SV Europeiska unionens officiella tidning C 195/10

Offentliggörande av en ansökan i enlighet med artikel 50.2 a i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1151/2012 om kvalitetsordningar för jordbruksprodukter och livsmedel

(2016/C 195/08)

Genom detta offentliggörande tillgodoses den rätt att göra invändningar som fastställs i artikel 51 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1151/2012 (1).

SAMMANFATTANDE DOKUMENT

”POULET DU PERIGORD”

EU-nr: FR-PGI-0005-01374 – 24.9.2015

SUB ( ) SGB ( X )

1. Namn

”Poulet du Périgord”

2. Medlemsstat eller tredjeland

Frankrike

3. Beskrivning av jordbruksprodukten eller livsmedlet

3.1 Produkttyp

Klass 1.1 Färskt kött (och slaktbiprodukter)

3.2 Beskrivning av den produkt för vilken namnet i punkt 1 är tillämpligt

”Poulet du Périgord” kommer från en långsamtväxande kycklingras av typen nakenhals (majskyckling) och/eller av typen befjädrad (vitkyckling).

”Poulet du Périgord” föds upp i minst 81 dagar. Det är en kraftig kyckling med en välutvecklad och fast muskelmassa som är väl fördelad över dess tunna skelett. Det tunna skinnet, i enhetlig färg (gult eller vitt), täcker ett tillräckligt och icke överflödigt lager av underhudsfett. Fettansättningsgraden kännetecknas av en jämn fördelning under huden, utan depåer i bukhålan eller armhålorna.

Produkten kan saluföras färsk eller djupfryst som hel slaktkropp eller styckningsdelar. Den kan förpackas i plastfilm, i vakuumförpackning eller i en skyddande atmosfär.

Slaktkropparna presenteras i följande former:

— Slaktkropp utan inälvor (plockade och urtagna fjäderfän med huvud, fötter och krås).

— Slaktkropp som är färdig för tillagning (plockade och urtagna fjäderfän utan huvud, med eller utan vrist).

— Slaktkropp av typen métifet eller méti-fait (plockade och urtagna fjäderfän med eller utan vrist och med huvudet infällt under vingen).

Slaktkropparna har en minsta vikt på 1 kg i presentationsformen färdig för tillagning och 1,3 kg i presentationsformen utan inälvor.

Kvaliteten vad gäller de hela slaktkropparnas presentationsform är hög och de uppvisar inga brister.

3.3 Foder (endast för produkter av animaliskt ursprung) och råvaror (endast för bearbetade produkter)

Under hela uppfödningen utfodras kycklingarna med foder som enbart består av växter, mineraler och vitaminer.

Följande växter ska finnas i blandningen:

— Majs, i varierande halt beroende på åldern.

— Minst ett annat spannmål, till exempel vete, korn, triticale, sorghum och havre.

— Proteingrödor för en balanserad foderranson.

Under uppfödningen bör man särskilja mellan tre etapper som motsvarar olika fysiologiska behov, som kopplas ihop med olika spannmålshalter, enligt följande:

— Startetappen, från första dagen till den tjugoåttonde dagen:

Startfodret består av (i vikt) minst 50 % blandat spannmål (spannmål och biprodukter av spannmål). Bland spannmålen ska majs och minst ett annat spannmål med halm (vete, korn, triticale och havre) eller sorghum finnas med.

I denna spannmålsblandning är den lägsta majshalten (i vikt) fastställd till 25 % för majskyckling och 15 % för vitkyckling.

— Tillväxtetappen, från den tjugonionde dagen till den femtioandra dagen:

Tillväxtfodret består av (i vikt) minst 70 % blandat spannmål (spannmål och biprodukter av spannmål). Bland spannmålen ska majs och minst ett annat spannmål med halm (vete, korn, triticale och havre) eller sorghum finnas med.

I denna spannmålsblandning är den lägsta majshalten (i vikt) fastställd till 30 % för majskyckling och 15 % för vitkyckling.

