MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL RÅDET OCH EUROPAPARLAMENTET - Eures verksamhetsrapport 2000-2001 framlagd av kommissionen enligt artikel 19.3 i förordning (EEG) nr 1612/68: "Mot en integrerad europeisk arbetsmarknad: Eures bidrag"

INNEHÅLLSFÖRTECKNING

Inledning

1. Eures: Stödjande av fri rörlighet för arbetstagare och den europeiska sysselsättningsstrategin

2. Läget avseende arbetskraftens rörlighet och kunskapsbrist

2.1. Kunskapsbrister på EU-nivå

2.2. Transnationell rörlighet

2.3. Rörlighet över gränserna

3. Utveckling av nätverket under 2000-2001

3.1. Ökad användning av Eures i de offentliga arbetsförmedlingarna

3.2. Konsolidering av Eures-partnerskap över gränserna

3.2.1. Nya partnerskap och påbörjande av genomförbarhetsstudier

3.2.2. Samverkan med andra EU-program

3.2.3. Förbättringar inom dialogen och samordningen mellan arbetsmarknadens och ekonomins parter

3.2.4. Arbetsgivarorganisationernas deltagande

3.3. Nätverket av Eures-rådgivare (Europaarbetsförmedlare)

3.4. Förbättrad servicekvalitet

4. Elektroniska tjänster

4.1. Förbättring av databasen för lediga platser

4.2. Eures CV Search - databasen för meritförteckningar

4.3. Eures webbplats

5. Finansiering

6. Kommande utveckling

6.1 Bidrag till genomförandet av kommissionens handlingsplan för kompetens och rörlighet

6.2 Utvidgningen

7. Slutsatser

Inledning

Europeiska unionen (EU) har jämförelsevis låg yrkesmässig rörlighet, dvs. arbetstagares övergång från ett arbete till ett annat samt från en bransch till en annan, såväl inom som mellan medlemsstaterna, och låg arbetskraftsomsättning. Eftersom EU går mot en alltmer kunskapsbaserad tjänsteekonomi, är en ökad yrkesmässig rörlighet allt viktigare för anpassningen till strukturförändringar. Rörligheten bidrar också till en bättre fungerande arbetsmarknad samt till att öka produktiviteten, sysselsättningen, tillväxten och konkurrenskraften inom EU.

Även den geografiska rörligheten inom EU är låg, särskilt mellan medlemsstaterna, men också inom medlemsstaterna. Detta beror dels på rättsliga och administrativa hinder, dels på sedvänjor och faktorer av ekonomisk, social och kulturell natur. Visserligen har mönstren för arbetskraftens geografiska rörlighet förändrats med tiden. Till exempel temporär migration samt långväga och gränsöverskridande pendling har blivit vanligare. Arbetskraftens totala rörlighet är dock fortfarande begränsad.

Anledningen till att den geografiska rörligheten bör ökas är att det i dag samexisterar två typer av arbetsmarknader inom EU: å ena sidan regioner med hög arbetslöshet, å andra sidan regioner med brist på utbildad arbetskraft. Geografisk rörlighet förutsätter ofta yrkesmässig rörlighet. Åtgärderna till stöd för den geografiska rörligheten är effektivare om de kombineras med åtgärder inriktade på den yrkesmässiga rörligheten. Detta kräver en kombination av olika politiska åtgärder, inbegripet reformering av systemet för allmän utbildning och för yrkesutbildning samt bättre möjligheter till geografisk rörlighet, vilket krävs både inom varje medlemsstat och mellan medlemsstaterna.

Kommissionen förespråkar tydligt ett sådant tillvägagångssätt i sin handlingsplan för kompetens och rörlighet (KOM(2002) 72). I handlingsplanen föreslås en rad åtgärder som syftar till att förbereda EU:s arbetskraft inför arbetsmarknadens framtida behov. Handlingsplanen godkändes vid Europeiska rådets möte i Barcelona våren 2002, varvid särskilt behovet att modernisera Eures-nätverket [1] nämndes. Nätverket behöver moderniseras för att det på ett mer effektivt sätt ska bidra till att öka arbetstagarnas rörlighet inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES). Eures utveckling under de två år som denna rapport gäller - 2000 och 2001 - har visat vilken roll som Eures redan har haft och kommer att fortsätta att ha genom att det arbetar med det som utgör en del av huvudmålen som beskrivs i handlingsplanen. Denna rapport tar också hänsyn till de rekommendationer som Europaparlamentet lagt fram i sin resolution av den 31 maj 2001 [2] om Eures-nätverkets verksamhet 1998-1999. I denna rapport lyfts särskilt kopplingen mellan Eures verksamhet och den europeiska sysselsättningsstrategin fram. Dessutom ges statistiska uppgifter om arbetskraftens rörlighet, rapporteras om framsteg inom Eures-partnerskap över gränserna och beskrivs en del av det arbete som ska utföras i samband med utvidgningen.

[1] KOM(2002) 72, rekommendation 23.

[2] PE-nummer 300.476

Kommissionen har också stött en analys av betydelsen av yrkesmässig och geografisk rörlighet med tanke på den växande efterfrågan på vetenskapsmän och forskare i ett kunskapsbaserat samhälle. När kommissionens förslag till att upprätta ett europeisk område för forskningsverksamhet [3] godkändes vid Europeiska rådets möte i Lissabon, uppmanade man kommissionen att vidta nödvändiga åtgärder för att minska hindren för forskares rörlighet i Europa. Genomförandet av strategin för rörlighet i det europeiska området för forskningsverksamhet [4], som föreslogs som svar på detta, samverkar helt med handlingsplanen för kompetens och rörlighet. Dessutom utvecklas i samarbete med Eures en rad åtgärder som syftar till att skapa goda förutsättningar för forskares rörlighet.

[3] KOM(2000) 6, 18 januari 2000.

[4] KOM(2001) 331, 20 juni 2001.

Under de två åren gjorde man framsteg mot målet att införliva Eures-tjänster i det bredare utbudet av tjänster som erbjuds arbetssökande och arbetsgivare av Eures-samarbetspartner, och särskilt i de offentliga arbetsförmedlingarna. Allt fler anställda vid partnerorganisationerna har fått kännedom om Eures-tjänsterna och kan nu fungera som en första informationskälla för allmänheten.

Vikten av Eures IT-plattform understryks av det faktum att mer än hälften av de offentliga arbetsförmedlingarna inom EES hade slagit samman sina IT-system med Eures system vid utgången av 2001, vilket har lett till att utbytet av arbetserbjudanden har ökat avsevärt. Databasen för meritförteckningar, genom vilken arbetssökande kan presentera sina meritförteckningar på europeisk nivå, togs i bruk 2001 i form av ett pilotprojekt. Det bör påpekas att Eures webbplats där de ovannämnda databaserna finns, liksom information om arbets- och levnadsförhållanden, redan är en av kommissionens mest besökta webbplatser.

