Offentliggörande av en ansökan om registrering i enlighet med artikel 6.2 i rådets förordning (EEG) nr 2081/92 om skydd för geografiska beteckningar och ursprungsbeteckningar

(2003/C 207/06)

Genom detta offentliggörande tillgodoses den rätt till invändningar som fastställs genom artiklarna 7 och 12 d i ovan nämnda förordning. Alla invändningar mot ansökan skall göras genom den behöriga myndigheten i medlemsstaten, i ett WTO-land eller i ett tredjeland som godkänts i enlighet med artikel 12.3 inom sex månader efter detta offentliggörande, som sker av de motiv som anges nedan, särskilt punkt 4.6, genom vilka ansökan bedöms kunna godtas enligt förordning (EEG) nr 2081/92.

RÅDETS FÖRORDNING (EEG) nr 2081/92

REGISTRERINGSANSÖKAN: ARTIKEL 5

SUB ( ) SGB (x)

Nationellt registreringsnummer: 78

1. Behörig myndighet i medlemsstaten Namn: Subdirección General de Sistemas de Calidad Diferenciada - Dirección General de Alimentación - Secretaría General de Agricultura y Alimentación del Ministerio de Agricultura, Pesca y Alimentación de España.

Adress: Paseo de la Infanta Isabel, 1, E-28071 Madrid

Tfn (34) 913 47 53 94

Fax (34) 913 47 54 10.

2. Ansökande grupp 2.1 Namn: a) Asociación de Jóvenes Agricultores de Asturias (ASAJA)

b) Coordinadora de Organizaciones de Agricultores y Ganaderos (COAG - Asturias)

c) Unión de Campesinos Asturianos (UCA)

d) Unión de Cooperativas Agrarias Asturianas (UCAPA)

e) Asociación de Investigación de Industrias de la Carne del Principado de Asturias

f) Cárnicas Hicor

g) Cárnicas García Nuño

2.2 Adress: a) Primo de Rivera, 1. ofic. 32-34, - E-33001 Oviedo

b) Gascona, 19-1o A - E-33011 Oviedo

c) Marqués de Santa Cruz, 6 - E-33007 Oviedo

d) Siglo XX, 26-28 bajo - E-33208 Gijón

e) Espinero, s/n - E-33429 Noreña

f) Poligono de Roces, Max Plank, 9 - E-33211 Gijón

g) Balbona, 18 - E-33429 Bobes (Siero)

2.3 Sammansättning: Producenter/bearbetningsföretag (x) Annan ( ).

3. Produkttyp: Klass 1.1 - Färskt nötkött.

4. Produktspecifikation (Sammenfattning av kraven I artikel 4.2)

4.1 Namn: "Ternera Asturiana"

4.2 Beskrivning: Den skyddade geografiska beteckningen omfattar färskt nötkött från djur som är födda och uppfödda i Asturien och som uppfyller alla krav i produktspecifikationen.

Endast kött från djur av raserna Asturiana de los Valles, Asturiana de la Montaña och korsningar av dessa båda raser får användas. Kalvarna måste dias i minst fem månader.

Det är emellertid även tillåtet att använda korsningar mellan renrasiga handjur av "Asturiana de los Valles" eller "Asturiana de la Montaña" och hondjur som genetiskt härrör från de båda inhemska asturianska raserna, även om de inte uppvisar några egenskaper för absolut renrasighet och har morfologiska egenskaper som faller utanför rasstandarden.

Det är inte något krav att dikor och kalvar som registrerats för den skyddade geografiska beteckningen är införda i de officiella stamböckerna för de båda raserna.

Produkterna klassificeras enligt följande beroende på djurets ålder vid slakten:

a) "Ternera", då djuret är yngre än tolv månader.

b) "Añojo", då djuret är mellan tolv och arton månader.

Inom varje kategori finns, beroende på klassificeringen av slaktkropparna, följande produkter:

- "Culón": slaktkroppar i konformationsklass S eller E enligt gemenskapens klassificering av slaktkroppar, utom slaktkroppar av rasen "Asturiana de la Montaña".

- "Valles": slaktkroppar i konformationsklass U eller R enligt gemenskapens klassificering av slaktkroppar, utom slaktkroppar av rasen "Asturiana de la Montaña".

- "Casín": slaktkroppar av rasen "Asturiana de la Montaña" i klass R eller högre.

Under alla omständigheter skall slaktkropparna svara mot någon av konformationsklasserna S, E, U eller R, fettansättningen skall vara av grad 2 eller 3, med undantag av klasserna S och E där även grad 1 godkänns.

24 timmar efter slakt skall pH-värdet vara lägre än 6.

