[pic] | EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION |

Bryssel den 21.12.2005

KOM(2005) 678 slutlig

2005/0268 (CNS)

Förslag till

RÅDETS BESLUT

Förslag till rådets beslut om ingående av Unescos konvention om främjande av och skydd för mångfalden av kulturella uttryck

(framlagt av kommissionen)

MOTIVERING

BAKGRUND |

Motiv och syfte I oktober 2003 fattade Unescos generalkonferens ett enhälligt beslut om att inleda förhandlingar om en konvention om skydd för kulturell mångfald och konstnärliga uttryck. Förhandlingarna om ett preliminärt förslag till konvention inleddes i september 2004. Den 15 november 2004 överlämnade ordförandeskapet och kommissionen gemensamt till Unesco ett meddelande från gemenskapen och dess medlemsstater, och den 16 november 2004 antog rådet ett beslut om bemyndigande för kommissionen att delta i förhandlingarna på gemenskapens vägnar. Tre förhandlingsomgångar med internationella experter ägde rum mellan september 2004 och juni 2005. Vid den tredje sammankomsten ledde detta arbete fram till att man antog ett reviderat preliminärt förslag till konvention. Unescos styrelse antog i september 2005 dessutom ett beslut med en rekommendation om att förslaget till konvention skulle antas vid generalkonferensen i oktober 2005. Konventionen antogs av Unescos generalkonferens den 20 oktober 2005. När rådet i november 2004 bemyndigade kommissionen att förhandla på gemenskapens vägnar begärde det i sina förhandlingsdirektiv att kommissionen skulle se till att de bestämmelser som var nödvändiga för att gemenskapen skulle bli part i konventionen ingick i konventionens text. I artikel 27 i konventionen fastställs möjligheten för Europeiska gemenskapen att bli avtalsslutande part och gemenskapen får möjlighet att spela en aktiv roll i konventionens instanser, i synnerhet den partskonferens som inrättas enligt artikel 22 i konventionen. Därför är det viktigt att Europeiska gemenskapen blir part i denna konvention tillsammans med Europeiska unionens medlemsstater. Syftet med detta förslag som ingår i det synsätt som kännetecknade förhandlingarna är följaktligen att tillåta att Europeiska gemenskapen godkänner Unescos konvention. |

120 | Allmän bakgrund Förhållandena för att bevara och främja den kulturella mångfalden i Europa och i världen i övrigt beror inte bara på ekonomiska omständigheter utan även på ett stort antal andra strukturella faktorer. Marknadernas storlek, förekomst av språkminoriteter, förekomst av små språkområden, banden till nationell eller regional identitet, traditionernas och kulturarvets materiella eller immateriella art, historiska kopplingar till andra länder – allt detta är faktorer som avgör villkoren för uttryck, konsumtion och utbyte av kultur. På europeisk nivå är denna mångfald av situationer redan den dominerande verkligheten, som nyligen berikats av den historiska utvidgningen till tio nya medlemsstater. Även om globaliseringen medför nya möjligheter till kulturutbyte kan den också leda till ett hot för de mest utsatta kulturerna och öka en standardisering som kan hota den kulturella mångfalden. Europeiska unionen har sedan länge erkänt de kulturrelaterade varornas och tjänsternas dubbla natur, som är både kulturrelaterad och ekonomisk, och har i fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen fastställt att gemenskapen skall beakta de kulturella aspekterna i all sin verksamhet (artikel 151.4 EG-fördraget) Ändå finns det inte på internationell nivå i något juridiskt tvingande dokument ett erkännande av de kulturella uttryckens särart. Syftet med Unescos konvention om främjande av och skydd för mångfalden av kulturella uttryck som antogs i Paris den 20 oktober 2005 är att fylla ett juridiskt tomrum i de globala styrelseformerna genom att man inför en rad rättigheter och skyldigheter både på nationell och internationell nivå för att skydda och främja kulturell mångfald. Detta instrument torde för den kulturella mångfalden ha en liknande roll - på samma lagstiftningsnivå- som avtalen inom Världsorganisationen för immateriell äganderätt beträffande immateriell äganderätt, avtalen inom Världshandelsorganisationen beträffande handel, avtalen inom Världshälsoorganisationen beträffande hälsa och de multilaterala miljöavtalen beträffande miljö. Europeiska gemenskapens och dess medlemstaters fulla deltagande i konventionens genomförande kommer bland annat att bidra till att o inrätta en ny stöttepelare för globala styrelseformer för att garantera skydd för och främjande av kulturell mångfald, o bekräfta den specifika och dubbla naturen (kulturrelaterad och ekonomisk) av kulturrelaterade varor och tjänster, o erkänna vikten av och legitimiteten i de offentliga åtgärderna för att skydda och främja kulturell mångfald, o erkänna vikten av internationellt samarbete och främja det för att man skall kunna hantera situationer där kulturen är utsatt, särskilt i utvecklingsländerna, o fastställa en lämplig koppling med övriga internationella instrument vilken möjliggör det faktiska genomförandet av konventionen. |

Gällande bestämmelser Eftersom det rör sig om ett förslag till förfarande finns det inga gällande bestämmelser inom förslagets område. |

Förenlighet med Europeiska unionens politik och mål på andra områden Unescos konvention är förenlig med gemenskapens skyldighet enligt artikel 151.4. i EG-fördraget, nämligen att beakta de kulturella aspekterna då den handlar enligt andra bestämmelser i detta fördrag, särskilt för att respektera och främja sin kulturella mångfald. Förslagets mål är förenliga med målen för unionens övriga politik, särskilt politiken för yttre samarbete och i synnerhet utvecklingspolitiken, den gemensamma handelspolitiken, fullbordandet av den inre marknaden, särskilt vad gäller immateriell äganderätt, politiken på det audiovisuella området och inom informationssamhället samt kulturverksamheten. Förslagets mål är också förenliga med stadgan om grundläggande rättigheter, i synnerhet vad gäller principen om främjande av kulturell mångfald (artikel 22). |

KONSULTATION MED BERÖRDA PARTER |

219 | De berörda parterna, i synnerhet de kulturella och audiovisuella kretsarna i Europa, förde regelbundna diskussioner med kommissionen under hela den tid som förhandlingarna kring Unescos konvention varade. Den 4 juli 2005, efter den tredje förhandlingsomgången, anordnande kommissionen ett samråd med regeringarnas sakkunniga, vilket hade sin utgångspunkt i det reviderade preliminära förslaget till konvention. Ett betydande antal parter hade under hela den tid som förhandlingarna i Unesco pågick meddelat kommissionen sitt fulla stöd för Europeiska unionens gemensamma ståndpunkter i Unesco och hade tydligt rekommenderat att Unescos generalkonferens skulle anta konventionen år 2005. Därför bedömde man att det inte var nödvändigt med ytterligare ett samråd efter förhandlingarna om huruvida det var lämpligt för gemenskapen att bli part i konventionen, eftersom situationen sedan samrådet i juli inte hade förändrats. Den text som antogs den 21 oktober av Unescos medlemmar är faktiskt så gott som identisk (med undantag för juristlingvisternas rättelser) med texten i det reviderade preliminära förslaget efter den tredje förhandlingsomgången. |

Extern experthjälp |

229 | Någon extern experthjälp har inte behövts. |

RÄTTSLIGA ASPEKTER |

305 | Sammanfattning av den föreslagna åtgärden Förslag till rådets beslut om ingående av konventionen om främjande av och skydd för mångfald av kulturella uttryck. |

310 | Rättslig grund Artiklarna 89, 133, 151, 181 och 181A, jämfört med artikel 300 i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen. |

