P6_TA(2007)0165

Årsrapport om de mänskliga rättigheterna i världen 2006 och EU:s politik på området

Europaparlamentets resolution av den 26 april 2007 om den årliga rapporten om de mänskliga rättigheterna i världen 2006 och EU:s politik på området (2007/2020(INI))

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

- med beaktande av EU:s åttonde årsrapport om de mänskliga rättigheterna (2006) [1],

- med beaktande av artiklarna 3, 6, 11, 13 och 19 i fördraget om Europeiska unionen och artiklarna 177 och 300 i EG-fördraget,

- med beaktande av den allmänna förklaringen om mänskliga rättigheter och alla relevanta instrument för mänskliga rättigheter [2],

- med beaktande av FN-stadgan,

- med beaktande av alla FN:s konventioner om mänskliga rättigheter och dess frivilliga protokoll,

- med beaktande av ikraftträdandet av Romstadgan för Internationella brottmålsdomstolen (ICC) den 1 juli 2002 och av sina resolutioner om ICC [3],

- med beaktande av Europarådets konvention om åtgärder mot människohandel och 2005 års EU-plan för bästa metoder, standarder och förfaranden för att bekämpa och förhindra människohandel [4],

- med beaktande av protokoll nr 13 till Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna (Europakonventionen), i vilket dödsstraffet förbjuds under alla omständigheter,

- med beaktande av FN:s konvention mot tortyr och annan grym, omänsklig eller förnedrande behandling eller bestraffning,

- med beaktande av Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna [5],

- med beaktande av AVS-EU-partnerskapsavtalet och översynen av detta [6],

- med beaktande av sina tidigare resolutioner om mänskliga rättigheter i världen,

- med beaktande av sin resolution av den 16 mars 2006 om resultatet av förhandlingarna om ett råd för mänskliga rättigheter och om det 62:a mötet i FN:s kommission för mänskliga rättigheter [7],

- med beaktande av sin resolution av den 14 februari 2006 om klausulen om mänskliga rättigheter och demokrati i Europeiska unionens avtal [8],

- med beaktande av sin resolution av den 1 februari 2007 om initiativet till ett allmänt moratorium för dödsstraff [9],

- med beaktande av alla de resolutioner som parlamentet antagit om fall av kränkningar av de mänskliga rättigheterna samt av demokratiska och rättsstatliga principer,

- med beaktande av sin resolution av den 18 januari 2007 om rådets sjunde och åttonde årliga rapport enligt tillämpningsbestämmelse 8 i Europeiska unionens uppförandekod för vapenexport [10],

- med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1889/2006 av den 20 december 2006 om inrättande av ett finansieringsinstrument för främjande av demokrati och mänskliga rättigheter i hela världen [11],

- med beaktande av rådets förordning (EG) nr 168/2007 av den 15 februari 2007 om inrättande av Europeiska unionens byrå för grundläggande rättigheter [12],

- med beaktande av slutsatserna från EU:s årliga forum om mänskliga rättigheter, organiserat av det finska ordförandeskapet och kommissionen, som hölls i Helsingfors i december 2006,

- med beaktande av FN:s konvention om funktionshindrade personers rättigheter, som antogs genom FN:s generalförsamlings resolution A/RES/61/106 av den 13 december 2006, där det fastställs en skyldighet att införliva funktionshindrade personers intressen och angelägenheter i människorättsliga åtgärder gentemot tredjeländer,

- med beaktande av den internationella konventionen till skydd för alla människor mot påtvingade försvinnanden, som antogs genom generalförsamlingens resolution A/RES/61/177 av den 20 december 2006, och som öppnades för undertecknande den 6 februari 2007,

- med beaktande av Europeiska unionens riktlinjer för främjande av efterlevnaden av internationell humanitär rätt [13],

- med beaktande av artikel 45 i arbetsordningen,

- med beaktande av betänkandet från utskottet för utrikesfrågor (A6-0128/2007), och av följande skäl:

A. Rådets och kommissionens årsrapport om de mänskliga rättigheterna 2006 ger en allmän översikt över det arbete som Europeiska unionen utför genom sina institutioner i fråga om de mänskliga rättigheterna inom och utanför EU.

B. I denna resolution granskas, utvärderas och, i specifika fall, framförs konstruktiv kritik av kommissionens och rådets arbete för de mänskliga rättigheterna och Europaparlamentets övergripande verksamhet, framför allt genom att frågor som försummats i denna verksamhet uppmärksammas.

C. Det finns en tydlig koppling mellan EU:s politik på intern och extern nivå, eftersom EU:s interna människorättsliga arbete direkt påverkar EU:s trovärdighet och förmåga att föra en effektiv extern politik.

D. Respekt för de mänskliga rättigheterna och ett demokratiskt styrelseskick måste gå hand i hand och främjandet av de mänskliga rättigheterna bör kopplas till främjandet och tillämpningen av demokratiska styrelseformer.

E. Rent allmänt måste större vikt läggas vid respekten för de grundläggande mänskliga rättigheterna, framför allt de politiska rättigheterna, vid förhandlingar om bilaterala eller regionala handelsavtal - även med viktiga handelspartner.

1. Europaparlamentet välkomnar EU:s alltmer aktiva roll på världsscenen för att förbättra situationen i fråga om mänskliga rättigheter och demokrati runtom i världen. Parlamentet anser att EU:s senaste utvidgning till 27 medlemsstater med 494 miljoner invånare har ökat EU:s globala betydelse och har därmed gett EU större inflytande när det gäller ansträngningarna för att främja mänskliga rättigheter och demokrati på internationell nivå.

2. Europaparlamentet anser att högre prioritet bör ges till arbetet för att förbättra EU:s förmåga att agera vid kränkningar av de mänskliga rättigheterna i tredjeländer, inte minst genom att integrera politiken för de mänskliga rättigheterna i EU:s politik för dessa länder, inklusive de externa effekterna av EU:s interna politik.

3. Europaparlamentet fortsätter att betona behovet av en enhetlig politik som samtliga medlemsstater följer i sina bilaterala förbindelser med tredjeländer där de mänskliga rättigheterna ofta kränks eller löper stor risk att kränkas, och uppmanar medlemsstaterna att se till att de i sina bilaterala kontakter med dessa länder agerar i överensstämmelse med EU:s politik, framför allt när det gäller aktiva insatser för att se till att de mänskliga rättigheterna respekteras.

4. Europaparlamentet anser att främjandet av demokratin ovillkorligen måste prioriteras i en enhetlig europeisk utrikespolitik, eftersom ett demokratiskt samhälle är den grund som upprätthållandet av mänskliga rättigheter vilar på.

5. Europaparlamentet anser att de framsteg som har gjorts med att inrätta Europeiska unionens byrå för grundläggande rättigheter utgör ett första steg som svar på parlamentets uppmaning om att upprätta en integrerad ram med bestämmelser och institutioner, som skall göra stadgan om de grundläggande rättigheterna rättsligt bindande och se till att det system som fastställts i Europakonventionen efterlevs. Parlamentet understryker att byråns mandat även omfattar de länder som har ingått ett stabiliserings- och associeringsavtal med EU. Parlamentet anser att byrån bör ha behörighet att hjälpa EU att genomföra sin externa politik när det behöver göras en bedömning av människorättssituationen i ett tredje land.

EU:s årliga rapport om de mänskliga rättigheterna i världen 2006 (som utarbetats av rådet och kommissionen)

6. Europaparlamentet betonar den betydelse EU:s årsrapport om de mänskliga rättigheterna har för att analysera och utvärdera EU:s människorättspolitik, framför allt för att lyfta fram frågor om mänskliga rättigheter i allmänhet.

7. Europaparlamentet välkomnar rådets och kommissionens offentliga presentation av 2006 års rapport vid plenarsammanträdet i december 2006, samtidigt som parlamentet delade ut sitt årliga Sacharovpris för tankefrihet till Aljaksandr Milinkevitj, frihets- och demokratikämpen från Vitryssland. Europaparlamentets sammanträdesperiod i december har genom inrättandet av detta förfarande blivit en årlig samlingspunkt för EU:s arbete för de mänskliga rättigheterna.

8. Europaparlamentet värdesätter omfattningen av EU:s människorättsliga verksamhet i olika delar av världen, men upprepar sitt krav på att användningen av EU:s instrument och initiativ i tredjeländer bör utvärderas ytterligare. Parlamentet välkomnar de utvärderingar som nämns i rapporten från rådet och kommissionen och anser att det bör utarbetas en mekanism som ger parlamentets ledamöter möjlighet att ta del av de utvärderingar som genomförs inom särskilda ämnesområden, till exempel enskilda länder, grupper av länder och geografiska områden, men framför allt inom områden där mänskliga rättigheter utgör ett problem. En sådan mekanism bör ge parlamentet möjlighet att diskutera resultatet av dessa utvärderingar inom den ram som är bäst lämpad för detta.

9. Europaparlamentet understryker betydelsen av de pågående insatserna för att främja integreringen av mänskliga rättigheter och demokrati och samstämmigheten och konsekvensen i rådets, kommissionens, Europaparlamentets och EU-medlemsstaternas politik och åtgärder på området för mänskliga rättigheter och demokrati.

10. Europaparlamentet anser det positivt att man i rapporten försöker göra parlamentets insatser rättvisa, men upprepar sin begäran i resolutionen från 2006 om mänskliga rättigheter om att framtida ordförandeskap i EU:s årsrapporter bör redogöra för hur rådet och kommissionen har beaktat parlamentets resolutioner, inbegripet brådskande resolutioner och fall av kränkningar av de mänskliga rättigheterna, demokratin och rättsstatsprincipen. Parlamentet noterar med tillfredsställelse den utveckling som nämns i punkt 13 nedan.

11. Europaparlamentet upprepar att rådet och kommissionen i sina kommande årsrapporter om de mänskliga rättigheterna bör analysera hur mänskliga rättigheter infogas i andra EU-politikområden, som den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken (GUSP), politiken för utveckling, handel och invandring och andra relevanta frågor som rör EU:s externa förbindelser, särskilt inom rådets arbetsgrupper och i specifika mekanismer som har inrättats genom samarbetsavtal. Parlamentet anser att de även bör ta upp frågor i förbindelse med avgöranden från Europadomstolen för de mänskliga rättigheterna.

12. Europaparlamentet uppmanar rådet och kommissionen att i samband med att de utarbetar sin årsrapport varje år överväga att följa samma strategi som regeringarna i vissa medlemsstater och vissa internationella icke-statliga organisationer och upprätta en övergripande förteckning över "länder som ger upphov till särskild oro" i fråga om kränkningar av mänskliga rättigheter.

13. Europaparlamentet inser att EU:s verksamhet i form av exempelvis demarscher i tredjeländer ibland måste vara konfidentiell, särskilt inom människorättsområdet. Parlamentet anser emellertid att en förteckning över denna verksamhet bör ingå i den årliga rapporten, samtidigt som man ger utrymme för fullständigt konfidentiella bilaterala diplomatiska kontakter med regeringar.

14. Europaparlamentet välkomnar det ökade samrådet med parlamentet och stegen mot ett utarbetande av EU:s årsrapport som ger uttryck för såväl rådets och kommissionens som parlamentets verksamheter, men anser samtidigt att parlamentet även i fortsättningen bör avge sin egen rapport på området. I samband med detta anser parlamentet att en öppen diskussion i utskottet redan på förslagsstadiet i framtiden skulle ge parlamentet en möjlighet att förbättra rapportens innehåll och se till att det är korrekt.

Rådets och kommissionens arbete för mänskliga rättigheter i internationella forum

15. Europaparlamentet hyllar det utmärkta arbete som Michael Matthiessen, som lämnar befattningen som generalsekreterarens/höge representantens personliga representant för de mänskliga rättigheterna inom ramen för GUSP, har genomfört under 2006 och fortsätter att stödja den nyligen utnämnda personliga representanten Riina Kionka i hennes insatser för att öka insynen och stärka EU:s roll i internationella människorättsliga forum. Parlamentet förväntar sig att den höge representanten, rådet och alla företrädare för medlemsstaterna i alla lägen kommer att stödja hennes arbete fullt ut.

