Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om "Förslag - Europaparlamentets och rådets direktiv om främmande ämnen och produkter i djurfoder"

(2000/C 140/04)

Den 23 mars 2000 beslutade rådet att i enlighet med artikel 152 i EG-fördraget rådfråga Ekonomiska och sociala kommittén om ovannämnda förslag.

Sektionen för jordbruk, landsbygdsutveckling och miljö, som ansvarade för det förberedande arbetet, antog sitt yttrande den 15 mars 2000. Föredragande var Leif E. Nielsen.

Vid sin 371:a plenarsession (sammanträdet den 29 mars 2000) antog Ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 81 röster för, 2 emot och 1 nedlagd röst.

1. Bakgrund

1.1. Under dioxinkrisen i juni och juli 1999 lade kommissionen fram ett ambitiöst arbetsprogram som rådet antog enhälligt. Föreliggande förslag är en del av detta arbetsprogram. Förslaget innebär en avsevärd skärpning av reglerna om främmande ämnen och produkter i djurfoder. Reglerna fastlades ursprungligen 1974(1) och kodifierades i direktiv 1999/29/EG(2) efter ett flertal ändringar.

1.2. Förslaget skall ses i ljuset av den efterföljande vitboken om EU:s framtida livsmedelssäkerhet(3). I vitboken beskrivs de grundläggande principerna för livsmedelssäkerhet. Dessutom innehåller vitboken en översikt över de förslag som kommissionen planerar att lägga fram med avseende på samordnade åtgärder under alla steg i livsmedelskedjan "från ax till limpa". Översikten omfattar ett flertal förslag på djurfoderområdet. Även föreliggande förslag omnämns i översikten.

1.3. Direktiv 1999/29 syftar till att minska halten av främmande ämnen och produkter i djurfoder som kan skada människors och djurs hälsa. Enligt direktivet är det omöjligt att helt förhindra förekomsten av dessa ämnen och produkter, och det är orealistiskt att fastställa gränsvärden som ligger under detektionsgränsen för analysmetoderna. Foder och foderråvaror får inte sättas i omlopp inom EU om de inte är "sunda, oförfalskade och av god handelskvalitet" och uppfyller kraven på högsta tillåtna halter av främmande ämnen(4).

1.4. Bilaga I till direktiv 1999/29, som kommissionen i samarbete med Ständiga foderkommittén successivt reviderar mot bakgrund av den vetenskapliga och tekniska utvecklingen, omfattar för närvarande gränsvärden för sex kemiska ämnen (arsenik, bly fluor, kvicksilver, nitrit och kadmium), 21 olika produkter (bland annat aflatoxin, dieldrin och dioxin) samt 12 botaniska orenheter (bland annat olika slags senapsfrön). Dessa gränsvärden är tillämpliga på de foder och foderråvaror som anges. I bilagan fastställs inte gränsvärden för halter av främmande ämnen i fodertillsatser(5), som dock i vissa fall omfattas av det allmänna kravet på att de skall vara "sunda, oförfalskade och av god handelskvalitet".

1.5. Kommissionen föreslår följande ändringar:

- En utvidgning av direktivets tillämpningsområde till att omfatta fodertillsatser.

- Införande av förbud mot utspädning vid överskridande av högsta tillåtna halt(6).

- Avskaffande av möjligheten till undantag på grund av särskilda lokala förhållanden.

- Möjlighet att fastställa en åtgärdsgräns som är avsevärt lägre än det fastställda gränsvärdet, så att man på ett tidigt stadium kan inleda en undersökning för att fastställa orsaken till föroreningen och vidta åtgärder för att minska eller helt eliminera källan till kontamineringen.

- Anpassning av bestämmelserna om förfarande beträffande Ständiga foderkommittén till det föreskrivande förfarandet(7).