— Slutgödningsetappen, från den femtiotredje dagen fram tills dess att kycklingarna hämtas, dvs. minst 81 dagar:

Slutgödningsfodret består av (i vikt) minst 80 % blandat spannmål (spannmål och biprodukter av spannmål). Bland spannmålen ska majs och minst ett annat spannmål med halm (vete, korn, triticale och havre) eller sorghum finnas med.

I denna spannmålsblandning är den lägsta majshalten (i vikt) fastställd till 30 % för majskyckling och 15 % för vitkyckling.

Varje fodertyp kompletteras systematiskt med lera (bentonit). Den mängd som tillsätts i fodret har fastställts till minst 2 kg/t.

3.4 Särskilda steg i produktionsprocessen som måste äga rum i det avgränsade geografiska området

”Poulet du Périgord” föds upp och slaktas i det geografiska området.

Slakterierna i Périgord har utvecklat och bevarat ett särskilt yrkeskunnande i samband med urvalet av slaktkroppar. Detta bidrar till produktens rykte och produkternas slutkvalitet när de marknadsförs.

Skållningen och plockningen, urtagningen, uppbindningen och nedkylningen måste ske mycket försiktigt, eftersom det bara är slaktkroppar utan brister som får saluföras hela. I detta syfte sker två sorteringar före uppbindningen och efter nedkylningen.

När det gäller presentationsformen métifet eller métifait tar man ur och slutbehandlar kycklingarna för hand.

3.5 Särskilda regler för skivning, rivning, förpackning osv. av den produkt som det registrerade namnet avser

Styckningen och förpackningen äger rum på den plats där kycklingarna slaktas. Detta gör det möjligt att länka samman de olika momenten och förhindrar att köttets kvalitet försämras vid kontakt med luften. Både färskt och djupfryst kött ska presenteras utan brister. Hanteringstillfällena ska vara begränsade i tid, särskilt eftersom ”Poulet du Périgord” har tunt skinn. Köttet ska djupfrysas senast 24 timmar efter slakt. Dessa olika faktorer innebär att produkten måste förpackas snabbt, och eftersom detta sker i området kan det säkerställas att presentationskriterierna uppfylls.

3.6 Särskilda regler för märkning av den produkt som det registrerade namnet avser

Märkningen ska innefatta namnet på den skyddade geografiska beteckningen ”Poulet du Périgord”.

Etiketterna och försäljningsdokumenten ska vara försedda med den gemensamma logotypen:

4. Kort beskrivning av det geografiska området

Det geografiska området sträcker sig över följande departement:

— Charente, begränsat till följande kantoner: Aubeterre-sur-Dronne, Chalais, Montbron, Montemboeuf, Montmoreau-Saint-Cybard och Villebois-Lavalette.

— Charente-Maritime, begränsat till kantonen Montguyon.

— Corrèze, begränsat till följande kantoner: Argentat, Ayen, Beaulieu-sur-Dordogne, Beynat, Brive-la-Gaillarde-Centre, Brive-la-Gaillarde-Nord-Est, Brive-la-Gaillarde-Nord-Est, Brive-la-Gaillarde-Sud-Est, Brive-la-Gaillarde-Sud-Ouest, Corrèze, Donzenac, Égletons, Juillac, Larche, Lubersac, Malemort-sur-Corrèze, Meyssac, Seilhac, Treignac, Tulle-Campagne-Nord, Tulle-Campagne-Sud, Tulle-Urbain-Nord, Tulle-Urbain-Sud, Uzerche och Vigeois.

— Dordogne.

— Gironde, begränsat till följande kantoner: Castillon-la-Bataille, Coutras, Lussac, Pujols och Sainte-Foy-la-Grande.