16. Europaparlamentet anser att EU:s förmåga att förebygga, agera vid och hantera kriser är otillräcklig för närvarande och rekommenderar att en ny infrastruktur för att förebygga och hantera civila konflikter skall införas. Detta förutsätter proaktiva förebyggande åtgärder, tillhandahållande av lämpliga civila system för tidig varning, införande av förebyggande beredskapsplanering, utbildning av specialiserad personal för internationella konflikthanteringsuppdrag och större vikt vid främjandet av samhällen med en strukturell förmåga att leva i fred. Parlamentet anser att det är mycket viktigt att noggrant beakta människorättsliga aspekter när man planerar förebyggande åtgärder och konflikthanteringsinsatser vid varje kris som EU är inblandad i.

17. Europaparlamentet begär att kommissionen skall uppmana EU-medlemsstaterna att underteckna och ratificera alla FN:s och Europarådets grundläggande konventioner för mänskliga rättigheter och de frivilliga protokollen till dessa. Parlamentet uppmärksammar framför allt EU-medlemsstaterna på behovet av att ratificera den internationella konventionen om rätten till skydd för migrerande arbetstagare och deras familjer från 1990 och den nyligen antagna internationella konventionen om skydd för alla människor mot påtvingat försvinnande.

18. Europaparlamentet välkomnar EU:s och dess medlemsstaters aktiva engagemang för mänskliga rättigheter och demokrati i en mängd internationella forum under 2006, inbegripet inom FN:s nyligen inrättade råd för mänskliga rättigheter (UNHRC), FN:s generalförsamling, ministerrådet inom Organisationen för säkerhet och samarbete i Europa (OSSE) och Europarådet.

19. Europaparlamentet välkomnar att rådet har för avsikt att stärka förbindelserna mellan EU och Europarådet. Parlamentet uppmanar därför rådet och kommissionen att ta hänsyn till rekommendationerna i Jean-Claude Junckers rapport "Council of Europe-European Union: a sole ambition for the European Continent" av den 11 april 2006.

20. Europaparlamentet konstaterar att FN:s nya råd för mänskliga rättigheter skulle kunna utvecklas till en värdefull ram för EU:s multilaterala insatser på området för mänskliga rättigheter och att det under sitt första år har antagit ett ambitiöst arbetsprogram som omfattar översyn och bevarande av systemet med särskilda förfaranden, inrättande och genomförande av den återkommande utvärderingsmekanism som alla stater kommer att omfattas av, fastställande av dess arbetsmetoder och främjande och skyddande av mänskliga rättigheter, framför allt där dessa rättigheter har kränkts eller hotas. Parlamentet beklagar emellertid att FN:s råd för mänskliga rättigheter under det första året sedan det inrättades har visat sig vara ineffektivt när det gäller att bemöta människorättsliga kriser runtom i världen på grund av att många stater utnyttjar det som ett forum för politiska påtryckningar i stället för att främja respekten för de mänskliga rättigheterna. Parlamentet uppmanar EU-medlemsstaterna att spela en mer aktiv roll i FN:s råd för mänskliga rättigheter inom ramen för Community of Democracies för att stärka och fördjupa demokratiska normer och demokratisk praxis världen över.

21. Europaparlamentet uppmanar EU:s utrikesministrar och ordförandeskap att utnyttja sin politiska ställning för att ta itu med de svårigheter som FN:s nya råd för mänskliga rättigheter ställs inför. Det behövs en tydlig politisk dagordning för medlemsstaternas agerande inom ramen för det nya FN-rådet. Parlamentet betonar att detta råd inte får bli ett politiskt forum för globala konflikter mellan olika geografiska och ideologiska block och uppmanar därför med kraft EU:s utrikesministrar och ordförandeskap att arbeta för att inom FN-rådet för mänskliga rättigheter bygga upp ett samförstånd om att världssamfundet måste bli mer delaktigt och bidra mer till lösningen på allvarliga kränkningar av de mänskliga rättigheterna och humanitära övergrepp.

22. Europaparlamentet upprepar sitt krav på ett vittomspännande människorättsavtal mellan parterna i konflikten i Sri Lanka och att detta avtal, i enlighet med rekommendationerna från FN:s särskilde rapportör om utomrättsliga, summariska och godtyckliga avrättningar, Philip Alston, kan stödjas av ett effektivt och oberoende internationellt övervakningsuppdrag med obegränsat tillträde till de områden som kontrolleras av såväl regeringen som de tamilska tigrarna. Parlamentet anser att EU, som medordförande för givarkonferensen i Tokyo, bör gå i bräschen för att skapa samförstånd om de förslag som har lagts fram för FN:s råd för mänskliga rättigheter i denna fråga.

23. Europaparlamentet erkänner behovet av att EU mer effektivt utnyttjar sitt inflytande för att främja viktiga frågor på dagordningen för FN:s råd för mänskliga rättigheter och att EU:s lobbyverksamhet och utåtriktade verksamhet finslipas ytterligare.

24. Europaparlamentet påminner rådet om sin ovannämnda resolution av den 16 mars 2006, där parlamentet välkomnar inrättandet av FN:s råd för mänskliga rättigheter och uppmanar EU att spela en ledande roll i detta. Parlamentet välkomnar i detta sammanhang inrättandet av en mekanism i syfte att hålla särskilda möten som gör det möjligt att agera vid akuta kriser och kränkningar av de mänskliga rättigheterna. Parlamentet är emellertid oroat över den redan höga graden av politisering av de särskilda mötena inom rådet för mänskliga rättigheter. Parlamentet uppmanar till att systemet med "särskilda förfaranden" skall behållas och dess oberoende skyddas. Parlamentet välkomnar att det skall inrättas en återkommande utvärderingsmekanism och efterlyser i samband med detta en utvärderingsprocess som baseras på genomförandet av rekommendationerna från FN:s oberoende mekanismer. Parlamentet uppmuntrar oberoende delar av det civila samhället, när det är lämpligt, att vara delaktiga och konstaterar samtidigt att det är mycket värdefullt att de som fallit offer för kränkningar av de mänskliga rättigheterna ges möjlighet att delta i en interaktiv dialog med världssamfundet, särskilt de som inte kan uttrycka sina åsikter i sitt eget land. De EU-medlemsstater som är medlemmar i rådet för mänskliga rättigheter uppmanas att förklara hur de har röstat om alla resolutioner.

25. Europaparlamentet understryker den positiva roll som de särskilda rapportörerna kan spela inom FN:s råd för mänskliga rättigheter och uppmanar till fortsatt stöd för sådana särskilda förfaranden. Parlamentet tillstår emellertid att de särskilda rapportörerna måste finansieras på lämpligt sätt och ges tillräckliga personalresurser för att vara effektiva. Parlamentet understryker vikten av att deras oberoende bevaras.

26. Europaparlamentet uppmanar med kraft medlemsstaterna att i sina bilaterala förbindelser med medlemmar i FN:s råd för mänskliga rättigheter arbeta för att ge dagordningen för FN-rådet en positiv inriktning. Parlamentet och EU måste fortsätta att skapa allianser utanför Genève, särskilt med inflytelserika stater. Parlamentet anser att det även i fortsättningen bör delta regelbundet i det nya FN-rådets möten.

27. Europaparlamentet uttrycker sin besvikelse över den svaga resolution om Darfur som FN:s råd för mänskliga rättigheter antagit. Darfurkonflikten påverkar i allt högre grad stabiliteten i Centralafrika och utgör ett hot mot den internationella freden och säkerheten. Det är beklagligt att delegationen från FNrådet hindrades från att komma in i Sudan på grund av att myndigheterna inte beviljade dem visum. Parlamentet anser att världssamfundets främsta prioritering måste vara att omedelbart sätta stopp för spridningen av våldet och att skydda befolkningen i Darfur. Långvarig säkerhet kan endast garanteras genom en politisk lösning av tvisterna i regionen. Parlamentet uppmanar med kraft både rådet och kommissionen att tillsammans med FN-rådet arbeta för att utarbeta en heltäckande fredsstrategi där samtliga parter deltar. Parlamentet uppmanar EU och medlemsstaterna att bli bättre på att använda sitt inflytande inom FN-rådet. Parlamentet uppmanar FN:s råd för mänskliga rättigheter att i enlighet med rapporten från sin särskilda delegation vidta lämpliga och kraftfulla åtgärder som svar på den humanitära katastrofen i Darfur.

28. Europaparlamentet ger uttryck för sin oro över de svårigheter som EU-medlemsstaterna har ställts inför när det gäller att tillsammans med Islamiska konferensen (OIC) enas om en rad resolutioner från FN:s råd för mänskliga rättigheter. Den fortfarande olösta konflikten mellan Israel och Palestina är ett stort hinder för ett positivt samarbete.

29. Europaparlamentet uttrycker oro över de effekter som EU:s beslut att skjuta upp stödet genom den palestinska myndigheten får för det palestinska folket, till följd av att den palestinska myndigheten inte har uppfyllt de legitima villkoren. Parlamentet begär en utökning av den tillfälliga internationella mekanismen och uppmanar med kraft rådet och kommissionen att noga övervaka de förändrade omständigheterna och att uppmuntra till omständigheter som gör det möjligt att återuppta tillhandahållandet av stöd genom myndigheten.

30. Europaparlamentet uppmuntrar EU:s medlemmar i FN:s råd för mänskliga rättigheter att undersöka hur de kan utnyttja debattiden på ett effektivare sätt.

31. Europaparlamentet är oroat över att det, trots att rådets arbetsgrupp om mänskliga rättigheter (COHOM) har ökat antalet möten, krävs mer tid och resurser för att nå EU:s målsättningar när det gäller FN:s råd för mänskliga rättigheter. Medlemsstaterna och kommissionen uppmanas att stärka de tillgängliga personalresurserna i Genève.

32. Europaparlamentet uppmanar med kraft medlemsstaterna att inte stödja länder som begår grova och systematiska kränkningar av de mänskliga rättigheterna och demokratin som kandidater till ansvarsposter i internationella forum. Medlemsstaterna uppmanas också att inleda förhandlingar med likasinnade inflytelserika länder i syfte att förhindra att sådana länder väljs till sådana poster. Parlamentet stöder kravet på att alla kandidatländer skall samarbeta inom ramen för de särskilda förfarandena och övriga mekanismer inom FN:s råd för mänskliga rättigheter. I detta sammanhang uppmanar parlamentet än en gång medlemsstaterna att stödja införandet av medlemskriterier som skulle koppla anslutning till FN:s råd för mänskliga rättigheter till medlemsstaternas skyldighet att utfärda en stående inbjudan till FN:s mekanismer.

33. Europaparlamentet uppmuntrar rådet att använda den typ av riktade sanktioner som infördes mot den vitryska regimen för att bestraffa personer som har ett extra stort ansvar för att de mänskliga rättigheterna har kränkts i andra länder.

34. Europaparlamentet upprepar sin begäran till rådet att förklara hur Vitryssland kunde väljas till Internationella arbetsorganisationens (ILO) styrelse i juni 2005 när fyra stora EU-medlemsstater är permanenta medlemmar av denna styrelse. Rådet uppmanas också att förklara de diplomatiska demarscher som föregick detta val och om det övervägde att motsätta sig Vitrysslands medlemskap.

35. Europaparlamentet noterar bekymrat att det i slutsatserna i en rapport från en FN-ledd expertgrupp som publicerades i oktober 2006 angavs att konfliktdiamanter från Elfenbenskusten infiltrerar den lagliga diamanthandeln via Ghana, som deltar i Kimberleyprocessen. Parlamentet uppmanar kommissionen att utnyttja sin ställning som ordförande för Kimberleyprocessen under 2007 till att stärka de mekanismer som är avsedda att begränsa flödet av konfliktdiamanter. Parlamentet rekommenderar kommissionen att arbeta för att skapa samförstånd om att alla diamanthandelns sektorer måste bli skyldiga att införa system som kan spåra diamanter från gruvorna till detaljistledet, att föra en ansvarsfull och öppen politik med garantier som verifieras av en oberoende granskare samt att förbättra tillförlitligheten i rådiamantstatistiken så att man tillräckligt snabbt kan göra effektiva analyser och upptäcka om det pågår någon handel med konfliktdiamanter.

