SAMMANFATTNING

I. Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (Olaf) ansvarar för att bekämpa bedrägerier och annan olaglig verksamhet som är till skada för EU:s budget. Byrån, som är underställd kommissionen men oberoende när det gäller utredningar, har ungefär 500 anställda, och de årliga utgifterna uppgår till cirka 50 miljoner euro. I sin särskilda rapport nr 1/2005 om förvaltningen av Olaf konstaterade revisionsrätten att det fanns brister i hur utredningarna sköttes och lämnade 17 rekommendationer om att byrån skulle fokusera verksamheten på utredningsarbetet, öka effektiviteten och visa på ändamålsenlighet (se punkterna 1–5).

II. Numera använder Olaf sina befogenheter att genomföra kontroller på plats, höra vittnen och förhöra misstänkta i större utsträckning. Olaf inrättade två direktorat för utredningar och operativa insatser som ersätter det tidigare enda direktoratet för att byråns verksamhet skulle inriktas på utredningsarbetet. Kommissionen anser dock att Olaf fungerar bäst som en allsidig bedrägeribekämpningsmyndighet och inte som en tjänstegren som koncentrerar sig på utredningar och har därför inte fråntagit Olaf de av byråns uppgifter som inte gäller utredningar, till exempel utarbetandet av en bedrägeribekämpningsstrategi och förvaltning av finansieringsprogram. Detta har lett till att ökningen av personal vid direktoraten för utredningar och operativa insatser (32 %) inte har hållit jämna steg med tillväxten i resten av byrån (43 %). År 2009 stod utredningsärendena för 37 % av byråns sammanlagda arbetstid (se punkterna 7–18).

III. Olaf har vidtagit flera åtgärder för att göra utredningarna effektivare. Byrån använde sitt elektroniska ärendehanteringssystem i större utsträckning, anordnade mer specialiserad utbildning, fastställde mål som innebar att man skulle inrikta sig på allvarligare och mer komplexa ärenden, minskade andelen tillfälligt anställda och införde ett tidsregistreringssystem. Tidsregistreringssystemet används dock inte till planering, och arbetsplanerna innehåller inte några uppskattningar om hur lång tid som krävs eller tidsfrister för utredningarna. Byrån behöver förbättra hanteringen av sina pågående ärenden för att problem ska kunna lösas snabbare och långa perioder av overksamhet ska kunna undvikas: i genomsnitt tar ett ärende fortfarande mer än två år. Dessutom får Olaf nu 50 % mer inledande information om eventuella bedrägerier och oegentligheter än 2004, och den genomsnittliga tid som det tar göra en inledande utvärdering av denna information har dubblerats från 3,5 till 7 månader. Trots att det finns 32 % fler utredare än 2004 har antalet ärenden som utreds inte ökat. Detta speglar det faktum att Olaf koncentrerar sig på allvarligare ärenden, gör fler egna utredningar och använder sina utredningsresurser till att göra inledande utvärderingar (se punkterna 19–37).

IV. Den rättsliga ramen [1] har inte ändrats sedan revisionsrättens senaste rapport. Det finns fortfarande ingen oberoende kontroll av pågående utredningsåtgärder och inte heller någon kodifiering/några allmänna regler som garanterar att utredningsåtgärderna är förutsägbara. En praktisk överenskommelse om samarbete med Eurojust har hittills haft begränsad effekt (se punkterna 38–44).

V. Olaf fastställer tydliga mål för byrån i sin årliga förvaltningsplan. Utredningarna har lett till att man har identifierat stora belopp som ska återvinnas, att rättsliga och disciplinära åtgärder har vidtagits och att utredningar där de ursprungliga anklagelserna visade sig vara ogrundade har avslutats. Information om Olafs resultat finns i ärendehanteringssystemet när det gäller verksamhet, potentiella resultat och faktiska resultat. Olaf rapporterar dock inte dessa uppgifter i ett enda dokument, vilket skulle göra det lättare att jämföra resultatet över tiden och mellan sektorer på ett tillförlitligt sätt (se punkterna 45–57).

VI. Övervakningskommittén har sett över sin arbetsordning och utarbetat åtskilliga rapporter om och yttranden över förvaltningen av Olaf. Olaf har infört ett förfarande som innebär att byrån ska samråda med övervakningskommittén innan den vidarebefordrar information till nationella rättsliga myndigheter även om detta ännu inte ger tillräckligt skydd av de berörda personernas rättigheter (se punkterna 58–65).

VII. På grundval av dessa iakttagelser är revisionsrättens viktigaste rekommendationer att Olaf bör göra följande (se punkterna 66–0):

a) Öka antalet utredningar och genomföra dem snabbare genom att lägga mer tid på dem och se över den rättsliga ramen.

b) Öka effektiviteten genom att inbegripa beräkningar av de resurser som krävs och tidsfrister i utredningsplanerna. Planerna bör följas upp och uppdateras. Styrelsen bör se till att den sammanlagda tid som läggs på utvärderingar och utredningar minskar.

c) Lämna tillförlitlig information om ändamålsenligheten genom att offentliggöra ett enda dokument med statistik över resultatet när det gäller verksamhet och potentiella och faktiska resultat.

d) Tydligare fastställa ett förfarande för samråd med övervakningskommittén innan information överlämnas till nationella rättsliga myndigheter.

INLEDNING

1. År 2005 offentliggjorde revisionsrätten särskild rapport nr 1/2005 om förvaltningen av Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (Olaf) [2]. Vid revisionen konstaterade revisionsrätten att det fanns brister i hur Olaf skötte sina utredningar och lämnade 17 rekommendationer om att byrån skulle fokusera sin verksamhet på utredningsarbetet, öka effektiviteten och visa på ändamålsenlighet. Olaf utarbetade en handlingsplan för genomförandet av de rekommendationer som godtogs av byrån och rapporterade om sina framsteg 2007 till kommissionens kommitté för revisionsuppföljning [3]. Olafs roll och uppgifter beskrivs kortfattat i ruta 1.

2. I diagram 1 visas hur verksamheten inom Olaf har utvecklats sedan 2004 i fråga om utgifter, personal, mottagen information och handlagda ärenden. Antalet ärenden under utredning har hela tiden legat på cirka 400, och varje ärende tar i genomsnitt två år att handlägga, medan cirka 200 ärenden avslutas varje år. Den mängd inledande information som tas emot har ökat markant, och Olaf får nu omkring 1000 olika meddelanden från olika källor varje år.

DIAGRAM 1

OLAFS UTGIFTER, BEMANNING OCH ARBETSBELASTNING 2004–2009

+++++ TIFF +++++

Källa: Olaf.

RUTA 1

OLAFS ROLL OCH UPPGIFTER

Viktigaste mål och verksamheter

Olaf inrättades 1999 [4] för effektivare bekämpning av bedrägerier och annan olaglig verksamhet som riktar sig mot unionens ekonomiska intressen. Olaf ansvarar för en mängd verksamheter av varierande slag, bland annat ska byrån göra administrativa utredningar för att bekämpa bedrägeri, bistå medlemsstaterna i förebyggande av bedrägeri och samla in och analysera information.

Olaf är oberoende när den utför sina utredningar, ett oberoende som stärks ytterligare genom en övervakningskommitté bestående av fem oberoende personer utan anknytning till EU-institutionerna.

Typ av ärenden

Byrån delar in sina ärenden i följande kategorier:

a) Utredningar:

Interna utredningar (utredningar inom EU-institutionerna och EU-organen).

Externa utredningar (utredningar av ekonomiska aktörer som förvaltar EU-medel).

b) Samordning och stödverksamhet:

Samordning av medlemsstaterna vid utredningar som berör flera länder.

Stöd till nationella rättsliga myndigheter i samband med straffrättsliga åtgärder.

De viktigaste etapperna i utredningarna

a) Olaf tar emot angivelser inifrån EU-institutionerna eller utifrån.

b) Olaf bedömer den inledande informationen, och direktören beslutar om ett ärende ska inledas eller inte.

c) Olafs utredare samlar in bevis, till exempel genom intervjuer och kontroller på plats.

d) Utredarna rapporterar om resultatet av utredningsarbetet till styrelsen. Direktören beslutar om huruvida en uppföljningsåtgärd ska vidtas och i så fall vilken. Uppföljningsåtgärder kan innefatta att uppgifter om ärendet överlämnas till behöriga nationella myndigheter eller EU-myndigheter för att rättsliga eller disciplinära åtgärder ska kunna vidtas eller medel återvinnas.

e) Olaf kontrollerar om de ansvariga myndigheterna har vidtagit de rekommenderade uppföljningsåtgärderna.

Utfallet av Olafs arbete kan leda till fyra typer av uppföljning: ekonomisk, administrativ, rättslig och disciplinär uppföljning.

SITUATIONEN NÄR DET GÄLLER REKOMMENDATIONERNA

3. I tabell 1 finns en förteckning över de 17 rekommendationer som revisionsrätten lämnade i särskild rapport nr 1/2005. Revisionsrätten konstaterar att 13 av rekommendationerna följdes upp av Olaf, att tre andra (rekommendationerna 2, 14 och 15) inte godtogs av kommissionen medan rekommendation 16 om övervakningskommitténs roll måste ses mot bakgrund av förstainstansrättens dom i juli 2008 [5].

TABELL 1

SITUATIONEN NÄR DET GÄLLER DE REKOMMENDATIONER SOM REVISIONSRÄTTEN LÄMNADE I SÄRSKILD RAPPORT NR 1/2005 OM OLAF

Anmärkning: Rekommendationerna i särskild rapport nr 1/2005 var inte numrerade. De presenteras här kortfattat i den ordning som de lämnades i rapporten.