320 | Subsidiaritetsprincipen Subsidiaritetsprincipen är tillämplig på grund av de blandade befogenheterna som påverkas av konventionen. Eftersom det samtidigt rör sig om gemenskapens och medlemsstaternas behörighet är det nödvändigt att denna konvention ratificeras gemensamt av gemenskapen och medlemsstaterna. |

Förslaget överensstämmer följaktligen med subsidiaritetsprincipen. |

Proportionalitetsprincipen Frågan om proportionalitetsprincipen är inte lämplig i detta fall eftersom det rör sig om procedurhandling. |

Val av regleringsform |

341 | Föreslagen regleringsform: förslag till rådets beslut. |

342 | Andra instrument vore inte lämpliga av följande skäl: Eftersom det rör sig om gemenskapens ratificering av en internationell rättsakt är rådets beslut det enda juridiska instrument som är lämpligt i detta fall. |

BUDGETKONSEKVENSER |

409 | Förslaget inverkar inte på gemenskapens budget. |

ÖVRIGA UPPLYSNINGAR |

560 | Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES) Detta förslag till rättsakt omfattas inte av EES-avtalet. |

1. 2005/0268 (CNS)

Förslag till

RÅDETS BESLUT

Förslag till rådets beslut om ingående av Unescos konvention om främjande av och skydd för mångfalden av kulturella uttryck

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR BESLUT AT FÖLJANDE

med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artiklarna 89, 133, 151, 181 och 181A, jämfört med artikel 300.2 första stycket, första meningen, och artikel 300. 3, första stycket,

med beaktande av kommissionens förslag[1],

med beaktande av Europaparlamentets yttrande[2], och

av följande skäl:

(1) I november 2004 bemyndigade rådet kommissionen att på Europeiska gemenskapens vägnar delta i förhandlingarna vid Unesco om en konvention om främjande av och skydd för mångfalden av kulturella uttryck. Kommissionen och medlemsstaterna deltog i dessa förhandlingar.

(2) Konventionen om främjande av och skydd för mångfalden av kulturella uttryck antogs vid Unescos generalkonferens i Paris den 20 oktober 2005.

(3) Denna konvention utgör en viktig och effektiv stöttepelare för att främja kulturell mångfald och kulturutbyten, något som Europeiska gemenskapen och dess medlemsstater fäster mycket stor vikt vid. Konventionen bidrar till ömsesidig respekt och till förståelse mellan kulturer i hela världen.

(4) Denna konvention bör godkännas så snart som möjligt.

(5) Både gemenskapen och dess medlemsstater är behöriga på de områden som konventionen omfattar. Därför är det önskvärt att gemenskapen och medlemsstaterna blir avtalsslutande parter för att tillsammans fullgöra de skyldigheter som fastställs i konventionen och utöva rättigheterna enligt konventionen i situationer med blandad behörighet, eftersom målet är att säkerställa att konventionen tillämpas på ett enhetligt sätt.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE:

Artikel 1

1. Unescos konvention om främjande av och skydd för mångfalden av kulturella uttryck skall godkännas på Europeiska gemenskapens vägnar.

2. Konventionens text återfinns i bilaga 1 a) till detta beslut.

Artikel 2

1. Rådets ordförande bemyndigas att utse de personer som skall ha rätt att deponera godkännandeinstrumentet på Europeiska gemenskapens vägnar hos Unescos generaldirektör i enlighet med artikel 27.4 i konventionen om främjande av och skydd för mångfalden av kulturella uttryck.

2. Rådets ordförande bemyndigas att utse de personer som skall ha rätt att deponera godkännandeinstrumentet på Europeiska gemenskapens vägnar hos Unescos generaldirektör i enlighet med artikel 27.3 c) i konventionen om främjande av och skydd för mångfalden av kulturella uttryck.

3. Rådets ordförande bemyndigas att utse de personer som skall ha rätt att göra den unilaterala förklaring som återfinns i bilaga 2 till detta beslut när godkännandeinstrumentet deponeras.

Artikel 3

Kommissionen skall företräda Europeiska gemenskapen vid sammanträdena för de organ som inrättas genom konventionen och särskilt partskonferensen, och förhandla på gemenskapens vägnar i de frågor som ingår i dessa organs behörighet.

Utfärdat i Bryssel den […]

På rådets vägnar

Ordförande

BILAGA 1.a)

Unescos konvention om främjande av och skydd för mångfalden av kulturella uttryck

INLEDNING

Förenta nationernas generalkonferens för utbildning, vetenskap och kultur, som håller sin 33:e session i Paris den 3-21 oktober 2005,

1. bekräftar att kulturell mångfald är kännetecknande för mänskligheten,

2. är medveten om att kulturell mångfald utgör mänsklighetens gemensamma rikedom och bör framhävas och tas till vara till förmån för alla,

3. vet att kulturell mångfald skapar en rik och mångfasetterad värld med fler valmöjligheter samt näring åt mänsklig förmåga och mänskliga värderingar, och att den därför är en grundläggande resurs för en hållbar utveckling av gemenskaper, folk och nationer,

4. erinrar om att kulturell mångfald som får utvecklas inom en ram av demokrati, tolerans, social rättvisa och ömsesidig respekt mellan folken och kulturerna är en nödvändig förutsättning för fred och säkerhet på lokal, nationell och internationell nivå,

5. framhäver betydelsen av kulturell mångfald för ett totalt förverkligande av de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna som proklamerats i den allmänna förklaringen om mänskliga rättigheter och i andra allmänt erkända instrument,

6. betonar att det är nödvändigt att införliva kultur som ett strategiskt inslag i nationell och internationell utvecklingspolitik samt i internationellt utvecklingssamarbete och samtidigt beakta Förenta nationernas millenniedeklaration (2000) där man betonar vikten av att utrota fattigdom,

7. anser att kultur tar sig olika former i tid och rymd och att denna mångfald uttrycks genom identiteternas originalitet och flerfald samt i kulturella uttryck för de folk och samhällen som utgör mänskligheten,

8. erkänner vikten av traditionellt kunnande som en källa till andlig och materiell rikedom, i synnerhet ursprungsbefolkningarnas kunskaper och deras positiva bidrag till hållbar utveckling, samt nödvändigheten att se till att de skyddas och främjas på lämpligt sätt,

9. erkänner att det är nödvändigt att vidta åtgärder för att skydda de kulturella uttryckens mångfald, och deras innehåll, särskilt i situationer där de kulturella uttrycken riskerar att försvinna eller förändras i betydande grad,

10. betonar kulturens betydelse för samhällets sammanhållning allmänt sett, och i synnerhet dess bidrag till en bättre ställning och roll för kvinnorna i samhället,

11. är medveten om att kulturell mångfald förstärks av fri rörlighet för idéer och får näring av ständigt utbyte och samverkan mellan kulturer,

12. bekräftar åter att tankefrihet, yttrandefrihet och informationsfrihet tillsammans med mediernas mångfald möjliggör de kulturella uttryckens blomstring i samhällena,

13. erkänner att de kulturella uttryckens, däribland de traditionella kulturella uttryckens, mångfald är en viktig faktor som gör det möjligt för de enskilda och för folken att uttrycka sig och dela med sig av sina idéer och värderingar,

14. påminner om att språklig mångfald är ett väsentligt inslag i den kulturella mångfalden och bekräftar åter utbildningens grundläggande roll när det gäller att skydda och främja kulturella uttryck,

15 . beaktar att det är viktigt för alla att kulturerna lever, däribland för personer som tillhör minoriteter och för ursprungsbefolkningarna, vilket de uttrycker i sin frihet att skapa, sprida och distribuera sina traditionella kulturella uttryck och ha tillträde till dem för att kunna dra nytta av dem för sin egen utveckling,

