SV    SV SV 
SV    SV  EUROPEISKA KOMMISSIONEN 
Bryssel den 8.12.2010 
SEK(2010) 1497 slutlig 
  
ARBETSDOKUMENT FRÅN KOMMISSIONENS AVDELNINGAR 
SAMMANFATTNING AV KONSEKVENSANALYSEN 
  
Följedokument till 
  
MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN 
 
om att förstärka sanktionssystemen i den finansiella tjänstesektorn 
{SEK(2010) 1496 slutlig} 
{KOM(2010) 716 slutlig} 
 
SV 2   SV 1. INLEDNING  
Den finansiella krisen har visat att de finansiella marknadsreglerna inte alltid följs och 
tillämpas korrekt överallt inom unionen.  
Kommissionen har, utifrån Ekofinrådets politiska mandat från 2007, tillsammans med 
tillsynskommittéerna företagit en granskni ng av hur pass konsekventa och likvärdiga 
sanktionsbefogenheterna i medlemss taterna är och i vilken utsträckning de praktiskt tillämpas 
i den europeiska finans iella tjänstesektorn.  
2. PROBLEMFORMULERING  
Den preliminära analys som gjordes på grundval av informationen från tillsynskommittéerna 
visar på vissa skillnader och svagheter i de  nationella sanktionssystemen , som gör att de 
inte alltid verkar ga rantera att sanktionerna är tillräckligt effektiva, proportionella och 
avskräckande.  
Nivån på administrativa ekonomiska påföljder va rierar kraftig medlemsstaterna emellan och 
förefaller alltför låga i vissa medlemsstater, även för samma typ av överträdelse. I den 
finansiella sektorn, där ett stort antal potentie lla gärningsmän utgörs av stora finansiella 
institut med betydande omsättni ngsvolymer, kan inte böter på e tt par tusen euro anses vara 
tillräckligt avskräckande.  
Vissa medlemsstater förfogar inte över viktig a typer av sanktionsbe fogenheter (exempelvis 
återkallande av tillstånd) för vissa överträdelser, vilket kan vara nödvändigt för att effektivt sanktionera brott.  
Det finns skillnader när det gäller typen av personer som kan påföras sanktioner. I vissa 
medlemsstater kan inte sanktioner tillgripas mo t fysiska personer eller omvänt mot juridiska 
personer. De kommer därför när det gäller de n specifika överträdelsen att behandlas olika 
beroende på i vilken medlemsst at överträdelsen begåtts.  
De kriterier som man tar hänsyn till för att fast ställa sanktionsnivån varierar väsentligt och 
inbegriper inte alltid faktorer (exempelvis den ekonomiska vinningen av överträdelsen) som 
är av vikt för att säkerställa att sankt ionerna är proportionella och avskräckande. 
Vissa medlemsstater föreskriver straffrättsliga påföljder för vissa överträdelser medan andra 
medlemsstater enbart föreskriver administrativ a påföljder. Straffrättsliga påföljder signalerar 
ett kraftigt avståndstagande fr ån enskilda gärningsmän och skulle kunna ha en viktig 
avskräckande effekt.  
Graden av tillämpningen av sanktioner varier ar en del mellan olika medlemsstater, även 
mellan de medlemsstater som har ungefär lik a stora bank- och försäkringssektorer.  
Problem som tagits upp 
 