Rekommendation | Situation |

1.Specificera vilka resultat som ska uppnås med utredningarna och införa resultatindikatorer för att bedöma framsteg. | Godtogs |

2.Överväga att inrätta en särskild enhet för samordning och stödverksamhet för att förbättra resursförvaltningen. | Godtogs inte |

3.Inrätta mindre grupper i styrelsen för att fastställa tydliga planer och mål för utredningarna. | Godtogs |

4.Övervaka utredningsprocessen för att fokusera på prioriteringar och sökande efter bevis så att de utredningsverktyg som den har till sitt förfogande används bättre. | Godtogs |

5.Införa ett tidsregistreringssystem som är kopplat till arbetsplanerna där tidsåtgången för utredningar beräknas så att arbetsbördan anpassas till resurserna och förseningar undviks. | Godtogs |

6.Fastställa en maximitid för utredningar. | Godtogs delvis |

7.Upphöra med uppföljning (deltagande i rättsliga förfaranden och återvinning av medel) som kan göras av utanordnare. | Godtogs delvis |

8.Kodifiera och offentliggöra förfaranden för att skydda enskilda personers rättigheter i varje skede av utredningen och planera för kontroller av pågående utredningsåtgärders laglighet. | Godtogs |

9.Formalisera formerna för samarbete mellan Olaf och medlemsstaten genom lagstiftning eller ingående av överenskommelser med nationella utredningsavdelningar. | Godtogs |

10.Omvandla ärendehanteringssystemet till ett system för handläggning av ärenden och ge utredarna mer fortbildning i utredningsteknik, lagstiftning och rapportskrivande. | Godtogs |

11.Utarbeta tillförlitliga och relevanta rapporter om resultatet som bygger på faktiska och inte potentiella resultat. | Godtogs |

12.Införa en grundplan för personalförvaltning för att lösa strukturella svårigheter. | Godtogs |

13.De strategiska analysenheterna bör försöka förbättra de uppgifter som överlämnas av medlemsstaterna och bygga upp databaser som kan användas till att identifiera anomalier och inleda utredningar. | Godtogs |

14.Överlåta ansvaret för strategin för bedrägeribekämpning till andra kommissionsavdelningar. | Godtogs inte |

15.Överlåta ansvaret för förvaltningen av finansieringsprogram (till exempel Perikles och Herkules) till andra kommissionsavdelningar. | Godtogs inte |

16.Förtydliga övervakningskommitténs roll för att garantera att det inte förekommer någon inblandning i pågående utredningar. | Godtogs |

17.Fokusera verksamheten på utredningsarbetet, vilket bör åtföljas av ändringar av byråns styrelseform och bestämmelser. | Godtogs delvis |

REVISIONENS INRIKTNING OCH OMFATTNING SAMT REVISIONSMETOD

4. Syftet med uppföljningsrevisionen var att klarlägga vilka åtgärder byrån har vidtagit för att genomföra rekommendationerna i särskild rapport nr 1/2005. Syftet med revisionen var att besvara följande fyra frågor som sammanför de olika rekommendationerna (se bilaga I):

a) Har Olafs verksamhet fokuserats på utredningsarbetet? (rekommendationerna 2, 7, 13, 14, 15 och 17)

b) Har Olaf gjort utredningarna effektivare? (rekommendationerna 3, 4, 5, 6, 8, 9, 10 och 12)

c) Kan Olaf visa att utredningarna är ändamålsenliga? (rekommendationerna 1 och 11)

d) Har övervakningskommitténs roll förtydligats? (rekommendation 16).

5. Revisionen omfattade följande:

a) En analys av dokumentationen av policy, planering, förfaranden, bemanning och ekonomi samt statistik från Olaf inbegripet bland annat handlingsplanen för att följa rekommendationerna i särskild rapport nr 1/2005.

b) Intervjuer med Olafs direktörer, enhetschefer och utredare, möten med Olafs övervakningskommitté och sekretariatet för att diskutera rapporter och yttranden och intervjuer med andra berörda organ (kommissionens utrednings- och disciplinbyrå (IDOC) och Eurojust).

c) En utvärdering av ett slumpmässigt urval av 30 utredningar av de 332 interna och externa utredningar som pågick i juli 2008 [6]. Utvärderingen byggde på en analys av den dokumentation av ärendena som fanns i det datoriserade ärendehanteringssystemet och intervjuer med berörda utredare.

IAKTTAGELSER

6. De iakttagelser som gjordes under granskningen av urvalet av 30 ärenden sammanfattas i diagram 2. Varje utredning bedömdes som antingen utmärkt, tillfredsställande eller bristfällig enligt följande kriterier: fokusering på utredningsarbetet, andra Olaf-enheters bidrag till ärendet, tidpunkt för beslutet att inleda en utredning, tydliga mål och tydlig planering, proportionell tidsåtgång och uppnådda resultat. Iakttagelserna granskas närmare i de aktuella avsnitten i rapporten.

FOKUSERING PÅ UTREDNINGSARBETET

7. Revisionsrätten följde upp rekommendationerna i särskild rapport nr 1/2005 om att Olaf bör överlåta eller upphöra med vissa uppgifter som inte rör själva utredningsarbetet och förbättra de strategiska enheternas bidrag till utredningsarbetet. Olaf omorganiserade sina direktorat 2006, och den nya organisationsstrukturen (se bilaga II) skulle lägga mer fokus på Olafs utredningsarbete.

DIAGRAM 2

BEDÖMNING AV KRITERIER I 30 GRANSKADE ÄRENDEN

+++++ TIFF +++++

Källa: Granskning av 30 ärenden.

UPPGIFTER SOM INTE RÖR UTREDNINGARNA HAR INTE ÖVERLÅTITS

8. Revisionsrätten lämnade fyra rekommendationer om att Olaf skulle överlåta eller separera verksamheter. Rekommendationen om att överlåta uppföljningen (rekommendation 7) godtogs delvis. Eftersom kommissionen fortsatte att insistera på att Olaf skulle bevaras som en allsidig myndighet för bedrägeribekämpning och inte som en tjänstegren som är koncentrerad på utredningar godtog den inte de tre andra rekommendationerna: att flytta över ansvaret för strategin för bedrägeribekämpning till andra avdelningar vid kommissionen (rekommendation 14), att flytta över ansvaret för förvaltningen av finansieringsprogram till andra avdelningar vid kommissionen (rekommendation 15) och att ta bort samordnings- och stödinsatser från utredningarna (rekommendation 2).

9. När det gäller rekommendation 7 om att byrån inte ska ägna sig åt uppföljning har Olaf vidtagit åtgärder och gett kommissionens avdelningar det främsta ansvaret för uppföljningen [7]. Olaf deltar fortfarande i den rättsliga och disciplinära uppföljningen (enhet C1, se organisationsschemat i bilaga II) och den ekonomiska uppföljningen (enheterna C2 och C3). Olafs roll är att optimera förutsättningarna för uppföljning och kontrollera huruvida kommissionens avdelningar och nationella myndigheter har vidtagit de åtgärder som krävs.

TABELL 2

FÖRDELNING AV ANSTÄLLDA 2004–2009 [1008]

Källa: Olaf.

Datum | Utredningar och operativa insatser (direktoraten A och B) | Övriga (direktoraten C och D, generaldirektören och övervakningskommittén) | Olaf totalt | % utredningar och operativa insatser |

Tjänstemän och tillfälligt anställda | Kontraktsanställda | Totalt | Tjänstemän och tillfälligt anställda | Kontraktsanställda | Totalt |

slutet av 2004 | 100 | 25 | 125 | 165 | 65 | 230 | 355 | 35,2 % |

slutet av 2005 | 107 | 22 | 129 | 174 | 67 | 241 | 370 | 34,9 % |

slutet av 2006 | 110 | 25 | 135 | 180 | 77 | 257 | 392 | 34,4 % |

slutet av 2007 | 126 | 21 | 147 | 205 | 100 | 305 | 452 | 32,5 % |

slutet av 2008 | 140 | 20 | 160 | 212 | 93 | 305 | 465 | 34,4 % |

slutet av 2009 | 143 | 22 | 165 | 217 | 111 | 328 | 493 | 33,5 % |

10. Andelen anställda som arbetar vid direktoraten för utredningar och operativa insatser är i genomsnitt 34 % (2004–2009), såsom framgår av tabell 2.

11. En del av de anställda vid direktoraten C (Operativt stöd och policystöd) och D (allmänna frågor) deltar också i utredningsarbetet. Olaf införde ett tidsregistreringssystem 2007 som registrerar den tid som alla Olaf-anställda lägger på utredningar och annan verksamhet [8]. Tidsregistreringssystemet visar att de anställda vid direktoraten för utredningar inte lägger all sin tid på utredningsarbetet. År 2009 ägnade de 63 % av sin tid åt utredningar, 27 % åt förvaltning och administration och 10 % åt policyarbete och resurser. Anställda vid andra direktorat lade däremot 25 % av sin tid på direkt utredningsstöd. Den tid som de anställda vid alla direktorat sammanlagt lade på utredningsarbete uppgår till 37 %, såsom framgår av diagram 3 [9]. Endast drygt hälften av denna tid ägnades åt specifika ärenden [10].

DIAGRAM 3

PERSONALENS TIDSANVÄNDNING SÅSOM REGISTRERAD I TIDSREGISTRERINGSSYSTEMET 2009

+++++ TIFF +++++

Källa: Olafs tidsregistreringssystem.

STÖRRE FOKUS PÅ UTREDNINGSARBETET

12. Revisionsrätten rekommenderade att Olaf skulle fokusera byråns verksamhet på utredningsarbetet och göra ändringar i bestämmelserna samtidigt som ansvaret för förebyggande åtgärder och lagstiftningsåtgärder överlåts till andra instanser (rekommendation 17).

13. I september 2006 inrättades två direktorat för utredningar och operativa insatser (direktorat A och B) som ersatte det tidigare, enda direktoratet (direktorat B). Den nya organisationen (se bilaga II) skulle lägga större fokus på Olafs utredningsarbete. Revisionsrättens rekommendation om att fokuseringen på utredningsarbetet skulle åtföljas av ändringar av byråns styrelseform med hjälp av ändringar i bestämmelserna har inte genomförts (se punkt 38).

