***** * * * * EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION 
Bryssel den 28.05.1996 
KOM(96) 232 slutlig 
%/0140(CNS) 
Förslag till 
RAPPTS F0RORDNINQ (SO) 
om ändring av förordning (EEG) nr 2847/93 om införande av ett kontrollsystem för den 
gemensamma fiskeripolitiken 
(framlagt av Kommissionen) 
RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN TILL RÅDET OCH 
EUROPAPARLAMENTET 
OM INFÖRANDET RAPPORT OM 
INFÖRANDET AV ETT 
SATELLITBASERAT ÖVERVAKNINGSSYSTEM 
FÖR FISKEFARTYG INOM GEMENSKAPEN 

MOTIVERING 
Detta förslag till råcfsförordning innebär en ändring av rådets förordning (EEG) nr 
2847/93 om införande av ett kontrollsystem för den gemensamma fiskeripolitiken (nedan 
kallad "kontrollförordningen") genom att krav införs på att medlemsstaterna skall upprätta 
satellitbaserade övervakningssystem för fiskefartyg. 
Enligt kommissionens förslag av år 1992 om en ny kontrollförordning skulle ett system 
för fortlöpande positionskontroll av fiskefartyg med utnyttjande av satellitkommunikation 
införas för att förbättra fiskekontrollens effektivitet. På detta stadium antog dock inte 
rådet kommissionens förslag. Inom ramen för en övergripande kompromiss enades rådet 
och kommissionen i stället om följande bestämmelser: 
- Medlemsstaterna skall genomföra pilotprojekt för att utvärdera vilken teknik som 
bör användas för fiskekontrollen. 
- Före den 1 juli 1996 skall ett beslut antas om huruvida, och i så fall när och i 
vilken utsträckning, ett system för fortlöpande positionskontroll av fiskefartyg 
skall införas. 
Alla berörda medlemsstater har - från juli 1994 till december 1995 - genomfört pilot­
projekt i fråga om satellitövervakning med deltagande av upp till 350 gemenskapsfartyg. 
Genomförandet av pilotprojekten har visat att fortlöpande satellitbaserad övervakning av 
fiskefartyg i hög grad kommer att förbättra fiskekontrollens effektivitet. 
Slutsatserna av genomförandet av pilotprojekten redovisas i "Rapport om införandet av 
ett satellitbaserat övervakningssystem för fiskefartyg inom gemenskapen". Denna rapport 
bygger på de rapporter som samtliga medlemsstater lagt fram. 
Med hänsyn till de erfarenheter som gjorts innehåller detta förslag till rådsförordning om 
ändring av rådets förordning (EEG) nr 2847/93 bestämmelser om att medlemsstaterna 
skall införa satellitbaserade övervakningssystem för att fortlöpande kunna lokalisera 
fiskefartyg som för deras flagg, så att de kan meddela övriga medlemsstater i vilka vatten 
fartygen är verksamma. Sådan övervakning skall enligt förslaget gälla alla fiskefartyg 
över en viss längd och genomföras stegvis under perioden 1997-1999. Inledningsvis skall 
endast fartyg inom känsliga fiskeverksamheter övervakas, men i slutskedet skall 
övervakningen omfatta samtliga fartyg. Vidare innehåller detta förslag bestämmelser för 
att säkerställa samarbete mellan de berörda medlemsstaterna. 
Enligt artikel 3 i förordning (EEG) nr 2847/93 måste rådet anta ett beslut före den 1 juli 
1996. 
__ FÖRSLAG TILL RÅDETS FÖRORDNING ^«(•Ho&.wi) 
om ändring av förordning (EEG) nr 2847/93 om införande av ett kontrollsystem för den 
gemensamma fiskeripolitiken 
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING 
med beaktande av kommissionens förslag1, 
med beaktande av Europaparlamentets yttrande2, 
och 
med beaktande av följande: 
Fiskbestånden har under de senaste åren blivit överfiskade, och betydande insatser i fråga om 
övervakning och kontroll av fiskeverksamheterna krävs därför för att komma tillrätta med denna 
situation. 
Det finns också ett behov av att använda kostnadseffektiva förvaltningsmetoder samt av att förbättra 
tillgängligheten och noggrannheten hos uppgifterna om fiskeaktiviteter som genom att införa 
satellitbaserade fartygsövervakningssystem. 