De skillnader och svagheter som har beskrivits ovan kan få följande konsekvenser:  
1. Leder till att sanktionerna för överträdelser av EU-lagstiftni ngen om finansiella tjänster inte 
blir tillräckligt proportionella och avskräckande,   
SV 3   SV 2. skapar snedvridning av konkurrensen på den inre marknaden,  och  
3. har en negativ inverkan på den finansiella tillsynen .  
Dessa problem kan resultera i en bristande efterlevnad av EU-bestämmelserna på området 
för finansiella tjänster,  som kan öka risken för otillbörli g marknadspåverkan och bristande 
insyn och överblickbarhet på marknaden, och i slutändan skada de finansiella marknadernas 
korrekta funktion.   
Denna situation riskerar att allvarligt undergräva konsumentskydd och marknadsintegritet  
och kan få negativa konsekvenser för hela ekonomin.  
Den riskerar också att  undergräva förtroendet för den finansiella sektorn .  
3. SUBSIDIARITETSANALYS  
Ökad konvergens mellan nationella sanktions system förefaller nödv ändig för att göra 
systemen mer avskräckande i syfte att säke rställa likvärdiga konkurre nsvillkor, enhetlig 
tillämpning av EU-lagstiftningen på området för finansiella tjänst er, och ett fullödigt 
samarbete mellan tillsynsmyndigheter i hela EU. Dessa mål kan bättre uppnås genom åtgärder 
på EU-nivå än genom olika nationella initi ativ. En bättre tillämpning av de behöriga 
myndigheternas befintliga sanktionsbefogenheter på  nationell nivå skulle  inte räcka för att 
uppnå tillräcklig konvergens.  
4. SYFTET MED EU: S INITIATIV  
Åtgärder på EU-nivå skulle kunna uppf ylla följande allmänna policymål:  
• Ett återvunnet förtroende för finanssektorn  
• Ett förbättrat skydd för användarna av finansiella tjänster. 
• Finansiella marknader som kännetecknas av  säkerhet, stabilitet och integritet. 
• Efterlevnad av EU:s regler på området för fina nsiella tjänster som bi drar till väl fungerande 
finansiella marknader. 
För att uppnå dessa allmänna mål behöver följande specifika politiska mål uppnås: 
• Verkningsfulla, proportionella och avskräckande sanktioner 
• Framväxten av likvärdiga konkurrensvillkor so m minskar möjligheterna till regelarbitrage 
• En verkningsfull tillsyn av finansiella institut 
5. POLITISKA ALTERNATIV , KONSEKVENSANALYS OCH JÄMFÖRELSE  
Analysen på detta stadium är begränsad till en allmän bedömning av möjliga 
handlingsalternativ för att tillnärma och förstä rka nationella sanktionssystem. Policyalternativ 
SV 4   SV som övervägs rör inte behovet av särskilda åt gärder i inom specifika sektorer (bank, 
försäkrings värdepapper),vilka kommer att bedömas  
5.1. Policyalternativ som rör åtgärdernas innehåll 
Fem sakområden där det eventuel lt krävs EU-åtgärder har identifierats För varje område har 
olika policyalternativ jämf örts och analyserats.  
FRÅGESTÄLLNING 1: Typ av admini strativ sanktion och nivån på 
administrativa ekonomiska  sanktioner (böter).  
Frågan rör typ av och nivå på administrativa sanktioner som kan tillämpas enligt den 
nationella lagstiftningen.  
Alternativ  
1: Inga EU-åtgärder  
2: Gemensamma mi nimibestämmelser om typer av admi nistrativa sanktioner och nivån på  ekonomiska sanktioner (böter) för 
överträdelser av centrala bestämmelser  
3: Enhetliga typer av administrativa sanktioner och enhetlig ni vå på ekonomiska sanktioner (böter) för överträdelser av 
centrala bestämmelser  
4: Enhetliga typer av administrativa sanktioner och enhetlig ni vå på ekonomiska sanktioner (böt er) för alla överträdelser av 
EU-bestämmelser  
Vid alternativ 1  skulle medlemsstaterna knappast vara villiga att jämföra typer av sanktioner 
och nivåer på ekonomiska sanktioner som de  förutser med dem som förutses i andra 
medlemsstater, och att ifrågasätta hur effektiv t det egna systemet är. Skillnaderna skulle 
kvarstå. 
Alternativ 2  skulle medverka till att säkerställa att öve rträdelser hanteras på ett liknande sätt i 
alla medlemsstater, vilket förstärker ut vecklingen av likvärdiga konkurrensvillkor på 
europeiska finansmarknader. Detta skulle öka konsumenternas förtroen de och kan leda till 
mer gränsöverskridande försäljning av de n finansiella tjänstese ktorns produkter. Den 
gränsöverskridande tillsynen skulle förstärk as om behöriga myndighe ter gavs likvärdiga 
minimisanktionsbefogenheter. Sanktioners avskr äckande effekt skulle öka åtminstone i de 
medlemsstater som för närvarande har en alltför låg sanktionsnivå. Risker för överträdelser av 
EU-lagstiftningen skulle mi nskas, till förmån för konsumentskyddet, konkurrensen mellan 
finansiella institut liksom de finansiella marknadernas säkerhet och integritet. 
Medlemsstaterna skulle tillåtas att gå utöver EU-minimikriterier  och att anpassa sanktioner till 
särdragen i de olika nationella rättssystemen. Än dringar i den nationella lagstiftningen skulle 
endast behöva göras i vissa me dlemsstater. Medlemsstaternas kostn ader för att följa reglerna 
väntas vara begränsade.  
Alternativ 3  skulle vara effektivt för att säkerställa likvärdiga konkurrensvillkor eftersom det 
skulle minska utrymmet för finansiella tjänstelev erantörer att ägna sig åt regelarbitrage mellan 
de gällande sanktionssystemen i olika medl emsstater. Det skulle öka sanktionernas 
avskräckande effekt och följaktligen minska riskerna för överträdelser av EU-lagstiftningen, vilket skulle gynna konsumentskydd, konkurrens  och säkerhet oc h integritet på 
finansmarknaderna Medlemsstaterna skulle dock in te ha möjlighet att införa ytterligare typer 
av sanktioner eller högre bötesni våer än vad som föreskrivs i det enhetliga EU-ramverket. 
SV 5   SV Detta alternativ skulle förmodligen kräva betydande förändringar i alla nationella 
lagstiftningar. 
Alternativ 4 skulle vara det mest effektiva när det gäller att säkerställa likvärdiga 
konkurrensvillkor och ökat förtroende mellan tillsynsmyndigheter eftersom det skulle 
avlägsna alla olikheter. Det skulle förmodligen kräva stora förändringar i alla nationella lagstiftningar och skulle avlägsna all flexib ilitet i hanteringen av överträdelser av EU-
lagstiftningen. Kostnaderna för att följa regler na skulle bli betydande och det enhetliga 
systemet skulle inte vara anpassat till de ol ika medlemsstaternas nationella rättssystem och 
rättskultur.  
FRÅGESTÄLLNING 2: Mot vilka ri ktas administrativa sanktioner
 