14. Granskningen av ett urval av 30 ärenden tydde på att större fokus lades på utredningsarbetet, till exempel intervjuer och kontroller på plats. Den visade också bidraget från andra enheter än direktoraten A och B vid Olaf som ingår i utredningsprocessen och ger stöd vid behov, till exempel juridisk rådgivning och analys av kriminaltekniska uppgifter (se diagram 2).

15. Ett annat tecken på denna omfokusering är att andelen egna utredningar vid Olaf har ökat jämfört med samordnings- och stödinsatser. Den andel av Olafs arbete som utgörs av utredningar har ökat från 50 % 2004 till 67 % 2009 (diagram 4).

DIAGRAM 4

ANALYS AV PÅGÅENDE ÄRENDEN

+++++ TIFF +++++

Källa: OLAF.

DIAGRAM 5

KÄLLA TILL DEN INLEDANDE INFORMATION SOM TOGS EMOT 2004–2009

+++++ TIFF +++++

Källa: Olaf.

DE STRATEGISKA ENHETERNAS BIDRAG TILL UTRED-NINGSARBETET ÄR FORTFARANDE BEGRÄNSAT

16. Revisionsrätten rekommenderade att enheterna för strategisk analys bör sträva efter att identifiera anomalier som kan användas till att inleda utredningar (rekommendation 13).

17. Olafs underrättelseenheter (enheterna C2 och C3) har förbättrat systemen för att hantera tillförlitligheten i de uppgifter som medlemsstaterna lämnar, särskilt uppgifter om oriktigheter på jordbruks- och strukturfondsområdena. Nu levererar den produkter som används av direktoraten för utredningar och även av berörda instanser vid kommissionen och i medlemsstaterna.

18. Underrättelseenheterna ger allmän vägledning om politikutveckling och operativa strategier genom att identifiera riskområden och bedrägerimönster. Detta kan också leda till att särskilda utredningar [11] inleds, antingen direkt eller indirekt. Av de 332 utredningar som pågick den 1 juli 2008 var 6 (dvs. 2 %) ett direkt resultat av den strategiska underrättelseverksamheten. I diagram 5 visas källan till all inledande information som togs emot mellan 2004 och 2009, av vilken 0,7 % kom från underrättelseverksamheten.

GÖRA UTREDNINGARNA EFFEKTIVARE

19. Revisionsrätten följde upp de rekommendationer i särskild rapport nr 1/2005 som syftade till att förbättra planeringen och övervakningen av utredningar och se till att de genomfördes i tid och i enlighet med en tydlig rättslig ram och tydliga förfaranden.

PLANERINGEN OMFATTAR INTE ARBETSKRAFT OCH TIDSFRISTER

20. När det gällde planeringen rekommenderade revisionsrätten att mindre arbetsgrupper skulle inrättas i styrelsen bestående av direktörer och enhetschefer som skulle fastställa tydliga planer och mål för enskilda utredningar (rekommendation 3) och också att ett tidsregistreringssystem skulle införas som är kopplat till arbetsplaner med uppskattningar av den tid som läggs på utredningar (rekommendation 5).

21. När det gäller rekommendationen om mindre grupper i styrelsen sammanträder numera styrelsen varannan vecka som styrelse A och styrelse B, vilka är sammansatta i enlighet med de respektive behörighetsområdena för de två nya direktoraten A och B. Denna indelning borde ha möjliggjort en mer ingående analys av förslag till utredningar. Revisionsrättens granskning av ett urval av utredningar visade dock att en tredjedel av ärendeplanerna och målen fortfarande inte var tydliga (se diagram 2).

22. När det gäller rekommendation 5 infördes ett tidsregistreringssystem i oktober 2007. Alla anställda vid Olaf, med undantag av de anställda i övervakningskommittén, är skyldiga att registrera sin tidsanvändning per uppgift. År 2009 registrerades mer än 98 % av alla arbetstimmar i tidsregistreringssystemet. För närvarande är det ett system för att registrera tid. Uppgifterna i systemet används inte till att hantera utredningsarbetet.

23. Den inledande utvärderingen av den information som tas emot (se punkt 32) innehåller en arbetsplan där de första stegen i utredningen anges, och den granskas i niomånadersrapporten till övervakningskommittén. Trots att arbetsplanen anger hur många utredare som krävs och vilka särskilda kvalifikationer de ska ha finns det ingen uppskattning av den tid som krävs eller av tidsfrister. Tidsregistreringssystemet används inte i planeringssyfte. Utöver tidsregistreringssystemet upprättar enhet B2 (som handlägger tullärenden) tidsscheman för att planera utredarnas arbete. Planerna kan behöva omprövas när utredningsarbetet väl är i gång eftersom rekommendationerna om att inleda ett ärende bygger på den information som finns tillgänglig vid den aktuella tidpunkten och inget utredningsarbete kan göras under den inledande utvärderingsfasen [12].

ÅTGÄRDER SOM VIDTAS FÖR ATT FOKUSERA PÅ PRIORITERINGAR

24. Revisionsrätten rekommenderade att utredningarna skulle inriktas på prioriteringarna så att byrån skulle få ut så mycket som möjligt av de medel som den hade till sitt förfogande (rekommendation 4).

25. En metod som bygger på de minimis [13] har införts för externa utredningar. Den grundas på vägledande ekonomiska trösklar [14] och andra kriterier som anseenderisk, tecken på systematiskt bedrägeri och eventuell förekomst av andra behöriga utredningsorgan.

26. Sedan 2004 har personalen vid Olaf ökat med 39 % från 355 till 493 anställda, medan antalet anställda vid direktoraten för utredningar och operativa insatser har ökat med 32 % från 125 till 165 anställda (se tabell 2). Ökningen av antalet anställda vid direktoraten för utredningar och operativa insatser har inte åtföljts av en motsvarande ökning av antalet ärenden (se diagrammen 1 och 4). År 2009 handlade Olaf färre ärenden per person inom utredningar och operativa insatser än 2004 (2,8 pågående ärenden i stället för 3,7). Denna utveckling speglar

fokuseringen på allvarligare och mer komplexa ärenden som ett resultat av de minimis-policyn,

den ökande andelen egna utredningar vid Olaf (se diagram 4),

användningen av mer utredningsresurser för att utvärdera den ökande mängd information som tas emot (se diagram 5), mängden inledande information som analyserades och som inte ledde till att en utredning inleddes dubblerades från 364 sådana "icke-ärenden" 2004 (inbegripet 108 icke-ärenden vid första anblicken [15]) till 755 år 2009 (inbegripet 267 icke-ärenden vid första anblicken).

UTREDNINGSTIDEN HAR INTE FÖRKORTATS

27. Revisionsrätten rekommenderade att en maximitid för hur länge utredningarna kunde pågå skulle fastställas (rekommendation 6). Kommissionen godtog idén att införa maximala tidsfrister för utredningsarbetet och lade fram ett lagstiftningsförslag [16] som innebar att man skulle införa en standardlängd på tolv månader som kunde förlängas med upp till sex månader åt gången på grundval av ett beslut som fattas av byråns direktör efter samråd med övervakningskommittén. Inga ändringar av den rättsliga ramen har dock antagits ännu.

28. I Olafs årliga förvaltningsplan för 2010 finns ett delmål att minst 75 % av ärendena ska avslutas inom 24 månader varav 10 % ska avslutas på mindre än nio månader. I förordning (EG) nr 1073/1999 anges att när en utredning har pågått i mer än nio månader ska direktören informera övervakningskommittén om skälen till att det ännu inte har varit möjligt att avsluta den. Utredningstiden är en viktig fråga inte bara på grund av risken för preskription utan också för Olafs effektivitet och för de personer som berörs av utredningarna.

29. Hur lång tid en utredning tar kontrolleras genom enhetschefernas löpande övervakning, operativa rapporter varje månad och, i direktorat B, genom ärenderapporter som utarbetas var tredje månad. Styrelsen deltar endast när en utredning håller på att inledas och avslutas. När det gäller ärenden som pågår längre än nio månader skriver utredaren en rapport till övervakningskommittén där han eller hon sammanfattar utredningsläget och redogör för skälen till förseningen och den beräknade tiden för att avsluta utredningen. I den nya handboken föreskrivs också att en artonmånadersrapport ska utarbetas enbart i internt syfte [17]. Det krävs ingen ytterligare rapportering av det här slaget trots att nästan alla utredningar pågår i mer än 18 månader. Hanteringen av pågående ärenden behöver förbättras så att problem kan lösas snabbare och långa overksamma perioder undvikas.

30. Av tabell 3 framgår att det faktiska antalet ärenden som avslutades inom nio månader från 2004 till 2009 i regel ligger på drygt 10 %, vilket stämmer överens med målet i den årliga förvaltningsplanen.

31. Trots att antalet ärenden per person inom utredningar och operativa insatser minskade mellan 2004 och 2009 (se punkt 26) hade detta ingen effekt på utredningstiden. Den genomsnittliga längden på alla ärenden (interna och externa utredningar, ärenden som avser straffrättsligt bistånd och samordnings-ärenden) mellan 2004 och 2009 har varierat i liten utsträckning och ligger kvar på drygt två år (25 månader), såsom visas i diagram 6. Många utredningar tar betydligt längre tid att avsluta än genomsnittet på två år. I slutet av 2009 hade 125 av de 457 pågående ärendena (27 %) pågått i mer än två år. Av dessa hade 33 pågått i mer än tre år och ytterligare 21 i mer än fyra år. Granskningen av de 30 ärendena visade att den långa utredningstiden ibland beror på yttre faktorer, men oftare på interna faktorer, till exempel brist på resurser eller ändringar av prioriteringar.

TABELL 3

ÄRENDEN SOM AVSLUTATS INOM NIO MÅNADER

Källa: Olaf.

