7**I EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION 
"tr it 
Bryssel den 05.12.1995 
KOM(95) 435 slutlig 
RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN 
INFORMATIONS- OCH 
SAMVERKANSNÄTENS 
ROLL FÖR 
FÖRETAGSPOLITIKEN 

INNEHÅLLSFÖRTECKNING 
INFORMATIONS- OCH SAMVERKANSNATENS FRAMTIDA 
ROLL INOM RAMEN FÖR FÖRETAGSPOLITIKEN 3 
INLEDNING 3 
1. DEN EKONOMISKA VERKLIGHETEN BEKRÄFTAR NÄTVERKENS 
BETYDELSE FÖR EN DJUPGÅENDE FÖRÄNDRING AV 
RELATIONERNA MELLAN FÖRETAGEN 3 
2. DEN VÄXANDE BETYDELSEN AV FORMERNA FÖR NÄTVERKENS 
UPPBYGGNAD 4 
3. UPPDRAGET IFÖRHÅLLANDE TILL GEMENSKAPSPOLITIKEN 6 
4. MED DETTA NYA SCENARIO HAR DEN FÖRELIGGANDE 
RAPPORTEN SAMMANSTÄLLTS EFTER OMFATTANDE SAMRÅD 
MED FÖRETRÄDARE FÖR INFORMATIONS- OCH 
SAMVERKANSNÄTEN, OCH DEN UTTRYCKER ETT GEMENSAMT 
ÖNSKEMÅL OM ATT FORTSÄTTA OCH INTENSIFIERA DEN 
PÅBÖRJADE VERKSAMHETEN IE 7 
FÖRSTADELEN 8 
"NÄTVERKENS HISTORIK OCH MÅLSÄTTNINGAR" 8 
I. NÄTVERKENS HISTORIK 8 
/./. EURO INFO CENTRES (EIC) 8 
1.2. BUSINESS CORPORATION NETWORK (BC-NET) 8 
1.3. BYRÅN FÖR NÄRMARE KONTAKTER MELLAN FÖRETAG (BRE) 9 
II. MÅLEN FÖR NÄTVERKEN. 9 
III. EURO INFO CENTRES (EIC) 9 
112 BUSINESS COOPERATION NETWORK (BC-NET) 10 
11.3 BYRÅN FÖR NÄRMARE KONTAKTER MELLAN FÖRETAG (BRE) 11 
ANDRADELEN 12 
"NÄTVERKENS AKTUELLA SITUATION" 12 
I. EIC-NÄTETS ORGANISATION 12 
II. NÄTVERKETS SAMMANSÄTTNING-MÅLGRUPPER 12 
1.2. TJÄNSTER SOM TILLHANDAHÅLLS AV DEN CENTRALA 
ORGANISATIONEN 13 
1.3. MEDLEMMARNAS TJÄNSTEUTBUD TILLSLUTANVÄNDARNA 13 
II. SAMVERKANSNÄTEN 14 
11.1. BC-NET. 14 
11.2. BRE-NÄTET. 17 
III. NÄTVERKENS FINANSIERING 18 
111.1. EIC-NÄTETS FINANSIERING. 18 
1112. FINANSIERING AV BC-NET OCH BRE-NÄTEN 19 
IV. SAMORDNING MELLAN NÄTVERKEN — ~..~. 20 
TREDJEDELEN 21 
"UTVÄRDERING AV NÄTVERKEN OCH FRAMTIDA FINANSIERING" 21 
I. MEDLEMMARNAS UTVÄRDERING AV NÄTVERKEN 21 
1.1. EIC-NÄTET 22 
1.2. BC-NET-NÄTET. 24 
1.3. BRE-NÄTET 26 
II. FRAMTIDSUTSIKTER FÖR VERKSAMHETEN 27 
11.1. EIC-NÄTET 27 
11.2. BC-NET-NÄTET 35 
11.3. BRE-NÄTET 40 
III. SAMORDNING MELLAN NÄTVERKEN 41 
Ull. SAMORDNING MELLAN FÖRETAGSPOLITIKENS TRE NÄTVERK 42 
111.2. SAMORDNING MELLAN GEMENSKAPENS ÅTGÄRDER 43 
111.3. SAMORDNING MELLAN FÖRETAGSPOLITIKENS NÄTVERK OCH 
KOMMISSIONENS ÖVRIGA NÄTVERK. 44 
111.4. SAMORDNING MELLAN FÖRETAGSPOLITIKENS NÄTVERK OCH 
NATIONELLA OCH REGIONALA NÄTVERK 44 
SLUTSATSER 46-47 
INFORMATIONS- OCH SAMVERKANSNÄTENS FRAMTIDA 
ROLL INOM RAMEN FÖR FÖRETAGSPOLITIKEN 
•Ji.,,,1 _ESSBBS^Bsr.irTiiQiinirTrcssacsBBSXi rmr")ar-"-TTM r—^rrrur• ,ttsss:^a3Eg=:«ssg«sssaaasa6aaosBa^^ '"TT-TÏÏ. ii111 r.i j„j.uaiaif'ffrsT.i'" rasas 
INLEDNING 
Den inre marknaden har varit i verksamhet sedan den 1 januari 1993. Likväl är det uppenbart 
att en marknad är något mer än ett juridiskt ramverk. Som en följd härav kommer framväxten 
av en verklig marknad i form av affärsförbindelser, för de flesta av företagen på 
gränsöverskridande basis, att även i fortsättningen kräva mycket initiativrikedom och tid. 
Det kommer således att handla om att stimulera alla inblandade aktörers verksamhet för att 
omsätta i handling den horisontella enhetlighet som ligger i den inre marknaden. 
De decentraliserade nätverk som upprättats över hela gemenskapen spelar en väsentlig roll för 
att uppfylla dessa krav. Den bör följas upp och utvidgas i syfte att främja den europeiska 
dimensionen i företagens verksamhet och hjälpa dem att anpassa sig till en ekonomi utan 
gränser. 
I själva verket kräver ekonomins mycket snabba utveckling och strukturella förändring en 
anpassning av nätverken på samma gång som dessa behöver förstärkas för att på ett adekvat 
sätt möta den nödvändiga förgreningen av verksamheten. 
1. DEN EKONOMISKA VERKLIGHETEN BEKRÄFTAR NÄTVERKENS 
BETYDELSE FÖR EN DJUPGÅENDE FÖRÄNDRING AV RELATIONERNA 
MELLAN FÖRETAGEN 
Efter en lång period av ekonomisk tillbakagång kan konstateras att den europeiska ekonomin 
och världsekonomin nu expanderar kraftigt. 
Denna utveckling har sin huvudsakliga grund i genomförandet av den inre marknaden, den 
generella övergången till marknadsekonomi som följt på sammanbrottet i östblocket och 
liberaliseringen av världshandeln genom Uruguay-rundan. 
Som en följd av detta har nära nog alla länder övergått till att tillämpa fri handel och 
strukturella reformer frigör nya behov, vilka ligger till grund för framväxten av mycket stora 
marknader i Asien, Latin- och Centralamerika, liksom i Central- och Östeuropa och i 
Medelhavsområdet. 
Härav följer betydande möjligheter till expansion och samarbete som medför att den europeiska 
ekonomin och världsekonomin befinner sig i ett läge som är bland de mest gynnsamma sedan 
1960-talet. Det rör sig om ett grundläggande faktum, som även styrks av ekonomins 
globalisering både vad gäller produktionen och handelsutbytet. Den senaste överenskommelsen 
inom Uruguay-rundan påskyndar ytterligare denna utveckling. 
Det är emellertid uppenbart att en stor majoritet av företagen ännu inte är tillräckligt medvetna 
om dessa ny satsningar och nya möjligheter. Man måste därför starkt stimulera 
företagarkulturen och företagarandan för att få tillräckligt med entreprenörskapacitet att på 
allvar implantera sig i de olika marknadernas utveckling - och därav följande möjligheter. 
I detta sammanhang måste man särskilt peka på den fortsatta betydelsen av informations- och 
samverkansarbetet, som direkt hjälper företagen att utforma framgångsrika strategier vad gäller 
konkurrenskraften. 
Genom att förstärka effekterna av en sådan förtätning via ett allt tätare samarbete mellan de 
olika medlemmarna i nätverken, kommer denna aktivitet dessutom att stärka den ekonomiska 
och sociala sammanhållningen mellan företagen i olika regioner inom Europeiska unionen. 
2. DEN VÄXANDE BETYDELSEN AV FORMERNA FÖR NÄTVERKENS 
UPPBYGGNAD 
Det är lämpligt att betona de väsentliga grunddragen i formerna för uppbyggnaden av de 
nätverk som skapats av kommissionen på företagspolitikens område. 
Uppbyggnaden av nätverken grundar sig på kontaktpersoner, som står i direkt förbindelse med 
de ekonomiska aktörerna och som således är mest lämpade att vägleda dem. Genom att inrikta 
sig på redan befintliga organ kommer detta sätt att angripa problemet att fullständigt motsvara 
kraven på understöd och kraftfulla insatser genom en synergieffekt. 
Dessa medaktörer svarar för betydelsefulla satsningar, antingen det rör sig om 
värdorganisationer för EIC, rådgivare till BC-NET eller BRE-korrespondenter. Den mångfald 
som är förenad med den differentierade uppbyggnaden och de olika handlingsprogrammen 
lägger samtidigt tonvikten på tillvägagångssättet, i enlighet med ursprungstanken bakom 
nätverken, snarare än en enhetlig definition av slutprodukten för vilken ansvaret vilar på 
medlemmarna. 
Av detta följer en ledning, som är inriktad på samarbete, stimulans och rörelse, vilket i än 
högre grad tillåter var och en att värdesätta sin egen förmåga som kostnaderna till stor del 
fördelas mellan gemenskapen och de decentraliserade organen. På så sätt ger gemenskapens 
inträde upphov till en hävstångseffekt, som drar med sig ett ansenligt antal medverkande på 
alla nivåer, som arbetar för utvecklingen av information och samarbete över gränserna. 
Det strategista syftet med detta angreppssätt är att kunna ställa en decentraliserad infrastruktur 
till de små och medelstora företagens förfogande, dvs. slutkundernas, med råd och stöd för att 
hantera de gränsöverskridande ekonomiska realiteterna inom och utanför gemenskapen. 
Gemenskapens uppgift är att understödja kontaktpersonernas verksamhet och samtidigt betona 
att det åligger medlemsländerna att svara för utvecklingen av infrastrukturen, som skall vara 
den bästa möjliga såväl när det gäller det allmännas åtgärder som rådgivningen. De av 
medlemssländerna och kommissionen samordnade åtgärderna kommer att leda till ytterligare 
framsteg beträffande utbyte av förbättringar i praxis både vad gäller företagsmiljö och de 
lämpligaste stödformerna för att bilda och utveckla företag. 
I detta sammanhang bör nämnas att det för några år sedan inom gemenskapen fanns mycket fa 
experter när det gällde information och samarbete över gränserna bland små och medelstora 
företag som kunde bedriva verksamhet över gränserna. 
Gemenskapens åtgärder har sålunda bidragit såväl till att öka förståelsen för dessa experters 
betydelse, vilket gynnat uppkomsten av ett växande antal experter kapabla att stödja företagen, 
liksom till att värdesätta en äkta europeisk företagskultur. Detta fenomen är emellertid av sent 
datum och än så länge långt ifrån de nivåer som uppnåtts av våra huvudsakliga konkurrenter, 
särskilt amerikanarna, där anlitandet av företagskonsulter och advokater är vanligt 
förekommande. 
Historiskt sett bildades först BRE 1973 för att 1987 följas av EIC och BC-NET 1988. Denna 
ordningsföljd motsvarar i själva verket en uppskattning av verksamheterna efter deras 
svårighetsgrad. BRE har nämligen alltsedan starten erbjudit mycket enkla tjänster, som krävt 
en relativt begränsad förberedande investering. I motsats till detta kräver EIC större insatser på 
grund av en omfattande och anpassad information. 
BC-NET slutligen kräver ännu mer komplexa utvärderingar och som följd därav mer 
tidskrävande insatser, särskilt i analysfasen och vad gäller den tid som åtgår för att lotsa 
parterna fram till ett samarbetsavtal. 
Denna historiska utveckling förklarar vissa sammanstötningar nätverken emellan, som dock 
inte far leda till att huvudsyftet glöms bort, nämligen en stödverksamhet som tillfredställer 
kunden, dvs. företaget. 
De nya utmaningar, som företagen ställs inför borde för övrigt stimulera till en mera 
heltäckande service inom området kvalitetssäkring, där samtliga medlemmar är intresserade av 
att delta. Detta förfaringssätt ger även spin off-effekter. 
Formerna för nätverkens uppbyggnad kommer hädanefter att framhållas som en modell för 
andra verksamheter inom gemenskapen, eftersom de mycket konkret förenar alla inblandade 
aktörer i syfte att på ett bättre sätt förverkliga de uppställda målen. Genom denna samordning 
av bemödanden på lokal, regional, nationell och gemenskapsnivå och tack vare nätverkens 
synergi effekt, blir det möjligt att uppnå den kritiska massa som är nödvändig för att kunna 
påverka ett växande antal företagare. Det är i själva verket väsentligt att genom ett samordnat 
angreppssätt kunna uppnå en rådgivningsverksamhet, som är påtaglig och kvalitativt anpassad 
till de nya behoven. Uppbyggnaden är således beroende av ett frivilligt deltagande och 
samordnade av kvalitativa och ekonomiska insatser mellan den Europiska unionen och ett visst 
antal pionjärer, antingen dessa är helt eller delvis myndighetsanknutna eller privata, med ansvar 
för stödet till företagen. 
Den har medverkat till att göra dessa insatser kända bland målgrupperna, visserligen ännu inte 
tillräckligt men ändå i betydande grad, vilket de senaste undersökningarna och rapporterna 
visar (jfr Gallupundersökning, rapporter från Ernst & Young och Grant Thornton). Den har 
gett kompetens för ledning och kontroll av särskilt betydelsefulla nätverk på tröskeln till 
informationssamhället. Gemensamma avancerade teknologiska stödsystem av typ VANS 
(Value Added Network Service) bör fördenskull införas inom hela nätverket, vilket ger 
möjlighet att utnyttja hela dess inneboende styrka. 
Nätverkens arbetsformer, enligt europeisk modell, skulle inte kunna ersättas av verksamhet på 
det nationella planet, hur viktig och önskvärd denna än är. 
3. UPPDRAGET I FÖRHÅLLANDE TELL GEMENSKAPSPOLITIKEN 
Informationsnäten EIC (Euro Info Centres) och samverkansnäten BC-NET (Business 
Cooperation Network) och BRE (Bureau de Rapprochement des Entreprises) ingår i de 
företagspolitiska huvudsatsningarna för att stimulera tillväxten inom gemenskapen enligt rådets 
beslut av den 14 juni 1993 avseende ett flerårigt handlingsprogram för stöd till små och 
medelstora företag. 
Rapporten om informations- och samverkansnätens framtida roll, som nämns i själva beslutet, 
bör inrikta sig på produktanalys, målgrupper och finansiering, däri inbegripet sondering av 
möjligheterna till självfinansiering i ljuset av rekommendationerna från de allra senaste 
utvärderingsrapporterna. 