16. betonar den väsentliga betydelse av kulturellt skapande och kulturell samverkan som berikar och förnyar kulturella uttryck och förstärker rollen för dem som verkar för att utveckla kulturen och därmed bidra till hela samhällets framsteg,

17. erkänner vikten av immateriella rättigheter som ett stöd för personer som deltar i kulturellt skapande,

18. är övertygad om att kulturrelaterade aktiviteter, varor och tjänster, vilka är bärare av identiteter, värderingar och betydelser, är av både ekonomisk och kulturell art, och därför inte bör behandlas som om de enbart hade ett handelsvärde,

19. konstaterar att globaliseringen som underlättas av informations- och kommunikationsteknikens snabba utveckling, som skapar helt nya förutsättningar för en bättre samverkan mellan kulturerna, samtidigt som den utgör en utmaning för den kulturella mångfalden, särskilt vad gäller risken för obalans mellan rika och fattiga länder,

20. är medveten om det särskilda uppdrag som Unesco fått, nämligen att se till att den kulturella mångfalden respekteras och att rekommendera de internationella överenskommelser som den anser vara ändamålsenliga för att underlätta fri rörlighet för idéer via ord och bild,

21. hänvisar till föreskrifterna i de internationella instrument som Unesco antagit och som rör kulturell mångfald och utövandet av kulturella rättigheter, i synnerhet 2001 års allmänna förklaring om kulturell mångfald,

Antar den 20.10.2005 denna konvention.

I. MÅL OCH ALLMÄNNA PRINCIPER

Artikel 1 Mål

Målen för denna konvention skall vara

(a) att skydda och främja mångfalden av kulturella uttryck,

b) att skapa förutsättningar för att kulturerna skall kunna blomstra och samverka fritt och på så sätt berika varandra,

(c) att uppmuntra till dialog mellan kulturerna för att säkerställa mer intensiva och balanserade kulturutbyten i världen, vilka främjar ömsesidig respekt för kulturer och en fredskultur,

(d) att främja kulturmöten för att utveckla samverkan mellan kulturer i syfte att bygga broar mellan folken,

(e) att främja respekt för och mångfald av kulturella uttryck och medvetenheten om kulturens värde på lokal, nationell och internationell nivå,

(f) att åter bekräfta vikten av kopplingen mellan kultur och utveckling för alla länder, särskilt utvecklingsländerna, och främja insatser på nationell och internationell nivå för ett erkännande av det sanna värdet av denna koppling,

(g) att erkänna den särskilda naturen av kulturrelaterade aktiviteter, varor och tjänster, vilka är bärare av identiteter, värderingar och betydelser,

(h) att åter bekräfta staternas suveräna rätt att behålla, anta och genomföra den politik och de åtgärder som de anser lämpliga för att skydda och främja mångfalden av kulturella uttryck inom sitt territorium,

(i) att förstärka internationellt samarbete och internationell solidaritet i en anda av partnerskap för att bland annat öka utvecklingsländernas förmåga att skydda och främja mångfalden av kulturella uttryck.

Artikel 2 - Allmänna principer

1. Främja och försvara de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna

Kulturell mångfald kan endast skyddas och främjas om de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna som tankefrihet, yttrandefrihet och informationsfrihet samt möjligheten för individerna att välja kulturella uttryck garanteras. Ingen får åberopa bestämmelserna i denna konvention för att kränka de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna såsom de fastställs i den allmänna förklaringen om mänskliga rättigheter eller garanteras i internationell rätt, eller för att begränsa deras räckvidd.

2. Suveränitet

Staterna har, i enlighet med Förenta nationernas stadga och principerna i internationell rätt den suveräna rätten att anta den politik och de åtgärder som de anser lämpliga för att skydda och främja mångfalden av kulturella uttryck inom sitt territorium.

3. Lika värdighet och respekt för alla kulturer

Att skydda och främja mångfalden av kulturella uttryck innebär att man erkänner alla kulturers, däribland minoriteters och ursprungsbefolkningars kulturers, lika värdighet och att man respekterar dem.

4. Solidaritet och internationellt samarbete

Internationellt samarbete och internationell solidaritet torde göra det möjligt för alla länder, särskilt utvecklingsländer, att skapa och förstärka de kanaler som är nödvändiga för att uttrycka sin kultur, däribland deras kulturföretag oavsett om de är nya eller väletablerade, på lokal, nationell och internationell nivå.

5. De ekonomiska och kulturrelaterade aspekterna i utvecklingen skall komplettera varandra

Eftersom kulturen är en av de grundläggande faktorerna för utveckling är de kulturrelaterade aspekterna i utvecklingen lika viktiga som de ekonomiska, och såväl individerna som folken har den grundläggande rättigheten att delta i den och få del av den.

6. Strategi för en hållbar utveckling

Den kulturella mångfalden utgör en stor tillgång för de enskilda och för samhällena. Att skydda, främja och bevara den kulturella mångfalden är en nödvändig förutsättning för en hållbar utveckling till gagn för dagens och framtidens generationer.

7. Rättvist tillträde

Rättvist tillträde till en rik och varierad skala av kulturella uttryck från hela världen samt tillträde för kulturer till uttryckssätt och spridningssätt är viktiga för tillvaratagandet av den kulturella mångfalden, samt främjar ömsesidig förståelse.

8. Öppenhet och jämvikt

När staterna antar åtgärder för att främja mångfalden i kulturella uttryck bör de se till att på lämpligt sätt främja öppenheten mot andra kulturer i världen och se till att dessa åtgärder stämmer överens med målen för denna konvention.

II. TILLÄMPNINGSOMRÅDE

Artikel 3 Tillämpningsområde

Denna konvention skall tillämpas på den politik och de åtgärder som parterna antar för att skydda och främja mångfalden av kulturella uttryck.

III. DEFINITIONER

Artikel 4: Definitioner

I denna konvention används följande beteckningar med de betydelser som här anges:

1. Kulturell mångfald

Med kulturell mångfald avses den mångfald av former genom vilka grupper och samhällen uttrycker sin kultur. Dessa uttryck förmedlas inom grupper och samhällen och mellan dem.

Den kulturella mångfalden visar sig inte bara i de olika former genom vilka mänsklighetens kulturarv uttrycks, berikas och förmedlas tack vare de kulturella uttryckens mångfald, utan också genom olika sätt för konstnärligt skapande, produktion, spridning, distribution och nyttjande av kulturella uttryck, oavsett de sätt och den teknik som används.

2. Kulturrelaterat innehåll

Med kulturrelaterat innehåll avses den symboliska betydelsen, den konstnärliga dimensionen och de kulturella värden som har sitt ursprung i kulturella identiteter eller som uttrycker dessa.

3. Kulturella uttryck

Med kulturella uttryck avses de uttryck som är resultatet av individers, gruppers eller samhällens skapande och som har ett kulturrelaterat innehåll.

4. Kulturrelaterade aktiviteter, varor och tjänster

Med kulturrelaterade aktiviteter, varor och tjänster avses aktiviteter, varor och tjänster vilka med avseende på sin särskilda kvalitet, användning eller ändamål införlivar eller förmedlar kulturella uttryck, oberoende av sitt eventuella handelsvärde. Kulturrelaterade aktiviteter kan vara ett mål i sig själva eller bidra till produktion av kulturrelaterade varor och tjänster.

5. Kulturföretag

Med kulturföretag avses företag som framställer och sprider kulturrelaterade varor och tjänster.