År då ärendena avslutades | Avslutade ärenden totalt | Avslutade ärenden totalt inom nio månader | % |

2004 | 339 | 60 | 18 % |

2005 | 233 | 27 | 12 % |

2006 | 217 | 24 | 11 % |

2007 | 232 | 21 | 9 % |

2008 | 187 | 21 | 11 % |

2009 | 188 | 20 | 11 % |

32. Problemet med tidsåtgången gäller inte enbart utredningarna utan också de inledande utvärderingarna. När Olaf först tar emot eller genererar information om ett eventuellt bedrägeri gör byrån en utvärdering av denna inledande information och beslutar sedan om den ska inleda en utredning eller inte. Mängden inkommande information har ökat markant från 662 poster 2004 till 965 år 2009 (se diagram 5). Hur lång tid utvärderingarna tar beror på om man behöver samla in information från externa organisationer, utredarnas arbetsbörda och också på policyn att fokusera på allvarligare och mer komplexa ärenden (se punkt 25). Därför tar många utvärderingar betydligt längre tid att avsluta än de två månader som förutses i Olafs handbok [18]. Den genomsnittliga utvärderingstiden har dubblerats från 3,5 månader år 2004 till 7,1 månader år 2009. Vid utgången av 2009 hade 72 ärenden utvärderats i mer än tolv månader, vilket motsvarar 16 % av totalt 459 ärenden.

33. Resultatet av revisionsrättens granskning av 30 ärenden (som sammanfattas i diagram 2) visade att beslutet att inleda en utredning inte fattades i tid i elva ärenden. I genomsnitt tog utvärderingarna sex månader när det gällde de 30 ärenden som granskades.

DIAGRAM 6

GENOMSNITTLIG LÄNGD PÅ ÄRENDEN 2004–2009 [1020]

+++++ TIFF +++++

Källa: Olaf.

ÖKAT STÖD FRÅN ÄRENDEHANTERINGS- SYSTEMET OCH PERSONALFUNKTIONEN

34. Revisionsrätten rekommenderade att Olaf skulle utveckla ärendehanteringssystemet som förvaltningsverktyg, ge utredarna mer fortbildning i utredningsteknik, lagstiftning och rapportskrivande (rekommendation 10) och införa en grundplan för personalförvaltningen för att lösa de strukturella svårigheterna (rekommendation 12).

35. Ärendehanteringssystemet används bättre nu och alla viktiga dokument registreras i systemet. Information om uppgiftsskydd fylls dock inte i systematiskt. I enlighet med förordning (EG) nr 45/2009 [19] bör ett beslut fattas att antingen informera fysiska personer om att deras personuppgifter lagras och behandlas av Olaf (registreras som "informerat" i ärendehanteringssystemet) eller att skjuta upp detta (registreras som "uppskjutet" i ärendehanteringssystemet), till exempel på grund av att det skulle äventyra utredningen. I 5 av de 30 utredningar som granskades hade dock inget beslut om huruvida den misstänkte skulle informeras eller inte fattats. Vidare påminner revisionsrätten om att enligt förordningen om uppgiftsskydd ska personuppgifterna vara riktiga och om nödvändigt hållas aktuella [20] I detta avseende noterar revisionsrätten att när en utredning avslutas utan uppföljning och de ursprungliga anklagelserna inte har kunnat styrkas speglas inte denna utveckling när det gäller hur den berörda personen kategoriseras i ärendehanteringssystemet. Råd från Europeiska datatillsynsmannen behövs i denna fråga.

36. När det gäller fortbildning framgår av diagram 7 hur många Olafanställda som har deltagit i fortbildningsåtgärder om utredningsteknik, lagstiftning och rapportskrivande sedan 2004 och den visar att antalet deltagare i fortbildningsåtgärder ökade under 2009. I fortbildningsrapporten från januari 2009 från Olafs internrevisionsfunktion underströk man budskapen i särskild rapport nr 1/2005 och betonade behovet av att förbättra analysen av fortbildningsbehov.

37. Strukturella bemanningsproblem har åtgärdats genom att man har fått fler fasta tjänster och på så sätt minskat antalet och andelen tillfälligt anställda (se tabell 4).

DIAGRAM 7

FORTBILDNINGSÅTGÄRDER SOM OLAFS PERSONAL HAR DELTAGIT I

+++++ TIFF +++++

Källa: Olaf.

TABELL 4

MINSKAD ANDEL TILLFÄLLIGA TJÄNSTER [1023]

Källa: Olaf.

År | Permanenta tjänster | Tillfälliga tjänster | Tjänster totalt | % tillfälliga tjänster |

2004 | 183 | 146 | 329 | 44 % |

2005 | 201 | 146 | 347 | 42 % |

2006 | 238 | 119 | 357 | 33 % |

2007 | 252 | 116 | 368 | 32 % |

2008 | 261 | 116 | 377 | 31 % |

2009 | 270 | 114 | 384 | 30 % |

2010 | 282 | 102 | 384 | 27 % |

ÖVERSYNEN AV DEN RÄTTSLIGA RAMEN OCH FÖRFARANDENA HAR ÄNNU INTE AVSLUTATS

38. Revisionsrätten lämnade en rekommendation om den rättsliga ramen och regelverket som syftade till att byrån skulle kodifiera och offentliggöra förfaranden för att skydda privatpersoners rättigheter under alla steg i utredningen och inrätta kontroller av pågående utredningsåtgärders laglighet (rekommendation 8).

39. I december 2009 antog Olafs direktör en ny handbok för operativa förfaranden som publicerades i maj 2010. Den rättsliga ramen har dock inte ändrats sedan revisionsrättens senaste rapport, eftersom anvisningarna i handboken inte är tänkta att ha någon rättslig verkan [21] och eftersom förordning (EG) nr 1073/1999 om utredningar som utförs av Olaf inte har ändrats [22]. Det förekommer fortfarande ingen oberoende kontroll av pågående utredningsåtgärders laglighet [23] och det finns inte heller några allmänna regler som garanterar att utredningsåtgärderna är förutsägbara, att tidsramarna för utfrågningar är tillförlitliga, att den utredda personens rättigheter är garanterade i varje viktigt skede av utredningen och att den utredda personens tillgång till akten är säkerställd [24].

SVÅRIGHETER I SAMARBETET MED EUROJUST OCH MEDLEMSSTATERNA

40. Revisionsrätten rekommenderade att byrån skulle förtydliga hur samarbetet med medlemsstaternas myndigheter skulle gå till genom att anta särskilda bestämmelser eller ingå överenskommelser med nationella utredningsorgan (rekommendation 9).

41. År 2006 lade kommissionen fram ett omarbetat förslag till förordning om ömsesidigt administrativt bistånd [25] som ännu inte har antagits av parlamentet och rådet. Olaf har undertecknat arrangemang för administrativt samarbete med tio medlemsstater, och förhandlingar pågår för närvarande med fyra andra [26]. Flera medlemsstater har dock inte meddelat Olaf vilken nationell myndighet eller utredningsavdelning det är som ansvarar för samarbetet med Olaf på området för direkta utgifter eller så har de inte inrättat de nationella och rättsliga myndigheter med behörighet på området för direkta utgifter som krävs. Därför fortsätter Olaf att stöta på svårigheter och bristfälligt stöd när byrån genomför kontroller och inspektioner på plats i vissa medlemsstater, framför allt där de nationella inspektörerna inte har de kontrollbehörigheter som anges i förordning (Euratom, EG) nr 2185/96 [27].

42. Vid revisionen bekräftades revisionsrättens iakttagelser i yttrande nr 8/2005 att den befintliga rättsliga ramen för bekämpning av bedrägeri och oegentligheter är komplicerad och svår att tillämpa och att brister kvarstår i samarbetet mellan kommissionen och medlemsstaterna [28]. Vid revisionen bekräftades även att med tanke på begränsningarna när det gäller vilka utredningsåtgärder byrån får vidta är medlemsstaternas svar på byråns begäran om stöd fortfarande bristfälligt [29].

43. Svårigheter kan även uppstå när de anklagelser som Olaf utreder inbegriper ekonomiska aktörer från flera medlemsstater. I sådana fall är samarbetet med Eurojust viktigt eftersom Eurojust ansvarar för att samordna nationella brottsutredningar och rättsliga åtgärder. För att samarbetet skulle bli så effektivt som möjligt ingicks en praktisk överenskommelse om samarbetsarrangemang mellan Eurojust och Olaf den 24 september 2008 [30]. Enligt den praktiska överenskommelsen ska Olaf så snabbt som möjligt informera Eurojust om det finns något ärende som direkt tycks medföra rättsligt samarbete mellan behöriga nationella myndigheter i två eller fler medlemsstater eller om ett ärende berör en medlemsstat och gemenskapen. På grundval av revisionsrättens urval faller omkring 20 % av utredningarna inom dessa kategorier. Trots att Olaf och Eurojust sammanträder varje kvartal, såsom krävs enligt överenskommelsen, har det praktiska samarbetet i form av överlämning av information om ärenden varit begränsat. År 2008 lämnade Olaf information om fem ärenden till Eurojust och bara om ett ärende 2009.

44. Enligt artikel 85 i EUF-fördraget får Eurojusts uppgifter utvidgas till att även omfatta inledande av utredningar. I detta avseende noterar revisionsrättens de rekommendationer som antogs av Europeiska rådet i december 2009 om möjligheten att ge Eurojusts nationella ledamot ökade befogenheter, att stärka Eurojustkollegiets befogenheter eller att inrätta en europeisk allmänåklagare [31]. Det krävs ett ändamålsenligare samarbete mellan Olaf och Eurojust med tanke på utvecklingen i denna riktning.

RAPPORTERING OM UTREDNINGARNAS ÄNDAMÅLSENLIGHET

45. Vid revisionen bedömdes huruvida de åtgärder som Olaf har vidtagit hade lett till tydliga mål för utredningarna och relevanta och tillförlitliga rapporter om resultatet.

DELMÅL HAR FASTSTÄLLTS OCH ÖVERVAKAS MEN DE ÄR INTE INRIKTADE PÅ RESULTAT

46. Revisionsrätten rekommenderade att byrån skulle specificera vilka resultat som skulle uppnås med utredningarna och införa resultatindikatorer (rekommendation 1).

47. För byrån som helhet och för vissa sektorer och geografiska områden fastställer Olaf nu mål i den årliga förvaltningsplanen med tydligt kvantifierade delmål. Dessa delmål övervakas i uppdateringarna varje månad av den årliga förvaltningsplanen [32], och ytterligare information lämnas i månatliga förvaltningsrapporter [33].