Sedan dessa nätverk bildades har Fördraget om den Europeiska unionen, och då särskilt dess 
artikel 130, betonat gemenskapens och medlemsstaternas åtgärder för att skapa nödvändiga 
förutsättningar för gemenskapsindustrins konkurrenskraft. Tyngdpunkten läggs särskilt på ett 
gynnsamt klimat för å ena sidan initiativ och utveckling av företag inom hela gemenskapen, och 
då särskilt små och medelstora företag, å andra sidan samverkan mellan företag. Med avseende 
på dessa mål framgår betydelsen av såväl informationsverksamheten som utvecklingen av 
samarbete mellan företagen. 
Vitboken rörande tillväxt, konkurrenskraft och sysselsättning sätter för övrigt dessa mål i 
främsta rummet, liksom betydelsen av små och medelstora företag som konkurrensfaktor, 
genom att framhäva vikten av såväl information som samarbete och genom att bereda väg för 
det samordnade programmet för små och medelstora företag och hantverk . 
Detta program, som framlagts av kommissionen och godkänts av rådet i resolutionen av den 
10 oktober 1994 , lägger tyngdpunkten på betydelsen av ett nytt och utvidgat samarbete 
mellan gemenskapen, medlemsstaterna på alla nivåer och kontaktpersonerna för att öka 
kvaliteten på understödet till små och medelstora företag. Detta innebär inte att det skall 
handla om en rent mekanisk utökning av de befintliga nätverken, då intensiteten i 
förbindelserna i lika hög grad är knuten till ett lämpligt antal medlemmar. 
4. MED DETTA NYA SCENARIO HAR DEN FÖRELIGGANDE RAPPORTEN 
SAMMANSTÄLLTS EFTER OMFATTANDE SAMRÅD MED FÖRETRÄDARE 
FÖR INFORMATIONS- OCH SAMVERKANSNÄTEN, OCH DEN UTTRYCKER 
ETT GEMENSAMT ÖNSKEMÅL OM ATT FORTSÄTTA OCH INTENSIFIERA 
DEN PÅBÖRJADE VERKSAMHETEN I ENLIGHET MED OPERATIONELLA 
MÅL. 
Denna rapport om nätverkens framtida funktion kommer att ta hänsyn till aktuella uppgifter 
och den kritiska analysen av utvecklingsmöjligheterna innan den slutligen föreslår de riktlinjer, 
som i första hand bör följas i denna nya situation liksom deras funktionella och finansiella 
konsekvenser. 
1 Kom(94) 207sluti, 3 juni 1994 
2 EGT C 294, 22 oktober 1994 
FÖRSTA DELEN 
"NÄTVERKENS HISTORIK OCH MÅLSÄTTNINGAR" 
I. NÄTVERKENS HISTORIK 
/. 1. EURO INFO CENTRES (EIC) 
Pilotprojektet "Företagsbiljett till Europa" utgjorde ett av de sex stora projekten inom 
handlingsprogrammet för gynnandet av små och medelstora företag, där grundtanken hade 
godkänts av rådet den 3 november 1986. 
Bland de konkreta åtgärderna inom detta program hade tyngdpunkten lagts speciellt på 
spridningen av information inom gemenskapen genom iscensättandet av pilotprojektet 
Företagsbiljett till Europa. 
Från september till slutet av 1987 hade 39 centrum, hädanefter kallade "Euro Info Centres" 
(EIC) upprättats över hela gemenskapens område. Urvalet skedde genom ett mycket strikt 
anbudsförfarande. 
I mars 1988 presenterades i ett meddelande från kommissionen till rådet och parlamentet 
mycket positiva resultat från utvärderingen av denna inledande fas, liksom förslaget till 
utvidgning till omkring 200 centrum. Denna utvidgning godkändes av rådet den 30 juni 1988. 
Efter godkännandet av en rapport om den kvalitativa utvärderingen, utarbetades planer för en 
utvidgning av projektet, som, efter ett anbudsförfarande, utökade antalet EIC till 187 
(Meddelande 5 juni 1989) och 14 filialer till vilket antal slutligen tillkommit 7 EIC i de nya 
tyska delstaterna, ett i Grekland och ett i Förenade kungariket, vilket höjer antalet nätverk till 
210 EIC. 
Under 1994 har 5 EIC öppnats inom EES-området, vilket höjer antalet centrum till 215, 
Nätverket undergår för närvarande en komplettering för de nya medlemsstaterna och för EES-
området, vilket kommer att leda till ytterligare ett trettiotal EIC. 
Nätverket har också utökats med 15 korrespondenscentrum (EICC) i de central- och 
östeuropeiska länderna och runt Medelhavet. 
/. 2. BUSINESS CORPORA TION NETWORK (BC-NET) 
BC-Net är ett nätverk, som startades 1988 för att gynna det åsyftade samarbetet mellan 
företagen. Det skulle också uppfylla de behov som BRE-systemet inte kunde uppfylla, dvs. 
lägga tonvikten på professionella konsulter, korta väntetider för behandling av 
samarbetskoncept och sekretess. 
Nätverket startades på försöksstadiet under perioden juli 1988 till juli 1990 och har sedan 
övergått i en konsoliderings- och utvecklingsfas från hösten 1990, dvs. för mindre än fem år 
sedan. 
I början av BC-NET.s verksamhet gjordes i uppdraget ingen skillnad på de olika typerna av 
samverkan utan uppdraget bestod i att förbereda företagen inför genomförandet av den 
europeiska inre marknaden. Senare har emellertid nya metoder för interaktiv rådgivning 
utvecklats för att utnyttja de tekniska och teknologiska samarbetsformernas speciella kapacitet. 
En pilotstudie rörande utnyttjande av en databank är under utvärdering med sikte på en 
eventuell utvidgning till andra samverkansområden. 
13. BYRÅN FÖR NÄRMARE KONTAKTER MELLAN FÖRETAG (BRE) 
BRE, som skapades 1973 och som förbättrades 1990, har följande karakteristika: 
• Det är ett icke sekretessbelagt system, som tillåter en vid spridning av möjligheter till 
samverkan, 
• Systemets flexibilitet innebär att företagen liksom korrespondenterna har direkt tillgång till 
det och kan utnyttja det på ett sätt som passar för varje enskilt fall - med iakttagande av de 
begränsningar och de regler för användnng som fastställts i det avtal de undertecknat med 
Europeiska kommissionen. 
BRE har blivit ett lättillgängligt forum för utbyte och internationalisering, som fortsätter att 
växa efter sin återintroduktion 1990. Det fyller således en viktig funktion som en första kontakt 
och anpassar sig till de enkla former som ofta är de första man möter vid utvecklandet av nya 
marknader. 
H. MÅLEN FÖR NÄTVERKEN 
ILL EURO INFO CENTRES (EIC) 
II. 1.1. - Den främsta uppgiften för EIC är att hjälpa företagen att inse riskerna och 
möjligheterna inom den stora marknaden och att anpassa sina handlingsprogram därefter. 
ElC-nätet hade som sin första uppgift att på en gång upplysa företagen om 
gemenskapens politik och handlingsprogram, de möjligheter som kunde utnyttjas inom 
den stora marknaden inför 1993, och de inneboende riskerna i en marknad under ständig 
förvandling: en nödvändig anpassning av produktionen till storleken hos en öppnare och 
mera konkurrensinriktad marknad, innovationer, sökande efter nya 
avsättningsmöjligheter, efterforskning av tänkbara samarbetspartner, osv. 
I dag finns praktiskt taget ett EIC inom varje region i Europa, under överinseende av en 
"moderorganisation", som vanligen utgörs av en handelskammare, yrkesorganisation, 
regionalt organ, organisation (banker, etc...). 
10 
Dessutom har mer än hälften av ElC-näten utvecklat undernät, och allt som allt finns nu 
omkring 5 000 förankringsställen inom hela Europa. 
Genom sin samverkan med EIC arbetar således ungefär 6 000 personer, på nära eller 
långt håll, med företagens lokala utveckling. 
II.1.2.- Utvecklingen av nätverket: specialområden, rådgivning till företag, och 
ledningsfrågor. 
Allt eftersom har verksamheten vid ett stort antal EIC tillförts en ny dimension, utöver 
den primära uppgiften att vara en samarbetspart för företag som vill hålla sig informerade 
om de olika aspekterna av lagstifhingen inom den stora marknaden. Vissa av nätverken 
har i själva verket under tiden uppnått en ibland mycket starkt inriktad specialisering 
tillsammans med andra befintliga nätverk, som t.ex. Centres Relais, CII, på områdena: 
• offentlig upphandling 
• skatteväsendet 
• europeisk utveckling och forskning 
• miljölagstiftning 
• strukturfonder 
• stimulans till samgående, osv. 
Dessa specialkunskaper har alltså tagit formen av ett brett utbud av nya tjänster med 
hjälp av vilka dessa EIC bistår företagen på områden som ofta är svårtillgängliga för små 
och medelstora företag. 
Som exempel kan kort omnämnas de manualer som utarbetats och distribuerats av några 
EIC och som gjort anbudsförfarandena inom den offentliga upphandlingen mer 
lättillgängliga. 
När det gäller åtgärder för ett bättre miljöskydd har vissa EIC för små och medelstora 
företags räkning skapat ett praktiskt verktyg för utvärdering av företagens prestationer, 
som syftar till att införa ett handlingsprogram på detta område. 
II.2. BUSINESS COOPERATION NETWORK (BC-NET) 
De uppgifter som tilldelades BC-NET 1988 var att skapa och leda ett nätverk bestående av 
250 eller fler företagsrådgivare, utvalda genom en inbjudan till samarbete i samtliga 
medlemsstater (EGT C nr 224/2, 21 augusti 1987). Detta nätverk inriktades på att utveckla ett 
samarbete mellan företag och mellan regioner inom och utom gemenskapen, speciellt genom 
att mata in samverkansprojekt i ett centralt informationssystem och konfrontera dem med 
andra projekt (matching). Denna verksamhet handhas inte av privata företag. 
11 
Business Cooperation Network erbjuder i fortsättningen små och medelstora företag en 
fullödig stödverksamhet, där sökandet efter samarbetspartner bara är en del. Detta senare kan 
ske som svar på ett specifikt förslag om samverkan, som kan inbegripa verksamhet på alla 
områden, och samverkan av alla slag (finansiellt, kommersiellt, industriellt och tekniskt). Den 
kan bedrivas som ett komplement till matchningen genom spridning över nätverket av en 
målinriktad information (Flash profiles), som överförs till rådgivare med möjlighet att 
upptäcka tänkbara samarbetspartner. 
Sökandet efter samarbetspartner föregås ofta av en analys av företagets situation och av de 
strategiska val som står öppna. Som en följd av detta har BC-NET:s utvecklingsprogram 
inriktats på ledning och kommunikation inom nätverket, liksom på utveckling och förbättring 
av systemets tillgänglighet. 
Parallellt har man ägnat sig åt den geografiska utvidgningen av nätverket och den växande 
samordningen med andra system för sökande efter samarbetspartner (INTERPRISE, 
Europasamverkan). 
113. BYRÅN FÖR NÄRMARE KONTAKTER MELLAN FÖRETAG (BRE) 
BRE verkar på en decentraliserad nivå, genom ett nätverk av korrespondenter, fördelade på 
alla medlemsstater och i ett flertal tredje länder. Målet för verksamheten är utbyte och 
spridning - genom användning av ett vidsträckt nätverk - av de icke konfidentiella 
samarbetsmöjligheter som förs fram av små och medelstora företag. Korrespondenterna 
garanterar att erbjudandena blir kända genom en omfattande spridning via deras egna medel. 
Förutom att anlita en korrespondent kan de företag som så önskar fa direkt tillgång till 
systemet. Detta gör det möjligt även för de minsta företagen och hantverkarna att pröva på 
ett samarbete över gränserna till lägsta möjliga kostnad. 
12 
ANDRA DELEN 
"NÄTVERKENS AKTUELLA SITUATION" 
Det bör betonas att nätverken på det institutionella planet är föremål för en fördelning av 
rollerna mellan kommissionen och medlemsstaterna. 
Det är väsentligt att framhäva den nära förbindelsen mellan de medlemsstater som, genom 
fbrvaltningsskommittén , utsetts att godkänna nätverkens inriktning, fördelningen av de årliga 
anslagen såväl som de periodiska utvärderingarna av nätverkens utveckling. Dessa krafter kan 
således betecknas som en aktiv samverkansgrupp mellan de offentliga organ som är berörda av 
denna strävan till europeisering till nytta för små och medelstora företag. 
Fördelningen av arbetsuppgifterna mellan kommissionen och kontaktpersonerna i nätverkens 
ledning återkommer nedan. 
I. EIC-NÄTETS ORGANISATION 
/. 1. NÄTVERKETS SAMMANSÄTTNING - MÅLGRUPPER 
Den 1 januari 1995 var ElC-nätets sammansättning följande: 215 befintliga Euro Info Centres, 
till vilka kan läggas de inom de nya medlemsstaterna och korrespondenscentrum. 
Dessa EIC ingår i offentliga eller privata organ med dagliga kontakter med företag. Dessa 
organ undertecknar tillsammans med kommissionen ett avtal, med möjlighet till förlängning 
varje år. I avtalet regleras de ömsesidiga relationerna. 
I enlighet med nätverkets strategi är den huvudsakliga målgruppen just företag och framför allt 
små och medelstora företag. 
I brist på andra specialiserade informationskällor har ElC-näten emellertid i lika hög grad varit 
tvungna att tillfredsställa behoven hos en mer heterogen grupp. 
Alltsedan 1989 och fram till den 1 januari 1995 har 1 190 548 frågeställningar behandlats, och 
av dessa 285 252 under 1994. 
Den helt övervägande delen av förfrågningarna kommer direkt från företagare (50%), från 
konsulter och offentliga inrättningar (20%), från andra EIC (15%) och från allmänheten 03%). 
Bildad enligt artikel 4 i beslut 93/379/EEG den 14 juni 1993, (EGTL161, 2.7.1993) 
13 
En stor majoritet anser att ElC-näten hädanefter borde inrikta sin verksamhet på företagen 
medan ett mindre antal (särskilt då de irländska moderorganisationerna) bedömer att man bör 
fortsätta att besvara frågor från exempelvis studerande, i egenskap av framtida företagsledare. 
Uppskattningar finns beträffande antalet "företagsportföljer" hos ElC-nätverken och 
moderorganisationerna. 
1.2. TJÄNSTER SOM TILLHANDAHÅLLS A V DEN CENTRALA 
ORGANISATIONEN 
Tjänsterna innefattar bl.a. följande: 
• Tillhandahållande av en komplett dokumentation rörande gemenskapens texter. 
• Informationsskrifter på olika områden för tolkning av råmaterialet. 
• Tjänster som tillhandahålls av "Information Officers", vilka tas i anspråk för att besvara 
frågeställningar, som överförts genom ElC-näten. 
• Tillgång till gemenskapens databaser. 