— Haute-Vienne, begränsat till följande kantoner: Aixe-sur-Vienne, Ambazac, Châlus, Châteauneuf-la-Forêt, Eymoutiers, Laurière, Limoges-Beaupuy, Limoges-Isle, Limoges-Landouge, Limoges-Couzeix, Limoges-Cité, Limoges-Le Palais, Limoges-Condat, Limoges-Panazol, Limoges-Corgnac, Limoges-Puy-las-Rodas, Limoges-Grand-Treuil, Limoges-Vigenal, Limoges-Émailleurs, Limoges-Carnot, Limoges-Centre, Limoges-La Bastide, Nexon, Nieul, Oradour-sur-Vayres, Pierre-Buffière, Rochechouart, Saint-Germain-les-Belles, Saint-Junien-Est, Saint-Junien-Ouest, Saint-Laurent-sur-Gorre, Saint-Léonard-de-Noblat, Saint-Mathieu och Saint-Yrieix-la-Perche.

— Lot, begränsat till följande kantoner: Bretenoux, Cahors-Nord-Est, Cahors-Nord-Ouest, Cahors-Sud, Cajarc, Castelnau-Montratier, Catus, Cazals, Gourdon, Gramat, Labastide-Murat, Lacapelle-Marival, Lalbenque, Lauzès, Limogne-en-Quercy, Livernon, Luzech, Martel, Montcuq, Payrac, Puy-l’Évêque, Saint-Céré, Saint-Germain-du-Bel-Air, Saint-Géry, Salviac, Souillac och Vayrac.

— Lot-et-Garonne, begränsat till följande kantoner: Cancon, Castelmoron-sur-Lot, Castillonnès, Duras, Fumel, Lauzun, Marmande-Est, Marmande-Ouest, Monclar, Monflanquin, Sainte-Livrade-sur-Lot, Seyches, Tonneins, Tournon-d’Agenais, Villeneuve-sur-Lot-Sud, Villeréal och Le Mas-d’Agenais.

5. Samband med det geografiska området

Specifika uppgifter om det geografiska området

Det geografiska området ligger i Frankrikes sydvästra hörn, kring departementet Dordogne.

Périgord utgörs av ett vidsträckt område som sluttar i riktning från nordöst mot sydväst. De många vattendragen har på sin väg över områdets olika tvära klippor bildat ett system av små dalgångar. Dessa sträcker sig i olika riktningar och har utformats på olika sätt, men utgör ett av de huvudsakliga inslagen som utformar Périgords relief. Endast dalgångarna, som är rika på alluviala avlagringar, lämpar sig egentligen för odling av spannmål, och de trädklädda sluttningarna används snarare för uppfödning.

Den geologiska komplexiteten har gett upphov till många gruvfyndigheter (järn, guld, kalk och kaolin) i området. Vissa av dessa utvinns för framställning av blekjord, av typen bentonit och montmorillonit, som har särskilda egenskaper.

Klimatet i det geografiska området är överlag tempererat av typen milt kustklimat, det vill säga det omfattas av norra Atlantens klimatsystem, men med tydliga influenser av både kontinentalklimat och medelhavsklimat.

Majsodlingen är mycket utbredd i hela det geografiska området. Olika sädesslag odlas här i stora mängder, framför allt vete och triticale.

Vad gäller de mänskliga faktorerna var det från och med 1300-talet som uppfödningen av fjäderfän i Périgord började utvecklas i betydande omfattning.

Det var dock först under 1800-talet som Périgord kom att användas till fjäderfäproduktion fullt ut och produktionen har bevarat sin traditionella familjekaraktär.

Den första intresseföreningen för skydd av gårdskyckling från Périgord bildades 1953. I de tekniska föreskrifterna fastställde man hur fjäderfäna skulle födas upp, nämligen ”enligt den lantliga metod som används i Périgord”.

Än i dag sker uppfödningen av ”Poulet du Périgord” genom att härma forna tiders mer omfattande uppfödningsvillkor. De föds upp i det fria, av så kallade ”lantliga och långsamtväxande” raser.

Oavsett fjäderfänas ålder innehåller fodret en blandning av minst två spannmål som måste inbegripa majs, och minst ett spannmål av till exempel vete, korn, triticale, sorghum och havre. Varje dag sprider uppfödarna i Périgord ut några nävar spannmål, i form av hela korn, över ströbädden.

Detta foder kompletteras med bentonit, en lera som är välkänd i Périgord för dess goda matsmältningsegenskaper hos fjäderfän och som finns i områdets gruvfyndigheter.

