1.Inledning

Transportsektorn står inför stora utmaningar, både i Europa och i övriga delar av världen. En våg av teknologisk innovation och banbrytande affärsmodeller har lett till en ökad efterfrågan av nya rörlighetstjänster. Samtidigt anpassar sig sektorn efter det trängande behovet av att göra transporter säkrare, mer effektiva och hållbara. Den resulterande omvandlingen skapar enorma sociala och ekonomiska möjligheter som Europa måste fånga nu, för att dess medborgare ska kunna dra nytta av den.

Digital teknik är den kanske starkaste drivkraften bakom denna process. Informationsutbytet mellan olika aktörer i transportsystemet innebär att utbud och efterfrågan kan matchas i realtid, vilket leder till en mer effektiv resursanvändning, oavsett om det handlar om en delad bil, en container eller ett järnvägsnät. Digital teknik kan bidra till att minska misstag orsakade av den mänskliga faktorn, som är den överlägset största orsaken bakom transportolyckor. Genom denna teknik kan också ett verkligt kombinerat transportsystem skapas, som integrerar alla slags transportmedel i en tjänst och gör det möjligt för människor att röra sig och gods att fraktas smidigt från dörr till dörr. Tekniken kan också stimulera social innovation och garantera rörlighet för alla, med uppkomsten av nya aktörer och nya former av värdeskapande såsom samverkanskonsumtion.

De möjligheter som digital teknik och relaterade affärsmodeller inom vägtransportväsendet för med sig är betydande, precis som behovet av att agera. Den stabila och positiva trenden när det gäller trafiksäkerhet i EU har under det senaste årtiondet stannat av. Vägtransporter står fortfarande för huvuddelen av utsläppen av växthusgaser och luftföroreningar,. Överbelastade vägar medför varje dag enorma kostnader för EU:s ekonomi. Eftersom miljontals människors arbeten i Europa är direkt eller indirekt beroende av fordons- och transportbranschen är det mycket viktigt att skapa de förutsättningar som krävs för att sektorn ska kunna fortsätta att vara ledande globalt.

Detta meddelande är därmed nära kopplat till kommissionens politiska prioriteringar, i synnerhet dess agenda för sysselsättning, tillväxt och investeringar, den digitala inre marknaden och EU:s energistrategi. I den europeiska strategin för utsläppssnål rörlighet2 som antogs i juli 2016 understryks potentialen för samverkande, uppkopplade och automatiserade fordon när det gäller att minska energiförbrukningen och utsläppen från transportsektorn. I den europeiska strategin för att digitalisera industrin pekas samverkande, uppkopplade och automatiserade fordon ut som en prioritet för att stärka den europeiska industrins konkurrenskraft. Marknadspotentialen för samverkande, uppkopplad och automatiserad körning har i studier beräknats vara värd tiotals miljarder euro om året och kunna leda till skapandet av flera hundratusen arbetstillfällen.

Dagens fordon är redan uppkopplade i många avseenden. I den närmaste framtiden kommer de dock även att interagera direkt med varandra och med väginfrastrukturen. Denna interaktion är området för samverkande intelligenta transportsystem (nedan kallade samverkande ITS), som kommer att ge trafikanter och trafikledare möjlighet att dela och använda information som tidigare inte fanns tillgänglig och att samordna sina åtgärder. Denna samverkande del – som är möjlig genom digitala anslutningar – förväntas avsevärt förbättra trafiksäkerheten och trafikflödet samt göra körandet bekvämare genom att den hjälper föraren att fatta rätt beslut och anpassa sig till trafiksituationen.

Kommunikation mellan fordon, infrastruktur och andra trafikanter är också avgörande för att öka säkerheten för automatiserade fordon och fullt ut integrera dem i hela transportsystemet. Samverkan, uppkoppling och automatisering är inte bara kompletterande tekniker, utan de förstärker varandra och kommer så småningom att slås samman helt och hållet. Styrda lastbilskonvojer (lastbilar som automatiskt kommunicerar med varandra för att på ett säkert sätt följa varandra med mycket korta avstånd) är ett bra exempel: uppkoppling, samverkan och automatisering måste ske tillsammans för att det ska fungera. I ännu högre grad kommer samverkan att behövas när automatiska fordon i framtiden måste hantera betydligt mer komplexa trafiksituationer på ett säkert och effektivt sätt.

Den digitala tekniken utvecklas i snabb takt i länder över hela världen (t.ex. USA, Australien, Japan, Korea och Kina), och i vissa länder är fordon och samverkande ITS redan tillgängliga på marknaden. Transportministrarna i G7 har vid upprepade tillfällen betonat behovet av åtgärder. Flera medlemsstater har börjat sjösätta samverkande ITS under verkliga förhållanden genom strategiska allianser såsom EU:s samverkanskorridor, som binder samman Rotterdam med Frankfurt och Wien, eller Amsterdamgruppen. I rymdstrategin för Europa betonas behovet av att främja integrationen av rymdteknik med strategier för uppkopplade personbilar, och samtidigt utnyttja framför allt Galileo och Egnos.

I Amsterdamdeklarationen i april 2016 uppmanade europeiska transportministrar Europeiska kommissionen att utveckla en europeisk strategi för samverkande, uppkopplade och automatiserade fordon. Lika viktigt var att branschen meddelade sin avsikt att påbörja en fullskalig utveckling av fordon för samverkande ITS år 2019. Men för att detta ska kunna ske är samordning på europeisk nivå ytterst angelägen.

Med en snabb teknisk utveckling och den offentliga och privata sektorns betydande investeringar i utveckling och testning av samverkande ITS, finns risk att interoperabilitet inom hela EU inte kommer att uppnås i tid utan en ram på europeisk nivå. Detta skulle innebära en nackdel för europeisk industri i förhållande till dess konkurrenter och försena införandet av samverkande ITS i Europa, och därmed skulle också de många fördelarna för transporterna och samhället som helhet försenas.