• Ledning av nätverket i vid mening, vilket innefattar återkommande utbildning av EIC:s 
personal rörande gemenskapsfrågor. 
• Tillhandahållande och upprätthållande av ett kommunikationssystem för 
informationsspridning som stöd för nätverkets behov (Work station, VANS). 
• Stöd av strävanden för kvalitetsförbättringar, vari inbegrips incitament till certifiering enligt 
kvalitetsnormerna. 
Den del av driften av verksamheten som inte ingår i myndigheternas uppgifter garanteras av 
utomstående entreprenörer. 
För att medge insyn och deltagande i verksamheten är nätverket representerat i en rådgivande 
"Monitoring"-grupp, bestående av två eller tre medlemmar per land, som byts ut i tur och 
ordning. Dessutom träffas medlemmarna på nationell nivå, på eget initiativ, för att diskutera 
frågor av gemensamt intresse. 
13. MEDLEMMARNAS TJÄNSTEUTBUD TILL SLUTANVANDARNA. 
Det har redan nämnts att nätverksmedlemmarnas organisationer och handlingsprogram 
erbjuder avsevärda variationsmöjligheter. Det är därför svårt att här detaljerat redogöra för 
hela den arsenal av tjänster som erbjuds företagen. Alla dessa tjänster inbegriper emellertid 
mycket detaljerade upplysningar om lagstiftningen liksom om tillgången till gemenskapens 
program och politik. 
ElC-nätens verksamhet begränsar sig inte till information som härrör från specifika 
frågeställningar, utan man utvecklar även en mer allmänt hållen information, som syftar till att 
medvetandegöra företagen, bl.a. genom publikationer som är anpassade för dem. 
14 
Dessutom utvecklar ElC-näten alltmer en stödjande och rådgivande funktion både för att 
vägleda företagen och för att stödja dem i deras strategiska planering. 
För att uppnå goda resultat på alla dessa områden kan EIC samarbeta med: 
• andra enheter inom sin värdorganisation (vilket tillåter en europeisering av hela 
organisationen, en utvidgning av prestationsutbudet på området och en kraftig ökning av 
informationsverksamheten), 
• sitt regionala nät av korrespondenter inom olika organisationer (lokala grupper, 
yrkessammanslutningar, universitet, forskningscentrum, pressorgan, osv. 
• den regionala administrationen (som har till uppgift att sprida nationella författningar, vaka 
över deras tillämpning och upplysa om gemenskapsförfaranden, tillsammans med de 
regionala myndigheterna). 
Detta nätverk ger möjligheter att inte bara besvara enskilda frågeställningar utan även att 
• sammanfoga gemenskapens information med den nationella (vilket är oundgängligt vid en 
fullständig utbyggnad av den inre marknaden), 
• diskutera lokala, geografiska eller sektoriella problem, 
• undersöka möjligheten av och inrätta specifika projekt med lämpliga samtalspartner med 
minsta möjliga tidsutdräkt. 
Detta utmynnar till exempel i att man ordnar lokala ekonomiska aktioner, riktade 
försäljningskampanjer, seminarier och utbildning, samverkan över gränserna, gemensamma 
svar på anbudsinfordran etc. 
Tvärtemot förväntningarna i början har det visat sig att informationsverksamheten som sådan 
svårligen låter sig kommersialiseras och anses av avnämarna som en samhällsservice. Detta har 
för övrigt till följd av ökande krav lett till införande av tjänster med mervärde, som, beroende 
på värdorganisationernas juridiska situation, ger eller inte ger upphov till en avgift. Ett försök 
att införa dessa principer över hela nätverket har ännu inte kunnat slutföras framgångsrikt. 
Även om detta område är gemensamt för alla ElC-nät kan man idag peka på betydelsefulla 
olikheter i ElC-nätens inre uppbyggnad när det gäller de inkomster verksamheten genererar: 
om i genomsnitt endast 18% av kostnaderna för verksamheten vid ett EIC täcks av fakturering 
av olika slag, nämligen faktueringar, "membership" och sponsorer, tar i dag vissa Euro Info 
Centres - t.ex. i Nederländerna och i Förenade kungariket - in över hälften av sina kostnader 
för verksamheten. 
H. SAMVERKANSNÄTEN 
//./. BC-NET 
11.1.1. NÄTVERKETS SAMMANSÄTTNING - MÅLGRUPPER. 
Den 1 januari 1995 bestod nätverket av 397 rådgivare, varav 365 inom Europeiska 
unionen och 32 i tredje länder, vilket allt som allt ger en täckning av 39 länder. 
15 
Rådgivarna inom BC-Net utgörs av privata eller offentliga organisationer, som är 
specialiserade på företagsrådgivning: rådgivningsbyråer, advokatbyråer, banker, handels-
och industrikammare, yrkesorganisationer, etc. Nätverkets uppbyggnad visar ett 
huvudsakligt och växande deltagande från den privata sektorn, som utgör 58% av 
rådgivarna jämfört med 29% från den offentliga sektorn och 13% från den delvis 
offentliga sektorn. 
Rådgivarna undertecknar tillsammans med kommissionen ett avtal med möjlighet till 
förlängning varje år. Avtalet reglerar deras uppgifter. Dessa rådgivare har utvalts efter 
sin förmåga att på sina egna specialområden uppfylla företagens behov vad gäller 
gränsöverskridande samarbete. 
De förbinder sig att följa en yrkesetik, som fastställer vilka principer som «kall iakttas vid 
arbetet med ett tänkbart samverkansprojekt. Med sin erfarenhet av internationella 
kontakter hjälper de, förutom med tekniska, juridiska, administrativa och liknande 
aspekter, till med att överbrygga de kulturella och språkliga skillnader som är förenade 
med en gränsöverskridande samverkan. 
Målgruppen är företag, särskilt då små och medelstora företag, i enlighet med nätverkets 
strategiska mål. 
Medlemmarnas ständigt ökande kompetens och utvecklingen av instrumentet tillåter en 
adekvat behandling av de frågeställningar som härrör från företag som beslutat lägga ned 
arbete på en europeisering och internationalisering i sin gränsöverskridande verksamhet, 
med hjälp av ett partnerskap för samverkan. 
Från 1988 och fram till den 1 januari 1995 har totalt 85 576 tänkbara samverkansprojekt 
introducerats. Under 1994 mottogs mer än 10 000 vid den centrala enheten och har 
följaktligen förberetts och fått en inledande behandling av rådgivarna. 
Detta utgör, liksom under 1993, en nedgång jämfört med de föregående åren, som kan 
antas bero på införandet av avgifter på tjänsterna. Denna tendens till nedgång häri dag 
stabiliserats. 
Dessutom kan det vara av intresse att peka på tendensen, enligt analysen rörande typ av 
samverkan, till fortsatt ökning av antalet tekniska samverkansprojekt (32% 1994), vilket 
särskilt speglar betydelsen av den industriella sektorn. 
IL1.2. DEN CENTRALA ORGANISATIONENS TJÄNSTEUTBUD. 
Den centrala enhetens verksamhet har utvecklats med följande mål för ögonen: från att 
från början ha varit begränsad till att enbart tillhandahålla ett informationsverktyg, som 
skulle klara jämförelsen mellan de olika förfrågningarna om samarbete (matching), har 
den därefter utvidgats till att omfatta verksamhet för stöd och nyskapande inom 
nätverket, i vilket ingått en allmän information av europeiskt intresse och utbildning för 
det praktiska arbetet med samverkan. 
16 
Centralenheten följer utvecklingsstrategin för BC-NET, som nu inriktar sig på en mer 
uttalad specialisering till vissa ämnesgrupper. 
Därtill kommer en Help Desk för teknik och kvalitet med sikte på handläggning eller 
kontroll av kvaliteten rörande tänkbara samarbetsprojekt och att fastställa målgrupper för 
olika sektorer och geografiska zoner. 
Dessa tjänster är anpassade efter frågeställarnas behov med ett aktivt och regelbundet 
deltagande av den rådgivande kommittén för Monitoring, sammansatt av ett 50-tal 
medlemmar, liksom, utifrån vidast möjliga konsultationer av nätverket, vilket de 
nationella sammankomster som hållits 1994 på initiativ av kommissionen vittnar om. 
I förbindelse med dessa huvuduppgifter kommer man framgent att behålla följande 
verksamhetsområden i en ständig strävan efter kvalitet: 
En regelbunden översyn av nätverkets verksamhet med uteslutning av de minst aktiva 
medlemmarna vid varje genomgång (slag, antal och kvalité). 
Personliga besök hos rådgivarna för att få en bättre uppfattning om använda resurser 
och tillämpade metoder. 
Analys av tänkbara samverkansprojekt, utförda av centralenheten, för att upptäcka 
osmidig handläggning och brister i presentationen. 
Nationella sammankomster för att gynna de gemensamma strävandena efter en 
förbättring av kvaliteten och marknadsföringen. 
Utbildning av nätverkets medlemmar. 
//. 1.3. TJÄNSTEUTBUD FRÅN RÅDGIVARNA. 
Rådgivarna erbjuder - allt efter sin uppgift, sina mål och företagets krav - en hel palett 
med olika tjänster i syfte att bistå företagen i olika skeden under sökandet efter 
samverkanspartner. 
• Utvärdering av företaget för utarbetande av ett anpassat handlingsprogram, särskilt 
då på ett europeiskt plan. 
• Bestämning av tidpunkten för genomförande av handlingsprogrammet, speciellt vad 
gäller gränsöverskridande samverkan. 
• Själva sökandet efter en tänkbar samarbetspartner med hjälp av nätverkets metod och 
med olika tillgängliga medel, med hänsyn tagen till typ av önskat samarbete. 
• Stöd och råd till företaget vid de underhandlingar som skall leda fram till ett 
samverkansavtal. 
Varje rådgivare har frihet att hänvisa företaget-kunden till andra medlemmar i nätverket 
allt efter de specialkunskaper som efterfrågas. Detta är frukten av de mycket nära 
förbindelser som skapats kring användningen av ett gemensamt instrument. 
17 
II.2. BRE-NÄTET. 
11.2.1. NÄTVERKETS SAMMANSÄTTNING-MÅLGRUPPER. 
Den 1 januari 1995 bestod nätverket av 461 korrespondenter, 352 inom Europeiska 
unionen och 109 från tredje land, fördelade på 59 länder. 
Korrespondenterna undertecknar tillsammans med kommissionen ett avtal med möjlighet 
till förlängning varje år. Det fastställer bl.a. de huvuduppgifter de skall ägna sig åt på 
lokalplanet för att sprida och marknadsföra förslagen till samverkan. 
Målgrupp för BRE är just företagen, speciellt då små och medelstora företag. 
Nätverkets huvudkarakteristika är särskilt att det tillåter en direktåtkomst för företagen, 
vilket gör BRE-nätet särskilt väl lämpat när det gäller att underlätta den första kontakten 
med sikte på en samverkan. Denna aspekt är särskilt viktig för små företag och för 
hantverksföretagen. 
Under 1994 tog nätverket emot 7 629 samarbetsprojekt, och över 24 000 sådana 
ärenden har behandlats sedan den 1 april 1990 och antalet ökar hela tiden. 
11.2.2. TJÄNSTEUTBUDET FRÅN CENTRALORGANISATIONEN. 
På den centrala enheten mottas alla förfrågningar och förslag om samverkan, som kan 
komma från korrespondenterna eller direkt från företagen. 
Man ser till att uppgifterna presenteras på vedertaget sätt och översätter dem innan de 
återförs till medlemmarna inom nätverket. 
En "Monitoring"-grupp, bestående av ett femtiotal medlemmar från nätverket, 
upprätthåller en regelbunden dialog med korrespondenterna, och därtill kommer 
nationella sammankomster, som i allmänhet organiseras på iniativ av kommissionen, 
liksom tillfälliga möten, särskilt då i samband med större kampanjer för samverkan inom 
eller utom Europeiska unionen (Europapartnerskap, Medelhavspartnerskap). 
18 
II.2.3. TJÄNSTEUTBUD FRÅN KORRESPONDENTERNA. 
Korrespondenterna ombesörjer att förslag om samverkan offentliggörs i de stora 
ekonomiska tidningarna eller i yrkesinriktade tidskrifter. Denna verksamhet betalas helt 
av dem och den utgör ett mycket intressant fundament för nätverket, lika mycket för dess 
utveckling som för att göra verksamheten känd. 
Korrespondenterna inom BRE svarar härigenom för en betydelsefull marknadsföring av 
det internationella samarbetet, som utgör ett verkligt trumfkort i det aktuella 
sammanhanget med en globalisering av ekonomin. Ett betydelsefullt exempel är den roll 
som vägvisare som BRE tagit på sig från och med 1993 när det gäller den snabba 
utvecklingen på den kinesiska marknaden. 
Hl. NÄTVERKENS FINANSIERING. 
ULL EIC-NÄTETS FINANSIERING. 
Kostnaden på 9 300 000 ecu under 1994, som utbetalas från budgetpost B5-320, utgör 
omkring 25% av nätverkets totala kostnad, medan den återstående delen huvudsakligen täcks 
av moderorganisationerna, men också via inkomster från många andra håll (fakturering, 
sponsorer, statligt stöd, etc...). Det förtjänar att framhållas att EICC (Korrespondenscentrum) 
inte åtnjuter något ekonomiskt stöd direkt från kommissionen. 
Det ekonomiska bidraget från kommissionen för ElC-nätets verksamhet uppgick 1994 till 4,6 
miljoner ecu. Det har formen av en premie med villkoret att EIC uppfyller kvalitetskraven och 
hjälper till 
• att undvika tendenser till selektion av endast sådana kunder som har ekonomiska medel 
• att garantera kvaliteten på ElC-nätets spridning av den grundläggande information som av 
aktörerna på informationsmarknaden anses mindre lönsam, 
• att garantera ett återförande av information som kommer från företagen inom regionerna. 
Det är lämpligt att i detta sammanhang framhålla ett argument som vid upprepade tillfällen 
tagits upp av moderorganisationerna: även om de direkta bidagen från Europeiska 
kommissionen kan tyckas måttliga med beaktande av genomsnittsbudgeten för ett ElC-nät, 
yrkar moderorganisationerna ändå att de behålls som en garanti för samarbetet, som ger dem 
möjlighet till inkomster från andra källor (lokala och regionala myndigheter och privata 
sponsorer). 
Den centrala organisationen förfogar över ett antal externa rådgivare, för vilka den 
genomsnittliga årliga kostnaden är 3,5 miljoner ecu enligt budgetpost B5-320. 
19 
III.2. FINANSIERING A V BC-NET OCHBRE-NÄTEN 
Den totala kostnaden för BC-NET och BRE är svår att uppskatta med hänsyn till de många 
olika finansiella källor som utnyttjas av rådgivarna, som själva tar ansvar för alla kostnader som 
analysen och stödet för företagens handlingsprogram är förenade med, liksom för 
samarbetsprojekten. Under de senaste två åren har kostnaden enligt budgetpost B5-320 
uppgått till mindre än en miljon ecu årligen, oberoende av inkomsterna genom införandet av 
avgiftssystemet. Den utgörs av kostnaderna för den externa personalen, som är strikt 
begränsad till underhåll, informationsutveckling och logistikstöd till BC-NET och BRE-nätet, 
De två nätverken förfogar över en gemensam extern central personalstyrka, som är särskilt 
inriktad på den löpande administrationen, utbildning, kodning och informationsutveckling, 
vilket angreppssätt tillåter en optimal organisation, särskilt i kostnads/intäkts-hänseende och 
när det gäller en god finansförvaltning. Uppskattningsvis fördelas dessa resurser mellan BC-
NET och BRE-nätet i förhållandet 65/35%. 
