A4-0129/96

Resolution om kommissionens meddelande till rådet och Europaparlamentet om Europeiska unionens framtida ekonomiska bistånd till Västbanken och Gazaremsan (KOM(95)0505 - C4-0488/95)

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

- med beaktande av kommissionens meddelande till rådet och Europaparlamentet om Europeiska unionens framtida bistånd till Västbanken och Gazaremsan (KOM(95)0505 - C4-0488/95),

- med beaktande av sin rekommendation av den 15 december 1995 till rådet om val av det palestinska rådet och dess president och om Europeiska kommissionens roll ((EGT nr C 17, 22.1.1996, s. 457.)),

- med beaktande av sitt yttrande av den 14 december 1995 och förslaget till rådets förordning om finansiella och tekniska åtgärder för att stödja reformeringen av ekonomiska och sociala strukturer i Medelhavsländer/ - områden utanför gemenskapen ((EGT nr C 17, 22.1.1996, s. 184.)),

- med beaktande av betänkandet från utskottet för utrikes-, säkerhets- och försvarsfrågor och yttrandena från budgetutskottet, utskottet för externa ekonomiska förbindelser, utskottet för utveckling och samarbete och budgetkontrollutskottet (A4-0129/96), och med beaktande av följande:

A. Parlamentet välkomnar unionens engagemang till förmån för fredsprocessen i Mellanöstern, som bl.a. har lett till genomförandet av de första demokratiska valen i det palestinska självstyreområdet.

B. Parlamentet är övertygat om att det palestinska självstyreområdet genom dessa val har fått en demokratisk lagstiftande och verkställande beslutsstruktur.

C. Parlamentet är övertygat om att den allvarliga ekonomiska situationen och områdenas fattigdom är några av de faktorer som kan bidra till en förstärkning av religiös fundamentalism, vilket skulle kunna bana väg för terrorism.

D. Parlamentet hoppas att möjligheten till en ekonomisk, social och humanitär utveckling kan hjälpa till att sätta stopp för terroriströrelser.

E. En vidsträckt biståndsstrategi som bidrar till en märkbar förbättring av de ekonomiska och sociala villkoren för det palestinska folket är det effektivaste sättet att få ett bredare stöd bland folket för fredsprocessen och försvaga de extremistorganisationer som motsätter sig fredsprocessen, och minska deras attraktionskraft.

F. Parlamentet anser att ekonomiskt bistånd är en ofrånkomlig del av en strategi för en hållbar fred i regionen, eftersom en lyckad fredsprocess enbart kan försäkras genom ekonomiskt, socialt, kulturellt och humanitärt välstånd för den berörda befolkningen.

G. Parlamentet anser att eftersom mindre än en tredjedel av befolkningen är tillgänglig som försörjare inom penningekonomin, vilket medför att en «onormalt» stor andel av produktionen måste inriktas på basförsörjning, vilket i sin tur ger ett mindre överskott för investeringar, kommer behovet av stöd utifrån att kvarstå under överskådlig tid.

H. Parlamentet erinrar om att Europeiska unionen inte ensam kan bidra med samtliga nödvändiga resurser och skapa förutsättningar för en synergi mellan de berörda länderna och internationella och regionala organisationer som är verksamma i det palestinska självstyreområdet,

I. Det råder betydande enighet bland experter att biståndet hittills varit ett lappverk, ofullständigt och slumpmässigt, och det måste göras stora ansträngningar för att samordna bistånd både mellan EU och andra givare samt mellan de enskilda medlemsstaterna för att säkerställa ett konsekvent samarbete och få åtgärderna att komplettera varandra bättre.

J. Parlamentet erinrar om slutresolutionen från Euro-Medelhavskonferensen i Barcelona (27-28 november 1995), där deltagarna (inklusive Palestina) framhävde viljan av att etablera ett heltäckande samarbete.