Denna frågeställning behandlar möjligheten att tillämpa sanktioner mot fysiska personer och 
/eller juridiska personer som är ansvariga för en överträdelse av EU-regler på området för 
finansiella tjänster.  
Alternativ  
1: Inga EU-åtgärder  
2: Sanktioner kan tillämpas mot så väl fysiska som juridiska personer  
Vid alternativ 1  skulle medlemsstaterna förmodligen inte utvidga det tillämpningsområde 
avseende fysiska personer som nu gäller i deras la gstiftningar, vilket fö rmodligen inte skulle 
garantera en optimal avskräckande effekt.  
Alternativ 2  skulle däremot göra sanktionerna betydl igt mer avskräckande , vilket skulle 
säkerställa bättre förenlighet med EU-l agstiftningen, med positiva effekter för 
konsumentskydd, likvärdiga konkurrensvillkor samt fö r de finansiella marknadernas säkerhet 
och integritet. Detta alternativ skulle ha en positiv effekt för att skapa likvärdiga 
konkurrensvillkor på den europeiska finansmarknaden, och skulle öka konsumentförtroende och ömsesidig tillit mellan tillsynsmyndigheter. La gstiftningsåtgärder sku lle enbart krävas i 
de medlemsstater där tillämpningsområdet för sanktioner inte täcker både fysiska och 
juridiska personer.  
FRÅGESTÄLLNING 3: Faktorer som be aktas när sanktionerna fastställs 
 
