Yttrande från Regionkommittén om "Livsmedelssäkerhet: BSE-krisens följder för konsumenter och producenter"

(2002/C 107/08)

BAKGRUND

Beslutet av utskott 5 - socialpolitik, folkhälsa, konsumentskydd, forskning, turism - av den 5 februari 2001 att begära presidiets tillstånd att utarbeta ett yttrande på eget initiativ om livsmedelssäkerhet, till vilket utskott 2 kommer att utarbeta ett kompletteringsyttrande på eget initiativ.

Presidiets beslut av den 13 februari 2001 att ge utskott 2 - jordbruk, landsbygdsutveckling, fiskeri - och utskott 5 - socialpolitik, folkhälsa, konsumentskydd, forskning, turism - i uppdrag att utarbeta ett yttrande på eget initiativ.

De rättsliga åtgärder som kommissionen hittills har vidtagit i samband med insatser mot BSE-krisen och andra djursjukdomar.

Kommissionens meddelande "Vitbok om livsmedelssäkerhet" (KOM(1999) 719 slutlig), ReK:s yttrande i detta ärende (CdR 77/2000 fin)(1) samt kommissionens hittillsvarande konsumentskyddsåtgärder.

Förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om allmänna principer och krav för livsmedelslagstiftning, om inrättande av Europeiska livsmedelsmyndigheten och om förfaranden i frågor som gäller livsmedelssäkerhet (KOM(2000) 716 slutlig), samt utskott 5:s yttrande i ärendet (CdR 64/2001 fin)(2).

Förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om ändring av rådets direktiv 90/425/EEG och 92/118/EEG beträffande hälsokrav för animaliska biprodukter (KOM(2000) 573 slutlig).

Resultatet från arbetsgruppsammanträdet (se nedan) den 7 mars 2001, då företrädare för Europeiska kommissionen och organisationer som berörs av detta problem deltog.

Det bidrag från utskott 2 om livsmedelssäkerhet (CdR 56/2001) som behandlades vid utskottets sammanträde den 20 april 2001 (föredragande: Tommaso Sodano, I-PSE, styrelseledamot i provinsen Neapel).

Det utkast till yttrande (CdR 61/2001 rév. 2) som antogs av utskott 5 den 16 juli 2001 (föredragande: Günther Pumberger, A-PPE, borgmästare i Eberschwang, ordförande i Oberösterreichs kommunförbund).

En gemensam arbetsgrupp (utskott 2 och utskott 5) för samordning av arbetet, bestående av två föredragande och 15 medlemmar från de båda utskotten, har inrättats med beaktande av nödvändig geografisk och politisk balans.

Mot bakgrund av ovanstående antog Regionkommittén enhälligt följande yttrande vid sin 41:a plenarsession den 14-15 november 2001 (sammanträdet den 15 november).

Regionkommitténs ståndpunkter och rekommendationer

1. BSE utgör ett problem med två aspekter, och måste lösas både genom folkhälsoskyddsåtgärder och åtgärder för att omstrukturera EU:s livsmedelsproduktion.

2. Regionkommittén menar att det i huvudsak är fem komponenter som spelar den viktigaste rollen för ett konstruktivt och framtidsinriktat samarbete om frågor som gäller livsmedelssäkerhet i Europa, nämligen ansvar, effektiv krishantering, kvalitetssäkring och kontroll, forskning samt målinriktade, konkreta åtgärder för att återupprätta konsumenternas förtroende.

3. ReK konstaterar att de senaste kriserna när det gäller djursjukdomar och skandaler inom livsmedelsbranschen inte bara har lett till förlorat förtroende hos konsumenterna och allvarliga störningar på marknaden. Kriserna har även inneburit att allmänheten har fått intryck av att det inte bara är skyddsmekanismerna för konsumenterna som behöver förbättras och reformeras på ett genomgripande sätt, utan även gemenskapens jordbrukspolitik, produktkvaliteten och fördelningen av stödmedel osv.

