Yttrande från Regionkommittén om "Jämställdhet mellan kvinnor och män"

(97/C 34/09)

BAKGRUND

- Regionkommitténs beslut av den 2 oktober 1995 att i enlighet med EG-fördragets artikel 198c.4 utarbeta ett yttrande om jämställdhet mellan kvinnor och män, och att ge utskott 8 "Ekonomisk och social sammanhållning, socialpolitik och folkhälsa" i uppdrag att förbereda yttrandet.

- Utkastet till yttrande, som antogs av utskott 8 den 15 juli 1996. Föredragande var Konstantinos Papastergiou och medföredragande från utskott 6 "Utbildningsfrågor" var Rosemary McKenna (CdR 161/96 rev. 2).

- Förslaget till rådets beslut om gemenskapens fjärde handlingsprogram för jämställdhet mellan kvinnor och män (1996-2000) (KOM(95) 381 slutlig) () och rådets beslut i frågan den 22 december 1995 ().

- Förslaget till rådets rekommendation (KOM(95) 593 slutlig) om en balanserad fördelning mellan kvinnor och män i beslutsprocessen.

- Meddelande från kommissionen - Att införliva jämställdheten mellan kvinnor och män i gemenskapens hela politik och i samtliga insatser (KOM(96) 67 slutlig).

- Kommissionens meddelande om tolkningen av Kalankedomen (KOM(96) 88 slutlig).

- Slutresolutionen från den europeiska konferensen för folkvalda kvinnliga representanter på lokal och regional nivå i Dublin den 6-8 juli 1995 och bidragen från medlemmar i CEMR:s (europeiskt samarbetsorgan för kommuner och regioner) kommitté för folkvalda kvinnliga representanter på lokal och regional nivå som deltog i den arbetsgrupp som Regionkommittén upprättade för beredningen av detta yttrande.

- Den autonoma regionen Kataloniens handlingsprogram för jämställdhet mellan kvinnor och män.

- Eftersom rådet redan har antagit sitt beslut, vill Regionkommittén koncentrera sina kommentarer på genomförandet och konsekvenserna på lokal och regional nivå för att garantera att man omsätter ord i handling. Skälen till detta är att lokala och regionala myndigheter fungerar som katalysatorer och som stödjande och underlättande organ, vilket skapar de förutsättningar som är nödvändiga för att kvinnor skall få tillgång till arbetsmarknaden och få möjlighet att delta i samhällslivet.

- Den lokala och regionala nivån, som representeras av sina myndigheter, står närmast medborgarna och uppfyller villkoren i Europeiska stadgan om lokalt självstyre. Detta innebär att man här skapar förutsättningar för en effektiv demokrati (ett villkor för jämställdhet), stärker organisationen av sociala tjänster och infrastrukturer (barn- och äldreomsorg, sociala program, etc.) och garanterar lokal utveckling och lokalt självstyre, eftersom man har ett avsevärt inflytande på skapandet av nya attityder i fråga om moderna sociala värderingar och jämställdhet (skolprogram, allmän opinion och lokala förebilder).

Med hänsyn till ovanstående antog Regionkommittén enhälligt följande yttrande vid sin 14:e plenarsession den 18-19 september 1996 (sammanträdet den 19 september).

I. JÄMSTÄLLDHETENS BETYDELSE FÖR DEMOKRATIN

Allmänna kommentarer

1. Regionkommittén understryker att gemenskapen har spelat en viktig roll när det gäller utvecklingen av kvinnans ställning i samhället. Gemenskapen har inte bara stadfäst principen om lika lön (artikel 119 i fördraget), utan också konsoliderat den rättsliga principen om lika behandling i arbetslivet och dessutom gjort mycket på socialförsäkringsområdet. Tack vare en rad direktiv, resolutioner och nyskapande initiativ har gemenskapen uppmuntrat vår tids största politiska och kulturella rörelse för jämställdhet mellan kvinnor och män.

2. ReK noterar att de tre första gemensamma handlingsprogrammen på medellång sikt för jämställdhet mellan kvinnor och män (1982-1985, 1986-1990 och 1991-1995) har haft stor betydelse när det gäller att förbättra kvinnors villkor och praktiskt främja samarbete i denna fråga på alla nivåer i samhället. De erfarenheter som gjorts under dessa tre program är naturligtvis viktiga för utformningen av det fjärde programmet på medellång sikt (1996-2000), som nyligen har lanserats.

3. Vi betonar att det fortfarande råder ojämlikhet mellan kvinnor och män på många områden, i synnerhet det politiska, och på ett och samma område mellan olika medlemsstater. Detta konstaterande gjordes under utvärderingen av de tre tidigare programmen i samband med slutsatserna från FN:s fjärde kvinnokonferens i Peking (i september 1995).

4. Med tanke på de insatser som gjorts av gemenskapen och de målsättningar man ställt upp för främjandet av initiativ för jämställdhet, med höjdpunkt i deklarationen från toppmötet i Essen i december 1994 - vilken bekräftades av Europeiska rådet i Cannes (juni 1995) och Madrid (december 1995) - är arbetet för jämställdhet mellan kvinnor och män den viktigaste uppgiften för EU och dess medlemsstater. ReK betonar att alla EU-organs förpliktelse att arbeta för jämställdhet är uppenbar. Det finns därför anledning att på ett ansvarsfullt och tydligt sätt klargöra vilka villkor man måste uppfylla för att det fjärde handlingsprogrammet (1996-2000) skall bli framgångsrikt och effektivt.