1. Parlamentet välkomnar kommissionens initiativ till heltäckande biståndsprogram till förmån för ett demokratiskt palestinskt självstyreområde där respekten för mänskliga rättigheter och grundläggande friheter måste vara tryggad och kampen mot terrorism fortsätter,

2. anser att biståndet skall syfta till att bidra till en varaktig ekonomisk och social utveckling, samt bidra till det allmänna målet att utveckla och stärka demokratin och rättssäkerheten. De verksamheter som finansieras måste säkerställa att gemenskapsprojekt och gemenskapsprogram görs synliga,

3. anser mycket viktigt det bidrag EU kan ge via budgetpost B7-705, MEDA för demokrati, till upprättandet av och till väl fungerande demokratiska institutioner, vilka gynnar utvecklingen av ett pluralistiskt palestinskt flerpartisamhälle,

4. hoppas att dessa initiativ möjliggör en fullständig integration av alla krafter och rörelser som - även om de har olika uppfattningar om fredsprocessen - tillbakavisar terrorismen som ett verktyg i den politiska kampen,

5. välkomnar det faktum att EU med sina 45 % av det totala biståndet är den största givaren till Palestinas utveckling, följt av Saudi-Arabien (19 %), USA (16 %) och Japan (8 %); anser emellertid att övriga arabstater borde uppmuntras att öka sitt bistånd, vilket skulle kunna tjäna både som ett konkret bevis för deras samtycke till fredsprocessen och bidra till att öka stödet för detta bland allmänheten i regionen,

6. anser att eftersom flertalet av de stater som bär ett tungt ansvar för utvecklingen numera är medlemmar i EU är det rimligt att Europeiska unionen påtar sig ett särskilt ansvar för att bistå palestinierna, när de nu äntligen får möjlighet att i ökad utsträckning bestämma över sitt eget öde,

7. anser att Europeiska unionen bör bevilja det bistånd som kan komma att behövas för att underlätta genomförandet av det framtida avtalet mellan Israel och palestinierna angående frågan om israeliska bosättningar och palestinska flyktingar,

8. hyser uppfattningen att EU:s ekonomiska bistånd till Västbanken och Gazaremsan borde bidra till att skapa en enad och politisk enhet, men anser att möjligheten att lyckas kommer att ökas om det beaktas att de två enheterna för närvarande skiljer sig i ekonomiskt, socialt och politiskt hänseende och att Gaza befinner sig på en lägre utvecklingsnivå än Västbanken,

9. anser att varje form av bistånd som ges från EU och dess medlemsstater till det palestinska självstyreområdet bör uppfattas som bidrag till upprättandet av en varaktig och stabil fred i Mellanöstern,

10. anser att ett erfarenhetsutbyte med europeiska journalister bör främjas, liksom andra åtgärder för att juridiskt och praktiskt trygga massmediafrihet i Palestina (t.ex. yttrandefrihetslagstiftning, pressombudsman etc.),

11. hyser uppfattningen att EU:s stöd till förvaltningsuppbyggnad bör intensifieras för att det palestinska självstyreområdet på ett effektivt sätt skall kunna ansvara för nya uppgifter som exempelvis hälso- och sjukvård,

12. anser att det för att underlätta för palestinierna är viktigt att förvalta betydande internationella biståndsbelopp effektivare för att tillhandahålla hjälp till att upprätta de tekniska och ekonomiska resurser som krävs; dessa måste organiseras så att de erbjuder möjligheter till kontroll ifrån och öppenhet gentemot allmänheten - faktorer som borde vara väsentliga delar av det ekonomiska biståndet,

13. anser att det därför är nödvändigt att undersöka möjligheten att en finansiell ad hoc-institution inrättas av givarländerna, i samråd med den Palestinska Myndigheten,

14. anmodar kommissionen att öka sina ansträngningar att lösa de administrativa och institutionella hindren för att underlätta införlivandet och ett snabbt genomförande, övervakning och lämplig styrning av EU:s biståndsprogram för utvecklingen av de ockuperade områdena,

15. anser att de lärdomar den senaste händelseutvecklingen på området gett gör att man till och med kan tycka att kommissionen i grunden bör förändra sina interna mekanismer vid beslutsfattande, förvaltning och genomförande av utbetalningar och att den därvid bör prioritera ett snabbt beslutsfattande och enhetlig ledning vid genomförandet av besluten,

16. anser att bistånd och finansiering för att stärka territoriets sociala infrastrukturer som förvaltas av den Palestinska Myndigheten är mycket viktiga eftersom de nuvarande bristerna ger upphov till en allvarlig klyfta, vilken har gjort det möjligt att organisationer som HAMAS, som motsätter sig fredsprocessen, tillhandahållit sådana tjänster,