Enligt artikel 3 i rådets förordning (EEG) nr 2847/934 om införande av ett kontrollsystem för 
gemenskapens fiskeripolitik kan rådet besluta om att införa ett system för fortlöpande kontroll av 
gemenskapens fiskefartygs position. 
i 
2 
3 
4 EGT nr L 261, 20.10.1993, s.l. 
Erfarenheterna från de pilotprojekt som genomförts av medlemsstaterna i enlighet med 
kommissionens förordning (EG) nr 897/945 om fastställande av tillämpningsföreskrifter för rådets 
förordning (EEG) nr 2847/93 i fråga om pilotprojekt för fortlöpande kontroll av gemenskapens 
fiskefartygs position har visat att ett flertal olika satellitbaserade fartygsövervakningssystem kan 
användas för att bestämma fiskefartygen position. 
Fortöpande satellitbaserad övervakning av vissa kategorier av gemenskapens fiskefartyg kommer 
att medföra en bättre förvaltning av fiskeverksamheterna, övervakning av känsliga områden, 
jämförelse av loggböcker och kontroll av landningar. 
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. 
Artikel 1 
1. Artikel 3 i rådets förordning nr 2847/93 skall ersättas med följande: 
"Artikel 3 
1. Varje medlemsstat skall upprätta ett satellitbaserat fartygsövervakningssystem (Vessel 
Monitoring Systems - VMS), nedan kallat "övervakningssystem", för att övervaka 
gemenskapens fiskefartygs position. 
Övervakningssystemen skall senast den 1 januari 1997 omfatta samtliga fiskefartyg inom 
gemenskapen som hör till minst en av följande kategorier oavsett båtens längd: 
- Fartyg som opererar på öppet hav med undantag av Medelhavet. 
- Fartyg som opererar i tredje lands farvatten. 
- Fartyg som fångar fisk för tillverkning av fiskmjöl och -olja. 
- Fartyg som använder drivgarn som är längre än en kilometer. 
Senast den 1 januari 1999 skall övervakningssystemen även omfatta samtliga övriga fiskefartyg 
inom gemenskapen med en största längd av över 15 meter. 
EGT nr L 104, 23.4.1994, s.18. 
r 
2. Medlemsstaterna skall säkerställa att fullt fungerande satellitövervakningsutrustning installeras 
på gemenskapsfartyg som för deras flagg och som omfattas av övervakningssystemen. 
Satellitövervakningsutrustningen skall möjliggöra att fiskefartyget till flaggstaten meddelar sin 
geografiska position via satellit och i tillämpliga fall även de verksamhetsrapporter som avses 
i artikel 19b. Vid force majeure skall relevant information meddelas via radio över en 
radiostation som godkänts enligt gemenskapens regler för mottagande av sådan information. 
Medlemsstaterna skall genomföra en årlig inspektion av den satellitövervakningsutrustning som 
installerats ombord på fiskefartyg som för deras flagg. 
3. Befälhavarna på de fiskefartyg inom gemenskapen som omfattas av övervakningssystemen 
skall säkerställa att satellitövervakningsutrustningen alltid är fullt driftsduglig och att den 
information som avses i punkt 2 översänds. 
4. Medlemsstaterna skall upprätta och driva centra för fiskekontroll, nedan kallade kontrollcentra, 
som skall övervaka fiskeverksamheterna. Dessa kontrollcentra skall vara i drift senast den 1 
januari 1997. 
Kontrollcentrumet i en enskild medlemsstat skall svara för övervakningen av de fiskefartyg som 
för medlemsstatens flagg, oavsett i vilka farvatten de opererar eller i vilken hamn de ligger, 
liksom även av gemenskapsfiskefartyg som för andra medlemsstaters flagg och som opererar 
i de farvatten som står under den statens överhöghet eller jurisdiktion. 
5. Flaggmedlemsstaten skall, då dess fiskefartyg opererar i vatten som står under en annan 
medlemsstats överhöghet eller jurisdiktion, säkerställa att dess eget kontrollcentrum omedelbart 
meddelar specifika positionsuppgifter för fartygen till den berörda kustmedlemsstatens 
kontrollcentrum. Flaggmedlemsstaten skall befrias från denna förpliktelse om de fiskefartyg som 
för dess flagg sänder all relevant information direkt till den berörda kustmedlemsstaten enligt 
ett protokoll som flaggmedlemsstaten och kustmedlemsstaten överenskommit om och som skall 
meddelas kommissionen. 
/ 
6. Varje flaggmedlemsstat skall utse de behöriga myndigheter som skall ansvara för dess kontroll­
centrum och vidta lämpliga åtgärder för att säkerställa att det har tillräcklig personal och är 
utrustad med nödvändig hård- och mjukvara för automatisk databehandling och elektronisk 
dataöverföring. Medlemsstaterna skall fastställa back-up- och återställningsmetoder vid 
systemfel. 