48. När det gäller enskilda utredningar fastställdes inte tydliga ekonomiska mål för utredningarna systematiskt i den inledande utvärderingen. Trots att de belopp det gäller inte alltid är det största bekymret bör man i den inledande utvärderingen av den mottagna informationen identifiera den möjliga ekonomiska effekten och eventuell återvinning.

I RAPPORTERNA OM RESULTAT UTNYTTJAS INTE DEN TILLGÄNGLIGA INFORMATIONEN FULLT UT

49. Revisionsrätten rekommenderade att rapporterna om Olafs resultat skulle bygga på relevanta och tillförlitliga uppgifter. De bör möjliggöra jämförelser över tid och omfatta indikatorer som grundar sig på faktiska resultat (rekommendation 11).

50. Olaf utarbetar följande rapporter och uppföljningsdokument om resultatet: årlig förvaltningsplan, månatlig uppdatering, månatliga förvaltningsrapporter, årlig verksamhetsrapport, årlig operativ rapport och särskilda rapporter (till exempel rapporten 2008 om kontroller på plats).

51. När en utredning närmar sig sitt slut lämnas en slutlig ärenderapport till en av styrelserna. Styrelsen lämnar en rekommendation om huruvida ärendet bör avslutas med eller utan uppföljning. Uppföljningsåtgärder innefattar återvinning av medel och inledande av rättsliga åtgärder [34]. Ansvaret för uppföljningsåtgärderna vilar inte på Olaf utan snarare på kommissionens generaldirektorat och nationella myndigheter. Olafs roll är att optimera förutsättningarna för uppföljning och kontrollera huruvida åtgärder har vidtagits.

52. I tabell 5 visas hur informationen rapporteras i olika dokument som utarbetas vid olika tidpunkter (varje månad, varje år eller vid särskilda tillfällen) och för olika läsare (interna eller externa).

53. Det är svårt att få en överblick över Olafs resultat. Den information som ges finns i olika dokument, som utarbetas för olika syften och vänder sig till olika adressater. Dessutom presenteras inte den mer omfattande information som finns i ärendehanteringssystemet. Den årliga verksamhetsrapporten gör inte att läsare kan jämföra Olafs resultat över tid eftersom det inte finns någon sammanfattning av den viktigaste statistiken för tidigare år. Den årliga operativa rapporten innehåller jämförelser med tidigare år för ett antal indikatorer som gäller verksamheten (information som tagits emot, inledande utvärderingar som gjorts, beslut om att inleda ett förfarande och genomsnittlig längd på handläggningen av ärenden), potentiella resultat (procent av ärenden som avslutats med uppföljning) och faktiska resultat (medel som faktiskt har återvunnits). Den innehåller dock inte den viktiga kopplingen mellan Olafs verksamhet (antal ärenden som avslutas på ett år) och de åtföljande resultaten, både potentiella (till exempel belopp som identifierats för återvinning) och faktiska (till exempel belopp som faktiskt har återvunnits).

TABELL 5

TILLGÅNG TILL RESULTATINDIKATORER

Källa: Olafs rapporter.

| Interna | Offentliga |

Månadsrapporter | Årsrapporter | Engångsrapporter |

Årlig förvaltningsplan uppdateras varje månad | Månatliga förvaltningsrapporter | Årlig verksamhetsrapport | Årlig operativ rapport | Rapport 2008 om kontroller på plats |

Verksamhet

Antal avslutade utredningar | √ | √ | √ | √ | |

Potentiella resultat

% av utredningar som avslutats med uppföljning | √ | | √ | √ | |

Belopp som identifierats för återvinning i utredningar | | | | | √ |

Berörda parters tillfredsställelse [1001]

Synpunkter från kommissionens generaldirektorat | | | | | |

Faktiska resultat

Faktisk återvinning som ett resultat av utredningar | | | | | √ |

Faktisk återvinning som ett resultat av samtliga ärenden | | √ | | √ | |

54. Relevanta indikatorer är de som mäter kopplingen mellan Olafs utredningar, det potentiella resultatet (till exempel medel som identifieras för återvinning, rekommendationer om att vidta rättsliga åtgärder) och det faktiska resultatet (till exempel medel som faktiskt har återvunnits och ärenden som leder till straff eller dom). Dessa ligger visserligen till stor del utanför Olafs kontroll, men de beror också på kvaliteten på och tidpunkten för Olafs utredningar.

55. Om indikatorerna ska vara tillförlitliga måste de bygga på korrekta uppgifter och presenteras på ett enhetligt sätt så att det går att göra jämförelser mellan år och sektorer (till exempel jordbruk, tullar och bistånd till tredjeland) eller typer av utredningar (interna, externa, samordning och stöd).

56. Ärendehanteringssystemet innehåller information om ekonomiska, rättsliga och disciplinära resultat. I det registreras även ärenden som har avslutats utan uppföljning i de fall där Olaf har ogillat eller inte kunnat styrka de ursprungliga anklagelserna. Den typ av information som finns i ärendehanteringssystemet och som skulle kunna rapporteras årligen visas i bilaga III. Indikatorerna gäller tre dimensioner i Olafs utfall, nämligen ekonomiskt och rättsligt utfall samt utfall per område eller sektor. När det gäller ekonomiskt och rättsligt utfall beskrivs följande i tabellerna:

a) Verksamhet (antal avslutade utredningar).

b) Potentiella resultat (utredningar som har avslutats med uppföljning, rekommendationer om att återvinna medel eller vidta rättsliga eller disciplinära åtgärder).

c) Faktiska resultat (faktiska belopp som har återvunnits eller domar som utfärdats).

57. Tabellerna i bilaga III innehåller kompletterande information till de aktuella rapporterna. De kopplar de faktiska resultaten till det år då ärendena avslutades. Syftet med informationen är att visa hur indikatorerna i ärendehanteringssystemet kan rapporteras och hur de ger möjlighet till tillförlitliga jämförelser över tid och mellan sektorer och typer av utredningar. Tillsammans med ytterligare analys och ytterligare förklaringar från Olaf kan denna information ge en fullständigare bild av verksamhetstrender och resultat i rapporterna.

FÖRTYDLIGA ÖVERVAKNINGS- KOMMITTÉNS ROLL

58. Revisionsrätten följde upp rekommendationen i särskild rapport nr 1/2005 om att övervakningskommitténs roll skulle förtydligas.

UPPDATERINGEN AV FÖRFARANDENA ÄR INTE KLAR ÄNNU

59. Revisionsrätten rekommenderade att övervakningskommitténs roll skulle förtydligas för att garantera att det inte förekommer någon inblandning i pågående utredningar (rekommendation 16).

60. Övervakningskommittén såg över sin arbetsordning [35] 2006 och utarbetade flera rapporter och yttranden om förvaltningen av Olaf i syfte att stärka byråns oberoende.

61. Enligt en dom från förstainstansrätten i juli 2008 [36] är en viktig funktion för övervakningskommittén att skydda rättigheterna för personer som är föremål för Olafs utredningar [37]. Efter det att domen hade avkunnats blev byrån tvungen att hitta ett praktiskt arbetssätt för samråd med övervakningskommittén innan den överlämnade uppgifterna till de nationella rättsliga myndigheterna.

62. Den nya handboken föreskriver att uppgifterna ska lämnas minst fem arbetsdagar innan de skickas vidare [38]. I juni 2010 kom Olaf och övervakningskommittén överens om ett nytt förfarande för att garantera att skrivelser som innebär att ärenden skickas vidare till nationella rättsliga myndigheter ska undertecknas minst fem arbetsdagar efter det meddelande som informerar övervakningskommittén om vidarebefordrandet [39]. Olaf förband sig att beakta alla eventuella råd från övervakningskommittén och att agera från fall till fall.

63. Med hänsyn till förstainstansrättens beslut innebär dock detta förfarande en risk för de berörda personernas rättigheter, eftersom de steg som ska tas i den händelse övervakningskommittén beslutar att avge ett yttrande inte beskrivs. Eftersom det inte finns några bindande förfaranden i detta avseende blir det svårare att garantera att övervakningskommittén inte har lagt sig i genomförandet av pågående utredningar.

64. Vidare har Olaf som policy att vidarebefordra uppgifter till de nationella myndigheterna utan att informera övervakningskommittén i de fall då Olaf vet att ett ärende redan handläggs av de nationella rättsliga myndigheterna. År 2009 hade Olaf nio sådana ärenden där byråns uppgifter lämnades över till nationella myndigheter utan att övervakningskommittén informerades, vilket strider mot förstainstansrättens ståndpunkt som innebär att informationen till övervakningskommittén "är en ovillkorlig skyldighet och inte ger något utrymme för skönsmässig bedömning" [40].

65. Ledamöterna i övervakningskommittén utses av Europaparlamentet, rådet och kommissionen i samförstånd (se artikel 11 i förordningen om Olaf). Ledamöterna ska utses för en period på tre år. Deras mandat kan förnyas en gång. När mandattiden löper ut ska ledamöterna sitta kvar i avvaktan på att deras mandat förnyas eller till dess att ersättare har utsetts. Ledamöterna i den nuvarande övervakningskommittén tillträdde den 30 november 2005. Deras mandattid löpte ut den 29 november 2008. Revisionsrätten konstaterar att mer än två år senare har ett beslut om att förnya deras mandat eller utse ersättare fortfarande inte fattats. Denna situation är otillfredsställande.

SLUTSATSER OCH REKOMMENDATIONER

FOKUSERING PÅ UTREDNINGSARBETET

66. I förra rapporten lämnade revisionsrätten sex rekommendationer om att byråns verksamhet skulle fokuseras på utredningsarbetet. Tre av dessa rekommendationer, som gällde att upphöra med eller avskilja verksamheter (rekommendationerna 2, 14 och 15), godtogs inte medan de återstående tre delvis har genomförts (rekommendationerna 7, 17 och 13). Därför är alla sex rekommendationer till Olaf om att fokusera verksamheten på utredningsarbetet fortfarande giltiga.

