Mercosur
2. Europaparlamentet anser att kommissionen i sitt förslag till regionalt strategidokument och sitt förslag
till regionalt vägledande program 2007 –2010 för Mercosur överskrider sina genomförandebefogenheter
enligt den grundläggande rättsakten genom att i det prioriterade området 3 inkludera ”åtgärder för att stärka
och öka det civila samhällets deltagande, kunskapen om den regionala integrationsprocessen, ömsesidigförståelse och ömsesidig synlighet ”(för vilka kommissionen öronmärker cirka 20 procent av medlen för
det regionala vägledande programmet) då följande inslag i det prioriterade området 3 inte är förenliga medartikel 2.1 och 2.4 i förordning (EG) nr 1905/2006, eftersom det främsta målet för dessa inslag inte är att
utrota fattigdomen och eftersom de inte uppfyller OECD/DAC:s kriterier för officiellt utvecklingssamarbete:
— inom området för ”stärkande av Mercosurs cinematografiska och audiovisuella sektor i syfte att främja
regional integration ”föreslår kommissionen stöd till en framgångsrik industri med det allmänna målet
”att öka kunskapen och medvetenheten om regional identitet och integrationsprocessen genom att
stödja den cinematografiska och audiovisuella sektorn ”;
— inom området för grundande av tio EU-Mercosur-studiecentrer och stöd till genomförandet av Plan
operativo del sector educativo del Mercosur 2006 –2010 sägs det allmänna målet vara ”att öka kunskapen
och medvetenheten om den regionala integrationsprocessen; ett av de särskilda målen är ”att stöjda
grundandet av tio EU-Mercosur-studiecentrer inom betydande Mercosur-universitet; särskilt när detgäller initiativet att inrätta EU/Mercosur-dokumentationscentrer och tjänster och magisterprograminom EU- och Mercosur-forskning är målgruppen en välutbildad elit i Mercosur-länderna, och eftersomden sociala ojämlikheten i denna region är den största i världen skulle de planerade åtgärderna ytterli-gare öka klyftan mellan rika och fattiga i stället för att stödja den fattiga delen av befolkningen.
*
**
3. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att dra tillbaka sitt förslag till beslut om regionala
strategidokument och regionala vägledande program för Mercosur och Latinamerika och till förvaltnings-
kommittén för instrumentet för utvecklingssamarbete lägga fram ett nytt förslag till beslut som är heltförenliga med bestämmelserna i förordning (EG) nr 1905/2006.
4. Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till rådet och kommissionen
samt till medlemsstaternas regeringar och parlament.
P6_TA(2007)0234
Färdplan för EU:s konstitutionella process
Europaparlamentets resolution av den 7 juni 2007 om en färdplan för EU:s konstitutionella process
(2007/2087(INI))
Europaparlamentet utfärdar denna resolution
— med beaktande av fördraget om upprättande av en konstitution för Europa undertecknat i Rom den
29 oktober 2004 (konstitutionsfördraget),
— med beaktande av fördraget om Europeiska unionen och fördraget om upprättande av Europeiska
gemenskapen i dess ändrade form genom Europeiska enhetsakten, Maastricht-, Amsterdam- och Nice-fördragen,
— med beaktande av Laekenförklaringen om Europeiska unionens framtid av den 15 december 2001 (
1),
(1) Europeiska rådets möte i Laeken, bilaga I, s. 19.22.5.2008 SV C 125 E/215 Europeiska unionens officiella tidning
Torsdag 7 juni 2007
— med beaktande av fördraget om Republiken Tjeckiens, Republiken Estlands, Republiken Cyperns, Repu-
bliken Lettlands, Republiken Litauens, Republiken Ungerns, Republiken Maltas, Republiken Polens,Republiken Sloveniens, Republiken Slovakiens anslutning till Europeiska unionen (
1) och av fördraget
om Republiken Bulgariens och Republiken Rumäniens anslutning till Europeiska unionen (2),
— med beaktande av sin resolution av den 12 januari 2005 om fördraget om upprättande av en konsti-
tution för Europa (3),
— med beaktande av sin resolution av den 19 januari 2006 om perioden av eftertanke: struktur, teman