Medlemsstaterna får upprätta gemensamma kontrollcentra. 
7. Flaggmedlemsstaten skall vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa att uppgifterna från dess 
fiskefartyg finns lagrade i maskinläsbar form under en tid av tre år. Kommissionen skall alltid 
ha direkt tillgång till dessa datafiler. Behörig hänsyn skall tas till gällande bestämmelser om 
dataskydd. 
8. Tillämpningsföreskrifterna för genomförandet av den här artikeln skall antas enligt förfarandet 
i artikel 36." 
Atiikel2 
Denna förordning träder i kraft den sjunde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska 
gemenskapernas officiella tidning. 
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater. 
Utfärdad i På rådets vägnar 
Ordförande 
3-
RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN TILL RÅDET OCH 
EUROPAPARLAMENTET 
OM INFÖRANDET RAPPORT OM 
INFÖRANDET AV ETT 
SATELLITBASERAT ÖVERVAKNINGSSYSTEM 
FÖR FISKEFARTYG INOM GEMENSKAPEN 
t 
Innehåll 
I Inledning 
1 Bakgrund 
2 Det internationella sammanhanget 
II Pilotprojekten 
1 Utvärdering av pilotprojekten 
2 Frågan om utbyte av data 
3 Rättsliga och bevistekniska frågor 
III Lämpligheten av ett satellitbaserat övervakningssystem för förvaltning 
och kontroll av fisket 
Bilaga 
s 
I. INLEDNING 
Under otaliga generationer har man bara haft stjärnorna att förlita sig på för att sätta 
kursen till lands och till sjöss. Än i dag används de som ett extra stöd till de nya 
navigeringstekniker som gradvis ersatt den ursprungliga metoden. Under de senaste 
decennierna har en revolutionerande övergång till rymdbaserade system ägt rum över 
hela världen. Satellitnavigering är troligen en av rymdteknologins mest välkända 
tillämpningar. 
I dag införs nya tillämpningar av de satellitbaserade systemen inom många andra 
områden som t.ex. flyg (flygtrafikkontroll, landningssystem...), vägtransporter (privata 
transporter, administration av transportfordon...), järnvägstrafik och lantmäterisystem. 
Antalet användare av dessa system och de ekonomiska fördelarna med dem ökar 
ständigt genom liberaliserings- och privatiseringsinitiativ. De tekniker som utvecklats 
inom olika områden kan - som denna rapport kommer att visa - tillämpas på 
kontrollen och övervakningen av fisket. 
Denna rapport är ett svar på det formella kravet i artikel 11 i kommissionens 
förordning (EG) nr 897/94 att kommissionen skall överlämna en rapport till rådet om 
de pilotprojekt som medlemsstaterna genomför i fråga om fortlöpande kontroll av 
gemenskapens fiskefartygs positioner1. Den bygger delvis på medlemsstaternas 
slutgiltiga lägesrapporter, som dock tyvärr inte inlämnades inom den föreskrivna tiden. 
EGTnrL 104, s. 18. 
yiO 
1 Bakgrund 
Under år 1992 föreslog kommissionen att ett system för fortlöpande kontroll av 
fiskefartygs position med utnyttjande av satellitkommunikation skulle införas för att 
effektivisera övervakningen av fiskeverksamheten1. 
Därefter beslutade rådet att medlemsstaterna skulle utföra pilotprojekt i samarbete med 
kommissionen som underlag för avgörandet om vilken teknik som skulle användas 
och vilka fartyg som skulle omfattas av ett sådant system (enligt artikel 3 i rådets 
förordning (EEG) nr 2847/93 av den 12 oktober 1993 om införande av ett 
kontrollsystem för den gemensamma fiskeripolitiken, nedan kallad 
"kontrollförordningert"). I kommissionens förordning (EG) nr 897/94 fastställdes 
tillämpningsföreskrifter för pilotprojekten. Tretton EU-medlemsstater (Belgien, 
Danmark, Tyskland, Grekland, Spanien, Frankrike, Irland, Italien, Nederländerna, 
Portugal, Finland, Sverige och Storbritannien) har genomfört pilotprojekt i fråga om 
satellitövervakning som omfattat upp till 350 fartyg inom hela gemenskapen. 
Tre olika satellitbaserade system för fartygsövervakning, som finns tillgängliga på 
marknaden (Argos, Euteltracs och Inmarsat) användes för att följa de deltagande 
fartygens rörelser. Flera medlemsstater provade mer än ett av dessa system. 