67. I fråga om fördelningen av resurser har Olaf inte inriktat verksamheten på utredningsarbetet. Kommissionen betraktar Olaf som en allsidig bedrägeribekämpningsmyndighet och inte som en tjänstegren som koncentrerar sig på utredningar. Därför godtog den inte rekommendationerna i revisionsrättens tidigare rapport om att upphöra med vissa verksamheter, till exempel utarbetandet av en strategi för bedrägeribekämpning och förvaltningen av finansieringsprogram. Andelen anställda i direktoraten för utredningar och operativa insatser i förhållande till alla anställda uppgick till 34 % i januari 2010. Tidsregistreringssystemet visade att byrån som helhet fördelade 37 % till utredningsarbete 2009 (se punkterna 8–11).

68. Numera använder Olaf sina utredningsbefogenheter i större utsträckning när den gör utredningar, till exempel befogenheten att genomföra kontroller på plats och intervjuer. Olafs stödenheter bidrar till utredningarna vid behov, och 2009 använde de 25 % av sin tid till detta. I detta sammanhang identifierar enheterna för strategisk underrättelse riskområden, men deras arbete leder sällan till att en utredning inleds (se punkterna 12–18).

UPPFÖLJNINGSREKOMMENDATION 1

Olaf bör öka antalet utredningar och genomföra dem snabbare genom att lägga mer tid på kärnverksamheten, det vill säga utredningsarbetet.

UPPFÖLJNINGSREKOMMENDATION 2

Det bidrag som enheterna för underrättelseverksamhet lämnar till utredningsarbetet bör förbättras.

GÖRA UTREDNINGARNA EFFEKTIVARE

69. I den förra rapporten lämnade revisionsrätten åtta rekommendationer om åtgärder som skulle göra utredningarna effektivare (rekommendationerna 3, 4, 5, 6, 8, 9, 10 och 12). Förutom rekommendationerna 3 och 12 har de övriga rekommendationerna ännu inte genomförts fullt ut och är därför fortfarande giltiga.

70. I den förra rapporten rekommenderade revisionsrätten att byrån skulle se till att det fanns tydliga förfaranden för utredningar och förbättra planeringen och övervakningen så att utredningarna gjordes i tid och på ett effektivt sätt. Olaf har vidtagit åtgärder för att förtydliga förfarandena och utfärdade bland annat en ny handbok i december 2009 och ingick en praktisk överenskommelse om samarbete med Eurojust 2008. Olaf vidtog andra åtgärder för att öka effektiviteten, bland annat införde byrån ett tidregistreringssystem, utvecklade en de minimis-policy så att den kunde koncentrera sig på allvarliga och komplexa ärenden, förbättrade användningen av ärendehanteringssystemet (även om det fortfarande inte används fullt ut), anordnade mer riktad fortbildning, minskade antalet tillfälligt anställda och delade upp styrelsen i mindre grupper.

71. Trots dessa åtgärder för att öka effektiviteten har framstegen gått långsamt och är ännu inte tillräckliga. Den nya handboken infördes inte förrän i december 2009 och den rättsliga ramen har inte ändrats sedan revisionsrättens förra rapport. Trots att Olaf ingick en överenskommelse om samarbete med Eurojust överlämnade Olaf information om endast ett fall till Eurojust under 2009. Tidsregistreringssystemet används visserligen till att registrera tid, men informationen i den används inte till att planera och övervaka utredningar. Mängden inledande information som ska utvärderas har ökat markant, och den tid som dessa utvärderingar tar har dubblerats. Utredningarna tar fortfarande lång tid, ibland på grund av yttre faktorer men oftare på grund av interna faktorer, som andra prioriteringar eller brist på resurser (se punkterna 19–44).

UPPFÖLJNINGSREKOMMENDATION 3

Den rättsliga ramen för bekämpning av bedrägerier och oegentligheter bör ses över så att lagstiftningen om bedrägeribekämpning förenklas och konsolideras. Genom en sådan översyn bör man försöka komma till rätta med bristerna i Olafs nuvarande befogenheter och förfaranden, särskilt när det gäller samarbetet mellan Olaf och behöriga myndigheter i medlemsstaterna.

UPPFÖLJNINGSREKOMMENDATION 4

Olaf bör stärka sitt samarbete och partnerskap med Eurojust, som enligt artikel 85 i EUF-fördraget har till uppgift att samordna brottsutredningar och lagföringsförfaranden som gäller brott som skadar unionens ekonomiska intressen. I detta syfte bör Olaf införa förfaranden för att identifiera alla relevanta ärenden, lämna information om dem till Eurojust vid lämplig tidpunkt och regelbundet rapportera om resultatet av sitt samarbete med Eurojust.

UPPFÖLJNINGSREKOMMENDATION 5

De preliminära planerna för utredningar bör inbegripa beräkningar av de resurser som krävs och tidsfrister. Dessa planer bör övervakas och uppdateras när utredningsarbetet väl har kommit igång. Informationen i tidsregistreringssystemet bör användas till att ge ändamålsenligare stöd till utredare och förvaltare.

UPPFÖLJNINGSREKOMMENDATION 6

Den sammanlagda längden på utvärderingar och utredningar bör kontrolleras bättre så att utredningarnas effekter blir större och tillgängliga resurser används bättre. I detta syfte bör styrelsen delta i övervakningen av långa och komplexa utredningar för att se till att lämpliga åtgärder vidtas.

RAPPORTERING OM UTREDNINGARNAS ÄNDAMÅLSENLIGHET

72. I den förra rapporten lämnade revisionsrätten två rekommendationer om åtgärder som skulle visa att utredningarna var ändamålsenliga (rekommendationerna 1 och 11). Dessa rekommendationer har visserligen genomförts delvis, men de är fortfarande giltiga.

73. I den årliga förvaltningsplanen fastställs tydligt kvantifierade mål för byrån vilka övervakas regelbundet. Tydliga ekonomiska mål identifieras dock inte systematiskt för enskilda utredningar (se punkterna 45–48).

74. Det finns mycket information i ärendehanteringssystemet som gör att Olafs resultat kan jämföras över tid och mellan olika sektorer. Statistiken gäller verksamheten (avslutade utredningar), potentiella resultat (utredningar som avslutas med uppföljning; återvinningsbart belopp) och faktiska resultat (faktiska belopp som återvunnits). För närvarande rapporteras dock inte denna information i ett enda dokument, vilket skulle göra det möjligt för läsare att bedöma Olafs resultat. Vid de 696 externa utredningar som avslutades under perioden 2004–2009 identifierades 656 miljoner euro för återvinning, av vilka 180 miljoner euro faktiskt hade återvunnits när revisionen genomfördes i april 2010 (se punkterna 49–57).

UPPFÖLJNINGSREKOMMENDATION 7

Tydliga mål för enskilda utredningar bör fastställas och uppdateras systematiskt, och resultaten bör rapporteras i form av uppnådda mål.

UPPFÖLJNINGSREKOMMENDATION 8

Ärendehanteringssystemet bör användas i större utsträckning när ledningen fattar beslut och till att utarbeta bättre rapporter. Resultatstatistik om Olafs verksamhet, potentiella och faktiska resultat bör samlas i en enda rapport med jämförelser över tid.

FÖRTYDLIGA ÖVERVAKNINGS- KOMMITTÉNS ROLL

75. I den förra rapporten rekommenderade revisionsrätten att övervakningskommitténs roll skulle förtydligas (rekommendation 16). Vissa åtgärder har vidtagits, men de räcker inte.

76. Efter förstainstansrättens dom i juli 2008 började Olaf tillämpa ett nytt förfarande för samråd med övervakningskommittén innan uppgifter överlämnas till nationella rättsliga myndigheter. I detta förfarande fastställs dock inte vilka steg som ska tas innan övervakningskommittén beslutar att avge ett yttrande. Förutom rättspraxis har den rättsliga ramen för att skydda rättigheterna för personer som är under utredning inte ändrats sedan revisionsrättens förra rapport (se punkterna 58–65).

UPPFÖLJNINGSREKOMMENDATION 9

Övervakningskommittén bör efter överenskommelse med Olaf fastställa ett formellt förfarande som beskriver de steg som ska tas innan kommittén beslutar att avge ett yttrande över ett ärende som den har konsulterats i. Den rättsliga ramen bör ses över så att den bättre skyddar rättigheterna för personer som är under utredning.

Denna rapport har antagits av revisionsrättens avdelning IV, med ledamoten Igors LUDBORŽS som ordförande, vid dess sammanträde i Luxemburg den 8 februari 2011.

För revisionsrätten

+++++ TIFF +++++

Vítor Manuel da Silva Caldeira

Ordförande

[1] Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1073/1999 av den 25 maj 1999 om utredningar som utförs av Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (OLAF) (EGT L 136, 31.5.1999, s. 1).

[2] EUT C 202, 18.8.2005, s.1.

[3] Sammanträdet i kommittén för revisionsuppföljning den 5 juli 2007 – Lägesrapport från Olaf om genomförandet av rekommendationerna i revisionsrättens särskilda rapport nr 1/2005.

[4] Kommissionens beslut 1999/352/EG, EKGS, Euratom (EGT L 136, 31.5.1999, s. 20) och förordning (EG) nr 1073/1999).

[5] Mål T-48/05 av den 8 juli 2008 (EUT C 209, 15.8.2008, s. 44).

[6] Vid revisionen valdes ärenden ut som var pågående den 1 juli 2008 för att alla stadier i förfarandet fram till april 2010 skulle kunna granskas (inledande utvärdering, aktiv utredning, slutligt beslut och uppföljning i förekommande fall).

[7] I kommissionens beslut – meddelande C(2007) 5709 av den 27 november 2007 klargörs Olafs och kommissionens utanordnares respektive ansvar för den ekonomiska uppföljningen av oriktiga utgifter.

[1008] Tabellen visar det faktiska antalet anställda.

[8] År 2009 registrerades mer än 98 % av alla timmar i tidsregistreringssystemet.