36. Europaparlamentet uppmanar rådet och kommissionen att godkänna Oslodeklarationen om klustervapen av den 23 februari 2007 som har undertecknats av 46 länder som strävar efter att 2008 ingå ett internationellt avtal om att förbjuda användning, transport och lagring av klusterbomber i överensstämmelse med principerna i internationell humanitär rätt. Parlamentet uppmanar rådet och kommissionen att på EUnivå vidta åtgärder för att se till att de olika medlemsstaterna följer Österrikes och Belgiens exempel och förbjuder klusterbomber och på internationell nivå se till att de länder som fortfarande inte har undertecknat Oslodeklarationen nu gör detta.

37. Europaparlamentet uppmanar rådet och kommissionen att fortsätta sina kraftfulla insatser för att främja en allmän ratificering av Romstadgan och se till att genomförandelagstiftning antas i enlighet med rådets gemensamma ståndpunkt 2003/444/GUSP av den 16 juni 2003 om den internationella brottmålsdomstolen [14] och det därmed sammanhängande handlingsplanen av den 4 februari 2004. Parlamentet välkomnar att Tchad nyligen har ratificerat Romstadgan, vilket innebär att det totala antalet stater som är parter till konventionen uppgår till 104 från och med den 1 januari 2007. Parlamentet uppmanar med kraft Tjeckien, den enda medlemsstat som ännu inte har ratificerat Romstadgan, att göra det omedelbart. I samma anda uppmanas rådet och kommissionen att uppmuntra tredjeländer att i sina länder främja övergångsmekanismer på rättsområdet som ett steg mot att ge rättvisa åt dem som har drabbats av grova kränkningar av de mänskliga rättigheterna.

38. Europaparlamentet välkomnar att hänvisningar till ICC har infogats i ett flertal av de nya handlingsplaner som ingår i den europeiska grannskapspolitiken (för Egypten, Jordanien, Moldavien, Armenien, Azerbajdzjan, Georgien, Libanon och Ukraina) och förhandlas inom ramen för andra nya handlingsplaner samt partnerskaps- och samarbetsavtal med ett flertal länder. Parlamentet stöder till fullo kommissionens finansiering via det europeiska instrumentet för demokrati och mänskliga rättigheter (EIDHR) av det arbete som bland annat utförs av organisationerna Coalition for the International Criminal Court, No Peace Without Justice, International Federation for Human Rights och Parliamentarians for Global Action för att främja ratificeringen och genomförandet av Romstadgan.

39. Europaparlamentet erkänner att det ur ett globalt perspektiv skulle ha mycket stor betydelse om Förenta staterna ratificerade Romstadgan. Parlamentet uppmanar återigen rådet och kommissionen att utnyttja alla tillgängliga mekanismer för att uppmuntra Förenta staterna att underteckna och ratificera Romstadgan och att även avråda Förenta staterna från att aktivt hindra andra länder att ratificera denna stadga och från att föreslå tredjeländer parallella överenskommelser som exempelvis bilaterala undantagsavtal.

40. Europaparlamentet uppmanar med kraft alla medlemsstater att samarbeta fullt ut inom ramen för de internationella brottmålsmekanismerna, särskilt när det gäller att ställa flyktingar inför rätta.

41. Europaparlamentet uppmanar med kraft alla medlemsstater att aktivt bidra till tillfälliga internationella rättsmekanismer, särskilt de som erhåller frivilliga bidrag.

42. Europaparlamentet betonar att ovan nämnda tillfälliga rättsmekanismer under alla omständigheter måste respektera de mänskliga rättigheterna och rättsstatsprincipen, eftersom detta är det enda sättet att trygga rättvisa för offren och förhindra att de grövsta kränkningarna av mänskliga rättigheter fortsätter att vara ostraffade.

Resultat av EU:s riktlinjer för mänskliga rättigheter

43. Europaparlamentet uppskattar de pågående insatserna för att genomföra de metoder och politiska prioriteringar som anges i de fem EU-riktlinjerna för mänskliga rättigheter samt utarbetandet av en konsekvensbedömning av de enskilda riktlinjerna för att bedöma hur effektiva de varit när det gäller att åstadkomma förändringar i tredjeländer. Parlamentet är oroat över de regelbundna rapporterna om att EU-medlemsstaternas ambassader och beskickningar i tredjeländer har liten eller ingen kunskap om dessa riktlinjer.

44. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att se till att all dess personal, särskilt de som arbetar på det utvecklingspolitiska området, har tillräcklig kunskap om riktlinjerna för mänskliga rättigheter. Det finns ett behov av en ökad öppenhet när det gäller det sätt som de olika riktlinjerna fungerar på, inbegripet återkoppling till enskilda fall och information om åtgärder som har vidtagits av icke-statliga organisationer. Parlamentet efterlyser regelbundna och öppna utvärderingar av genomförandet av EU-riktlinjerna i vilka parlamentet bör vara delaktigt för att kunna spela en aktiv roll när det gäller ansvarsskyldigheten.

45. Europaparlament berömmer det tyska ordförandeskapets åtagande att upprätta människorättsliga riktlinjer för EU om barnets rättigheter. Ordförandeskapet uppmuntras att höra parlamentet, kommissionen och det civila samhället om detaljerna i sådana riktlinjer och, vid behov, samordna detta med det kommande portugisiska ordförandeskapet för att avsluta arbetet med att införa dessa riktlinjer. Syftet bör vara att effektivt eliminera barnarbete och huvudsakligen fokusera på att undervisa och uppfostra barn, vilket är ett av millennieutvecklingsmålen.

46. Europaparlamentet konstaterar att EU:s riktlinjer relaterar till olika länder på olika sätt och att det krävs individuella planer för att genomföra riktlinjerna för olika förhållanden.

47. Europaparlamentet konstaterar att EU:s särskilda representanter och beskickningar utomlands har ett ansvar för att främja EU:s riktlinjer, och uppmanar till en mer aktiv taktik för att främja riktlinjerna på alla nivåer. Parlamentet understryker resurs- och personalproblemen inom EU:s beskickningar i tredjeländer när det gäller medvetandehöjande, övervakning och genomförande av riktlinjerna. Parlamentet uppmanar medlemsstaternas företrädare i tredjeländer och kommissionens delegationer att effektivisera sin samordning och ha gemensamma strukturer och personal för att skapa genuina "EU-ambassader" runtom i världen och därigenom ta sitt ansvar för de mänskliga rättigheterna.

Dödsstraff

48. Europaparlamentet uppmanar med kraft ordförandeskapen att fortsätta med strategin att främja avskaffandet av dödsstraff genom att prioritera ett bestämt antal länder där det finns utsikter till en positiv förändring av ländernas politik på detta område.

49. Europaparlamentet uppmuntrar ordförandeskapen att upplysa om vilka länder de har för avsikt att inrikta sig på inom ramen för EU:s riktlinjer om dödsstraff under kampanjen "länder som befinner sig vid en vändpunkt", som inriktas på stater vilkas dödsstraffsrelaterade politik håller på att ändras. Parlamentet uppmanar rådet och kommissionen att skapa större stöd för de åtgärder som FN:s nuvarande generalförsamling vidtar för att åstadkomma ett universellt moratorium för dödsstraff som leder till att det avskaffas helt, även utfärdandet av dödsdomar. Parlamentet uppmanar med kraft rådet att uppdatera riktlinjerna, som härrör från 1998, så att nya faktorer och strategier som har utvecklats sedan dess kan beaktas.

50. Europaparlamentet föreslår att rådet ser över riktlinjerna och att man i denna översyn ser till att EU kan ingripa med avseende på "länder som ger upphov till särskild oro", som inte faller under FN:s minimistandarder enligt riktlinjerna.

51. Europaparlamentet uppmanar ordförandeskapet att uppmuntra de länder som ännu inte har undertecknat och ratificerat det andra frivilliga protokollet till den internationella konventionen om civila och politiska rättigheter att göra detta och att likaså uppmana de medlemsstater som inte har undertecknat protokoll nr 13 till Europakonventionen, i vilket dödsstraffet förbjuds under alla omständigheter [15], att göra det. Parlamentet bekräftar i detta avseende att riktlinjerna om dödsstraff skulle kunna genomföras mer samstämmigt om medlemsstaterna undertecknade och ratificerade dessa protokoll och konventioner.

52. Europaparlamentet välkomnar den tredje världskongressen mot dödsstraff som anordnades i Paris (den 1- 3 februari 2007) och ansluter sig till dess slutförklaring. Parlamentet har för avsikt att följa upp kongressen, särskilt genom att utveckla den parlamentariska dimensionen i den globala kampanjen mot dödsstraff och ta upp denna fråga genom sina interparlamentariska delegationer och deltagandet i gemensamma parlamentariska församlingar. Parlamentet uppmanar rådet och kommissionen att utnyttja alla möjligheter att stödja bildandet av regionala koalitioner för avskaffande av dödsstraff, med särskild inriktning på arabländerna.

53. Europaparlamentet välkomnar - som ett bra exempel på effektiv tillämpning av EU:s riktlinjer om dödsstraff - den samordnade och offentliga reaktionen från EU:s representationer i Peru på förslagen att utvidga tillämpningen av dödsstraff i detta land, vilket strider mot den peruanska konstitutionen och den amerikanska konventionen om de mänskliga rättigheterna.

54. Europaparlamentet välkomnar Europaparlamentets, kommissionens, de berörda medlemsstaternas och de icke-statliga organisationernas samordnade och effektiva agerande - både på det politiska och på det diplomatiska planet - för att få till stånd ett suveränt beslut av Pakistans president att omvandla dödsstraffet för Mirza Tahir Hussain, en brittisk medborgare som har avtjänat 18 år i fängelse i väntan på avrättning i Pakistan, och frige honom. Parlamentet uppmanar med kraft EU att fortsätta att ta upp enskilda fall enligt riktlinjerna om dödsstraff och rekommenderar att rådet och kommissionen utnyttjar den parlamentariska dimensionen på ett effektivt sätt i det här avseendet, särskilt genom ändamålsenliga insatser av interparlamentariska delegationer i god tid.

Tortyr och annan grym, omänsklig eller förnedrande behandling

55. Europaparlamentet välkomnar ikraftträdandet den 22 juni 2006 av det frivilliga protokollet till konventionen mot tortyr, och konstaterar att endast 19 EU-medlemsstater har undertecknat protokollet och endast 9 har ratificerat protokollet [16] hittills. Alla EU-medlemsstater som ännu inte har undertecknat och ratificerat konventionen mot tortyr uppmanas med kraft att göra det under det kommande året.

56. Europaparlamentet välkomnar lanseringen av den internationella konvention för skydd av alla personer mot påtvingat försvinnande. Parlamentet ber alla EU:s medlemsstater att snarast underteckna och ratificera den.

57. Europaparlamentet rekommenderar att EU fortsätter att ta upp enskilda fall av tortyr enligt riktlinjerna om tortyr på samma sätt som har gjorts med fall av dödsdomar i enlighet med riktlinjerna om dödsstraff.

58. Europaparlamentet samtycker till rådets beslut att göra villkoren i vissa demarscher offentliga och anser att detta beslut är ett steg mot ökad öppenhet. Parlamentet uppmuntrar rådet och kommissionen att särskilt beakta slutsatserna och rekommendationerna från parlamentets undersökning om genomförandet av EU:s riktlinjer om tortyr och annan grym, omänsklig eller förnedrande behandling.

59. Parlamentet understryker att användningen av politiska dialoger, förklaringar och demarscher när det gäller det faktiska bruket av tortyr har varit minimalt trots att dessa riktlinjer antogs redan 2001. Parlamentet uppmanar framtida ordförandeskap att genomföra en utvärdering av och planering för riktlinjerna om tortyr. Parlamentet uppmanar även rådet att ta hänsyn till de rekommendationer som görs i den studie av frågan som underutskottet om mänskliga rättigheter till utskottet för utrikesfrågor har begärt i kommande utvärderingar av dessa riktlinjer, och uppmuntrar EU att bredda tillämpningsområdet, särskilt genom att utarbeta ett förfarande för att identifiera och genomföra demarscher för enskilda fall i utvalda länder.

