EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION
Brysselden26.1.2001
KOM(2000) 890 slutlig
MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN
TILL RÅDET, EUROPAPARLAMENTET,
EKONOMISKA OCH SOCIALA KOMMITTÉN OCH
REGIONKOMMITTÉN
Ett säkrare informationssamhälle –
ökad säkerhet i informationsinfrastrukturen och
bekämpning av datorrelaterad brottslighet

2Sammanfattning
Europas övergång till ett informationssamhälle kännetecknas av djupgående omvälvningar
inomalla aspekter av människors liv: arbete, utbildning och fritid; förvaltning, näringsliv och
handel. Den nya informations- och kommunikationstekniken innebär revolutionerande och
genomgripande förändringar för ekonomier och samhällen. En lyckad övergång till
informationssamhället är av avgörande betydelse för Europas tillväxt, konkurrenskraft och
sysselsättning och får långtgående ekonomiska, sociala ochrättsliga följdverkningar.
I december 1999 lanserade kommissionen initiativet eEurope för att setillatt Europa utnyttjar
de fördelar som den digitala tekniken ger och att det framväxande informationssamhället
omfattar alla. Europeiska rådet i Feira antog i juni 2000 en allomfattande handlingsplan för
eEurope och begärde att den skulle genomföras före utgången av 2002. I handlingsplanen
betonasviktenavsäkra nät ochkampen mot datorrelaterad brottslighet.
Informations- och kommunikationsinfrastrukturer har blivit en väsentlig del av våra
ekonomier. Dessvärre har dessa infrastrukturer inneboende svagheter, som ger nya
möjligheter tillkriminell verksamhet. Denna verksamhet kan anta många former och bedrivas
över många gränser. Även om det av flera skäl saknas tillförlitlig statistik råder det knappast
någon tvekan om att sådana brott utgör ett hot mot näringslivets investeringar och tillgångar,
och mot säkerheten i och tilltron till informationssamhället. En del fall på senare tid av s.k.
Denial of Service-attacker och virusattacker har enligt uppgift orsakat omfattande ekonomisk
skada.
Det finns utrymme att vidta åtgärder för att både bekämpa brottslig verksamhet genom
säkrare informationsinfrastruktur och se till att de rättsvårdande myndigheterna förfogar över
lämpliga handlingsmöjligheter. Detta samtidigt som individens grundläggande rättigheter
respekteras.
Europeiska unionen har redan vidtagit en rad åtgärder för att bekämpa skadligt och olagligt
material på Internet, skydda immateriell äganderätt och personuppgifter, främja elektronisk
handel och användningen av elektroniska signaturer samt förbättra säkerheten vid
transaktioner. I april 1998 förelade kommissionen rådet resultaten av en undersökning om
datorrelaterad brottslighet (den s.k. COMCRIME-undersökningen). I slutsatserna från
Europeiska rådets möte i Tammerfors i oktober 1999 fastställdes att högteknologisk
brottslighet bör omfattas av insatserna för att enas om gemensamma definitioner, grunder för
åtaloch påföljder. Europaparlamentet har också efterfrågat allmänt godtagbara definitioner av
datorrelaterade brott och en effektiv tillnärmning av lagstiftning, särskilt straffrättsliga
bestämmelser. Europeiska unionens råd har antagit en gemensam ståndpunkt om de
förhandlingar omen konvention om Internetrelaterad brottslighet som förs i Europarådet samt
en rad åtgärder som utgör beståndsdelar i unionens strategi mot högteknologisk brottslighet.
En del EU-medlemsstater har också haft en ledande roll i G8-gruppens verksamhet på
området.
Detta meddelande behandlar behovet av och möjliga former för ett allomfattande politiskt
initiativ inom ramen för de mer allmänna målen informationssamhället ochfrihet, säkerhet
och rättvisa för att förbättra säkerheten i informationsinfrastrukturerna och bekämpa den
Internetrelaterade brottsligheten, i enlighet med Europeiska unionens åtagande att respektera
de grundläggande mänskliga rättigheterna.
3Kommissionen anser att det på kort sikt finns ett tydligt behov av ett EU-instrument för att se
till att medlemsstaterna förfogar över effektiva påföljder i kampen mot barnpornografi på
Internet. Kommissionen kommer senare i år att, inom ramen för ett paket omfattande frågor i
anslutning till sexuellt utnyttjande av barn och människosmuggling, lägga fram ett förslag till
rambeslut somkommer att innehålla bestämmelser omtillnärmning av lagar ochpåföljder.
På längre sikt kommer kommissionen att utarbeta lagförslag som syftar till en ytterligare
tillnärmning av straffrättsliga bestämmelser avseende högteknologisk brottslighet. I enlighet
med slutsatserna från Europeiska rådets möte i Tammerfors i oktober 1999 kommer
kommissionen också att överväga möjligheterna i fråga om ömsesidigt erkännande av beslut
somföregår enrättegång ianslutning tillutredningar avInternetrelaterad brottslighet.
Parallellt med detta har kommissionen för avsikt att främja inrättandet av nationella
polisenheter specialiserade på databrottslighet, om sådana inte redan finns, ge stöd till lämplig
teknisk utbildning för personal vid brottsbekämpande organ och uppmuntra åtgärder för ökad
informationssäkerhet iEuropa.
I tekniskt hänseende kommer kommissionen att, i linje med ramlagstiftningen, främja
forskning ochutveckling somsyftar till bättre kunskap omde svagheter som finns och omhur
de kan undanröjas samt uppmuntra till spridning av know-how.
Kommissionen har dessutom för avsikt att inrätta ett EU-forum för att sammanföra
brottsbekämpande organ, leverantörer av tjänster på Internet, telekomoperatörer,
medborgarrättsorganisationer, företrädare för konsumenterna, dataskyddsmyndigheter och
andra berörda parter i syfte att främja ömsesidig förståelse och ömsesidigt samarbete på EU-
nivå. Forumet skall ha som mål att öka allmänhetens medvetenhet om riskerna för kriminell
verksamhet på Internet och främja bästa praxis i fråga om säkerhet. Man skall också slå fast
effektiva verktyg för brottsbekämpning och förfaranden för att bekämpa datorrelaterad
brottslighet samt främjaenfortsatt utvecklingavsystemförtidigvarningochkrishantering.
4INBJUDAN ATT LÄMNA SYNPUNKTER PÅ DETTA MEDDELANDE
Europeiska kommissionen välkomnar synpunkter från samtliga berörda parter om de
frågor som behandlas i detta meddelande. Sådana synpunkter kan skickas med e-post
tillnedanstående adress t.o.m. den23.3.2001:
Infso-jai-cybercrime-comments@cec.eu.int
Mottagna synpunkter kommer i princip att offentliggöras på nätet, såvida inte
avsändaren uttryckligen begär att de inte skall offentliggöras. Anonyma synpunkter
kommer inte att offentliggöras. Kommissionen förbehåller sig rätten att inte
offentliggöra mottagna synpunkter (t.ex. därför att de är kränkande). Synpunkterna
kommeratt kunna nåsvia enlänkpå följande webbplats:
http://europa.eu.int/ISPO/eif/InternetPoliciesSite/Crime/crime1.html
Information om tekniskt format och närmare upplysningar om kommissionens policy
för offentliggörande kommer också att finnas på webbplatsen. Denna information bör
läsasinnan synpunkterna skickasin.
OFFENTLIG UTFRÅGNING
Europeiska kommissionen kommer också att anordna en offentlig utfrågning av
berörda parter angående de frågor som behandlas i meddelandet. Utfrågningen
kommer att äga rum den 7.3.2001. Ansökningar om inbjudan att göra inlägg vid denna
utfrågning kan skickas in via e-posttillnedanstående adress t.o.m. den20.2.2001:
Infso-jai-cybercrime-hearing@cec.eu.int
eller med post till:
Europeiska kommissionen
KontorBU33-5/9
200 Wetstraat/Rue de la Loi
BE-1049Bruxelles
Belgien
Europeiska kommissionen förbehåller sig rätten att välja ut de parter som skall höras.
Urvalet kommer att ske på grundval av antalet ansökningar och önskan om en bred
representation av olika intressen.
5INNEHÅLLSFÖRTECKNING
Sammanfattning
1. Möjligheteroch hoti informationssamhället
1.1. Nationella och internationella reaktioner2. Säkerheten i informationsstrukturer3. Datorrelaterad brottslighet4. straffrättsliga frågor5. processrättsliga frågor5.1. Avlyssning av trafik5.2. Bevarande av trafikdata5.3. Anonymt tillträde och anonymanvändning5.4. Det praktiska samarbetet på internationellnivå5.5. Befogenheteroch jurisdiktion i processrättsliga frågor5.6. Databehandlade uppgiftersbevisvärde6. Icke-rättsliga åtgärder6.1. Specialiserade enheterpå nationellnivå6.2. Specialutbildning6.3. Förbättrad information och gemensamma regler förarkivering av uppgifter6.4. Samarbete mellan de olika aktörerna: EU-forumet6.5. Direkta åtgärderfrån näringslivets sida6.6. FoTU-projekt som fårEU-stöd7. Slutsatseroch förslag7.1. Lagförslag7.2. Icke-rättsliga förslag7.3. Åtgärderinom ramen förandra internationella forum
61. M ÖJLIGHETEROCHHOTIINFORMATIONSSAMHÄLLET
Kännetecknande för dagens samhälle är att tekniken för informationssamhället blir allt
billigare och används i allt större utsträckning och att ekonomin blir allt mer global. En
fortsatt teknisk utveckling och en ökad användning av öppna nät såsom Internet under de
närmaste årenkommer att innebära nya möjligheter ochnya utmaningar.
Vid toppmötet i Lissabon i mars 2000 framhöll Europeiska rådet övergången till en
konkurrenskraftig, dynamisk och kunskapsbaserad ekonomi som särskilt viktig och
uppmanade rådet och kommissionen att utarbeta en handlingsplan för eEurope för att på bästa
sätt utnyttja detta tillfälle1. Handlingsplanen, som utarbetats av kommissionen och rådet och
som antogs av Europeiska rådet vid toppmötet i Feira i juni 2000, omfattar åtgärder för
säkrare nätverk och utveckling av ett samordnat och enhetligt förhållningssätt till
Internetrelaterad brottslighet före utgångenav20022.
Informationsinfrastrukturen har blivit en väsentlig del av grunden för våra ekonomier.
Användarna bör kunna lita på att informationstjänster finns tillgängliga och att deras
meddelanden och uppgifter inte kan läsas eller ändras av obehöriga. Detta är en förutsättning
för utvecklingen av elektronisk handel och för ett fullständigt förverkligande av
informationssamhället.
Den nya digitala och trådlösa tekniken har redan fått stort genomslag. Tekniken gör att vi kan
röra oss fritt och ändå förbli uppkopplade – till otaliga tjänster som bygger på ett nätverk av
nät. Vi får därmed möjlighet att delta: att lära ut och att lära, att leka tillsammans och arbeta
tillsammans, att engagera oss i den politiska processen. I takt med att samhället blir mer och
mer beroende av denna teknik kommer det emellertid att behövas effektiva, praktiska och
rättsliga verktyg för att hantera de risker somfinns.
Tekniken för informationssamhället kan användas, och används, för att begå och underlätta
olika typer av brott. I händerna på personer som handlar svekfullt, i ont uppsåt eller vårdslöst
kan tekniken bli ett redskap för verksamheter som sätter människors liv, egendom eller
värdighet i fara eller är till förfång för allmänheten.
Enligt klassiskt säkerhetstänkande krävs en organisatorisk, geografisk och strukturell
indelning av information efter känslighet och kategori. Detta är inte längre praktiskt möjligt i
den digitala världen eftersom informationsbehandlingen är utspridd, tjänsterna följer mobila
användare och systemen måste vara driftskompatibla. Innovativa lösningar som bygger på ny
teknik håller på att ersätta traditionellt säkerhetstänkande. I dessa lösningar ingår kryptering
och digitala signaturer, nya sätt att kontrollera tillträde samt autentiseringsverktyg och
programvarufilter av olika slag3. För att se till att informationsinfrastrukturerna är säkra och
pålitliga krävs inte bara en rad olika tekniker, utan också att dessa används korrekt och
effektivt. Viss teknik finns redan, men användarna känner ofta inte till att den finns, vet inte
hur denkananvändas eller ens varför denskulle vara nödvändig.
1Ordförandeskapets slutsatser frånEuropeiskarådetsmöteiLissabon den 23–24mars 2000, som finnspå
http://ue.eu.int/en/Info/eurocouncil/index.htm.
2http://europa.eu.int/comm/information_society/eeurope/actionplan/index_en.htm.
3Informationsflöden filtreras och kontrolleras på många nivåer: från brandväggen som övervakardatapaket, via filter som hindrar farliga program eller e-postfilter som diskret tar bort skräppost, tillwebbläsarfilter som förhindrar tillträde till skadligt material.
71.1. Nationella och internationella reaktioner
Datorrelaterad brottslighet sker i cyberrymden och låter sig inte hindras av konventionella
statsgränser. Brotten kan, i princip, begås från vilken plats som helst och rikta sig mot vilken
datoranvändare som helst i världen. Det anses allmänt att det krävs effektiva åtgärder både på
nationelloch internationellnivå för att bekämpa den datorrelaterade brottsligheten.4
På nationell nivå saknas det fortfarande ofta övergripande och internationellt inriktadelösningar för de nya utmaningarna ifråga omnätverkssäkerhet ochdatabrott. I de flesta länder
inriktar man sig på nationell lagstiftning (särskilt straffrättsliga föreskrifter) och förbiser
därmed alternativa förebyggande åtgärder.
Trots ansträngningar från internationella och överstatliga organisationer uppvisar nationella
lagar i olika länder anmärkningsvärda skillnader, särskilt när det gäller straffrättsliga
bestämmelser avseende hackning, skydd av affärshemligheter och olagligt innehåll. Det råder
också stora skillnader när det gäller brottsutredande organs befogenheter (särskilt i fråga om
krypterade data och utredningar avseende internationella nätverk), behörighetsområdet i
straffrättsliga frågor och ansvarigheten för å ena sidan tjänstelevererande mellanhänder och, å
andra sidan, leverantörer av innehåll. Genom direktiv 2000/31/EG
5om elektronisk handel
ändras detta i fråga om ansvarigheten för tjänstelevererande mellanhänder när det gäller vissa
mellanliggande tjänster. Direktivet förbjuder också medlemsstaterna att ålägga
tjänstelevererande mellanhänder en allmän skyldighet att övervaka den information som de
överför eller lagrar.