[9] Personalens arbete vid direktoraten för utredningar omfattar även utvärderingar och samordning och stödverksamhet.

[10] En utredare eller enhetschef som arbetade med ett stort antal ärenden kunde avsätta tid för utredningsarbete utan att ange specifika ärenden.

[11] Avsnitt 3.1.9 i Olafs handbok för operativa förfaranden, den 1 december 2009.

[12] Avsnitt 3.2.1 i Olafs handbok från den 1 december 2009. I två fall i revisionsrättens urval inleddes emellertid utredningsarbetet efter en styrelserekommendation men innan direktören hade fattat ett formellt beslut om att inleda en utredning. I ett av dessa fall hade alla utredningsetapper avslutats innan beslutet om att inleda en utredning hade fattats.

[13] En förkortad form av det latinska talesättet de minimis non curat lex (lagen befattar sig inte med småsaker). Konventionen om skydd av Europeiska gemenskapernas finansiella intressen (EGT C 316, 27.11.1995, s. 49) föreskriver att när det gäller straffrättslig lagföring ska med allvarliga fel menas de bedrägerier som rör ett belopp som överstiger 50000 euro.

[14] 1 miljon euro inom tull-, cigarett- och handelssektorerna; 100000 euro inom jordbruks- och strukturfondssektorerna; 50000 euro i ärenden som gäller direkta utgifter och bistånd till tredjeland. (Se sidan 5 i Olafs årliga verksamhetsrapport för 2009 – http://ec.europa.eu/atwork/synthesis/aar/doc/olaf_aar.pdf).

[15] Icke ärenden vid första anblicken gäller information som tas emot och som tydligt faller utanför Olafs behörighetsområde eller tydligt inte motiverar att Olafresurser används till det.

[16] Se förslaget till ny artikel 6.7 i KOM(2004 )103, slutlig, s. 10.

[17] I avsnitt 1.4.7 i Olafs handbok för operativa förfaranden av den 1 december 2009 anges följande: Om en utredning fortfarande pågår nio månader efter det att den har inletts ska utredaren utarbeta en rapport till övervakningskommittén där han eller hon sammanfattar anklagelserna och redogör för utredningsläget, skälen till förseningen och den beräknade tiden för att avsluta utredningen. En annan rapport enligt ett liknande internt förfarande måste utarbetas till ledningen 18 månader efter det att en utredning har inletts.

[18] I avsnitt 3.2.2 i Olafs handbok anges att den inledande utvärderingen av ett ärende bör avslutas inom två månader från det att den inledande informationen tas emot. Om detta inte är möjligt måste utredaren begära att tidsfristen förlängs av den ansvariga enhetschefen. Den inledande utvärderingen måste sedan avslutas inom den period som beviljas av den ansvariga enhetschefen och som inte får överstiga de sex månader som följer efter det att den inledande informationen togs emot. Om den information som krävs för att avsluta utvärderingen fortfarande inte finns tillgänglig efter sex månader måste en förlängning beviljas av den ansvariga direktören.

[1020] Baserat på förhållandet mellan pågående ärenden i slutet av året och pågående ärenden under året.aserat på förhållandet mellan pågående ärenden i slutet av året och pågående ärenden under året.

[19] Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 45/2001 av den 18 december 2000 om skydd för enskilda då gemenskapsinstitutionerna och gemenskapsorganen behandlar personuppgifter och om den fria rörligheten för sådana uppgifter (EGT L 8, 12.1.2001, s. 1).

[20] Artikel 4.1 i förordning (EG) nr 45/2001.

[1023] Utöver de 384 fasta tjänsterna fanns det också 131 kontraktsanställda i mars 2010, inbegripet 65 anställda vid informationstjänsterna vid direktorat D.

[21] Se förordet till handboken som finns på Olafs webbplats.

[22] Kommissionens förslag (KOM(2006) 244 slutlig, 24.5.2006) om ändring av förordning (EG) nr 1073/1999 har ännu inte antagits. Över detta förslag avgav revisionsrätten yttrande nr 7/2006 (EUT C 8, 12.1.2007, s. 1).

[23] Se punkt 83 i särskild rapport nr 1/2005.

[24] Yttrande nr 5/2010 från Olafs övervakningskommitté om respekten för grundläggande rättigheter och rättssäkerheten i utredningar.

[25] KOM(2006) 473 slutlig, 14.9.2006.

[26] Det finns arrangemang med myndigheter i följande medlemsstater: Belgien, Bulgarien, Tjeckien, Estland, Spanien, Italien, Litauen, Malta, Rumänien och Slovakien. Förhandlingar pågår med myndigheter i Danmark, Lettland, Tyskland och Storbritannien.

[27] Rådets förordning (Euratom, EG) nr 2185/96 av den 11 november 1996 om de kontroller och inspektioner på platsen som kommissionen utför för att skydda Europeiska gemenskapernas finansiella intressen mot bedrägerier och andra oegentligheter (EGT L 292, 15.11.1996, s. 2).

[28] Se punkterna 34–36 i yttrande nr 8/2005 (EUT C 313, 9.12.2005, s. 1).

[29] Se punkt 15 i särskild rapport nr 1/2005.

[30] EUT C 314, 9.12.2008, s. 3.

[31] Se Stockholmsprogrammet som antogs av Europeiska rådet i december 2009, rådsdokument 17024/09, s. 24.

[32] Av uppdateringarna varje månad av den årliga förvaltningsplanen framgår andelen ärenden som inleds inom vissa sektorer och geografiska områden, uppföljningsärenden som har effekt på vissa belopp, andelen ärenden som avslutas med uppföljning, uppklarandegrad (inledda ärenden/avslutade ärenden), andelen ärenden som avslutats inom en viss tid och antal ärenden per utredare.

[33] I de månatliga förvaltningsrapporterna visas resultatet för det innevarande året hittills och de fyra föregående åren i fråga om fängelsestraff och återvunna belopp och även hur lång tid utvärderingar, utredningar och uppföljningar har tagit.

[34] I Olafs handbok beskrivs fyra typer av uppföljning: administrativ, ekonomisk, rättslig och disciplinär.

[1001] År 2007 skickade Olaf ut en enkät om de berörda parternas tillfredsställelse som inte blev någon framgång på grund av den låga svarsgraden (45 enkäter skickades ut, endast sex svar togs emot). Olaf har infört operativa konferenser med kommissionens generaldirektorat.

[35] Arbetsordning för Olafs övervakningskommitté av den 24 augusti 2006 (EUT L 33, 7.2.2007, s. 7).

[36] Mål T-48/05 av den 8 juli 2008.

[37] I förstainstansrättens dom föreskrivs vidare att det "följaktligen inte [kan] bestridas att kravet att vända sig till denna kommitté innan uppgifterna överlämnas till de nationella rättsliga myndigheterna syftar till att ge de berörda personerna rättigheter" (punkt 168).

[38] Avsnitten 3.3.6.1.1 och 3.4.3.2.1 i Olafs handbok för operativa förfaranden av den 1 december 2009.

[39] Olaf ger också kommittén ett kortfattat meddelande där den anger huruvida den berörda personen har underrättats och fått rätt att svara och huruvida ärendet handläggs inom de tidsfrister som de nationella myndigheterna har fastställt.

[40] I beslutet föreskrivs att kommittén måste underrättas innan uppgifterna överlämnas till de nationella rättsliga myndigheterna (punkt 164) och "att informationen till övervakningskommittén är en ovillkorlig skyldighet och inte ger något utrymme för skönsmässig bedömning" (punkt 170).

--------------------------------------------------

BILAGA I

SITUATIONEN NÄR DET GÄLLER GENOMFÖRANDET AV REKOMMENDATIONERNA (SÄRSKILD RAPPORT NR 1/2005) [1]

Rekommendation | Godtogs | Genomförts [2] |

Rekommendationer om en fokusering av byråns verksamhet på utredningsarbetet

Överlåta eller separera verksamhet som inte har med kärnverksamheten att göra

7.Upphöra med uppföljning (deltagande i rättsliga förfaranden och återvinning av medel) som kan göras av utanordnare. | Delvis | Delvis |

14.Överlåta ansvaret för strategin för bedrägeribekämpning till andra kommissionsavdelningar. | Godtogs inte | Nej |

15.Överlåta ansvaret för förvaltningen av finansieringsprogram (till exempel Perikles och Herkules) till andra kommissionsavdelningar. | Godtogs inte | Nej |

2.Överväga att inrätta en särskild enhet för samordning och stödoperationer för att förbättra resursförvaltningen. | Godtogs inte | Nej |

Förbättra de strategiska avdelningarnas bidrag till utredningsarbetet

17.Fokusera verksamheten på utredningsarbetet, vilket bör åtföljas av ändringar av byråns styrelseform och bestämmelser. | Delvis | Delvis |

13.De strategiska analysenheterna bör försöka förbättra de uppgifter som överlämnas av medlemsstaterna och bygga upp databaser som kan användas till att identifiera anomalier och inleda utredningar. | Godtogs | Delvis |

Rekommendationer som ska göra utredningarna effektivare

Rättslig ram och regelverk

8.Kodifiera och offentliggöra förfaranden för att skydda personers rättigheter i varje skede av utredningen och planera för kontroller av pågående utredningsåtgärders laglighet. | Godtogs | Delvis |

Samarbete med medlemsstaterna

9.Formalisera formerna för samarbete mellan Olaf och medlemsstaten genom lagstiftning eller ingående av överenskommelser med nationella utredningsavdelningar. | Godtogs | Delvis |

Planering

3.Inrätta mindre grupper i styrelsen för att fastställa tydliga planer och mål för utredningarna. | Godtogs | Ja |

5.Införa ett tidsregistreringssystem som är kopplat till arbetsplanerna där tidsåtgången för utredningar beräknas så att arbetsbördan anpassas till resurserna och förseningar undviks. | Godtogs | Delvis |

Fokusering på prioriteringar

4.Övervaka utredningsprocessen för att fokusera på prioriteringar och sökande efter bevis så att de utredningsverktyg som den har till sitt förfogande används bättre. | Godtogs | Delvis |

Avsluta i tid

6.Fastställa en maximitid för utredningar. | Delvis [3] | Delvis [4] |

Stöd från IT-system och personalfunktioner

10.Omvandla ärendehanteringssystemet till ett verkligt system för handläggning av ärenden och ge utredarna mer fortbildning i utredningsteknik, lagstiftning och rapportskrivande. | Godtogs | Delvis |

12.Införa en grundplan för personalförvaltning för att lösa strukturella svårigheter. | Godtogs | Ja |

Rekommendationer för att visa att utredningarna är ändamålsenliga

1.Specificera vilka resultat som ska uppnås med utredningarna och införa resultatindikatorer för att bedöma framsteg. | Godtogs | Delvis |

11.Utarbeta tillförlitliga och relevanta rapporter om resultatet som bygger på faktiska och inte potentiella resultat. | Godtogs | Delvis |

Rekommendation till övervakningskommittén för att stärka Olafs oberoende

16.Förtydliga övervakningskommitténs roll för att garantera att det inte förekommer någon inblandning i pågående utredningar. | Godtogs | Delvis |

[1] Rekommendationerna i säskild rapport nr 1/2005 var inte numrerade. De numreras här i den ordning som de presenterades i rapporten.