6. Kulturpolitik och kulturrelaterade åtgärder

Med kulturpolitik och kulturrelaterade åtgärder avses politik och åtgärder som gäller kultur på lokal, regional, nationell eller internationell nivå; antingen inriktade på kultur i sig eller avsedda att ha direkt inverkan på kulturella uttryck hos individer, grupper eller samhällen, inbegripet på skapande, produktion, spridning och distribution av kulturrelaterade aktiviteter, varor och tjänster och tillträdet till dessa.

7. Skydd

Med skydd avses antagandet av åtgärder som syftar till att bevara, värna om och ta tillvara de kulturella uttryckens mångfald.

Att skydda innebär att vidta sådana åtgärder.

8. Kulturmöten

Med kulturmöten avses olika kulturers existens och jämbördiga samverkan samt möjligheten att framställa gemensamma kulturella uttryck via dialog och ömsesidig respekt.

IV. PARTERNAS RÄTTIGHETER OCH SKYLDIGHETER

Artikel 5 – Allmän regel om rättigheter och skyldigheter

1. I enlighet med Förenta nationernas stadga, med principerna i internationell rätt och med allmänt erkända instrument beträffande mänskliga rättigheter, bekräftar parterna åter sin suveräna rätt att formulera och genomföra sin kulturpolitik och anta åtgärder för att skydda och främja mångfalden av kulturella uttryck och förstärka det internationella samarbetet för att uppnå målen för denna konvention.

2. När en part genomför politik och vidtar åtgärder för att skydda och främja mångfalden av kulturella uttryck inom sitt territorium skall dess politik och åtgärder stämma överens med bestämmelserna i denna konvention.

Artikel 6 – Parternas rättigheter på nationell nivå

1. Varje part får inom ramen för sin kulturpolitik och sina kulturrelaterade åtgärder enligt artikel 4.6 och med beaktande av sina egna omständigheter och behov besluta om åtgärder för att skydda och främja mångfalden av kulturella uttryck inom sitt territorium.

2. Dessa åtgärder får inbegripa

(a) lagstiftningsåtgärder för att skydda och främja mångfalden av kulturella uttryck,

(b) åtgärder som på lämpligt sätt ger nationella kulturrelaterade aktiviteter, varor och tjänster möjlighet att finna en plats bland alla aktiviteter, varor och tjänster som finns på det nationella territoriet, när det gäller skapande, produktion, spridning, distribution och nyttjande, inbegripet åtgärder beträffande det språk som används för dessa aktiviteter, varor och tjänster,

(c) åtgärder som syftar till att tillhandahålla de oberoende nationella kulturföretagen och verksamheten i den informella sektorn ett bra tillträde till produktions-, distributions- och spridningssätt för kulturrelaterade aktiviteter, varor och tjänster,

(d) åtgärder som syftar till att bevilja offentliga bidrag,

(e) åtgärder som syftar till att uppmuntra ideella organisationer, samt offentliga och privata institutioner, konstnärer och andra yrkesverksamma inom kultur att utarbeta och främja fritt utbyte av och fri rörlighet för idéer och kulturella uttryck samt kulturrelaterade aktiviteter, varor och tjänster, och att främja skapandet och företagarandan i deras verksamhet,

(f) åtgärder som syftar till att inrätta och på lämpligt sätt stödja institutioner inom allmännyttan,

(g) åtgärder som syftar till att uppmuntra och stödja konstmärer samt alla som är verksamma inom skapandet av kulturella uttryck,

(h) åtgärder som syftar till att främja mediernas mångfald, däribland genom allmännyttiga radio- och TV-företag.

Artikel 7 – Åtgärder avsedda att främja kulturella uttryck

1. Parterna skall sträva efter att på sitt territorium införa förhållanden som uppmuntrar individer och samhällsgrupper att

(a) skapa, framställa, sprida och fördela sina egna kulturella uttryck och ha tillträde till dem, med hänsyn till de särskilda villkoren och behoven hos kvinnor samt hos olika samhällsgrupper, däribland personer som tillhör minoriteter och ursprungsbefolkningar,

(b) få tillträde till olika kulturella uttryck från sitt territorium och från världens övriga länder.

2. Parterna skall också sträva efter att erkänna det betydande bidraget från konstnärer och alla som är verksamma inom skapandeprocessen, från kulturgemenskaper och organisationer som stöder dem i deras arbete, samt den väsentliga roll de spelar för att ge näring åt mångfalden i kulturella uttryck.

Artikel 8 – Åtgärder avsedda att skydda kulturella uttryck

1. Utan att det påverkar tillämpningen av bestämmelserna i artiklarna 5 och 6 får parterna fastställa att det finns särskilda situationer där de kulturella uttrycken på deras territorium riskerar att försvinna eller är allvarligt hotade eller på något sätt kräver en brådskande skyddsåtgärd.

2. Parterna får vidta alla lämpliga åtgärder för att skydda de kulturella uttrycken i de situationer som avses under punkt 1 i enlighet med bestämmelserna i denna konvention.

3. Parterna skall rapportera till regeringskommittén om alla åtgärder som vidtagits för att hantera situationen, och kommittén får göra lämpliga rekommendationer.

Artikel 9 – Vidarebefordran av information och öppenhet

Parterna skall

(a) i sina rapporter till Unesco vart fjärde år lämna lämplig information om de åtgärder som de vidtagit för att skydda och främja mångfalden av kulturella uttryck på sitt territorium och på internationell nivå,

b) utse en kontaktpunkt som får i uppgift att vidarebefordra informationen om denna konvention,

(c) vidarebefordra och utbyta information om skydd och främjande av de kulturella uttryckens mångfald.

Artikel 10 – Utbildning och upplysning till allmänheten

Parterna skall

(a) gynna och utveckla förståelsen för att det är viktigt att skydda och främja mångfalden av kulturella uttryck, bland annat via program för utbildning och upplysning till allmänheten,

(b) samarbeta med de övriga parterna och internationella och regionala organisationer för att uppnå målet för denna artikel,

(c) göra insatser för att uppmuntra skapandet och förstärka produktionsförmågan genom att införa program för utbildning, fortbildning och utbyte inom kulturföretagen. Tillämpningen av dessa åtgärder bör ske så att den inte får någon negativ effekt på traditionella produktionsformer.

Artikel 11 – Det civila samhällets deltagande

Parterna skall erkänna det civila samhällets grundläggande roll när det gäller att skydda och främja mångfalden av kulturella uttryck. Parterna skall uppmuntra det civila samhället att delta i ansträngningarna att uppnå målen för denna konvention.

Artikel 12 – Att främja internationellt samarbete

Parterna skall sträva efter att förstärka sitt bilaterala, regionala och internationella samarbete för att skapa förutsättningar som främjar mångfalden av kulturella uttryck, med speciellt beaktande av de situationer som nämns i artiklarna 8 och 17, bland annat för att

(a) underlätta dialogen mellan parterna om kulturpolitik och kulturrelaterade åtgärder,

(b) förstärka den strategiska kapaciteten och förvaltningskapaciteten inom den offentliga sektorn i de offentliga kulturinstitutionerna, tack vare kulturutbyten mellan yrkesverksamma och på internationell nivå, samt genom att man delar med sig av de bästa lösningarna,

(c) förstärka partnerskap med det civila samhället, de icke-statliga organisationerna och den privata sektorn samt partnerskap mellan dessa enheter för att gynna och främja mångfalden av kulturella uttryck,

(d) främja användningen av ny teknik och uppmuntra till partnerskap för att få till stånd bättre informationsutbyte och kulturrelaterad förståelse, samt främja mångfalden av kulturella uttryck,

(e) uppmuntra avtal om samproduktion och samdistribution.

