En minskning i den årliga andelen innehållna medel jämfört med kommissionens förslag eller en avräkning av förfinansiering när programmen avslutas i stället för årligen skulle leda till ytterligare betalningsbehov under prognosperioden. Reglerna för automatiska tillbakadraganden kan också få stor inverkan på betalningsprofilerna. En eventuell förlängning av tidsfristen för att lämna in ansökningar om utbetalning jämfört med kommissionens förslag skulle innebära att genomförandet av sammanhållningspolitiken försenas och betalningar skjuts upp till följande budgetram.

Nästan alla betalningar 2020 avser åtaganden som har gjorts inom ramen för programmen 2014–2020. Mindre än 1 % av betalningarna kommer att omfatta utestående åtaganden från budgetramen före 2014 under rubrikerna 1a och 4. Huvuddelen av de sammanhållningspolitiska programmen för perioden 2007–2013 förväntas vara avslutade före utgången av 2019 och inga ytterligare betalningar väntas under 2020.

Denna rapport ger en prognos för kommande in- och utflöden på lång sikt som omfattar de närmaste fem åren (2020–2024) i enlighet med artikel 247.1 c i budgetförordningen. Analysen tar hänsyn till de principer och villkor som fastställs i utkastet till avtal om Förenade konungariket Storbritannien och Nordirlands utträde ur Europeiska unionen och Europeiska atomenergigemenskapen.

Betalningar avseende åtaganden före 2021

Den föreslagna betalningsnivån i budgetförslaget 2020 påverkar också betalningsbehoven under de kommande åren. Den lägre betalningsnivån för 2020 jämfört med föregående prognoser väntas leda till ytterligare behov under de efterföljande åren. Därför ligger de övergripande betalningsberäkningarna för 2021–2024 ungefär 5 miljarder euro över det betalningstak som kommissionen föreslår för nästa period, varav 4 miljarder euro skulle avse 2024.

I kombination med effekten av de framtida genomförandebestämmelserna för de sammanhållningspolitiska fonderna, måste dessa ytterligare behov beaktas, när betalningstaken fastställs för nästa budgetram. Annars kommer de automatiskt att leda till att särskilda instrument behöver mobiliseras, särskilt marginalen för oförutsedda utgifter, som – enligt kommissionens förslag – skulle göra det möjligt att mobilisera betalningar på upp till 0,03 % av EU:s BNI under ett visst år (som ska balanseras mot taken åren efter).

2.1.3.Tillbakadragna åtaganden

Det totala beloppet för tillbakadragna åtaganden under perioden 2020–2024 uppgår enligt prognosen till 8 miljarder euro. Cirka 77 % av de tillbakadragna åtagandena avser programmen för perioden 2014–2020 (6 miljarder euro) medan tillbakadragandet av utestående åtaganden från före 2014 fortsätter att fasas ut på samma sätt som de tillhörande betalningarna. Inga tillbakadraganden väntas för de åtaganden som föreslås inom budgetramen 2021–2027.

Tillbakadragandenivåerna varierar mellan rubrikerna, eftersom prognosen tar hänsyn till redan gjorda tillbakadraganden och tillbakadraganden som fastställts i samband med utarbetandet av budgetförslaget för 2020. I princip väntas enligt prognosen tillbakadraganden göras under hela programperioden Eftersom de flesta program och åtgärder saknar regler om automatiskt tillbakadragande skulle en fördelning av tillbakadragandena på årsbasis bli högst inexakta. För att kunna uppskatta storleken på de tillbakadragna åtagandena begränsat till perioden fram till 2024 har prognosen över tillbakadragandet av åtaganden fördelats proportionellt i förhållande till de därmed sammanhängande årliga betalningarna.

En särskild prognos görs för de europeiska struktur- och investeringsfonderna (ESI-fonderna) 2014–2020. I denna beaktas erfarenheterna från avslutandet av programmen för 2007–2013 samt de förväntade tidsramarna för tillbakadraganden. Eftersom det faktiska året för tillbakadragande beror på respektive medlemsstats specifika avslutningsdatum, och med tanke på den gällande N+3-regeln om tillbakadragande, kommer tillbakadragandena sannolikt att spridas ut över perioden 2024–2026. Eftersom endast 2024 omfattas av denna rapport är det preliminära antagandet att ungefär en tredjedel av alla tillbakadraganden för ESI-fonderna 2014–2020 skulle göras det året.