Till pilotprojekten anslogs 10 miljoner ecu ur gemenskapens budget. Projekten 
inleddes i juli 1994 och avsågs avslutas i juni 1995. På begäran av ett antal 
KOM(92)392, slutl. 
<A4 
medlemsstater som överskridit tiden för sina projekt förlängdes tiden till och med 
december 1995. Flera medlemsstater använder fortfarande systemen för att därigenom 
förbättra och utveckla sina insikter i denna teknik för fiskekontroll och bevarande av 
fiskbestånden. 
Pilotprojekten samordnades av Europeiska kommissionen. Kommissionen organiserade 
regelbundna sammanträden inom expertgruppen för fiskekontroll med deltagande av 
de nationellt ansvariga tjänstemännen i medlemsstaterna för att följa utvecklingen av 
projekten. 
Även kommissionen har genomfört försök sedan 1992 och därvid använt sitt 
inspektionsfartyg som opererar i den nordvästatlantiska fiskeorganisationen NAFO:s 
regleringsområde, dvs. de internationella vattnen utanför Newfoundland. 
2 Det internationella sammanhanget 
Dilemmat vid förvaltningen av fiskerinäringen, att förena tillgång till de begränsade 
fiskeresurserna med den överkapacitet som präglar fiskeflottorna, har ytterligare 
förvärrats genom de svårigheter övervakningsorganen ställs inför när de skall 
kontrollera ett stort antal fartyg som är utspridda inom vidsträckta havsområden. 
Under senare år har många länder tillgripit ny teknik, som t.ex. positionskontroll av 
fartygen med hjälp av satellit, som ett medel för att effektivisera och förbättra 
efterlevnaden av sina system för fiskeriförvaltning. I det följande ges några exempel 
på detta. 
I april 1990 krävdes i ett internationellt avtal mellan USA, Kanada och Japan att 
satellitkontroll skulle införas för samtliga japanska fiskefartyg som fiskade tiourmad 
y4Z~ 
bläckfisk eller använde grovmaskiga drivgarn och som opererade i norra Stilla havet 
under 1990. Liknande avtal har träffats mellan USA och Korea samt USA och 
Taiwan. USA har övervakat nära 800 fiskefartygs operationer på öppet hav. Senare 
har ett antal amerikanska fartyg som bedriver krokfiske med långrev eller backor 
utrustats med anordningar för satellitövervakning av det pelagiska krokfisket i västra 
Stilla havet. USA förbereder för närvarande ett program för två särskilda 
fiskeverksamheter i New England-området (bottenfisk och kammusslor). 
Den 1 januari 1994 införde Australien officiellt sitt första system för 
fartygsövervakning av trålfiske av soldatfisk på öppet hav omfattande cirka 30 fartyg. 
Den fortsatta utvecklingen omfattar bl.a. att systemet utsträcks till att även omfatta 
krokfiske av tonfisk och trålfiske av räkor (pandalidae) i fråga om såväl positions- som 
fångstrapportering. 
Nya Zeeland kräver sedan den 1 april 1994 utrustning för fartygsövervakning ombord 
på vissa slag av fartyg som skall ansvara för driften av denna. För närvarande har 
cirka 200 fartyg sådan utrustning. 
Flera andra länder världen runt har genomfört eller planerar att genomföra försök: 
Argentina, Canada, Chile, Frankrikes utomeuropeiska territorier (Franska Polynesien 
och Nya Kaledonien), Indonesien, Iran, Japan, Marocko, Norge, Peru, Ryssland och 
Taiwan. 
Såväl i Förenta nationernas avtal om genomförande av bestämmelserna i FN:s 
havsrättskonvention av den 10 december 1982 om bevarande av gemensamma bestånd 
och ständigt vandrande arter som i uppförandekoden för ett ansvarsfullt 
•o 
fiske hänvisas det uttryckligen till användning av system för fartygsövervakning 
(Vessel Monitoring Systems - VMS). 
I konventionen om Berings hav föreskrivs att varje fördragsslutande part skall kräva 
att de av deras fiskefartyg som fiskar sej inom det område som omfattas av 
konventionen skall använda sändare för positionsbestämning i realtid, då de befinner 
sig i Berings hav. Andra regionala organisationer som t.ex. CCAMLR (Antarktis), 
ICCAT (atlanttonfisk), FFA (södra Stilla havet) och NAFO (nordvästra Atlanten) har 
också intresserat sig för denna fråga. De fördragsslutande parterna i NAFO kommer 
att genomföra pilotprojekt som berör 35 % av den fiskeflotta som opererar inom 
NAFO:s regleringsområde under 1996/1997. 