4. Samtidigt bör man se till att de negativa ekonomiska konsekvenserna av den felaktigt konstruerade livsmedelsmodell som hittills använts inte bara drabbar vissa grupper i samhället, utan att de fördelas över och bärs av hela samhället. En mängd aktörer berörs, från producenten till konsumenten via de olika mellanleden.

5. Den riktiga tolkningen av BSE-krisen är att den kan utgöra toppen på ett isberg av mer allmänna problem (dioxin, hormoner, GMO etc.) som hotar livsmedelssäkerheten, och att den därför kräver ett beslutsamt ingripande från kommissionen. Medlemsstaterna, de lokala myndigheterna och organisationerna i näringsliv och samhälle bör medverka i utarbetandet av en gemensam folkhälsoskyddspolitik.

6. Kommittén betonar uttryckligen behovet av tydliga ansvarsförhållanden på de olika nivåerna och en klar avgränsning av vem som svarar för livsmedelssäkerheten på europeisk, nationell respektive regional nivå. Den enda hållbara lösningen för att åstadkomma en rationell och konsekvent politik på det här området och för att leva upp till de europeiska konsumenternas legitima förväntningar på livsmedelssäkerhet är en global och heltäckande metod som inbegriper alla komponenter och politikområden i livsmedelskedjan.

7. Vi stöder kommissionens ansträngningar för att utveckla ett omfattande och enhetligt koncept för att reglera produktionskedjan inom livsmedelsbranschen (allmänna principer, förfaranden, system för snabbt informationsutbyte beträffande livsmedel och djurfoder, förfaranden för livsmedelssäkerhet, enhetliga definitioner, principer och gemensamma åtgärder, inrättande av en europeisk livsmedelsmyndighet) för att säkerställa en hög skyddsnivå. Detta får dock inte utformas så att en fortsatt marknadsorientering och liberalisering av livsmedelssektorn försvåras.

8. ReK kräver att kommissionen konsekvent inför stränga (strängast möjliga) normer för en enhetlig europeisk inre marknad vad gäller insatsvaror inom jordbruksproduktionen (växtskyddsmedel, även i samband med tillståndsgivning för djurläkemedel) för att undvika en framtida snedvridning av konkurrensen inom denna sektor och för att upprätta ett gränsöverskridande förtroende för dessa produkter hos konsumenterna.

9. Regionkommittén kräver att medlemsstaterna strikt skall iaktta de djurhälso- och hygienföreskrifter som finns för animaliska produkter och biprodukter (både vad gäller produktion, marknadsföring, import till gemenskapen av produkter av animaliskt ursprung och undanröjande och bearbetning av djuravfall), och att de skall uppfylla sina kontrollskyldigheter i samband med den officiella övervakningen av livsmedel och foder- och växtskyddsmedel, samt att kommissionen skall se till att medlemsstaterna följer dessa bestämmelser.

10. Kommittén anser att de pågående forskningsinitiativen måste få fortsatt, förstärkt stöd för att på vetenskaplig basis kunna motverka de aktuella problemen även på lång sikt, så att de därigenom kan övergå från nuvarande krishantering till att verka för förebyggande åtgärder. Man bör främja utbildning av aktörer i hela livsmedelskedjan och garantera det tekniska stöd som krävs. Vidare bör man låta forskningsaktiviteterna löpa vidare på europeisk nivå inom femte och sjätte ramprogrammet för forskning och teknisk utveckling.

11. ReK anser det vara nödvändigt att åter få i gång dialogen mellan lantbrukare och konsumenter. Kommittén vill framhålla att lokala och regionala exempel på goda framställnings-, marknadsförings- och produktionsmetoder inom lantbruket är mycket väl lämpade för att återupprätta förtroendet hos konsumenterna, eftersom det framför allt på den här nivån är lätt för konsumenterna att på ett till största delen öppet sätt kunna få insyn i djurens ursprung, i djurhållningen, utfodringen och i alla övriga produktionsfaktorer.