5. För att man framgångsrikt skall kunna genomdriva jämlikhet mellan kvinnor och män på EU-nivå, måste man anslå ansenliga ekonomiska medel. Det belopp på 30 miljoner ecu som man planerar att anslå till det fjärde handlingsprogrammet är en stor besvikelse, och Region- kommittén menar att kommissionens förslag om ett fjärde handlingsprogram med en budget på 60 miljoner ecu är en miniminivå för ett tillfredsställande jämställdhetsprogram. Regionkommittén befarar att rådets nuvarande budget för det fjärde handlingsprogrammet för jämställdhet mellan kvinnor och män är otillräcklig om man skall kunna utveckla ett omfattande utbyte av bästa praxis inom ett så mångfasetterat politiskt område som jämställdheten.

6. Även om Regionkommittén godtar att huvudansvaret för jämställdhet inte ligger på unionsnivå, vidhåller vi att det ändå är möjligt att dra nytta av bra exempel i andra länder samt utveckla gränsöverskridande nydanande projekt. Ännu viktigare är det faktum att jämställdhetslagstiftningen på EU-nivå är en viktig förutsättning för den inre marknaden.

7. Regionkommittén värdesätter det viktiga jämställdhetsarbete som redan utförts inom Europeiska unionen, men man inser att möjligheterna begränsas av det nuvarande fördraget. Regionkommittén noterar att det nya handlingsprogrammet har införts under artikel 235 i det nuvarande fördraget, och anser att vissa länder är ovilliga att följa denna artikel. ReK beklagar att ett så viktigt program som handlar om grundläggande medborgerliga rättigheter presenteras under artikel 235, som inte bara kräver enighet i rådet utan också kräver rådfrågning enbart av EP och inte av ReK. ReK vidhåller att detta bara späder på det demokratiska underskottet inom EU. Kommittén kräver en solid juridisk grund som tar fasta på principen om jämlikhet mellan kvinnor och män och att jämställdhet - genom ett öppet och demokratiskt förfarande - införlivas i fördraget.

Med hänsyn till denna situation förespråkar Regionkommittén en ändring av fördraget så att artikel 119 skrivs om för att utvidga begreppet lika möjligheter till alla områden, med en särskild betoning på positiva åtgärder för att främja jämlikheten och på ett obligatoriskt remissförfarande till ReK. Kommittén stöder också kraven i Europaparlamentets nyligen antagna resolution om regeringskonferensen (13.3.96, Föredragande: Dury och Maij-Weggen) om att fördraget skall inbegripa principen om likabehandling och icke-diskriminering oavsett ras, kön, sexuell läggning, ålder, religion eller handikapp.

8. Förutom det fjärde handlingsprogrammet har det på senare tid gjorts andra viktiga framsteg på detta område, bl.a. Kalankedomen där man, trots att man ansåg att positiv särbehandling - inklusive flexibel könskvotering - var bra, var negativ till rutinmässig och stel könskvotering. Vitboken om utbildning har en viktig inverkan på jämställdheten, och meddelandet om jämställdhet i strukturfonderna emotses med spänning.

9. Regionkommittén anser att jämställdhet har stor betydelse, inte bara för att den är en grundläggande rättighet i ett demokratiskt samhälle, utan också för att den är ett nyckelbegrepp när det gäller social rättvisa och för att kvinnors fulla delaktighet i samhället betyder att deras intelligens, kreativitet och kunskaper kan kanaliseras till de ekonomiska, sociala och politiska områdena.

10. Regionkommittén påpekar att de sex målen i rådets beslut om det fjärde handlingsprogrammet uppfyller kraven om ett balanserat program. Därför bör man försöka samordna insatser på EU-nivå med nationella, regionala och kommunala insatser för att nå målen, som utgörs av följande:

- Att få alla aktörer inom närings- och samhällslivet att delta.

- Att främja jämställdhet i en föränderlig ekonomi.

- Att främja en politik för att män och kvinnor skall kunna samordna familjeliv och förvärvsarbete.

- Att främja en jämn könsfördelning i beslutsprocessen.

- Att förbättra förutsättningarna för att kunna utöva rätten till jämlik behandling.

- Att införliva jämställdhetsaspekten i all politik och i alla åtgärder under utarbetandet, tillämpningen och kontrollen av alla politiska åtgärder inom EU och medlemsstaterna; utvärdering av programmet.

Utvärdering av programmet

Regionkommittén stöder rådets beslut att inbegripa jämställdheten i all politik och i alla åtgärder från EU:s sida. Denna målsättning har viktiga konsekvenser för de lokala och regionala myndigheternas roll när det gäller främjandet av jämlikhet inom alla aktivitetsområden (transport, utbildning, forskning, etc.).

Ett försök att sammanställa de bästa förslagen från olika medlemsstater och utgå från dessa vid harmoniseringen på EU-nivå skulle skapa goda utsikter för framgångar både för det fjärde handlingsprogrammet och för alla andra insatser EU kan tänkas göra i denna riktning när vi står inför 2000-talet.

11. Regionkommittén noterar att dessa syften har bibehållits i rådets beslut, men man beklagar att gemenskapsåtgärderna har begränsats så att anslagen till initiativ på lokal och regional nivå har minskats. Detta gäller i synnerhet deltagandet från alla aktörer i närings- och arbetslivet.

12. Regionkommittén betonar de lokala och regionala organens viktiga roll när det gäller att främja jämställdheten. Detta återspeglas i kommissionens förslag om ett fjärde handlingsprogram, men inte i rådets beslut av den 22 december 1995. Lokala och regionala myndigheter är de största arbetsgivarna i Europeiska unionen och har en central betydelse när det gäller utbildning. De har ansvar för ekonomisk utveckling, socialpolitik och transportpolitik, där jämställdhet spelar en ledande roll. Med tanke på deras närhet till medborgarna, spelar lokala och regionala myndigheter en viktig roll för att utveckla en jämställdhetspolitik, och ett stort antal myndigheter har utvecklat nyskapande riktlinjer och åtgärder för jämställdhet.