Den 21-22 november 1995 organiserade kommissionen ett internationellt symposium 
om fiskekontroll i Madrid. Syftet med detta symposium var att ta ställning till 
användningen av satellitbaserad teknik för kontroll och övervakning. Tretton 
medlemsstater, fyra tredje länder, FAO och ett antal företag deltog. Symposiet gav 
upphov till ett fruktbart informationsutbyte mellan deltagarna. 
De erfarenheter som gjorts utanför Europeiska unionen har klart visat att satellit­
övervakningen visserligen inte har ersatt de konventionella kontrollmetoderna men 
gjort dem effektivare och mer ändamålsenliga. Den har särskilt gjort det möjligt för 
kontrollorganen att fastställa prioriteringar av de olika problemen. 
Förutom att satellitteknik har använts i kontrollsyfte har nya tillämpningar av tekniken 
utvecklats inom området som bidragit till ökad effektivitet i fisket. Exempel på detta 
är GPS (Global Positioning System)-satelliter som har gjort det möjligt för 
fiskefartygen att omedelbart bestämma sin position, kurs och hastighet. VidLje har 
s* 
satellittillämpningar av fjärrövervakning utvecklats för fisket, vilket gör det lättare att 
exakt lokalisera högproduktiva biologiska zoner för vissa bestånd, och 
telekommunikationssatelliter har förbättrat kommunikationen mellan fartygen i vissa 
fiskeflottor, vilket sparar söktid, när man lokaliserar de bästa fiskeplatserna, och även 
skapar extra säkerhet i nödsituationer. 
II PILOTPROJEKTEN 
Medlemsstaterna har genomfört omfattande försök med fartygsövervakningssystem 
inom ramen för sina respektive projekt. Sammantaget har över 300 fiskefartyg inom 
gemenskapen utrustats med "blå låda" (30 Argos, 60 Euteltracs och 175 Inmarsat, 
förutom Portugal där Monicap är i drift för över 100 fartyg). År 1995 upprättade 
Finland och Sverige ett gemensamt projekt med Danmark. Sverige lyckades dock inte 
fa fram frivilliga deltagande fartyg på grund av den snäva tidsramen för dess projekt. 
Alla medlemsstater har provat GPS-Inmarsat, men endast några har provat Argos och 
Euteltracs. I ett kompletterande projekt har Grekland även provat VHF/DSC-
datakommunikation, vars användning är mer begränsad till territorialvattnen. 
Storbritannien har genomfört försök med APR (Automatic Position Recorders), som 
lagrar data ombord på fiskefartyget men inte sänder informationen vidare i realtid. 
I bilagan sammanfattas de viktigaste uppgifterna om varje projekt. 
>/r 
1 Utvärdering av pilotprojekten 
I detta avsnitt sammanfattas det viktigaste av det som framkommit i medlemsstaternas 
rapporter och övervägandena i expertgruppen för fiskekontroll, som sammankallades 
regelbundet under hela tiden för pilotprojekten. 
Pilotprojekten bevisade tillförlitligheten hos utrustningen för satellitbaserad positions­
kontroll i realtid ombord på fiskefartyg och bekräftade att detta slag av teknik i hög 
grad kommer att öka effektiviteten och ändamålsenligheten hos de befintliga land-, 
sjö- och luftbaserade resurserna. 
Ett antal tekniska problem framkom visserligen under pilotförsöken i medlemsstaterna, 
men det framgår även klart att dessa kan lösas genom samarbete mellan projektledarna 
och systemleverantörerna. Det framstod särskilt klart att en betydande utveckling har 
ägt rum inom den satellitbaserade fartygsövervakningstekniken under den tid projekten 
pågått. Denna tendens väntas bestå. En ytterligare utveckling av bruksfardiga 
produkter och förbättrade satellittjänster kommer i stor utsträckning att bidra till att 
hela potentialen hos ett framtida operativsystem kan utnyttjas. 
Pilotprojekten visade att kvaliteten, hållbarheten och tillförlitligheten hos ombord-
utrustningen hade förbättrats påtagligt under försöksperioden. Den pågående tekniska 
utvecklingen kommer att medföra att nya funktioner tillförs till lägre kostnad. Priserna 
på den mobila utrustningen väntas sjunka i betydande grad i och med tillkomsten av 
system med satelliter i låga omloppsbanor, och liberaliserings- och privatiserings-
programmen bör minska kostnaderna för telekommunikationer. Priserna på hård- och 
mjukvara sjunker över lag. Det främsta problem som konstaterades var dataförlust vid 
J4 
systemfel. Det är dock något som inträffar endast tillfälligtvis och som kan åtgärdes 
genom lämpliga backup- och återställningsmetoder. 