På internationell och överstatlig nivå är man ense om behovet av en effektiv bekämpning av
datorrelaterad brottslighet, och olika organisationer har samordnat eller försökt att
harmonisera relevanta verksamheter. Justitie- och inrikesministrarna i G8 antog i
december 1997 en rad principer och en handlingsplan i tio punkter, som fick stöd av G8-
gruppens toppmöte ijuni1998 ochsom för närvarande håller på att genomföras6. Europarådet
inledde i februari 1997 arbetet med en internationell konvention om Internetrelaterad
brottslighet, somenligt planerna skall slutföras under 20017. Bekämpning av Internetrelaterad
brottslighet står också på dagordningen för Europeiska kommissionens bilaterala diskussioner
med en del regeringar (utanför EU). En gemensam arbetsgrupp (EG/USA) för skyddet av
kritisk infrastruktur har inrättats.8
4Set.ex. Handlingsplanen för eEuropepå
http://europa.eu.int/comm/information_society/eeurope/actionplan/index_en.htm,och uttalanden från kommissionsledamot Antõnio Vitorino påhttp://europa.eu.int/comm/commissioners/vitorino/sp eeches/2000/septembre/2000-19-09-en_brussels.pdf,
och Frankrikes premiärminister Lionel Jospin påhttp://www.france.diplomatie.fr/actual/evenements/cybercrim/jospin.gb.html.
5Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/31/EG av den 8 juni 2000 om vissa rättsliga aspekter påinformationssamhällets tjänster, särskilt elektronisk handel, på den inre marknaden ("Direktiv om
elektronisk handel").
6Vid rådets möte (rättsliga och inrikes frågor) den 19 mars 1998 ställde sig EU-ministrarna bakom de tio
principer för kampen mot högteknologisk brottslighet som antagits av G8 och uppmanade de EU-medlemsstater som inte är medlemmar av G8 att vidta åtgärder för att kunna ansluta sig till nätverket.Finnspå webbplatsen för det europeiska rättsliganätverket http://ue.eu.int/ejn/index.htm.
7Utkastet tillkonvention finnsatttillgåpåwebben,itvå språkversioner:franska:http://conventions.coe.int/treaty/fr/projets/cybercrime.htmoch engelska:http://conventions.coe.int/treaty/en/projets/cybercrime.htm.
8Under beskydd av den gemensamma rådgivande grupp som inrättats enligt avtalet om vetenskapligt ochteknisktsamarbetemellan EGoch USA.
8FN och OECD har också varit verksamma på detta område, som även diskuteras i andra
internationella forum såsom Global Business Dialogue och Trans-Atlantic Business
Dialogue9.
På EU-nivå har det, fram till nyligen, vidtagits lagstiftningsåtgärder främst i form av åtgärder
inomområdena upphovsrätt, skydd av den grundläggande rätten tillprivatlivet och dataskydd,
tjänster som bygger på villkorad tillgång, elektronisk handel och elektroniska signaturer. De
viktigaste åtgärderna har dock avsett liberaliseringen av handeln med krypteringsprodukter,
somhar en indirekt koppling tilldendatorrelaterade brottsligheten.
Enantalviktiga icke-rättsligaåtgärderharockså vidtagits de senaste 3–4 åren. Dessa omfattar
bland annat en handlingsplan mot olagligt och skadligt innehåll på Internet, som föreskriver
en gemensam finansiering av medvetandehöjande åtgärder, experiment avseende klassning
ochfiltrering av innehållochdirektlinjer och initiativ rörande skyddet av minderåriga och den
mänskliga värdigheten i informationssamhället, barnpornografi och avlyssning av trafik i
samband med brottsbekämpning10. EU har under lång tid gett stöd till FoTU-projekt som
syftar till att främja säkerheten hos och tilliten till informationsstrukturer och elektroniska
transaktioner och har nyligen ökat de därmed förbundna budgeterade anslagen till IST-
programmet. Forskningsprojekt och operativa projekt som syftar till att främja
specialutbildning av personal vid brottsbekämpande organ och samarbete mellan
brottsbekämpande organ och näringslivet har också erhållit stöd inom ramen för programmen
inomtredje pelaren, t.ex. Stop, Falcone, OisinochGrotius11.
Handlingsplanen för bekämpning av organiserad brottslighet, som antogs av rådet (rättsliga
och inrikes frågor) i maj 1997 och stöddes av Europeiska rådet i Amsterdam, innehöll en
begäran omen undersökning av den datorrelaterade brottsligheten, som skulle genomföras av
kommissionen före slutet av 1998. Kommissionen presenterade undersökningen, den s.k.
COMCRIME-undersökningen, för rådets sektorövergripande arbetsgrupp för frågor som rör
9Förenta nationerna har tagit fram en omfattande handbok "Manual on the prevention and control of
computer-related crime", somnyligen har uppdaterats. OECDgenomförde1983 en studieom möjligheten
till en internationell tillämpning och harmonisering av straffrätten för att komma till rätta med
databrottslighet och datamissbruk. År 1986 lade organisationen fram en rapport med titeln "Computer-Related Crime: Analysis of Legal Policy", som innehöll en översikt över befintliga lagar ochreformförslag i en rad medlemsstater samt en rekommendation om en minsta förteckning över sådanaformer av missbruk som länder borde överväga att förbjuda och bestraffa genom straffrättsligabestämmelser. Därefter tog OECD 1992 fram en uppsättning riktlinjer för säkerheten iinformationssystem, som är tänktatt kunnaanvändas som utgångspunkt av stater eller den privata sektornför inrättandet av allmänna principer för säkerheten i informationssystem.
10Rådets rekommendation 98/560/EGavden 24september 1998om utvecklingen av konkurrenskraften hosden europeiska industrin för audiovisuella tjänster och informationstjänster genom främjande avnationella system för att uppnå en jämförbar och effektiv skyddsnivå för minderåriga och för den
mänskliga värdigheten; Grönbok om skyddet av minderåriga och den mänskliga värdigheten inom de
audiovisuella tjänsterna och informationstjänsterna (KOM(96) 483 slutlig) från oktober 1996:
http://europa.eu.int/en/record/green/gp9610/protec.htmMeddelande från kommissionen till rådet, Europaparlamentet, Ekonomiska och sociala kommittén ochRegionkommittén - Olagligt eller skadligtmaterialpå Internet(KOM(96) 487 slutlig).Resolution om kommissionens meddelande om olagligt eller skadligt material på Internet (KOM(96) 487– C4-0592/96);Rådets resolution av den 17 januari 1995 om krav för laglig avlyssning av telekommunikationer(EGT C329, 4.11.1996, s. 1-6).
11http://europa.eu.int/comm/justice_home/jai/prog_en.htm.
9den organiserade brottsligheten i april199812. Detta meddelande är till viss del en uppföljning
avrådets begäran.
Utarbetandet av detta meddelande har föregåtts av informella samråd med företrädare för
medlemsstaternas rättsvårdande myndigheter och tillsynsmyndigheter för dataskydd13och för
europeiskt näringsliv(främst Internetleverantörerochtelekomoperatörer)14.
De olika alternativ till nya åtgärder från EU:s sida som redovisas i detta meddelande bygger
på analysen och rekommendationerna från ovan nämnda undersökning, slutsatserna från
samrådsprocessen, de nya möjligheter somAmsterdamfördraget ger och det arbete som gjorts
inomEU, G8 och Europarådet. De valda lösningarna bör inte leda till att några hinder skapas
på den inre marknaden eller att marknaden fragmenteras, och inte heller medföra åtgärder
somundergräver skyddet avgrundläggande rättigheter15.
2. S ÄKERHETENIINFORMATIONSSTRUKTURER
I informationssamhället håller användarkontrollerade globala nät på att successivt ersätta den
äldre generationen av nationella kommunikationsnät. Ett av skälen till att Internet blivit så
framgångsrikt är att användarna har fått tillgång till den allra senaste tekniken. Enligt Moores
lag16förbubblas datorkraften var artonde månad. Kommunikationstekniken utvecklas dock
ännu fortare.17En följd av detta är att mängden data som överförs via Internet fördubblas på
mindre änett år.
De traditionella telefonnäten byggdes och drevs av nationella organisationer. Användarna
hade små valmöjligheter i fråga om tjänster och ingen kontroll över miljön. De första
datanäten som utvecklades byggde på samma filosofi med en centralt kontrollerad miljö.
Säkerheten idessa miljöer återspeglade dettatänkande.
Internet och andra nya nät skiljer sig betydligt från de traditionella näten, och säkerheten
måste därför hanteras med detta i åtanke. Övervakning och kontroll sker i dessa nät främst i
periferin, där användarna och tjänsterna finns. Kärnan i nätet, vars främsta uppgift är att
12"Legal Aspects of Computer-related Crime in the Information Society – COMCRIME". Undersökningen
genomfördes av professor U. Sieber vid universitet i Würzburg inom ramen för ett kontrakt med
Europeiska kommissionen. Slutrapporten finns att tillgå på:http://europa.eu.int/ISPO/legal/en/comcrime/sieber.html.
13På EU-nivå bildar tillsynsmyndigheterna för dataskydd den artikel 29-grupp för dataskydd som är EU:soberoenderådgivande organ i frågor som rör skydd av privatliv och personuppgifter; jfr artiklarna 29 och30 idirektiv95/46/EG.
14Två möten med rättsvårdande myndigheter ägde rum den 10 december 1999 respektive den 1 mars 2000.
Ett möte med företrädare för Internetbranschen ägde rum den 13 mars 2000. Ett möte med ett litet antalexperter på skydd av personuppgifter hölls den 31 mars 2000. Ett sista möte med samtliga ovan nämndapersoner hölls den 17 april 2000. Protokoll från mötena kan erhållas genom en skriftlig förfrågan ställdtill: Europeiska kommissionen, Enhet INFSO/A5, eller Europeiska kommissionen, Enhet JAI/B2,
Wetstraat/RuedelaLoi 200, BE-1049Bruxelles, Belgien.
15EU-stadgan om de grundläggande rättigheterna
(http://europa.eu.int/comm/justice_home/unit/charte_en.htm), artikel 6 i EU-fördraget samtEuropadomstolensrättspraxis.
16Uttalande som gjordes 1965 av Gordon Moore, en av grundarna av Intel, om ökningstakten förtransistortätheten i integrerade kretsar. Transistortätheten fördubblas nu var artonde månad, vilket direktpåverkar datorchipens pris och prestanda. Många experter tror att denna tendens kommer att hålla i sigåtminstone tio år till.
17Den senaste tekniken gör det möjligt att samtidigt överföra motsvarande 100 miljoner röstsamtal i enendaoptiskfiberledning.
10överföra data, är enkel och effektiv. Innehållet kontrolleras endast i begränsad utsträckning.
Detta sker först vid slutpunkten, där databitarna blir till en röst, en röntgenbild eller en
bekräftelse av en banktransaktion. Säkerheten är därför i betydande utsträckning användarnas
ansvar, eftersom de är de enda som kan bedöma värdet av de databitar som skickas eller tas
emotochavgöra vilkenskyddsnivå somerfordras.
Användarmiljön är därför en väsentlig del av informationsinfrastrukturen. Säkerhetstekniken
måste implementeras i den miljön med användarens tillåtelse och medverkan och med hänsyn
till dennes behov. Detta är särskilt viktigt med tanke på att de aktiviteter som utförs från en
och samma terminal blir allt fler. Människor arbetar eller spelar, de tittar på tv och godkänner
banköverföringar – allt från samma apparat.
Det finns ett flertal säkerhetstekniker att tillgå, och ny teknik är under utveckling. De
säkerhetsmässiga fördelarna med öppna källor blir allt mer uppenbara. Mycket arbete har
lagts ner på formella metoder och kriterier för säkerhetsbedömning. Användningen av
krypteringsteknik och elektroniska signaturer håller på att bli oundgänglig, framför allt på
grund av att trådlös kommunikation blir allt vanligare. Det behövs ett allt större utbud av
autentiseringsmetoder för att tillgodose behoven ide miljöer där vi interagerar. I vissa miljöer
kanske vi måste eller önskar förbli anonyma. I andra miljöer måste vikanske kunna styrka ett
visst kännetecken utan att avslöja vår identitet, t.ex. att viär vuxna eller anställda eller kunder
hos ett visst företag. Det kanockså finnas situationer då vi måste styrka vår identitet. Allt mer
sofistikerade programvarufilter gör det också möjligt att skydda oss själva och andra som vi
har ansvar för mot uppgifter som vi inte vill ha, t.ex. oönskat material, skräppost, farliga
programoch andra typer av attacker. Införlivandet och förvaltningen av sådana säkerhetskrav
för Internet och nya nät medför betydande kostnader för företag och användare. Det är därför
viktigt att främja innovation och kommersiell användning av säkerhetsteknik och
säkerhetstjänster.
Naturligtvis gäller säkerhetsaspekterna också den gemensamma infrastrukturen för
förbindelser och namnservrar. Dataöverföringen är beroende av den fysiska förbindelse
varigenom data överförs från en dator till en annan. Dessa förbindelser måste upprättas och
skyddas på ett sådant sätt att överföringen inte hindras av olyckor, attacker eller den ökande
trafikmängden. Kommunikationen är också beroende av sådana kritiska tjänster som
tillhandahålls exempelvis av namnservrarna och framför allt av det fåtalrotnamnsservrar som
tillhandahåller de adresser som behövs. Var och en av dessa komponenter måste också
skyddas på lämpligt sätt med hänsyn till vilken del av namnutrymmet och vilken
användargrupp sombetjänas.
Målet att ge användarna större flexibilitet och anpassa produkterna efter deras behov har lett
till att tekniken i informationsstrukturerna blivit allt mer komplex, utan att säkerhetsfrågorna
för den skull ägnats tillräcklig uppmärksamhet vid utformningen av tekniken. I dessa
infrastrukturer används allt mer avancerad och sammanhängande programvara, där det ibland
finns svagheter och säkerhetsmissar som lätt kan utnyttjas för attacker. I takt med att
cyberrymden och dess beståndsdelar blir mer komplexa och sofistikerade kommer också nya
oförutsedda svaga punkter att uppträda.
Det finns redan tekniska lösningar – och fler är på gång – för att förbättra säkerheten i
cyberrymden. Dessa omfattar bland annat åtgärder för att
•säkra kritiska delar av infrastrukturen genom införande av s.k. public key-infrastrukturer
(PKI), utveckling avsäkra protokolletc.
11•säkra privata och offentliga miljöer genom utveckling av kvalitetsprogram, brandväggar,
antivirusprogram, systemför hantering avelektroniska rättigheter, kryptering etc.
•säkra autentisering av certifierade användare, användning av smartkort, biometrisk
identifiering, elektroniska signaturer, rollbaserad teknik etc.
För detta krävs ökade insatser för att ta fram säkerhetsteknik. Bland annat måste man
samarbeta för att nå driftskompatibilitet mellan olika lösningar genom att enas om
internationellastandarder.
