B4-0753, 0773, 0789, 0794, 0804, 0810 och 0825/95

Resolution om situationen i Rwanda

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

- med beaktande av sina tidigare resolutioner och initiativ om situationen i Rwanda, framför allt av den 15 september och av den 27 oktober 1994, ordförandekonferensens extra möte den 26 juli 1994, rekommendationerna från den parlamentariska delegationen som skickades till Rwanda den 27-31 juli 1994 och resolutionen om denna delegations slutsatser som antogs av AVS/EU:s gemensamma församling i Dakar i januari 1995, och

A. En fruktansvärd massaker utfördes av Rwandiska patriotiska armén i Kibeholägret den 22 april, vilket ledde till tusentals döda.

B. Så allvarliga händelser kan bara göra det ännu svårare för flyktingarna att återvända hem, vilket är ett ofrånkomligt villkor för nationell försoning och en fredlig och varaktig lösning på Rwandas problem.

C. Av de internationella åtgärder som vidtagits fram till i dag är det ingen som uppnått de föreskrivna resultaten beträffande återställandet av fred i landet, säkerhetsgarantier för flyktingarnas återvändande till sina ursprungsorter trots de ansträngningar som gjorts av såväl regeringen i Rwanda som av internationella och icke-statliga organisationer.

D. Det internationella samfundet har åtagit sig att bidra med ungefär 600 miljoner dollar till landets återuppbyggnad, men hittills har dessa löften inte uppfyllts.

E. Medlen för reintegrering av flyktingar täcker knappt 15% av den rwandiska regeringens begäran, samtidigt som det gäller en faktor av största vikt för den försoning som är absolut nödvändig för landets stabilitet.

F. Den humanitära situationen för flyktingbefolkningen har förvärrats under de senaste månaderna.

G. Det är alarmerande att Kigaliregeringens reaktion inför massakern i Kibeho var så lam.

H. Förhållandena är oroande i de rwandiska fängelserna som är överfulla med personer som misstänks ha deltagit i folkmord.

I. Osäkerhet råder bland befolkningen och rädslan ökar till följd av arresteringar, massakrer, mord, våldtäkter, konfiskering av egendom och blint våld.

J. Den fortsatta ekonomiska krisen i Burundi är en fara för landets stabilitet och hotar att explodera i en ny våldsvåg.

Parlamentet

1. fördömer massakern på hutuflyktingarna i Kibeholägret,

2. uppmanar regeringen att samarbeta fullt ut med den oberoende internationella undersökningskommitté som tillsattes för att identifiera de ansvariga för massakern och ställa dessa personer inför rätta så snart som möjligt,

3. uppmanar EU och dess medlemsstater att bidraga till ett snabbt genomförande av FN:s säkerhetsråds beslut om att inrätta en internationell domstol för att döma de ansvariga för folkmordet, då detta är en grundläggande förutsättning för nationell fred,

4. ber att de länder som i dagsläget skyddar kriminella från de rwandiska krigen överlämnar dessa att dömas av den internationella domstolen som inrättats för detta ändamål och välkomnar arresteringen i Belgien av Alphonse Higanivo och Vincent Ntezimana som båda två är misstänka för delaktighet i folkmordet och uppmanar de andra medlemsstaterna att arrestera de personer som är misstänkta för folkmord som befinner sig på deras territorium,

5. understryker det tvingande behovet av att Förenta nationerna så snart som möjligt garanterar säkerheten i flyktinglägrena i Zaire, Burundi, Tanzania och Uganda, med tanke på att de vid flera tillfällen utgjort arenan för återuppbyggnaden av de beväpnade miliser som var ansvariga för folkmordet 1994,

6. uppmanar de rwandiska myndigheterna att respektera mänskliga rättigheter och att garantera säkerhet för den civila befolkningen i hela landet samt att avstå från att vidtaga några åtgärder som skulle kunna äventyra flyktingarnas återvändande och den nationella fredsprocessen,

7. uppmanar de medlemsstater som i sin tur är ständiga medlemmar av FN:s säkerhetsråd att i detta främja antagandet av åtgärder som är nödvändiga för att få ett slut på massakrerna i Rwanda,

8. ber säkerhetsrådet att tillse att flyktingarna utan att löpa risker kan återvända till sina ursprungsorter,

9. ber att ECHO (byrån för humanitärt bistånd) åtar sig en strategisk roll i samarbete med de icke-statliga och internationella organisationerna beträffande området för humanitärt bistånd till länderna i området, och framför allt till flyktinglägren i Zaire, Rwanda och Burundi,

10. anmodar kommissionen att erbjuda katastrofhjälp i syfte att återupprätta rättsväsendet och att förbättra häktningsförhållandena,

11. anmodar kommissionen att tillhandahålla den utlovade hjälpen till den rwandiska regeringen och insisterar på att det humanitära biståndet och hjälpen inte skall minskas eller ställas in,

12. stödjer anordnandet av en «regional konferens för fred, säkerhet och stabilitet», i Arushaöverenskommelsens anda och med deltagande av alla demokratiska krafter i det rwandiska samhället, såsom Förenta nationernas säkerhetsråd önskar och såsom planerats av rådet och kommissionen, och uppmanar regeringarna i Rwanda och övriga länder i området att ta tillvara detta tillfälle,

13. begär att rådet uppfyller sina åtaganden gentemot alla länder i området och redovisar inför parlamentet vad som vidtagits till följd av resolutionerna,

14. uppdrar åt sin ordförande att vidarebefordra denna resolution till rådet, kommissionen, medlemsstaternas regeringar och parlament, regeringen i Rwanda, FN:s generalsekreterare, ordföranden för FN:s säkerhetsråd, generalsekreteraren i Afrikanska enhetsorganisationen (OAU) samt ordförandena i AVS/EU:s gemensamma församling.