12. På medellång sikt bör man eftersträva en europeisk livsmedelsmodell utan risker för konsumenterna som uteslutande motiveras med hänvisning till den allmänna globaliseringsprincipen, särskilt när så starka samhällsintressen som folkhälsa, miljöskydd och social och territoriell sammanhållning står på spel.

13. Det är av yttersta vikt att förverkliga en europeisk jordbruksmodell som inte bara tillvaratar landsbygdsområdena och utnyttjar lantbrukets mångfunktionalitet, utan framför allt bygger på principen om en produktion som kännetecknas av kvalitet, en avgörande faktor för konsumentsäkerheten. Det är också av stor vikt att inrätta ett rigoröst system för spårning av produkter och fullständig information till konsumenten.

14. ReK uppmanar uttryckligen alla politiska instanser och berörda aktörer att påskynda införandet av ett ur ekonomisk, ekologisk och social synvinkel hållbart och miljövänligt lantbruk över hela linjen, och att bland annat främja ett ekologiskt odlingssätt, anpassa produktionsmetoderna till konsumenternas intressen, beakta landsbygdens miljöskydd och konkurrenskraft samt sätta livsmedlens säkerhet, kvalitet och mångfald i främsta rummet.

15. Kommittén företräder de lokala myndigheternas åsikter om uppbyggnaden av en europeisk livsmedels- och jordbruksmodell. Dessutom har kommittén för avsikt att aktivt medverka i utarbetandet av de åtgärder som skall vidtas till följd av att vitboken om livsmedelssäkerhet antas. För detta ändamål skall man aktivera alla lämpliga instrument för att justera de åtgärder inom den gemensamma jordbrukspolitiken som strider mot en ekonomisk utveckling som skyddar folkhälsan och är hållbar ur miljösynpunkt.

16. När det gäller uppfödning föreslår kommittén åtgärder för att främja de inhemska nötboskapsraserna och därmed den biologiska mångfalden, genom att uppmuntra denna typ av djuruppfödning även om den inte är intensiv, samt en allmän omstrukturering av djuruppfödningspolicyn i Agenda 2000, med successiv omläggning av uppfödningen i riktning mot en artanpassad djurhållning och i synnerhet mot ekologisk produktion.

17. Förbudet mot köttmjöl kommer att innebära att importen av vegetabiliskt protein ökar. När det gäller denna sektor är Europeiska unionen i dag kraftigt beroende av import från tredje land. Denna beroendeställning bör minskas genom att de GATT-avtal som slutits inom ramen för WTO-förhandlingarna blir föremål för nya förhandlingar, och genom att den gemensamma jordbrukspolitiken uppmuntrar europeisk produktion av protein i form av oljeväxter som är fria från GMO. Införandet av sådan produktion som växelbruk i stor skala innebär också fördelar för miljön.

18. ReK påpekar vidare att konsumenternas förtroende beträffande livsmedelssäkerheten är beroende av öppen, begriplig och objektiv information, samt av en saklig beskrivning av de relativa riskerna, och kommittén kräver därför en utökad och brett upplagd upplysnings- och informationsverksamhet på EU-nivå.

19. ReK stöder fortsatta informationskampanjer genomförda av kommissionen och organisationer i medlemsstaterna i syfte att upplysa konsumenterna om grundläggande drag i livsmedelssäkerheten (mångfalden av matkulturer i Europa, märkning av livsmedel, uppgifter om tillsatsämnen, möjlighet till härledning av livsmedlens ursprung, livsmedelshygien och genetiskt modifierade produkter), djurhälsa, förebyggande åtgärder och insatser mot djursjukdomar, konsumentorganisationernas betydelse samt allmänhetens roll.

Bryssel den 15 november 2001.

Regionkommitténs

ordförande

Jos Chabert

(1) EGT C 226, 8.8.2000, s. 7.

(2) EGT C 357, 14.12.2001, s. 22.