Artikel 13 – Att införliva kultur i hållbar utveckling

Parterna skall göra insatser för att införliva kultur i sin utvecklingspolitik på alla nivåer för att skapa gynnsamma villkor för hållbar utveckling och inom denna ram främja aspekter som rör skydd och främjande av mångfalden av kulturella uttryck.

Artikel 14 - Utvecklingssamarbete

Parterna skall sträva efter att stödja samarbete för hållbar utveckling och bekämpning av fattigdom, särskilt när det gäller utvecklingsländernas särskilda behov, för att främja framväxten av en dynamisk kultursektor, bland annat genom följande:

1. Förstärkning av kulturföretagen i utvecklingsländerna genom att:

(a) man inför och förstärker kapaciteten för kulturrelaterad produktion och distribution i utvecklingsländerna,

(b) man underlättar tillträdet för fler personer till sina kulturrelaterade aktiviteter, varor och tjänster på världsmarknaden och inom internationella distributionskedjor,

(c) man möjliggör framväxten av livsdugliga lokala och regionala marknader,

d) man varje gång detta är möjligt antar lämpliga åtgärder i industriländerna för att underlätta tillträdet på sitt territorium för kulturrelaterade aktiviteter, varor och tjänster från utvecklingsländerna,

(e) man stöder skapande arbete och så långt detta är möjligt underlättar rörlighet för konstnärer från utvecklingsländerna,

(f) man uppmuntrar till ett lämpligt samarbete mellan industriländer och utvecklingsländer, särskilt vad gäller musik och film.

2. Förstärkning av kapaciteten genom utbyte av information, erfarenhet och sakkunskap samt fortbildning i utvecklingsländerna inom den offentliga och den privata sektorn, särskilt vad gäller den strategiska kapaciteten och förvaltningskapaciteten, utformningen och genomförandet av politik, främjandet och distributionen av kulturella uttryck, utvecklingen av små och medelstora företag samt mikroföretag, användningen av teknik samt utveckling och överföringen av kunskaper.

3. Överföring av teknik och av kunskaper genom införande av lämpliga incitament, särskilt vad gäller kulturindustri och kulturföretag,

4. Finansiellt stöd via

(a) upprättandet av en internationell fond till förmån för kulturell mångfald, enligt vad som föreskrivs i artikel 18,

(b) vid behov beviljandet av offentligt utvecklingsbistånd, inbegripet tekniskt bistånd för att främja och stödja skapandet,

(c) andra former av finansiellt bistånd som lån med låg räntesats, bidrag och andra finansieringsmekanismer.

Artikel 15 - Arrangemang för samarbete

Parterna skall uppmuntra utvecklingen av partnerskap mellan och inom den offentliga och den privata sektorn och ideella organisationer, för att samarbeta med utvecklingsländerna för att stärka deras förmåga att skydda och främja mångfalden av kulturella uttryck.Dessa nyskapande partnerskap skall, för att möta utvecklingsländernas konkreta behov, lägga tonvikten vid utvecklingen av infrastrukturer, mänskliga resurser och politiska åtgärder samt vid utbytet av kulturrelaterade aktiviteter, varor och tjänster.

Artikel 16 - Förmånsbehandling av utvecklingsländer

Industriländerna skall underlätta kulturutbytena med utvecklingsländerna genom att via lämpliga institutionella och juridiska ramar bevilja dem förmånsbehandling för deras konstnärer och andra yrkesverksamma inom kultur och utövare av kultur, samt för deras kulturrelaterade varor och tjänster.

Artikel 17 - Internationellt samarbete i situationer av allvarligt hot mot kulturella uttryck

Parterna skall samarbeta för att bistå varandra i de situationer som nämns i artikel 8, och särskilt uppmärksamma utvecklingsländerna.

Artikel 18 – Internationella fonden till förmån för kulturell mångfald

1. Det skall inrättas en internationell fond till förmån för kulturell mångfald, nedan kallad ”fonden”.

2. Fonden skall utgöras av banktillgodohavanden i enlighet med Unescos budgetförordning.

3. Fondens tillgångar skall bestå av

(a) parternas frivilliga bidrag,

(b) medel som Unesco:s generalkonferens avsatt till detta ändamål,

(c) inbetalningar, gåvor och legat som görs av andra stater, organisationer eller program inom Förenta nationernas system, andra regionala eller internationella organisationer, offentliga eller privata organ eller privatpersoner,

(d) alla räntor på fondens tillgångar,

(e) resultaten av insamlingar och inkomster från evenemang som anordnas till förmån för fonden,

(f) alla andra tillgångar som är tillåtna enligt fondens bestämmelser.

4. Regeringskommittén skall på grundval av partskonferensens riktlinjer besluta om användningen av fondens tillgångar.

5. Regeringskommittén får acceptera bidrag och andra former av bistånd i allmänna eller särskilda syften som gäller bestämda projekt, under förutsättning att dessa projekt godkänns av regeringskommittén.

6. Bidragen till fonden får inte vara kopplade till något politiskt, ekonomiskt eller annat villkor som är oförenligt med målen i denna konvention.

7. Parterna skall regelbundet betala in frivilliga bidrag i syfte att genomföra denna konvention.

Artikel 19 – Utbyte, analys och spridning av information

1. Parterna skall komma överens om att utbyta information och sakkunskap beträffande insamlingen av uppgifter och statistik som gäller mångfalden av kulturella uttryck, samt om de bästa sätten att skydda och främja dem.

2. Unesco skall via de befintliga mekanismerna vid sitt sekretariat underlätta insamling, analys och spridning av all information och statistik samt alla bra lösningar på området.

3. Unesco skall dessutom sammanställa och regelbundet uppdatera en databank beträffande olika statliga, privata och ideella sektorer och organisationer som befattar sig med kulturella uttryck.

4. För att underlätta insamlingen av uppgifter skall Unesco särskilt uppmärksamma förstärkningen av kapacitet och sakkunskap hos de parter som ber om bistånd i detta.

5. Den informationsinsamling som avses i denna artikel skall komplettera den information som avses i bestämmelserna i artikel 9.

V. FÖRHÅLLANDET TILL ANDRA INSTRUMENT

Artikel 20 - Förhållandet till andra rättsinstrument: Ömsesidigt stödjande utan underordning

1. Parterna erkänner att de i positiv anda skall fullgöra sina skyldigheter enligt denna konvention och alla andra fördrag i vilka de är parter. Därför skall de, utan att underordna denna konvention andra fördrag

(a) främja ömsesidigt stöd mellan denna konvention och andra fördrag i vilka de är parter, samt

(b) när de tolkar och tillämpar andra fördrag i vilka de är parter eller när de undertecknar andra internationella åtaganden, ta hänsyn till de relevanta bestämmelserna i denna konvention.

2. Inget i denna konvention får tolkas som om det ändrar parternas rättigheter och skyldigheter enligt andra fördrag i vilka de är parter.

Artikel 21 - Internationellt samråd och internationell samordning

Parterna skall förbinda sig att främja målen och principerna för denna konvention i andra internationella forum. I detta syfte skall parterna samråda om det behövs och uppmärksamma dessa mål och principer.

VI. KONVENTIONENS ORGAN

Artikel 22- Partskonferensen

1. En partskonferens skall inrättas. Partskonferensen skall vara plenumorgan och högsta organ i denna konvention.

2. Partskonferensen skall sammanträda i ordinarie möte vartannat år, så långt detta är möjligt inom ramen för Unescos generalkonferens. Den får sammanträda i extraordinärt möte om den beslutar om detta eller om begäran ställs till regeringskonferensen av minst en tredjedel av parterna.