Samtliga medlemsstater rapporterade att Global Positioning System (GPS), som är 
integrerat i Argos-transpondrarna och används i kombination med Inmarsat C, har den 
noggrannhet som krävs vid fiskekontroll. Även bedömningen av Euteltracs' positions­
bestämningsegenskaper är gynnsam. 
2 Frågan om utbyte av data 
Ett betydande antal försök med utbyte av data mellan medlemsstater har genomförts 
under den operativa delen av pilotprojekten. Genom försöken kunde man fastställa 
vilka komplikationer och svårigheter som förekommer vid utbyte av 
positionsuppgifter. Försöken gav dock även värdefull information om hur datautbytet 
kan förbättras och hur man kan nå fram till en enhetlig lösning eller andra alternativ 
inom ett operativsystem. 
Det format för datautbyte som föreslagits av Danmark och X.25-protokollet för 
datautbyte godkändes som standard i samband med pilotprojekten. De tillgängliga 
X.25-tjänsterna varierar dock mellan medlemsstaterna. Några medlemsstater lyckades 
inte genomföra ett regelbundet utbyte av positionsrapporter. I detta avseende har 
medlemsstaterna uppenbarligen underskattat de tekniska insatser som krävs för att 
upprätta och driva tillförlitliga och effektiva datakommunikationsrutiner under tiden 
för pilotprojekten. Ur kommissionens synvinkel var detta den minst framgångsrika 
delen av pilotprojektet. 
si} 
Direkt överföring från fiskefartyget till kuststaten provades bara av två medlemsstater. 
Det kan dock ses som ett möjligt alternativ för kommunikationen från flaggstaten till 
kuststaten. 
Medlemsstaterna inser behovet av att standardisera metoderna för datautbytet och 
fortsätter sina överväganden om arkitekturen hos det framtida gemenskapssystemet för 
satellitövervakning. I detta avseende måste man göra en fullständig granskning av 
frågan om interoperabilitet mellan olika mobila satellitkommunikationstekniker och 
tekniker för positionsbestämning med markbundna nät. Det bör påpekas att 
datakommunikationen mellan medlemsstaterna är en generell fråga som inte är 
begränsad till tillämpningar för positionsbestämning med hjälp av satellit. 
3 Rättsliga och bevistekniska frågor 
I sin rapportering gjorde medlemsstaterna inte någon utförlig bedömning av de 
rättsliga och bevistekniska frågor som är förknippade med uppgifter som förvärvats 
med hjälp av ett satellitbaserat system för fartygsövervakning. Kommissionen är dock 
medveten om att fartygen deltog i pilotprojekten på frivillig basis och att många 
frågor, som t.ex. manipulering eller otillåten användning av utrustning för "doning" 
(att avsiktligt vilseleda myndigheterna i fråga om fartygs position) eller "ghosting" (att 
sätta en enhet ur funktion utan tillstånd), inte kommer att belysas fullständigt förrän 
systemet har blivit obligatoriskt för vissa kategorier av fartyg. Det är därför av 
avgörande vikt att hela ansvarsbördan för installationen, driften och underhållet av den 
operativa utrustningen läggs på fartyget och att det terklaras olagligt att befinna sig 
till sjöss utan någon operativ enhet ombord. Det är också ett oeftergivligt krav att det 
skall finnas en fullständig skala av lämpliga sanktioner, och även incitament, för att 
säkerställa att fartygen uppfyller kraven i regelverket. 
A 
Generellt sett skiljer sig bevisreglerna kraftigt åt mellan medlemsstaterna. Det kan i 
viss utsträckning finnas avvikelser mellan de enskilda medlemsstaterna i fråga om 
möjligheterna att utnyttja uppgifter från ett satellitbaserat fartygssystem och dessas 
bevisvärde, liksom i fråga om annan information, t.ex. foton som tagits under 
flygövervakning. För att fartygsövervakningssystemet skall kunna fungera effektivt 
krävs samarbete mellan de behöriga myndigheterna i flaggstaten och kuststaten. Detta 
kan medföra att vissa medlemsstater kommer att behöva införa bestämmelser i sin 
nationella lagstiftning för att göra det möjligt att uppta bevisning som erhållits genom 
ett satellitbaserat fartygsövervakningssystem. 