Det ärockså viktigt att framtida ramar för säkerhetsutveckling blir en delav den övergripande
arkitekturen och att hot och svaga punkter identifieras redan i utvecklingsarbetet. Detta
tillvägagångssätt skiljer sig från den traditionella metoden att "lägga till" för att försöka täppa
tillde hålsomutnyttjats avbrottslingar med alltmer avancerade metoder.
EU-programmet "Teknik för informationssamhället" (IST),18särskilt verksamhet som rör
informations- och nätsäkerhet och annan förtroendeskapande teknik,19utgör en ram för
utveckling av den kapacitet och teknik som är nödvändig för att förstå och hantera nya
utmaningar i fråga omdatabrott. Tekniken omfattar verktyg för att skydda privatpersoner mot
intrång i deras grundläggande rätt till privatlivet och intrång i personuppgifter och andra
rättigheter samt för att bekämpa databrott. Ett tillförlitlighetsinitiativ har dessutom lanserats
inom ramen för IST-programmet. Initiativet kommer, genom ökad medvetenhet och
tillförlitlighetsfrämjande teknik, att bidra till ökad tillit till och ökat förtroende för kraftigt
sammanlänkade informationsinfrastrukturer och i nätverk tätt sammanvävda inbäddade
system. Internationellt samarbete är en väsentlig del av detta initiativ. IST-programmet har
upprättat arbetsrelationer med DARPA och NSF och har i samarbete med det amerikanska
utrikesdepartementet inrättat en gemensam arbetsgrupp (EG/USA) för skyddet av kritisk
infrastruktur20.
Genomförandet av sådana säkerhetsålägganden som följer av, i synnerhet, EU:s
dataskyddsdirektiv21bidrar tillökad säkerhet inät ochvid databehandling.
3. D ATORRELATERADBROTTSLIGHET
De moderna informations- och kommunikationssystemen gör det möjligt att, när som helst,
bedriva olaglig verksamhet från vilken plats i världen som helst och att rikta den mot någon
annan plats ivärlden. Det finns ingen tillförlitlig statistik över den totala omfattningen av den
datorrelaterade brottsligheten. Det antal intrång som hittills upptäckts och rapporterats säger
förmodligen lite om problemets egentliga omfattning. Bristande medvetenhet och erfarenhet
hos administratörer och användare gör att många intrång inte upptäcks. Många företag är
dessutom ovilliga att rapportera fall av datormissbruk eftersom de vill undvika att få dålig
publicitet ochutsätta sig för framtida attacker. Inompolisen förs det på många hållännu ingen
statistik över användningenavdatorerochkommunikationssystemvid dessa eller andra brott.
Det är dock rimligt att förvänta sig att den olagliga verksamheten kommer att öka i takt med
18Programmet förvaltas av Europeiska kommissionen. Det är en del av femte ramprogrammet, som löper
under perioden 1998–2002. Mer information finnspåhttp://www.cordis.lu/ist.
19Nyckelåtgärd 2: Nya arbetsmetoder och elektronisk handel.
20Under beskydd av den gemensamma rådgivande grupp som inrättats enligt avtalet om vetenskapligt ochteknisktsamarbetemellan EGoch USA.
21Se artikel 4 i direktiv 97/66/EG (som också innehåller en skyldighet att informera om kvarståendesäkerhetsrisker)och artikel17idirektiv95/46/EG.
12att användningen av datoreroch nät ökar. Det är viktigt att samla in tillförlitliga uppgifter om
omfattningenavdendatorrelaterade brottsligheten.
I detta meddelande behandlas datorrelaterad brottslighet i dess vidaste betydelse, dvs. alla
brott som på ett eller annat sätt inbegriper användning av informationsteknik. Det finns
emellertid olika uppfattningar om vad som är att betrakta som datorrelaterad brottslighet.
Termerna "databrott", "datorrelaterad brottslighet", "högteknologisk brottslighet" och
"Internetrelaterad brottslighet" är idet sammanhang de används ofta utbytbara. Man kan skilja
mellan datorspecifika brott och traditionella brott som begås med hjälp av datateknik. Ett
talande exempel är tullområdet, där Internet tjänar som hjälpmedel för att begå typiska brott
mot tullagstiftningen, såsom smuggling, förfalskning etc. När det gäller de datorspecifika
brotten krävs en uppdatering av brottsdefinitionerna i nationell straffrätt, medan det för
traditionella brott som begås med hjälp av datorer krävs förbättrat samarbete och förbättrade
procedurrelaterade åtgärder.
Alla typerna av brott gynnas emellertid av tillgången till gränslösa informations- och
kommunikationsnät och av spridningen av abstrakta och extremt lättflyktiga data. För att ta
itu med den olagliga verksamhet som bedrivs i eller med hjälp av dessa nät och system krävs
det därför att debefintliga åtgärderna ses över.
Många länder har stiftat lagar med avseende på datorrelaterad brottslighet. I EU:s
medlemsstater har en rad rättsliga instrument antagits. Med undantag av ett rådsbeslut om
barnpornografi på Internet har EU ännu inte antagit några rättsliga instrument som direkt
avser datorrelaterad brottslighet; det finns däremot ett antal rättsliga instrument med indirekt
bäring på denna typ av brottslighet.
De viktigaste områdensomomfattas av lagstiftning när det gäller datorspecifika brott, på EU-
nivå eller medlemsstatsnivå, är följande:
Brott mot privatlivet : Flera länder har infört straffrättsliga bestämmelser avseende olaglig
insamling, lagring, ändring, utlämning eller spridning av personuppgifter. Inom EU har två
direktiv antagits som syftar till en tillnärmning av nationella lagar för skydd av enskilda med
avseende på behandlingen av personuppgifter22. Genom artikel 24 i direktiv 95/46/EG åläggs
medlemsstaterna klart och tydligt att anta lämpliga bestämmelser för att säkerställa att
direktivet genomförs fullständigt och att särskilt besluta om de sanktioner som skall användas
vid överträdelse av bestämmelser i nationell lag. Den grundläggande rätten till privatlivet och
skydd av personuppgifter tas dessutom upp i Europeiska unionens stadga om de
grundläggande rättigheterna.
Innehållsrelaterade brott : Spridningen av pornografi, särskilt barnpornografi, rasistiska
uttalandenoch informationsomuppmanar tillvåld, iförsta hand via Internet, har givit upphov
tillfråganomivilkenutsträckning sådana handlingar kan bemötas med hjälp av straffrättsliga
föreskrifter. Kommissionen har ställt sig bakom uppfattningen att det som är olagligt offline
också ska vara det online. Upphovsmannen eller innehållsleverantören23kan vara ansvarig
enligt straffrätten. Ett rådsbeslut har antagits som syftar till att bekämpa barnpornografi på
22Europaparlamentets ochrådets direktiv95/46/EGavden 24 oktober 1995 om skydd för enskilda personer
med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter, ochEuropaparlamentets och rådets direktiv 97/66/EG av den 15 december 1997 om behandling avpersonuppgifter och skydd för privatlivet inom telekommunikationsområdet. Enligt artikel 24 i direktiv95/46/EG är medlemsstaterna skyldiga att besluta om sanktioner som skall användas vid överträdelse avbestämmelserna omuppgiftsskydd.
23Innehållsleverantör bör inte förväxlasmed tjänsteleverantör.
13Internet24. Ansvarigheten för mellanliggande tjänsteleverantörer, vars nät eller servrar
används för överföring eller lagring av information från tredje part, har behandlats idirektivet
omelektroniskhandel.
Ekonomisk brottslighet, otillbörligt tillträde och sabotage : Många länder har stiftat lagar
avseende datorspecifik ekonomisk brottslighet där nya brott i anslutning till otillbörligt
tillträde till datorsystem definieras (t.ex. hackning, datorsabotage och spridning av virus,
dataspionage, dataförfalskning och databedrägeri25)l i k s o mn y at y p e ra vb r o t t( t . e x .
manipulering avdatorer istället för vilseledande avenannan människa). Föremålet för brottet
är ofta abstrakt, t.ex. pengar på bankkonton eller datorprogram. För närvarande finns det inga
EU-instrument som avser dessa typer av olaglig verksamhet. När det gäller förebyggande
åtgärder kan nämnas den nyligen antagna, reviderade förordningen om varor med dubbla
användningsområden, som bidragit betydligt till att liberalisera marknaden för
krypteringsprodukter.
Brott mot immateriell egendom : Två direktiv har antagits om rättsligt skydd av datorprogram
respektive databaser26. Dessa har en direkt koppling till informationssamhället och innehåller
bestämmelser om sanktioner. En gemensam ståndpunkt om ett förslag till direktiv om
upphovsrätt och närstående rättigheter i informationssamhället har antagits av rådet.
Direktivet bör enligt planerna antas i början av 2001.27Intrång i upphovsrätt och närstående
rättigheter och kringgående av tekniska åtgärder som vidtagits till skydd för dessa rättigheter
skall bestraffas. När det gäller varumärkesförfalskning och pirattillverkning kommer
kommissionen före utgången av 2000 att lägga fram ett meddelande om det
samrådsförfarande som inleddes med kommissionens grönbok 1998. Kommissionen kommer
då också att presentera en relevant handlingsplan. I takt med att Internets kommersiella
betydelse ökar ser vi också nya typer av konflikter kring domännamn som gäller s.k.
cybersquatting, warehousing och reverse hijacking. Detta ger naturligtvis upphov till krav på
reglerochförfarandenföratt hanteradessaproblem28.
Man bör också se till att skattskyldigheter efterlevs. Kommersiella transaktioner där
mottagaren av en elektronisk direkttjänst som levereras via nätet befinner sig i EU kommer i
de flesta fall att ge upphov till skattskyldighet inom den jurisdiktion där tjänsten anses
tillhandahållas.29Aktörer som inte följer bestämmelserna riskerar civilrättsliga (och i den del
24Rådets beslut av den 29 maj 2000 om bekämpning av barnpornografi på Internet (EGT L 138, 9.6.2000,
s.1).
25Media har ägnat stor uppmärksamhet åt s.k. distribuerade Denial of Service-attacker som skett mot storawebbplatser den senaste tiden och åt spridningen av det s.k. LoveBug-viruset. Dessa företeelser böremellertid ses i sitträtta perspektiv. Denial of Service-attacker, bådeavsiktliga och ofrivilliga,har liksome-postrelaterade virus funnits i många år. Som tidigare exempel kan nämnas Morris-masken och e-postmeddelandet IBM Xmas-tree. Det finns produkter och förfaranden för att hantera dessa företeelser.Det finns också ett relativt gott samarbete inom Internetsamfundet för att begränsa skadan av sådanaincidenternär deinträffar. Liknandesamarbetefinnsför attbegränsa skräppost- och massutskick.
26Rådets direktiv 91/250/EEG av den 14 maj 1991 om rättsligt skydd för datorprogram (EGT L 122,17.5.1991, s. 42–46).
Europaparlamentets och rådets direktiv 96/9/EG av 11 mars 1996 om rättsligt skydd för databaser
(EGT L77, 27.3.1996, s. 20–28).
27Gemensam ståndpunkt antagen av rådet inför antagandet av Europaparlamentets och rådets direktiv omharmonisering av vissa aspekter av upphovsrätt och närstående rättigheter i informationssamhället(CS/2000/9512).
28Meddelande från kommissionen till rådet och Europaparlamentet - Organisation och förvaltning avInternet;Internationella och europeiskapolitiskafrågor 1998–2000, april2000, KOM(2000)202.
29Kommissionen har föreslagit en rad ändringar av EU:s mervärdesskatteordning för att klargöra undervilken jurisdiktion skattepliktenhör (KOM(2000) 349 –Förslagtillrådets direktiv om ändring av direktiv77/388/EEG vad gäller mervärdesskatteordningen för vissa tjänster som tillhandahålls på elektronisk
14fall straffrättsliga) påföljder, t.ex. beslagtagande av banktillgodohavanden eller andra
tillgångar. Det är naturligtvis alltid att föredra att företagen självmant följer bestämmelserna,
men åtgärder måste i slutändan kunna vidtas om de inte efterlevs. I detta avseende är
samarbete mellanskatteförvaltningarna avavgörande betydelse.
I och med att människor får möjligheter att skydda sina lagliga transaktioner, får också
brottslingar samma möjligheter att skydda sina olagliga transaktioner. De verktyg som
garanterar en säker e-handel kan likaväl användas för att främja narkotikasmuggling. Därför
m ås tev ig ör av i ss ap ri or i te ri n g a roc hv al .
Skyddet mot datorrelaterade brott måste också omfatta de frågor om ansvarighet, upprättelse
och ersättning som uppstår när ett sådant brott väl begåtts. Förtroendet beror inte bara på om
ändamålsenliga tekniska lösningar används, utan också på vilka rättsliga och ekonomiska
garantier somges. Dessa frågor måste behandlas för alla typer avdatorrelaterade brott.
Det finns ett behov av effektiva straffrättsliga och processrättsliga instrument som undergått
en tillnärmning på global, eller åtminstone europeisk, nivå för att skydda demsom faller offer
för datorrelaterad brottslighet och ställa förövarna inför rätta. Samtidigt måste man beakta att
privat kommunikation, integritet, dataskydd och tillgång till och spridning av information är
grundläggande rättigheter i moderna demokratier. Effektiva förebyggande skyddsåtgärder är
därför önskvärda för att minska behovet av brottsbekämpande åtgärder. Rätt balans mellan
dessa viktiga intressen måste känneteckna alla lagstiftningsåtgärder som kan behöva vidtas
avseende datorrelaterad brottslighet.
4. STRAFFRÄTTSLIGAFRÅGOR
En tillnärmning av de straffrättsliga bestämmelserna i fråga om högteknologisk brottslighet
innebär en lägsta skyddsnivå för dem som faller offer för Internetrelaterad brottslighet (t.ex.
barnpornografioffer), det innebär att det blir lättare att uppfylla kravet att en gärning måste
betraktassomettbrottibåda länderna innanömsesidigrättslighjälpkankomma ifråga för att
underlätta en brottsutredning (kravet på dubbel straffbarhet) och det innebär slutligen
tydligare regler för företagen (t.ex. en tydligare definition av vad som betraktas som olagligt
material).
Ett rättsligt EU-instrument, varigenom det sker en tillnärmning av straffrätten när det gäller
datorrelaterad brottslighet, har i själva verket stått på EU:s dagordning sedan Europeiska
rådets toppmöte i Tammerfors i oktober 1999.30Vid toppmötet togs högteknologisk
brottslighet upp i en begränsad förteckning över områden där man bör eftersträva
gemensamma definitioner, brottsbeskrivningar och påföljder. Denna ingår i rekommendation
nr 7 i Europeiska unionens strategi för förebyggande och bekämpning av den organiserade
brottsligheten inför det nya årtusendet, som antogs av rådet (rättsliga och inrikes frågor) i
mars 2000.31Den är också en del av kommissionens arbetsprogram för år 2000 och den
resultattavla för upprättandet av ett område med frihet, säkerhet och rättvisa som
väg), vilka för närvarande granskas av rådet och parlamentet. Under vissa omständigheter kan emellertid
leverantören bli skattepliktig även om denne inte är fysiskt representerad i skattemyndighetensjurisdiktionsområde.