3. Partskonferensen skall själv anta sin arbetsordning.

4. Partskonferensens uppgifter skall bland annat vara

(a) att välja ledamöterna i regeringskommittén,

(b) att ta emot och granska rapporterna från parterna i denna konvention som överlämnas av regeringskommittén,

(c) att godkänna de operativa riktlinjer som på dess begäran utarbetas av regeringskommittén,

(d) att vidta alla andra åtgärder som den bedömer vara nödvändiga för att främja målen för denna konvention.

Artikel 23 - Regeringskommittén

1. Vid Unesco skall en regeringskommitté, nedan kallad ” regeringskommittén”, inrättas för att skydda och att främja mångfalden av kulturella uttryck. Den skall bestå av företrädare för 18 stater som är parter i konventionen, vilka skall väljas för fyra år av partskonferensen så snart som denna konvention träder i kraft i enlighet med artikel 29.

2. Regeringskommittén skall sammanträda en gång om året.

3. Regeringskommittén skall verka under partskonferensens överinseende och riktlinjer och rapportera till denna.

4. Antalet ledamöter i regeringskommittén skall vara 24 så snart som antalet parter i konventioner blir 50.

5. Valet av ledamöter i regeringskommittén skall grundas på principerna om rättvis geografisk fördelning och om rotation.

6. Utan att detta påverkar andra befogenheter som denna konvention ger den skall regeringskommittén ha följande uppgifter:

(a) Att främja målen för denna konvention, samt uppmuntra och säkerställa övervakningen av dess genomförande.

(b) Att utarbeta och lägga fram för partkonferensens godkännande på dess begäran operativa riktlinjer som gäller genomförandet och tillämpningen av bestämmelserna i denna konvention.

(c) Att till partskonferensen överlämna rapporterna från parterna i konventionen tillsammans med sina kommentarer och med en sammanfattning av innehållet.

d) Att göra lämpliga rekommendationer i de situationer som den uppmärksammats på av parterna enligt konventionens relevanta bestämmelser, särskilt i artikel 8.

(e) Att fastställa förfaranden och andra samrådsmekanismer för att främja målen och principerna för denna konvention i andra internationella forum.

(f) Att fullgöra alla andra uppgifter som partskonferensen begär.

7. Regeringskommittén får enligt sin arbetsordning när som helst bjuda in offentliga eller privata organ eller fysiska personer till sina möten för att samråda med dem i bestämda frågor.

8. Regeringskommittén skall fastställa sin arbetsordning och lägga fram den för partskonferensen för godkännande.

Artikel 24 –Unescos sekretariat

1. Konventionens organ skall bistås av Unescos sekretariat.

2. Sekretariatet skall förbereda dokumentationen för partskonferensen och för regeringskommittén samt utkastet till arbetsordningen för deras möten, hjälpa till med tillämpningen av deras beslut och rapportera om dessa.

VII. SLUTBESTÄMMELSER

Artikel 25 - Tvistlösning

1. Om det uppstår en tvist mellan parterna i konventionen beträffande tolkning eller tillämpning av denna konvention skall parterna söka en lösning genom förhandling.

2. Om de berörda parterna inte kan nå en förhandlingsöverenskommelse kan de gemensamt vända sig till, eller begära medling av, en utomstående.

3. Om det inte förekommit någon medling eller om tvisten inte kunnat lösas genom förhandling eller medling kan en part söka förlikning enligt det förfarande som anges i bilagan till denna konvention. Parterna skall i positiv anda överväga förlikningskommissionens förslag till tvistlösning.

4. Varje part får vid ratificeringen, godtagandet, godkännandet eller anslutningen förklara att den inte erkänner förlikningsförfarandet ovan. Varje part som lämnar en sådan förklaring får när som helst ta tillbaka denna förklaring genom att meddela Unescos generaldirektör detta.

Artikel 26 – Medlemsstaternas ratificering, godtagande, godkännande eller anslutning

1. Denna konvention skall bli föremål för Unescos medlemsstaters ratificering, godtagande, godkännande eller anslutning, enligt deras konstitutionella krav.

2. Ratifikations-, godtagande-, godkännande- eller anslutningsinstrumenten skall deponeras hos Unescos generaldirektör.

Artikel 27 - Anslutning

1. Varje stat som inte är medlem i Unesco men som är medlem i Förenta nationerna eller någon av dess specialiserade institutioner får ansluta sig till denna konvention om organisationens generalkonferens inbjuder den att ansluta sig.

2. Denna konvention är även öppen för anslutning för alla territorier med full inre självstyrelse, som erkänts som sådana av Förenta nationerna men inte har uppnått full oavhängighet i enlighet med generalförsamlingens resolution 1514 (XV), och som har behörighet i de frågor som regleras av denna konvention, däri inbegripet behörighet att sluta fördrag i dessa frågor.

3. Följande bestämmelser skall gälla regionala organisationer för ekonomisk integration:

(a) Denna konvention är även öppen för anslutning för alla regionala organisationer för ekonomisk integration, vilka, med förbehåll för följande punkter, är till fullo bundna av bestämmelserna i denna konvention på samma sätt som de stater som är parter i denna.

(b) När en eller flera medlemsstater i en sådana organisation också är parter i konventionen skall denna organisation och denna medlemsstat eller dessa medlemsstater enas om sitt ansvar i fullgörandet av sina skyldigheter enligt denna konvention. Denna fördelning av ansvar skall träda i kraft när det anmälningsförfarande som avses i punkt (c) är avslutat. Organisationen och medlemsstaterna skall inte ha rätt att samtidigt utöva sina respektive rättigheter enligt konventionen. Regionala organisationer för ekonomisk integration skall såvitt avser ärenden inom deras behörighetsområden utöva sin rösträtt med det antal röster som motsvarar antalet medlemsstater som är parter i denna konvention. Sådana organisationer skall inte utöva sin rösträtt om deras medlemsstater utövar sin rösträtt och vice versa.

(c) En regional organisation för ekonomisk integration och dess medlemsstat eller medlemsstater som har enats om en fördelning av ansvar enligt punkt (b) skall meddela parterna om denna föreslagna fördelning på följande sätt:

(i) I sitt anslutningsinstrument skall organisationen noggrant ange fördelningen av ansvaret vad gäller de frågor som omfattas av denna konvention.

(ii) Om respektive ansvarsområden senare ändras skall den regionala organisationen för ekonomisk integration underrätta depositarien om varje förslag till ändring av dessa ansvarsområden, och depositarien skall i sin tur informera parterna om denna ändring.

(d) Medlemsstaterna i en regional organisation för ekonomisk integration som blir parter i konventionen antas förbli behöriga inom alla områden som inte blivit föremål för en överföring av behörighet till organisationen, vilket uttrycken förklarats eller meddelats depositarien.

(e) Med regional organisation för ekonomisk integration avses en organisation som består av suveräna stater som är medlemmar i Förenta nationerna eller i någon av dess specialiserade institutioner, till vilken dessa stater har fört över sin behörighet inom frågor som omfattas av denna konvention och som har bemyndigats enligt sina egna förfaranden att bli part i denna.

4. Anslutningsinstrumentet skall deponeras hos Unescos generaldirektör.

Artikel 28:Kontaktpunkter

När en part blir part i denna konvention skall den utse en kontaktpunkt enligt artikel 9.

Artikel 29 - Ikraftträdande

1. Denna konvention skall träda i kraft tre månader efter det att det 30:e ratifikations-, godtagande-, godkännande- eller anslutningsinstrumentet deponerats, men endast för de stater eller regionala organisationer för ekonomisk integration som deponerat sina respektive ratifikations-, godtagande-, godkännande- eller anslutningsinstrument senast vid detta datum. Den skall träda i kraft för varje annan part tre månader efter det att den parten deponerat sitt ratifikations-, godtagande-, godkännande- eller anslutningsinstrument.