Trots de framsteg som presenteras längre fram i denna rapport, kvarstår stora utmaningar för både kommissionen och partnerna i Eures-nätverket. Mycket arbete återstår att göra under den kommande perioden för att klara av de utmaningar som framgår av kommissionens handlingsplan medför och fastslås av Europeiska rådet, ministerrådet och Europaparlamentet.

1. Eures: Stödjande av fri rörlighet för arbetstagare och den europeiska sysselsättningsstrategin

Eures har två huvudsakliga politiska tyngdpunkter. Den första är det stöd Eures tillhandahåller för att ge arbetstagare från EU (omfattar också arbetstagare från Efta/EES) möjlighet att utnyttja sin rätt till fri rörlighet och att bosätta sig och arbeta i en annan medlemsstat. Denna rätt föreskrivs i förordning (EEG) nr 1612/68 och inbegriper tillhandahållande av information om arbetstillfällen, meriter, arbets- och levnadsförhållanden och arbetsmarknaden inom hela EES samt att hjälpa och vägleda arbetssökande och arbetsgivare genom Eures-rådgivare (Europaarbetsförmedlare) och offentliga arbetsförmedlingar.

Den andra politiska tyngdpunkten är det stöd som Eures ger den europeiska sysselsättningsstrategin och övervägandena beträffande arbetskraftens rörlighet inom EES. Vid Europeiska rådets vårmöte i Lissabon 2000 och i Stockholm 2001 lade man mycket större vikt vid den roll som arbetskraftens rörlighet har än vad som tidigare gjorts inom politiken. I slutsatserna från Lissabon understryks t.ex. vikten av att förbättra anställbarhet och att minska kunskapsklyftorna, särskilt genom att arbetsförmedlingarna får en Europatäckande databas för lediga platser och utbildningsmöjligheter. Rådet tog upp den specifika situation som forskare ställs inför och begärde att man särskilt skulle satsa på att minska hindren för deras rörlighet. I slutsatserna från mötet i Stockholm nämns uttryckligen arbetstagarnas rörlighet på nya, öppna europeiska arbetsmarknader och understryks att moderniseringen av arbetsmarknaderna och arbetskraftens rörlighet måste uppmuntras för att underlätta en anpassning till förändringar genom att undanröja befintliga hinder, och att möjligheten att upprätta en portal för information om europeisk rörlighet bör utredas.

I sysselsättningsriktlinjerna för 2001 stärktes fokuseringen på arbetskraftens rörlighet, inklusive dess europeiska dimension, genom att medlemsstaterna uppmanades att påskynda sitt arbete med att identifiera och förebygga nya flaskhalsar. Detta bör göras genom att utveckla de offentliga arbetsförmedlingarnas kapacitet att leta fram och förmedla lediga platser, utarbeta politik för att förebygga kunskapsbrister och främja yrkesmässig och geografisk rörlighet. Dessutom bör arbetsmarknadens funktion stimuleras genom att förbättra databaserna för lediga platser och utbildningsmöjligheter, koppla ihop databaserna inom Europa och utnyttja den moderna informationsteknik och de erfarenheter som redan är tillgängliga på europeisk nivå. Eures har utformats till att på ett avsevärt sätt bidra för att dessa politiska mål uppnås.

Eures har också en stödfunktion med kopplingar till en del av pelarna i sysselsättningsstrategin. Det förbättrar arbetssökandes anställbarhet genom att ge dem möjlighet att arbeta i utlandet och hjälper företag att öka sin anpassningsförmåga genom att ge dem tillgång till ett större arbetskraftsutbud med ett stort urval av kunskaper, arbetskultur och språk.

2. Läget avseende arbetskraftens rörlighet och kunskapsbrist

2.1. Kunskapsbrister på EU-nivå

För att uppnå de mål som ställdes upp vid Europeiska rådets möte i Lissabon, dvs. att göra Europeiska unionen till en dynamisk kunskapsbaserad ekonomi med fler och bättre arbetstillfällen och en ökad social sammanhållning, krävs en utbildad och anpassningsbar arbetskraft. Ofta är obalans mellan utbud och efterfrågan på kunskaper den främsta orsaken till att det inte råder balans mellan utbud och efterfrågan på arbetskraft inom de olika branscherna och regionerna. De snabba förändringarna på arbetsmarknaden kräver också att arbetstagarna ökar sin förmåga att anpassa sig till nya arbetsmetoder, tekniska lösningar, branscher och arbetsmiljöer. Detta illustreras av följande: Mellan 1995 och 2000 ökade sysselsättningen inom branscher som kräver högre utbildning - som t.ex. inom branscher där minst 40 % av arbetskraften har en högre utbildning, dvs. inom tillverkningen av kontorsmaskiner, datorbranschen och tillhörande sektorer, utbildningssektorn, hälso- och sjukvården, socialt arbete samt aktiviteter inom intresseföreningar - med 3 % om året jämfört med 1 % inom övriga branscher. [5]

[5] Källa: Eurostats arbetskraftsundersökning

>Hänvisning till>

Tekniska och industriella förändringar innebär att nya typer av kunskapsprofiler måste utvecklas för att företag ska kunna ge sina arbetstagare relevant utbildning. Målet att öka omfattningen av investeringar i forskning och utveckling till 3 % av BNP senast 2010 inom unionen [6] kommer att skapa en ytterligare efterfrågan på kvalificerade arbetstagare och forskare. Bland annat fordras utveckling av kunskapsprofiler inom IKT och e-handel för att avhjälpa den rådande bristen på arbetstagare med IKT-färdigheter. Den långsiktiga efterfrågan på personer med IKT-kunskaper i EU förblir stor, och händelser med kortsiktiga effekter har inte påverkat den underliggande tillväxttrenden. Tillväxten inom IKT-branschen har visserligen avmattats, vilket gett upphov till stora överskott på arbetskraft på sina håll, till exempel under 2001, då telekom-, data- och elektronikbranschen friställde över 350 000 anställda [7]. Dessa nedskärningar drabbade huvudsakligen snarare arbetstagare inom produktionen än arbetstagare med hög utbildning. En del av detta överskott på arbetskraft kommer oundvikligen att minska "kunskapsluckan", men trots detta kommer enbart "kunskapsluckan" mellan utbudet på arbetskraft med IT-kunskaper och det beräknade behovet inom Europeiska unionen enligt beräkningarna att uppgå till 1,6 miljoner 2003. [8]

[6] Målet antogs vid Europeiska rådets möte i Barcelona.