30http://db.consilium.eu.int/en/Info/eurocouncil/index.htm.
31Förebyggandeoch bekämpningavden organiserade brottsligheten: Europeiska unionens strategi inför detnya årtusendet(EGTC124, 3.5.2000).
15kommissionen utarbetat och som antogs av rådet (rättsliga och inrikes frågor) den
27 mars 2000.32
Kommissionen har följt arbetet i Europarådet med konventionen om Internetrelateradbrottslighet. Fyra kategorier av brott tas upp i det föreliggande utkastet till konvention:
1) Brott mot konfidentialitet, integritet och tillgänglighet i fråga om databehandlade uppgifter
och datasystem; 2) Datorrelaterade brott; 3) Innehållsrelaterade brott; 4) Brott i anslutning till
intrång iupphovsrättochnärstående rättigheter.
Tillnärmningen skulle kunna drivas längre inom EU än vad som anges i Europarådets
konvention, som motsvarar minsta möjliga internationella tillnärmning. Den skulle kunna
genomföras inom en snävare tidsram än vad som krävs för att Europarådets konvention skall
träda i kraft
33. Databrott skulle därigenom komma att omfattas av EU-lagstiftning, med
tillhörande mekanismer för att övervaka efterlevnaden.
Kommissionen fäster stor vikt vid att se till att Europeiska unionen kan vidta effektiva
åtgärder särskilt mot barnpornografi på Internet. Kommissionen välkomnar rådets beslut om
bekämpning av barnpornografi på Internet, men delar Europaparlamentets uppfattning att
ytterligare åtgärder är nödvändiga för en tillnärmning av de nationella lagarna. Kommissionen
har för avsikt att senare i år lägga fram ett förslag till rådets rambeslut med föreskrifter för
tillnärmningenav lagar ochpåföljder avseende barnpornografipå Internet34.
I enlighet med slutsatserna från Tammerfors kommer kommissionen att lägga fram ett
lagförslag på grundval av avdelning VI i FEU för en tillnärmning av definitionerna av
högteknologiska brott. Detta förslag kommer att grunda sig på de framsteg som gjorts i
Europarådet och särskilt avse behovet av en tillnärmning av lagstiftning som rör hackning och
s.k. Denial of Service-attacker. Förslaget kommer att innehålla standarddefinitioner för EU på
detta område. Detta skulle också kunna drivas längre än vad som är fallet i utkastet till
Europarådets konvention genom att det vid grova fall av hackning och Denial of Service-
attacker kanutdömas minimipåföljder ialla medlemsstater.
Kommissionen kommer också att undersöka möjligheterna att vidta åtgärder mot rasism och
främlingsfientlighet på Internet i syfte att, på grundval av avdelning VI i FEU, utarbeta ett
förslag till rådets rambeslut som omfattar rasistisk och främlingsfientlig verksamhet både på
och utanför nätet. Vid denna bedömning kommer hänsyn att tas till den kommande
utvärderingen av medlemsstaternas genomförande av den gemensamma åtgärden av den
15 juli 1996 om åtgärder mot rasism och främlingsfientlighet.35Den gemensamma åtgärder
var ett första steg mot en tillnärmning av brott rörande rasism och främlingsfientlighet, men
det behövs ytterligare tillnärmning inom EU. Frågans betydelse och känslighet har betonats
genom ett beslut i en fransk domstol den 20 november 2000 enligt vilket Yahoo tvingas
blockera franska användares tillträde tillwebbplatser somsäljer objekt frånNazitiden.36
32http://europa.eu.int/comm/dgs/justice_home/index_en.htm.
33Europarådets konvention träder ikraft förstsedan denratificerats.
34Detta initiativ är en del av ett förslagspaket som, i enlighet med kommissionens meddelande om
människosmuggling från december 1998, också omfattar mer övergripandefrågor i anslutning till sexuelltutnyttjande av barn och människosmuggling. Förslaget till rådets rambeslut ingår som en bilaga tillkommissionens meddelande till rådet och Europaparlamentet om åtgärder mot människohandel ochsexuellt utnyttjandeavbarn:två förslagtillrambeslut som offentliggörsparallelltmeddettameddelande.
35EGT L 185, 24.7.1996, s. 0005-0007. Finns också på webbplatsen för det europeiska rättsliga nätverket:http://ue.eu.int/ejn/index.htm.
36Tribunal de Grande Instance i Paris, beslut (Ordonnance de Référé) av den 20 november 2000,nr RG 00/5308.
16Slutligen kommer kommissionen också att överväga hur insatserna mot olaglig
narkotikahandel på Internet kan göras effektivare, vilket är en viktig punkt i den europeiska
strategin mot narkotika (2000–2004), somfick stödavEuropeiska rådet iHelsingfors.37
5. PROCESSRÄTTSLIGAFRÅGOR
På grund av de datorrelaterade brottens speciella karaktär – olika länders och instansers
suveränitet, domsrätt och lagar berörs – tilldrar sig procedurfrågorna särskilt intresse både på
nationell och internationell nivå. Datorbrotten kännetecknas i större utsträckning än andra
gränsöverskridande brott av snabbhet, rörlighet och flexibilitet, vilket innebär en prövning för
de befintliga bestämmelserna inomstraffprocessrätten.
En tillnärmning av de processrättsliga befogenheterna kommer att förbättra skyddet för dem
som utsätts för brott genom att de rättsvårdande instanserna får de befogenheter de behöver
för att utreda brott inom det egna territoriet och kan agera snabbt och effektivt på
framställningar omsamarbetefrånandra länder.
Det är också viktigt att försäkra sig om att de åtgärder som vidtas på grundval av
straffrättsliga bestämmelser, vilka normalt faller under medlemsstaternas behörighet och
avdelning VI i FEU, är i överensstämmelse med gemenskapsrättsliga bestämmelser. Särskilt
domstolen har konsekvent hävdat att sådana rättsliga föreskrifter inte får diskriminera
personer som enligt gemenskapsrätten har rätt till likabehandling eller inskränka de
grundläggande friheter som gemenskapsrätten garanterar.38Eventuella nya
brottsbekämpningsbefogenheter måste bedömas utifrån gemenskapsrätten och utifrån vilka
konsekvenser de får för den personliga integriteten.
5.1. Avlyssning av trafik
I Europeiska unionen tillämpas den allmänna principen att kommunikationer (och tillhörande
trafikuppgifter) skall vara konfidentiella. Det är olagligt att avlyssna trafik såvida inte detta
medges enligt lag i särskilda fall där det är nödvändigt för begränsade ändamål. Detta följer
av artikel 8 i Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna, som det
hänvisas till iartikel6 iFEU och, framför allt, avdirektiven95/46/EGoch97/66/EG.
Samtliga medlemsstater har ett regelverk som gör det möjligt för brottsbekämpande organ att
få ett domstolsbeslut (eller, i två medlemsstater, ett tillstånd som beviljats personligen av en
ledande minister) om avlyssning av trafik i det allmänt tillgängliga telekomnätet39. Denna
lagstiftning, som måste vara förenlig med gemenskapsrätten – i den mån denna är tillämplig,
innehåller i regel väl tilltagna skyddsmekanismer till skydd för individens grundläggande rätt
tillprivatlivet, t.ex. en begränsning av bruket av avlyssning till utredningar av grova brott och
krav på att avlyssning i enskilda utredningar skall vara nödvändig och proportionerlig eller
krav på att individen skall underrättas om avlyssningen så snart detta inte längre kan hindra
37EU:s handlingsplan för narkotikabekämpning (2000–2004). KOM(1999) 239 slutlig.
http://europa.eu.int/comm/justice_home/unit/drogue_en.htm
38Mål C-274/96 Bickel & Franz (1998) REG I-7637 punkt 17, Mål C-186/87 Cowan (1989) REG 195punkt 19. De administrativa eller straffrättsliga åtgärderna får inte gå utöver vad som är strängtnödvändigt, kontrollåtgärderna får inte vara utformade på ett sådant sätt att de begränsar den frihet someftersträvas genom fördraget, och får inte vara förbundna med sanktioner som är så oproportionerliga iförhållande till överträdelsens svårighetsgrad att de utgör ett hinder för utövandet av denna frihet (MålC-203/80Casati[1981]REG 2595punkt 27).
39Två medlemsstater godtar inteavlyssnad trafik som bevis vid rättegångar.
17utredningen. I många medlemsstater föreskrivs i avlyssningslagstiftningen skyldigheter för
(offentliga) telekomoperatörer att tillhandahålla avlyssningsmöjligheter. Rådet antog 1995 en
resolutionsomsyftade tillensamordning avkraven för avlyssning40.
Traditionella nätoperatörer, särskilt de som erbjuder rösttjänster, har under årens lopp i
praktiken samarbetat med rättsvårdande myndigheter för att underlätta laglig avlyssning av
trafik. Avregleringen av telekommarknaden och den dramatiskt ökade användningen av
Internet har lockat många nya aktörertill marknaden, för vilka avlyssningskraven har kommit
som en överraskning. Frågor om reglering, teknisk genomförbarhet, fördelning av kostnader
och konsekvenser för handeln måste behandlas i diskussioner mellan regeringar och
näringslivet, ochalla andra berörda parter, t.ex. tillsynsmyndigheter för dataskydd.
Ny teknik förutsätter ett samarbete bland medlemsstaterna om de skall kunna behålla
möjligheterna till laglig avlyssning av trafik. I stället för att medlemsstaterna inför nya
tekniska avlyssningskrav för telekomoperatörer och Internetleverantörer anser kommissionen
att sådana normer bör samordnas på internationell nivå för att förhindra att den gemensamma
marknaden snedvrids, för att minimera kostnaderna för näringslivet, och för att säkerställa
respekten för privatlivet och efterlevnaden av dataskyddsföreskrifter. Normerna bör om
möjligt vara offentliga och öppna och inte leda till att svagheter införs i
kommunikationsinfrastrukturen.
Inom ramen för EU-konventionen om ömsesidig rättslig hjälp i brottmål,41har man enats om
ett gemensamt tillvägagångssätt för att underlätta samarbetet i fråga om laglig avlyssning.42
Konventionen innehåller bestämmelser om avlyssning av satellittelefontrafik43och om
avlyssning av meddelanden från personer i en annan medlemsstat44. Kommissionen anser att
40Rådets resolution av den 17 januari 1995 om krav för laglig avlyssning av telekommunikationer
(EGT C329, 4.11.1996, s. 1–6). Bilagan innehåller en lista över de rättsvårdande myndigheternas kravangående avlyssning som medlemsstaterna ombads beakta vid fastställandet och genomförandet avnationell politik och nationella åtgärder. Det österrikiska ordförandeskapet i EU föreslog 1998 att rådetskulle anta en resolution om att utvidga tillämpningsområdet för 1995 års resolution till att omfatta nyteknik, bland annat Internet och satellitkommunikationer. Förslaget har varit föremål för diskussion i tvåutskott i Europaparlamentet, nämligen utskotten för medborgerliga fri- och rättigheter samt rättsliga ochinrikes frågor, som nådde olika slutsatser. Det förra ansåg att resolutionen var att betrakta som ettklargörande och en uppdatering av den tidigare resolutionen och att den var godtagbar. Det senare var
starkt kritiskt, både i fråga om potentiella brott mot de mänskliga rättigheterna och kostnaderna för
operatörer, och avvisade rådets förslag och uppmanade kommissionen att utarbeta ett nytt förslag närAmsterdamfördragetvälhadeträttikraft. Utkastet till rådets resolution har inte behandlatsaktivt avrådeteller dess arbetsgrupper de senastemånaderna.
41EGT C 197, 12.7.2000, s. 1. Antogs den 29 maj 2000. Konventionen är endast tillämplig i Europeiskaunionensmedlemsstater och inteitredjeland.
42Konventionen innehåller minimiåtgärder för skyddet avprivatlivet och personuppgifter.
43Det ursprungliga syftet med förhandlingarna var att det fanns en möjlighet att avlyssna meddelanden frånpersoner som använder satellittelefoner på den avlyssnande medlemsstatens territorium. Rent tekniskt ärden kritiska punkten för avlyssning av dessa meddelanden vid satellitens markstation. Det var därförnödvändigt att erhålla tekniskt bistånd från den medlemsstat där markstationen fanns. I konventionen
anges två alternativa lösningar på detta problem: dels ett påskyndat förfarande för ömsesidig rättslig hjälp
där det krävs enskilda framställningar om hjälp till den medlemsstat där markstationen finns, dels enteknisk lösning som bygger på tillträde till markstationen på distans från den avlyssnande medlemsstatenutan kravpåenskilda framställningar.
44Konventionen tillhandahåller också en rättslig ram för framställningar om avlyssning av meddelandenfrån en person i en annan medlemsstat (den anmodade medlemsstaten). I det här fallet måste både denavlyssnande och den anmodade medlemsstaten erhålla tillstånd för avlyssning enligt nationell lag. Ikonventionen fastställs också regler för situationer där det kan vara möjligt för den avlyssnandemedlemsstaten att avlyssna meddelanden från en person som befinner sig i en annan medlemsstat utan attbegära tekniskt bistånd från medlemsstaten i fråga.
18avlyssningsbestämmeslerna ikonventionen omömsesidig rättslig hjälp är så långt man kan gå
för närvarande. Konventionstexten är tekniskt neutral. Den praktiska tillämpningen får avgöra
vilka förbättringar som eventuellt bör övervägas. Kommissionen kommer att se över
genomförandet tillsammans med medlemsstaterna, näringslivet, användarna och
tillsynsmyndigheterna för dataskydd för att säkerställa att de initiativ som finns är effektiva,
öppna ochvälavvägda.
Missbruk och omdömeslös användning av avlyssningsmöjligheterna, särskilt i internationella
sammanhang, kan leda till frågor om de mänskliga rättigheterna och undergräva
medborgarnas tillit till informationssamhället. Kommissionen är allvarligt bekymrad över
rapporterompåstått missbruk avavlyssningsmöjligheter45.
5.2. Bevarande av trafikdata
För att utreda och väcka åtal vid brott där kommunikationsnät såsom Internet har använts
utnyttjar rättsvårdande myndigheter ofta trafikdata som lagras av tjänsteleverantörerna för
faktureringsändamål. Eftersom de trafikavgifter som tas ut blir allt mindre beroende av
avstånd och slutdestination, och eftersom tjänsteleverantörerna därmed går över till
enhetstaxor, kommer också behovet av att lagra trafikdata för faktureringsändamål att
försvinna. De rättsvårdande myndigheterna befarar att detta kommer innebära mindre material
för brottsutredningar och förespråkar därför att tjänsteleverantörer skall spara vissa trafikdata
under enviss tid så att uppgifterna kananvändas för brottsbekämpningsändamål46.