2. Vid tillämpningen av denna artikel skall inget instrument som deponeras av en regional organisation för ekonomisk integration räknas som ytterligare ett instrument utöver dem som redan deponerats av medlemsstaterna i den organisationen.

Artikel 30- Federala eller icke enhetliga regeringsformer

Eftersom internationella överenskommelser även binder parterna oberoende av deras regeringsformer gäller bestämmelserna nedan de parter som hare en federal eller icke enhetlig regeringsform:

(a) I fråga om de bestämmelser i denna konvention vilkas tillämpning ligger inom den federala eller centrala lagstiftande maktens befogenheter skall den federala eller centrala regeringens skyldigheter vara desamma som för de parter som inte utgör federala stater.

(b) I fråga om de bestämmelser i denna konvention vilkas tillämpning faller inom befogenheterna hos enskilda delstater, länder, landskap eller kantoner, vilka enligt den federala regeringsformen inte har skyldighet att vidta lagstiftande åtgärder, skall den federala regeringen om nödvändigt upplysa de behöriga myndigheterna i sådana stater, länder, landskap eller kantoner om dessa bestämmelser samt rekommendera att de antas.

Artikel 31 - Uppsägning

1. Varje part får säga upp denna konvention.

2. Uppsägningen skall ske genom ett skriftligt instrument som skall deponeras hos Unescos generaldirektör.

3. Uppsägningen skall träda i kraft tolv månader efter mottagandet av uppsägningsinstrumentet. Den skall inte påverka den uppsägande partens finansiella förpliktelser förrän dagen då uppsägningen träder i kraft.

Artikel 32 –Depositariens uppgifter

Unescos generaldirektör skall i egenskap av depositarie för denna konvention underrätta de stater som är medlemmar i organisationen, de stater som inte är medlemmar i organisationen och de regionala organisationer för ekonomisk integration som avses i artikel 27 samt Förenta nationerna om deponering av alla ratifikations-, godkännande-, godtagande- eller anslutningsinstrument som avses i artiklarna 26 och 27 och om de uppsägningar som avses i artikel 31.

Artikel 33- Ändringar

1. Varje part får genom att skriftligt meddela generaldirektören föreslå ändringar till denna konvention. Generalsekreteraren skall meddela samtliga parter om en sådan underrättelse. Om inom sex månader efter meddelandet om underrättelsen minst hälften av parterna ställer sig positiv till denna begäran skall generaldirektören lägga fram förslaget för diskussion och eventuellt antagande vid partskonferensens nästa möte.

2. Ändringarna skall antas med två tredjedelar av närvarande och röstande parter.

3. När ändringarna till denna konvention blivit antagna skall de läggas fram för parterna för ratifikation, godtagande, godkännande eller anslutning.

4. För de parter som ratificerat, godtagit, godkänt eller anslutit sig till ändringarna i denna konvention skall dessa ändringar träda i kraft tre månader efter det att de instrument som avses i punkt 3 i denna artikel deponerats av två tredjedelar av parterna. Därefter skall för varje part som ratificerat, godtagit, godkänt eller anslutit sig till en ändring den ändringen träda i kraft tre månader efter det att parten deponerat sitt ratifikations-, godtagande-, godkännande- eller anslutningsinstrument.

5. Det förfarande som fastställs i punkterna 3 och 4 skall inte tillämpas på ändringar som görs i artikel 23 beträffande antalet ledamöter i regeringskommittén. Dessa ändringar skall träda i kraft när de antas.

6. En stat eller en regional organisation för ekonomisk integration enligt artikel 27 som blir part i denna konvention efter det att ändringarna trätt i kraft i enlighet med punkt 4 i denna artikel anses, såvida den inte uttryckt en annan avsikt, vara

(a) part i denna konvention i dess på så sätt ändrade form samt

(b) part i denna konvention i dess icke ändrade form med hänsyn avseende varje part som inte är bunden av dessa ändringar.

Artikel 34 - Giltiga texter

Denna konvention upprättas på engelska, arabiska, kinesiska, spanska, franska och ryska, varvid de sex texterna är lika giltiga.

Artikel 35- Registrering

I enlighet med artikel 102 i Förenta nationernas stadga skall denna konvention registreras vid Förenta nationernas sekretariat på anmodan av Unescos generaldirektör.

BILAGA

FÖRLIKNINGSFÖRFARANDE

Artikel 1 - Förlikningskommissionen

En förlikningskommission skall bildas på begäran av endera parten. Såvida de tvistande parterna inte överenskommer annat, skall kommissionen bestå av fem ledamöter. Vardera parten skall utse två ledamöter och de sålunda utsedda ledamöterna skall gemensamt utse ordföranden.

Artikel 2 - Kommissionens ledamöter

Om en tvist uppstår mellan fler än två parter skall de parter som har samma intresse gemensamt utse sina ledamöter i kommissionen. När minst två tvistande parter har oberoende intressen eller när de är oense om huruvida de har samma intresse skall de utse de sina ledamöter var för sig.

Artikel 3 – Utnämnande av ledamöter

Om kommissionens samtliga ledamöter inte utsetts av de tvistande parterna inom två månader efter det att inrättandet av en förlikningskommission begärts, skall UNESCO:s generaldirektör på begäran av den part som gjort begärt detta genomföra nödvändiga utnämningar inom en tidsfrist på ytterligare två månader.

Artikel 4 - Kommissionens ordförande

Om kommissionen inom två månader efter det att den sista ledamoten utnämnts ännu inte utsett sin ordförande skall generaldirektören på begäran av en part utse ordföranden inom en tidsfrist på ytterligare två månader.

Artikel 5 - Beslut

Förlikningskommissionen fattar sina beslut med en majoritet av ledamöternas röster. Såvida de tvistande parterna inte överenskommer om annat, skall förlikningskommissionen fastställa sitt eget förfarande. Kommissionen skall lägga fram ett förslag på tvistlösning som parterna skall överväga i positiv anda.

Artikel 6 - Oenighet

Om det råder oenighet om förlikningskommissionens behörighet avgör denna om den är behörig eller ej.

BILAGA 1.b)

FÖRKLARING AV EUROPEISKA GEMENSKAPEN MED TILLÄMPNING AV ARTIKEL 27.3 c) I KONVENTIONEN OM FRÄMJANDE AV OCH SKYDD FÖR MÅNGFALDEN AV KULTURELLA UTTRYCK

Europeiska gemenskapens medlemmar är för närvarande Konungariket Belgien, Republiken Tjeckien, Konungariket Danmark, Förbundsrepubliken Tyskland, Hellenska republiken, Republiken Estland, Konungariket Spanien, Franska republiken, Irland, Italienska republiken, Republiken Cypern, Republiken Lettland, Republiken Litauen, Storhertigdömet Luxemburg, Republiken Ungern, Republiken Malta, Konungariket Nederländerna, Republiken Österrike, Republiken Polen, Portugisiska republiken, Republiken Slovenien, Republiken Slovakien, Republiken Finland, Konungariket Sverige och Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland.

I denna förklaring anges den behörighet som medlemstaterna enligt fördragen överfört inom de områden som konventionen omfattar.