[7] Källa: placeringsföretaget Challenger, Gray och Christmas.

[8] Källa: IDC, juni 2001.

Slutligen finns det, eller kommer det att finnas, vid sidan av regioner med hög arbetslöshet regioner som har hög sysselsättning och därför kommer att lida stor brist på utbildad arbetskraft: till exempel södra Storbritannien, Danmark, Sverige, centrala Portugal, Nederländerna samt i mindre utsträckning olika områden i Tyskland och Norditalien.

2.2. Transnationell rörlighet

Under 2000 genomförde Eures en studie av migrationstrender i Europa och arbetskraftens rörlighet inom EU samt migrationsflöden mellan EU och EES/central- och östeuropeiska länder (en granskning av gjorda studier) [9].

[9] "Migration trends in Europe - Intra-EU labour mobility and migration flows between the EU and EEA/CCEC - A review of existing studies", MKW GmBH, München.

Fastän den huvudsakliga tyngdpunkten i studien låg på arbetskraftens rörlighet mellan EES-länder, togs också hänsyn till migration från central- och östeuropeiska länder. Det är klart att Eures kommer att ställas inför helt nya utmaningar till följd av EU:s utvidgning mot Östeuropa, både ur ett kvalitativt och kvantitativt perspektiv. Detta gäller inte bara för gränsregionerna utan också för Eures transnationella praktik- och rådgivningsverksamhet.

Efter att ha analyserat de gjorda studierna av migration lyfte man i studien fram de nya mönstren för rörlighet vid övergången till det nya århundradet och menade att nya rörlighetstrender är ett resultat av flera olika trender som överlappar varandra.

- Flyttningen av industri - högt utbildade flyttar inom centrala regioner till nya spetsforskningscentrum inom olika branscher.

- Arbetsintensiv tillverkningsindustri med låga utbildningskrav flyttas till områden med låga kostnader (huvudsakligen avlägset belägna).

- Olika typer av rörlighet över gränserna ökar parallellt med att kunskapsnivåerna höjs.

- Nya infrastrukturer och förbättringar inom de nuvarande transportsystemen, såsom höghastighetståg, skapar nya dimensioner för migration och pendling. Delvis förbättrade transportsystem stöder långväga pendling i stället för migration.

- Globaliseringen har skapat nya mönster av temporär migration bland företagsanställda.

Inom EES är flyttningen störst mellan urbana centrum och de omkringliggande landsbygdsområdena. I allmänhet har de geografiska flyttningsmönstren ett nära samband med vad som kan kallas "tätorternas storleksordning". Ett exempel på detta är att människor som flyttar från landsbygdsområden till närmaste urbana centrum som kan erbjuda önskade utbildnings- eller yrkesmöjligheter. Vanligen flyttar människor från mindre orter till allt större orter.

Vid genomgången av den befintliga litteraturen framkommer följande tre viktiga frågor, som måste beaktas inom Eures:

- Migrationen håller på att ersättas av pendling.

- Under de senaste åren har trenden vänt mot tillfällig migration. Följaktligen har skillnaderna mellan pendlare och migranter börjat suddas ut.

- Stora multinationella företag använder migration som ett personalpolitiskt instrument.

Nyligen gjorda studier av utvidgningens konsekvenser för medlemsstaterna (se avsnitt 7.3) visar att farhågorna för att EU:s arbetsmarknad översvämmas av migranter från central- och östeuropeiska länder är ogrundade. Nettoimmigrationen till EU beräknas till 200 000-335 000 personer per år enligt de senaste studierna.

2.3. Rörlighet över gränserna

En annan Eures-studie som gjordes 2001 [10] ger mer information om gränsöverskridande pendlare inom EES och uppdaterar resultaten från en tidigare studie som gjordes för Eures 1995/96 [11].

[10] MKW GmBH, München.

[11] B & A Groep (Beleidsonderzoek & Advies BV), Haag.

Analys av tillgänglig statistik visade att det fanns 496 982 gränsöverskridande arbetstagare inom det område som undersöktes 1999 (1 270 pendlare mellan Gibraltar och Spanien samt 964 pendlare mellan London och Paris hade uteslutits). Om detta antal jämförs med det totala antalet arbetstagare i gränsregionerna av det område som man inriktade sig på (34 302 903), utgjorde de gränsöverskridande pendlarna 1,4 % av den totala arbetskraften inom detta område 1999. Antalet gränsöverskridande pendlare inom de regioner som studerades ökade med 29 % från 1995-1999, vilket utgjorde en genomsnittlig årlig ökning på 4 %. Medan i vissa fall, såsom när det gäller tyskar som pendlar till Nederländerna, mycket stora årliga ökningar på 30 % registrerades, förekom det till och med perioder när en årlig minskning kunde konstateras.

Den geografiska spridningen av gränsöverskridande pendlare i det område som studerades är mycket ojämn. Cirka 83 % av alla pendlare kommer från endast fyra länder, nämligen Belgien, Frankrike, Italien och Tyskland. Hälften av alla gränsöverskridande pendlare kommer från Frankrike. De länder som pendlarna åker till är färre, eftersom 71 % pendlar till Luxemburg, Schweiz och Tyskland. Sin storlek till trots utgör små enklaver som Monaco, Andorra, Liechtenstein och San Marino målet för nästan 9 % av de gränsöverskridande pendlarna. Mest pendlare finns det i områden som Benelux-länderna, Rhendalen (Tyskland/Frankrike) och Schweiz. Uppskattningsvis 85 % av alla pendlare inom det område som studerades finns inom denna region. Det finns ett klart samband mellan omfattningen av pendling och folktäthet och hur mycket pendlandet ökar parallellt med ökad folktäthet. Det är emellertid viktigt att observera att pendlingsnivån inte bara är beroende av folktätheten, utan snarare av en hel uppsättning faktorer.

Den traditionella bilden av gränsöverskridande arbetstagare (män som utför kroppsarbete) har genomgått en stor förändring under de senaste åren. Resultaten av en studie som blev färdig i juli 2001 [12] visar att andelen kvinnor och sådana som är anställda inom serviceyrken (tjänstemän) har ökat stadigt bland gränsöverskridande arbetstagare. En av tre gränsöverskridande arbetstagare är i dag kvinnlig, medan de som har högskoleexamen utgör den grupp som växer snabbast bland de gränsöverskridande arbetstagarna.

[12] INSEE, Paris.