Denna frågeställning rör de fakt orer som behöriga myndigheter beak tar när de beslutar vilken 
typ av administrativ sanktion och/eller bel oppet på den administrativa ekonomiska sanktion 
som ska tillgripas mot den som begått en specifik överträdelse.  
Alternativ  
1: Inga EU-åtgärder  
2: Vissa nyckelfaktorer bör beaktas av alla myndigheter  
3: En uttömmande och identisk förteckning över fakt orer som alla nationell a myndigheter bör beakta   
Vid alternativ 1  skulle alla medlemsstater beakta hur allvarlig överträdelsen i fråga är, medan 
övriga faktorer enbart skulle b eaktas i vissa medlemsstater och i fråga om vissa överträdelser. 
Detta skulle troligtvis vara ot illräckligt för att säkerställa en  optimal avskräckande effekt.  
SV 6   SV Alternativ 2  skulle göra det möjligt att anpassa  de sanktioner som tillgrips efter 
överträdelsens effekter liksom gärningsmannens personliga förh ållanden, vilket skulle kunna 
hjälpa till att säkerställa sank tionernas effektivitet, proportiona litet och avskräckande effekt. 
Ökad konvergens i sättet att tillämpa sanktioner i hela Europa skulle underlätta samarbetet 
mellan behöriga myndigheter. Det skulle va ra lättar att garantera sanktionernas 
proportionalitet och deras avskräcka nde effekt skulle stärkas, vilk et skulle minska riskerna för 
överträdelser inom EU. Hänsyn till gärningsmannens vilja att samarbeta skulle underlätta upptäckten av överträdelser. Medl emsstaternas kostnader för att följa reglerna väntas vara 
begränsade. 
Vid alternativ 3  skulle en mer likformig tillämpning av aktioner garantera bättre 
gränsöverskridande tillsyn. Enhetlig  tillämpning av de faktorer so m anges i altern ativ 2 skulle 
ha samma effekter som i alternativ 2 när de t gäller att göra sanktionerna proportionella och 
avskräckande. Företeckningen skulle emellertid endast inkludera faktor er som kan tillämpas 
på samma sätt i alla nationella rättssystem, vilk et skulle göra det omöjligt att också ta hänsyn 
till andra eventuellt relevanta faktorer i vissa rättssystem. Kostnaderna för att följa reglerna skulle bli betydande eftersom de tta alternativ medför en revide ring av alla bestämmelser om 
hur sanktioner tillämpas.  
FRÅGESTÄLLNING 4: Stra ffrättsliga sanktioner 
 