I enlighet med EU:s direktiv om skydd av personuppgifter, både de allmänna
begränsningsprinciperna i direktiv 95/46/EG och de mer specifika bestämmelserna i direktiv
97/66/EG, måste trafikdata utplånas eller avidentifieras omedelbart efter det att teletjänsten
tillhandahållits, såvida inte de är nödvändiga för faktureringsändamål. Om tillträdet till
teletjänster är kostnadsfritt eller en enhetstaxa tillämpas får tjänsteleverantörerna iprincip inte
lagra trafikdata.
Medlemsstaterna får inom ramen för EU:s dataskyddsdirektiv genom lagstiftning vidta
åtgärder för att begränsa omfattningen av skyldigheten att utplåna trafikdata när en sådan
begränsning är en nödvändig åtgärd för förebyggande, undersökning, avslöjande av och åtal
för brott eller vid obehörig användning avetttelekommunikationssystem47.
Eventuella lagstiftningsåtgärder på nationell nivå varigenom lagring av trafikdata för
brottsbekämpningsändamål kan föreskrivas skulle dock behöva uppfylla vissa villkor: de
föreslagna åtgärderna måste vara ändamålsenliga, nödvändiga och proportionerliga, i enlighet
med gemenskapsrätten och internationell rätt, däribland direktiv 97/66/EG och 95/46/EG,
Europeiska konventionen om de mänskliga rättigheterna av den 4 november 1950 och
Europarådets konvention om skydd för enskilda vid automatisk databehandling av
personuppgifter av den 28 januari 1981. Detta är särskilt relevant för åtgärder som avser
rutinmässigt bevarande avuppgifter omenstor delav befolkningen.
45Europaparlamentet behandlade vid en offentlig utfrågning en lång och väldokumenterad rapport
(Campbell-rapporten: http://www.gn.apc.org/duncan/stoa_cover.htm) om ett nät för avlyssning iunderrättelsesyfte med beteckningen Echelon. Enligt rapporten skapades Echelon för nationellasäkerhetsändamål men lär ha använts även för industrispionage. Europaparlamentet har inrättat etttillfälligtutskott, som kommer attundersöka frågan och, inomettår, läggaframen rapportför kammaren.
46Här skulle ingå brottsutredningar i fall som inte har samband med datorer eller kommunikationsnät mendär uppgifternakan bidratillattfalletlöses.
47Artikel14idirektiv97/66/EG och artikel13idirektiv95/46/EG.
19En del medlemsstater har tagit initiativ till lagstiftning som innebär att tjänsteleverantörerna
blir skyldiga eller får lov att, efter det att tjänsten tillhandahållits, lagra vissa kategorier av
sådana trafikdata som inte behövs för faktureringsändamål, men som anses kunna vara till
nytta vid brottsutredningar.
Dessa initiativs omfattning och form varierar betydligt, men samtliga bygger på tanken att
rättsvårdande myndigheter bör ha tillgång till fler uppgifter än vad som skulle vara fallet om
tjänsteleverantörerna bara behandlade sådana uppgifter som är absolut nödvändiga för
tillhandahållandet av tjänsten. Kommissionen granskar för närvarande dessa åtgärder med
utgångspunkt iden befintliga gemenskapslagstiftningen.
Frågor om privatlivet är känsliga för Europaparlamentet, som generellt har tagit ställning till
förmån för ett starkt skydd för personuppgifter. I diskussioner om barnpornografi på Internet
har Europaparlamentet emellertid uttryckt åsikten att man är för en allmän skyldighet att
bevara trafikdata itremånader48.
Detta visar hur viktigt sammanhanget faktiskt är när man diskuterar ett känsligt ämne som
bevarande av trafikdata och svårigheterna för politiska beslutsfattare att göra en lämplig
avvägning.
Kommissionen anser att en lösning på den komplicerade frågan om bevarande av trafikdata
bör vara välgrundad, proportionerlig och garantera en rimlig balans mellan de olika intressen
somstår på spel. För att tillgodose dessa målsättningar krävs ett tillvägagångssätt som förenar
den sakkunskap och den kapacitet som finns hos regeringar, näringslivet, tillsynsmyndigheter
för dataskydd och användare. Ett konsekvent tillvägagångssätt i samtliga medlemsstater vore
högst önskvärt för att uppnå effektivitets- och proportionalitetsmålen och för att undvika en
situation där både de brottsbekämpande organen och Internetsamfundet skulle tvingas hantera
ett lapptäcke avolika tekniska ochrättsliga miljöer.
En rad viktiga men vitt skilda aspekter måste beaktas. Å ena sidan har de tillsynsmyndigheter
somansvarar dataskydd ansett att det effektivaste sättet att begränsa icke godtagbara risker för
den personliga integriteten, och samtidigt ge utrymme åt de krav en effektiv
brottsbekämpning ställer, är att i princip inte tillåta att trafikdata lagras enbart för
brottsbekämpningsändamål49. Å andra sidan har rättsvårdande myndigheter påpekat att de
anser att bevarande av vissa trafikdata under en viss tid är nödvändigt för att underlätta
brottsutredningar.
Näringslivet har ett intresse av att medverka i kampen mot brott som hackning och
databedrägeri, men bör inte påtvingas åtgärder som är orimligt kostsamma. De ekonomiska
konsekvenserna av en åtgärd måste analyseras noga och jämföras med i vilken utsträckning
åtgärden verkligen bidrar till bekämpningen av den Internetrelaterade brottsligheten så att
48Lagstiftningsresolution som inbegriper parlamentets åsikt om utkastet till gemensam åtgärd om kampen
mot barnpornografi på Internet, som antogs avrådet på grundval av artikel K 3 i Fördraget om Europeiskaunionen, ändringsförslag17 (EGTC219, 30.7.1999, s. 68, 71).
49"Brett upplagda utredningar eller allmänna övervakningsuppdrag skall vara förbjudna. [...] deteffektivaste sättet att begränsa icke godtagbara risker för den personliga integriteten och samtidigt geutrymme åt de krav en effektiv brottsbekämpning ställer är att i princip inte tillåta att trafikdata lagrasenbart för brottsbekämpningsändamål och att inte genom nationell lag ålägga telekomoperatörer,telekomtjänsteleverantörer och Internetleverantörer att lagra trafikdata längre tid än vad som krävs förfaktureringsändamål.", Rekommendation 3/99 från Artikel 29-gruppen för dataskydd av den7 september 1999,http://europa.eu.int/comm/internal_market/en/media/dataprot/wpdocs/index.htm.
20Internet inte blir onödigt kostsamt och därmed mindre överkomligt för användarna. En
adekvat säkerhetsnivå måste dockupprätthållas för lagrade trafikdata.
Näringslivet har i vilket fall som helst en central roll när det gäller att bidra till att skapa ett
säkrare informationssamhälle. Användarna skall kunna lita på säkerheten i
informationssamhället ochkänna att deär skyddade mot brottoch intrång ideras privatliv.
Kommissionen ställer sig helt bakom och uppmuntrar till en konstruktiv dialog mellan
rättsvårdande instanser, näringslivet, dataskyddsmyndigheter, konsumentorganisationer och
eventuella andra berörda parter. Kommissionen kommer, inom ramen för det föreslagna EU-
forumet (se punkt 6.4 i detta meddelande), att uppmana alla berörda parter att prioritera en
ingående diskussion om den komplicerade frågan om bevarande av trafikdata, så att man
gemensamt kan komma fram till ändamålsenliga, välavvägda och proportionerliga lösningar
som är förenliga med den grundläggande rätten till privatlivet och till dataskydd.50.
Kommissionen kommer utifrån resultatet av dessa diskussioner att kunna bedöma behovet av
eventuella rättsliga eller icke-rättsliga åtgärder på EU-nivå.
5.3. Anonymt tillträde och anonymanvändning
Experter på brottsbekämpning befarar att anonymitet kan leda till bristande ansvarighet och
betydligt försämra möjligheten att gripa vissa brottslingar. Anonym användning av
mobiltelefoni är möjligt i somliga länder tack vare förbetalda kort (men inte i andra). En del
tjänste- och Internetleverantörer erbjuder anonymt tillträde till och bruk av Internet, däribland
s.k. re-mailers och Internetkaféer. En viss grad av anonymitet är också möjlig tack vare
systemet med dynamisk Internetadressering, där användarna inte tilldelas permanenta adresser
utanendast adresser för ett visst givet tillfälle.
I sina diskussioner med kommissionen har en del företrädare för näringslivet inte förordat
fullständig anonymitet, delvis för deras egen säkerhets skull och med hänsyn till
bedrägeribekämpning och nätintegritet. London Internet Exchange har framhållit de riktlinjer
för bästa praxis som de utfärdat, och som har visat sig vara användbara i Förenade
kungariket51. Andra företrädare för företagen har, liksom experter på skydd av privatlivet,
påpekat att det utan anonymitet inte är möjligt att garantera några grundläggande rättigheter.
Artikel 29-gruppen för dataskydd har utfärdat en rekommendation angående anonymitet på
Internet52. Frågan om anonymitet på Internet utgör enligt arbetsgruppen ett centralt problem
för regeringar och internationella organisationer. Å ena sidan måste det finnas en möjlighet att
förblianonymomde grundläggande rättigheterna till personlig integritet och yttrandefrihet skall
kunna bibehållas i cyberrymden. Å andra sidan strider möjligheten att kunna delta och
kommunicera elektroniskt utan att avslöja sin identitet mot de initiativ som utarbetas som stöd
för andra politikområden, såsom bekämpning av olagligt och skadligt material, finansiella
bedrägerier eller intrång i upphovsrätt. Sådana uppenbara konflikter mellan olika mål för den
offentliga politiken är naturligtvis ingenting nytt. När det gäller de mer traditionella
kommunikationssätten, såsom brev och paketpost, telefon, tidningar eller radio- och TV-
sändningar har man kunnat uppnå en jämvikt mellan dessa mål. Den utmaning som de politiskt
50EnligtEuropeiskakonventionen om demänskligarättigheterna (artikel 8, rätt till privatlivet), EU:s stadga
om degrundlägganderättigheterna, EU-fördragetoch EG:sdataskyddsdirektiv.
51http://www.linx.net/noncore/bcp/.
52Arbetsgruppen för skydd av enskilda med avseende på behandlingen av personuppgifter.Rekommendation 3/97: Anonymitet på Internet. Antogs av arbetsgruppen den 3 december 1997.
http://europa.eu.int/comm/internal_market/en/media/dataprot/wpdocs/index.htm.
21ansvariga i dag står inför är att se till att detta väl avvägda förhållningssätt, som garanterar
grundläggande rättigheter samtidigt som rimliga begränsningar av dessa rättigheter tillåts i
särskildaochavgränsade fall, upprätthålls idet nya sammanhang somcyberrymden innebär. Det
centrala i denna jämvikt kommer att vara i vilken utsträckning och med vilka begränsningar en
personkansökapå nätet ochförblianonym.
I den slutdeklaration som avgavs vid ministerkonferensen i Bonn om globala informationsnät
(6–8 juli 1997) slogs det fast att principen bör vara den att i de fall utanför cyberrymden där
användaren kan välja att vara anonym skall han också kunna vara det på näten. Det råder klar
enighet om att verksamheten på Internet inte kan undantas från de grundläggande
rättsprinciper som gäller i andra sammanhang. Internet är inte ett anarkistiskt getto där
samhällets regler inte gäller. Likväl skall regeringar och myndigheter inte ha större
möjligheter att begränsa människors rättigheter och kontrollera potentiellt olagligt beteende
på Internet än i andra sammanhang utanför den digitala världen. Kravet att begränsningar av
grundläggande rättigheter och friheter skall vara väl motiverade, nödvändiga och stå i
proportion till övriga mål för den offentliga politiken måste också vara tillämpligt i
cyberrymden.
I artikel 29-gruppens rekommendation anges det i detalj hur detta kan åstadkommas i
särskilda fall (t.ex. i fråga om e-post och diskussionsgrupper etc)53. Kommissionen delar
arbetsgruppens åsikter.
5.4. Det praktiska samarbetet på internationellnivå
På senare tid har kombinerade internationella brottsbekämpningsoperationer, såsom
Operation Starbust och Cathedral mot pedofilnätverk, visat på värdet av samordnade
internationella insatser av rättsvårdande myndigheter och domstolar, både när det gäller
informationsutbyte i det inledande skedet och för att förhindra att andra nätverksmedlemmar
blir tipsade om arresteringar och beslag. Dessutom har Internet visat sig vara ett värdefullt
och effektivt redskap för polis- och tullutredningar i de fall Internet har används som ett
hjälpmedel för att begå traditionella brott,t.ex. förfalskning ochsmuggling.
Dessa operationer har å andra sidan också visat att de rättsvårdande instanserna och
domstolarna ställs inför betydande rättsliga och operativa svårigheter när sådana insatser
genomförs, t.ex. i fråga om förberedande av gränsöverskridande bevisning eller
framställningar om bevisupptagning, identifiering av offer samt vilken roll mellanstatliga
organisationersomsysslar medpolisiära frågorskallha(InterpolochEuropolframförallt).
I fråga om praktiskt internationellt samarbete blir internationella nätverk för
informationsutbyte allt viktigare för polis- ochtullmyndigheter.
Mellan G8-länderna har ett informationsnätverk bestående av kontaktpunkter hos
rättsvårdande organ inrättats; nätverket har redan tagits i drift och fungerar dygnet runt.
Huvudsyftet är att ta emot och besvara brådskande framställningar om samarbete i fall som
rör elektroniskt bevismaterial. Nätverket har används med framgång i en rad fall. Vid rådets
möte (rättsliga och inrikes frågor) den 19 mars 1998 ställde EU-ministrarna sig bakom de tio
principer för kampen mot högteknologisk brottslighet som antagits av G8 och uppmanade de
EU-medlemsstater som inte är medlemmar av G8 att vidta åtgärder för att kunna ansluta sig
till nätverket.54Det skall ske ett direkt samarbete mellan dessa kontaktpunkter, som skall
53http://europa.eu.int/comm/internal_market/en/media/dataprot/wpdocs/index.htm.
54Utöver G8-ländernaharhittillsfem EU-länder anslutitsigtilldygnetrunt-nätverket.
22komplettera befintliga strukturer för ömsesidig rättslig hjälp och befintliga
kommunikationskanaler55.
Ett sådant nätverk föreslås också i utkastet till Europarådets konvention. Hänvisningar till ett
dygnet-runt-nätverk bestående av kontaktpunkter finns även i rådets beslut om bekämpning
av barnpornografi på Internet och i EU:s gemensamma ståndpunkt om utkastet till
Europarådets konvention om Internetrelaterad brottslighet56samt i rådets beslut om att stödja
G8-gruppens handlingsplan57. Inga konkreta, EU-specifika initiativhar docktagits ännu.