Med tanke på den vikt som läggs vid att identifiera och undanröja hinder för rörlighet över gränserna publicerades i februari 2001 Eures första rapport om sådana hinder. En uppdatering av den rapporten har planerats till sommaren 2002 på grundval av uppgifter som tillhandahålls genom Eures-partnerskap över gränserna. Där används en gemensam klassificering och förbättrad struktur för att belysa områden där Eures-samarbetspartner kan vidta åtgärder för att undanröja hinder och informera förvaltningar eller andra organ som ska hjälpa dem att förbättra rörligheten för gränsöverskridande arbetstagare.

3. Utveckling av nätverket under 2000-2001

3.1. Ökad användning av Eures i de offentliga arbetsförmedlingarna

Den vikt som utvecklingen av den europeiska arbetsmarknaden och arbetskraftens rörlighet ges inom EU har lyfts fram allt mer under referensperioden, vid sidan av den centrala roll som de offentliga arbetsförmedlingarna har.

Cheferna för de offentliga arbetsförmedlingarna fastställde betydelsen av denna utveckling i sin gemensamma förklaring från december 2000 om de offentliga arbetsförmedlingarnas roll när det gäller att stödja arbetsmarknaden och rörligheten inom Europa. I samband med detta välkomnade de det nya intresset för den europeiska dimensionen på arbetsmarknaden och åtog sig att bidra till dess funktion genom att

- stärka sina partnerskap och sitt samarbete inom Eures-nätverk,

- utveckla tillgången till information om den europeiska arbetsmarknaden samt dess synlighet, särskilt med hjälp av IKT,

- se till att deras utbud av rörlighetsrelaterade tjänster för arbetsgivare och arbetssökande är öppet och tydligt genom lättanvända och effektiva kommunikationsverktyg,

- fortsätta att ge sin personal utbildning i frågor som rör internationell rörlighet,

- inbegripa den europeiska dimensionen i alla kundanpassade tjänster,

- införa utvärdering för att säkerställa kvaliteten på den service som ges,

- stärka samarbetet med arbetsmarknadens parter och förbättra funktionen hos Eures gränsöverskridande strukturer.

Detta åtagande stärktes ytterligare genom att cheferna för de offentliga arbetsförmedlingarna antog en handlingsplan (godkändes också i december 2000) för att bättre integrera Eures i de offentliga arbetsförmedlingarna inom följande fyra huvudområden: förbättring av personalresurser, bättre utbyte av information om lediga platser, större uppmärksamhet på de anställdas behov och mer effektiv utvärdering av integreringen.

När det gäller personalresurser förutsätter införandet av "rörlighetsdimensionen" i de offentliga arbetsförmedlingarnas huvudsakliga tjänster att varje offentlig arbetsförmedling med lämpliga utbildningsprogram om europeisk rörlighet har en intern plan, och att särskild uppmärksamhet fästs vid den roll cheferna inom Eures och Eures-rådgivarna har samt deras resurser. En mer effektiv förmedling på europeisk nivå av lediga platser uppnås genom att annonsera de offentliga arbetsförmedlingarnas lediga platser på europeisk nivå och förmedla fler av dem automatisk, att förbättra systemet för yrkeskoder, utveckla ett reviderat och decentraliserat system för utbyte av information om lediga platser och stödja utbyte av information om lediga platser inom Eures-partnerskap över gränserna. Arbetsgivarna skulle få bättre betjäning genom att Eures offentliggör ett åtagande att leverera tjänster till arbetsgivare, att metoderna att bistå internationell rekrytering förbättras och att en Eures-databas för information om arbetsmarknaden upprättas. Utvärderingen kommer att förbättras genom en granskning av de offentliga arbetsförmedlingarnas interna utvärderingsmetoder, kommissionens årsrapport om Eures och dess införlivande samt en gemensam analys som kommissionen och de offentliga arbetsförmedlingarna gör av Eures-tjänsterna.

Den är avsedd att vara till nytta vid genomförandet av handlingsplanen, som ska granskas i slutet av 2002. Om de tillkännagivna avsikterna leder till effektiva åtgärder, ger det uttryck för medlemsstaternas uppenbara vilja att integrera Eures-tjänster i de offentliga arbetsförmedlingarnas huvudsakliga verksamhet och att stödja den europeiska arbetskraftens rörlighet som ett politiskt mål.

3.2. Konsolidering av Eures-partnerskap över gränserna

Eures har en särskilt viktig roll i gränsregioner där det för samman olika organisationer som offentliga arbetsförmedlingar, arbetsmarknadens parter och lokala organ. Dessa ingår i partnerskap och kan fungera som ett samrådsforum för att aktivt stödja gemensamma och öppna regionala arbetsmarknader. De ger upplysningar och strävar efter att lösa praktiska problem som gäller rörlighet. För närvarande finns det 20 sådana Eures-partnerskap över gränserna och kommissionen undersöker hela tiden möjligheterna att ingå nya partnerskap för att täcka alla relevanta gränsregioner.

3.2.1. Nya partnerskap och påbörjande av genomförbarhetsstudier

Under referensperioden ingicks ett ytterligare partnerskap (Tornedalen) år 2000 mellan Sverige och Finland, vilket betydde att det totala antalet partnerskap över gränserna blev 20. I slutet av 2001 påbörjades på begäran av lokala partner en genomförbarhetsstudie för att analysera möjligheten till ett partnerskap mellan regionerna Alentejo, Algarve (PT), Andalusien och Extremadura (ES) ("Guadiana"). Denna studie bör vara avslutad i juni 2002 för att ett sådant partnerskap ska kunna ingås.

Genom att det bilaterala avtalet om fri rörlighet mellan EU och Schweiz trätt i kraft, kan Schweiz också bli medlem i Eures-nätverket och skulle eventuellt kunna uppfylla villkoren för att delta i partnerskap över gränserna. Detta skulle kunna bli ett viktigt steg för nätverket, eftersom man uppskattat att nästan hälften av EU:s gränsöverskridande pendlare arbetar i Schweiz.

Möjligheten att ingå fler partnerskap över gränserna eller att göra det möjligt att delta i befintliga partnerskap längs med gränserna mellan Schweiz och Italien och mellan Schweiz och Frankrike kommer att övervägas genom att t.ex. ge de schweiziska regioner som gränsar till Eures-T Oberrhein möjlighet att bli fullvärdiga medlemmar i detta partnerskap (för närvarande deltar de schweiziska regionerna som observatörer).

3.2.2. Samverkan med andra EU-program

Allt större uppmärksamhet har ägnats samarbete mellan Eures-partnerskap över gränserna och Interreg-programmet. Med beaktande av Interregs roll när det gäller integration på arbetsmarknaden och främjande av social integration har särskilda åtgärder vidtagits för Eures del, eftersom det inom de områden där det finns ett av Eures-partnerskap över gränserna kommer att fästas särskild uppmärksamhet vid genomförandet av verksamhet som kompletterar eller stöder detta partnerskap och som hjälper till att förbättra den gränsöverskridande arbetsmarknadens funktion. Engagemanget i dessa verksamheter bör definieras i överenskommelse med Eures lokala samarbetspartner [13]. Detta samarbete marknadsfördes särskilt genom Eures seminarium som anordnades i Barcelona i september 1999 och vars syfte var att stärka kopplingarna mellan Eures och Interreg samt att finna ytterligare verksamhet på den gränsöverskridande arbetsmarknaden som skulle kunna finansieras genom Interreg.