I detta meddelande presenteras en EU-strategi för ett samordnat införande av samverkande ITS vars syfte är att undvika en fragmenterad inre marknad när det gäller samverkande ITS och att skapa synergier mellan olika initiativ. Meddelandet behandlar de mest kritiska frågorna, bland annat it-säkerhet och uppgiftsskydd (som båda är synnerligen viktiga för allmänhetens acceptans) och interoperabilitet, och innehåller rekommendationer om åtgärder på olika nivåer för att måldatumet 2019 ska kunna hållas. Detta meddelande utgör därmed en viktig milstolpe i en EU-strategi för samverkande, uppkopplade och automatiserade fordon.

2.Europeisk verksamhet för att möjliggöra införandet av samverkande, uppkopplad och automatiserad rörlighet

Detta meddelande är resultatet av ett intensivt arbete med experter från både offentlig och privat sektor. Sedan november 2014 har kommissionen anordnat plattformen för samverkande ITS för att identifiera återstående hinder och föreslå lösningar för införandet av samverkande ITS i Europa. Den första fasen av denna plattform för samverkande ITS resulterade i att en expertgrupp enhälligt gav sitt stöd för plattformen i januari 2016. Expertrapporten kompletterades med en kostnads-nyttoanalysoch ett offentligt samråd som tillsammans lade grunden för detta meddelande. Samtidigt inleddes den andra fasen av plattformen för samverkande ITS i juli 2016.

EU har redan ställt betydande medel till förfogande för samverkande, uppkopplade och automatiserade fordon. I över 15 år har forsknings- och utbyggnadsprojekt visat att samverkande ITS är genomförbara. Senare forskning om intelligenta transportsystem inom ramen för Horisont 2020 har flyttat fokus till integration av olika transportsätt och förbindelserna med automatisering. En riktad förslagsomgång för projekt om automatisk vägtransport inleddes under 2016. Inom ramen för den strategiska agendan för forskning och innovation om transporter utarbetar kommissionen en färdplan om uppkopplade och automatiserade transporter för att styra och samordna den framtida forsknings- och innovationsverksamheten i Europa. Detta arbete kompletteras av storskaliga projekt för att införa samverkande system för det transeuropeiska transportnätet i 13 länder, där EU:s finansieringsprogram, såsom Fonden för ett sammanlänkat Europa, utnyttjas.

När det gäller riktlinjerna för i hög grad automatiserade och uppkopplade fordon samarbetar flera av medlemsstaternas myndigheter, icke-statliga organisationer och aktörer inom industrin med berörda kommissionsledamöter inom Gear 2030, en högnivågrupp som inrättades i oktober 2015 för att undersöka framtiden för fordonsindustrin. Resultaten av plattformen för samverkande ITS kommer att användas för att förse Gear 2030 med ett transportsystemperspektiv. Syftet med gruppen är att lägga fram de första rekommendationerna före utgången av 2016 och slutliga rekommendationer senast i mitten av 2017.

En dialog på hög nivå i form av rundabordssamtal med telekom- och fordonstillverkningsindustrin lanserades under hösten 2015 för att utveckla synergieffekter inom området uppkopplade och automatiserade fordon. Denna dialog väntas hjälpa fordonsindustrin att dra nytta av den digitala utvecklingen såsom sakernas internet, stordata, politiken på telekommunikationsområdet och digitalisering av industrin, och den har redan resulterat i ett åtagande från båda dessa branscher för att bilda nya allianser och börja experimentera med 5G-teknik.

Såsom nämns i kommissionens arbetsprogram för 2017 kommer kommissionen att fortsätta att arbeta med den rättsliga ramen, ekosystembyggande, resurseffektivitet och standardisering för att underlätta införandet på marknaden av allt mer effektiva samverkande, uppkopplade och automatiserade fordon.

Med utgångspunkt i dessa initiativ krävs en hittills oöverträffad grad av samarbete inom många sektorer för att införandet av samverkande ITS ska bli framgångsrikt. Roller och ansvarsområden längs värdekedjan suddas ut, vilket ifrågasätter befintliga koncept. För att undvika eventuella bieffekter, såsom en nettoökning av trafik och utsläpp, är ett nära samarbete med lokala myndigheter nödvändigt. Det kan till exempel ske genom att samverkande, uppkopplade och automatiserade fordon integreras i planer för hållbar rörlighet eller begreppet ”rörlighet som en tjänst”, inklusive kollektivtrafik och aktiva transportsätt såsom gång och cykling. För att säkerställa en bred acceptans för tekniken bakom samverkande ITS och maximera deras ekonomiska och sociala effekter, är medborgarnas engagemang avgörande. När samverkande ITS införs bör fokus ligga på användarna.

Ett digitalt transportsystem kräver ett tänkande i horisontella skikt, som sträcker sig över olika transportmetoder och branscher, snarare än ett vertikalt tänkande där varje kategori ses för sig (t.ex. transport, energi och telekommunikation). Fokus kan inte längre enbart ligga på infrastrukturlagret (exempelvis vägar och fordon). Digital teknik bygger även på ett dataskikt som innehåller både statisk data, som t.ex. digitala kartor och trafikregler, och dynamisk data, t.ex. trafikinformation i realtid. Dessa uppgifter används sedan för att utveckla ett skikt av innovativa tjänster och tillämpningar vilka görs tillgängliga via ett nätskikt. För att på bästa sätt utnyttja den digitala tekniken måste marknadstillträde och rättvis konkurrens säkerställas i vart och ett av dessa skikt, i enlighet med rekommendationerna i kommissionens meddelande om onlineplattformar.