Kommissionens budgetansvar för kostnaderna för ledning/utveckling inom BC-NET och BRE 
daterar sig från 1990, det år då BRE-nätet återinfördes och BC-Net:s konsoliderings- och 
utvecklingsfas inleddes. Denna budgetplan har fullföljts, trots att nätverken utvidgats som svar 
på bestämda behov hos företagen, lika mycket gällande nätverkens täthet som med hänsyn till 
den geografiska täckningen, vilket medfört en icke försumbar extra arbetsbörda för den 
centrala organisationen. 
BC-NET:s politik för utvidgning till de industrialiserade tredje länder som alltsedan 1993 
erhåller ekonomiskt stöd från generaldirektorat I, särskilt då för utbildning av medlemmarna 
från tredje land, har lett till att man börjat ta ut ett schablonbelopp från den berörda staten och 
till en avgiftsbeläggning på de tjänster som ställs till de "nationella kontaktpunkternas" 
förfogande. 
Dessa avgifter har alltsedan den 1 januari 1993 utsträckts till att gälla alla rådgivare inom 
gemenskapen. BC-NET:s inkomster för 1993 uppgick till omkring 300 000 ecu. De kan 
återinvesteras för att stödja nätverkens utveckling, särskilt på kvalitetsområdet. Bortsett från 
det ekonomiska stödet utgör inkomsterna ett indirekt mått på effektiviteten, eftersom, vilket 
den externa utvärderaren framhöll 1992, "nätets användbarhet endast kommer att bli känd om 
användarna, nätverksmedlemmarna eller företagen, accepterar att betala en avgift som 
motprestation för en utförd tjänst". 
Nedgången i antalet registrerade samverkansförslag alltsedan det första året efter det att man 
infört avgiftssystemet var väntad med tanke på attitydförändringen och inverkan av denna 
åtgärd i stor skala. Men man har å ena sidan konstaterat förbättringar av förslagens kvalitet 
sedan 1993 i centralenhetens undersökningar beträffande samverkansförslagen och å andra 
sidan har en stabilisering av antalet samverkansförslag inträtt sedan 1994, trots att 
screeningproceduren medfört en minskning av medlemsantalet. Däremot är tjänsterna i BRE-
nätet fortfarande kostnadsfria, men annonskostnaderna bärs helt och hållet av 
korrespondenterna. 
20 
IV. SAMORDNING MELLAN NÄTVERKEN 
Samordningen mellan nätverken har sin upprinnelse i utvecklingen av de olika verksamheterna 
inom mottagarorganisationerna och vad som hände då nätverken bildades inom gemenskapen. 
Ursprungligen betraktades således de ElC-nät som så önskade som självskrivna medlemmar i 
BC-NET. Därefter har de emellertid behandlats enligt samma medlemsskapsregler som övriga 
organisationer. 
Därav följer den aktuella integreringen av de tre nätverken: 
• 85 medlemmar ingår samtidigt i BC-NET och BRE 
• 42 medlemmar ingår samtidigt i BC-NET och EIC 
• 41 medlemmar ingår samtidigt i EIC och BRE 
• och 69 medlemmar ingår samtidigt i alla tre näten, EIC, BC-NET och BRE. 
Samma siffror kan också tolkas på ett annat sätt, där man trycker på vikten av samverkan, 
också på informationsområdet, alternativt på risken för sammanblandning som följd av 
bristande klarhet rörande de tjänster som erbjuds. 
21 
TREDJE DELEN 
UTVÄRDERING AV NÄTVERKEN OCH FRAMTIDA FINANSIERING' 
I. MEDLEMMARNAS UTVÄRDERING AV NÄTVERKEN 
Den metod som kommissionen valt för verksamheten inom nätverken tillåter inte en fullständig 
utvärdering av de erhållna resultaten med hänsyn till det viktigaste kriteriet, nämligen kundens 
tillfredställelse. Kommissionen har emellertid haft goda skäl för att försöka etablera ett 
samarbete med redan befintliga kontaktpersoner i stället för att inrätta informationskontor för 
gemenskapen för vilka kommissionen skulle ta det fulla ansvaret både vad gäller verksamheten 
och finansieringen, i vilket inbegrips kvaliteten på de tjänster som fullgörs gentemot 
slutanvändaren. 
Den metod som valts innebär att kommissionen helt enkelt får acceptera det sätt på vilket 
medarbetarna organiserar sina kontakter med slutanvändama. Kommissionen delar därför både 
de starka och de svaga sidorna hos de olika organisationsformerna inom gemenskapen vad 
gäller tilldelning av finansiella och personella resurser, omfattningen av tjänsteutbudet till 
företagen och kännedomen om dessa organisationer bland företagen. 
Detta innebär givetvis inte att kommissionen skall upphöra att intressera sig för relationerna 
mellan värdorganisationerna och slutanvändarna. Kommissionen kan stimulera sina 
samarbetspartner att göra nödvändiga ansträngningar för att uppnå ett optimalt resultat. Man 
kan även glädja sig åt undersökningar på nationell nivå av företagen som hittills givit mycket 
uppmuntrande resultat (se Ernst & Youngs undersökning om verksamheten vid brittiska EIC). 
Kommissionen bör dock avhålla sig från att ingripa i förhållanden, där man inte kontrollerar 
alla faktorer, eftersom den endast står för en relativt liten del av nätverkets totala kostnader 
och, när det gäller de tre nätverken, bara har en förmedlande uppgift. 
Detta ibfUarar <ut Ju^tn oiii nätverkens framtida verksamhel hädanefter kommer att 
analyseras utift«n 4e väiu^in^aV som görs av rpëdiémmama ' i nätverken. Dessa understryker 
enhällig» don fortsatta nödvändigheten'av "en verksamhet'kom gemenskapen på infot maiicn;-
çfch samvcikansområdci, vilket kommissionen har kunnat koiutaiera genom sina många 
iidijUkUii. fullbordandet <*v lagstiftningsprogrammet morrl gemenskapen gällande införandet av 
den ina;e marknaden'betyder irt^alunda att detta stora projekt ream har tagit plats i företagens 
dagliga vaksamhet. 
22 
Europeiseringen av de förmedlande organisationer, som tillhandahåller tjänster till företagen, 
har inte heller gjort sådana framsteg att de ansträngningar som gjorts från komissionens sida 
för att stimulera bildandet av en infrastruktur i stånd att bistå små och medelstora företag i 
deras strävan till europeisering och internationalisering, har blivit överflödiga. 
På området rörande nätverkets funktion har medlemmarna framfört viss kritik, som kommer att 
tas upp nedan, dock utan att det är möjligt att lämna några kvantitativa upplysningar rörande 
omfattningen av kritiken. Viss del av kritiken pekar för övrigt på att kommissionen inte kan 
åstadkomma mycket mer genom stimulansåtgärder eftersom den mindre inriktar sig på 
nätverkens funktion än på en överensstämmelse med de nationella stödorganisationerna för 
företagens behov. Debatten i denna fråga har för övrigt tagits upp i många medlemsstater, 
antingen det gäller tjänster för företag i allmänhet eller tjänster som syftar till att bättre infoga 
små och medelstora företag i den inre marknaden. 
Gemenskapen har, i enlighet med subsidiaritetsprincipen, svarat på detta genom att införa ett 
integrerat program för stöd till små och medelstora företag och hantverksföretag, och har 
därigenom introducerat en första samordnad aktion på området företagstjänster. Gemenskapen 
har likaså bidragit till att lösa problemet genom att lägga fram ett gemenskapsinitiativ rörande 
små och medelstora företag som medger samfinansiering inom detta område. 
Hur än debatten slutar är kommissionen nöjd med att den inletts på en nivå som visar på det 
betydande ansvar som medlemsstaterna har. 
I det specifika fall där diskussionen rör utformningen av en nationell strävan i stor skala för 
europeiseringen av små och medelstora företag är kommissionen uppenbarligen mer direkt 
berörd. Det må vara kommissionen tillåtet att uttrycka sin tillfredsställelse över en sådan 
utveckling, samtidigt som den understryker att systemet med de europeiska nätverken är ett 
oundgängligt komplement till varje nationell insats, med tanke på betydelsen av de horisontella 
och personella kontakter som det förmår skapa mellan de nationella systemen. 
1.1. EIC-NÄTET 
1.1.1. MÅLGRUPPER - NÄTVERKETS SAMMANSÄTTNING 
De synpunkter som oftast framförs är inriktade på 
• uppdelningen mellan rika och fattiga organisationer vad gäller de personella 
resurserna, vilket riskerar att leda till utvecklingen av ett nätverk med varierande 
hastighet, 
• en ännu otillräcklig ledning inom EIC, vilket resulterar i en viss obalans mellan utbud 
och efterfrågan, 
• en alltför stor förtätning av ElC-nätet inom vissa stora tätorter. 
23 
1.1.2. NÄTVERKETS KVALITETSPOLICY 
Nödvändigheten av en effektiv kvalitetspolicy är allmänt erkänd som en viktig del i ett 
väl fungerande nätverk. 
De kritiska synpunkter som oftast framförts gäller 
• det faktum att denna policy än så länge påverkas alltför mycket av den minsta 
gemensamma nämnaren, och att sanktioner vidtas endast med tvekan på grund av en 
viss politisering av diskussionerna, 
• kriteriernas alltför byråkratiska karaktär, som leder till en klassning som "problem-
EIC", 
• avsaknaden av riktlinjer från den centrala organisationen, som alltför mycket 
värdesätter en ledning enligt de principer som fastställts av moderorganisationerna 
själva. 
1.1.3. PRODUKTEN-DEN CENTRALA ORGANISATIONENS ROLL 
När det gäller tjänsteutbudet från de centrala organistionema har kritik ofta framförts 
rörande beskaffenheten av den information som ställs till ElC-nätens förfogande. 
Dessa senare beklagar sig över att de fortfarande far för mycket allmän, icke målinriktad 
information och att de produkter som är avsedda att underlätta tolkningen av denna 
information inte är tillräckligt anpassade efter företagens behov. Dessa produkter borde 
bättre anpassas efter särdragen inom sektorn i fråga för att kunna överföras direkt till 
företagen. När det gäller uppdelningen av ansvarsområden mellan den centrala 
organisationen och nätverkets medlemmar tenderar denna kritik att minska de senares 
roll och förstärka den förras. 
När det gäller fördelningen av budgetanslagen mellan den centrala organisationen och 
nätverkets medlemmar stöter man emellertid på ett argument i motsatt riktning: enligt 
denna kritik är budgetanslaget till den centrala organisationen alltför stort i förhållande 
till kommissionens ekonomiska bidrag till ElC-nätets löpande finansiering. 
1.1.4. NÄTVERKSEFFEKTEN 
Betydelsen av nätverkseffekten har enhälligt betonats av merparten av 
moderorganisationerna och vissa av dem betraktar detta på längre sikt till och med som 
den huvudsakliga fördelen med anslutningen till nätverket. 
Samtidigt som man understryker redan befintliga förbindelser mellan nätverkets 
medlemmar gör vissa kritiker gällande att dessa förbindelser endast innefattar ett visst 
antal EIC medan andra, som praktiskt taget inte deltar i utbytet, lämnas utanför. 
24 
Betydande insatser borde således göras för att utveckla alla möjligheter till horisontella 
förbindelser med tanke på de många olika specialområdena inom EIC och de nya 
uppgifter som öppnas för dem, sedan de integrerats mer i moderorganisationernas 
handlingsplaner och organisationer. 
1.1.5. MARKNADSFÖRING 
Betydelsen av en marknadsföring av tjänsterna till slutanvändarna, dvs. företagen, är 
allmänt erkänd med hänsyn till att dessa tjänster är ganska litet kända. Kritiken inriktar 
sig framför allt på att marknadsföringskampanjerna fortfarande är otillräckligt 
decentraliserade till sin karaktär, trots de ansträngningar som gjorts av kommissionen 
under 1994 och de framsteg som gjorts när det gäller att decentralisera arbetet. Vissa 
EIC anser fortfarande att kommissionen borde begränsa sig till att finansiera de 
marknadsföringskampanjer som helt och hållet leds av de nationella nätverken. 
1.1.6. INANSIERING 
Den kritik som uttryckts framför allt av regeringarna i ElC-nätets medlemsstater inriktar 
sig på budgetanslaget, som anses alltför hög, särskilt med tanke på möjligheterna till 
självfinansiering. 
Åt andra hållet går den kritik som ofta framförs av nätverkets medlemmar rörande de 
ekonomiska bidragen från kommissionen till EIC:s verksamhet, vilka bidrag anses alltför 
begränsade, särskilt i förhållande till andra nätverk i gemenskapen. 
1.2. BC-NET-NÄTET. 
1.2.1. MÅLGRUPPER - NÄTVERKETS SAMMANSÄTTNING 
En punkt som ofta tagits upp gäller den ännu så länge alltför olikartade 
sammansättningen. Problemet med differentieringen sammanhänger för övrigt delvis med 
den ännu så länge ojämna kvaliteten på nätverkseffekten. 
Härav följer ett önskemål från ett betydande antal medlemmar om sammankomster i 
temagrupper, ägnade att fördjupa kunnandet på de olika områdena för samverkan. 
25 
/. 2.2. NÄTVERKETS KVALITETSPOLICY 
Kritik har framförts rörande kvaliteten och antalet framlagda samarbetsförslag. 
En majoritet av rådgivarna önskar att en stödfunktion inrättas som skall täcka alla typer 
av företagssamverkan och ansvara för nätverkets kvalitetsfrågor. 
Emellertid har det systematiska screening-system som infördes av kommissionen blivit 
föremål för viss kritik från dem som inte fatt sina avtal förlängda, och man bör för övrigt 
framhålla att många samtidigt begärde att ta vara kvar inom nätverket. 
Å andra sidan stödjer en majoritet av rådgivarna detta system för att erhålla en tillräcklig 
enhetlighet när det gäller yrkeskunnande, och vissa beklagar för övrigt att en liknande 
kvalitetspolitik inte har följts systematiskt för konferensen om EIC-samverkan med tanke 
på omprövningen av de tre nätverken. Andra har uppfattningen att kvalitetskontrollen 
behöver stärkas ytterligare, särskilt med avseende på rådgivarnas kompetens och 
kvaliteten på samverkansfbrslagen. 
1.2.3. PRODUKTEN-DEN CENTRALA ORGANISATIONENS ROLL 
Många medlemmar anser att verksamheten med samverkansförslag och deras matchning 
mot varandra, hur ändamålsenliga det än är, endast är ett av verktygen för sökande efter 
samverkanspartner, men inte det enda. 