III LÄMPLIGHETEN AV ETT SATELLITBASERAT ÖVERVAKNINGS­
SYSTEM FÖR FÖRVALTNING OCH KONTROLL AV FISKET 
Försöken visade att ett helt operativt system kommer att ha många fördelar för fiske­
kontrollen. Som påpekas i kommissionens rapport om kontroll av den gemensamma 
fiskeripolitiken1 finns det för närvarande många allvarliga brister i kontrollens 
effektivitet och ändamålsenlighet. Satellitövervakning av fiskefartygen kommer att 
förbättra kontrollen inom många områden av det nuvarande fiskerisystemet. 
Satellitövervakningen kommer särskilt att 
- förbättra förvaltningen av fiskeaktiviteterna genom att tillhandahålla 
aktivitetsrapporter av hög kvalitet, 
- förbättra kontrollen av zoner, där fisket är förbjudet, och känsliga 
områden, 
1 KOM(96)100, slutl. 
^ 
- möjliggöra ett kostnadseffektivare utnyttjande av patrullbåtar och över­
vakningsflyg samt effektivare ombordkontroller till sjöss, 
- möjliggöra kontroll av uppgifter i loggboken och i vissa fall bekräftelse 
av rapporter från fångstområden, 
- bidra till att olagliga eller icke godkända landningar upptäcks, 
- möjliggöra kontroll av kravet på förhandsanmälan av landningar. 
Variationerna i fiskets karaktär inom EU kräver en sammansatt struktur för förvaltning 
och kontroll. Långsiktigt kan dock ett satellitbaserat fartygsövervakningssystem göra 
det möjligt att förenkla ramlagstiftningen. Det kan i synnerhet ge fiskarna incitament 
att följa regelverket, vilket i sin tur kan leda till inskränkningar av vissa av de 
nuvarande förpliktelserna, t.ex. inom prejningssystemet. 
Satellitbaserade system kommer att stödja kontrollen av fiskeaktiviteterna och - i 
kombination med andra kontrollredskap - förbättra registreringen av fartygens uttag 
av fångster ur kvoterna. 
Sett i ett gemenskapsperspektiv kommer ett satellitbaserat fartygsövervakningssystem 
att göra tillämpningen av ramlagstiftningen enhetligare, förbättra samarbetet mellan 
kontrollorganen samt säkerställa en större öppenhet i insatserna för kontroll och 
övervakning av fisket i medlemsstaterna. 
Pilotprojekten i medlemsstaterna visade att det också finns många fördelar för fiske­
näringen. Det gäller till exempel lägre kommunikationskostnader, ökad säkerhet i 
nödsituationer, konfidentiell förmedling av fångst- och marknadsinformation och ökad 
tillgång till väderleks- och hamnrapporter samt annan rapportering. Dessutom har man 
i medlemsstaterna på senare tid kunnat konstatera att fiskarna redan investerar i 
satellitkommunikationsutrustning och -tjänster. 
2J=> 
Av de uppmuntrande resultaten av medlemsstaternas pilotprojekt och utvecklingen 
inom den internationella fiskeverksamheten framgår att det nu är lämpligt att 
förbereda ett operativt program för fiskefartygen inom gemenskapen. 
Kostnaden för ett satellitbaserat system kommer huvudsakligen att bero på vilket antal 
fartyg som skall ingå i systemet. Vidare kan det antas att medlemsstaterna kommer 
att söka uppnå största möjliga flexibilitet, så att de kan utveckla nationella system, 
som är skräddarsydda efter de egna behoven, och integrera systemet med de befintliga 
kontrollresurserna och -rutinerna. 
Den hård- och mjukvara som inköpts för pilotprojekten kan i många fall återanvändas. 
Med stöd av en tidigare studie kan kostnaden för satellitövervakningen, inklusive ett 
kontrollcentrum i varje medlemsstat för övervakning av en flotta på 10 000 fartyg, 
under fem år uppskattas till 80-100 miljoner ecu. Större delen av denna kostnad gäller 
den mobila utrustningen ombord på varje fartyg. Kostnaderna bör normalt vara 
bidragsberättigade enligt rådets beslut 95/527/EG om ekonomiskt bidrag från 
gemenskapen till vissa av medlemsstaternas kostnader för genomförande av 
övervaknings- och kontrollsystemet för den gemensamma fiskeripolitiken. 
EGT nr L 301, 14.12.1995, s. 30. 