13. ReK påpekar att den snabba utvecklingen i världen, som illustreras av snabba tekniska förändringar, social omvandling och ekonomiska omkastningar, och som analyseras i vitboken om tillväxt, konkurrenskraft och sysselsättning, innebär att vi måste hitta nya sysselsättningsområden () (för både kvinnor och män).

14. Kommittén betonar att om nuvarande sysselsättning inte breddas, innebär det fortsatta diskussioner om fördelningen av arbetstillfällen, fortsatt social oro och att målsättningen om jämlikhet kommer att förbli en ouppfylld dröm. Konsekvenserna av denna situation är lätta att ana: socialt tumult, målsättningarna om social och ekonomisk integration i EU tillintetgörs, och än värre: den demografiska utvecklingen leder till att uttrycket "det gamla Europa" inte längre bara kan åsyfta kontinentens ålder, utan också dess medborgares.

II. FÖRSLAG PÅ SPECIFIKA ÅTGÄRDER

1. Mobilisering av alla ekonomiska och sociala aktörer

1.1. Kommittén anser att den främsta och mest grundläggande åtgärden för att garantera lika möjligheter för kvinnor och män består i att främja samarbetet mellan berörda ekonomiska och sociala intressegrupper på gemenskapsnivå och på nationell, regional och lokal nivå.

1.2. Stöd, uppmuntran och samarbete mellan de viktigaste intressegrupperna är mycket viktigt så att de kan samordna resurser i en god samarbetsanda för att de på grundval av erfarenheter från lokala projekt skall kunna nå goda resultat. Kommittén anser i alla händelser att de lokala myndigheterna under de tre tidigare programmen inte mobiliserats i tillräcklig grad för att sprida jämställdheten bland den lokala arbetskraften. Tack vare sina decentraliserade organ, kan de lokala förvaltningarna effektivt bidra till jämställdhetsarbetet.

1.3. Det är helt riktigt att påstå att det finns mer att göra när det gäller åtgärder för att åstadkomma en tillfredsställande samarbetsform på jämställdhetsområdet mellan regioner och kommuner i medlemsstaterna. Ett sådant samarbete anses vara väsentligt, eftersom det är från den sociala, historiska, språkliga och kulturella mångfalden hos sina kommuner och städer som Europa får sin styrka, och samverkansvinsterna på denna nivå utgör ett viktigt bidrag för att ytterligare demokratisera Europa.

1.4. Konsolideringen av jämställdheten, liksom dess framsteg, måste stödjas av ett trepartsförhållande där de lokala myndigheterna ingår i en social dialog på många nivåer (kvinno-organisationer, jämställdhetsorganisationer etc.).

1.5. I vissa regioner återfinns de största ojämlikheterna inom jordbrukssektorn samtidigt som olikheterna mellan Europas många regioner är ett faktum.

Regionkommittén välkomnar därför kommissionens nyligen aviserade stöd till pilotprojekt för kvinnor på landsbygden genom strukturfonderna.

1.6. I ett föränderligt samhälle ligger huvudproblemet och de största hindren för förverkligandet av målsättningen om jämställdhet i de varierande uppfattningarna och lagstiftningarna i de olika medlemsstaterna.

1.7. ReK stöder kommissionens betoning på att jämställdhetsfrågan skall införlivas i all gemenskapspolitik och i samtliga insatser, vilket skett på uppmaning av kommissionärernas jämställdhetsgrupp. Detta innebär inte bara att man skall göra gemenskapsprogrammen tillgängliga för kvinnor, utan också att man skall mobilisera juridiska instrument, finansiella resurser och gemenskapens analytiska och organisatoriska kapacitet för att på alla områden införa en strävan efter att skapa ett balanserat förhållande mellan könen.

1.8. Regionkommittén anser att detta mål är mycket viktigt, eftersom det syftar till att ändra attityderna inom ett vitt spektrum i arbetslivet. Det är ett uttryck för principen att integrera jämställdheten i olika politikområden, som var ett av de mål som skisserades i rådets förslag av den 22 december 1995.

1.9. Inom Regionkommittén är man mycket besviken över att många av de initiativ som lagts fram av kommissionen inte har tagits upp i rådets beslut.

1.10. Regionkommittén välkomnar varmt avsikten att utveckla samarbetet på regional och lokal nivå. Regionkommittén välkomnar också hänvisningen i programmet om vad regionala och lokala myndigheter kan tillföra när det gäller ekonomisk politik, socialpolitik och demokratiseringen av Europa. Vi undrar dock varför man inte nämner de lokala förvaltningarnas positiva bidrag, beklagar att dessa åtgärder har utelämnats av socialministerrådet, och ber rådet att återinföra dessa åtgärder i det program som man kom överens om den 22 december 1995.

1.11. Regionkommittén välkomnar särskilt användandet av befintliga strukturer och organ liksom framväxten av regionala jämställdhetscentrum i Europa enligt artikel 10 i Europeiska regionala utvecklingsfonden. Dessa centrum bör vara "one stop shops" som ger råd och information och kurser. De erbjuder viktiga kontakt och informationspunkter vid utvecklingen av integrerade jämställdhetsprojekt, vilket också stöds av ReK. Att skapa ett europeiskt nätverk av sådana centrum är också viktigt så att nya metoder och positiva erfarenheter i Europa kan utvecklas och delas.