Denna kritik inbjuder till en komplettering av det nuvarande arbetssättet genom tillgång 
till databaser eller kompletterande information, just för att komma tillrätta med den 
bristande smidighet som inte går att undvika vid matchning av samverkansförslag, 
särskilt inom de utpräglat tekniska sektorerna. 
Enligt vissa är den centrala organisationens verksamhet fortfarande alltför inriktad på 
datamediet. En kritik, som ofta framkommit, rör datasystemets rigiditet och 
begränsningar, som har samband både med en programvara som åldras och med 
nödvändigheten att bredda hjälpmedlen för sökande efter samverkanspartner. 
Från denna synpunkt borde huvudinsatsen vara inriktad på en vitalisering av nätverket, 
som förblir det fundament som verksamheten vilar på. 
Några medlemmar har önskemål om en mer omfattande verksamhet för utbildning och 
vitalisering och beklagar de otillräckliga medel, som den centrala organisationen 
disponerar för att uppfylla detta mål. 
26 
1.2.4. NÄTVERKSEFFEKTEN 
Det blir allt viktigare för medlemmarna att ha tillgång till personliga kontakter inom 
nätverket för att kunna utföra en bedömning av ärenden, som kräver en gemensam och 
snabb handläggning. Dock har vissa av dem ibland svårigheter att från alla medlemmar 
erhålla ett svar som motsvarar deras förväntningar. 
1.2.5. ' MARKNADSFÖRING 
Medlemmarna begär en utveckling av marknadsföringen för att förbättra och sprida sitt 
anseende bland de små och medelstora företagen, som ett komplement till de andra 
verksamheterna rörande samarbete och information och ett förstärkt stöd från 
generaldirektorat XXIII till medvetandehöjande åtgärder. 
Nätverket bör vara fastare knutet till de åtgärder som rör marknadsföring och 
information inom företagspolitiken och till samverkansåtgärder i vid mening. 
1.2.6. FINANSIERING 
Regeringsrepresentanter betonar önskvärdheten av att undersöka möjligheterna till 
självfinansiering för ett nätverk nära marknaden. 
Många rådgivare är av annan uppfattning och önskar, med tanke på de ansträngningar 
som redan gjorts för att begränsa utgifterna av budgetmedel, en starkare ställning för 
BC-NET när det gäller gemenskapens biståndspolitik, och isynnerhet en rättvis och 
jämförbar behandling med den andra analoga nätverk får. De begär dessutom en 
omprövning av det nuvarande avgiftssystemet, som enligt dem gynnar anbudsrådgivning 
på bekostnad av presentationer av samverkansförslag, förutom att det är besvärligt att 
tillämpa. 
1.3. BRE-NÄTET 
Det bör framhållas att BRE-nätet, med avseende på dess huvudsakliga kännetecken, är föremål 
för mycket litet kritik och påpekanden. Denna situation är en direkt följd av dess 
lättillgänglighet och okomplicerade verksamhet, vilket ständigt framhålls av medlemmarna. 
Icke desto mindre önskar vissa medlemmar ett bättre urval av de uppgifter som återförs till 
korrespondenterna liksom en förkortning av väntetiderna för kodning och översättning av 
erbjudanden och förfrågningar rörande samverkan. 
Slutligen har BRE-nätet inte varit föremål för någon kritik rörande finansieringen, 
(jfr stycket 1.2.2 ovan). 
27 
II. FRAMTIDSUTSIKTER FÖR VERKSAMHETEN 
II. 1. EIC-NÄTET 
II. 1.1. MÅLGRUPPER - NÄTVERKETS SAMMANSÄTTNING 
Det står helt klart att man vid projektets början prioriterade en maximal geografisk 
täckning för nätverket eftersom syftet var sammanhållning och en vilja att närma 
företagen till informationskällan på den inre marknaden, dvs. kommissionen. 
En inriktning på små och medelstora företag som målgrupp skulle ha lett till att EIC 
införts i företagstäta områden. Detta avspeglas i sammansättningen av nätverket så som 
det utvecklats historiskt sett. 
I själva verket finns skillnader mellan organisationerna med avseende på om de är rika 
eller fattiga på personella och ekonomiska resurser och med avseende på om de fyller ett 
tomrum beträffande den allmänna informationen om Europa eller om de är en 
organisation bland andra befintliga, som kan ge en mer specialiserad och målinriktad 
information. Inom detta maximalt utsträckta nät har det, trots all målinriktning, funnits 
områden med väldigt många små och medelstora företag, vilket lett till en 
överrepresentation av EIC inom stora tätorter. 
För att erhålla en maximal täckning återfinns sida vid sida organisationer som de facto 
utgör nätverksspetsar och andra organisationer som är helt autonoma i sin verksamhet. 
Detta faktum har trots allt varit utomordentligt betydelsefullt, då det har tillåtit en 
mångdubbling av nätverkseffekten: det är genom den decentraliserade inplanteringen i 
„ regionen som nätverket har kunnat utveckla hela sin potential som förbindelslänk mellan 
regionerna via direktkontakter från centrum till centrum och från värdorganisation till 
värdorganisation. 
Kommissionen anser fortfarande, liksom det stora flertalet av medlemmarna, att en strikt 
pyramidformad organisation skulle avskära regionerna från en direktkontakt med 
Bryssel, och särskilt från de horisontella kontakterna med andra regioner i Europa. Detta 
betyder inte att det inte skulle kunna vara till gagn att i vissa medlemsländer upprätta 
förbindelser med andra organisationer som står i spetsen för nätverk för att berika, 
utifrån samma grundvalar, hela ElC-nätet. 
Den geografiska täckningen bör i princip prioriteras även i fortsättningen, eftersom 
sammanhållningen förblir ett viktigt och aktuellt mål. Icke desto mindre har man, särskilt 
efter publikationen av vitboken om tillväxt, konkurrenskraft och sysselsättning, kunnat 
konstatera en stark tendens inom värdorganisationerna att inrikta sin EIC-verksamhet 
mer på information och stöd till små och medelstora företag. Vissa värdorganisationer 
har tagit hänsyn till detta och gjort en intern omorganisation av sina tjänster. Detta 
avspeglas även i en förändring av EIC:s verksamhet som tenderar att inrikta sig på aktiva 
åtgärder nära företagen, vid sidan av upprätthållandet av den traditionella verksamheten 
att besvara förfrågningar om information. 
28 
I vissa fall har, för fullständighetens skull, ett samarbete etablerats mellan de 
organisationer som tillhandahåller allmän information om Europa och de EIC som mer 
specialiserat sig på små och medelstora företags behov. 
En sådan strategi för samarbete borde utarbetas för kommissionens övriga befintliga 
knutpunkter och nätverk för informationsspridning. Detta utesluter inte att i vissa 
områden, med en svag infrastruktur på informationsområdet, kan en och samma 
organisation fortsätta att hjälpa både små och medelstora företag och alla andra som 
önskar information, den kan till och med förena EIC:s uppgifter med dem i ett annat av 
gemenskapens nätverk. Däremot kan den allmänna företagsinriktade informationen i 
visssa länder, där infrastrukturen på informationsområdet är extremt decentraliserad och 
stark som följd av gamla kulturella traditioner, i stället ingå i den information som ges till 
medborgarna under det att den yrkesmässiga rådgivningen och servicen till företagen 
förblir EIC:s privilegium. 
Vi anser att valet av strategi inom EIC när det gäller uppdelningen av uppgifterna mellan 
allmän information och specialiserad verksamhet även fortsättningsvis bör vara flexibel i 
så måtto att ElC-nätets styrka ligger i dess förankring i lokala förhållanden. Utifrån detta 
konstaterande av samexistensen inom nätverket av olika organisationsmodeller åtar sig 
kommissionen att förstärka utbytet av erfarenheter och bättre tillvägagångssätt mellan 
olika EIC för att upprätthålla en maximal sammanhållning inom nätverket och för att 
gynna ett mer omfattande samarbete med informationsnätverken inom samma region. 
//. 1.2. NÄTVERKERKETS KVALITETSPOLICY 
De olika förhållanden som återspeglas i nätverkets sammansättning påkallar en 
kvalitetspolicy om man vill undvika att nätets effekt försvagas. I själva verket måste EIC 
ömsesidigt förplikta sig att upprätthålla en minimikvalitet på så sätt att de utvidgar 
tjänsteutbytet sinsemellan, vilket utgör själva grunden för nätverkseffekten. Om inte, 
finns risk för att förenklade nät bildas inom huvudnätverket - förenklade nät som 
grundats inte på en regional tillhörighet eller ett område av gemensamt intresse utan på 
skillnader i kvalitetsnivå. 
Detta kvalitetskrav, som omfattas och accepteras av det stora flertalet medlemmar, har 
lett till ett successivt införande av en kvalitetspolicy. Efter ett alltför forcerat försök till 
systematisering har denna policy inriktats mot stimulans och hjälp att uppfylla 
kvalitetsmålen i utbyte mot ett ekonomiskt bidrag från kommissionen. 
Trots uppmuntrande resultat stöter denna policy ännu på motstånd att fullt ut ta 
konsekvenserna av den. Dessa består i slopade ekonomiska bidrag och, vid upprepning, i 
placering i observationsgrupp genom en anmodan, ställd till värdorganisationen, att 
ompröva medlemsskapet i nätverket. Man förstår av detta att för ett antal 
värdorganisationer, som är fast förankrade i de lokala och regionala organisationerna, 
men som inte förrän nyligen haft behov av att utvecklas på europeisk nivå, har den 
finansiella aspekten varit avgörande. Men misstron är större än så. 
29 
Man måste även vara klar över att somliga inte accepterar att en och samma mall 
används för alla, eftersom verkligheten är olika i olika regioner. Men att inte acceptera en 
och samma mall skulle ha en mycket menlig inverkan på den sammanhållande effekten 
som ligger i nätverket, så mycket mer som tillämpningen redan tar hänsyn till varierande 
förhållanden och en målorienterad ledning. 
En del av detta motstånd förklaras av att man tvivlar på de kriterier som används för 
klassningen av de olika centrumen. Dessa kriterier klargör vad som anses ha störst 
betydelse för kvaliteten och tar också stor hänsyn till en sammanfattande rapport rörande 
centrumets verksamhet som skall inges inom vissa tidsfrister. I själva verket grundar sig 
den av kommissionen anordnade utvärderingen helt och hållet på uppgifter lämnade av 
EIC, och inte på enkäter till användarna. Det bör inte desto mindre nämnas att EIC har 
möjlighet att komplettera denna rapport genom att varje år fastställa kvalitetsmål, vilkas 
genomförande kan gynnas av hjälpinsatser från en av kommissionen anställd konsult. 
Denna möjlighet stötte till att börja med på svårigheter att få accept, i så måtto att EIC 
förväntade sig direktiv från kommissionen snarare än från sina värdorganisationer. Det 
har således ibland varit förväxlingar mellan kvalitetsmålen och de strategiska målen 
rörande informationsinnehållet: under det att dessa senare klart hör till kommissionens 
ansvarsområde i den mån de ingår i gemenskapens aktuella intressesfär, så mäts 
kvalitetsmålen från lokala utgångspunkter och tillhör respektive värdorganisations 
handlingsprogram. 
För att inte desto mindre ge den ofta framförda kritiken rätt som anser att 
klassningsproceduren är alltför byråkratisk är kommissionen beredd att avstå från 
kvartalsvisa rapporter till förmån för en årlig rapport om EIC skulle acceptera att delta i 
åtgärder för en målorienterad ledning, och medlemsstaterna accepterar att de förutsedda 
sanktionerna tillämpas på ett mer systematiskt sätt. I samband härmed borde en 
omprövning ske av det nuvarande förfarandet att dela de ekonomiska bidragen i två 
delar, som görs beroende av hur kvalitetsvillkoren uppfylls. 
I fall denna politik skulle medföra en geografisk obalans inom nätverket måste man 
undersöka hur ett regionalpolitiskt program skulle kunna råda bot på detta. 
Det är sant att detta angreppssätt ännu inte godtagits av flertalet värdorganisationer, som 
föredrar den kvartalsvisa rapporteringen. Eftersom vissa fortsätter att kritisera den alltför 
byråkratiska karaktären hos klassningsförfarandet, kan en förklaring finnas i förkastandet 
av "MBO" (målorienterad ledning) och i de ekonomiska konsekvenserna, som skulle 
kunna ha ett mer betydande genomslag. Detta skulle kunna vara en av förklaringarna till 
att nätverket ännu är splittrat i frågan om en årlig rapport och när det gäller 
uppfattningen av MBO. 
30 
11.1.3. PRODUKTEN-DEN CENTRALA ORGANISATIONENS ROLL 
Som tidigare har betonats begränsar sig kommissionens tjänster till en 
förmedlingsservice. Den bör tillåta EIC att tillgodose alla önskemål om information som 
kommer från slutanvändarna. 
I princip är alltså kommissionens informationsprodukter inte avsedda direkt för 
företagen. Detta utesluter inte att visst undersöknings- eller informationsmaterial kan 
användas direkt och i så fall även lämnas som det är till EIC:s kunder. 
Målet att sätta EIC i stånd att uppfylla sin funktion har bedrivits efter två linjer: 
• genom att tillhandahålla tolkningsanvisningar, som tillåter en bättre förståelse av den 
obearbetade information som lämnas av kommissionen 
• genom utbildningsverksamhet för de ansvariga inom Euro Info Centres för att ge 
dem en möjlighet att föra en dialog direkt med de tjänstemän vid kommissionen som 
är engagerade i lagstiftningsarbetet eller gemenskapens handlingsprogram. 
Eftersom kommissionen befinner sig på avstånd från förhållandena inom de olika 
sektorerna och regionerna har varken den ena eller den andra av de två metoderna 
kunnat ta hänsyn till vad som är specifikt för de olika sektorerna eller regionerna. 
Den kritik som uttalats särskilt mot de av centralorganisationen utarbetade handlingarna 
är alltså inte av sådant slag att den lätt kan åtgärdas. Ett sätt att ge ett indirekt svar på 
kraven från EIC skulle kunna vara att vända sig till yrkessammanslutningar per sektor 
inom gemenskapen för att fa dessa att ställa alla de undersökningar och handlingar som 
utarbetats från en sektoriell synvinkel till ElC-nätets förfogande. 
Ett liknande angreppssätt skulle kunna användas i förhållande till de nationella 
yrkessammanslutningarna i den mån dessa befinner sig närmare den regionala 
verkligheten och de tagit hänsyn härtill i sina undersökningar. 
Detta skulle kunna vara ett sätt att förbättra möjligheterna till tolkning av texterna. 
31 
Med beaktande av den betydande kostnaden för framställningen av anvisningar, vilken 
faller på centralorganisationen, såväl som den ofta framförda kritiken rörande 
fördelningen av EIC:s budget mellan centralorganisationerna och nätverken, förefaller ett 
annat angreppssätt vara möjligt. Detta skulle gå ut på att främja utbildningsverksamheten 
och helt avstå från framställning av tolkningsanvisningar. Detta nya angreppssätt skulle 
kunna rättfärdigas av det faktum att det redan finns ett stort antal texter i 
informationsutbudet, som eventuellt skall katalogiseras och göras lättillgängliga för EIC. 