60. Europaparlamentet rekommenderar det tyska och det portugisiska ordförandeskapet att fortsätta systemet med demarscher om tortyr när och var detta är relevant. Parlamentet understryker emellertid att enbart demarscher inte är tillräckligt och att andra kompletterande åtgärder bör genomföras konsekvent efter en djupgående analys av de lokala situationerna, till exempel genom att stärka förbindelserna med grupper från civilsamhället som arbetar med frågor som rör tortyr och misshandel, överväga effektiva sätt att inrikta sig på enskilda fall av tortyr och misshandel - utöver de fall som involverar välkända människorättsförsvarare - och garantera samstämmighet och kontinuitet i de åtgärder som vidtas av EU-beskickningar som engagerar sig i kampen mot tortyr och misshandel i tredjeländer.

61. Europaparlamentet betonar att den regelbundna närvaron av ordförandeskapet eller rådets sekretariat i de relevanta FN-kommittéerna samt ytterligare samarbete med Europarådet och dess kommitté för förhindrande av tortyr kan ge ett betydande och materiellt bidrag till beslutsprocessen om demarscher mot vissa länder.

62. Europaparlamentet uppmanar med kraft rådet och kommissionen att fortsätta systemet med demarscher när det gäller EU:s samtliga internationella partner i fråga om ratificeringen av internationella konventioner om förbud mot tortyr och misshandel, liksom bestämmelserna om rehabilitering av överlevande tortyroffer. Parlamentet uppmanar EU att inom ramen för sin människorättspolitik ge kampen mot tortyr högsta prioritet, i första hand genom att stärka tillämpningen av EU:s riktlinjer och övriga EU-instrument, som exempelvis EIDHR och genom att se till att EU:s medlemsstater avstår från att använda diplomatiska försäkringar när det gäller tredjeländer där det finns en reell risk för människor att utsättas för tortyr eller misshandel.

63. Europaparlamentet slår återigen fast att könsstympning av kvinnor är en kränkning av den mänskliga rättigheten till fysisk integritet och är bestört över försöken att placera sådan stympning i samma kategori som normala medicinska förfaranden.

Barn och väpnade konflikter

64. Europaparlamentet välkomnar utnämnandet av den särskilda representanten för FN:s generalsekreterare för barn och väpnade konflikter, Radhika Coomaraswamy, i april 2006. Den särskilda representanten har mandat att utarbeta strategier för att ge ett konkret skydd för barn som drabbas av väpnade konflikter och säkerställa fullständigt genomförande av internationella standarder och normer för skydd av barn.

65. Europaparlamentet välkomnar den franska utrikesministerns och FN:s barnfonds (Unicef) gemensamma konferens om temat "Befria barn från krig" i februari 2007 och antagandet av Parisprinciperna och riktlinjerna för barn som är anslutna till väpnade styrkor eller väpnade grupper, detta som ett viktigt steg för att motivera världssamfundet att främja skyddet för barn, öka medvetenheten och göra frågan om barn i väpnade konflikter till ett centralt inslag i fredsbevarande och fredsuppbyggande åtgärder.

66. Europaparlamentet betonar att flicksoldater ger särskild anledning till oro, eftersom de är offer både för sexuellt utnyttjande och alltför ofta utfrysning i sina samhällen efter demobiliseringen. Parlamentet efterlyser åtgärder som specifikt tar itu med deras problem och hjälper dem att anpassa sig efter demobiliseringen och att återgå till civila liv.

67. Europaparlamentet uppmanar alla medlemsstater att ratificera tilläggsprotokollen till konventionen om barnets rättigheter.

68. Europaparlamentet noterar att många länder, inbegripet medlemsstater i EU, utbildar barn för väpnade konflikter. Parlamentet uppmanar alla länder att vidta åtgärder för att se till att ingen under 18 år ges utbildning för väpnade konflikter.

69. Europaparlamentet välkomnar den genomförandestrategi som antogs i april 2006 av det österrikiska ordförandeskapet, där särskilda rekommendationer för åtgärder fastställs, och att människorättsliga frågor systematiskt skall beaktas i ett tidigt skede av planeringen av åtgärder inom ramen för den gemensamma europeiska säkerhets- och försvarspolitiken (ESFP). Parlamentet lovordar det finländska ordförandeskapets insatser för att förverkliga genomförandestrategin. Parlamentet beklagar att de politiska verktyg som EU förfogar över (såsom demarscher och politiska dialoger) inte har tillämpats fullt ut sedan riktlinjerna antogs 2003.

70. Europaparlamentet betonar att det är viktigt att man inte bara fortsätter att inrikta sig på genomförandestrategin utan även på riktlinjerna, eftersom riktlinjerna är mer holistiska. Parlamentet beklagar att det finländska ordförandeskapet endast genomförde ett litet fåtal demarscher och andra åtgärder när det gäller EU:s riktlinjer om barn och väpnade konflikter. Parlamentet vidhåller att EU:s övervakning av och rapportering om riktlinjerna om barn och väpnade konflikter måste hålla hög kvalitet och vara djupgående. Parlamentet uppmanar kommissionen och den höge representanten för den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken att se till att framtida ordförandeskap är fullt medvetna om genomförandestrategin.

71. Europaparlamentet uppmanar kommissionen och rådet att utarbeta en förteckning med frågor för EU:s beskickningschefer till stöd för den regelbundna rapporteringen, och ber kommissionen och rådet att utarbeta en förteckning över kriterier för att fastställa om ett land utgör en "prioritering". Parlamentet uppmanar kommissionen och rådet att utöka samråden med intressenter för att lyssna till deras åsikter. Kommissionen och rådet uppmanas också med kraft att utarbeta ett dokument, vilket föreslås i rekommendationerna för genomförandestrategin, som innehåller förslag om hur resolution 1612 (2005) från FN:s säkerhetsråd skall genomföras.

72. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att bättre återspegla syftet med riktlinjerna genom att integrera riktlinjerna om barn och väpnade konflikter på alla områden, inbegripet i utvecklingssamarbetet.

73. Europaparlamentet välkomnar den inbjudan att lämna förslag som kommissionen gick ut med i början av 2006 i syfte att välja ut projekt för finansiering som handlar om att bekämpa handel med kvinnor och barn och sträva efter att värna om rättigheterna för utsatta grupper i väpnade konflikter, särskilt barn.

74. Europaparlamentet välkomnar också antagandet i december 2006 av EU-konceptet för stöd till demobilisering, avväpning och återintegrering, som innehåller kraftfulla och systematiska hänvisningar till barn, och EG:s stöd (via kommissionens generaldirektorat för humanitärt stöd, ECHO) till den Unicef-ledda översynen av "Kapstadsprinciperna" om demobilisering, avväpning och återintegrering av barn.

Människorättsförsvarare

75. Europaparlamentet betonar att ett fullständigt genomförande av EU:s riktlinjer om människorättsförsvarare från 2004 måste prioriteras och att rådets rekommendationer, som antogs i juni 2006 efter det österrikiska ordförandeskapets första översyn av riktlinjernas genomförande, måste följas upp med konkreta åtgärder. Parlamentet uppmuntrar rådet att främja en lämplig uppföljning av demarscher och utvärderingar av effekterna av de åtgärder som har vidtagits för att hjälpa enskilda personer, genom att inrätta en central databas för EU:s demarscher.

76. Europaparlamentet betonar att EU måste öka medvetenheten bland alla EU-aktörer i Bryssel, i huvudstäder och på beskickningar om existensen, syftet, innehållet och den operativa tillämpningen av riktlinjerna. Parlamentet instämmer i att syftet med de interna medvetandehöjande åtgärderna bör vara att skapa en djupare förståelse för människorättsförsvararnas arbete. Kommissionen och medlemsstaterna uppmanas att anordna utbildningsseminarier för regionala enheter och personal vid delegationer, ambassader och konsulat om tillämpningen av dessa riktlinjer och låta människorättsförsvarare delta i ett tidigt skede samt att utbyta god praxis när det gäller tillhandahållande av ekonomiskt och icke-ekonomiskt stöd till människorättsförsvarare. Parlamentet anser vidare att tanken om att utfärda viseringar för människorättsförsvarare som svävar i allvarlig fara, som har förts fram av rådet, bör vara en viktig prioritering.

77. Europaparlamentet betonar vikten av att göra handboken för genomförandet av riktlinjerna tillgänglig för människorättsförsvarare ute på fältet, och uppmuntrar COHOM att sprida översättningar av EU:s riktlinjer för människorättsförsvarare på EU-språk som är lingua franca i tredjeländer och på centrala språk som inte är EU-språk för regionala enheter och ambassader eller delegationer. Parlamentet betonar vidare att EU:s beskickningar måste nå ut till lokala människorättsförsvarare på ett mer aktivt sätt.

78. Europaparlamentet uppmanar rådet och kommissionen att systematiskt ta upp situationen för människorättsförsvarare i alla politiska dialoger, inbegripet bilaterala dialoger med EU:s medlemsstater. Rådet uppmanas att systematiskt informera parlamentet om genomförandet av riktlinjerna ute på fältet och göra parlamentet fullständigt delaktigt i utvärderingen av dessa dialoger. Parlamentet välkomnar att en av prioriteringarna inom EIDHR är skyddet av människorättsförsvarare, vilket inkluderar införandet av brådskande skyddsåtgärder från EU:s sida. Parlamentet välkomnar även initiativet till en global EU-kampanj för att stödja kvinnliga människorättsförsvarare. Parlamentet har tagit del av rapporterna och rekommendationerna från FN:s särskilda representant för människorättsförsvarare, Hina Jilani.

Riktlinjer för dialoger om mänskliga rättigheter och erkända samråd med tredjeländer

79. Europaparlamentet understryker att Europeiska unionens globala strategi för att främja mänskliga rättigheter och demokrati inte enbart kan grunda sig på bilaterala eller multilaterala förbindelser mellan stater, utan så långt möjligt måste involvera och omfatta icke-statliga aktörer, inbegripet parlamentsledamöter, akademiker, intellektuella, journalister, försvarare av demokratiska värden, aktivister, ledare för icke-statliga organisationer och opinionsbildare.

80. Europaparlamentet välkomnar att rådet har utarbetat ett dokument med en översikt över dialoger och samråd om mänskliga rättigheter, och uppmanar rådet att beakta det initiativbetänkande som parlamentet för närvarande utarbetar om utvärderingen av dialoger om mänskliga rättigheter och samråd med tredjeländer. I detta sammanhang beklagar parlamentet att rådets utvärdering sekretessbelades och uppmanar rådet att reagera positivt på förslaget att tillsammans med parlamentet utarbeta ett konfidentiellt system där utvalda ledamöter av Europaparlamentet kan hållas underrättade om hemligstämplad verksamhet. Parlamentet föreslår återigen att ett sådant system skulle kunna utformas efter systemet för att hålla utvalda ledamöter av Europaparlamentet informerade om hemligstämplat material om säkerhet och försvar. Parlamentet anser att dialoger om mänskliga rättigheter allmänt sett bör planeras och föras på ett öppet sätt, med en strävan efter att finna lämpliga medel för att nå detta mål.

81. Europaparlamentet betonar att den människorättsliga dialogen mellan EU och Kina måste stärkas och förbättras betydligt. Parlamentet bekräftar att Kina nu har beslutat att alla dödsstraffsärenden skall omprövas av högsta domstolen, men det är fortfarande oroväckande att Kina fortfarande står för de flesta avrättningarna i världen. Kinas rykte när det gäller mänskliga rättigheter ger fortfarande upphov till allvarlig oro. Parlamentet uppmanar rådet att lämna en mer detaljerad redogörelse till parlamentet i plenum efter diskussioner, och betonar behovet av att upprepa frågor som har tagits upp i tidigare dialoger. Parlamentet stöder kommissionen och rådet i deras nuvarande överväganden om hur dialogen kan förbättras, men konstaterar att det, trots betydande ekonomiska reformer, fortfarande kvarstår politiska och människorättsliga farhågor när det gäller frågor som till exempel politisk internering, tvångsarbete, yttrandefrihet och religionsfrihet, religiösa och etniska minoriteters rättigheter, systemet med arbetsläger (laogai) och påståendena om stölder av organ för transplantation. Parlamentet konstaterar att dessa farhågor bör uppmärksammas mer i samband med förberedelserna för Olympiska spelen i Peking. Parlamentet uppmanar med kraft EU att se till att dess handelsförbindelser med Kina är beroende av reformer på människorättsområdet. Rådet uppmanas i detta sammanhang att genomföra en omfattande utvärdering av människorättssituationen innan det upprättar några nya partnerskaps- och samarbetsavtal. Rådet och kommissionen uppmanas också att ta upp frågan om Tibet och att aktivt stärka dialogen mellan Kinas regering och Dalai Lamas sändebud.