1.12. Regionkommittén stöder därför idén om 30-40 integrerade projekt inom ramen för det fjärde handlingsprogrammet. Genom deras mångfald och innehåll kommer dessa projekt att bidra till att avgöra vilka metoder och bruk som är mest effektiva för att minska diskrimineringen på arbetsmarknaden, för att främja jämlikheten mellan kvinnor och män, för att anpassa lokalsamhället till socioekonomiska villkor och för att se till att kvinnor integreras fullständigt i det sociala, ekonomiska och politiska livet och där deltar på samma villkor som männen.

1.13. Regionkommittén välkomnar anslagen till integrerade jämställdhetsprojekt under det fjärde handlingsprogrammet och understryker betydelsen av internationellt utbyte och spridningen av etiskt försvarbara förfaranden.

1.14. Det är enormt viktigt att ändra attityderna inom utbildning, kultur och media. Regionkommittén välkomnar förslaget att utveckla nya åtgärder för att kämpa mot stereotyper, genom Sokrates-, Leonardo- och Mediaprogrammen. Man bör inom dessa program redan från början forska om kvinnors bristande självförtroende och använda sig av befintliga nätverk.

1.15. Handlingsprogrammet syftar också till att integrera jämställdhet i den europeiska sociala dialogen, och innehåller ett specifikt förslag till att utveckla europeiska nätverk för utbyte av goda exempel på jämställdhet. Arbetsmarknadens parter har lagt fram några nyskapande utbildningsprojekt för jämställdhet (se European social dialogue: "Women and Training in Europe - A Compendium of Good Practice", kvinnor och utbildning - en sammanställning av bra exempel). Utbyte av erfarenheter inom detta område är mycket viktigt.

1.16. Lokala och regionala myndigheter har en nyckelroll när det gäller att sprida goda exempel och byta erfarenheter genom lokala och regionala nätverk mellan aktörer inom närings- och samhällslivet, utbildningssektorn, frivilligorganisationer, kvinnogrupper osv. De är väl lämpade att koppla programmet till den specifika lokala och regionala ekonomiska utvecklingen och arbetsmarknadsbehoven, och samtidigt ta hänsyn till den kulturella mångfalden.

1.17. Skapandet av en ny rådgivande och administrativ kommitté för jämställdhet mellan kvinnor och män är en utveckling som välkomnas, men Regionkommittén vill med kraft hävda att representanter för lokala och regionala organ bör ingå i kommittén, tillsammans med Europeiska kommissionen, medlemsstaterna, arbetsmarknadens parter och icke-statliga organisationer (NGO). Med tanke på synpunkterna om lokala och regionala myndigheters betydelse, på annan plats i programmet, är det mycket viktigt att lokala och regionala myndigheter får delta. Eftersom ReK anser att lokala och regionala myndigheter kommer att ge ett avgörande bidrag till skapandet av ett jämlikt samhälle, bör Regionkommittén i alla händelser representeras i dessa kommittéer.

1.18. Ett av den rådgivande kommitténs viktiga mål är att identifiera bra exempel på hur man integrerar sysselsättning, kombinerar familje- och yrkesliv, deltar i beslutsprocessen och utövar rättigheter. Utbildning spelar en viktig roll inom dessa områden och bör läggas till den rådgivande kommitténs dagordning.

2. Att främja jämlikhet i en föränderlig ekonomi

2.1. I en föränderlig ekonomi kräver främjandet av jämlikhet mellan kvinnor och män att alternativen och de politiska åtgärderna på området integreras på alla nivåer i den ekonomiska planeringen.

2.2. I tidigare program kom bidragen från strukturfonderna till jämställdhetsarbetet främst från Europeiska socialfonden, särskilt från initiativet Now. När det gäller det fjärde gemenskapsprogrammet är det viktigt att strukturfondernas inverkan är omfattande och att den garanteras.

2.3. I en föränderlig ekonomi, där arbetslösheten breder ut sig, är det troligt att principerna om lika möjligheter och lika lön, även om de är lagstadgade, lätt går om intet till förfång för kvinnorna (arbete, löner, ersättningar, etc.). Det är därför viktigt att omsätta jämlikhetsbegreppet i praktiken genom ekonomiska sanktioner mot dem som bryter mot de principer som man kommit överens om inom gemenskapen.

2.4. Det är därför av stor betydelse att man inrättar ett särskilt organ, som skulle vara ansvarigt inför kommittén som bildats med stöd i artikel 9 i rådets beslut, och som med tiden skulle sammanjämka de olika sedvänjorna och institutionella aspekterna i medlemsstaterna.

2.5. Regionkommittén påminner Europeiska kommissionen om utbildningsaspekten i samband med de åtgärder som syftar till att minska segregationen på arbetsmarknaden.

2.6. I handlingsprogrammet anges att kommissionen, genom initiativ för små och medelstora företag har fått "viss kunskap" om kvinnliga företagares problem (åtgärder till stöd för små och medelstora företag). Regionkommittén vill påminna Europeiska unionen om att lokala och regionala myndigheter helt enkelt genom sin närhet spelar en viktig roll när det gäller den regionala utvecklingen, och då särskilt utvecklingen av de små och medelstora företagen. Europeiska kommissionen måste arbeta tillsammans med lokala och regionala myndigheter för att främja nydanande utbildningsprojekt för kvinnliga företagare.

2.7. Införlivandet av jämlikhetsbegreppet i relevanta politiska åtgärder inom gemenskapen utgör en oundgänglig socioekonomisk förutsättning och måste därför direkt främjas med alla till buds stående medel.

2.8. Regionkommittén ser fram emot meddelandet som snart skall publiceras om jämställdhet och strukturfondernas roll. Kommissionären för regionalpolitik har redan betonat jämställdhetens betydelse vid översynen av mål 2-programmet, och Regionkommittén anser att detta skulle kunna leda till effektivare program.