Jämfört med förra årets rapport ökar de beräknade tillbakadragandena över fem år med cirka 1,6 miljarder euro. Detta är den sammanlagda effekten av den ökade prognosen för tillbakadragna åtaganden för rubrikerna 1b och 2 och minskningar i de övriga rubrikerna. Ökningarna för rubrikerna 1b och 2 är en mekanisk effekt av att ett extra år (2024) som inte omfattades av förra årets rapport inkluderas. Minskningarna för de övriga rubrikerna beror också främst på förskjutningen med ett år i rapporteringsperioden. Under 2018 gjordes t.ex. tillbakadraganden på 0,7 miljarder euro för rubrik 1a, jämfört med programmen före 2014, varför detta belopp inte längre ingår i framtida beräkningar. För rubrik 3 har de förväntade tillbakadragandena minskats för att spegla ändringarna i den relevanta lagstiftningen. För rubrik 4 är minskningen en sammanlagd effekt av förskjutningen med ett år och uppdateringen av antagandena för framtida år i linje med budgetförslaget 2020.

2.1.4.Utvecklingen av nivån på utestående åtaganden

Uppbyggnaden av utestående åtaganden är en naturlig följd av att EU-budgeten genomförs med differentierade anslag och att EU-budgetens volym ökar nominellt med åren. De utestående åtagandena väntas i början av rapporteringsperioden uppgå till omkring 291 miljarder euro. Fram till slutet av den nuvarande budgetramens löptid beräknas de ha växt till 303 miljarder euro. Som jämförelse uppgick prognosen över utestående åtaganden vid utgången av 2020 till 295 miljarder euro i förra årets rapport. Denna ökning i prognosen över utestående åtaganden beror framför allt på att år 2020 har uppdaterats med de faktiska prognoserna i budgetförslaget.

Vid utgången av 2024 väntas de utestående åtagandena vara cirka 313 miljarder euro, vilket innebär en ökning i nominellt värde på 8 % under de fem analyserade åren. Den årliga utvecklingen av volymen av utestående åtaganden är dock inte jämn, eftersom utvecklingen av de utestående åtagandena beror på förhållandet mellan de årliga betalningarna och de årliga åtagandena. Betalningarna närmar sig åtagandena under 2023–2024, främst på grund av den sammanlagda effekten av det första automatiska tillbakadragandet av åtaganden för de nya programmen inom ramen för förordningen om gemensamma bestämmelser och N+3-målet för tillbakadragande av åtagandena för den sista delen av ESI-fonderna 2014–2020 samt avslutandet av dessa program. Därför väntas betalningarna under 2023 vara nästan i nivå med åtagandena och för 2024 kanske till och med överskrida åtagandena. Detta skulle innebära att utestående åtaganden skulle vara stabila vid utgången av 2023 och rentav minska något under 2024.

2.2. Intäkter

EU:s budget finansieras med egna medel samt med andra inkomster. De samlade egna medel som behövs för att finansiera budgeten bestäms av totala kostnader minus andra inkomster. Följaktligen grundar sig prognosen av EU:s budgetinkomster 2020–2024 på principen att utgifterna ska täckas av inkomsterna. Således måste de totala inkomsterna motsvara de totala utgifterna.

3.Prognosantaganden

3.1. Särskilda antaganden uppdelade på de huvudsakliga utgiftselementen

3.1.1.ESI-fonderna 2014–2020 och de sammanhållningspolitiska fonderna 2021–2027

Betalningsprognosen för ESI-fonderna 2014–2020 grundar sig på tidigare erfarenheter av inlämnade ansökningar om mellanliggande betalningar som en procentandel av den totala finansieringsramen. Resultatöversynen äger rum under 2019 och tillhörande åtaganden som satts åt sidan sedan 2014 kommer att resultera i betalningar först under 2020. Särskilda betalningsprofiler används för var och en av fonderna.

För de sammanhållningspolitiska fonderna 2021–2027 används de relevanta bestämmelserna i kommissionens förslag till nästa budgetram också i denna rapport (0,5 % som årlig förfinansiering för varje år från 2021 till 2026, 10 % innehållna medel, ingen resultatreserv). Profilerna för ansökningar om mellanliggande betalningar har beräknats på grundval av statistik om de belopp som begärts årligen inom ramen för programmen för 2007–2013 med N+2-bestämmelser om tillbakadragande, med ändringar för att ta hänsyn till vissa undantag för de första åtagandedelarna. Eventuella ändringar i dessa antaganden skulle påverka betalningarna i förhållande till de sammanhållningspolitiska fonderna 2021–2027.

3.1.2.Direktstöd och marknadsåtgärder inom den gemensamma jordbrukspolitiken

Vad gäller anslagen för Europeiska garantifonden för jordbruket är de mestadels icke-differentierade, och den huvuddel som avser direktstöd till jordbrukare återbetalas vanligen till medlemsstaterna under budgetårets första månader.