och ramar för en utvärdering av debatten om Europeiska unionen (4),
— med beaktande av sin resolution av den 14 juni 2006 om nästa steg under perioden av eftertanke och
analys om Europas framtid (5),
— med beaktande av sin resolution av den 13 december 2006 om institutionella aspekter på Europeiska
unionens förmåga att integrera nya medlemsstater (6),
— med beaktande av Europeiska rådets slutsatser av den 16 –17 juni 2005, 15 –16 juni 2006,
14–15 december 2006,
— med beaktande av Europeiska rådets ordförandes uttalande inför parlamentet den 17 januari 2007,
— med beaktande av resolutionen av den 14 mars 2007 om 50-årsdagen av Romfördragens underteck-
nande som antogs av Europeiska ekonomiska och sociala kommittén,
— med beaktande av förklaringen om Europa som Regionkommittén antog vid sitt sammanträde den
23 mars 2007,
— med beaktande av Berlinförklaringen med anledning av den femtionde årsdagen av undertecknandet av
Romfördragen den 25 mars 2007,
— med beaktande av artikel 45 i arbetsordningen,
— med beaktande av betänkandet från utskottet för konstitutionella frågor (A6-0197/2007), och av
följande skäl:
A. EU står, som det första framgångsrika exemplet på en överstatlig demokrati av stater och medborgare,
inför nya och aldrig tidigare skådade utmaningar vilka, i förening med de förändringar som EU genom-gått i de olika utvidgningarna samt utvecklingen av den inre marknaden och globaliseringen kräver en
omarbetning av EU:s grunder.
B. Konstitutionsfördraget undertecknades av stats- och regeringscheferna i de 27 medlemsstaterna i EU,
vilka därmed förband sig att ta fram lämpliga lösningar för att bemöta de utmaningar som EU stårinför, både internt och externt, och de utmaningar som utvidgningen innebär genom att stärka EU:spolitiska dimension.
(1) EUT L 236, 23.9.2003, s. 17.
(2) EUT L 157, 21.6.2005, s. 11.
(3) EUT C 247 E, 6.10.2005, s. 88.
(4) EUT C 287 E, 24.11.2006, s. 306.
(5) EUT C 300 E, 9.12.2006, s. 267.
(6)Antagna texter , P6_TA(2006)0569.C 125 E/216 SV 22.5.2008 Europeiska unionens officiella tidning
Torsdag 7 juni 2007
C. Konstitutionsfördraget, särskilt del I, II och IV, utarbetades enligt konventmetoden, med företrädare för
medlemsstater och anslutningsländer, för kommissionen samt för Europaparlamentet och nationellaparlament vars ledamöter utgjorde en majoritet, vilket sålunda stärkte dess legitimitet.
D. Del III av konstitutionsfördraget är huvudsakligen en kodifiering av de nuvarande fördragen i vilka
konventet införde vissa justeringar och förbättringar, särskilt utökningen av tillämpningen av den rätts-liga grunden för medbeslutande i lagstiftningsförfarandet från nuvarande 37 till 86 områden, vilketmåste bevaras för att förbättra demokratin ,insynen och effektiviteten.
E. Hittills har 18 medlemsstater som utgör två tredjedelar av antalet medlemsstater och en majoritet av
befolkningen i EU ratificerat konstitutionsfördraget i enlighet med sina respektive konstitutionella krav,vilket inbegriper folkomröstningar i Spanien och Luxemburg, medan fyra andra medlemsstater har för-klarat att de är redo att ratificera.
F. Frankrike och Nederländerna har inte kunnat slutföra denna process på ett framgångsrikt sätt efter det
negativa resultatet i folkomröstningarna i de två länderna.
G. Den offentliga debatt som inleddes genom konstitutionsfördragets ratificeringsförfarande visade att svå-
righeterna inte i så hög grad ligger i de institutionella nyheterna som i vissa delar av konkreta politik-områden. Debatten visar också att kritiken huvudsakligen har varit riktad mot del III, vilken handlar omEU:s politikområden och funktionssätt, även om del III till största delen innehåller bestämmelser somredan är i kraft.
H. Många av de uttryckta farhågorna hängde samman med sammanhanget snarare än med innehållet.
Frågor av stort intresse för allmänheten, såsom direktivet om tjänster på den inre marknaden (
1)o c h
budgetramen, har sedermera lösts.