82. Europaparlamentet är mycket oroat över att dialogen om mänskliga rättigheter med Iran har legat nere sedan den avbröts 2004 på grund av bristande samarbete från Irans sida, och beklagar att inga framsteg har gjorts enligt rådet. Parlamentet uppmanar med kraft Iran att återinträda i dialogen och att, med hjälp av EU, fastställa riktmärken som syftar till verkliga förbättringar på området. Parlamentet uppmanar kommissionen att genomföra alla åtgärder som krävs inom ramen för EIDHR för att främja kontakter och samarbete med det iranska civilsamhället och stödja demokrati och mänskliga rättigheter ytterligare. Parlamentet uttrycker sin djupa oro över att situationen i fråga om mänskliga rättigheter har försämrats i Iran och framhåller särskilt det intensifierade förtrycket av människorättsförsvarare. Parlamentet beklagar samtidigt att Iran fortsätter att använda dödsstraff under omständigheter som strider mot internationella normer och fördömer särskilt avrättningarna av ungdomsbrottslingar. Parlamentet uppmanar rådet att framföra sin oro över situationen i fråga om mänskliga rättigheter i landet i alla sina kontakter med den iranska regeringen och att koncentrera sina insatser för att skydda människorättsförsvarare, särskilt kvinnor, samt att övertala landet att omedelbart införa ett moratorium för avrättningar som ett första steg mot ett avskaffande.

83. Europaparlamentet konstaterar att EU:s människorättsliga samråd med Ryssland fortsätter. Parlamentet stöder rådet i dess strävan att utveckla detta samråd till en uppriktig och genuin dialog om mänskliga rättigheter mellan EU och Ryssland och efterlyser Europaparlamentets liksom europeiska och ryska ickestatliga organisationers delaktighet i en sådan process. Parlamentet beklagar att EU endast har nått begränsade framgångar när det gäller att åstadkomma en politisk förändring efter att ha tagit upp svåra frågor som situationen i Tjetjenien, straffrihet och domstolarnas oberoende, behandlingen av människorättsförsvarare, mediernas oberoende och yttrandefriheten, behandlingen av etniska minoriteter, respekt för rättsstatsprincipen och människorättsligt skydd i de väpnade styrkorna, diskriminering på grund av sexuell läggning och andra frågor. Den ryska lagstiftning som begränsar icke-statliga organisationers verksamhet är oroväckande. Parlamentet beklagar att journalister och människorättsförsvarare har hotats och är fortfarande bestört över det kallblodiga mordet på Anna Politkovskaja. Parlamentet förväntar sig att Ryssland kommer att vidta ytterligare åtgärder för att skydda yttrandefriheten och journalisters och människorättsförsvarares säkerhet. Parlamentet anser i detta sammanhang att Rysslands samarbete FN:s mekanismer för mänskliga rättigheter och ratificeringen av alla relevanta konventioner om mänskliga rättigheter bör prioriteras av EU. Parlamentet är oroat över påståendena om att den ryska regeringen står bakom förgiftningen av Alexander Litvinenko, som avled i London i november 2006. Parlamentet uttrycker sin oro över de nya anklagelser som framförts mot Yukos före detta chef Michail Chodorkovskij, som fängslades 2003, och är likaså oroat över den påstådda behandlingen av honom under häktningstiden. Parlamentet uppmanar kommissionen och rådet att ta upp sådana fall med de ryska myndigheterna på högsta nivå och i det nya partnerskaps- och samarbetsavtalet med Ryssland. Kommissionen uppmanas med kraft också att fastställa tydligare skyldigheter och effektivare övervakningsmekanismer som komplement till klausulen om mänskliga rättigheter för att åstadkomma en verklig förbättring av situationen i fråga om mänskliga rättigheter i landet.

84. Europaparlamentet välkomnar de ansträngningar som rådet, kommissionen och Europaparlamentet hittills har gjort för att bekämpa kränkningar av mänskliga rättigheter i Vitryssland. Parlamentet betonar att denna politik bör fortsätta med särskild kraft när det gäller kränkningar av yttrandefriheten och mötes- och föreningsfriheten, liksom kränkningar av nationella minoriteters rättigheter. Parlamentet framhåller behovet av att stödja den politiska oppositionen, som utsätts för förtryck.

85. Europaparlamentet uppmanar med kraft kommissionen och rådet att inrätta underkommitté för mänskliga rättigheter med alla grannländer i syfte att främja mänskliga rättigheter och demokrati, såsom har gjorts med Marocko och Jordanien och såsom nu planeras för Egypten, Tunisien och Libanon. Parlamentet upprepar sitt krav på delaktighet i förberedelserna av dessa möten och att bli vederbörligen informerat om resultaten av dem.

86. Europaparlamentet välkomnar försöken att inleda en dialog om mänskliga rättigheter med Uzbekistan, men konstaterar att detta inte har varit möjligt på grund av Uzbekistans oförmåga att närma sig en sådan dialog på ett konstruktivt sätt. Parlamentet anser i detta sammanhang att en dialog om mänskliga rättigheter med Uzbekistan inte får leda till att sanktionerna mot landet hävs om det inte görs några framsteg i fråga om mänskliga rättigheter och demokrati. Rådet uppmanas därför att genomföra en omfattande utvärdering av människorättssituationen innan det fattar något beslut.

87. Europaparlamentet är övertygat om att framstegen i sexpartssamtalen kommer att bidra till ett gynnsammare politiskt klimat som gör att dialogen om mänskliga rättigheter med Demokratiska folkrepubliken Korea kan återupptas. Parlamentet uppmanar kommissionen och rådet att med kraft sträva efter detta mål i sina kontakter och förhandlingar med Demokratiska folkrepubliken Korea.

88. Europaparlamentet noterar kommissionens och rådets förhandlingar om Turkiets väg mot anslutning och de problem som man har ställts inför. Parlamentet är oroat över de begränsade framsteg som hittills gjorts och behovet av större fokusering på människorättsliga frågor i Turkiet, särskilt när det gäller religionsfrihet för alla religiösa samfund och deras fulla äganderätt, skyddet för minoriteter, yttrandefrihet och människorättssituationen för befolkningen av kurdiskt ursprung i de sydöstra delarna av landet. Parlamentet fördömer det tragiska mordet på journalisten Hrant Dink i januari 2007, vilket är ett exempel på de ökande nationalistiska strömningarna bland vissa grupper i Turkiet. Det är emellertid glädjande att mordet fördömdes starkt runtom i landet, inbegripet av regeringen, och att gärningsmännen greps snabbt. Parlamentet uppmuntrar den turkiska regeringen att ändra artikel 301 i den turkiska strafflagen, som klart begränsar yttrandefriheten i medierna.

89. Europaparlamentet uppmanar rådet och kommissionen att, särskilt i situationer efter konflikter, inbegripet i situationer där våldtäkt av kvinnor och flickor har använts som ett vapen i krigföringen och där våld mot kvinnor fortfarande är utbrett, beakta partnerländernas insatser för att ta itu med tidigare kränkningar av de mänskliga rättigheterna som bevis för deras nuvarande engagemang i människorättsliga frågor.

90. Europaparlamentet understryker att EU:s institutioner i dialoger och samråd om mänskliga rättigheter bör ta upp alla farhågor de har om kränkningar av mänskliga rättigheter och grundläggande friheter samt fall av diskriminering. Parlamentet betonar att sådana dialoger och samråd har stor betydelse om kränkningarna är utbredda och/eller systematiska, och medger att internationella påtryckningar kan spela en viktig roll när det gäller att förhindra ytterligare kränkningar.

91. Europaparlamentet konstaterar med oro att dess deltagande inte alltid är så omfattande som det borde vara i dialoger och samråd om mänskliga rättigheter. Rådet och kommissionen uppmuntras att låta fler ledamöter av Europaparlamentet delta i dialogerna.

Allmän granskning av rådets och kommissionens samt de två ordförandeskapens verksamhet

92. Europaparlamentet berömmer samarbetet mellan det finländska och det österrikiska ordförandeskapet i syfte att säkerställa ett konsekvent synsätt på frågor som rör mänskliga rättigheter och demokrati. Parlamentet hoppas att de tyska, portugisiska och slovenska ordförandeskapen fortsätter denna samarbetsprocess.

93. Europaparlamentet stöder rådets och kommissionens ståndpunkt mot de pågående människorättsliga och demokratiska kränkningarna i Myanmar och EU:s engagemang för att nå sina mål, nämligen att få till stånd en legitim och demokratiskt vald civil regering som respekterar de mänskliga rättigheterna för sin befolkning och återställer normala förbindelser med världssamfundet. Parlamentet uppmanar kommissionen och rådet att stärka EU:s gemensamma ståndpunkt genom att vidta effektivare och riktade sanktioner mot bakgrund av att situationen i Myanmar fortsätter att försämras. Parlamentet uppmuntrar rådet och kommissionen att - som en del av den gemensamma ståndpunkten om Myanmar - engagera sig mer aktivt i Aseanländerna (Sydostasiatiska nationers förbund) och de stater som gränsar till Myanmar för att uppmana dem att använda sitt inflytande på ett ansvarsfullt sätt i syfte att åstadkomma en positiv förändring. Parlamentet kräver att FN:s råd för mänskliga rättigheter tar aktiva initiativ som till exempel att hålla en särskild session om den här frågan. Parlamentet uppmuntrar rådet och kommissionen att förmå Kina, Indien och andra länder som fortsätter att förse militärjuntan med vapen och annat stöd att avstå ifrån detta och hjälpa världssamfundet i dess ansträngningar att skapa förändringar till det bättre i Myanmar. Parlamentet noterar de insatser som gjorts hittills av FN:s säkerhetsråd som svar på den fortsatta humanitära krisen. Parlamentet uppmanar rådet och kommissionen att söka konsensus med Kina, Ryssland och Sydafrika om en bindande resolution, i vilken man kräver en meningsfull trepartsdialog mellan Statens råd för fred och utveckling, Nationella Demokratiförbundet och de etniska nationaliteterna, samt om frigivning av alla politiska fångar, inbegripet Aung San Suu Kyi.

94. Europaparlamentet uttrycker sin besvikelse över bristen på positiva resultat i processen för att få till stånd en frigivning av, eller garantera en rättvis rättegång för, de fem bulgariska sjuksköterskor och den palestinska läkare som har fängslats och - på grundval av bekännelser som gjorts efter tortyr - dömts till döden av den libyska regimen för att avsiktligt ha smittat barn med aidsviruset. Trots kommissionens pågående ansträngningar för att lösa frågan med hjälp av politisk dialog och genom att erbjuda de drabbade barnen läkarvård är den libyska regimen lika trotsig som tidigare och fortsätter att göra provocerande uttalanden i medierna. Mot denna bakgrund uppmanar parlamentet kommissionen att se över sin politik gentemot Libyen för att hitta en effektivare strategi för att snabbt lösa frågan och få ett slut på åtta års lidande och uppenbara kränkningar av de mänskliga rättigheterna.

95. Europaparlamentet beklagar att rådet och kommissionen inte har vidtagit några beslutsamma åtgärder för att övertyga Etiopiens regering att omedelbart och villkorslöst frige alla parlamentsledamöter och andra politiska fångar och fullgöra sina skyldigheter i fråga om mänskliga rättigheter, demokratiska principer och rättsstatsprincipen. Parlamentet påminner om de många resolutioner om Etiopien som Europaparlamentet har antagit sedan det etiopiska valet 2005, som övervakades av EU, främst den senaste som antogs den 16 november 2006 [17].

96. Europaparlamentet uppmanar rådet och kommissionen att uppmuntra och bistå Senegals regering i dess förberedelser för en snabb och rättvis rättegång för Hissène Habré, så att han kan ställas till svars för anklagelserna om omfattande kränkningar av de mänskliga rättigheterna.