Med tanke på behovet av lämplig sakkunskap och snabba åtgärder på detta område anser
kommissionen att rådets avsikter bör omsättas i praktiken utan dröjsmål. Avgörande för ett
sådant nätverks framgång är emellertid att det finns både juridiskt och tekniskt kunnig
personal, vilket innebär att lämplig utbildning måste ordnas.
Det finns ett liknande behov av att intensifiera samarbetet och informationsutbytet mellan
tullmyndigheterna. De befintliga samarbetsformerna bör förstärkas och nya metoder för
hantering av gemensamma operationer och informationsutbyte utarbetas. Det finns ett allt
större samförstånd bland tullmyndigheter om att internationella informationsnätverk bör
skapas för att ytterligare underlätta informationsutbytet, dock utan att kraven på erforderligt
dataskydd åsidosätts. Det krävs också mer resurser på detta område, både i fråga om
uppgradering av datasystem och utbildning av personal, för att tullmyndigheterna skall kunna
utföra sina uppgifter effektivt.
5.5. Befogenheteroch jurisdiktion i processrättsliga frågor
På nationell nivå, och så snart de nödvändiga villkor som följer av lagen är uppfyllda, måste
de rättsvårdande myndigheterna ha möjlighet att efterspana och beslagta uppgifter som lagrats
på datorer tillräckligt snabbt för att förhindra att bevismaterial förstörs. Rättsvårdande
myndigheter anser att de bör ha tillräckliga befogenheter för att, inom deras jurisdiktion,
kunna företa sökningar i datasystem och beslagta uppgifter, beordra personer att överlämna
specifika data, beordra eller se till att specifika data snabbt bevaras i enlighet med normala
rättsliga skyddsåtgärder och förfaranden. Än så länge har emellertid ingen tillnärmning av
skyddsåtgärdernaochförfarandenaskett.
Vissa frågeställningar kan uppkomma om de rättsvårdande myndigheterna vid sökning i en
dator upptäcker att flera datorer och nät belägna iandra delar av landet är inblandade. Det blir
betydligt mer komplicerat om en rättsvårdande myndighet, vid sökning i en dator eller i
samband med en utredning, upptäcker att de uppgifter den har kommit åt eller behöver
komma åt är belägna i ett annat land eller flera andra länder. Viktiga intressen som
suveränitet, mänskliga rättigheter och brottsbekämpning står på spel i dessa fall och en
avvägning måste göras.
55Vid Världskongressen mot kommersiell sexuell exploatering av barn i Stockholm den 28 augusti 1996
lades förslag fram om att införliva Interpol med nämnda nätverk. I Europeiska unionens råds beslut ombekämpning av barnpornografi på Internet föreskrivs att också Europol skall involveras i dessa frågor.
56Artikel 1.4 i den gemensamma ståndpunkten lyder: "Medlemsstaterna bör stödja att bestämmelserfastställs som underlättar internationellt samarbete inbegripet bestämmelser om inbördes rättshjälp ihögstamöjliga utsträckning. Konventionen bör underlätta snabbt samarbetenär det gäller brott i sambandmed eller med hjälp av datorer. Denna form av samarbete kan inbegripa brottsbekämpandekontaktpunkter dygnetrunt, som kompletterar befintliga strukturer för inbördes rättshjälp."
57Finnspå webbplatsen för det europeiskarättsliganätverket:http://ue.eu.int/ejn/index.htm.
23Det är inte säkert att befintliga rättsliga verktyg för internationellt samarbete i brottmål, dvs.
ömsesidig rättslig hjälp, är ändamålsenliga eller tillräckliga eftersom sådana förfaranden
normalt tar flera dagar, veckor eller månader att genomföra. Det behövs ett systemvarigenom
länderna kan utreda brott och säkra bevis snabbt och effektivt – eller åtminstone inte gå miste
om bevismaterial vid gränsöverskridande förfaranden för brottsbekämpning – på ett sätt som
är förenligt med principerna om nationell suveränitet och konstitutionella och mänskliga
rättigheter, däribland skyddet avprivatlivet.
I utkastet till Europarådets konvention om Internetrelaterad brottslighet övervägs nya förslag
till hur dessa problem skall hanteras. Ett av förslagen är att utfärda order om att data skall
bevaras för att underlätta särskilda utredningar. En del andra frågor, t.ex. gränsöverskridande
efterspaning och beslag, är emellertid förknippade med svåra och hittills olösta politiska
problem. Det är uppenbart att dessa frågor måste diskuteras mer bland alla berörda parter
innan några konkretainitiativkanpresenteras.
G8-gruppens undergrupp för högteknologisk brottslighet har diskuterat frågan om
gränsöverskridande efterspaning och beslag och har, för att inte föregripa en efterföljande,
mer permanent överenskommelse, enats om en rad preliminära principer.58Viktiga frågor
återstår dock, t.ex. när det skall vara möjligt att i bestämda situationer göra snabba
eftersökningar och beslag innan den stat där eftersökningen görs har informerats, och
ändamålsenliga åtgärdertillskydd för de grundläggande rättigheterna måste fastställas. I EU:s
gemensamma ståndpunkt om Europarådets utkast till konvention om Internetrelaterad
brottslighet intog ministrarna ett öppet förhållningssätt idenna fråga59.
I fall av gränsöverskridande, datorrelaterade brott är det viktigt att det finns tydliga regler
beträffande vilket land som har jurisdiktion. Man bör framför allt undvika en situation där
inget land har jurisdiktion. De huvudregler som föreslås i utkastet till Europarådets
konvention är att jurisdiktion fastställs av en stat när brottet har begåtts på dess territorium
eller av någon som är medborgare i landet. Om mer än en stat åberopar jurisdiktion bör de
berörda staterna samråda för att avgöra vilken jurisdiktion somär lämpligast. Detta förutsätter
effektiva bilaterala och multilaterala överläggningar. Kommissionen kommer att fortsätta att
övervaka denna fråga för att seomytterligare åtgärder kanbli nödvändiga på EU-nivå.
Kommissionen har deltagit i diskussionerna i både Europarådet och G8-gruppen och är
medvetenomatt processrättsliga frågor är komplicerade och svårlösta. Ett effektivt samarbete
inom EU för att bekämpa Internetrelaterad brottslighet är emellertid av avgörande betydelse
för ett säkrare informationssamhälle och för inrättandet avett område med frihet, säkerhet och
rättvisa.
Kommissionen tänker fortsätta att samråda med alla berörda parter de kommande månaderna
för att bygga vidare på detta arbete. Frågan kommer också att beaktas iett större sammanhang
i samband med kommissionens genomförande av slutsatserna från Europeiska rådets möte i
Tammerfors i oktober 1999. Europeiska rådet anmodade då särskilt rådet och kommissionen
58Kommuniké från G8-ländernas ministerkonferens om bekämpning av transnationell organiserad
brottslighet, Moskva den 19–20 oktober 1999 (se: http://www.usdoj.gov/criminal/cybercrime/action.htmoch även http:/www.usdoj.gov/criminal/cybercrime/principles.htm).
59EGT L 142/2: "Om inte annat föreskrivs i konstitutionella principer eller särskilda garantier för attvederbörligen respektera andra staters suveränitet, säkerhet, allmänna ordning eller andra väsentligaintressen får en gränsöverskridande datorsökning för utredning av allvarliga brott, som ytterligare skalldefinieras i konventionen, övervägas i undantagsfall och i synnerhet i särskilt brådskande fall, t.ex. i denutsträckning som det behövs för att förebygga att bevis för allvarliga brott förstörs eller ändras, eller föratt förebygga att ett brott begås som kan leda till att en person dör eller tillfogas allvarlig kroppsskada."
24att senast idecember 2000 anta ett åtgärdsprogram för att genomföra principen omömsesidigt
erkännande av rättsliga avgöranden. Kommissionen har redan offentliggjort ett meddelande
om ömsesidigt erkännande av slutgiltiga avgöranden i brottmål60och kommer att, som en del
av dess bidrag till genomförandet av den del av åtgärdsprogrammet som rör efterlevnaden av
beslut som föregår en rättegång, överväga möjligheterna till ömsesidigt erkännande av beslut
som föregår en rättegång i anslutning till utredningar av Internetrelaterad brottslighet. Målet
är att lägga framett lagförslag på grundvalavavdelning VI iFEU.
5.6. Databehandlade uppgiftersbevisvärde
Även i situationer där rättsvårdande myndigheter har fått tillgång till uppgifter som förefaller
utgöra bevismaterial måste de ha möjlighet att inhämta och autentisera dessa uppgifter för att
kunna använda dem i brottsutredningar och brottmål. Detta är ingen enkel uppgift med tanke
på att elektroniska uppgifter är flyktiga till sin natur och lätta att manipulera, förfalska och på
teknisk väg skydda eller utplåna. Dessa frågor behandlas inom datarättsvetenskapen, som
omfattar utveckling och användning av vetenskapliga protokoll och förfaranden för att söka
igenomdatorer ochanalysera ochbevara äkthetenhos hämtade uppgifter.
På begäran av G8-gruppens experter har IOCE (International Organisation of Computer
Evidence) sagt sig vara beredd att ta fram rekommendationer för standarder som omfattar
definition av vanliga termer, identifieringsmetoder och -tekniker som skall användas och
inrättande av ett gemensamt format för framställningar om kriminaltekniska undersökningar.
EU bör vara involverat i detta arbete, både genom medlemsstaternas specialorgan för
databrottsutredningar ochgenomden forskning ochtekniska utveckling sombedrivs med stöd
från femte ramprogrammet (IST-programmet).
6. I CKE-RÄTTSLIGAÅTGÄRDER
Ändamålsenlig lagstiftning på både nationell och internationell nivå är en nödvändighet, men
det är i sig inte tillräckligt för en effektiv bekämpning av datorrelaterade brott och
nätmissbruk. Det krävs även en rad icke-rättsliga åtgärder somkomplement till lagstiftningen.
De flesta av dessa har tagits med i COMCRIME-undersökningens rekommendationer, G8-
gruppen har föreslagit sådana åtgärder i sin handlingsplan i tio punkter och de har fått brett
stöd av samtliga parter under det informella samrådsförfarande som har föregått utarbetandet
avdettameddelande. Åtgärderna omfattar:
•Inrättande av särskilda databrottsenheter inom polisen på nationell nivå, om sådana inte
redan finns.
•Bättre samarbete mellan brottsbekämpande organ, näringslivet, konsumentorganisationer
ochdataskyddsmyndigheter.
•Främjande av lämpliga initiativ från näringslivets och gemenskapens sida, bl.a. avseende
säkerhetsprodukter.
Frågan om kryptering kommer sannolikt att vara viktig även i detta sammanhang. Kryptering
är ett viktigt hjälpmedel, som underlättar införande och användning av nya tjänster, t.ex. e-
handel, och med vars hjälp brott på Internet kan förhindras i stor utsträckning. Kommissionen
har fastställt sin krypteringspolitik i sitt meddelande om säkerhet och pålitlighet vid
60KOM(2000) 495, Bryssel, 26.7.2000.
25elektronisk kommunikation från 1997,61där kommissionen angav att den skulle försöka
avskaffa alla inskränkningar av den fria rörligheten för alla typer av krypteringsprodukter på
gemenskapsnivå. I meddelandet påpekade kommissionen också att nationella inskränkningar
av den fria rörligheten för krypteringsprodukter måste vara förenliga med gemenskapsrätten
och att den hade för avsikt att undersöka om sådana nationella inskränkningar är berättigade
och proportionerliga, särskilt med hänsyn till fördragets bestämmelser om fri rörlighet,
domstolens rättspraxis och föreskrifterna i dataskyddsdirektiven. Kommissionen är dock
medvetenomatt kryptering också innebär nya och svåra utmaningar för de brottsbekämpande
organen.
Kommissionen välkomnar därför den nyligen antagna reviderade förordningen om varor med
dubbla användningsområden, som i hög grad har bidragit till att liberalisera tillgången till
krypteringsprodukter, men konstaterar samtidigt att förordningen måste åtföljas av en bättre
dialog mellan användarna, näringslivet och de rättsvårdande instanserna. Kommissionen
tänker å sin sida främja denna dialog på EU-nivå genom det föreslagna EU-forumet för
högteknologisk brottslighet. Om tillgången på olika säkerhetsprodukter i EU skulle öka,
däribland tillgången på avancerade krypteringsprodukter, i förekommande fall certifierade i
enlighet med fastslagna bedömningskriterier, skulle både möjligheterna att förebygga brott
ochanvändarnas tillit till informationssamhällets processeröka.
6.1. Specialiserade enheterpå nationellnivå
Specialiserade enheter på nationell nivå är en förutsättning för att man skall kunna hantera de
mest tekniskt och juridiskt komplicerade datorrelaterade brotten. Dessa specialenheter, som
lämpligen utgörs av kunnig personal från flera områden (brottsbekämpning och domstolar),
bör ha tillgång till adekvat teknik och fungera som kontaktpunkter för snabba insatser med
bland annat följande uppgifter:
•Att snabbt behandla framställningar om information om misstänkta brott. Gemensamma
format för utbytet av sådan information måste fastställas, även om diskussioner på
expertnivå inomG8-gruppen visat att detta kanske inte är en helt lätt uppgift med tanke på
de skillnader som finns mellande nationella rättssystemen.
•Att fungera som nationell och internationell kontaktpunkt mellan rättsvårdande instanser
ochtelejourer62sommottar klagomålfrånInternetanvändare angående olagligt material.
•Att förbättra och/eller utveckla specialteknik för datorbaserad utredning i syfte att
upptäcka, utredaochväcka åtalmot datorrelaterade brott.
•Att fungera som kunskapsreferens för frågor om Internetrelaterad brottslighet i syfte att
sprida erfarenheter ochbästa praxis.
61KOM(97) 503.
62Hittillsfinns telejour bara i ett begränsat antal länder. Som exempel kan nämnas Cybertipline i USA och
Internet Watch Foundation (IWF) i Förenade kungariket, som sedan december 1996 har drivit telefon-
och e-postjour för allmänheten dit man kan rapportera material som påträffats på Internet och som mananser vara olagligt. IWF avgör om materialet är olagligt och underrättar Internetleverantörerna ochpolisen. Liknande övervakningsorganisationer finns i Norge (Redd Barna), Nederländerna (Meldpunt),Tyskland (Newswatch, FSM och Jugendschutz), Österrike (ISPAA) och Irland (ISPAI). ChildnetInternational driver för närvarande ett projekt som har direkt anknytning till denna fråga ("InternationalHotline Providers in Europe Forum") inom ramen för EU-programmet Daphne. Unescos expertmöte iParis i januari 1999 ställe sig bakom och välkomnade även nationella telejourer liksom inrättandet avjournätverkeller ettinternationellt"elektronisktvakttorn".
