser för Europaparlamentet och medlemsstaternas nationella parlament.

55. Europaparlamentet riktar uppmärksamheten på att det är endast genom att visa sin beredvillighet att anamma EU:s värden, genom att målmedvetet tillämpa reformerna och bedriva fortsatt reformarbete, som Turkiet kan garantera att reformprocessen är oåterkallelig och därmed samla erforderligt stöd hos allmänheten inom EU. Europaparlamentet förväntar sig att kommissionen och rådet kan med fakta belägga att detta uppnåtts.

56. Europaparlamentet uppmanar kommissionen och rådet att i denna fråga varje år rapportera till Europaparlamentet och medlemsstaternas nationella parlament om de framsteg som gjorts i Turkiet i fråga om uppfyllandet av de politiska kriterierna samt att i denna rapport nämna alla dokumenterade fall av tortyr som rapporterats under ifrågavarande år liksom antalet turkiska asylsökande som mottagits i medlemsstaterna under samma år.

57. Europaparlamentet uppmanar kommissionen, när förhandlingarna om de olika kapitlen väl inletts, att i enlighet med fördraget om Europeiska unionen förorda att förhandlingarna inställs - efter att ha hört parlamentet - om det förekommit allvarligt och återkommande åsidosättande av principerna om frihet, demokrati, respekt för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna och av rättsstatsprincipen.

58. Europaparlamentet konstaterar att förhandlingarna med Turkiet enbart kan avslutas i enlighet med vad som fastställs i EU:s budgetplan för perioden 2014 och framåt.

59. Europaparlamentet konstaterar att de budgetmässiga konsekvenserna för EU av Turkiets anslutning inte kan bedömas fullt ut förrän parametrarna för de finansiella förhandlingarna med Turkiet fastställts i samband med budgetplanerna från och med 2014.

60. Europaparlamentet poängterar att kommissionens rekommendation att i anslutningsfördraget förhandla långa övergångsperioder, särskilda arrangemang inom områden som strukturåtgärder och jordbruk samt ständiga garantier för arbetskraftens fria rörlighet inte får ha en negativ inverkan på Turkiets strävan att leva upp till regelverket.

61. EU:s förmåga att ansluta nya medlemmar ingår i Köpenhamnskriterierna och är därmed ett krav. Europaparlamentet anser därför att EU för egen del måste vara kapabelt att genomföra politiska och institutionella reformer.

62. Europaparlamentet poängterar vikten av EU-medborgarnas uppfattning om ett eventuellt anslutningsfördrag och uppmanar därför den turkiska regeringen och kommissionen att mot bakgrund av den tredje pelaren inleda kampanjer för att genom utbytesprogram och offentliga evenemang informera medborgarna i både EU och Turkiet, och därmed öka medvetenheten om integrationsprocessen och främja ömsesidig förståelse. Europaparlamentet förväntar sig att kommissionen lägger fram konkreta förslag till åtgärder för att effektivt stödja denna process och bidra till en fördjupad politisk och kulturell dialog mellan EU och det turkiska samhället. Parlamentet understryker att Turkiets anpassning till EU:s kriterier måste ske på ett rättvist och öppet sätt.

63. Europaparlamentet poängterar att med förhandlingarna inleds en långdragen process som inte har något bestämt slutdatum, vilket ligger i sakens natur, och att detta inte självklart och automatiskt kommer att leda till en anslutning. Europaparlamentet poängterar att syftet med förhandlingarna är att Turkiet blir medlem av EU, men att huruvida denna målsättning förverkligas beror på båda parternas ansträngningar. Att förhandlingar inleds betyder således inte automatiskt att medlemskap kommer att uppnås.

64. Europaparlamentet anser att inför möjligheten till en eventuell anslutning är det nu upp till de turkiska myndigheterna att bevisa att de i verkligheten kan uppfylla de politiska Köpenhamnskriterierna och att under en längre tid bevisa att reformarbetet, som måste fortsättas och genomföras, är en grundläggande och oåterkallelig process.

65. Europaparlamentet uppmanar de turkiska myndigheterna att uppmuntra återkommande besök från och en förutsättningslös dialog med Europaparlamentet.

66. Europaparlamentet anser att oavsett utgången av förhandlingarna måste förbindelserna mellan EU och Turkiet säkerställa att Turkiet även fortsättningsvis är fast förankrat i den europeiska strukturen.

67. Europaparlamentet anser att man kan rekommendera att anslutningsförhandlingar inleds förutsatt att

- den första etappen av förhandlingarna prioriterar genomförandet av de politiska kriterierna och att förhandlingarna på ministernivå därmed kommer att som första punkt på dagordningen ha en utvärdering av hur Turkiet uppfyllt de politiska kriterierna, i synnerhet när det gäller de mänskliga rättigheterna och fullständiga grundläggande friheter både i teoretisk och praktisk bemärkelse, och att det under tiden skapas möjlighet att föra upp andra kapitel på dagordningen för förhandlingarna,

- sex viktiga återstående lagar antas och genomförs innan förhandlingarna inleds, i enlighet med kommissionen krav,

- samtliga mekanismer fungerar som förutsetts av kommissionen för att tillgodose en noggrann övervakning, intensiv politisk dialog och, om så är nödvändigt, inställande av förhandlingarna.

68. Med hänsyn till de övergripande framsteg som skisserats i kommissionens rapport och till de ovan nämnda villkoren i denna resolution uppmanar Europaparlamentet Europeiska rådet att utan dröjsmål inleda förhandlingar med Turkiet.

69. Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till rådet och kommissionen, Europarådets generalsekreterare, ordföranden för Europeiska domstolen för de mänskliga rättigheterna och Turkiets regering och parlament.

[1] Ännu ej offentliggjord i EUT.

[2] Antagna texter, P5_TA(2004)0274.

[3] EUT C 68 E, 18.3.2004, s. 592.

--------------------------------------------------