Rättelse i EGT nr L 302, 15.12.1995, s. 45. 
i» 
ÖVERSIKT (per den 1 maj 1996) 
r 1 Medlems-
Belgien 
Danmark 
Tyskland 
Grekland 
Spanien 
Frankrike 
Irland 
Italien Ekonomiskt 
bidrag frin 
gemenskapen 
(mecu) 
0,3 
0,9 
0,4 
0,8 
3,0 
0,9 
0,7 
0,5 Antal 
fartyg 
Mini­
mum 
10 
10 
15 
10 
124 
67 
10 
17 Faktiskt 
antal 
21 
10 
22 
20 
124 
45 
10 
(20) Kontroll­
centrum 
Dienst voor Zee-
visserij, Oostende 
Fiskeridirektoratet, 
Kebenhavn 
Blindesanstalt LE, 
Hamburg 
Kustbevakningen, 
Pireus 
IGPM, Madrid 
CROSSA, Etel 
Naval Base, Cork 
Kustbevakningen, 
Rom Satellit­
system 
Inmarsat 
Inmarsat 
Inmarsat 
Inmarsat 
Euteltracs 
Inmarsat 
Argos 
Euteltracs 
Inmarsat 
Euteltracs 
Inmarsat 
Inmarsat Verksamheten 
inledd i: 
(tidsfrist: 
1.10.1994) 
mars 1995 
april 1995 
oktober 1994 
oktober 1994 
mars 1994 
maj 1995 
oktober 1994 Slutrapporten 
mottagen den: 
(tidsfrist: 
29.2.1996) 
26.3.1996 
4.3.19% 
13.3.1996 
14.3.1996 
19.3.1996 
-Anmärkningar 
- Kostnaden för mjukvara för samtrafik delad med 
Nederländerna 
- Förlust av Inmarsat-datarapporter 
- Svårigheter att finna frivilliga deltagare 
- Har utvecklat dataformat för utbyte av positionsrapporter 
- Telekommunikationerna stöder inte X25 fast select mode för 
internationell kommunikation 
- Har provat VHF/DSC i ett kompletterande projekt 
- LES stöder inte individuell frågefunktion 
- Har utvecklat en komplettering av det danska datautbytes-
formatet för rapportering om enskilda händelser 
- Använder fortfarande systemet för aktivitetsrapporter 
- Eutelsat har utvecklat en teknisk lösning för integrering av 
dataflödena frän de tre satellitsystemen 
- Använder fortfarande systemet för aktivitetsrapporter 
- Kryptering av positionsrapporter 
- Stöder direkt överföring till kuststaten 
- Föreslär en central router för datakommunikationen 
- Ännu inte operativt 
£ Medlems­
stat 
Nederländerna 
Portugal 
Finland 
Sverige 
Storbritannien Ekonomiskt 
bidrag från 
gemenskapen 
(mecu) 
0,5 
02 
02 
0,9 Antal 
fartyg 
Mini­
mum 
14 
47 
19 Faktiskt 
antal 
41 
104 
5 
3 
29 Kontroll­
centrum 
AID, Kerkrade 
IGP, Lisboa 
Fiske- och vilt­
avdelningen, Lant-
och skogsbruks­
ministeriet, 
Helsingfors 
Fiskeriverket, 
Göteborg 
MAFF, London 
DAFS, Edinburgh Satellit­
system 
Argos 
Euteltracs 
Inmarsat 
Inmarsat 
Inmarsat 
Inmarsat 
Argos 
Euteltracs 
Inmarsat Verksamheten 
inledd i: 
(tidsfrist: 
1.10.1994) 
oktober 1994 
Efter anslutningen 
Efter anslutningen 
september 1994 Slutrapporten 
mottagen den: 
(tidsfrist: 
29.2.1996) 
20.3.1996 
5.3.1996 
7.3.1996 
22.3.1996 
(prel. utkast) Anmärkningar | 
- Kostnaden för mjukvara för samtrafik delad med Belgien 
- Förlust av Inmarsat-datarapporter 
- Tidigare erfarenheter genom projektet "Verre Visserijen" 
- PTT Telecom stöder inte X25 fast select mode 
- Portugal genomförde inte nägot eget pilotprojekt, eftersom 
man har tidigare erfarenheter genom Monicap 
- Satellitövervakning är ett vedertaget kontrollinstrument i den 
nationella lagstiftningen 
- Gemensamt projekt tillsammans med Danmark och Sverige 
- Gemensamt projekt tillsammans med Danmark och Finland 
- Inga frivilliga deltagare 
- Har utrustat tvä kustbevakningsfartyg och ett förskningsfartyj 
- Satellitsystemen helt integrerade genom CTMS (Customised 
Monitoring System) 
- Fiskeriorganisationerna deltog inte 
- 18 fartyg utrustade med APR (Automatic Position Recorders) 

ISSN 1024-4506 
KOM(96) 232 slutlig 
DOKUMENT 
SV 03 11 
Katalognummer : CB-CO-96-242-SV-C 
ISBN 92-78-04490-3 
Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer 
L-2985 Luxemburg 
LH