2.9. Främjandet av lika möjligheter för kvinnor och män är prioriterat i alla aktiviteter som grundar sig på strukturfonderna. Dessutom betonade rådet i sin resolution av den 22 juni 1994 att strukturella åtgärder, särskilt ESF (Europeiska socialfonden) spelar en viktig roll när det gäller främjandet av lika möjligheter och uppmanade medlemsstaterna och kommissionen att öka sina ansträngningar på detta område.

2.10. Strukturfonderna tar i anspråk mer än 30 % av EU:s budget och en stor andel av detta kommer från Europeiska socialfonden (ESF) för utbildningsåtgärder. Under de huvudsakliga ESF har det funnits åtgärder för att utbilda kvinnor inom yrken där de är underrepresenterade, och Now-programmet ("New Opportunities for Women", nya möjligheter för kvinnor) har inlemmats i gemenskapsinitiativet för sysselsättning. Dessa åtgärder stöds av Regionkommittén, men kvinnors deltagande i strukturfonderna måste uppmuntras och kontrolleras. Utfästelsen i handlingsprogrammet att utveckla objektiva och öppna utvärderingsförfaranden är avgörande för att se till att jämställdheten följs upp.

2.11. ReK stöder starkt betoningen i kommissionens meddelande på att införliva jämställdhetsfrågan i gemenskapens hela politik och i samtliga insatser (KOM(96) 67 slutlig) för att fastställa indikatorer och metoder för att mäta i vilken utsträckning jämställdhetsprincipen har beaktats i utarbetandet av strukturfondsprogram och för att få fram grundläggande regional statistik (den sociala infrastrukturens tillgänglighet, könsklassifiering av de långtidsarbetslösa, kvinnlig för- värvsfrekvens, andelen kvinnor i olika yrkesgrupper) för att på så sätt kunna mäta olika tendenser på ett effektivt sätt.

3. Kvinnor och män som kombinerar arbete och familjeliv

3.1. Det tycks vara nödvändigt att familjen utgör en integrerad del av konsolideringen av jämlikhetsprincipen. Därigenom skulle man skapa förståelse bland de olika familjemedlemmarna för att det inte längre finns någon plats för stereotypa könsroller i arbetslivet.

3.2. På denna punkt anser kommittén att idén att kvinnor och män delar på ansvaret för barnen och för de äldre familjemedlemmarna innebär ett radikalt nytänkande. Vi stöder därför förbehållslöst förslaget om att åter ge ut en vägledning om god praxis och där införliva de erfarenheter som hittills gjorts genom programmen och genom de utslag som gjorts i domstolen.

3.3. Man måste skapa stödmekanismer så att människor framgångsrikt kan förena familjeliv med yrkesliv och avskaffa hindren för ett fullständig deltagande av kvinnorna i det ekonomiska, sociala och politiska livet. EU bör bidra till detta genom att skapa strukturer för socialt stöd på lokal nivå, till exempel genom strukturfonderna.

3.4. I samband med främjandet av individens rättigheter måste man betona dessa rättigheters enskilda karaktär. Sociala infrastrukturer, och särskilt då barn- och äldreomsorg, socialförsäkringssystem, separat beskattning etc., är av största vikt för att människor skall kunna kombinera yrkesroll med föräldraroll.

Regionkommittén anser att lokala och regionala myndigheter befinner sig i en position där de kan komma med ett avgörande bidrag för att garantera den sociala infrastrukturens fortsatta existens och utvecklingen av nya attityder.

3.5. Tyngdpunkten i denna del av handlingsprogrammet och i de två sista målen (balanserad fördelning mellan kvinnor och män i beslutsprocessen och att utöva jämställda rättigheter), ligger på lagstiftningsförslag och studier. Regionkommittén anser att utbildningsaspekten i dessa mål också är viktig.

3.6. Programmet fastslår att organisationen av det europeiska samhället ännu inte har svarat på förändringarna i demografiska mönstret samt hushålls- och familjesammansättning. Slutligen måste en ny ekonomisk och social struktur svara mot dessa förändringar. Regionkommittén påpekar att en attitydförändring är nödvändig för att göra det möjligt för kvinnor och män att dela familje- och hemarbetet.

3.7. Den 29 mars 1996 antog rådet ett direktiv om föräldraledighet, som lagts fram på grundval av ett ramavtal mellan arbetsmarknadens parter. Den antogs den 3 juni 1996. Den 31 mars 1992 antog rådet en rekommendation om barnomsorg. Handlingsprogrammet vill ställa högre krav på barnomsorg och detta kommer att ha inverkan på utbildning och kurser inom området. Detta kommer dessutom att göra det möjligt för kvinnor och män att kombinera barnomsorg med annat än arbete, till exempel med studier och fortbildning.

3.8. Behovet av förbättrade möjligheter till fortbildning är en viktig komponent när man skall förena arbete och familjeliv. I en arbetsmiljö där teknologin leder till snabba förändringar är utbildning och fortbildning ofta nödvändiga efter ett avbrott i karriären. Sådana här fortbildnings- och utbildningsprojekt måste erbjuda en flexibel studiegång för att både kvinnor och män skall kunna delta i full utsträckning.

4. Att främja en jämn könsfördelning i beslutsprocessen

4.1. Man bör inom alla områden få både kvinnor och män att delta i beslutsprocessen. Detta gäller särskilt på det politiska området - oavsett om det sker på lokal, regional, nationell eller europeisk nivå - där det gäller att minska det rådande "demokratiska underskottet". "Medborgarnas Europa" kommer inte att vila på fasta grundvalar om halva befolkningen - dvs. kvinnorna - även fortsättningsvis kommer att sakna praktisk makt som bygger på demokratisk representation i valda församlingar.