Köttets färg skall vara mellan "2" (rosa) eller "4" (rött) och uppfylla kvalitetsnormen för slaktkroppar av nötkreatur.

Bland de organoleptiska egenskaperna är det den överlägsna smaken och mörheten som är utmärkande för Asturiana de los Valles och smak och saftighet när det gäller Asturiana de la Montaña.

4.3 Geografiskt område: Det område för produktion och uppfödning av kalvar som omfattas av den skyddade geografiska beteckningen utgörs av hela den autonoma regionen Asturien. Bearbetningen av köttet sker i samma område som produktion och uppfödning.

4.4 Bevis på ursprung: Consejo Regulador (kontrollorganet) skall upprätta olika register och produkten identifieras i varje skede av framställningen så att den säkert kan spåras. Följande register skall finnas:

- Register över jordbruksföretag för uppfödning

- Register över slakterier

- Register över styckningsanläggningar

- Register över grossistföretag

Kontrollen av att djuren kommer från registrerade anläggningar skall ske genom individuell identifiering av kalvarna innan de är 20 dagar gamla. När registreringen sker skall det upprättas ett registerkort med uppgifter om uppfödaren och djuret. Detta kort skall följa djuret fram till slakt. Alla särskilda omständigheter, t.ex. att ett djur förflyttas, säljs, dör eller är avsett för en anläggning eller ett företag som inte är registrerat, skall meddelas Consejo Regulador.

När djuren tas emot på slakteriet skall de identifieras enligt bestämmelserna, med hjälp av öronmärken, registerkort och övriga handlingar som krävs.

På slakteriet skall djuret tilldelas ett slaktnummer och Consejo Regulador skall meddelas uppgifter om kalven och slaktkroppen. Öronmärkena skall bevaras som bevis. Alla uppgifter skall bokföras av slakteriet. Consejo Regulador skall före certifiering av varje enskild slaktkropp kontrollera uppgifterna och dokumentationen. Om allt stämmer identifieras slaktkroppen genom märkning och certifieringen intygas med numrerade etiketter och garanticertifikat.

Slaktkropparna skall, när de anländer till styckningsanläggningarna och till grossistföretagen, vara korrekt identifierade och certifierade. Styckningsanläggningarna och grossistföretagen skall i sin tur informera Consejo Regulador om ankomst, styckning och avsändning gällande slaktkropparna respektive styckningsdelarna. Dessa uppgifter skall bokföras av varje grossistföretag eller styckningsanläggning. Varje enskild slaktkropp och styckningsdel skall identifieras med de etiketter som godkänts av Consejo Regulador.

För varje produktionsfas skall det upprättas ett system för kontroll och analys, allt från registreringen vid uppfödningsanläggningarna till certifiering av den produkt som omfattas av den skyddade geografiska beteckningen.

4.5 Framställningsmetod: Det kött som omfattas av den skyddade geografiska beteckningen skall komma från djur som är födda och uppfödda i det geografiska området i fråga och som diats i minst fem månader.

De skall utfodras enligt extensiv djurhållning, dvs. med modersmjölk och naturligt bete. Efter avvänjningen kompletterar man med kraftfoder av spannmål och baljväxter.

Djuren skall produceras, slaktas, styckas och lagras på registrerade företag enligt etablerade normer. De skall transporteras till och slaktas på registrerade slakterier, och märkas, lagras och mogna på registrerade företag.

4.6 Samband: Den asturianska rasen har funnits i området sedan urminnes tider och är den viktigaste grenen av den kastanjebruna rasen på Iberiska halvön, både sett till antal och rasens produktionsegenskaper. Tack vare de morfologiska egenskaperna hos ben som man har hittat vid utgrävningar vid Campa de Torres (Gijón) har det konstaterats att de raser som föddes upp på 300- och 400-talet före Kristus var de samma som dagens.

Ursprungligen användes djur av "Asturiana de los Valles" -rasen både i arbete och för kött- och mjölkproduktion. Den kom från områden på låg höjd men bredde efter hand ut sig i hela Asturien. På initiativ av klostren ökade från och med 1000-talet boskapsuppfödningen i området, särskilt i den västliga centrala delen, vilket samtidigt nödvändiggjorde att man skaffade sig kontroll över vidsträckta betesmarker som därigenom ökade i värde.

Den extensiva djurhållningen och användningen av allmänna betesmarker har orsakat många konflikter under århundradenas gång. 1277 bildades det första broderskapet (Hermandad) vars främsta målsättningar var att organisera utnyttjandet av betesmarkerna för boskap, från havet ända fram till bergen mellan Asturien och León, och att utveckla "transhumancia-systemet", boskapsförflyttning, då boskapen flyttas mellan högt belägna områden på somrarna och låglänta områden på vintrarna.