[2] Ja – rekommendationen har genomförts. Nej – rekommendationen har inte genomförts och är fortfarande giltig. Delvis – varierande grader av genomförande och ytterligare åtgärder rekommenderas.

[3] Kommissionen svarade att den hade föreslagit ändring av förordning (EG) nr 1073/1999 och infört en längd på tolv månader med möjlighet att förlänga utredningarna med upp till sex månader åt gången.

[4] Den rättsliga ramen har ännu inte ändrats.

--------------------------------------------------

BILAGA II

OLAFS ORGANISATIONSSCHEMA [1]

+++++ TIFF +++++

[1] Organisationsschemat visar det faktiska antalet anställda i mars 2010.

--------------------------------------------------

BILAGA III

POTENTIELLA INDIKATORER

TABELL A – Indikatorer för verksamhet och potentiella och faktiska ekonomiska resultat [1]

Källa: Olaf i april 2010.

| 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | Totalt |

Externa utredningar | Verksamhet |

Avslutade externa utredningar | 151 | 104 | 100 | 117 | 121 | 103 | 696 |

Potentiella resultat |

Med ekonomisk uppföljning | 59 | 52 | 60 | 66 | 67 | 52 | 356 |

Återvinningsbart belopp (miljoner euro) | 183,7 | 43,8 | 54,7 | 122,6 | 121,0 | 130,6 | 656,4 |

Faktiska resultat |

Återvunnet belopp (miljoner euro) | 73,0 | 8,8 | 9,2 | 43,8 | 28,3 | 16,6 | 179,7 |

Avskrivet belopp (miljoner euro) | 5,7 | 0,3 | 1,9 | 1,8 | 0,0 | 15,4 | 25,1 |

Utestående belopp (miljoner euro) | 105,0 | 34,7 | 43,6 | 77,0 | 92,7 | 98,6 | 451,6 |

I tabell A visas uppgifter från ärendehanteringssystemet om externa utredningar som gäller verksamhet (antal avslutade utredningar) och potentiella resultat (utredningar som avslutats med uppföljning och belopp som identifierats för återvinning) och faktiska resultat (faktisk återvinning).

Bland de 696 externa utredningar som avslutades under sexårsperioden 2004–2009 ingick 356 (51 %) ärenden med potentiell ekonomisk uppföljning.

Under samma sexårsperiod uppgick det totala beloppet för återvinning till 656,4 miljoner euro. Det totala belopp som faktiskt återvanns (under samma sexårsperiod) fram till granskningen i april 2010 uppgick till 179,7 miljoner euro (27 %).

TABELL B – Indikatorer för verksamhet och potentiella och faktiska resultat i rättslig mening

Källa: Olaf i april 2010 (ett ärende kan leda till ett antal åtgärder och påföljande straff och påföljder).

| År för uppföljningsrekommendation | Totalt |

2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |

Externa utredningar | Verksamhet |

Avslutade utredningar | 151 | 104 | 100 | 117 | 121 | 103 | 696 |

Potentiella resultat |

Med rättslig uppföljning | 33 | 46 | 32 | 42 | 55 | 32 | 240 |

Tillhörande åtgärder | 112 | 91 | 48 | 67 | 66 | 22 | 406 |

Faktiska resultat |

Avvisade ärenden | 63 | 24 | 17 | 11 | 9 | 0 | 124 |

Pågående ärenden | 26 | 55 | 28 | 51 | 57 | 16 | 233 |

Straff eller dom | 23 | 12 | 3 | 5 | 0 | 6 | 49 |

Interna utredningar | Avslutade utredningar | 39 | 30 | 31 | 34 | 25 | 37 | 196 |

Straff eller dom | 1 | 2 | 2 | 0 | 0 | 0 | 5 |

Samordning och stöd | Avslutade ärenden | 149 | 99 | 86 | 81 | 41 | 48 | 504 |

Straff eller dom | 182 | 63 | 17 | 39 | 19 | 2 | 322 |

Antal ärenden totalt | Avslutade ärenden | 339 | 233 | 217 | 232 | 187 | 188 | 1396 |

Straff eller dom | 206 | 77 | 22 | 44 | 19 | 8 | 376 |

Interna utredningar | Disciplinära åtgärder som inletts | 8 | 12 | 13 | 19 | 12 | 1 | 65 |

I tabell B visas uppgifter från ärendehanteringssystemet om verksamhet och potentiella och faktiska resultat inom den rättsliga sfären. När det gäller sexårsperioden 2004–2009 kan följande iakttagelser göras:

Externa utredningar: av de 696 avslutade externa utredningarna har 240 (34 %) avslutats med rättslig uppföljning, som har lett till 406 tillhörande åtgärder. Av dessa har 49 (12 %) lett till rättsliga beslut (däribland 4 frikännanden och 11 beslut som överklagats), 124 åtgärder (30 %) har avvisats medan resultatet av 233 åtgärder fortfarande är okänt. Av de 124 avvisade ärendena berodde 76 (61 %) på brist på bevis medan 9 (7 %) berodde på att de hade preskriberats.

Interna utredningar: antalet slutliga beslut från rättsliga myndigheter när det gäller interna utredningar är extremt begränsat och uppgår till fem beslut för totalt 196 avslutade ärenden där 45 ledde till att rättsliga åtgärder inleddes och att 62 tillhörande åtgärder vidtogs av vilka 16 avvisades. Interna utredningar som avslutades under perioden ledde också till disciplinförfaranden mot 65 personer.

Samordning och stödverksamhet: dessa har haft betydligt större framgång än interna och externa utredningar när det gäller att uppnå slutliga beslut från rättsliga myndigheter för ärenden som avslutades med uppföljning under perioden 2004–2009 [2].

Tabellen visar hur de rättsliga resultaten varierar mellan de olika kategorierna av ärenden. Rättslig uppföljning tar i genomsnitt 3,5 år att fullgöra, vilket delvis förklarar varför antalet straff eller domar är lägre på senare år.

TABELL C - Ekonomiskt resultat på olika områden

Källa: Olaf i april 2010.

| Avslutade ärenden 2004–2009 | Avslutade med ekonomisk uppföljning | Återvinningsbart (miljoner euro) | Belopp som återvunnits hittills | Återvinning per avslutat ärende med ekonomisk uppföljning (miljoner euro) |

(miljoner euro) | % |

Externa utredningar | Jordbruk | 92 | 49 | 136,8 | 5,5 | 1,7 % | 0,11 |

Tull | 102 | 69 | 306,6 | 112,9 | 35,4 % | 1,64 |

Bistånd till tredjeland | 225 | 101 | 74,9 | 10,9 | 3,4 % | 0,11 |

Strukturfonderna | 124 | 76 | 124,2 | 46,6 | 14,6 % | 0,61 |

Annat [3] | 153 | 61 | 13,9 | 3,8 | 1,2 % | 0,06 |

Delsumma | 696 | 356 | 656,4 | 179,7 | 56,4 % | 0,50 |

Interna utredningar | 196 | 33 | 3,0 | 0,5 | 0,2 % | 0,02 |

Samordning och stöd | 504 | 201 | 877,0 | 138,3 | 43,4 % | 0,69 |

Summa | 1396 | 590 | 1536,4 | 318,5 | 100,0 % | 0,54 |

I tabell C jämförs det ekonomiska resultatet inom olika sektorer. När det gäller externa utredningar hade tullområdet den högsta andelen återvinningsbara belopp (20 %) och faktiska återvinningar (35 %). Det ekonomiska resultatet från de andra områdena var lägre.

Under sexårsperioden (2004–2009) stod samordnings- och stödärenden för 57 % (877 miljoner euro av 1536 miljoner euro) potentiellt återvinningsbara belopp för byrån som helhet och 43 % (138 miljoner euro av 319 miljoner euro) faktiska återvinningar.

Återvinningen per utredning visar det genomsnittliga belopp som återvinns per ärende som avslutas med ekonomisk uppföljning inom varje sektor (till exempel när det gäller jordbruk återvanns 5,5 miljoner euro av totalt 49 ärenden, vilket innebär en genomsnittlig återvinning per ärende på 0,11 miljoner euro).

De olika sektorerna är visserligen inte direkt jämförbara eftersom de handlägger olika typ av ärenden, men tabellen visar hur de genomsnittliga återvunna beloppen per ärende varierar mellan sektorerna.

[1] De ekonomiska beloppen i tabellen hänför sig till det år då uppföljningen inleddes oberoende av vilket år pengarna faktiskt togs emot. I tabellen visas därför inte återvunna belopp som gäller ärenden som avslutades 2003 eller tidigare.

[2] När det gäller samordning och stöd har nationella rättsliga myndigheter redan beslutat att inleda ett ärende, vilket förklarar att dessa ärenden har större framgång.

[3] Annat omfattar direkta utgifter, EU-organ och EU-byråer samt trade/handel.

--------------------------------------------------