2. Allmänna kommentarer

2.1. ESK stöder avsikterna och den övergripande prioriteringen i kommissionens vitbok att i större utsträckning prioritera livsmedelssäkerheten i EU genom samordnade åtgärder under alla steg i livsmedelskedjan. Med företrädare för samtliga berörda intressegrupper bland sina ledamöter är ESK ett naturligt och lämpligt forum för diskussion såväl vad beträffar de övergripande aspekterna som de konkreta förslagen om EU:s framtida livsmedelssäkerhet. ESK vill därför i båda avseenden på ett konstruktivt och praktiskt sätt bidra till genomförandet av en tillfredsställande livsmedelssäkerhet inom EU.

2.2. Vidare stöder ESK kommissionens arbetsprogram i fråga om dioxin. Efter det akuta läget i juni 1999 riktades uppmärksamheten mot dioxinproblemet i ett mer långsiktigt perspektiv. ESK erkänner detta miljöproblem, vars omfattning varierar från land till land beroende på den förbränningsteknik som används.

2.3. Enligt ESK:s uppfattning bör dioxinproblemet i likhet med andra miljöproblem i EU först och främst angripas vid källan, dels genom bortsortering och återanvändning eller avlägsnande av avfallsprodukter som bildar dioxin vid förbränning, dels genom användning av rökfilter på förbränningsanläggningar för att fånga upp det resterande dioxinet. Trots att man under senare år har kunnat konstatera en viss minskning av dioxinutsläppen, kommer det att ta flera år innan dioxinhalten i drabbade fiskbestånd och landområden reduceras märkbart. Därför är det nödvändigt att fastställa realistiska gränsvärden och avlägsna de mest förorenade fiskeri- och jordbruksprodukterna från livsmedelskedjan. Det är viktigt att uppnå jämvikt mellan gränsvärdena för dioxin i livsmedel och i olja och fett i djurfoder. Beslut om gränsvärden för dioxin i djurfoder är föremål för ovannämnda kommittéförfarande.

2.4. Dioxinproblemet illustrerar det nära sambandet mellan livsmedelssäkerhet och miljöskydd. Under hela produktionskedjan utsätts vegetabiliska och animaliska livsmedelsprodukter för miljöpåverkan i form av olika kemiska föreningar. Liksom dioxin bör dessa kemiska föreningar angripas vid källan. Kravet på ökad livsmedelssäkerhet innebär därför också en förstärkning av EU:s framtida insatser på miljöområdet. Man måste dock samtidigt försäkra sig om att EU:s insatser inte undergrävs av import från tredje land.

2.5. I samband med det konkreta förslaget om främmande ämnen i foder bör man genom ökad uppmärksamhet och förstärkta insatser sträva efter att minska den totala mängd främmande ämnen och produkter som ingår i livsmedelsproduktionen, och därmed i livsmedelskedjan. Förutom de aspekter som anges ovan med hänsyn till vitboken, ligger detta i linje med försiktighetsprincipen. Halten av främmande ämnen och produkter får inte under några omständigheter skada människors eller djurs hälsa. De särskilda gränsvärdena bör därför fastställas på basis av den senaste forskningen och tillgängliga vetenskapliga fakta, och med hjälp av en lämplig säkerhetsfaktor, för att hänsyn skall tas till bristfällig sakkunskap på området och eventuella synergieffekter mellan olika riskfaktorer.

2.6. Mot bakgrund av detta ställer sig ESK positiv till att särskilda gränsvärden för främmande ämnen i tillsatsämnen införs och att möjligheten till utspädning avskaffas, trots att dessa förslag är mycket omfattande och innebär en kursändring i jämförelse med tidigare. En sådan skärpning kommer i större utsträckning än tidigare att inspirera de berörda företagen att vidta förebyggande åtgärder genom att övervaka råvarornas kvalitet, införa ytterligare kontraktsenliga åtaganden gentemot leverantörer samt angripa problemet vid källan. Det måste dock utredas vad som skall ske med de råvaror, t.ex. korn, som överskrider gränsvärdena och vars producenter inte själva förorsakar föroreningen. Främst kommer förslaget dock att innebära att foderproduktionen i EU blir dyrare. Kommissionen bör lägga fram en kostnads-nytto-analys av effekterna i samband att förslaget antas.