Längre fram i tiden, på 1800-talet, fanns det ett mycket stort antal inhemska kor spridda över hela Asturien. 1836 och 1842 informerade den brittiske konsuln, J. J. Kelly, i Asturien sitt utrikesministerium om det stora antalet djur i Asturien.

Abril Brocas (1918) uppskattade det totala antalet nötkreatur i Asturien till 406534 djur varav många såldes till marknaderna i Madrid, Barcelona och Valencia.

I och med att jordbruket mekaniserades och att särskilda mjölkraser infördes blev den asturianska rasen mindre viktig både för mjölkproduktion och som arbetsdjur. Samtidigt med detta flyttades besättningarna till avsides liggande bergsområden i Asturien där djuruppfödningen var anpassad till omgivningen och vars metoder och traditioner förts vidare från generation till generation ända fram till våra dagar.

Antalet djur har ökat kraftigt på senare år och i dagsläget är antalet köttdjur högre än antalet mjölkkor. De inhemska asturianska raserna uppgick 1999 till 28 % av det totala antalet djur i Asturien mot 10 % 1986. Detta visar att boskapsuppfödningen i Asturien är inriktad på att återuppta köttproduktion som redan deras förfäder ägnade sig åt.

Asturien är typiskt för en region med boskapsuppfödning och det finns uppfödningsanläggningar för nötkreatur över hela regionen från kusten till högt upp i bergen.

Uppfödningsmetoden bygger på digivning och på utnyttjande av det naturliga betet både på marker intill anläggningarna och uppe i bergen under perioder med mildare klimat, kompletterat med foderväxter och ensilage under kallare perioder.

Utfodring och uppfödning av slaktdjur vars kött är avsett att omfattas av den skyddade beteckningen skall anpassas till de särskilda metoder för att tillvarata regionens resurser som traditionellt använts inom djuruppfödning i Asturien och som är knutna till geografiska och sociologiska faktorer i regionen.

Vegetationen i Asturien är karakteristisk för en region vid Atlanten och utmärks av skogar med lövfällande träd på grund av den rikliga nederbörden och de milda temperaturerna men är i viss mån påverkad av mark- och klimatförhållanden samt biotiska faktorer.

Den botaniska sammansättningen på ängsmarkerna i de högre bergstrakterna är mycket mångskiftande. Där växer framför allt arter av agronomiskt intresse, bland annat olika sorters gräs, baljväxter och läppblommiga växter som ger djuren tillräcklig näring. De viktigaste arterna är följande: anthoxanthum odoratum, trifolium pratense, lotus corniculatus, centaurea nigra, nardus stricta, festuca rubra s.l. och trifolium repens.

Kalvarna måste dias till de är minst fem månader gamla. Under slutgödningen skall naturligt och traditionellt foder användas. Det är förbjudet att använda ämnen som ändrar djurens normala tillväxt, utgör en risk för folkhälsan eller har negativ inverkan på köttets kvalitet.

Under diperioden följer kalvarna sina mödrar till skördade åkrar eller till bergen för naturligt bete beroende på vilken tid på året de fötts, och det sker en gradvis avvänjning allteftersom kalvarna betar själva alltmer. Digivningen, det naturliga betet och senare tillskott av kraftfoder av spannmål och baljväxter ger, i kombination med lämplig mognadslagring av köttet, produkten särskilda organoleptiska egenskaper när det gäller smak, mörhet och saftighet.

Det finns tre olika typer av uppfödning av asturianska raser beroende på var anläggningen är belägen och vilken typ av foder som finns att tillgå. De tre metoder som används är traditionell uppfödning, halvintensiv uppfödning, då djuren regelbundet hålls inomhus i vissa perioder, och kultiverad betesmark.

Traditionell uppfödning tillämpas i bergsområdena i den sydvästra och centrala delen av Asturias, där det flesta djuren av rasen Asturiana de los Valles finns och i det östra bergsområdet med Asturiana de la Montaña-rasen. Det används av mindre jordbruksföretag som i hög grad är beroende av tillgång till allmänna betesmarker.

I början av våren betar djuren i närheten av jordbruksföretagen när det är milt och finns tillräckligt med bete. I mitten av maj eller i början av juni öppnas bergspass (1600-1700 m) så att djuren kan gå upp i bergen. Kalvarna betar med sina mödrar hela säsongen vilket betydligt underlättar arbetet med att se efter djuren under sommarmånaderna. Ängarna närmast jordbruksföretaget skördas för hö under denna period. Höet kommer nästan uteslutande att utgöra vinterfodret för djuren även om man på senare tid kan se en tendens mot att också använda ensilage.