4.2. En otillfredsställande situation återfinns dock i fråga om kvinnors deltagande i beslutsprocessen både på EU-nivå och på nationell, regional och lokal nivå. Inget handlingsprogram för jämställdhet kan lyckas om man inte främjar en verklig jämlikhet inom beslutsprocessen.

4.3. På grundval av erfarenheterna från de tre tidigare handlingsprogrammen och undersökningar i både den privata och den offentliga sektorn, finns det anledning att framhäva kvinnornas positiva roll i, och deras bidrag till samhället och på ansvarsfulla positioner på olika områden.

4.4. Lämpliga åtgärder bör vidtas för att den bild av de olika könen som ges i olika media inte skall bidra till att stärka gamla stereotyper, utan istället främja utvecklingen mot ett jämlikt deltagande mellan män och kvinnor i beslutsprocessen.

4.5. Kommissionens handlingsprogram föreslår att man skall nå detta mål genom att utveckla åtgärder som främjar en bättre balans mellan könen, stimulerar forskning på området och utbyte av erfarenheter. Regionkommittén understryker hur viktiga fortbildningsprogram är som en metod att främja balans mellan könen, och betonar behovet av gränsöverskridande utbyte för ett inflöde av nyskapande strategier.

4.6. Regionkommittén välkomnar varmt kommissionens förslag till rådets rekommendation om en jämn könsfördelning mellan kvinnor och män i beslutsprocessen. ReK välkomnar i synnerhet uppmaningen till omfattande och integrerade åtgärder på medlemsstatsnivå för att främja ett jämnt könsfördelat deltagande av män och kvinnor samt en jämn könsfördelning mellan kvinnor och män inom regionala och lokala myndigheter. De lokala och regionala myndigheterna bär ett stort ansvar när det gäller genomförandet av detta i respektive medlemsstater, varför det krävs att alla deras befattningshavare får en omfattande utbildning.

4.7. Det är viktigt att främja en integrerad helhetsstrategi genom att införa lämpliga lagar och regler för att nå balans mellan kvinnor och män i maktcentra, opinionsbildning och beslutsfattande.

4.8. ReK noterar att i Sverige går regeringsledamöter på jämställdhetsskurs, och att även Sveriges biskopar omfattas av denna fortbildning. Många lokala och regionala myndigheter inom Europeiska unionen erbjuder sina politiker och sin personal sådana kurser. Det är ReK:s förhoppning att alla medlemsstater kommer att erbjuda sådana möjligheter.

5. Att ge kvinnor möjlighet att utöva sina rättigheter

5.1. Tillämpningen av gemenskapslagstiftningen utgör ett skyddsnät som garanterar att kvinnor kan utöva sina rättigheter. Det är för tillämpningen av jämställdhetsprincipen nödvändigt att stärka möjligheterna att utöva rätten till lika behandling. Det finns därför anledning att i så hög grad som möjligt sprida kännedom om dessa rättigheter genom seminarier och riktig information framför allt om hur man tillämpar gemenskapsreglerna, vilket också stipuleras i Europeiska regionala utvecklingsfondens artikel 10.

5.2. Även om man gjort märkbara framsteg när det gäller EU-medborgarnas kunskaper om jämställdhet, anser kommittén att det fortfarande råder brist på information när det gäller kvinnors rättigheter. Vid genomförandet av det fjärde programmet är det därför lämpligt att till exempel använda alla möjligheter för att systematiskt belysa behovet av att stärka kvinnors position som medborgare med en avgörande och ansvarsfull roll i det offentliga livet, i näringslivet och i hela samhället.

5.3. ReK noterar att Europeiska kommissionen vill uppnå detta mål genom att tillämpa gemenskapslagstiftningen och genom att respektera kvinnors och mäns värdighet på arbetet och i samhället. ReK understryker att detta mål har en mycket väsentlig utbildningsaspekt, eftersom det kan göra kvinnor medvetna om sina rättigheter.

5.4. I handlingsprogrammet föreslås också att man skall utveckla åtgärder inom ramen för Europeiska året för livslångt lärande 1996, i syfte att utöka valmöjligheterna på arbetsmarknaden för kvinnor och män. Detta är en viktig uppgift, men Regionkommittén är betänksam över det Europeiska årets begränsade budget

5.5. Dessutom välkomnar Regionkommittén kommissionens nyligen annonserade avsikt att tilldela Now-initaitivet ytterligare 100 miljoner ecu till följd av den reserv som tilldelats budgeten för gemenskapsinitiativ den 4 oktober 1995.

5.6. Det finns anledning att uppmuntra den kvinnliga företagarandan. För att nå reella resultat och för att skapa balans mellan mäns och kvinnors möjligheter, bör man ge kvinnor ett avsevärt finansiellt stöd i form av lån, samt ett professionellt stöd genom organisationer som handelskammare, jämställdhetsorganisationer etc. Kvinnor behöver stöd och råd från kvinnliga förebilder, särskilt när det gäller företagaranda. Detta stöd kan ta sig olika uttryck, till exempel utbildning, hjälp att upprätta nätverk, allmänna riktlinjer och information om hur man skall finna finansieringskällor och lån. Det skall dock alltid ske på grundval av en rättvis konkurrens.

5.7. Lika rättigheter i arbetslivet innebär per definition att man måste uppträda med värdighet gentemot kollegor och andra arbetskamrater. Sexuella trakasserier på arbetsplatsen utgör ett reellt problem som inte kan lösas genom polisiära åtgärder. Man planerar att vidta gemenskapsåtgärder för att förebygga detta problem. I den mån man inte kommer att vidta åtgärder på gemenskapsnivå, måste medlemsstaterna utveckla en politik i samarbete med frivilligorganisationerna för att få igenom program för att skapa ömsesidig respekt i yrkeslivet, både för kvinnor och för män.