I. Europeiska rådet beslutade vid sitt möte den 16 –17 juni 2005 att inleda en period av eftertanke efter
folkomröstningarna i Frankrike och Nederländerna. Under denna period slutförde ytterligare sexmedlemsstater ratificeringen, och Europeiska rådet bad vid sitt möte den 15 –16 juni 2006 ordförande-
skapet att utforska möjliga framtida alternativ för att lösa den konstitutionella krisen inför dess möteden 21 –22 juni 2007.
J. Den offentliga debatt som har förts under perioden av eftertanke har visat väl att de problem och
utmaningar som EU står inför, som först beskrevs i Laekenförklaringen och som syftet var att konstitu-tionsfördraget skulle ta itu med, inte har försvunnit. Tvärtom har de blivit mer uppenbara och en lös-ning av dem mer brådskande.
K. De parlamentariska sammankomster som organiseras gemensamt av Europaparlamentet och de natio-
nella parlamenten har visat på ett allmänt erkännande av att konstitutionsfördraget skulle ge EU entillräcklig ram för att bemöta utmaningarna och insikt om att det skulle vara svårt, för att inte sägaomöjligt för en ny regeringskonferens att enas om förslag som antingen är helt annorlunda eller merlångtgående än dem man kom överens om 2004.
L. Det blir alltmer angeläget att utrusta ett utvidgat EU med instrument och medel som gör det möjligt för
EU att fungera effektivt, befästa sin roll i världen och bemöta medborgarnas farhågor när det gäller deutmaningar som bland annat globaliseringen, klimatförändringen, trygg energiförsörjning och en åld-rande befolkning för med sig.
M. I den ovannämnda Berlinförklaringen av den 25 mars 2007, som undertecknades av Europaparla-
mentets talman samt Europeiska rådets och kommissionens ordförande, fastställdes målet att ”fram till
Europaparlamentsvalet 2009 ge Europeiska unionen en förnyad gemensam grundval ”.
(1) EUT L 376, 27.12.2006, s. 36.22.5.2008 SV C 125 E/217 Europeiska unionens officiella tidning
Torsdag 7 juni 2007
1. Europaparlamentet bekräftar sitt stöd till innehållet i konstitutionsfördraget, vars syfte är att, såsom ett
avgörande steg, formellt ge Europeiska unionen dess inneboende politiska dimension och stärker effektivi-teten i EU:s åtgärder, förbättrar den demokratiska kontrollen över beslutsfattandet i EU, förbättrar öppenhetoch insyn och stärker EU-medborgarnas rättigheter samtidigt som det utgör en kompromiss, samt uppfyllerEU:s behov på detta stadium.
2. Europaparlamentet betonar att två tredjedelar av medlemsstaterna redan har ratificerat konstitutions-
fördraget och att ytterligare fyra tydligt har uttryckt att de står bakom bestämmelserna i det, såsom visadesvid det möte som nyligen ägde rum i Madrid på initiativ av Spaniens och Luxemburgs regeringar.
3. Europaparlamentet noterar de farhågor som befolkningen i Frankrike och Nederländerna har gett
uttryck för och den debatt som har ägt rum i dessa båda länder.
4. Europaparlamentet konstaterar att det även finns farhågor i vissa andra medlemsstater men att de
berörda regeringarna har uttryckt sitt stöd för att finna en tillfredsställande lösning som bevarar de viktigastereformerna i konstitutionsfördraget.
5. Europaparlamentet påminner om det politiska ansvaret hos de medlemsstater som har undertecknat
men ännu inte ratificerat konstitutionsfördraget.
6. Europaparlamentet bekräftar sitt åtagande för att en uppgörelse nås under den pågående konstitutio-
nella processen i EU vilken grundar sig på innehållet i konstitutionsfördraget, möjligtvis med ett annatutseende, men som tar hänsyn till de svårigheter som har uppstått i några medlemsstater.
7. Europaparlamentet stöder, mot bakgrund av detta, det tyska ordförandeskapets ansträngningar så att
Europeiska rådet i juni 2007 förpliktar sig att sammankalla en regeringskonferens och fastställa en färdplansom innehåller ett förfarande, ett tydligt mandat och en målsättning att nå en överenskommelse före åretsslut.