Systemet med halvintensiv uppfödning används i Asturiens låglänta områden nära kusten. Systemet är mycket likt det som används för mjölkkor. Terrängen i dessa områden är gynnsam och möjliggör modernare jordbruksmetoder vilket i sin tur ger bättre utfodring i jämförelse med traditionell uppfödning. Utfodringen av köttdjur i dessa samhällen liknar ofta den som ges till mjölkkor och består huvudsakligen av ensilage av majs och ängsväxter, torkat gräs, färskt gräs i stallet och baseras på majs och torrfoder.

Systemet med kultiverad betesmark som tillämpas i västra Asturien är ganska nytt i Asturien. De jordbruksföretag som använder denna metod kan även ligga i högt belägna områden. Terrängen består ofta av mjuka kullar och det är därför lätt att mekanisera jordbruket vilket gör den lättare att bruka. Man har genomfört åtgärder för att utnyttja tillgängliga resurser genom att återställa stora områden för bete där det tidigare växte snårskog.

I våra dagar är anläggningarna stora och har som regel ett stort antal dikor och djuren betar ute året runt. Eftersom det gäller extensiv djurhållning strävar man efter att förenkla uppfödningen. Djuren tas in enbart vid kraftigt snöfall och utfodras i förekommande fall huvudsakligen med gräsensilage och i mindre utsträckning med torkat gräs.

Undersökningar som gjordes 1998 för att fastställa vad konsumenter, både lokalt och nationellt, tyckte om kött från Asturien, särskilt Ternera Asturiana, visade att det både var känt och omtyckt. 29,4 % av den spanska befolkningen kände till Carne de Asturias (kött från Asturien), en siffra som steg till 42,2 % när det gällde lokalbefolkningen i produktionsområdet. 23,3 % av spanjorerna ansåg att det bästa köttet kommer från Asturien. Denna siffra uppgick till 38,0 % i själva produktionsområdet.

Vetenskapliga studier som gjorts på kalvar från Asturien (projekt INIA SC93/-053) då man jämfört olika parametrar och kvaliteten hos slaktkroppar av extensivt uppfödda djur av sju inhemska köttproducerande raser i Spanien visar högst tillfredsställande resultat när det gäller de sensoriska egenskaperna hos asturianska kalvar. De kommer på första plats när det gäller doft och doftens intensitet, och samma gäller för saftighet, smak och mörhet. I det allmänna omdömet kommer de på andra plats men återigen på första i samband med en smaktest.

Som ett resultat av att köttet är välkänt och populärt säljs det under eget namn, Ternera Asturiana, som betingar höga priser på viktiga marknader (Mercado Nacional de Pola de Siero) och namnet återfinns i traditionella köttaffärer, i medelstora livsmedelsaffärer och på stormarknader, i broschyrer och reklam, i recept och i andra media.

4.7 Kontrollorgan Namn: Consejería de Medio Rural y Pesca del Principado de Asturias

Adress: Edificio Administrativo, C/ Coronel Aranda, s/n - E-33005 Oviedo.

4.8 Märkning: Alla slaktkroppar som omfattas av den skyddade geografiska beteckningen Ternera Asturiana skall förses med en numrerad etikett som kontrolleras av Consejo Regulador.

Kött som är avsett som livsmedel och som kommer från slaktkroppar som omfattas av den skyddade geografiska beteckningen skall förses med en etikett som godkänts av Consejo Regulador och med en numrerad kontrolletikett, som även den kontrolleras och delas ut av Consejo Regulador. Produkten skall förses med kontrolletiketten innan avsändning så att kontrolletiketten inte kan återanvänds och så att produkten kan spåras genom hela kedjan.

4.9 Nationella krav - Lag 25/1970 av den 2 december 1970, "Estatuto de la viña, del vino y de los alcoholes"

- Dekret 835/1972 av den 28 mars 1972, tillämpningsföreskrifter för lag 25/1970

- Dekret av den 25 januari 1994 om fastställande av överensstämmelse mellan den spanska lagstiftningen och rådets förordning (EEG) nr 2081/92 beträffande ursprungsbeteckningar och geografiska beteckningar för jordbruksprodukter och livsmedel.

- Kungligt dekret 1643/1999 av den 22 oktober om handläggningsförfarandet för ansökningar om införande i gemenskapens register över skyddade ursprungsbeteckningar och skyddade geografiska beteckningar.

EG-nr: ES/00182/01.01.24

Dag då komplett ansökan mottogs: 23 juni 2003.