Med tanke på att lagstiftningsarbetet framskrider långsamt kommer dessa publikationer 
att ha en tendens att endast långsamt bli inaktuella och skulle alltså kunna var tillräckliga 
för behoven inom EIC. Å andra sidan kan man fråga sig vilken metod som är den bästa 
tänkbara för tolkning av de obearbetade texterna, om det är bättre att läsa 
tolkningsanvisningar eller att ha en direktkontakt med dem som skriver texterna. 
Denna sista lösning skulle för övrigt ha fördelen att den förstärker nätverkseffekten 
genom personliga kontakter, som är lättare att etablera i samband med 
utbildningsverksamhet. Med tanke på den växande betydelsen av nätverkseffekten är 
detta ett tungt argument. Detta argument skulle likväl vara mindre väsentligt för det fall 
kommissionen skulle följa den uppmaning att decentralisera utbildningsverksamheten, 
som framställts av dem som oroar sig för en alltför stor frånvaro bland EIC-
medlemmarna. För övrigt visar sig också nätverkseffekten genom utbytet av 
informationsmaterial mellan EIC, som de själva utarbetat och som har karaktären av en 
slutprodukt på det område för vilket de utarbetats. 
Det tycks finnas en majoritet inom nätverket för att behålla den centrala enhetens 
tolkningsanvisningar. Kommissionen, som alltid är angelägen om att ge sina nätverk en 
god service, kommer att följa denna utveckling med uppmärksamhet. 
Dessa båda alternativ tycks alltså framträda som en modell för nätverkets verksamhet, 
grundade på en metod med stimulans och vitalisering, vilket utgör den metod som 
kommissionen företrädesvis använder vid sina ingripanden. 
Att avstå från denna metod skulle innebära en radikal förändring av kommissionens 
strategi. Kommissionen skulle då ikläda sig ett medansvar för slutprodukten, vilket 
endast skulle vara möjligt genom en mycket närmare gemenskap, inklusive ekonomin, 
med ett minskat antal EIC, som alltså skulle ha resultatansvar. I detta fall skulle 
kommissionen sannolikt samarbeta endast med nätverkets ledning. Dessa senare skulle ta 
ansvar för spridning av information till pyramidens bas. Med tanke på olikheterna mellan 
de organisationer som deltar i nätverket och på vilka nyttan med verksamheten helt vilar, 
skulle det utan tvivel krävas ett samarbete med många ledande personer i nätverket inom 
varje land. Dessa skulle då ha ansvar för utveckling av slutprodukten för kommissionens 
räkning. Förutom förlusten av nätverkseffekten skulle denna metod med stor sannolikhet 
medföra en mångdubbling av kostnaderna. Det verkar alltså som om den bör förkastas. 
32 
11.1.4. NÄTVERKSEFFEKTEN 
Nätverkseffekten är den viktigaste erfarenheten från ElC-projektet. Dess betydelse har 
enhälligt erkänts av alla moderorganisationer och av EIC själva. Vissa av dem betraktar 
till och med detta som den huvudsakliga fördelen på lång sikt av sitt deltagande i denna 
gemenskapsverksamhet. 
Det står klart att nätverkseffekten fungerar bäst bland de 39 EIC som är i 
utvecklingsfasen, men stora ansträngningar har gjorts från den centrala organisationen 
och kommissionen för att tillskapa denna nätverkseffekt och för att vidmakthålla den 
sedan 1987, och detta i samband med en mycket viktig geografisk utvidgning. 
• Olika temagrupper eller geografiska grupper, som bildats inom nätverket har skapats 
som verktyg för vitalisering av nätverket, i likhet med utbildningsverksamhet och 
årliga konferenser. 
• Den kvalitetspolitik som förs av kommissionen sedan viss tid tillbaka är inriktad på 
samma mål. 
• På senare tid har kommissionen börjat gynna utbytet av informationsprodukter som 
framtagits av EIC med en aktivering av nätverkseffekten för ögonen. 
• De medlemmar inom ElC-nätet, som är agenturer för en marknadsföring på 
exportsidan och sammanslutna i en GEIE, har av kommissionen uppmanats att bilda 
en pool av tillgängliga marknadsstudier och hålla dessa tillgängliga för nätverkets 
medlemmar; denna uppmaning håller f.n. på att studeras. 
• Procenttalet för de frågor som EIC ställer till sina kolleger (15%) är än så länge 
tämligen lågt, men i ökande. Detta är för övrigt naturligt med tanke på att efterfrågan 
mer och mer rör information om marknaderna, som kommissionen inte kan 
tillhandahålla. 
• I detta sammanhang bör även samarbetskonferensen nämnas, som bildades inom 
nätverket på begäran av de medlemmar som specialiserat sig på sökande efter 
samarbetspartner. 
Detta betyder att det är helt klart att nätverkseffekten ännu inte har nått sin optimala 
nivå. Detta beror delvis på personalomsättningen inom EIC eftersom nätverkets 
effektivitet mycket ofta vilar på personliga relationer. Anställning av grupper av 
flerspråkiga män och kvinnor, som är vana vid de krav som ställs i en gränsöverskridande 
omgivning och medvetna om faktiska förhållanden och praxis på det lokala, regionala, 
nationella och europeiska planet och som är utbildade för att använda tekniskt 
avancerade verktyg för kommunikation och information utgör ett av de viktigare 
resultaten inom ElC-nätet, som skall befästas och förbättras. I den utsträckning som EIC 
kommer att ytterligare inordnas i sina värdorganisationer kommer dessa att bli medvetna 
om den mångfacetterade karaktären hos ett sådant nätverk och kommer att använda 
detta i sina regionala utvecklingsplaner. I denna process är det möjligt att EIC i första 
hand kommer att vända sig till kolleger som tillhör liknande nationella nätverk. Således 
kommer en av de väsentliga fördelarna med ElC-nätet att vara att det har bidragit till 
öppnare attityder hos företagens representanter tack vara nätverkets varierade 
sammansättning. 
33 
I detta sammanhang är främjandet av en mer representativ roll för Monitoring-gruppen 
önskvärt. 
Kvar står problemet att garantera ett likvärdigt deltagande från alla nätverkets 
medlemmar, eftersom man måste vara klar över att den olika fördelningen av 
ekonomiska och personella resurser mellan EIC-företagen kan leda till att nätverket faller 
sönder i undernätverk som inte har samma aktivitetsnivå. Det rör sig här om ett problem 
som har tagits upp flera gånger och som har att göra med de blygsamma ekonomiska 
bidragen från gemenskapen och för vilket ett samband kan ses med andra delar av 
gemenskapens politik, särskilt regionalpolitiken. 
Det kunde vara på sin plats att överväga en ökning av det finansiella bidraget till EIC, 
inte bara som en följd av att ekonomiska resurser frigörs genom en omstrukturering av 
den centrala organisationens uppgifter, och trots den samtidiga förstärkningen av 
utbildningsverksamheten. Finansieringen skulle kunna tänkas uppgå t.ex. till ett 
schablonbelopp på 30 000 ecu per år - däri inbegripet alla nuvarande bidragsformer 
(tillgång till databaser, initialkostnader för anslutning till VANS, ersättning till vissa EIC 
för marknadsföring). Underförstått är givetvis att detta schablonbidrag förutsätter att de 
kvalitetskrav som tagits upp tidigare uppfylls. 
Tanken på en ökning av bidraget från 20 000 till 30 000 ecu som skulle vara ett årligt 
schablonbelopp tas emot med blandade känslor. En stor del av medlemmarna förefaller 
frukta en modell där den verkliga kostnadsbilden inte är klarlagd. Samma medlemmar 
verkar således föredra att behålla en avstämning varje kvartal vilket förefaller stå bättre 
i samklang med särskilda synpunkter från deras respektive ledningar. Vissa medlemmar 
betonar för övrigt att i detta senaste metodologiska angreppssätt stöder de tanken på en 
höjning av budgeten. 
II. 1.5. MARKNADSFÖRING 
Som sägs i det integrerade programmet till förmån för små och medelstora företag och 
hantverksföretag bör alla ansvariga för åtgärder till förmån för företagen ägna särskild 
uppmärksamhet åt att stimulera efterfrågan på företagstjänster. Detta gäller även de 
tjänster som ElC-nätet tillhandahåller. De avtal som sluts med alla EIC föreskriver att 
EIC skall garantera nödvändig marknadsföring på regional nivå. 
34 
Sedan ett antal år har gemenskapen utökat sina ansträngningar genom att anordna 
kommunikationskampanjer på gemenskapsnivå i syfte att öka trovärdigheten hos de 
decentraliserade marknadsföringskampanjer som genomförs av respektive EIC. Det sätt 
på vilket dessa aktioner har genomförts har väckt kritik, vilken emellertid dämpats allt 
eftersom kommissionen har börjat att decentralisera genomförandet av dem. Detta har 
inte tystat önskemålen om stöd till aktioner som planeras och genomförts helt och hållet 
på nationell nivå. Man måste emellertid lägga märke till att ett försök att samla förslag på 
nationell nivå inte har givit något användbart resultat. Ett nationellt förslag motsvarade 
ensamt mer än hälften av tillgängliga anslag, andra förslag höll mycket ojämn kvalitet och 
för en medlemsstat saknades helt förslag. Detta visar på intresset av att söka det bästa 
förhållandet inom ramen för ett samarbete mellan kommissionen och EIC på detta 
område. 
II. 1.6. FINANSIERING 
ElC-nätet lever fortfarande med ursprungshypotesen att man skall komma fram till en 
självfinansiering för alla centrum, vilket inte något nätverk för allmän information i 
någon stat någonsin har uppnått. 
En mycket klar majoritet av de uttryckta åsikterna förkastar möjligheterna till 
självfinansiering och understryker verksamhetens offentliga karaktär. Trots de mycket 
intressanta resultat som vissa EIC uppnått i form av intäkter, så beror resultaten likväl 
mycket på de rättsliga förhållandena och lokala traditionerna hos varje värdorganisation. 
Man måste därför inse att gemenskapens ekonomiska bidrag, som ingen anser vara för 
stort, i själva verket är allt för modest för att befästa ett nätverk av denna dimension och 
komplexitet. Detta gäller även vad beträffar de personella resurserna. 
Kommissionen fortsätter sina rationaliseringssträvanden, särskilt vad gäller den centrala 
organisationen, och har härvid uppnått konkreta resultat. Det finns emellertid en gräns 
som inte kan överskridas utan risk för att minska de utförda tjänsterna, vilket 
kommission alltid försökt undvika. En vidare rationalisering kan således endast uppnås 
genom att upphöra med en hel verksamhet vid den centrala organisationen 
(informationsmaterial som används för att tolka obearbetad information). Genom att föra 
fram detta val anser sig kommissionen berättigad att påkalla medlemsstaternas 
uppmärksamhet vad gäller finansieringsproblemets betydelse. Kommissionen uppskattar 
den diskussion som påbörjats i en medlemsstat till följd av en rapport som initierats av 
dess regering. 
35 
II.2. BC-NET-NÄTET 
II.2.1. MÅLGRUPP-NÄTVERKETS SAMMANSÄT1NING 
BC-NET-nätets målgrupp, dvs. dess slutanvändare, är små och medelstora företag som 
vill verka internationellt och är beredda att ta hjälp av en konsults tjänster för att utarbeta 
och genomföra sin europastrategi. 
Under ganska lång tid var BC-NET ett nätverk som inriktade sig mot användarna. Det 
värderar hädanefter mer och mer kunnigheten hos de konsulter som erbjuder tjänster till 
små och medelstora företag. 
Detta förklarar nätverkets sammansättning, som till största delen består av privata 
konsulter, utan att för den skull utestänga ett visst antal offentliga eller delvis offentliga 
organ. Den visar utan tvivel också på olika lokala förhållanden vad gäller förekomsten 
eller frånvaron av konsulter som är specialiserade på små och medelstora företag. Denna 
heterogena karaktär har inte varit utan problem. Arbetsmetoderna varierar i själva verket 
ofta alltefter som man tillbringar mycket tid med relativt fa kunder, vilket oftast är fallet 
med en privat konsult, eller om man tillbringar relativt kort tid med ett större antal 
kunder, vilket vanligen beror på offentliga uppdrag hos ett visst antal organisationer. Det 
är framför allt vid uppföljningen av kontakter som dessa skillnader brukar visa sig, vilket 
gett upphov till en del önskemål om en mera homogen sammansättning av nätverket. 
Det stora flertalet av medlemmarna pekar emellertid på betydelsen av att behålla 
olikheten i nätverket både vad gäller den geografiska täckningen och de offentliga, delvis 
offentliga eller privta rådgivarna för att kunna dra nytta av de nödvändiga förbindelserna 
mellan områdena för finansiellt, tekniskt och kommersiellt samarbete. 
Kommissionen har hittills, då den med vissa mellanrum har företagit utökningar av 
nätverket, publicerat uppmaningar att inkomma med ansökningar i Europeiska 
gemenskapens officiella tidning, varvid urvalet därefter baserat sig på ett frågeformulär 
rörande sökandens yrkesprofil och erfarenhet. 
Vid utvärderingen av nätverksmedlemmarnas verksamhet är likväl det enda använda 
kriteriet medlemmens faktiska verksamhet räknat i antal samverkansförslag som lagts 
fram eller efterfrågats. I den mån det är nödvändigt att övergå från kontaktfasen till att ta 
mer hänsyn till små och medelstora företag:s behov av handledning i överläggningsfasen, 
vilket många anser, skulle ett nytt kriterium som tar hänsyn till detta behov kunna införas 
i de nya utvidgningsprocedurerna liksom vid kommande screeningtillfällen. 
Men införandet av ett sådan kriterium skulle kollidera med svårigheten för kommissionen 
att få tillgång till ett återflöde av information från konsulterna rörande varje uppdrag 
utöver kontaktfasen. 
36 
Ett alternativ skulle kunna vara ett frivilligt tillbakaträdande av dem som känner sig 
mindre inriktade på integrerade handledningstjänster för samverkansprojekten, i den mån 
det finns andra gemenskapsalternativ för dem (BRE, samarbetskonferens EIC). 
Ett försök att komma förbi problemet med den heterogena sammansättningen var 
önskemålen från ett betydande antal medlemmar om sammankomster i temagrupper, som 
skulle kunna ge en fördjupning av kunskaperna rörande olika aspekter av samarbetet 
(finansiellt, tekniskt eller kommersiellt samarbete). 
//. 2.2. NÄTVERKETS KVALITETSPOLICY 
Samtliga rådgivare inser nödvändigheten av en policy med inriktning på "kvalitet". Den 
har förverkligats genom en regelbundet återkommande utvärdering av 
nätverksmedlemmarnas verksamhet, en utvärdering som leder till en regelbunden 
förnyelse av medlemmarna alltefter deras verksamhet över gränserna, både vad gäller 
kvantitet och kvalitet. 
Utvärderingen görs återigen utifrån information som kommer från 
nätverksmedlemmarna, inte från enkäter till deras kunder. Detta överensstämmer med 
den förmedlande karaktären hos de tjänster som utförs av kommissionen. 