26En del medlemsstater i EU har redan inrättat specialenheter som ägnar sig särskilt åt
datorrelaterade brott. Kommissionen anser att det är upp till medlemsstaterna att inrätta
sådana specialenheter menuppmuntrar demstarkt att vidta åtgärder iden riktningen. Inköp av
den senaste maskin- och programvaran för dessa enheters räkning och utbildning av
personalen är förenat med betydande kostnader, vilket förutsätter prioriteringar och politiska
beslut på regeringsnivå63. Erfarenheter från medlemsstater där det redan finns sådana enheter
kan vara särskilt värdefulla. Kommissionen kommer att uppmuntra utbyte av sådana
erfarenheter.
Det ärockså kommissionens uppfattning att Europolkangeökat mervärde på EU-nivå genom
samordning, analys och annan hjälp till de nationella specialenheterna. Kommissionen
kommer därför att stödja en utvidgning av Europols uppdrag till att omfatta Internetrelaterad
brottslighet.
6.2. Specialutbildning
Det krävs betydande insatser när det gäller kontinuerlig specialutbildning av både polis- och
domstolspersonal. Datorrelaterade brottsmetoder och brottsmöjligheter förändras snabbare än
de metoder somanvänds inom mer traditionellkriminell verksamhet.
Somliga medlemsstater har genomfört initiativ som avser teknisk vidareutbildning av
personalen vid rättsvårdande instanser. Dessa medlemsstater skulle kunna ge råd och ledning
tillmedlemsstatersomännu intehargjort liknande insatser.
Enskilda projekt har startats för detta ändamål – i form av erfarenhetsutbyte och seminarier
om gemensamma problem som olika yrkeskategorier ställs inför – med stöd av program som
förvaltas av kommissionen (i synnerhet programmen Stop, Falcone och Grotius).
Kommissionen kommer att föreslå ytterligare verksamheter på detta område, bland annat
datautbildning ochutbildning på nätet.
Europol har tagit initiativ till en utbildning för personal vid rättsvårdande instanser i
medlemsstaterna som skall äga rum under en vecka i november 2000 och som särskilt skall
avse frågor om barnpornografi. Utbildningen skulle kunna utsträckas till att omfatta även
datorrelaterade brott i allmänhet. Interpol är också aktiv på detta område sedan ett antal år
tillbaka. De avInterpols initiativsomär relevanta skulle kunna utökas så att fler kandelta.
G8-gruppenhar drivit initiativ för erfarenhetsutbyte mellanrättsvårdande myndigheter och för
inrättandet av gemensamma utredningsmetoder på grundval av konkreta fall. Ytterligare ett
initiativ på utbildningsområdet är planerat till det andra halvåret 2001. De EU-medlemsstater
som är medlemmar i G8-gruppen skulle kunna dela med sig av sina erfarenheter till övriga
medlemsstater.
När det gäller bekämpningen av barnpornografi på Internet skulle ett internationellt förvaltat
digitalt centralbibliotek för barnpornografiskt bildmaterial (som skulle vara tillgängligt via
Internet för specialenheter vid de nationella rättsvårdande organen – på de villkor och med de
begränsningar som är nödvändiga för att reglera tillträdet och säkerställa skyddet av
63USA:s erfarenheter på det här området beskrivs i Michael A. Sussmanns artikel "The Critical Challenges
from International High-Tech and Computer-related Crime at the Millenium", Journal of ComparativeandInternational Law, vol. 9Spring1999, s. 464.
27privatlivet) vara till hjälp vid efterspaning av offer och förövare, för att fastställa typen av
brott och för att utbilda specialpolis64.
6.3. Förbättrad information och gemensamma regler förarkivering av uppgifter
Harmoniserade regler för polis- och domstolsarkiv och ändamålsenliga verktyg för statistisk
analysavdatabrott skulle vara till hjälp förrättsvårdande myndigheterochdomstolar iarbetet
med att lagra, analysera och utvärdera de formella uppgifter som samlas in på detta
föränderliga område.
För den privata sektorns del är sådan statistik också nödvändig för att kunna göra en korrekt
bedömning av riskerna och analysera lönsamheten i förvaltningen. Detta är viktigt för den
praktiska hanteringen (t.ex. för att besluta om vilka säkerhetsåtgärder som bör vidtas) men
ocksåförförsäkringsändamål.
En databas avseende databrottslagstiftning, som togs fram som en del av COMCRIME-
undersökningen, håller på att uppdateras och kommer att göras t illgänglig för kommissionen.
Kommissionen kommer att överväga en förbättring av databasens innehåll (lägga till lagar,
rättsfallochlitteratur)ochanvändbarhet.
6.4. Samarbete mellan de olika aktörerna: EU-forumet
Ett effektivt samarbete mellan regeringen och näringslivet inom den rättsliga ramen betraktas
som ett väsentligt inslag i den offentliga politiken avseende datorrelaterade brott65.
Företrädare för rättsvårdande instanser har erkänt att de inte alltid varit tillräckligt tydliga och
exakta i sina krav gentemot tjänsteleverantörerna. Företrädare för näringslivet har uttryckt en
allmänt positiv inställning till ett bättre samarbete med de rättsvårdande instanserna, men de
har också betonat behovet av att finna en lämplig jämvikt mellan skyddet av medborgarnas
grundläggande rättigheter och friheter, särskilt skyddet för privatlivet66, behovet av
brottsbekämpande åtgärder ochdenekonomiska börda somtjänsteleverantörerna får bära.
64I detta sammanhang kan som ett mycket framgångsrikt exempel nämnas projektet "Excalibur" som
utformats av svenska rikskriminalpolisens kriminalunderrättelsetjänst och samfinansierats medEuropeiska kommissionen inom ramen för Stop-programmet. Projektet har genomförts i samarbete medpolis från Tyskland, Förenade kungariket, Nederländerna och Belgien och med medverkan av Europoloch Interpol. Andra projekt som genomförts av t.ex. tyska Bundeskriminalamt ("Perkeo"-projektet) ochfranska inrikesministeriet ("Surfimage"-projeket, som också samfinansierats inom ramen för Stop-programmet) har också beaktats i vederbörlig ordning.
65I den kommunikésom antogs iWashington den 9–10d ecember1997om principer och en handlingsplan i
tio punkter för att bekämpa högteknologisk brottslighet förklarade G8-gruppens justitie- och
inrikesministrar att det är industrisektorn som utformar, utvecklar och förvaltar dessa globala nät och som
i förstahand ansvarar för att ta fram tekniska standarder. Det åligger därför industrin att medverka till attutveckla och distribuera säkra system som kan användas för att upptäcka datormissbruk, bevaraelektroniskt bevismaterial och fastställa var brottslingar befinner sig och vilka de är. I Europeiskaunionens råds beslut om bekämpning av barnpornografi på Internet understryks behovet av attmedlemsstaterna för en konstruktiv dialog med industrin och att dei sina kontakter samarbetar genom attutbyta erfarenheter.
66Så som det definieras i EU:s dataskyddsdirektiv, i Europarådets konvention om de mänskligarättigheterna och Europarådets konvention nr 108 om skydd för enskilda vid automatisk databehandlingavpersonuppgifter och irelevantnationelllagstiftning.
28Tillsammans kan industrin och de rättsvårdande instanserna höja allmänhetens medvetenhet
om riskerna för olaglig verksamhet på Internet, främja bästa praxis i fråga om säkerhet och
utveckla effektiva verktyg och förfaranden för brottsbekämpning. Initiativ i detta avseende
har redan förekommit ien rad medlemsstater; Internet Crime Forum i Förenade kungariket är
förmodligendet äldstaoch mest långtgående67.
Kommissionen välkomnar dessa initiativ och anser att sådana initiativ måste uppmuntras i
samtliga medlemsstater. Kommissionen har dessutom för avsikt att inrätta ett EU-forum för
att sammanföra brottsbekämpande organ, leverantörer av tjänster på Internet,
telekomoperatörer, medborgarrättsorganisationer, företrädare för konsumenterna,
dataskyddsmyndigheter och andra berörda parter i syfte att fullt ut främja samarbete på EU-
nivå. I det första skedet kommer forumet att bestå av offentliga tjänstemän som skall utses av
medlemsstaterna, tekniska experter och experter på skydd av privatlivet som skall utses av
Artikel 29-gruppen för dataskydd samt företrädare för näringslivet och konsumenterna som
skall utses i nära samråd med näringslivet och konsumentorganisationer. I ett senare skede
kommer även företrädare förnationella initiativatt kunna delta.
EU-forumet kommer att kännetecknas av öppenhet och insyn; relevanta dokument kommer
att offentliggöras på en webbplats och alla berörda parter kommer att få lämna synpunkter.
EU-forumet kommer att uppmanas attta sig ansärskilt följande uppgifter:
•När så är lämpligt upprätta dygnet-runt-öppna kontaktpunkter mellan regeringar och
industrin.
•Utarbeta ett lämpligt standardformat för framställningar från rättsvårdande instanser om
information från näringslivet och öka de rättsvårdande instansernas användning av Internet
förkommunikationmedtjänsteleverantörer.
•Främja utveckling och/eller genomförande av uppförandekoder och bästa praxis och
uppmuntra spridning avdessa koder tillföretagochregeringar.68
•Främja utbytet av information om utvecklingstendenser inom den högteknologiska
brottslighetenmellanparterna,särskilt företagenochderättsvårdande instanserna.
•Bedöma möjligheterna att beakta brottsbekämpningsaspekter vid utvecklingen av ny
teknik.
•Främja en vidareutveckling av system för tidig varning och krishantering i syfte att
förebygga, identifiera och hantera hot mot eller störningar av
informationsinfrastrukturerna.
•Efter behov bidra med experthjälp till arbetet i rådet och andra internationella forum, t.ex.
Europarådet ochG8.
67InternetCrimeForuminrättades 1997 och omfattar polistjänstemän, tjänst emän vid inrikesministeriet och
dataskyddspersonal samt företrädare för Internetbranschen. Plenarsessioner hålls 3–4 gånger per år ochdäremellan bedrivs arbetet ienradpermanentaarbetsgrupper.
68När det gäller uppförandekoder enligt artikel 27 i direktiv 95/46/EG (de kan t.ex. omfatta sådana frågorsom faller under direktiv 97/66/EG, exempelvis avlyssning) skall artikel 29-gruppen för dataskydd ochnationella dataskyddsmyndigheter delta i arbetet.
29•Främja samarbete mellan de berörda parterna, inbegripet om de principer som är
gemensamma för rättsvårdande instanser, näringslivet och användarna (t.ex.
samförståndsavtal(MoU)ochuppförandekoder somär förenliga med regelverket).
6.5. Direkta åtgärderfrån näringslivets sida
Till stor del ligger det i många samhällssektorers eget intresse att bekämpa datorrelaterade
brott. Om konsumenterna skall få förtroende för elektronisk handel måste åtgärder för att
förhindra datorrelaterade brott vara en accepterad del av god affärssed. Många företag, t.ex.
banker, företag som sysslar med elektronisk kommunikation, företag inom kreditkorts- och
upphovsrättssektorn riskerar – liksomderas kunder – att utsättas för datorrelaterade brott. Det
är naturligt för företag att skydda sina firmanamn och varumärken, och de kommer därmed att
spela en roll i bedrägeribekämpningen. De organisationer som företräder programvaru- och
ljudbranschen (t.ex. British Phonographic Industry – BPI) har särskilda enheter som utreder
piratkopiering (däribland Internetrelaterad piratkopiering). Internetleverantörer i en rad
medlemsstater har inrättat telejourer dit påträffat olagligt och skadligt material kan
rapporteras.
Kommissionen har stött några av dessa initiativ genom att främja deras deltagande i EU:s
ramprogram för FoTU, handlingsplanen för Internet69och avsnitt VI-programsåsomStopoch
Daphne.
Bästa praxis på dessa områdenkommer att utbytas inomramen för EU-forumet.
6.6. FoTU-projekt som fårEU-stöd
I FoTU-programmet Teknik för informationssamhället (IST), som är en del av femte
ramprogrammet för perioden 1998–2002, ligger tyngdpunkten på utveckling och spridning av
förtroendeskapande teknik. Sådan teknik omfattar både teknik för informations- och
nätsäkerhet och tekniska verktyg och metoder för att förhindra missbruk av den
grundläggande rätten till privatlivet och andra personliga rättigheter och för att bekämpa
databrott.
IST-programmet, särskilt verksamhet avseende "Informations- och nätsäkerhet och annan
förtroendeskapande teknik" under nyckelåtgärd 2 – Nya arbetsmetoder och elektronisk
handel, utgör en ram för utveckling av den kapacitet och teknik som är nödvändig för att
förstå och hantera nya tekniska utmaningar i anslutning till förebyggande och bekämpning av
datorbrott ochför att setillatt säkerhets-och integritetskravenkanuppfyllas såvälpå EU-nivå
somiden virtuella världenochpå individnivå.
69Mer information om handlingsplanen för säkrare användning av Internet finns på
http://158.169.50.95:10080/iap/.
30För att på ett adekvat sätt hantera utmaningarna i fråga om tillit och förtroende, däribland att
förhindra och utreda databrott, har dessutom ett tillförlitlighetsinitiativ lanserats inom ramen
för IST-programmet. Initiativet kommer, genom ökad medvetenhet och
tillförlitlighetsfrämjande teknik, att bidra till ökad tillit till och ökat förtroende för kraftigt
sammanlänkade informationsinfrastrukturer och i nät tätt sammanvävda inbäddade system.
Internationellt samarbete är en väsentlig del av detta initiativ. IST-programmet har upprättat
arbetsrelationer med DARPA och NSF och har i samarbete med det amerikanska
utrikesdepartementet inrättat en gemensam arbetsgrupp för skyddet av kritisk infrastruktur,
under beskydd av den gemensamma rådgivande grupp som inrättats genom avtalet om
vetenskapligt ochtekniskt samarbete mellanEGochUSA70.
Kommissionens gemensamma forskningscentrum (GFC), som har stött
tillförlitlighetsinitativet inom IST-programmet, kommer att inrikta sina ansträngningar på att
utveckla lämpliga och harmoniserade åtgärder, indikatorer och statistik i samråd med andra
berörda parter, däribland Europol. Målet är att utarbeta en lämplig klassificering av och
förståelse förolagliga verksamheter, hur defördelar sig geografiskt, derasökningstakt och hur
effektiva bekämpningsåtgärderna är. GFC kommer, när så är lämpligt, att involvera andra
forskargrupper och integrera deras insatser och resultat. GFC kommer också att inrätta en
webbplats på Internet ochrapporterasina framsteg tillEU-forumet.