Gemenskapen har exklusiv behörighet inom gemensam handelspolitik (artiklarna 131 till 134 i fördraget). Gemenskapen genomför politik inom utvecklingssamarbete (artiklarna 177 till 181 i fördraget) och samarbetspolitik med industriländerna (artikel 181A i fördraget) utan att detta påverkar medlemsstaternas respektive behörighet. Gemenskapen har delad behörighet för fri rörlighet för varor, personer, tjänster och kapital (artiklarna 23-31 samt 39-60 i fördraget), konkurrens (artiklarna 87-89) och inre marknaden, inbegripet immateriella rättigheter (artiklarna 94 -97 i fördraget). Enligt artikel 151 i fördraget, och särskilt punkt 4 i denna, skall gemenskapen beakta de kulturella aspekterna då den handlar enligt andra bestämmelser i detta fördrag, särskilt för att respektera och främja sin kulturella mångfald.

Av de nedan uppräknade gemenskapsrättsakterna framgår räckvidden av det område på vilket gemenskapen är behörig, i enlighet med bestämmelserna i fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen.

Rådets beslut 94/800/EG om ingående i Europeiska gemenskapens namn, av de avtal som uppnåddes i de multilaterala förhandlingarna i Uruguayrundan (1986–1994) (EGT L 336, 23.12.1994, s. 1) .

Rådets förordning (EG) nr 2501/2001 om tillämpning av en ordning med allmänna tullförmåner under tiden 1 januari 2002-31 december 2004 - Uttalanden till rådets förordning om tillämpning av en ordning med allmänna tullförmåner under tiden 1 januari 2002-31 december 2004 (EGT L 346, 31.12.2001, s. 1-60)

Rådets beslut 2005/599/EG om undertecknande på Europeiska gemenskapens vägnar av avtalet om ändring av partnerskapsavtalet mellan medlemmarna i gruppen av stater i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet, å ena sidan, och Europeiska gemenskapen och dess medlemsstater, å andra sidan, undertecknat i Cotonou den 23 juni 2000 (EUT L 209, 11.08.2005, s. 26-27)

Rådets förordning (EG) nr 2698/2000 om ändring av förordning (EG) nr 1488/96 om finansiella och tekniska stödåtgärder (Meda) för reformering av ekonomiska och sociala strukturer inom ramen för partnerskapet mellan Europa och Medelhavsområdet (EGT L 311, 12/12/2000, s. 1 – 8)

Rådets förordning (EEG) nr 3906/89 om ekonomiskt stöd till Ungern och Polen och dess senare ändringar som fortfarande är tillämpliga för Bulgarien och Rumänien (EGT L 375, 23.12.1989, s. 11 – 12)

Rådets förordning (EG) nr 2666/2000 om bistånd till Albanien, Bosnien och Hercegovina, Kroatien, Förbundsrepubliken Jugoslavien och f.d. jugoslaviska republiken Makedonien samt om upphävande av förordning (EG) nr 1628/96 och om ändring av förordningarna (EEG) nr 3906/89 och (EEG) nr 1360/90 och besluten 97/256/EG och 1999/311/EG (EGT L 306, 07/12/2000, s. 1 – 6)

Rådets förordning (EEG) nr 443/92 om finansiellt och tekniskt bistånd till och ekonomiskt samarbete med utvecklingsländerna i Asien och Latinamerika ( EGT L 52 , 27.02.1992 s. 1– 6 )

Rådets förordning (EG, Euratom) nr 99/2000 om bistånd till partnerstaterna i Östeuropa och Centralasien ( EGT L 12 , 18.1.2000 s. 1 – 9 )

Europaparlamentets och rådets beslut nr 792/2004/EG om upprättande av ett handlingsprogram för gemenskapen för att främja organisationer verksamma på europeisk nivå inom kulturområdet (EUT L 138, 30.04.2004, s. 40)

Europaparlamentets och rådets beslut nr 508/2000/EG om upprättande av Kultur 2000-programmet (EGT L 063, 10.03.2000 s. 1)

Europaparlamentets och rådets beslut 1419/1999/EG om att inrätta en gemenskapsåtgärd för evenemanget "Europeisk kulturhuvudstad" för åren 2005 till 2019 (EGT L 166,1.7.1999, s.1)

Rådets beslut av den 22 september 1997 om den europeiska kulturella verksamhetens framtid (EGT C 305, 7.10.1997 s.1)

Rådets beslut av den 22 september 1997 om gränsöverskridande fasta bokpriser inom europeiska språkområden (EGT C 305 , 7.10.1997 s. 2)

Rådets direktiv 89/552/EEG om samordning av vissa bestämmelser som fastställts i medlemsstaternas lagar och andra författningar om utförandet av sändningsverksamhet för television (EGT L 298 , 17.10.1989 s. 23). Direktiv ändrat genom Europaparlamentets och rådets direktiv 97/36/EG (EGT L 202 30.7.1997 s. 60)

Rådets beslut 2000/821/EG om genomförande av ett program för att stimulera utveckling, distribution och marknadsföring av europeiska audiovisuella verk (Media Plus Utveckling, distribution och marknadsföring) (2001-2005) (EGT L 336 30.12.2000 s. 82 – 91)

Europaparlamentets och rådets beslut nr 163/2001/EG om genomförande av ett utbildningsprogram för branschfolk inom den europeiska audiovisuella programindustrin (Media-yrkesutbildning) (2001–2005) (EGT L 26 , 27.1.2001 s. 1 – 9)

Rådets förordning (EG) nr 659/1999 om tillämpningsföreskrifter för artikel 93 i EG-fördraget (EGT L 83 27.03.1999, s.1), beträffande statligt stöd

Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/48/EG om säkerställande av skyddet för immateriella rättigheter (EGT L 157 3O.4.2004 s. 45 – 86)

Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/29/EG om harmonisering av vissa aspekter av upphovsrätt och närstående rättigheter i informationssamhället (EGT L 167, 22.6.2001 s. 10–19)

Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/84/EG om upphovsmannens rätt till ersättning vid vidareförsäljning av originalkonstverk (följerätt) (EGT L 272, 13/10/2001 s. 32 – 36)

Rådets direktiv 93/83/EEG om samordning av vissa bestämmelser om upphovsrätt och närstående rättigheter avseende satellitsändningar och vidaresändning via kabel (EGT L 248, 06/10/1993 s. 15 – 21)

Rådets direktiv 93/98/EEG om harmonisering av skyddstiden för upphovsrätt och vissa närstående rättigheter (EGT L 290, 24.11.1993 s. 9 – 13)

Rådets direktiv 92/100/EEG om uthyrnings- och utlåningsrättigheter och vissa upphovsrätten närstående rättigheter inom det immaterialrättsliga området (EGT L 346 27.11.1992 p. 61 – 66)

Utövandet av gemenskapens behörighet är av sin natur i ständig utveckling. Därför förbehåller sig gemenskapen rättigheten att i framtiden anmäla andra förklaringar.

BILAGA 2

UNILATERAL FÖRKLARINGPÅ GEMENSKAPENS VÄGNAR VID DEPONERINGEN AV GODKÄNNANDEINSTRUMENTET

”Vad gäller gemenskapens behörighet som beskrivs i förklaringen enligt artikel 27.3 c) i konventionen är gemenskapen bunden av konventionen och kommer att säkerställa att den genomförs väl. Följaktligen skall gemenskapens medlemsstater som är parter i denna konvention inte tillämpa bestämmelserna i konventionen och får inte åberopa rättigheter eller skyldigheter enligt konventionen i sina ömsesidiga relationer om det finns gemenskapsbestämmelser inom de områden som omfattas av konventionen. Däremot skall konventionen tillämpas i relationerna mellan gemenskapen och dess medlemsstater å ena sida och övriga parter i konventionen å den andra”.

[1] EUT C , , s. .

[2] EUT C , , s. .