Vad gäller kontakten med slutanvändarna har en yrkesetik upptagits väl bland 
medlemmarna och accepteras av alla. Vissa önskar till och med att dess tvingande 
karaktär skall skärpas liksom kontrollen. Som fortsättning skulle man kunna tänka sig att 
definiera en standardnorm för rådgivarna, som skulle tillämpas på de tjänster som utförs 
åt företagen. Detta är en idé som förs fram i det integrerade programmet till förmån för 
små och medelstora företag och hantverksföretag. Ett genomförande skulle kräva 
medverkan av de europeiska standardiseringsorganen liksom, med all säkerhet, ett 
intygsförfarande som består av en extern granskning av medlemmarna. 
En annan idé är besök på platsen, ibland tillsammans med de mest erfarna medlemmarna. 
11.2.3. PRODUKTEN-DEN CENTRALA ORGANISATIONENS ROLL 
Enligt mångas uppfattning är BC-NET:s viktigaste kännetecken att det ställer ett 
dataverktyg till förfogande för matchning av förslag till samarbete. Detta förklaras av 
ursprunget till projektet där sammansättningen av datasystemet föregick 
nätverksbildningen. Den första anbudsinfordran syftade i själva verket till att välja ut 
rådgivare som var beredda att använda BC-NET:s datasystem som experiment. 
Användningen av detta redskap är det sammanhållande elementet i nätverket, vars 
strategiska mål egentligen bör vara att ställa ett nätverk av rådgivare till små och 
medelstora företag: s förfogande som kan hjälpa dem i samband med internationella 
uppdrag. 
37 
Sedan rådgivarna lärt sig behärska verktyget har de pekat på behovet av att utvidga de 
tjänster som centralorganisationen erbjuder nätverket, i form av en förstärkning av själva 
nätverkets vitalisering. Innan rådgivaren kommer fram till ett samarbetsförslag analyserar 
han i själva verket ofta företagets strategiska situation och ger råd om möjligheten och 
medlen för en europastrategi, vilket förstärker hans behov av information och utbildning. 
Å andra sidan krävs ett visst antal andra åtgärder utöver den första kontakten mellan 
företag vars samarbetsförslag har sammanfallit, innan man kan sluta avtal om samarbete. 
Små och medelstora företag har ofta behov av handledning i denna svåra fas, vilket alla 
parter understryker. 
Vad gäller själva verktyget har det visat sig att enbart matchningen av samarbetsförslag 
inte var tillräckligt, vilket ledde till införandet av "Flash profiles". Därefter har den 
snabba utvecklingen av informationssystemens lättillgänglighet även gett upphov till 
berättigad kritik rörande förseningen i uppdateringen av systemet, som, även om det 
förbättrats regelbundet, ändå hör till en tidigare generation. 
Trots modifieringar har metoden haft svårt att bli accepterad, vilket visas av en nedgång i 
antalet samverkansförslag som läggs fram. Denna nedgång beror endast delvis på 
avgiftsbeläggningen. Ett visst antal rådgivare som använder sig mycket av BC-NET 
förblir positiva. Andra förändringar är därför säkerligen nödvändiga. Detta har för övrigt 
lett till önskemål som syftar till att man skall kunna skapa en databas med utgångspunkt i 
de uppgifter som finns i BC-NET, BRE, Europartnerskapet och INTERPRISE. En sådan 
databas skulle rikta sig till en mycket större målgrupp. Det kommer ändå att finnas 
anledning att fundera över de regler som skulle gälla driften av dessa databaser både vad 
gäller företagspresentationer och samarbetsprojekt. De juridiska och ekonomiska 
problemen med ett sådant förslag undersöks för närvarande. 
Kommissionen borde i fortsättningen, till följd av vad som sagts ovan, 
mera koncentrera den centrala organisationens uppgifter på den vitaliserande 
verksamheten. Detta innefattar att uppmuntra till temagruper som alltmer efterfrågas. 
Detta gäller särskilt för de industriella och teknologiska samarbetsprojekten, med en 
grupp som fullföljer arbetet på att ta fram kompletterande hjälpmedel, bättre anpassade 
till de teknologiska behoven (upprättande av en databas som pilotförsök). Detta 
tillvägagångssätt kommer att tjäna som exempel för området "offentlig upphandling". 
Detsamma borde gälla även för samarbetsprojektens "finansieringsbidrag". 
Det förtjänar att påpekas att tillträdet till dessa grupper i fortsättningen sker efter 
ansökan av rådgivarna till den centrala enheten tillsammans med ansökningshandlingar 
som tillåter ett adekvat urval. Kommande utvidgningar av nätverket kommer alltså att 
ske både utifrån mer målinriktade urvalsförfaranden alltefter dessa behov och utifrån 
antalet framlagda samarbetsförslag i BC-NET-systemet. 
38 
Förbättringen av datastödet kommer att fortsätta, eftersom det har medgett mycket 
snabba sökningar och svar, vilket passar företagarnas behov, liksom matchningen och 
det dagliga studiet av tusentals samverkansförslag, samtidigt som en bred åtkomst till 
hela nätet garanteras. 
Vad gäller frågan om datasystemet bör uppdateras för att anpassas till de framsteg som 
under tiden gjorts vad gäller lättillgänglighet måste man göra en genomgång av BC-
NET^ rådgivare och begära en omfördelning av inkomsterna från avgiftsbeläggningen 
för en sådan investering. 
11.2.4. NÄTVERKSEFFEKTEN 
Det är ett faktum att BC-NET-projektet på detta område haft en betydande utveckling 
från ett förhållande som gav företräde åt kontakterna mellan användarna av ett system 
till ett nätverk. I själva verket härrör ofta medlemmarnas framgångar från de band som 
finns mellan dem. Denna personliga kontakt bör utvecklas allt mer på grundval av en 
huvudsakligen nära verksamhet, som tillåter genomförandet av aktiva kompletterande 
åtgärder. Därefter kommer nätverkseffekten att vara desto mer påtaglig som 
ansträngningarna att skapa kvalitetsmässig enhetlighet inom BC-NET kommer att ha nått 
en än högre nivå på grundval av gemensamma rutiner för samarbete, som höjer värdet på 
en fullständig service till kunden, såväl före som efter sammanträffandet. 
För att stödja denna utveckling måste stimulans- och aktiveringsverksamheten i nätverket 
förstärkas. Detsamma gäller även undergrupperna. 
II. 2.5. MARKNADSFÖRING 
Betydelsen av att marknadsföra nätverkstjänsterna hos slutanvändarna kan inte förnekas. 
Nätverksmedlemmarnas krav på en förstärkning av BC-NET:s profil kolliderar emellertid 
med ekonomiska problem inom den centrala organisationen. 
Erfarenheten har visat att på grund av de begränsade ekonomiska resurser som kan 
avdelas för marknadsföring ger det mer utbyte för kommissionen att inkludera BC-NET i 
en mer allmän upplysningskampanj, som omfattar alla former av tjänster till små och 
medelstora företag som tillhandahålls av gemenskapen. Till den del 
nätverksmedlemmarnas berättigade krav kolliderar med ekonomiska begränsningar bör 
kommissionen anstränga sig att knyta nätverksmedlemmarna närmare till förberedelserna 
av dessa marknadsföringskampanjer. 
39 
11.2.6. FINANSIERING 
Den huvudsakliga kritik som framförts av vissa representanter för medlemsstaterna rör 
nivån på det allmännas bidrag till BC-NET. Kommissionen har alltså redan åtagit sig att 
göra ansträngningar för att komma närmare en självfinansiering. Med hänsyn till 
resultatet efter övergången till prissättning av tjänsterna har belastningen på budgeten för 
BC-NET och BRE sjunkit till under en miljon ecu per år. Detta är ingen stor kostnad för 
ett nätverk som är av en så sammansatt beskaffenhet och så omfattande. 
Nätverkets medlemmar framhåller för övrigt ofta skillnaden på behandling mellan 
tillhörigheten till andra gemenskapsnätverk och till BC-NET. 
Avgiftsbeläggningen har inte minskat efterfrågan på deltagande i nätverket. Däremot har 
den reducerat, antagligen på vissa ställen, antalet samverkansförslag som behandlas av 
nätverket. Med hänsyn till dessa förhållanden har kommissionen för avsikt att behålla 
principen om avgiftsbeläggning men se över handläggningen av den. En övergång till 
betalning av ett schablonbelopp i början av uppdraget föreslås, tillsammans med 
överlämnande av ett medlemskort i BC-NET. Detta kommer att ha en mindre 
avskräckande effekt på antalet handlagda samverkansförslag och kommer att minska 
arbetsbelastningen med det nuvarande avgiftsförfarandet: framtagning av speciell 
information, flera hundra individuella återkravsorder med risk för tvister, försenad 
betalning, etc. 
De röstar alltså med majoritet för en schablonavgift samtidigt som de kräver en noggrann 
prövning av avgiftsnivån för att behålla den varierade sammansättningen och balansen i 
nätverket. 
Ett sådant tillvägagångssätt skulle för övrigt sammanfalla med förslagen i den 
utvärdering som gjordes 1992 och skulle grunda sig på ett årligt bidrag på 1 000 ecu, 
med möjlighet till omprövning vartannat år, vilket skulle garantera ett regelbundet 
inkomsttillskott. Avdrag skulle kunna göras med upp till maximum 500 ecu för att 
uppmuntra till större anslutning på basplanet och belöna de mest aktiva. På detta sätt 
skulle bidraget till driftsbudgeten på medellång sikt hålla sig under en miljon ecu per år 
för BC-NET + BRE. 
Beträffande det ofta framförda önskemålet om ekonomiskt stöd till företag som skulle 
vara värda att få handledning efter den inledande kontakten för att nå fram till ett 
samverkansavtal anser kommissionen att detta önskemål faller utanför BC-NET:s 
verksamhet. Kommissionen har inom ramen för sitt flerårsprogram finansierat ett 
pilotprogram till förmån för hantverket, som är i störst behov av en sådan 
handledningsverksamhet. Gemenskapens initiativ för små och medelstora företag ger 
dessutom medlemsstaterna möjlighet att samfinansiera denna typ av program. 
4 KOM (92) 1800 av den 11 november 1992 
40 
II.3. BRE-NÄTET 
BRE-nätets verksamhet har endast varit föremål för sparsam kritik. Dess sammansättning 
ifrågasätts inte, inte heller "screening-systemet", som accepteras av det stora flertalet 
medlemmar. 
Nätverket har inte bildats för att gynna handel mellan medlemmarna utan snarare för att säkra 
spridningen av förslag till samarbete inom och utom gemenskapen. 
Öppenheten och den geografiska täckningen tillsammans med BRE: s enkla användningssätt bör 
behållas som grundläggande kännetecken för det här nätverket. Den flexibilitet som följer 
härav tillåter i själva verket korrespondenterna - enligt de begränsningar och 
användningsföreskrifter sorti anges i det avtal som de tecknat med kommissionen - att använda 
nätverket på ett sätt som anpassats till företagen och särskilt de minsta av dem. Dessa 
funktioner sammantagna har gjort det möjligt för BRE att verka för internationalisering och 
detta drag kommer att förstärkas ytterligare i och med att ekonomin och handeln blir alltmer 
världsomspännande. 
Som svar på kritik från korrespondenterna skall centralorganisationen genomföra ett bättre 
urval bland förslagen och önskemålen om samarbete för att underlätta användningen härav för 
medlemmarna. Nätverksmedlemmarna understryker betydelsen av marknadsföringsåtgärder för 
att ännu tydligare visa de grundläggande kännetecknen för BRE: enkelhet, låga kostnader, 
spridningskapaciet samt en internationell dimension. 
Den centrala organisationen siktar även på att förkorta väntetiderna för kodning och 
översättning. En möjlighet att välja mellan "automatisk översättning/språkgranskning" 
kommer därför att undersökas inom de närmsta månaderna vilket skulle ha den fördelen att 
användarna kan välja att använda sitt eget språk. Detta måste ses som betydelsefullt, särskilt 
för företag som inriktar sig på en internationalisering men som endast har tillgång till 
begränsade personella resurser. För övrigt borde överföringen av samarbetsannonser kunna ske 
snabbare tack vare en intensivare användning av hjälpmedel av typ "disketter" eller elektronisk 
post (VANS). 
Vad gäller marknadsföring gäller kommentarerna rörande BC-NET även för BRE. BRE-
korrespondenterna bör, som motprestation för att kostnadsfriheten bibehålls, åta sig att 
utarbeta ett marknadsföringsprogram för de samarbetsåtgärder som hör till det 
företagspolitiska området, och det föreslås att avtalen ändras i den riktningen. 
Beträffande finansieringen av BRE bör man lägga märke till att överföringen på 
korrespondenterna av marknadsföringsprogrammet rörande BRE-annonserna i fortsättningen 
utgör en betydande del av kostnaderna med hänsyn tagen särskilt till de stöd som används och 
vad som oundgängligen krävs för presentationsverksamheten. Denna investering utgör en 
avsevärd tillgång för att höja värdet på nätverket och för dess anseende. 
41 
Gemenskapens ekonomiska bidrag är ganska blygsamt om man beaktar den volym som 
behandlas tack vare ledningen och BC-NET/BRE:s utomordentliga externa bemanning. 
Bidragen täcker främst kostnaderna för kodningspersonal. Under dessa förhållanden - och med 
hänsyn till nätverkets uppgifter och den erfarenhet som vunnits - skulle nackdelarna överväga 
om man införde avgifter. De skulle ha mycket liten påverkan på budgeten men verka 
avskräckande på vissa målgrupper (små företag och hantverkare). 
IH. SAMORDNING MELLAN NÄTVERKEN 
Vissa förordar en "privatisering" av BC-NET-nätet och åberopar konkurrensen med privata 
tjänster. Bortsett från att detta argument också kunde gälla för EIC och BRE måste man vara 
klar över betydelsen av begreppet privatisering som kan förstås på två sätt: antingen avser den 
en total självfinansiering av verksamheten genom avgiftsbeläggning eller också avses därmed 
att kommisionen kopplas bort helt och att nätverket styrs av sina medlemmar. Vad gäller 
självfinansiering kan hänvisas till avsnitt II.2.6. Beträffande självstyre kan det anses uteslutet så 
länge det är fråga om samma system, så mycket mer som man bör fortsätta arbetet inom hela 
gemenskapen. 
Förslaget att "privatisera" BC-NET-nätet förenas ibland med förslaget att hjälpa små och 
medelstora företag att anlita externa rådgivare via de besparingar som därigenom görs. Med 
hänsyn till de obetydliga anslagen till BC-NET skulle emellertid en sådan åtgärd få mycket litet 
betydelse. Av den anledningen ser kommissionen ingen fördel med detta förslag jämfört med 
stödet från ett nätverk av rådgivare som är vana vid förhållandena inom gemenskapen. 
Slutligen finns förvisso också mycket att hämta från den erfarenhet som redan vunnits genom 
BC-NET när nu den federala regeringen i USA just gett sitt stöd för skapandet av ett nätverk 
för sökande efter samarbetspartner, som tycks vara avsett att fungera på liknande sätt i form av 
inledande elektronisk matchning för högteknologiska företag ("Unisphere"). 