5.8. ReK ser särskilt positivt på att handlingsprogrammet bekämpar sexuella trakasserier på arbetsplatsen, och att detta har antagits i rådets beslut av den 22 december 1995. Utbildning spelar här en viktig roll för att upplysa alla anställda om var gränserna för anständigt uppförande går.

5.9. Det är Regionkommitténs önskemål att handlingsprogrammet skall innehålla initiativ för att eliminera hustrumisshandel, något som en del kvinnor lever i ständig skräck för. En fruktbar metod kan vara att utbyta goda erfarenheter av upplysningskampanjer. Ett mycket bra exempel på en sådan är "Zero Tolerance Campaign" (nolltoleranskampanjen) i Skottland.

6. Genomförande, uppföljning och utvärdering

6.1. Respekten för och främjandet av lika möjligheter för män och kvinnor är av största vikt i ett demokratiskt samhälle där alla medborgare har rätt att delta i det ekonomiska, sociala och politiska livet.

6.2. Det har gjorts många lovvärda ansatser kring jämställdhet genom åren. Men utvecklingen från goda intentioner till en handfast jämställdhetspolitik kan bara ske genom effektiv uppföljning och utvärdering. Det är av avgörande betydelse att Europeiska kommissionen ser till att inrätta möjligheter till detta.

6.3. För att lyckas genomdriva jämställdheten, är det nödvändigt att genom lämpliga organ (förvaltningar, kontrollörer, observatörer) göra en ingående uppföljning av den juridiska gången och det fjärde programmets utveckling.

6.4. Efter att programmet löper ut år 2000, bör EU:s folk kunna känna tillfredsställelse över att se sina gemensamma insatser belönas. Det är nödvändigt att på EU-nivå utröna i vilken mån jämställdhetsprincipen har lyckats slå igenom. Vid denna utvärdering måste man beakta olika länders specifika förhållanden.

6.5. ReK beklagar att den kommitté som skall vara kommissionen behjälplig med att fastställa kriterier för uppföljning och utvärdering enbart består av företrädare från medlemsstaterna. Kommittén understryker hur viktigt det är att inkludera lokala och regionala myndigheter och även arbetsmarknadsorganisationer i en sådan kommitté för att garantera att programmet genomförs, följs upp och utvärderas på ett effektivt sätt.

7. Betydelsen av utbildning för jämställdheten

7.1. Det är ofta svårt att skilja utbildningsfrågor från de mer omfattande målen i programmet, och därför måste utbildning ses som en nödvändig del av handlingsprogrammet.

7.2. Hela strategin för att driva jämställdhetsarbetet framåt bör stödja sig på utbildning genom relevanta kurser och vidareutbildning för lärare, där man använder sig av lämpligt material. En utbildningspolitik som erkänner kvinnornas position i samhället är väsentlig om man vill ändra den traditionella uppfattningen om kvinnorollen. Det står klart att utbildning kan minska ojämlikheterna mellan könen på arbetsmarknaden. Diskrimineringen av kvinnor framträder dock även på utbildningsområdet.

7.3. Det bör fastställas att enbart lagstiftning inte kan leda fram till jämställdhet, och i detta sammanhang spelar utbildning en viktig roll. Att garantera jämlikhet i utbildningen garanterar inte att samhället blir jämställt. Det kan dock spela en viktig roll för att ge kvinnor nya kunskaper, och en ny inställning i samhället till jämställdhet kan främjas.

7.4. Kampen mot stereotypa könsroller bör börja redan på de första utbildningsstadierna och fortgå hela livet. Det bör också finnas utbildning för att bemöta äldre människors inneboende fördomar. Dessutom anser vi här att arbetsmiljön (och då särskilt på små och medelstora företag) är mycket viktig.

7.5. I det fjärde handlingsprogrammet skisseras den nuvarande situationen för kvinnor på arbetsmarknaden. Det konstateras att arbetslösheten bland kvinnor i Europeiska unionen är högre än bland män. Åtta av tio deltidsanställda, sju av tio som arbetar i hem, fem av tio tillfällighetsarbetare och sex av tio kontorsanställda är kvinnor.

7.6. Många kvinnor har lågbetalda arbeten inom traditionellt kvinnodominerade sektorer, och de är underrepresenterade i viktiga sektorer och höga positioner i näringslivet och offentliga sektorn. Det finns sålunda tecken på att fattigdomen håller på att bli en kvinnofråga. Trots att man gjort ansträngningar genom EU-lagstiftning, förekommer fortfarande oacceptabla skillnader i löne-nivåer: i allmänhet uppgår kvinnors löner bara till 70 % av männens. Utbildning av hög kvalitet kommer att spela en nyckelroll för att ge kvinnor de färdigheter som ger dem möjlighet att delta fullt ut i samhället.

7.7. Utbildning måste åtföljas av stöd som till exempel yrkesrådgivning. Ett brett utbud av billig och bra barnomsorg är avgörande för att kvinnor skall kunna dra nytta av utbildning, och andra delar av det sociala skyddsnätet måste förbättras för att äldre och handikappade skall få tillgång till den omsorg de behöver.

7.8. Yrkesrådgivning inom den vanliga utbildningen är viktig för att unga skall bli medvetna om alla de valmöjligheter de har, och för att undvika stereotypa könsroller. Denna rådgivning måste nå föräldrar och målsmän så att de också kan undvika klichéartad diskriminering. Uppgiften att skapa förväntningar är en stor utmaning, men vid rådgivningen måste man se till att unga människor inte föreläggs svåra uppgifter (svåra roller) utan stöd, eftersom det sannolikt leder till att de känner sig alienerade och marginaliserade.