[13] Meddelande från kommissionen av den 28 april 2000 om ändring av riktlinjerna för ett gemenskapsinitiativ för transeuropeiskt samarbete som syftar till att stimulera harmonisk och balanserad utveckling i Europa - Interreg III (C(2000) 1101), bilaga II, A-programmet, del 3.

Det faktiska deltagandet i partnerskap över gränserna i relevanta Interreg-projekt har visat sig variera i hög grad inom EU. Med hänsyn till tidpunkten av besluten om respektive programplaneringsdokument och de förväntade beslut som Interregs styrkommittéer ska fatta om olika projekt, kan ytterligare upplysningar om detta utvecklingssamarbete ges endast i samband med framtida rapporter.

I många av Eures-partnerskap över gränserna samt inom ramen för nationella handlingsplaner samarbetar Eures-rådgivarna också med Leonardo da Vinci-projekt. Detta gäller framförallt identifikation av företag, urval av kandidater som skulle kunna delta och deras sociala och yrkesmässiga integration under lärlingsperioderna.

3.2.3. Förbättringar inom dialogen och samordningen mellan arbetsmarknadens och ekonomins parter

Den roll som Eures-partnerskap över gränserna har som forum för analyser, utbyte av idéer samt gemensam verksamhet som berör gränsöverskridande arbetsmarknader har också utvecklats under denna period.

Vissa partnerskap som PED (Pôle Européen de Développement), SLLRP (Saar/Lorraine/Luxembourg/Rheinland-Pfalz) och Pyremed, samt framförallt arbetsmarknadens parter, har gjort en jämförande studie av kollektivavtal som berör branscher som är av större betydelse för den gränsöverskridande arbetsmarknadssammanslutningen. Dessa studier ger relevant information till arbetstagare och företag som avser att arbeta eller etablera sig själva på andra sidan gränsen. Inom andra partnerskap som Interalp och Öresund har studier gjorts i jämförelse över gränserna av olika yrkesdefinitioner och yrkesprofiler av yrken inom specifika branscher (t.ex. hälso- och sjukvård, byggbranschen), inklusive kvalifikationer och examensbevis som krävs.

Det har också gjorts studier av trender beträffande vilka kvalifikationer som krävs i gränsöverskridande sammanhang samt av pendlarströmmar. De flesta partnerna har också samlat in statistiska uppgifter om arbetsmarknaderna i gränsregionerna och gett ut dem i tryckt form eller via Internet.

De offentliga arbetsförmedlingarna har också på motsvarande sätt genomfört gemensamma åtgärder på arbetsmarknaderna i gränsregionerna, bl.a. i samband med rekryteringskampanjer eller omfattande friställningar, upprättande av gränsöverskridande s.k. "job clubs" eller utbyte av god praxis mellan arbetsförmedlingar.

Arbetsmarknadens parter har deltagit mycket aktivt i arbetet med att förbereda och redigera dokument och broschyrer om arbets- och levnadsförhållanden i gränsområden. Dessa är till stor hjälp för både arbetsgivare och arbetssökande/pendlare.

En del av Eures-partnerskap över gränserna har upprättat förteckningar över alla befintliga yrkesutbildningsmöjligheter inom gränsområdet och gett information om det, ofta genom länkar på partnerskapets webbplats till olika typer av andra webbplatser inom gränsområdet.

Vissa partnerskap har undersökt behovet av yrkeskvalifikationer eller erkännandet av yrkeskvalifikationer i de berörda områdena. De planerar dessutom att organisera gränsöverskridande yrkesutbildning, som finansieras av andra program som Interreg, som riktar sig till personer bosatta på ömse sidor av gränsen och som leder till examensbevis som erkänns av arbetsgivare på båda sidor av gränsen.

3.2.4. Arbetsgivarorganisationernas deltagande

Arbetsgivare är en central målgrupp för Eures, men många av dem känner inte till det som Eures har att erbjuda dem. Arbetsgivarorganisationer medverkar i de flesta av partnerskapen över gränserna, men denna medverkan bör utvidgas ytterligare. Partnerskapen informerar i huvudsak arbetsgivare som vill rekrytera pendlare, fastän vissa också gör annat som t.ex. genomför undersökningar av framtida arbetskraftsbehov, anordnar seminarier för personalchefer samt delta i mässor och annan marknadsföringsverksamhet. På nationell nivå utvecklar en del offentliga arbetsförmedlingar marknadsföring som riktar sig till arbetsgivare, som t.ex. deltagande i arbetsmarknadsmässor, reklam i branschtidningar och besök av Eures-rådgivare. Arbetsgivare medverkar aktivt i viss storskalig rekryteringsverksamhet och andra former av transnationellt samarbete mellan offentliga arbetsförmedlingar.

Trots det är det givetvis viktigt att arbetsgivarnas kännedom om Eures verksamhet ökar och att arbetsgivarorganisationer kan dra nytta av att delta mer i Eures verksamhet. En arbetsgrupp tillsattes 2002 för att utreda hur man bättre skulle kunna anpassa Eures tjänster till arbetsgivarnas behov genom att identifiera och sprida goda lösningar inom detta område och genom att på ett klart sätt informera arbetsgivarna om vad Eures kan erbjuda dem och deras organisationer.

3.3. Nätverket av Eures-rådgivare (Europaarbetsförmedlare)

Eures-rådgivare är drivkraften i Eures-nätverket, eftersom de spelar en central roll när det gäller att tillhandahålla information och vägledning och hjälper arbetssökande att finna praktikplats eller ger arbetsgivare rekryteringshjälp. Totalt finns det mer än 600 Eures-rådgivare i samtliga EES-länder, inklusive gränsområden.

Eures-rådgivarnas roll har ändrats från en första informationskälla till en resursperson som samordnar och främjar Eures-tjänsterna på lokal och regional nivå och som leder eller samarbetar med transnationella projekt. I detta avseende fortsätter Eures-rådgivarna att i vanlig ordning informera och ge råd, men därutöver har de också nya uppgifter i egenskap av den person som integrerar Eures i sin organisation.