Denna frågeställning rör tillämpningen av straffr ättsliga påföljder för överträdelser av EU-
lagstiftningen på området för finansiella tjänster.  
Alternativ  
1: Inga EU-åtgärder  
2: Möjligt införande av straffrättsliga sanktioner för de allvarligaste överträdelserna  
Vid alternativ 1  är det inte troligt att medlemsstaterna skulle revidera sin strafflagstiftning för 
att nå ökad konvergens på det området.  
Alternativ 2  skulle signalera ett starkt ogillande  som skulle kunna öka sanktionernas 
avskräckande effekt och leda till att a llmänheten i större ut sträckning uppfattar att 
sanktionerna är lämpliga. Alla överträdelser skul le inte leda till straffrättsliga påföljder utan 
endast de mest allvarliga, för vilka straffr ättsliga sanktioner är det mest verkningsfulla, 
effektiva och avskräckande verktyget för att uppnå ett korrekt verkställande av EU-reglerna 
om finansiella tjänster. Straffrättsliga sanktioner skulle endast föreskri vas på de områden där 
detta är absolut nödvändigt.  
FRÅGESTÄLLNING 5: Åtgärder fö r att stödja en effektiv 
sanktionstillämpning  
Denna frågeställning rör mekanismer som medlem sstaterna kan vilja införa för att förbättra 
sanktionstillämpningen, särskilt upptäckten av överträdelser. Pl anerade EU-åtgärder skulle 
kunna inriktas på 1) att förse alla behör iga myndigheter med nyckelbefogenheter och 
utredningsverktyg, och 2) samarbet e mellan nationella myndigheter.  
Alternativ  
1: De europeiska tillsynsmyndigheterna ansvarar  för samordning – inga ytterligare EU-åtgärder  
SV 7   SV 2: Ytterligare EU-åtgärder för att säke rställa att alla medlemsstater förskr iver om centrala unde rsökningsbefogenheter 
och –verktyg.  
Vid alternativ 1 , medan vissa medlemsstater skulle fo rtsätta att fastställa regler om 
meddelande av missförhållanden, s. k. whistleblow ing, skulle det stora flertalet medlemsstater 
förmodligen inte införa konsekventa och förutsebara program för att skydda dem som meddelar sådan information, s. k. whistlebowers,  och för att undanta dem från påföljder när 
de har medverkat till överträdel sen (program för straffnedsättning eller straffeftergift). Syftet 
med att förstärka nationella sanktionssystem s kulle till viss del kunna uppnås genom de nya 
europeiska tillsynsmyndigheternas samordningsverksamhet.  
Alternativ 2  skulle vara effektivare när det gäller förbättrat verkstä llande av sanktioner 
eftersom det skulle finnas nya rättsinstrument för att upptäcka överträde lser. När överträdelser 
regelbundet upptäcks och bestraffas skulle sanktionerna få större avskräckande effekt och bli 
mer effektiva. Uppfattningen at t de som gör sig skyldiga till överträdelser oftast upptäcks och 
veklingen bestraffas skulle också återställa  förtroendet för den finansiella sektorn.  
5.1.1.  Den uppsättning policyalternativ som föredras 
Följande alternativ har valts för de fem behandlade frågeställningarna:  
• FRÅGESTÄLLNING 1: Införande av gemensamma  minimikriterier typ av och nivå på 
administrativa sanktioner 
• FRÅGESTÄLLNING 2: Sanktioner kan tillämp as mot såväl fysiska som juridiska 
personer  
• FRÅGESTÄLLNING 3: Vissa nycke lfaktorer som alla nationella  myndigheter ska beakta.  
• FRÅGESTÄLLNING 4: Införande av straffrä ttsliga sanktioner för de allvarligaste 
överträdelserna. 
• FRÅGESTÄLLNING 5: Förstärkning av mekani smer som gör det lättare att upptäcka 
överträdelser/verkställa sanktioner. 
5.2. Policyalternativ som rör typen av åtgärder 
Fyra alternativ har övervägts när det gäller den typ av åtgä rder som kan vidtas för att 
genomföra den uppsättning policyalternati v som identifierades i avsnitt 5.1.  
• Alternativ 1 : Icke-bindande åtgärder för att underlä tta tillnärmningen av sanktionssystem   
Utan någon skyldighet skulle de t inte gå att garantera att al la medlemsstater vidtar alla 
nödvändiga åtgärder, och de releva nta frågeställningarna skulle förmodligen hanteras olika i 
varje medlemsstat.  
• Alternativ 2: Minimitillnärmning av sanktionssystem – sektorsvis metod 
Detta alternativ förefaller vara mycket effektivt eftersom det skulle göra det möjligt att införa 
de bestämmelser som är lämpligast för varj e specifik sektor och för den ifrågavarande 
specifika EU-rättsakten. Medlemsstaterna sku lle fortfarande ha valfrihet i valet och 
tillämpningen av sanktioner och skulle tillå tas fastställa regler som är går utöver 
SV 8   SV minimistandarderna. Detta alternativ skulle  inte nödvändigtvis kräv a stora förändringar i 
nationella sanktionssystem. 
• Alternativ 3: Minimitillnärmning av sanktionssystem – sektorsöverskridande metod 
Detta alternativ skulle göra det möjligt att ge nomföra de valda policyalternativen för alla 
frågeställningar utom för frågeställning 4, eftersom en sektorsvis metod förefaller absolut nödvändig för att identifiera de allvarligaste övert rädelserna för vilka det krävs straffrättsliga 
påföljder. Eftersom EU-ramverket endast skulle k unna täcka in mycket allmänna frågor skulle 
medlemsstaterna bibehålla en betydande val frihet i genomförandet av de gemensamma 
reglerna, vilket skulle göra dett a alternativ mindre effektivt.  
• Alternativ 4: Fullständig tillnärmning av sanktionssystem – sektorsvis metod 
Detta alternativ kan i vilket fall inte omfatta s av frågeställning 4, eftersom den europeiska 
lagstiftaren inte har behörighet att fullt ut harmonisera strafflagstiftningen. En fullständig 
tillnärmning av sanktionssystemen skulle inte vara lämplig för genomförandet av de valda policyåtgärderna för frågeställningarna 1 och 3, vilka utesluter införandet av enhetliga regler.  
5.2.1.  Policyalternativ som föredras  
Det lämpligaste alte rnativet bedöms vara en lagstiftningsåtgärd som sy ftar till att uppnå en 
minimitillnärmning av de nationella sanktions systemen och som potentiellt omfattar alla 
frågeställningar som ska behandlas.  
Den effektivaste metoden anses vara den sekt orsvisa metoden, som skulle kunna kombineras 
med den sektorsöverskridande metoden genom a tt fastställa vissa grundläggande principer 
gemensamma för alla sektorer.  
6. Ö
VERVAKNING OCH UTVÄRDERING  
De valda policyalternativen kommer att beskrivas i meddelandet för att ge alla intressenter 
möjlighet att lämna synpunkter på de föresl agna åtgärderna. Kommissionen kommer att 
noggrant gå igenom de synpunkter som inkomme r och beakta dem när den lägger fram 
formella förslag.