2.7. ESK stöder de framtida kontrollåtgärder som kommissionen föreslår i vitboken, inbegripet samordningen mellan EU:s och medlemsstaternas kontrollmyndigheter. I detta sammanhang bör EU:s och medlemsstaternas kontrollsystem i framtiden vara utformade så att företag i foderbranschen och råvaruproducenter etc. i största möjliga utsträckning uppmuntras att minimera halten av främmande ämnen. Detta bör säkerställas genom fortsatt främjande av obligatoriska, godkända interna kontroller inom företagen som kan upptäcka föroreningskällor snabbare och effektivare än statliga myndigheter. Man bör således i mycket större utsträckning satsa på HAACP-principen (kritiska kontrollpunkter för riskanalys) i samband med godkännande eller certifiering av företagens interna kontrollsystem och kvalitetsgarantier samt registrering av uppgifter för de olika varupartierna, så att man kan spåra föroreningskällor på ett tidigare stadium och med större effektivitet än man hittills har kunnat. Utveckling och tillämpning av teknisk utrustning och informationstekniska system samt intensifiering av utbildningsinsatser är nödvändiga åtgärder i detta hänseende.

2.8. Samtidigt måste man kunna garantera att kontrollen är tillräckligt effektiv och att den utförs på samma sätt i medlemsstaterna. Kostnaderna för avlägsnande av varupartier i vilka halten främmande ämnen överstiger gränsvärdena kan locka företagen att "blunda för" att gränsvärdena överskridits i vissa varupartier under ett led i produktionen. Det är dessutom svårt att konstatera om partier som förts in i EU från tredje land har blandats eller om avvisade partier "kommer tillbaka" efter det att de har blandats upp. Detsamma gäller produktion av foderblandningar på de enskilda jordbruksföretagen. ESK anser att framtida intern kontroll, registrering, kvalitetsgarantier osv. på företagen, i kombination med förstärkta insatser från myndigheternas sida, införande av kontraktsenliga åtaganden i samband med leveranser från tredje land etc. bör bidra till att minska dessa problem.

2.9. Å ena sidan bör gränsvärdena i enlighet med ovannämnda principer fastställas på en nivå som är praktiskt genomförbar. Å andra sidan är det nödvändigt att vid fastställande av enskilda gränsvärden ta vederbörlig hänsyn till praktiska, tekniska, ekonomiska, konkurrensmässiga och andra aspekter som kan göra sig gällande i samband med de berörda främmande ämnena eller produkterna i kombination med fodret, foderråvaran eller tillsatsen i fråga. I synnerhet bör gränsvärdena för främmande ämnen och produkter i tillsatsämnen fastställas i förhållande till den begränsade halten av ämnet i den färdiga blandningen.

2.10. Ökade EU-krav inom detta och andra områden förutsätter en ständig anpassning av de internationella handelsbestämmelserna. Detta är inte minst av avgörande betydelse för den europeiska foderindustrins internationella konkurrenskraft. Som påpekas i vitboken har en anmärkningsvärd utveckling skett i detta avseende. ESK anser att EU bör vidta kraftåtgärder för att skapa större internationell förståelse för dessa aspekter i framtiden och intensifiera de vetenskapliga insatserna på området.

2.11. Enligt förslaget är medlemsstaterna skyldiga att kräva en undersökning av var kontamineringen kommer från och hur man kan begränsa eller helt eliminera källan till föroreningen, om man kan påvisa en inte obetydlig halt av främmande ämnen eller produkter. I detta syfte kan kommissionen i samarbete med Ständiga foderkommittén i bilagan fastställa en åtgärdsgräns för berörda ämnen och produkter "som är betydligt lägre än det fastställda gränsvärdet". ESK stöder detta förslag under förutsättning att införandet av en sådan åtgärdsgräns inte skapar tvivel om den vetenskapliga grunden. Det är dessutom av avgörande betydelse att tillämpning av åtgärdsgränserna inte blir alltför betungande för de berörda företagen, till exempel genom offentlighet eller eventuella missförstånd när det gäller de faktiska förhållandena.