97. Europaparlamentet erkänner de avsevärda konsekvenserna av det pågående kriget i Irak och att den rådande bräckliga politiska situationen är mycket komplex. Parlamentet hänvisar till de betänkanden och resolutioner som det har antagit om Irak och de rekommendationer som dessa innehåller och uppmanar med kraft rådet och kommissionen att kontinuerligt utvärdera hur EU kan spela en mer konstruktiv roll för att skapa stabilitet i Irak. Parlamentet noterar med fullständig häpnad att ECHO tillfälligt har upphävt det humanitära stödet till Irak, trots den katastrofala situation som det lidande irakiska folket och irakiska flyktingar befinner sig i. Parlamentet välkomnar dock återinförandet av detta stöd från och med februari 2007.

98. Europaparlamentet berömmer kommissionen för att den har lyft fram problemet med människohandel i EU och kräver att erforderliga åtgärder vidtas för att bekämpa människohandel, särskilt handel med kvinnor och barn. Parlamentet uppmanar med kraft kommissionen att fortsätta att ställa de medlemsstater som inte har uppfyllt de överenskomna konventionerna och direktiven om bekämpningen av människohandel till svars, särskilt rådets direktiv 2004/81/EG av den 29 april 2004 om uppehållstillstånd till tredjelandsmedborgare som har fallit offer för människohandel eller som har fått hjälp till olaglig invandring och vilka samarbetar med de behöriga myndigheterna [18]. Parlamentet betonar också att man i kampen mot människohandeln bör anta en strategi för att respektera offrens mänskliga rättigheter. Parlamentet berömmer särskilt det österrikiska ordförandeskapet för att ha anordnat ett antal initiativ för bekämpning av människohandel, däribland en expertkonferens på EU-nivå i juni 2006 om genomförandet av EU:s plan för att bekämpa och förhindra människohandel. Parlamentet noterar de slutsatser och rekommendationer som blev resultatet av detta tvådagarsevenemang.

99. Europaparlamentet beklagar att det finländska ordförandeskapet inte arrangerade ett fjärde möte för EU-nätverket av kontaktpunkter för folkmord, brott mot mänskligheten och krigsförbrytelser, som är ett ovärderligt instrument för att stärka samarbetet mellan EU:s medlemsstater när det gäller att utreda internationella brott och väcka åtal på nationell nivå. Parlamentet uppmärksammar rådets åtagande i slutsatserna om EU-nätverket att arrangera ett möte under varje ordförandeskap och uppmanar till effektivt genomförande av slutsatserna från EU-nätverkets tidigare möten. Parlamentet uppmanar varje ordförandeskap att göra detta till ett standardinslag i sina program.

100. Europaparlamentet välkomnar kommissionens meddelande "Mot en EU-strategi för barnets rättigheter" (KOM(2006)0367). Parlamentet hoppas att kommissionen därigenom lägger en solid grund för en effektivare och mer heltäckande politik som är utformad för att skydda barnets mest grundläggande rättigheter. Parlamentet är dock oroat över den ökande bristen på respekt för barns rättigheter som visas på internationell nivå.

101. Europaparlamentet beklagar att det okontrollerade våldet i Darfur har fortsatt och att regeringen i Sudan inte har ställts till svars för sina upprepade misslyckanden med att följa internationella krav och skydda medborgarna mot våld. Parlamentet välkomnar den senaste tidens åtal vid Internationella brottmålsdomstolen. Europaparlamentet beklagar att EU inte har vidtagit fler ensidiga åtgärder när det gäller krisen i Darfur och inte har ansträngt sig mer för att övertala Sudans regering att godta en internationell fredsbevarande styrka. Parlamentet betonar att det krävs ett ihållande diplomatiskt tryck för att visa Sudans regering att dess muntliga åtaganden måste följas av heltäckande och varaktiga ansträngningar för att stoppa våldet i Darfur, och att världssamfundet inte kommer att acceptera att Sudan fortsätter att nonchalera sina åtaganden och sitt ansvar för att skydda medborgarna. Parlamentet uppmanar med kraft rådet att anta en plan med specifika riktade sanktioner mot Khartumregimen i enlighet med en tydlig tidplan om världssamfundets krav inte uppfylls. Parlamentet uppmanar med kraft EU att bidra till en internationell fredsbevarande styrka (och att utöva påtryckningar på andra att också delta) och till att flygförbudszonen över Darfur upprätthålls och att säkerställa att Afrikanska unionen (AU) har lämpliga resurser för att uppfylla sitt mandat. Parlamentet uppmanar EU att arbeta för att FN skall genomföra ett fredsbevarande uppdrag i Tchad med ett starkt mandat för civilskydd. Parlamentet vädjar till medlemsstaterna, rådet och kommissionen att ta sitt ansvar och ge människorna i Darfur ett effektivt skydd mot en humanitär katastrof.

102. Europaparlamentet kräver att det antas en uppförandekod om de normer som skall följas av militär och civil fredsbevarande och humanitär personal på uppdrag i områden där väpnade konflikter pågår. Denna bör innehålla sanktioner för brott mot den förväntade höga uppförandestandarden, särskilt när det gäller någon form av könsbaserat våld.

103. Europaparlamentet välkomnar att fem medlemsstater har utnämnt speciella ambassadörer för mänskliga rättigheter till tredjeländer som skall genomföra utåtriktad verksamhet, särskilt på det människorättsliga området, och noterar det pågående arbetet inom detta område. Parlamentet uppmanar andra medlemsstater att överväga att vidta samma åtgärd.

104. Europaparlamentet begär att kommissionen och rådet tillhandahåller en översikt över de länder som inte har utfärdat stående inbjudningar till alla FN:s särskilda mekanismer, särskilda rapportörer och särskilda representanter.

105. Europaparlamentet välkomnar användningen av det nya instrumentet med en EU-förteckning över "fångar vars situation inger oro" för några få enskilda länder. Parlamentet upprepar sin begäran att rådet utarbetar en sådan officiell EU-förteckning för varje tredjeland där människorättssituationen är oroväckande och att ta upp denna förteckning på alla möten inom ramen för den politiska dialogen. Parlamentet uppmanar kommissionen att informera parlamentet om alla sådana befintliga förteckningar.

106. Europaparlamentet välkomnar att kommissionen och rådet nu upprättar och regelbundet uppdaterar förteckningar över "fokusländer" när det gäller särskilda frågor, särskilt förteckningen över länder som befinner sig vid en vändpunkt i fråga om tillämpningen av dödsstraff, "fokusländer" när det gäller tortyr och länder där situationen för människorättsförsvarare är särskilt oroande.

107. Europaparlamentet är förvånat över att rådets sekretariat hittills inte har genomfört det beslut som rådet (allmänna frågor) fattade vid sitt möte den 12 december 2005 om att rådets uppdaterade EU-faktablad om mänskliga rättigheter skall göras tillgängliga för samtliga EU-institutioner [19]. Parlamentet ser fram emot att få den senaste versionen av dessa faktablad så snart som möjligt.

108. Europaparlamentet välkomnar rådets erkännande av att den nyligen antagna Internationella konventionen om funktionshindrades rättigheter kommer att öka möjligheterna för EU att rikta uppmärksamheten utåt i arbetet med att främja och skydda funktionshindrades rättigheter. Parlamentet begär, i samband med denna nya konvention, att EU övervakar människorättssituationen för funktionshindrade i tredjeländer mer effektivt, med sikte på att rapportera om viktiga resultat 2009-2010.

109. Europaparlamentet understryker att alla diskussioner med tredjeländer, instrument, dokument och rapporter, inklusive årsrapporterna, på området för mänskliga rättigheter och demokrati uttryckligen måste behandla frågor som rör diskriminering - bland annat frågor som rör etniska minoriteter, religionsfrihet och diskriminering av minoritetsreligioner - och skydd och främjande av etniska minoriteters rättigheter, mänskliga rättigheter för kvinnor, barns rättigheter, ursprungsbefolkningars rättigheter, funktionshindrades rättigheter, inbegripet personer med intellektuella funktionshinder och personer med olika sexuell läggning, och till fullo involvera deras organisationer, både inom EU och vid behov i tredjeländer.

110. Europaparlamentet anser att en aktiv politik för att främja mänskliga rättigheter inte får begränsas till de fall som får störst publicitet. Parlamentet påpekar att allvarliga kränkningar av rättigheter sker utan allmän insyn, i stängda institutioner för barn, äldre och sjuka och i fängelser. Parlamentet framhåller behovet av att unionen låter expertgranska dessa institutioners verksamhet.

111. Europaparlamentet uppmanar rådet att omvärdera förfarandet för att föra upp terroristgrupper på förteckningen över terroristgrupper och att även utarbeta en tydlig metod för att stryka grupper från förteckningen om de förtjänar detta (med beaktande av deras attityd, historia och metoder).

112. Europaparlamentet anser att en tydlig, effektiv och harmoniserad gemensam politik för kontroll av vapenexport, förankrad i en rättsligt bindande uppförandekod, kan spela en avgörande roll för kampen mot terrorism, konfliktförebyggande arbete, regional stabilitet och främjandet av mänskliga rättigheter. Parlamentet uppmanar EU:s ordförandeskap, rådet, kommissionen och medlemsstaterna att fortsätta att stödja ett internationellt fördrag om vapenhandel.

113. Europaparlamentet beklagar djupt, vilket uttryckts i den ovannämnda resolutionen av den 14 februari 2007, att rådet och ordförandeskapen inte har uppfyllt sina skyldigheter att förse parlamentet med fullständig information om de viktigaste aspekterna och grundläggande besluten GUSP i samband med arbetet i det tillfälliga utskottet för CIA:s påstådda användning av europeiska länder för transport och illegal internering av fångar.

114. Europaparlamentet understryker att EU, i detta skede då EU inte kan erbjuda Vitryssland fullt deltagande i grannskapspolitiken, ändå bör göra sitt yttersta för att finna lämpliga sätt att förhindra en fortsatt antidemokratisk utveckling och kränkningar av mänskliga rättigheter i detta land, som direkt angränsar till EU. Parlamentet uppmanar därför rådet och kommissionen att noggrant övervaka situationen i Vitryssland och öka stödet till civilsamhällets, icke-statliga organisationers och den politiska oppositionens verksamhet.

Kommissionens externa biståndsprogram

Europeiska instrumentet för demokrati och mänskliga rättigheter (EIDHR)

115. Europaparlamentet välkomnar att kommissionen och rådet, efter parlamentets enträgna begäran, instämde i att det behövdes ett speciellt finansieringsinstrument (EIDHR) för främjande av demokrati och mänskliga rättigheter världen över.

116. Europaparlamentet välkomnar de samråd som kommissionen har genomfört med icke-statliga organisationer och det civila samhället om genomförandet av det nya europeiska initiativet för demokrati och mänskliga rättigheter, och uppmanar till fullständig öppenhet kring hur pengarna spenderas och hur projekt väljs ut och bedöms enligt detta instrument.

117. Europaparlamentet välkomnar antagandet av en ny åtgärd inom ramen för EIDHR (tillsammans med de tillfälliga åtgärder som nyligen antogs i enlighet med detta instrument), som gör det möjligt att vidta trängande åtgärder för att skydda människorättsförsvarare utan att det behöver genomföras ett upphandlingsförfarande. Parlamentet uppmanar kommissionen att genomföra denna nya åtgärd snabbt och effektivt.

118. Europaparlamentet noterar att de medel från EIDHR som använts för EU:s valövervakningsuppdrag under 2006 uppgick till 23 procent av EIDHR:s totala använda medel (35176103 euro) och att dessa uppdrag utfördes i 13 länder och territorier, däribland Acehprovinsen, Fiji och Demokratiska republiken Kongo.

119. Europaparlamentet noterar att en stor andel (49 procent) av den sammanlagda finansieringen av projekt inom ramen för EIDHRsom beställts under 2006 gick till stora projekt som var tematiskt organiserade och att endast en liten andel (24 procent) gick till mikroprojekt som genomfördes av kommissionens delegationer. Parlamentet förväntar sig att det nya finansieringsinstrumentet gör det möjligt för kommissionen att finansiera de icke-statliga organisationer som har en nyckelroll i arbetet med att främja de mänskliga rättigheterna och demokrati i sina länder, men som inte är juridiskt erkända av ländernas myndigheter.

120. Europaparlamentet anser fortfarande att den administrativa bördan för organisationer från det civila samhället som mottar medel måste minskas och att flexibiliteten i utbetalningarna av medel måste ökas genom att tillåta omfinansiering, mindre anslagsbelopp till gräsrotsorganisationer och finansiering av oregistrerade icke-statliga organisationer.