7. S LUTSATSEROCHFÖRSLAG
Om datorrelaterade brott skall kunna förebyggas och bekämpas på ett effektivt sätt måste en
rad förutsättningar råda, nämligen:
•Tillgång till förebyggande teknik. Detta förutsätter en lämplig ramlagstiftning som ger
utrymme för och incitament till innovation och forskning. En offentlig finansiering för att
stödja utveckling och införande avändamålsenlig säkerhetsteknik är berättigad.
•Medvetenhet ompotentiella säkerhetsrisker ochomhur mankringgår dem.
•Lämpliga straffrättsliga och processrättsliga bestämmelser avseende kriminell verksamhet
både inom landet och över gränserna. De nationella straffrättsliga bestämmelserna bör vara
tillräckligt omfattande för att säkerställa en effektiv kriminalisering av grovt datorrelaterat
missbruk. De bör också innehålla avskräckande påföljder och bidra till att lösa problemet
med dubbel straffbarhet71samt underlätta det internationella samarbetet. De
processrättsliga bestämmelserna bör vara sådana att det är möjligt för brottsbekämpande
organ att, i de fall det finns ett väl underbyggt behov av att eftersöka, beslagta och säkra
databehandlade uppgifter på det nationella territoriet, vidta sådana åtgärder för att utreda
datorrelaterade brott. Gemenskapsrättens principer och undantag måste därvidlag
respekteras liksom Europeiska konventionen om de mänskliga rättigheterna.
Kommissionen anser att den överenskommelse som nåtts om avlyssningsföreskrifterna i
konventionen om ömsesidig rättslig hjälp är så långt man kan gå för närvarande.
Kommissionen kommer att fortsätta att se över genomförandet tillsammans med
medlemsstaterna, näringslivet och användarna för att säkerställa att de initiativ som finns
är effektiva, öppna ochvälavvägda.
70Mer information omIST-programmet finnspåhttp://www.cordis.lu/ist.
71I de fall då det vid en brottsutredning behövs bistånd från myndigheter i andra länder krävs det enligt en
del rättssystem att brottet är straffbart i båda länderna för att vissa typer av ömsesidig rättslig hjälp skallkunnalämnas och för attnågon skallkunna utlämnas.
31•Tillräcklig tillgång till välutbildad och välutrustad personal vid de rättsvårdande
instanserna. Ett nära samarbete med Internetleverantörer och telekomoperatörer inom
utbildningsområdet kommer att uppmuntras ytterligare.
•Förbättrat samarbete mellan alla berörda aktörer: användare och konsumenter, näringslivet,
rättsvårdande instanser och dataskyddsmyndigheter. Detta är avgörande för möjligheten att
utreda databrott och skydda den allmänna säkerheten. Det måste finnas tydliga regler och
skyldigheter för företagen inom branschen. Regeringarna bör erkänna att de rättsvårdande
instansernas behov kan innebära bördor för näringslivet och vidta rimliga åtgärder för att
minska dessa bördor. Samtidigt bör företagen införliva hänsyn till den offentliga
säkerheten i sin verksamhet. Den enskilde användaren och konsumenten kommer i allt
högre grad att behöva medverka aktivt idetta samarbete.
•Kontinuerliga initiativ från branschens och gemenskapens sida. De telejourer som redan
finns för rapportering av påträffat olagligt och skadligt material kan eventuellt utvidgas till
att omfatta även andra typer av missbruk. En självreglering av branschen och ett
sektorövergripande samförståndsavtal skulle kunna omfatta så många berörda parter som
möjligt och bidra både till att förebygga och bekämpa datorbrott och till att öka
medvetenhetenochtilliten.
•Resultaten av forskning och utveckling bör liksom den forsknings- och
utvecklingspotential som finns utnyttjas så mycket som möjligt. Den strategiska
tyngdpunkten bör ligga på att förena utvecklingen av ekonomiskt överkomlig och effektiv
säkerhetsteknik ochannan förtroendeskapande teknik med EU:s politiska initiativ.
Om åtgärder antas inom EU bör man dock beakta behovet av att kandidatländerna gradvis
förs in under EU:s regioch idet internationella samarbetet på detta område för att undvika att
de utnyttjas som en fristad för datorbrottslighet. Man bör överväga att låta företrädare för
dessa länder delta iett eller flera avEU:s mötenpåområdet.
Kommissionens förslag kan delas upp enligt följande.
7.1. Lagförslag
Kommissionenkommer att lägga framlagförslag under avdelning VI iFEU iföljande syften:
•För en inbördes tillnärmning av medlemsstaternas lagar avseende brottsliga handlingar på
barnpornografiområdet. Detta initiativ blir en del av ett förslagspaket som, i enlighet med
kommissionens meddelande om människosmuggling från december 1998, också kommer
att omfatta mer övergripande frågor i anslutning till sexuellt utnyttjande av barn och
människosmuggling. Ett sådant förslag är helt i linje med Europaparlamentets försök att
omvandla det österrikiska initiativet till ett rådsbeslut om barnpornografi till ett rambeslut
om krav på tillnärmning av lagar. Det är också i överensstämmelse med slutsatserna från
Tammerfors och med Europeiska unionens strategi för förebyggande och bekämpning av
den organiserade brottsligheten inför det nya årtusendet, som redan är en del av
resultattavlan för upprättandet avettområde med frihet, säkerhet ochrättvisa.
32•För en ytterligare tillnärmning av straffrättsliga bestämmelser inom området
högteknologisk brottslighet. Hit skall räknas brottsliga handlingar såsom hackning och s.k.
Denial of Service-attacker. Kommissionen kommer också att överväga möjligheterna att
vidta åtgärder mot rasism och främlingsfientlighet på Internet i syfte att, på grundval av
avdelning VI i FEU, utarbeta ett förslag till rambeslut som omfattar rasistisk och
främlingsfientlig verksamhet både på och utanför nätet. Slutligen kommer man också att
behandla problemet med olaglig narkotikahandel på Internet.
•För en tillämpning av principen om ömsesidigt erkännande av beslut som föregår en
rättegång i anslutning till utredningar av Internetrelaterad brottslighet där mer än en
medlemsstat berörs; en förutsättning för detta är att det finns erforderliga skyddsåtgärder
beträffande de grundläggande rättigheterna. Detta förslag är i linje med programförslaget
om åtgärder för ömsesidigt erkännande, som hänvisar till behovet av att överväga förslag
omframläggande och frysning avbevismaterial.
Behovet av ett särskilt initiativ, särskilt på lagstiftningsområdet, avseende frågan om
bevarande av trafikdata kommer att bedömas av kommissionen utifrån resultaten av arbetet i
det föreslagnaEU-forumet pådettaområde menocksåutifrånresultatetavandrasamråd.
7.2. Icke-rättsliga förslag
Åtgärder föreslåspåenrad områden:
•Kommissionen kommer att inrätta och leda ett EU-forum där rättsvårdande organ,
tjänsteleverantörer, nätoperatörer, konsumentgrupper och dataskyddsmyndigheter förs
samman med målet att främja samarbetet på EU-nivå genom att öka allmänhetens
medvetenhet om riskerna för kriminell verksamhet på Internet, främja bästa praxis i fråga
om IT-säkerhet, utveckla effektiva brottsbekämpningsredskap och förfaranden för
bekämpning av datorrelaterad brottslighet samt främja ytterligare utveckling av system för
tidig varning och krishantering. Detta skulle bli EU:s version av liknande framgångsrika
forum som redan existerar i vissa medlemsstater. Kommissionen skulle uppmuntra de
medlemsstater som inte har inrättat något sådant forum att göra detta. Samarbetet mellan
dessa olika forumskulle gynnas ochunderlättas genominrättandet avett EU-forum.
•Kommissionen kommer att fortsätta att främja säkerhet och tillit inom ramen för initiativet
eEurope, handlingsplanen för Internet, IST-programmen och det kommande
ramprogrammet för FoTU. Detta omfattar t.ex. främjande av produkter och tjänster som
uppfyller vissa säkerhetskrav och av en mer liberaliserad användning av avancerad
kryptering genomen dialog med alla berörda parter.
•Kommissionen kommer att, inomramen för befintliga program, främja även andra projekt
avseende utbildning av personal vid rättsvårdande instanser i frågor om högteknologisk
brottslighet samt forskning omkriminaltekniska datorbaserade utredningsmetoder.
•Kommissionenkommer att överväga att ge ekonomiskt stödför enförbättring av innehållet
i den databas över medlemsstaternas nationella lagar som upprättades genom
COMCRIME-undersökningen och för en förbättring av databasens användbarhet.
Kommissionen kommer att ta initiativ till en studie vars syfte är att ge en bättre bild av hur
dendatorrelaterade brottslighetenser ut imedlemsstaterna ochhur omfattande denär.
337.3. Åtgärderinom ramen förandra internationella forum
Kommissionen kommer att fortsätta att sköta samordningen mellan medlemsstaterna i andra
internationella forum där Internetrelaterad brottslighet diskuteras, t.ex. Europarådet och G8.
De initiativ somkommissionen tar på EU-nivå kommer fullt ut att beakta framsteg som gjorts
inomandra internationella forumoch syfta tillen tillnärmning av föreskrifter inomEU.
*****
34FINANSIERINGSÖVERSIKT
1. Å TGÄRDENSBETECKNING
Ett säkrare informationssamhälle – ökad säkerhet i informationsinfrastrukturen och
bekämpning avdatorrelaterad brottslighet.
2. B ERÖRDABUDGETPOSTER
B5 302
B5 820
B6 1110, B6 2111, B61210
3. R ÄTTSLIGGRUND
Artiklarna 95, 154och155 iEG-fördraget samt artiklarna 29 och34 iEU-fördraget.4. B
ESKRIVNING AV ÅTGÄRDEN
4.1. Allmänt mål
Kommissionen kommer att inrätta och leda ett EU-forum för att sammanföra
brottsbekämpande organ, leverantörer av tjänster på Internet, telekomoperatörer,
medborgarrättsorganisationer, företrädare för konsumenterna, dataskyddsmyndigheter och
andra berörda parter i syfte att främja ömsesidig förståelse och ömsesidigt samarbete på EU-
nivå. Forumet skall ha som mål att öka allmänhetens medvetenhet om riskerna för kriminell
verksamhet på Internet och främja bästa praxis i fråga om säkerhet. Man skall också slå fast
effektiva verktyg för brottsbekämpning och förfaranden för att bekämpa datorrelaterad
brottslighet samt främja en fortsatt utveckling av system för tidig varning och krishantering.
Relevant dokumentation kommer att göras tillgänglig på en webbplats.
4.2. Period som omfattas av åtgärden och bestämmelser om förnyelse eller
förlängning
2001 – 2002. År 2002 kommer det att utvärderas omforumet skalldrivas vidare.
5. K LASSIFICERING AV UTGIFTER OCHINKOMSTER
5.1. Icke-obligatoriska utgifter
5.2. Differentierade anslag
356. T YP AVINKOMSTER ELLER UTGIFTER
Möten: resekostnadsersättning förexperter
B5 302A 2001 27 000 euro
B5 302A 2002 40 500 euro
Driften av forumet, skötselav en webbplats
B6 1110 2001 JRC Tjänsteresor 10 000 euro
B6 2111 2001 JRC Särskilda anslag (diverse) 15 000 euro
B6 1210 2001 JRC Medel för omkostnader 50 000 euro
B6 1110 2002 JRC Tjänsteresor 10 300 euro
B6 2111 2002 JRC Särskilda anslag (diverse) 15 450 euro
B6 1210 2002 JRC Medel för omkostnader 51 500 euro
Särskilda studier
B6 2111 2001 JRC Särskilda anslag (studier) 25 000 euro
B6 2111 2002 JRC Särskilda anslag (studier) 25 750 euro
Totalt 2001 + 2002 270 500 euro
7. B UDGETKONSEKVENSER
Metod för att beräkna åtgärdens totala kostnad (samband mellan de enskilda
kostnaderna och den totala kostnaden):
Resekostnadsersättning för mötesdeltagarna. Beräkningarna gäller två möten 2001 och tre
möten 2002. 15 experter erhåller ersättning per möte. Den genomsnittliga ersättningen per
personberäknastill900 euro.
Kostnaderna (både de som är att hänföra till personal och de som är att hänföra till särskilda
anslag) för infrastruktur och administrativt och tekniskt stöd fördelas med hänsyn till vilka
personalresurser som tas i anspråk för de berörda verksamheterna. Budgeten för studier
beräknas på grundvalav2 studier per åroch igenomsnitt enpersonper månad ochstudie.
8. Å TGÄRDERFÖRBEDRÄGERIBEKÄMPNING
Rutinkontroller. Inga andra åtgärder för bedrägeribekämpning planeras.
369. A NALYSAVKOSTNADSEFFEKTIVITET
9.1. Särskilda och kvantifierade mål, målgrupp
Främja ömsesidig förståelse och ömsesidigt samarbete på EU-nivå mellan olika berörda
parter. Tänkta deltagare: brottsbekämpande organ, leverantörer av tjänster på Internet,
telekomoperatörer, medborgarrättsorganisationer, företrädare för konsumenterna,
dataskyddsmyndigheterochandra berörda parter.
9.2. Skäl föråtgärden
Forumet inrättas isyfte att förbättra denömsesidiga förståelsenochdet ömsesidiga samarbetet
på EU-nivå mellan olika berörda parter. Forumet skall ha som mål att öka allmänhetens
medvetenhet om riskerna för kriminell verksamhet på Internet och främja bästa praxis i fråga
omsäkerhet. Man skall också slå fast effektiva verktyg för brottsbekämpning och förfaranden
för att bekämpa datorrelaterad brottslighet samt främja en fortsatt utveckling av system för
tidig varning ochkrishantering.
9.3. Övervakning och utvärdering av åtgärden
Kommissionen kommer att organisera och leda Forumets möten och delta i diskussionerna.
Kommissionen kommer även att sköta den aktuella webbplatsen. Behovet av en fortsättning
på forumet under 2003ochdärefter kommer att utvärderas under 2002.
10. A DMINISTRATIVAUTGIFTER
Personalbehovet kommer atttäckas medbefintligpersonal.
10.1. Konsekvenserförantalet tjänster
Typ av tjänst Erforderlig personal för att
förvalta åtgärdenResurser Varaktighet
Fasta tjänster Tillfälliga
tjänsterBefintliga
resurser vid
berört GDYtterligare
resurser
Tjänstemän
eller tillfällig
personal A
B
C0 , 0 51,75
0,151,75
0,15
0,05Per år över
2å r
Övriga
resurser
Totalt 0,05 1,9 1,95
10.2. Totalbudgetkonsekvensav ytterligare personal
Belopp Beräkningsmetod(2001-2002)
Tjänstemän 421 200 euro 2 år x108 000euro x1,95tjänster