I Eures-nätverket anordnades årlig grundutbildning för sammanlagt 120 nya Eures-rådgivare 2000 och 2001. Två årliga, transnationella fortbildningsprogram genomfördes också för att uppfylla Eures-rådgivarnas behov (t.ex. när det gäller arbets- och levnadsförhållanden i olika länder, socialförsäkringsfrågor, handläggning av lediga platser och storskalig rekrytering). Linjechefer (dvs. chefer för lokala eller regionala arbetsförmedlingar) bjöds in till vissa sammankomster och ett nytt särskilt seminarium för linjechefer organiserades i Sverige i mars 2001.

3.4. Förbättrad servicekvalitet

Samarbetspartnerna enades om Eures-kvalitetsnormer för handläggning av lediga platser och platsansökningar, och många av dem ser kvalitetsnormerna som en väsentlig del av det nationella arbetet. Normerna kommer att förstärkas ytterligare genom nationell och regional utbildning av Eures-rådgivarna och övrig personal. En del av partnerna har bara inlett arbetet med att anta och tillämpa kvalitetsnormerna fullt ut. För att kvalitetsnormerna ska vara effektiva fullt ut behöver alla organisationer system för sådana normer. Dessutom måste de följa upp och utvärdera att normerna följs.

Samarbetspartnerna har enats om tillämpningen av Eures åtagande att leverera tjänster till arbetssökande och arbetsgivare, och många av partnerna uppmuntrar sådana åtaganden på sina nationella webbplatser, i broschyrer, på flygblad och i annat reklammaterial.

Uppdateringen av kvalitetsnormerna är en fortlöpande process inom vilken man utnyttjar feedback från dem som använder tjänsten. Eures-samarbetspartner har enats om att använda kundenkäter och har ombetts ta med frågor om Eures-tjänster i sina nationella kundundersökningar för att få feedback som kan förbättra tjänsterna. Många av de studier och enkäter som redan genomförts av samarbetspartnerna ger vid handen att arbetssökande och arbetsgivare anser att Eures information och rådgivning är nyttig.

4. Elektroniska tjänster

4.1. Förbättring av databasen för lediga platser

Eures databas för lediga platser utvidgades och stärktes ytterligare under 2000-2001. Den har nu varit i drift över sju år. Underhållsarbetet av den huvudsakliga användartillämpningen (betjänar 567 Eures-rådgivare) fortsätter. En fullständig uppfräschning planeras för att uppdatera den med dagens teknik. När det gäller Eures system för yrkeskoder, kommer den nuvarande versionen (ISCO-88) att bytas ut mot en modernare ISCO-version, som omfattar många av de nyare yrkena, under 2002. Den webbplats som allmänheten använder för att få tillgång till Eures utbud av arbetstillfällen fortsätter i sin ursprungliga 2000-version. Den behöver uppdateras och få en modern utformning. De första stegen mot detta kommer att tas 2002. Telekomnätet Testa II fortsätter att tillhandahålla de tekniska kopplingar som är nödvändiga för att Eures ska fungera smidigt.

Framsteg inom integrering av nationella system

Efter att verksamheten pågått i sju år utbyter nu tio av de offentliga arbetsförmedlingar som Eures samarbetar med automatiskt information om lediga platser dagligen med Eures. Dessa arbetsförmedlingar finns i Belgien, Finland, Frankrike (ANPE), Irland, Italien, Nederländerna, Norge, Storbritannien, Tyskland och Österrike. Under 2002 kommer samarbetspartner i IEFP (Portugal) och APEC (Frankrike) att ansluta sig till det automatiska utbytet. Förberedelser pågår med Nederländerna (mottagande av arbetstillfällen) och Nordirland. En fullständig europeisk integration är beroende av i vilken takt de återstående samarbetspartnerna klarar av att börja automatisk utbyta information om lediga platser.

4.2. Eures CV Search - databasen för meritförteckningar

Cheferna för de offentliga arbetsförmedlingarna beslutade 1999 att en databas för meritförteckningar bör upprättas i Eures regi på Internet. En databas för meritförteckningar togs i bruk på försök i juni 2001, och till att börja med var den begränsad till fyra branscher, nämligen informations- och kommunikationsteknik, hälso- och sjukvård, hotell- och restaurangnäringen samt luftfart. Dess syfte är att undersöka marknadens intresse för en sådan tjänst och att utvärdera funktionerna och användarresponsen (http://www.eurescv-search.com).

De grundläggande principerna, funktionerna och tillämpningens användargränssnitt har provats och det allmänna intrycket är att användarna uppskattar tjänsten och tycker att den är nyttig och lätt att använda. Användarintresset har faktiskt varit så stort att man fått ett antal välmotiverade förslag till förbättringar och tillägg.

Under försöksperioden registrerades cirka 28 688 meritförteckningar och ungefär 852 arbetsgivare, vilket är färre än vad man ursprungligen hoppades och detta av två skäl: otillräcklig marknadsföring och ett begränsat antal branscher i databasen. Utöver detta har sannolikt också den förändrade arbetsmarknadssituationen inom IT- och luftsfartsbranscherna (två av de fyra branscherna) haft en negativ effekt, särskilt på antalet arbetsgivare som söker utbildad arbetskraft.

Försöksperioden var för kort för att kunna dra några mer långtgående slutsatser, men det framgick att man måste satsa mer på marknadsföring och öka antalet yrken i databasen för meritförteckningar för att göra tjänsten mer öppen och tillgänglig.

Försöket kommer därför att utvidgas så att det omfattar alla branscher 2002-2003 och mallen kommer att göras kompatibel med den europeiska mall för meritförteckningar som kommissionen rekommenderar [14]. Marknadsföringsverksamhet kommer att stödjas, försöket att utvärderas och tillämpningen kommer att utvecklas vidare och kopplas till databasen för lediga platser/Eden-pilotprojektet som beskrivs nedan (punkt 6.2).

[14] Kommissionens rekommendation om en gemensam europeisk mall för meritförteckningar, 11 mars 2002.

4.3. Eures webbplats

För närvarande erbjuds följande information och tjänster på Eures webbplats:

- Genom Eures jobsearch kan man söka "europeiska" lediga platser som är indelade enligt region och yrke.

- Eures CV-search (se ovan).

- Information om Eures-nätverket, inbegripet partnerskap över gränserna och kontaktuppgifter om alla Eures-rådgivare.

- En sluss till information om arbetstillfällen och rörlighet på europeisk nivå tillhandahålls av samarbetspartner och andra organisationer.

En fullständig omarbetning och förbättring av webbplatsen planeras, liksom att införliva databaser med information om arbets- och levnadsförhållanden och om regionala arbetsmarknader. Dessutom kommer man att förbättra länkarna till relevanta initiativ som gäller forskares rörlighet. Detta i förbindelse med en förnyad marknadsföringskampanj med låg budget som syftar till att avsevärt öka användningen av webbplatsen.