121. Europaparlamentet rekommenderar att kommissionen utarbetar tydliga riktlinjer för att eventuella bidragsmottagare skall förstå målen och kriterierna för kvalificering.

Biståndsprogram i allmänhet

122. Europaparlamentet välkomnar att kommissionen har börjat integrera frågor om respekt för mänskliga rättigheter, demokratiska principer, rättsstatsprincipen och god samhällsstyrning i programmöten och programdokument när de rättsliga grunderna utarbetas för instrument, landsstrategier, nationella vägledande program, sektorsprogram, individuella program och utvärderingar. Parlamentet välkomnar också att de tjänstemän som utarbetar projekt eller program har riktlinjer för hur dessa frågor skall integreras.

123. Europaparlamentet välkomnar att kommissionen (GD EuropeAid) håller på att beställa en studie om hur ett antal styrningsområden, såsom demokratisering, främjande och skydd av de mänskliga rättigheterna, förstärkning av rättsstaten och administrationen av rättsväsendet, civilsamhällets egenmakt, reformer av offentliga förvaltningar, inklusive åtgärder mot korruption, decentralisering och lokalt styre, skall integreras i kommissionens verksamhet. Parlamentet stöder kommissionens arbete för att utveckla denna studie till ett praktiskt verktyg som skall användas för att integrera styre i EG-utvecklingssamarbete till förmån för programchefer vid delegationer och på huvudkontorsnivå, samt konsulter som är involverade i utformningen eller genomförandet av EG-program. Parlamentet ser fram emot att få denna studie när den har slutförts.

124. Europaparlamentet välkomnar att kommissionen är i färd med att utarbeta styrningsprofiler för alla AVS-länder inom ramen för den tionde europeiska utvecklingsfondens program. Parlamentet efterlyser dock större öppenhet i framtagandet av styrelseprofiler som innehåller reella och ändamålsenliga samråd med alla intressenter, inbegripet partner och organisationer i civilsamhället i AVS-länderna. Parlamentet uppmanar kommissionen att infoga staternas resultat när det gäller att tillhandahålla grundläggande sociala tjänster för hela befolkningen i avsnittet om socialt styre.

125. Europaparlamentet välkomnar att instrumentet för ekonomiskt samarbete och utvecklingssamarbete (ECDCI) har delats upp i två instrument, vilket innebär att utvecklingsländerna nu har skiljts från industriländerna [20]. Det är dock oroande att inget instrument nu förefaller omfatta konfliktförebyggande åtgärder.

Tillämpningen av klausulerna om mänskliga rättigheter och demokrati i externa avtal

126. Europaparlamentet påminner om sin ovannämnda resolution av den 14 februari 2006 om klausulen om mänskliga rättigheter och demokrati i Europeiska unionens avtal, och konstaterar att kommissionen som en första reaktion har skisserat flera åtgärder för att förbättra tillämpningen av klausulen, till exempel att gradvis utvidga underkommittéer för mänskliga rättigheter till att omfatta fler tredjeländer. Parlamentet framhåller att rådet ännu inte har gett något specifikt svar på den ovannämnda resolutionen, utan föredrar att fortsätta att tillämpa klausulen i ett mer generellt utrikespolitiskt sammanhang. Parlamentet välkomnar att cheferna för kommissionens delegationer i tredjeländer som en del av sitt mandat är skyldiga att lägga starkare tonvikt vid människorättsliga frågor. Parlamentet är dock bekymrat över kommissionens förslag nyligen att undanta Indien från regeln att alla EU-avtal måste innehålla en klausul om mänskliga rättigheter och demokrati i samband med förhandlingarna om frihandelsavtalet mellan EU och Indien. Parlamentet anser att en sådan åtgärd skulle vara ett steg tillbaka som kan bli ett oroande prejudikat för framtida förhandlingar om handelsavtal. Parlamentet begär därför att kommissionen och rådet antar en tydlig ståndpunkt om de detaljerade förslag som finns i den ovannämnda resolutionen av den 14 februari 2006. Parlamentet betonar i synnerhet behovet av att införa en övervakningsmekanism, regelbundna bedömningar av fullgörandet av skyldigheter i fråga om mänskliga rättigheter och en progressiv straffskala för bristande efterlevnad för att se till att klausulen om mänskliga rättigheter och demokrati i avtal som EU ingår med tredjeländer tillämpas korrekt.

127. Europaparlamentet noterar att kommissionen tänker utforma nya åtgärder för att förbättra tillämpningen av demokratiklausulen, såsom en successiv utökning av människorättskommittéer till att omfatta ett större antal tredjeländer eller en uppmaning till EU:s delegationschefer världen över att betona mänskliga rättigheter i större utsträckning. Parlamentet noterar dock att kommissionen måste lägga fram en strategisk politisk plan tillsammans med ett specifikt lagstiftningsinitiativ för en heltäckande reformering av demokratiklausulen enligt parlamentets anvisningar, vilket är ett strategiskt problem som handlar om Europeiska unionens allmänna inställning till frågan om mänskliga rättigheter.

128. Europaparlamentet vill särskilt fästa rådets och kommissionens uppmärksamhet på behovet att systematiskt införa en klausul om mänskliga rättigheter i alla sektorsbaserade avtal av den nya generationen, såsom handelsavtal, för att ytterligare främja, skydda och förverkliga mänskliga rättigheter inom ramen för syftena med dessa avtal.

Integrering av mänskliga rättigheter

129. Europaparlamentet fortsätter att stödja rådets insatser för att integrera mänskliga rättigheter och demokrati i all EU-verksamhet, särskilt genom att fokusera på en regelbunden översyn och genom att införa en särskild uppsättning EU-riktlinjer för mänskliga rättigheter.

130. Europaparlamentet framhåller att ett flertal inhemska politiska åtgärder, särskilt de som gäller asyl, invandring och kampen mot terrorism, får stora konsekvenser för respekten för mänskliga rättigheter i tredjeländer. Parlamentet anser att större ansträngningar måste göras för att se till att dessa inhemska politiska åtgärder överensstämmer med mänskliga rättigheter och internationell humanitär rätt. Parlamentet uttrycker sin oro över det stora antal flyktingar och invandrare som omkommer när de försöker komma in i EU:s medlemsstater. Parlamentet efterlyser fler rättsliga alternativ till att söka asyl och uppmanar med kraft EU:s medlemsstater att ta hänsyn till kränkningar av mänskliga rättigheter, när de avgör om personer från tredjeländer skall ges flyktingstatus i en medlemsstat. Parlamentet påpekar att europeiska stater i enlighet med den rättspraxis som Europeiska domstolen för de mänskliga rättigheterna har utvecklat under inga omständigheter får tillbakavisa individer till stater där de riskerar att utsättas för tortyr eller grym, omänsklig eller förnedrande behandling.

131. Europaparlamentet välkomnar rådets och kommissionens pågående arbete för att stärka samstämmigheten mellan EU:s människorättspolitik och andra internationella politikområden. Parlamentet anser att dessa kopplingar måste stärkas för att skapa en trovärdig EU-politik för mänskliga rättigheter och att Europa i framtiden måste tala med en röst. Parlamentet är positivt till det centrala temat för EU:s forum om mänskliga rättigheter med titeln "Att integrera mänskliga rättigheter och demokrati med Europeiska unionens politik".

132. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att fortsätta att noggrant övervaka beviljandet av förmåner inom Allmänna preferenssystemet (GSP Plus) till länder som har visat allvarliga brister i genomförandet av de åtta ILO-konventionerna om grundläggande arbetsnormer på grund av kränkningar av civila och politiska rättigheter eller användning av fångarbete. Kommissionen uppmanas att utarbeta kriterier för fall där GSP Plus-förmånerna bör upphävas på människorättsliga grunder.

133. Europaparlamentet fördömer ovillkorligen alla former av utnyttjande av barn, vare sig det tar sig uttryck i sexuellt utnyttjande - inbegripet barnpornografi och barnsexturism - eller tvångsarbete, tillsammans med alla former av människohandel. Parlamentet noterar med missnöje att det sexuella utnyttjandet av barn inte har minskat reellt, framför allt på grund av Internetanvändningen. Parlamentet anser att grova brott därigenom begås och att brottslingarna måste åtalas och bestraffas.

134. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att fortsätta att främja företagens sociala ansvar när det gäller europeiska och lokala företag. Rådet uppmanas att rapportera till parlamentet om eventuell återkoppling från FN:s särskilda representant för frågor rörande företag och mänskliga rättigheter, John Ruggie, som klargör normerna för företagsansvar och redovisningsskyldighet för transnationella företag och andra företag med avseende på de mänskliga rättigheterna.

135. Europaparlamentet välkomnar rådets (allmänna frågor) slutsatser av den 13 november 2006 om främjande av jämställdhet och integrering av ett jämställdhetsperspektiv vid krishantering.

136. Europaparlamentet medger att invandringspolitiken har blivit en prioriterad fråga på unionens interna och externa politiska dagordning och att unionen i sina texter har försökt att koppla samman invandring och utveckling och se till att invandrarnas grundläggande rättigheter respekteras. Parlamentet anser dock att verkligheten ute på fältet inte stämmer med texterna. Det är särskilt oroväckande att avtal om återtagande av olagliga invandrare ingås med tredjeländer som inte har det rättsliga och institutionella maskineri som krävs för att hantera återtagandet av medborgare och skydda deras rättigheter. Parlamentet uppmanar rådet och kommissionen att hålla det informerat om de framsteg som har gjorts på det här området sedan den första årliga uppföljnings- och utvärderingsrapporten om tredjeländernas samarbete för att bekämpa olaglig migration offentliggjordes 2005. Parlamentet rekommenderar att det bör vara delaktigt från början när återtagandeavtal förhandlas fram och ingås och hävdar kort sagt att all migrationspolitik måste vara en gemensam politik och framför allt vara förebyggande snarare än bestraffande.

137. Europaparlamentet upprepar vikten av att EU:s interna politik främjar anslutning till internationell människorättslagstiftning och att medlemsstaterna lagstiftar på ett sätt som bland annat är i enlighet med de skyldigheter som följer av Genèvekonventionerna, konventionen mot tortyr, konventionen mot folkmord och Romstadgan om ICC. Parlamentet välkomnar de framsteg som har gjorts med att tillämpa en universell jurisdiktion i vissa medlemsstater. I strävan efter en större konsekvens mellan intern och extern politik uppmanar parlamentet rådet, kommissionen och medlemsstaterna att inlemma kampen mot straffrihet för grova internationella brott i utformningen av ett gemensamt EU-område med frihet, säkerhet och rättvisa.

138. Europaparlamentet uppmanar kommissionen, rådet och medlemsstaterna att i sina diskussioner med tredjeländer om mänskliga rättigheter och grundläggande friheter systematiskt inbegripa frågan om förföljelse eller diskriminering på grund av sexuell läggning och att vidta lämpliga progressiva åtgärder när liknande människorättsliga kränkningar begås. Parlamentet uppmanar kommissionen, rådet och medlemsstaterna att vidta alla nödvändiga åtgärder på internationell nivå för att stoppa förföljelser på grund av sexuell läggning och för att genomföra en avkriminalisering, t.ex. i form av en FN-resolution om dessa frågor. Parlamentet beslutar att varje år den 17 maj främja och fira Internationella dag mot homofobi.

Effektiviteten i Europaparlamentets ingripanden i människorättsärenden

139. Europaparlamentet gläder sig över att det spelar en viktig roll på människorättsområdet och är garant för åtaganden om att förbättra situationen för de mänskliga rättigheterna över hela världen genom att det granskar andra institutioners verksamhet och särskilt genom Sacharovpriset.

140. Europaparlamentet uppmanar rådet och kommissionen att ta del av den studie av European Inter-University Centre for Human Rights and Democratisation med titeln "Beyond Activism: The impact of the resolutions and other activities of the European Parliament in the field of human rights outside the European Union" som slutfördes i oktober 2006.