7.9. Regionkommittén återupprepar sitt krav från yttrandet om vitboken om utbildning att stöd skall ges till karriärs- och studierådgivning, så att den fortlöpande finns tillgänglig både för ungdomar och vuxna. Man skall här särskilt undvika stereotypa könsrollsuppfattningar.

7.10. Kvinnor som gjort uppehåll i karriären p.g.a. sin familj eller p.g.a. andra åtaganden måste speciellt uppmärksammas. I en omgivning där teknologin förändrar arbetet måste man rikta speciell uppmärksamhet på yrkesutvecklingen för kvinnor, både när de är borta från arbetsmarknaden och när de återvänder till den.

7.11. Sokrates- och Leonardo-programmen skall främja jämställdhet. Jämlikhet mellan flickor och pojkar och mellan män och kvinnor betonas i hela Sokrates-programmet, både som en prioritering i urvalskriterier och som ett ämne för gränsöverskridande samarbete. Leonardo-programmet fokuseras på att främja jämställdhet mellan kvinnor och män med tillgång till och deltagande i yrkesutbildning som en särskild målsättning, i synnerhet för att öppna nya arbetsområden för dem och uppmuntra dem att återvända till arbetet efter ett uppehåll.

7.12. ReK betonar att, trots att dessa projekt kan göra mycket för att främja jämställdhet, för att på ett effektivt sätt utrota diskriminering och främja kvinnors frammarsch i samhället, måste man bemöta djupt rotade kulturella attityder. ReK betonar i detta avseende utbildningens nyckelroll för att bekämpa fördomar och för att främja positiva förebilder för kvinnor.

7.13. Regionkommittén betonar vikten av att främja lika möjligheter särskilt när det gäller tillträdet till ny teknik på utbildningsområdet, vilket vi påpekade i vårt yttrande om vitboken om utbildning. Förändringar i arbetets organisation (t.ex. distansarbete) kan göra det möjligt för kvinnor att kombinera familje- och yrkesliv på ett mer effektivt sätt.

8. Slutsatser

8.1. Regionkommittén välkomnar det arbete Europeiska unionen lagt ner på att utveckla jämställdhetspolitiken, men befarar att rådets budgetnedskärningar kommer att resultera i ett tandlöst program.

8.2. Regionkommittén noterar att det nya handlingsprogrammet förts in under artikel 235 i fördraget och befarar att vissa medlemsstater ogärna tillämpar den artikeln. Detta föranleder kommittén att förespråka en förändring av fördraget, där artikel 118 formuleras på så sätt att den utesluter all diskriminering på grund av kön, ras och handikapp och även ger aktivt stöd för jämställdhetspolitiken.

8.3. Regionkommittén beklagar att utvecklingen av regionalt och lokalt samarbete som det skisserats i Europeiska kommissionens program inte accepterats i rådets beslut från den 22 december 1985. Det är ReK:s åsikt att sådant samarbete är av avgörande betydelse för jämställdhetspolitiken, och att åtgärder på lokal och regional nivå är de som märks mest, då man använder sig av information, utbildning och fortbildningskampanjer för att främja jämställdheten. Att nätverk bildas för regionalt och lokalt samarbete på gemenskapsnivå är en nyckelfaktor som garanterar utbyte av erfarenheter och nyskapande åtgärder, men ReK noterar med besvikelse att den sortens åtgärder inte verkar ingå i rådets beslut.

8.4. ReK ser mycket positivt på att man har för avsikt att införa ett artikel-10-program i Europeiska regionalfonderna för att stimulera inrättandet av regionala jämställdhetscentrum. ReK vill betona vikten av att dessa centrum utrustas med alla funktioner under ett tak, dvs. information, rådgivning, utbildning och fortbildning.

8.5. ReK välkomnar förslagen till jämställdhetsprojekt och anser att dessa projekt bör knytas till de regionala centrum som nämns ovan.

8.6. ReK understryker utbildningens betydelse för alla målsättningar som skisseras i det fjärde åtgärdsprogrammet och i rådets beslut från den 22 december 1985. Utbildning är synnerligen viktigt, för trots att utbildning inte garanterar jämställdhet i samhället, så kan den göra kvinnor förmögna att tillägna sig nya kunskaper och ge upphov till nya attityder i samhället som kan underlätta kvinnors deltagande i beslutsfattandet.

8.7. Kommittén påpekar vidare att utbildning måste åtföljas av stödåtgärder som yrkesvägledning och yrkesrådgivning. Ett brett utbud av bra och billig barnomsorg är av yttersta vikt för att kvinnor skall kunna komma i åtnjutande av utbildning och fortbildning. Dessutom måste andra delar av det sociala skyddsnätet förstärkas så att möjligheterna att få vård för gamla och handikappade förbättras.

8.8. Regionkommittén vill understryka vikten av jämställdhet i fråga om strukturfonderna. Detta är extra viktigt eftersom 30 procent av EU:s budget går till dessa fonder. ReK ser fram emot meddelandet från Europeiska kommissionen om jämställdhet och strukturfonderna.

8.9. Regionkommittén påminner rådet och Europeiska kommissionen om att jämställdhetspolitiken måste åtföljas av noggrann uppföljning och utvärdering för att den skall gå att genomföra på ett effektivt sätt.

Bryssel den 19 september 1996.

Regionkommitténs ordförande

Pasqual MARAGALL i MIRA

() EGT nr C 306, 17.11.1995, s. 2.

() EGT nr L 335, 30.12.1995, s. 37.

() "Sysselsättningsskapande", Europeiska socialfonden 1995, För en oförändrad arbetslöshet krävs en tillväxttakt på 2,5 % per år. Om tillväxttakten skulle uppnå 3 %, skulle arbetslösheten ändå uppgå till 8 % år 2000.