Med hjälp av databasen om regionala arbetsmarknader kommer man att kunna identifiera regioner där det finns kunskapsöverskott eller kunskapsbrist inom en specifik bransch. De offentliga arbetsförmedlingarna började samla in information i slutet av 2000 med hjälp av en standardmall för att beskriva situationen på den regionala och ibland på den nationella arbetsmarknaden samt genom att förteckna dokument, användbara adresser och relevanta webbplatser.

Databasen med information om arbets- och levnadsförhållanden kommer att innehålla uppgifter om alla de 17 länder som deltar i Eures. Uppgifterna kommer man att få av experter i varje land. Vid sidan av grundläggande information kommer den också att innehålla upplysningar om viktiga kontakter och relevanta webbplatser. Arbetet med databasen påbörjades i september 2001 för att utveckla och förbättra den befintliga information som ges genom tjänsten "Dialog med medborgarna". Den nya versionen bör vara klar i slutet av 2002.

Dessutom kommer en webbportal för forskares rörlighet att ge information som är av särskilt intresse för forskare, såsom detaljerade uppgifter om nationell lagstiftning och nationella förfaranden, lediga platser samt möjligheter till finansiering inom forskningsområdet. Den kommer att innehålla lämpliga länkar till specialiserade webbplatser i länderna och till andra europeiska webbplatser som Eures-webbplatsen. Denna portals försöksperiod kommer att avslutas i början av 2003.

Webbsidan över Eures-samarbetspartner

Webbsidan över Eures-samarbetspartner innehåller information som behövs för att kunna administrera Eures-verksamhet, inbegripet länkar till rättsakter, olika arbetsgruppers dokument, förteckningen över nätverkets medlemmar, uppgifter om utbildningsprogram och statistik om Eures-verksamhet.

5. Finansiering

Eures budget uppgick till 11,6 miljoner euro år 2000 och 12,46 miljoner euro år 2001. I 2000 och 2001 års budget fastställdes ett tak på 405 000 euro respektive 540 000 euro för kostnader för tekniskt bistånd och administration. Utöver detta får Eures bidrag från Efta (217 200 euro 2000 och 241 800 euro 2001) i enlighet med EES-avtalet (Norges och Islands deltagande).

Budgetmedlen användes till största delen för att finansiera nationella och gränsöverskridande partners åtgärder för utveckling av Eures-tjänster. Det handlar bl.a. om informations-, marknadsförings- och organisationsverksamhet eller datorutrustning.

Genom Eures budget finansieras ett antal tjänster som kommer samtliga partner till godo, som t.ex. grundutbildning och fortbildning av Eures-rådgivare och linjechefer samt utveckling, drift och uppdatering av databaserna och webbplatserna för lediga platser, meritförteckningar, information om levnads- och arbetsförhållanden och information om regionala arbetsmarknader.

>Hänvisning till>

I diagrammet ovan visas hur budgetmedlen fördelats under 2000 och 2001 (i genomsnitt).

En större årlig budget har gjort det möjligt att finansiera en utvidgning av nätverket. Medel har särskilt tilldelats för etableringskostnader för nya partnerskap över gränserna samt utveckling av databaser och webbplatser. Kartan på nästa sida visar de partnerskap över gränserna som etablerats fram till slutet av rapporteringsperioden.

Översikt av partnerskap över gränserna som etablerats fram till slutet av rapporteringsperioden

>Hänvisning till>

6. Kommande utveckling

6.1 Bidrag till genomförandet av kommissionens handlingsplan för kompetens och rörlighet

I kommissionens meddelande "Nya europeiska arbetsmarknader, öppna och tillgängliga för alla" av den 28 februari 2001 [15] lyfte kommissionen fram möjligheten att upprätta en enda webbplats för information om rörlighet inom Europa, vilket skulle kunna inbegripa upprättande av en databas för lediga platser och utbildning i hela Europa (uppbyggd på erfarenheterna av det nuvarande Eures-nätverket). Detta efterlystes i slutsatserna från Europeiska rådets möte i Lissabon i mars 2000 och ingår i sysselsättningsstrategin. I meddelandet fastställdes också att Eures är ett av instrumenten för att genomföra en informationskampanj om rörlighet, som riktar sig till arbetsgivare och arbetstagare och informerar om de viktigaste dimensionerna, arbetstillfällena och sysselsättningsmöjligheterna på den europeiska arbetsmarknaden.

[15] KOM(2001) 116 slutlig.

Högnivågruppen för kompetens och rörlighet som tillsattes till följd av meddelandet från februari 2001 uppmanade också till att man skulle upprätta en sådan portal och att funktionen av Eures-systemet skulle moderniseras och förbättras under 2002 och integreras i nationella system.

Höjdpunkten 2001 i arbetet med att öppna de europeiska arbetsmarknaderna var antagandet av kommissionens handlingsplan för kompetens och rörlighet den 13 februari 2002 [16]. I detta sammanhang ombads Eures hjälpa till att upprätta en portal för information om europeisk rörlighet och det bekräftades på nytt att Eures skulle moderniseras, stärkas ytterligare och integreras i medlemsstaternas arbetsförmedlingsarbete. Handlingsplanen välkomnades vid Europeiska rådets möte i Barcelona i mars 2002.

[16] KOM(2002) 72 slutlig.

Andra framsteg som rör IKT-system

- En ny Eures-portal håller på att utarbetas. Den kommer att vara databasdriven och genom den kommer samarbetspartnerna att kunna uppdatera och ladda ned information om Eures-rådgivare, arbets- och levnadsförhållanden och arbetsmarknad. Portalen kommer att ha många av dragen för "medlemswebbplatsen", som också kommer att aktualiseras.

- Pilotprojektet Eden (Employment Data Exchange Network) inleddes i slutet av 2001. Det genomförs av ett konsortium av fyra offentliga arbetsförmedlingar. Dess syfte är att utforma överföringen av lediga platser och meritförteckningar med hjälp av Internet och XML-teknik. De lediga platserna kommer att bevaras i en central databas och meningen är att de offentliga arbetsförmedlingarna själva ska ansvara för de operationella funktionerna.

- På begäran av ett antal av de offentliga arbetsförmedlingspartnerna kommer kommissionen också att leda webbtjänstprojektet för överföring av uppgifter om lediga platser via Internet med hjälp av XML. Enligt denna modell skulle de lediga platserna fortfarande vara på de enskilda offentliga arbetsförmedlingarnas webbplatser och en central mekanism skulle underlätta vägvalsadministrationen för sökningarna av lediga platser. Detta skulle inte kräva någon central databas som sådan. I stället skulle de enskilda offentliga arbetsförmedlingarna ansvara för kontrollen och administrationen av systemet.