2.12. Möjligheten att av särskilda lokala skäl föreskriva undantag för foder som framställts och använts i oförändrat skick på en anläggning, till exempel i samband med utveckling av toxiner i sädesslag till följd av klimatförhållanden, har inte utnyttjats i praktiken. ESK delar därför kommissionens uppfattning att undantaget bör avskaffas. I sammanhanget bör dock påpekas att en minskad användning av bekämpningsmedel ökar risken för svampangrepp och därmed även utvecklingen av toxiner.

3. Särskilda kommentarer

3.1. I de danska definitionerna av "foder" och "foderråvaror" (artikel 2) varierar formuleringen av vissa element och begrepp, vilket bör ändras. Dessutom är vissa av bestämmelserna i förslaget tvetydiga och bör således förenklas, till exempel artikel 10.3 om information till offentliga myndigheter i de fall det är känt att gränsvärdena överskridits, samt artiklarna 11 och 12 beträffande det föreskrivna förfarandet för Ständiga foderkommittén.

3.2. Om de föreslagna ändringarna antas måste vissa ändringar göras i bilagan. Det är oklart om kommissionen avser specifika eller enhetliga gränsvärden för foder, foderråvaror och tillsatser för de skilda främmande ämnena. Vidare är det oklart om differentierade gränsvärden för halter av främmande ämnen i tillsatser kan berättigas i vissa fall.

3.3. I förslaget tar man inte ställning till frågan om dekontaminering. ESK anser att det bör vara tillåtet att dekontaminera, förutsatt att det sker utan att fodret, foderråvaran eller tillsatsen i fråga skadas.

3.4. Från vissa håll har man uttryckt sin oro för att utfodring av djur med t.ex. genmodifierad majs och sojaprotein som innehåller antibiotiska markörgener kan medföra en ökad antibiotikaresistens. ESK förutsätter att godkännandeförfarandet och den kommande regleringen i anslutning till nya foder beaktar denna risk.

3.5. Nickel används som katalysator vid härdning av fett. Katalysatorn avlägsnas vanligtvis efter härdningsprocessen, men har påträffats i stora koncentrationer i foderfett. Nickel är ett oönskat ämne av miljömässiga skäl och medför risk för allergier. I enlighet med bilagan till direktiv 96/25/EG(8)"skall foderråvaror, så långt det är möjligt med god framställningspraxis, vara fria från kemiska orenheter som härrör från användningen av sådana tekniska hjälpmedel ...". Denna bestämmelse har visat sig vara otillräcklig; därför bör ett gränsvärde för nickel fastställas i bilagan till föreliggande direktiv.

Bryssel den 29 mars 2000.

Ekonomiska och sociala kommitténs

ordförande

Beatrice Rangoni Macchiavelli

(1) Direktiv 74/63/EEG, EGT L 38, 11.2.1974, s. 31.

(2) EGT L 115, 4.5.1999, s. 32.

(3) KOM(1999) 719, 12.1.2000.

(4) Med foderråvaror menas främst produkter som används vid framställning av foderblandningar.

(5) Tillsatser är ämnen, preparat eller mikroorganismer som tillsätts foder för att höja dess effektivitet i samband med användning av det aktuella fodret.

(6) Med undantag av vissa främmande ämnen har företag hittills haft möjlighet att späda ut koncentrationen av främmande ämnen och produkter i foder och foderråvaror.

(7) Rådets beslut 1999/468/EG, EGT L 184, 17.7.1999, s. 23.

(8) Framgår av ändring genom kommissionens direktiv 98/67/EG (EGT L 261, 24.9.1998, s. 13).