141. Europaparlamentet välkomnar det arbete som görs inom underutskottet för mänskliga rättigheter, inbegripet regelbundna rapporter från ordförandeskapet, kommissionen och den höge representanten för mänskliga rättigheter, diskussioner, främst med FN:s särskilda rapportörer och oberoende experter, ett flertal utfrågningar, expertutlåtanden och studier. Betydelsen av underutskottets arbete skulle kunna stärkas genom systematiska förbindelser med andra utskott, såsom utskotten för utveckling, internationell handel, medborgerliga fri- och rättigheter samt rättsliga och inrikes frågor, kvinnors rättigheter och jämställdhet mellan kvinnor och män och budgetutskottet.

142. Europaparlamentet är medvetet om att dess underutskott för mänskliga rättigheter har fortsatt att engagera sig i att utvärdera genomförandet av EU:s instrument i fråga om mänskliga rättigheter och demokrati med särskild inriktning på EU:s riktlinjer om tortyr, att ställa kommissionen och rådet till svars för deras agerande på det här området, att få till stånd en kontinuerlig dialog med internationella institutioner om mänskliga rättigheter, att tillhandahålla en plattform med expertis och samtidigt komma med synpunkter på mänskliga rättigheter och demokrati i samband med betänkanden från utrikesutskottet, att sammanställa initiativbetänkanden om specifika människorättsinstrument, att integrera människorättsfrågor i alla parlamentets olika organ (utskott och delegationer), att organisera och förbereda utdelningsceremonin för Sacharovpriset och att tillhandahålla en plattform för en ständig dialog med företrädare för civilsamhället.

143. Europaparlamentet betonar vikten av ett fördjupat samarbete med ledamöter av nationella parlament i syfte att samordna övervakningen av människorättspolitiken. Underutskottet för mänskliga rättigheter bör försöka öppna kommunikationskanaler och organisera möten med motsvarande utskott i de nationella parlamenten i såväl EU:s medlemsstater som tredjeländer.

144. Europaparlamentet efterlyser en mer konstruktiv roll för underutskottet för mänskliga rättigheter när det gäller utarbetandet av konsekventa och öppna kriterier för att välja ut brådskande ärenden, så att det finns garantier för att parlamentets insatser sker i rätt tid och har så stor genomslagskraft som möjligt. Parlamentet föreslår att debatterna och omröstningarna om brådskande resolutioner omorganiseras så att rådet kan delta.

145. Europaparlamentet rekommenderar ett fullständigt genomförande av riktlinjerna för parlamentets delegationer för besök till tredjeländer.

146. Europaparlamentet rekommenderar att resolutioner och andra viktiga dokument som har med människorättsfrågor att göra översätts till de språk som talas i målländerna.

147. Europaparlamentet välkomnar underutskottets, utrikesutskottets, utvecklingsutskottet och talmannens aktiva roll för att stödja fall av orättvisa världen över, särskilt genom utdelningen av Sacharovpriset. Parlamentet bör sträva efter att ge priset mer än bara tillfällig uppmärksamhet och att det bättre bör uppfylla de förväntningar som har skapats, till exempel genom systematiska kopplingar till tidigare pristagare och ständigt stöd. Parlamentet bör underlätta upprättandet av ett nätverk med Sacharovpristagare med regelbundna möten i parlamentet så att Sacharovpristagarna känner sig delaktiga i parlamentets verksamhet i fråga om mänskliga rättigheter. Parlamentet beklagar djupt svaren från myndigheterna i Myanmar och Kuba på parlamentets begäran om tillstånd att skicka en delegation för att besöka tidigare Sacharovpristagare.

148. Europaparlamentet uppmanar underutskottet för mänskliga rättigheter att lyfta fram sina utfrågningar genom att se till att fler ledamöter av Europaparlamentet deltar och att utfrågningarna får uppmärksamhet i medierna. Underutskottet uppmanas att fortsätta att bjuda in framstående experter och nyckelaktörer och överväga att även bjuda in företrädare för tredjeländer och EU:s beskickningschefer. Parlamentet uppmanar underutskottet att dra operativa slutsatser från alla sina möten och diskussioner för att följa upp åtaganden, insamlad information och planerade politiska alternativ.

149. Europaparlamentet välkomnar de resolutioner som det har antagit, där det uppmanar till att fånglägret i Guantanamo skall läggas ned, och parlamentets bidrag för att uppmärksamma frågan om Guantanamo och parlamentets oro för dess människorättsliga aspekter. Parlamentet ber rådet och kommissionen att uppmana Förenta staternas regering att finna en lösning som gör det enklare att åtala eller frige internerade personer i enlighet med internationell rätt. Parlamentet välkomnar att Albanien i maj 2006 blev det första landet att ta emot fem kinesiska uigurer från Guantanamo, men beklagar att tretton kinesiska uigurer, som de amerikanska myndigheterna är redo att släppa, är kvar i Guantanamo eftersom de amerikanska myndigheterna med rätta dragit slutsatsen att de inte kan återvända till Kina på grund av tortyrhotet. Parlamentet uppmanar rådet, kommissionen och medlemsstaterna att samarbeta med den amerikanska regeringen för att underlätta bosättning för alla kvarvarande personer som inte utgör något hot för Förenta staterna eller dess allierade men som inte kan återvända till sina hemländer på grund av tortyrhot. Det är oroväckande att Guantanamos blotta existens fortsätter att sända en negativ signal om hur kampen mot terrorismen bedrivs.

150. Europaparlamentet anser att effektiviteten i parlamentets arbete med mänskliga rättigheter och demokrati kan stärkas genom att man fastställer prioriteringar för dess åtgärder, särskilt genom att man inriktar sig på frågor där det är möjligt att nå ett brett politiskt samförstånd. Parlamentet anser att underutskottet för mänskliga rättigheter bör överväga att inrätta små arbetsgrupper som skall följa de enskilda människorättsliga riktlinjerna och att de befintliga formella befogenheterna bör användas bättre för att främja de mänskliga rättigheterna, särskilt de budgetära befogenheterna och rätten att ge samtycke.

151. Europaparlamentet påminner om sin resolution av den 18 januari 2007 om integrering av ett jämställdhetsperspektiv med utskottens arbete [21]. Parlamentet uppmanar utskotten att vidta varje nödvändig åtgärd för att sträva efter balans mellan könen i sin verksamhet (samt i sammansättningen av delegationer och inbjudna talare) och att genomföra de jämställdhetsplaner som de ledamöter som är ansvariga för jämställdhetsfrågor i varje utskott lägger fram.

152. Europaparlamentet föreslår att olika politiska områden i parlamentet kan kopplas samman bättre genom arbetet i utskotten med ansvar för mänskliga rättigheter, budget och internationell handel så att budget- och handelsfrågor bättre integreras med de uttryck som oron över mänskliga rättigheter tar sig, så att dessa blir mer realistiska i fråga om resultaten och mer anpassade till Europaparlamentets formella befogenheter.

153. Europaparlamentet uppmanar rådet att systematiskt bjuda in Europaparlamentets ledamöter att delta i förberedande möten och informationsmöten, till exempel de möten som anordnas med icke-statliga organisationer, om människorättsdialoger med tredjeländer liksom i underkommittéer om mänskliga rättigheter inom ramen för den europeiska grannskapspolitiken.

154. Europaparlamentet anser att det är en prioriterad målsättning att fortsätta att bedriva ett nära samarbete med FN, särskilt FN:s råd för mänskliga rättigheter, och Europarådets företrädare och organ. Parlamentet anser också att det är viktigt att upprätta nära arbetsförbindelser med de parlamentariska församlingarna i AVS-, EMPA- (Europa-Medelhavsområdet) och EUROLAT-länderna (Europa-Latinamerika) för att utbyta specialistkunskaper och trygga en större överensstämmelse med aktiviteterna i fråga om mänskliga rättigheter och demokrati.

155. Europaparlamentet uppskattar det arbete som har utförts av det tillfälliga underutskottet för CIA:s påstådda användning av europeiska länder för transport och illegal internering av fångar, särskilt det betänkande som detta utskott antog den 14 februari 2007 [22]. Parlamentet välkomnar särskilt ansträngningarna för att samla in information, granska påståendena och fastställa fakta i detta avseende och för att belysa att extraordinära överlämnanden och CIA-flygens användning av europeiska länder för transport av fångar utgör en kränkning av de mänskliga rättigheterna och ett brott mot internationell rätt. Parlamentet noterar kritiken, liksom rekommendationerna till rådet, dess generalsekreterare/höge representant och medlemsstaterna. Parlamentet betonar det ansvar som dess behöriga utskott har för att se till det görs en lämplig politisk uppföljning av det ovannämnda betänkandet. Parlamentet kräver att EU och dess medlemsstater samarbetar på alla nivåer för att fördöma användningen av extraordinära överlämnanden idag och i framtiden.

156. Europaparlamentet välkomnar antagandet av resolutionen av den 1 februari 2007 om människorättsläget för daliterna i Indien [23].

Resurser som ägnats åt människorättsarbete

157. Europaparlamentet välkomnar att kommissionen nu beaktar de mänskliga rättigheterna i högre grad i mandaten för kommissionens beskickningschefer i tredjeländer.

158. Europaparlamentet välkomnar att alla mandat har utökats med en hänvisning till de mänskliga rättigheterna inom ramen för den pågående översynen av mandaten för EU:s särskilda representanter.

159. Europaparlamentet rekommenderar att ökade personalresurser på det människorättsliga området skall göras tillgängliga för alla särskilda representanter som har utsetts av rådet.

*

* *

160. Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till rådet, kommissionen, medlemsstaternas och kandidatländernas regeringar och parlament, FN, Europarådet, OSSE, regeringarna i de länder och territorier som nämns i denna resolution och kontoren för de största icke-statliga människorättsorganisationerna i EU.

[1] Rådets dokument nr 13522/1/2006.

[2] Se bilaga III till betänkande A6-0128/2007 från utskottet för utrikesfrågor.

[3] EGT C 379, 7.12.1998, s. 265, EGT C 262, 18.9.2001, s. 262, EGT C 293 E, 28.11.2002, s. 88, EUT C 271 E, 12.11.2003, s. 576.

[4] EUT C 311, 9.12.2005, s. 1.

[5] EGT C 364, 18.12.2000, s. 1.

[6] EGT L 317, 15.12.2000, s. 3, EUT L 209, 11.8.2005, s. 27.

[7] EUT C 291 E, 30.11.2006, s. 409.

[8] EUT C 290 E, 29.11.2006, s. 107.

[9] Antagna texter, P6_TA(2007)0018.

[10] Antagna texter, P6_TA(2007)0008.

[11] EUT L 386, 29.12.2006, s. 1.

[12] EUT L 53, 22.2.2007, s. 1.

[13] EUT C 327, 23.12.2005, s. 4.

[14] EUT L 150, 18.6.2003, s. 67.

[15] Den 7 februari 2007 hade Frankrike, Italien, Lettland, Polen och Spanien undertecknat men inte ratificerat protokoll nr 13 till Europakonventionen.

[16] Följande länder hade undertecknat men ännu inte ratificerat protokollet (i januari 2007): Belgien (2005), Tyskland (2006), Frankrike (2005), Italien (2003), Cypern (2004), Luxemburg (2005), Nederländerna (2005), Österrike (2003), Portugal (2006), Rumänien (2007) och Finland (2003). Följande länder har undertecknat och ratificerat protokollet: Tjeckien, Danmark, Estland, Spanien, Malta, Polen, Slovenien, Sverige och Förenade kungariket. Bulgarien, Grekland, Irland, Lettland, Litauen, Ungern och Slovakien har följaktligen hittills varken undertecknat eller ratificerat det frivilliga protokollet till konventionen mot tortyr.

[17] Antagna texter, P6_TA(2006)0501.

[18] EUT L 261, 6.8.2004, s. 19.

[19] Rådets slutsatser av den 12 december 2005, 15293/1/05 REV 1, bilaga, s. 14.

[20] Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1905/2006 av den 18 december 2006 om upprättande av ett finansieringsinstrument för utvecklingssamarbete (EUT L 378, 27.12.2006, s. 41) och rådets förordning (EG) nr 1934/2006 av den 21 december 2006 om inrättande av ett finansieringsinstrument för samarbete med industriländer och andra höginkomstländer och territorier (EUT L 29, 3.2.2007, s. 16).

[21] Antagna texter, P6_TA(2007)0010.

[22] Antagna texter, P6_TA(2007)0032.

[23] Antagna texter, P6_TA(2007)0016.

--------------------------------------------------