8. Europaparlamentet erinrar om behovet av att säkerställa EU:s kapacitet att fatta beslut, effektiviteten
i EU:s politik och dess fullständiga demokratiska legitimitet. Konstitutionsfördraget innebär oförnekligen ettframsteg mot detta när det gäller gransknings-, lagstiftnings- och budgetförfarandena. Parlamentet erinrarockså om behovet av att stärka den gemensamma utrikes- och försvarspolitiken och EU:s roll i världen föratt göra det möjligt att påverka utformningen och genomförandet av svaren på de överhängande utmaningar
som mänskligheten står inför.
9. Europaparlamentet kräver ett bibehållande av alla grundläggande principer som ingår i del
I i konstitutionsfördraget, däribland EU:s dubbla karaktär som en union av stater och medborgare, EG-
rättens företräde, den nya typologin för rättsakter och förfaranden, normhierarkin och unionen som juridiskperson. Parlamentet betonar att konstitutionsfördraget också medför andra viktiga förbättringar. Det innebärtill exempel att de nuvarande fördragen konsolideras och att pelarna slås ihop, att de värderingar som liggertill grund för EU erkänns uttryckligen och att stadgan om de grundläggande rättigheterna blir rättsligtbindande liksom att medborgarnas deltagande i EU:s politiska liv stärks, EU:s och medlemsstaternas respek-tive befogenheter förtydligas samt att subsidiaritetsprincipen och de nationella parlamentens särskilda rollrespekteras i detta sammanhang utan att man därmed undergräver Europeiska unionens institutionellabalans, som fastställs i protokollet om subsidiaritetsprincipen. Dessutom innebär konstitutionsfördraget attde regionala och lokala myndigheternas roll respekteras.
10. Europaparlamentet anser att varje förslag till ändring av konstitutionsfördraget måste ha samma stöd
som den bestämmelse, som den avser att ändra, hade då den lades fram.
11. Europaparlamentet slår fast att det kommer att avvisa ett förhandlingsresultat som, jämfört med
konstitutionsfördraget, skulle leda till en minskning av skyddet av medborgarnas rättigheter (insisterar sär-skilt på att stadgan om de grundläggande rättigheterna, i synnerhet dess lagligt bindande kraft, behålls),liksom till mindre demokrati, insyn och effektivitet i unionens verksamhet.C 125 E/218 SV 22.5.2008 Europeiska unionens officiella tidning
Torsdag 7 juni 2007
12. Europaparlamentet erkänner i detta sammanhang behovet av att beakta de förväntningar som har
kommit till uttryck under perioden av eftertanke och insikten att endast ett starkare, inte svagare, Europakan åtgärda ovannämnda frågor på vederbörligt sätt och att klargöra andra som redan har behandlatsi konstitutionsfördraget, såsom
— hållbar utveckling, i synnerhet kampen mot klimatförändringen,
— europeisk solidaritet på energiområdet,
— en konsekvent migrationspolitik,
— den europeiska sociala modellen mot bakgrund av demografiska förändringar och globalisering,
— terrorism,
— dialogen mellan civilisationer,
— effektiva gemensamma mekanismer för samordning av ekonomiska åtgärder inom euroområdet sam-
tidigt som Europeiska centralbankens roll i den monetära politiken säkerställs i enlighet med fördragen,
— unionens kriterier och förfaranden för utvidgning.
13. Med tanke på konventmetodens framgång med utarbetandet av förslaget till fördrag, ser Europaparla-
mentet det som en nödvändighet att en uppgörelse om den konstitutionella processen bygger på de grund-läggande principerna om parlamentarisk medverkan, involvering av det civila samhället och full insyn.
14. Europaparlamentet erinrar om att parlamentet i egenskap av EU:s enda direkt folkvalda institution
måste delta i regeringskonferensen på alla nivåer, och i större utsträckning än vid regeringskonferensen2003–2004.
15. Europaparlamentet uppmanar dessutom till att det, parallellt med ett aktivt deltagande
i regeringskonferensen från företrädare för Europaparlamentet, hålls en interinstitutionell konferens i syfteatt hålla Europaparlamentet informerat och för att ge ett betydelsefullt bidrag till att det uppnås samförståndmellan olika partier och nationer vid regeringskonferensen.
16. Europaparlamentet påminner om att det är positivt till konventmekanismen om stats- och regerings-
cheferna beslutar att genomföra en grundläggande omarbetning av de befintliga texterna.
17. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att till fullo spela sin roll i de kommande förhandling-
arna och att utarbeta förslag till anpassning av konstitutionsfördraget på de områden som anges i punkt 12.
18. Europaparlamentet betonar betydelsen av dialog mellan de nationella parlamenten och deras respek-
tive regeringar under hela regeringskonferensen. Parlamentet uttrycker sin vilja att hålla en nära kontakt medde nationella parlamenten under den förestående förhandlingsfasen, liksom med Regionkommittén ochEuropeiska ekonomiska och sociala kommittén, med de europeiska arbetsmarknadsparterna, med religiösasamfund och med det civila samhället.
19. Europaparlamentet uppmanar till ett slutförande av ratificeringsförfarandet för det nya fördraget före
slutet av 2008, på så sätt att nästa parlament, som kommer att väljas 2009, kan inleda sin mandatperiodunder det nya fördragets bestämmelser.
20. Europaparlamentet kräver att alla medlemsstater samordnar sina ratificeringsförfaranden så att ratifi-
ceringsprocessen kan slutföras samtidigt.22.5.2008 SV C 125 E/219 Europeiska unionens officiella tidning
Torsdag 7 juni 2007
21. Europaparlamentet avser att lägga fram synpunkter på sammankallandet av regeringskonferensen
i enlighet med artikel 48 i fördraget om Europeiska unionen och i ljuset av de kriterier som presenterasi denna resolution.
22. Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till medlemmarna
i Europeiska rådet, rådet, kommissionen, de nationella parlamenten i medlemsstaterna, Regionkommitténoch Europeiska ekonomiska och sociala kommittén.
P6_TA(2007)0235
FN:s råd för mänskliga rättigheter
Europaparlamentets resolution av den 7 juni 2007 om det femte mötet i FN:s råd för mänskliga
rättigheter (UNHRC)
Europaparlamentet utfärdar denna resolution
— med beaktande av sina tidigare resolutioner om FN:s kommission för de mänskliga rättigheterna sedan
1996, särskilt resolutionen om resultatet av förhandlingarna om ett råd för mänskliga rättigheter och
om det 62:a mötet i FN:s kommission för mänskliga rättigheter av den 16 mars 2006 (1), samt resolu-
tionen av den 29 januari 2004 om förbindelserna mellan Europeiska unionen och Förenta Natio-nerna (
2), resolutionen av den 9 juni 2005 om en reform av Förenta Nationerna (3), resolutionen av
den 29 september 2005 om resultaten från Förenta nationernas världstoppmöte (14 –16 september
2005) (4) och resolutionen av den 26 april 2007 om den årliga rapporten om de mänskliga rättig-
heterna i världen 2006 och EU:s politik på området (5),
— med beaktande av sina brådskande resolutioner om mänskliga rättigheter och demokrati,
— med beaktande av FN:s generalförsamlings resolution 60/251 om inrättandet av ett råd för mänskliga
rättigheter,
— med beaktande av tidigare möten i FN:s råd för mänskliga rättigheter,
— med beaktande av det kommande femte mötet,
— med beaktande av resultatet av arbetet i människorättsrådets arbetsgrupper om överklagande, den all-
männa återkommande utvärderingen, det framtida systemet med expertutlåtanden, agendan, det årligaarbetsprogrammet, arbetsmetoderna, arbetsordningen och översynen av de särskilda förfarandena,
— med beaktande av resultatet från valet till rådet för mänskliga rättigheter den 17 maj 2007,
— med beaktande av artikel 103.2 i arbetsordningen, och av följande skäl:
A. Respekten för och främjandet och bevarandet av, de mänskliga rättigheternas allmängiltighet är en del
av EU:s etiska och rättsliga regelverk och en av hörnstenarna i den europeiska enheten och integriteten.
(1) EUT C 291 E, 30.11.2006, s. 409.
(2) EUT C 96 E, 21.4.2004, s. 79.
(3) EUT C 124 E, 25.5.2006, s. 549.
(4) EUT C 227 E, 21.9.2006, s. 582.
(5) Antagna texter, P6_TA(2007)0165.C 125 E/220 SV 22.5.2008 Europeiska unionens officiella tidning
Torsdag 7 juni 2007