17. anser att EU bör bidra med familjeplaneringsbistånd om palestinierna så önskar,

18. hyser åsikten att EU:s stöd till verkliga folkrörelser (icke-statliga organisationer) bör utvidgas, under förutsättning att detta inte gagnar HAMAS eller närbesläktade organisationer,

19. anser det vara väsentligt vid genomförandet av samarbetsprogram i regionen vara väsentligt att kommissionen främjar en allmän opinion som gynnar och stödjer fredsprocessen, och att det säkerställs att inget bistånd ges till organisationer som motsätter sig fredsprocessen,

20. anser att eftersom påfrestningarna på fredsprocessen är betydande, är det viktigt att omvärldens, däribland EU:s, engagemang för konkret bistånd till det palestinska självstyreområdets utveckling ytterligare förstärks,

21. betonar att de två mål som EU prioriterar bör vara att hjälpa de palestinska offentliga och privata sektorerna att så snart som möjligt skapa sysselsättning genom att skapa industrizoner (60 % av den arbetsföra befolkningen på Gazaremsan saknar arbete) och att upprätta ett rättssystem och en modern fysisk infrastruktur för att underlätta en effektivt fungerande ekonomi (vatten, telekommunikationer, väg- och järnvägsnät, elektricitet),

22. anser att det är viktigt att den demokratiska omvärlden inför det palestinska självstyreområdet starkt understryker att rättsövergrepp aldrig är tillåtna i ett demokratisk rättssamhälle, hur «onormal» situationen än är,

23. anser att EU:s ekonomiska bistånd i första hand bör användas till att främja sysselsättning i det palestinska självstyreområdet och att detta inte uteslutande bör vara långsiktigt bistånd, utan även kortsiktig hjälp med tanke på den höga arbetslösheten bland palestinierna och deras osäkra ekonomiska situation,

24. anser att det ekonomiska protokollet mellan Israel och PLO, som undertecknades den 29 april 1994 i Paris, undanröjer de största begränsningarna och obalanser som tyngde ekonomin i de ockuperade områdena och påpekar i detta hänseende att överföringen av ekonomiska befogenheter till den Palestinska Myndigheten kommer att främja existensen av en plattform för inledandet av en utvecklingsprocess på grundvalar för självstyre,

25. anser det inte desto mindre vara absolut nödvändigt att återstående förvaltningsmässig och strukturell obalans som påverkar de palestinska företagens konkurrenskraft negativt inom de ockuperade områdena undanröjs så fort som möjligt,

26. betonar att EU:s stöd bör inriktas mot att hålla igång väl fungerande sociala verksamheter som hotas av nedläggning p.g.a. bristande resurser. EU bör också bidra till att stödja de mest utsatta grupperna i samhället, exempelvis handikappade och utvecklingsstörda,

27. konstaterar att trots att EU redan ger palestinska nyckeljordbruksprodukter fritt eller preferensmässigt tillträde och att tillverkade varor har fritt tillträde, har dessa inte medfört något större handelsflöde till EU; anser därför att möjligheten att stärka och utvidga nuvarande lättnader skall beaktas och att andra industriländer borde uppmuntras att göra samma sak,

28. anser att EU bör verka för utvidgade handelslättnader för jordbruksprodukter där palestinierna har särskilda förutsättningar, t.ex. beträffande snittblommor och jordgubbar,

29. betonar bristen på en handelspolitik ägnad att reglera konkurrenspräglat beteende och bristande förmåga att främja industriella utvecklingsstrategier som t.ex. exportfrämjande åtgärder. Följaktligen borde kommissionen vidta åtgärder för att tillhandahålla tekniskt know-how på dessa områden,

30. anser att EU borde bidra till att bygga både en hamn och en flygplats, eftersom bristen på denna typ av strukturer utgör ett hinder för varierade palestinska exportmarknader och begränsar valet av importvaror,

31. hävdar att jämställdhet är en del av de grundläggande mänskliga rättigheterna. Mot den bakgrunden måste allt stöd till det palestinska självstyreområdet ha en jämställdhetsaspekt. Icke-statliga organisationer som jobbar med jämställdhetsfrågor bör stimuleras till ökning av sina kontakter med sina medsystrar i det palestinska självstyreområdet,