Vissa förespråkar en fusion mellan nätverken BC-NET och BRE. En sådan fusion verkar inte 
vara fördelaktig eftersom nätverken har olika uppgifter, vilket framgår ovan, och vart och ett 
av dem svarar på sina företags behov. Man borde trots allt pröva det bästa sättet att fastställa 
vad som är respektive nätverks viktigaste uppgift. Därvid har BRE helt klart blivit ett nätverk 
för huvudsakligen spridning av icke sekretessbelagda förslag och önskemål om samarbete 
medan BC-NET behåller en anpassad sekretess. 
42 
Vissa medlemmar har fört fram frågan om ett enda nätverk EIC-BC-NET-BRE. Som svar 
härpå måste man, förutom omöjligheten att slå samman värdorganisationer som ofta är olika 
till sin natur och struktur, peka på skillnaden mellan de tjänster som utförs. Om man skulle 
slopa någon typ av tjänster borde man logiskt sett slopa de minst krävande tjänsterna i linje 
med den framtagna kvalitetspolicyn. Var och en av dessa tjänstetyper svarar emellertid, som 
visats, mot olika kunder och varierande behov och det viktigaste är att öka den yrkesmässiga 
kvaliteten på samtliga tjänster. 
Kommissionen är likväl mottaglig för andra synpunkter - särskilt vad gäller effektiviten på de 
tjänster som tillhandahålls företagen - som syftar till att förbättra synergieffekten mellan 
nätverken. 
///. /. SAMORDNING MELLAN FÖRETAGSPOLITIKENS TRE NÄTVERK 
Det är inte utan skäl som det förekommer överlappningar i sammansättningen av de tre 
nätverken. Å ena sidan finns det beröringspunkter mellan ElC-nätet och BC-Net-nätet i så 
måtto att ett visst antal EIC orienterat sig mot samarbetsåtgärder i form av tjänster med 
mervärde. De utför dessa tjänster antingen via samarbetskonferensen eller i egenskap av 
medlemmar i BC-NET-NÄTET. Å andra sidan har medlemmarna i BC-NET-nätet, till den del 
de förväntar sig ett bredare tjänsteutbud av nätverket än tillgång till datasystemet, uttryckt en 
ökande efterfrågan på allmän information ägnad att hjälpa dem i den strategiska handledningen 
av små och medelstora företag. BRE å sin sida erbjuder tjänster till medlemmarna i de båda 
andra nätverken. 
Här är inte fråga om att förbjuda överlappningen mellan nätverken. Men det är nödvändigt att 
klargöra vilka tjänster gällande samarbete som tillhandahålls av vilket nätverk. Annars skulle 
inte slutanvändaren bli klart informerad om vilken typ av tjänster han kan förvänta sig, då han 
vänder sig till det ena, snarare än det andra av de tre nätverken. 
BRE erbjuder en enkel typ av tjänster som består i spridning av erbjudanden och önskemål om 
samarbete, liksom återföring av den information som det resulterat i. Det förekommer ingen 
marknadsföring. Samarbetskonferensen inom EIC kombinerar spridningen med en dialog men 
har brister i fråga om målgruppsbestämning och handläggning av erbjudanden om samarbete, 
liksom uppföljningen efteråt. BC-NET-nätet erbjuder en komplett uppsättning tjänster: 
handläggning av samarbetserbjudanden, spridning och dialog mellan olika förslag, vid behov 
följt av personliga kontakter. 
Problemet är bristen på öppenhet mellan dessa tre tjänstetyper från och med det att en medlem 
tillhör två eller tre nätverk. Man måste råda bot på denna brist på öppenhet genom att införa en 
yrkesetik för medlemmarna i samarbetskonferensen EIC och genom att skärpa yrkesetiken för 
BC-NET-medlemmarna. 
För att dessutom underlätta kommunikationen mellan nätverken, särskilt mellan 
samarbetskonferensen EIC och BC-NET, har ett samarbetsformulär (C.P.) tagits fram, 
huvudsakligen baserat på BRE: s formulär och som innehåller delar som är gemensamma med 
BC-NET:s formulär. Detta skall cirkuleras med hjälp av VANS som elektronisk post. 
43 
I övrigt firms det anledning att uppmuntra närmare kontakter mellan medlemmar av olika 
nätverk. Denna verksamhet har inletts genom en del sammankomster som exempelvis hållits i 
marginalen av Europapartnerskapet. Den borde under alla förhållanden uppmuntras 
systematiskt på regional nivå. 
Vad gäller rationaliseringsåtgärder för de centrala organisationerna har exemplet med de 
gemensamma organisationerna för BC-NET/BRE kunnat inge tanken på ett närmande med 
EIC:s centrala organisation. 
Ett sådant närmande synes likväl inte helt motiverat med tanke på skillnaderna i nätverkens 
sammansättning och de uppgifter de har att utföra, vilket kräver aktiveringsåtgärder av olika 
natur. Motivet för rationalisering är följaktligen än svagare som man också måste ställa sig 
frågan om inte det faktum att det endast finns en enda rådgivare skulle innebära en avsevärd 
yrkesrisk, inklusive för utövandet av allmänna tjänster. Detta utesluter inte att vissa funktioner 
punktvis kan drivas gemensamt. 
///. 2. SAMORDNING MELLAN GEMENSKAPENS ÅTGÄRDER 
En samordning bör ske av de företagspolitiska nätverken och 
gemenskapens åtgärder för att möta specifika behov hos företagen för att öka det tillförda 
värdet av var och en av dessa åtgärder. 
Detta har skett mellan nätverken EIC/BC-NET/BRE och de övriga samarbetsåtgärderna, dvs 
Europapartnerskapet och INTERPRISE. Denna inriktning bör följas i framtiden och, 
ytterligare utvidgad, för underentreprenörsprogrammet (SCAN: Subcontracting Assistance 
Network), för det regionala programmet (Centrum för företagande och innovation), för det 
nya innovationsprogrammet, för genomförandet av del III av det nya programmet för 
företagsledning och för verksamhet utanför gemenskapen (European Business Information 
Center). 
Denna inriktning tillmötesgår också önskemål från övriga generaldirektorat som inser 
betydelsen av företagspolitikens nätverk och som vill kunna utnyttja dem för att sprida sin egen 
information och genomföra vissa aktioner. 
Till den del denna förkärlek för att använda de företagspolitiska nätverken inte kan tillämpas 
över hela linjen på grund av skäl som sammanhänger med den speciella beskaffenheten av de 
uppgifter som skall utföras, skall man se till att värdorganisationerna EIC, så långt det är 
möjligt, far möjlighet att delta i och utveckla samordningen mellan nätverken. 
Dessutom skall man se till att de olika näten för företagspolitik verkar i samklang med varandra 
och kompletterar de övriga gemenskapsnäten som ofta är specialiserade inom ett specifikt 
område, vilket t. ex. är fallet med RTD-näten. 
44 
III.3. SAMORDNING MELLAN FÖRETAGSPOLITIKENS NÄTVERK OCH 
KOMMISSIONENS ÖVRIGA NÄTVERK 
Nätverken EIC, BC-NET och BRE ingår i mycket större samling av reläpunkter och nätverk 
som skapats på initiativ av kommissionen, som år 1994, antog en ny politik för dem. Detta 
angreppssätt syftar till att uppnå en optimalisering vad gäller de olika nätverkens uppgift 
genom att sträva efter sammanhang och kompletterande funktioner i deras 
informationsverksamheter, vilket slutligen kommer att resultera i att man undviker 
dubbelarbete och onödig spridning av insatserna. 
Kommissionen söker genom en heltäckande strategi å enda sidan fastställa vilka behov och 
problem som är gemensamma för alla nätverken och å andra sidan klart definiera deras särdrag 
och speciella karaktäristika. Ett effektivt samarbete mellan nätverken kan således emotses och 
bör till och med uppmuntras, särskilt på regional nivå. 
Det finns till exempel i dag fler än 300 EDC (europeiska dokumentationscentrum) inrättade 
inom universiteten. Förfrågningarna, som de mottar, kommer ofta från studenter som är 
intresserade av företagspolitik och varav ett visst antal kommer att bli morgondagens 
företagare. På samma sätt ger mer än 50 forum information inom unionens landbygdszoner där 
små företag och hantverk intar en viktig plats. Det står klar att i dessa två fall är ett samarbete 
med EIC nödvändigt: dessa nätverks upplysningsverksamhet kan leda användarna till den källa 
som bäst lämpar sig för deras behov. 
Samtidigt bör man påminna om att nätverket Team Europe i dag räknar 760 medlemmar, varav 
en del är specialiserade på gemenskapens stödåtgärder till företag. Deras erfarenheter har alltså 
stort värde för den informationsverksamhet som drivs på detta område. 
I praktiken finns redan denna önskan att samarbeta och även att gynna utbytet mellan dessa 
nätverk. Härom vittnar det intresse som de återkommande sammankomsterna väcker, vilka 
anordnas just av representanter för kommissionen i medlemsstaterna, och i vilka ansvariga för 
olika informationsnätverk inom gemenskapen deltar. 
111.4. SAMORDNING MELLAN FÖRETAGSPOLITIKENS NÄTVERK OCH 
NATIONELLA OCH REGIONALA NÄTVERK 
Först bör understrykas att när nätverket EIC bildades, vädjade kommissionen om samarbete 
från organisationer som har till uppgift att informera företagen, nationellt och regionalt, och 
som därför i det stora flertalet fall tillhör nationella nätverk. I vissa fall har EIC kommit att 
upprätthålla en informions- och aktiveringsverksamhet för andra företag som tillhandahåller 
tjänster till små och medelstora företag. 
45 
På olika håll har frågan väckts om en institutionalisering och förstärkning av denna aktiverade 
uppgift på regional nivå. Kommissionen ser odelat positivt på detta, i den mån ett sådant 
förslag ingår i en nationell verksamhet och under förutsättning att det inte förvandlar 
informationsverksamheten hos aktiverande EIC till företagsledning. Med andra ord en 
förstärkning av de aktiverande EIC:s möjligheter borde vidtas inom ramen för en nationell 
politik. 
En annan linje har varit att inrätta en aktiveringsfunktion inom ramen för ett nationellt nätverk, 
som i en och samma byggnad samlar alla tjänster som erbjuds företagen inom den zonen (t. ex. 
"Business Links" i Förenade kungariket). 
Eftersom EIC Utgör ett av dessa serviceorgan kommer de att uppmanas att ingå i en sådan 
gruppering om EIC:s värdorganisation deltar i en sådan aktion. Kommissionen är positiv till en 
sådan utveckling i den mån den inte gör gemenskapsinformationen svårare att upptäcka utan 
utmynnar i en förbättrad information och rådgivning för företagen genom denna samlade insats 
av alla organisationer. 
Kontakterna mellan nätverken BC-NET och BRE och nationella och regionala nätverk, som 
fullföljer kompletterande mål, fortsätter likaså att utvecklas och kommer att stödjas i framtiden. 
46 
SLUTSATSER 
Man bör understryka betydelsen både av det som uppnåtts och det som återstår att göra. 
Det som uppnåtts grundar sig på den oersättliga karaktären hos nätverkens metodologi, som 
stödjer sig på ett vittförgrenat samarbete med decentraliserade förmedlande centrum, vilka 
svarar för en betydande del av samfinansieringen. 
Det strategiska målet för företagspolitikens olika nätverk är att ställa en infrastruktur för 
information till små och medelstora företags förfogande, liksom rådgivning och stöd inom hela 
gemenskapen och utanför den. 
Det som återstår att göra kräver en ökad förmåga vad gäller kvalitet, effektivitet och 
avpassning av medlen till små och medelstora företags behov. 
Detta innebär att nätverkens sammansättning måste anpassas efter målen att genomföra ett 
kvalitetsprogram och utvärdera dess resultat, att granska centralorganisationens roll och därvid 
prioritera aktivering och utbildning, att förstärka nätverkseffekten och marknadsföringens 
genomslagskraft. 
Slutligen, vad gäller finansieringen, bör alla rationaliseringsåtgärder vidtas samtidigt som man 
är uppmärksam på de gränser som inte får överskridas om man vill behålla de väsentligaste 
erfarenheterna och till och med utvidga dem vad gäller sammanhållning och nödvändiga 
reaktioner på en global ekonomi. 
I detta sammanhang bör de fördelar som redan vunnits av arbetet i nätverk ökas betydligt 
genom modernisering i förekommande fall av informations- eller telematikutrustningen för att 
fiillt ut förena den lokala utvecklingen med globaliseringen av produktionen och handeln. 
För detta ändamål bör små och medelstora företag ger mer stöd i utarbetande av strategier för 
eruopeisering och internationalisering, bli bättre informerade om marknaderna och få effektiv 
rådgivning om möjligheterna till samarbete för att kunna utnyttja fullt ut potentialen i den inre 
marknaden och de nya möjligheter som finns på marknaderna, särskilt i Central- och Östeuropa 
och i Medelhavsområdet men även i Latinamerika och Asien. 
Denna insats är så mycket viktigare som marknaderna utvecklas och förändras i extremt snabb 
takt och konkurrensen kräver prestationer och konkurrensförmåga på hög nivå. 
47 
Dessa mål kommer inte att uppnås utan förstärkta nätverk vad gäller medlemmarnas 
kompetensnivå och komplement för deras respektive luckor. 
Dessa omständigheter förutsätter att man i så stor usträckning som möjligt gör företagen klart 
medvetna om omfattningen av de strukturella förändringar som förestår, att man hjälper dem 
att manifestera en vilja till öppning utåt och att förse sig med de hjälpmedel som behövs för att 
genomföra denna strategi framgångsrikt. Det är väsentligt att genom samordning koncentrera 
engagemanget hos alla parter, som berörs av utvecklingen av små och medelstora företags 
potential, så att det löper i samma riktning. 
Information, partnerskapen för samverkan och samgående kommer att vara prioriterade medel 
härför, som kommer att möjliggöra för företagen att bli mer kända och öka omsättningen, 
liksom att öka konkurrenskraften och komma in på nya marknader i en miljö som blir alltmer 
öppen och konkurrensutsatt. 
I detta syfte bör nätverken, genom att stödja sig på en höjning av kvaliteten hos de erbjudna 
tjänsterna vad gäller såväl informationsnivån som samarbetet, ägna särskild uppmärksamhet åt 
den betydelsefulla förbättringen av kunskapen om nätverken hos målgrupperna och på så vis 
öppna vägen till en stimulerande, innovativ och märkbar insats. 
Det skulle vara i företagens intresse, och ett stöd för deras strategiutveckling, om nätverken 
kunde samverka med andra gemenskapsprogram och med andra nationella och regionala 
organ. De olika åtgärderna för att främja företagen skulle då kunna ömsesidigt gynna dem och 
utvidga deras aktionsradie. 
so os 
ISSN 1024-4506 
KOM(95) 435 slutlig 
DOKUMENT 
SV 08 10 
Katalognummer : CB-CO-95-477-SV-C 
ISBN 92-77-93697-5 
Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer 
L-2985 Luxemburg 
US