Före slutet av 2002 kommer resultaten av de ovan beskrivna initiativen att utvärderas. Målet är att skapa en flerspråkig, Internetbaserad europeisk sysselsättningsplattform för lediga platser och meritförteckningar, som bygger på en gemensam struktur och som är den centrala delen av den ovan nämnda portalen för information om europeisk rörlighet.

Förnyelse av Eures rättsliga grund

Granskningen av bestämmelserna om Eures tillkännagavs i kommissionens socialpolitiska dagordning [17] av den 28 juni 2000.

[17] Meddelande från kommissionen till rådet, Europaparlamentet, Ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén - Ny socialpolitisk dagordning, KOM(2000) 379 slutlig.

För att i samband med förnyelseprocessen noggrant beakta huvudaktörernas synpunkter på nätverket, anordnade kommissionen dels ett seminarium för alla Eures-samarbetspartner i maj 2001 i Malmö, dels diskussioner med cheferna för de offentliga arbetsförmedlingarna i juni och i december 2001 för att utreda de centrala strategier som måste beaktas vid förberedelserna av granskningen av Eures, inbegripet följande:

- Att stödja yrkesmässig och geografisk rörlighet i enlighet med den europeiska sysselsättningsstrategin och främja Eures tjänster och produkter genom att integrera Eures i de offentliga arbetsförmedlingarnas verksamhet.

- Att konsolidera och stärka Eures som ett centralt instrument för att stödja arbetstagarnas fria rörlighet och integration på EU:s arbetsmarknad, att övervaka rörligheten och att informera medborgarna om relevant EU- och EES-lagstiftning.

- Att omfokusera kommissionens roll och förbättra programmeringsverktygen så att kommissionen skulle kunna koncentrera sig på strategisk aktivering och övergripande samordning, medan de flesta besluten om verksamheten skulle fattas av Eures medlemmar och samarbetspartner.

- Att ge Eures en mer flexibel utformning, som lätt kan anpassas till ny teknik och annan relevant utveckling.

- Att införa bättre instrument för att övervaka och utvärdera verksamheten.

- Att förse Eures med en struktur som är administrativt funktionsduglig också när antalet medlemsstater ökar efter EU:s utvidgning.

Ytterligare diskussioner och samråd om dessa frågor fördes också med de tekniska och rådgivande kommittéerna för fri rörlighet för arbetstagare i november 2001 med tanke på granskningen av Eures rättsliga grund 2002.

6.2 Utvidgningen

EU:s utvidgning är en stor utmaning för nätverket.

Aktuella frågor kommer att vara begränsningarna av den fria rörligheten för arbetstagare från de flesta av de nya medlemsstaterna under de första åren efter utvidgningen enligt kapitel 2 om fri rörlighet för arbetstagare i anslutningsavtalen. De nödvändiga förberedelserna inför utvidgningen måste ta hänsyn till dessa övergångsbestämmelser.

Bortsett från de allmänna bestämmelser som är tillämpliga på fri rörlighet för arbetstagare inom den utvidgade unionen har ett antal medlemsstater slutit bilaterala avtal med kandidatländer om förhållanden under vilka arbetstagare från dessa länder får arbeta i den andra staten. De flesta av dessa avtal gäller tillfällig personal, praktikanter, säsongsarbetare och gränsöverskridande arbetstagare. Därför kan Eures redan under övergångsperioden också stödja dessa typer av rörlighet bland arbetstagare från dessa länder. Dessutom kommer en del medlemsstater att vara öppna för arbetstagare från de nya medlemsstaterna under övergångsperioden, medan arbetsmöjligheterna kommer att vara mer begränsade i andra.

I samband med granskningen av Eures rättsliga grund kommer man att fastställa bestämmelser som även i fortsättningen garanterar Eures funktionsduglighet samtidigt som man tar hänsyn till logistiken för ett större antal medlemsstater som deltar i nätverket.

Det grundläggande arbetet för utveckling av Eures tjänster i de nya medlemsstaterna tar sig också uttryck i bilaterala avtal mellan medlemsstater och kandidatländer samt de offentliga arbetsförmedlingarnas befintliga samarbetsprojekt.

De offentliga arbetsförmedlingarnas samarbetsprojekt

De offentliga arbetsförmedlingarna har redan tagit ett stort antal initiativ tillsammans med kandidatländerna för att utveckla samarbete när det gäller arbetsförmedling. Eures kommer att kunna bygga vidare på dessa initiativ. I många fall har samarbetet finansierats genom bilaterala stödmekanismer eller genom Phare och/eller Världsbanken. Ett ökande antal projekt grundar sig på idén partnersamverkan mellan en offentlig arbetsförmedling i EU och en offentlig arbetsförmedling i ett kandidatland.

Offentliga arbetsförmedlingars samarbetsprojekt har genomförts i Bulgarien, Cypern, de baltiska staterna Estland, Lettland och Litauen, Malta, Polen, Rumänien, Slovenien, Slovakien, Tjeckien och Ungern. Samarbetsmetoderna inbegriper tekniskt bistånd, samråd, seminarier, strategiska studier, studiebesök och anskaffning av utrustning.

7. Slutsatser

Eures-systemets verksamhet under 2000 och 2001 har sammanfallit med en avsevärt mycket bredare fokusering på EU-nivå och nationell nivå på hur yrkesmässig och geografisk rörlighet skulle kunna bidra till att undanröja kunskapsbrist och stödja den europeiska sysselsättningsstrategin. I slutsatserna från Europeiska rådets vårmöte i Lissabon och i Stockholm har arbetstagarnas rörlighet alltid lyfts fram som en huvudfaktor vid öppnandet av Europas arbetsmarknader. Detta bekräftades ytterligare i slutsatserna från Barcelona 2002. Målet ökad yrkesmässig och geografisk rörlighet ingår i kommissionens årliga sysselsättningsriktlinjer och återspeglas också i medlemsstaternas respektive nationella handlingsplaner. Det utgör också en del av kommissionens åtagande att upprätta ett europeiskt kunskapsområde och ett europeiskt område för forskningsverksamhet. Eures kommer även i fortsättningen att ha en central roll som det instrument som stöder fri rörlighet för arbetstagare och ytterligare integration av de europeiska arbetsmarknaderna.

Denna stärkta politiska fokusering kommer att bli särskilt viktig vid planeringen av nästa steg inom Eures, när det gäller granskningen av den rättsliga grunden, för att tillåta fler länder att delta i systemet efter utvidgningen och för att göra det enklare för arbetsgivare och arbetssökande att få information om rörligheten i arbetslivet genom en portal med information om detta.