32. hävdar att den palestinska utvecklingsstrategin «skall vara det palestinska folkets egen», och inte någonting som pådyvlas palestinierna av omvärlden,

33. hyser uppfattningen att kravet på budgetbalans inte får stå i vägen för socialt och säkerhetsmässigt motiverade insatser av den Palestinska Myndigheten,

34. anser att en dogmatisk åtstramningsideologi inte får hindra socialt och säkerhetsmässigt nödvändiga personalförstärkningar inom Palestinas offentliga sektor,

35. konstaterar att beträffande EU:s budget kan bistånd till Västbanken och Gaza hämtas från olika budgetposter och anser att kommissionen måste säkerställa synergieffekter mellan sådana slag av bistånd,

36. anser att möjligheten att subventionera EIB:s räntesatser via ett bidrag ur gemenskapsbudgeten borde beaktas,

37. hyser uppfattningen att av kommissionens alternativ till handelspolitisk strategi bör i första hand följande utvecklas:

a) bilaterala avtal med EU och andra industri-länder i syfte att öppna deras marknader för palestinska varor,

b) regional samverkan kring transporter, vatten- och energiförsörjning,

c) skapandet av ett entreprenörsklimat för att främja privata investeringar,

d) täckande av försäkring (återförsäkring) med avseende på investeringsrisker,

38. betonar att de framtida bilaterala förbindelserna mellan EU och Västbanken/Gazaremsan bör åtföljas av följande:

- stöd för territorierna som deltagare fullt ut i den politiska linjen att upprätta ett euromediterranskt partnerskap,

- formalisera bilaterala förbindelser genom att sluta ett interimsavtal för att - då de nödvändiga internationella förutsättningarna föreligger - sluta ett medelhavs- associeringsavtal, vilket måste respektera det israelisk- palestinska avtalet i Oslo 1993,

39. uppmanar kommissionen att ge finansiellt stöd till projekt som är ägnade att skapa den infrastruktur för transporter, inom territorierna och utanför, som är nödvändig för att kunna bidra till palestinskt självstyre och till territoriernas ekonomiska utveckling,

40. välkomnar upprättandet av det palestinska energicentret och anser att diskussioner skall uppmuntras med myndigheterna i länder i den angränsande regionen i syfte att upprätta ett regionalt energicentrum i Mellanöstern,

41. är medvetet om den strategiska betydelsen hos förvaltningen av regionens vattentillgångar, både i politisk och teknisk bemärkelse, och uppmanar därför kommissionen att främja granskningen och genomförandet av gemensamma projekt inom denna sektor,

42. hävdar att EU bör vara berett att lämna bistånd till avsaltningsanläggningar, dock på villkor att de drivs med befintliga eller förnyelsebara energikällor och inte ger upphov till satsning på kärnenergi,

43. hävdar att EU bör aktivt lämna tekniskt bistånd till utvecklingen av alternativa energikällor, inte minst solenergi, och på så sätt medverka till att satsning på kärnkraft kan undvikas,

44. betonar att det är absolut nödvändigt att EU och andra givare fastställer att behovet av att bygga nya avloppssystem skall prioriteras i deras tekniska bistånd och understryker att samarbete mot ett integrerat utnyttjande av vattentillgångar och utveckling av tillgångar som tar hänsyn till främjandet av en varaktig utveckling bör vara ett av de främsta målen för det euromediterranska partnerskapet,

45. hävdar att EU:s bistånd till och verksamhet i det palestinska självstyreområdet alltid bör ha en miljöaspekt, vilket bl a måste innebära krav på de palestinska myndigheterna att inkludera miljöaspekten i sina strategier och handlingsplaner för det palestinska självstyreområdets framtid,

46. hävdar att EU, medlemsstaterna och inte minst miljöorganisationerna bör bidra med kunnande och erfarenheter för att hjälpa Palestinierna att undvika en upprepning av industri-ländernas miljösynder,

47. uppdrar åt sin ordförande att vidarebefordra denna resolution till rådet och kommissionen, liksom till presidenten för den Palestinska Myndigheten, samt Israels regering.