Specifika uppgifter om produkten

”Poulet du Périgord” är en kyckling med enhetligt färgat skinn som täcker en välutvecklad och fast muskelmassa som är väl fördelad över hela skelettet. Fettansättningsgraden är tillräcklig utan att vara överflödig och kännetecknas av en jämn fördelning under huden och vid musklerna (interstitiellt fett), utan depåer i bukhålan eller i armhålorna.

Kvaliteten vad gäller de hela slaktkropparnas presentationsform är hög och de uppvisar inga brister.

Dessa specifika egenskaper ger ”Poulet du Périgord” dess goda anseende.

Orsakssamband

Sambandet med ursprungsområdet för ”Poulet du Périgord” baseras på kvalitet och anseende.

Det geografiska området, med sitt milda kustklimat och ringa till medelhöga höjd över havet, utgör en lämplig plats för att föda upp fjäderfän.

Dalgångarna, som är rika på alluviala avlagringar, används för odling av spannmål och de trädklädda sluttningarna används som betesmark för fjäderfän.

Att dessa spannmål ingår i fodret beror på att de sedan lång tid tillbaka har använts regelbundet och traditionellt i jordbrukens odlingsmarker i Périgord. De erbjuder en specifik näringsprofil som är särskilt välbalanserad för uppfödningen av kyckling.

Bland de spannmål som används har majs, som odlas till övervägande del, en särskild ställning: avsaknaden av fröskal på kornet gör det lättare att smälta, vilket följaktligen ger bättre upptagningsegenskaper. Majsens höga halter av fett och stärkelse gör den till ett särskilt energigivande spannmål, som är lämpligt för att erhålla kraftiga och välgödda fjäderfän.

Att fodret alltid kompletteras med lera (bentonit) gör att man får en mycket god hälsostatus och bättre miljöförhållanden i lokalerna, vilket främjar en mer harmonisk och jämn tillväxt hos fjäderfäna. Det val som uppfödarna i Périgord gör i denna fråga har visat sig vara särskilt viktigt och berättigat för att utveckla av muskelmassan och fettansättningsgraden hos ”Poulet du Périgord”, som härstammar från en långsamtväxande ras.

Att låta allt foder kompletteras med bentonit medför en bättre upptagning av fodret under djurets hela livstid. En bättre upptagning gynnar i sin tur en bättre utveckling av all vävnad, i synnerhet musklerna, och en bättre fördelning av fettet. Av denna anledning har slaktkropparna mindre fettansamlingar i bukhålan och mindre underhudsfett. Skinnet blir tunnare med en enhetligare färg över hela kroppen och under det syns muskelmassan.

Denna praxis förknippas med traditionen att varje dag sprida ut några nävar spannmål i form av hela korn över ströbädden. Detta traditionella tillvägagångssätt som förr i tiden gjorde det möjligt för lantbrukaren att samla fjäderfäna förstärker bandet mellan uppfödaren och fjäderfäna och stimulerar de små kycklingarnas instinkt att picka, och underlättar sedan för dem att utnyttja betesmarkerna. Detta beteende tar sig uttryck i en mer omfattande fysisk aktivitet som leder till utvecklingen av en större muskulatur med en bättre fördelning av fettet vid musklerna.

Det bidrar även till att redan från ung ålder stimuleras muskelmagens funktion och medverkar alltså till att förbättra upptagningen av de foderkomponenter som bidrar till muskelmassans utveckling.

För övrigt gynnar det kycklingarnas fortsatta krafsande i ströbädden, vilket gör att den ventileras och hålls torr längre med tanke på uppfödningens längd för de här fjäderfäna.

Slutligen gynnas fjädrarnas hälsotillstånd av den mycket rena ströbädden, vilket gör att plockningen blir betydligt enklare och följaktligen ger en oklanderlig kvalitet när slaktkropparna marknadsförs.

Uppfödningen i det fria på ofta trädklädda betesmarker på sluttningar inverkar också på de specifika egenskaperna för ”Poulet du Périgord”. Kycklingarna får en starkare benstomme som möjliggör en mer omfattande utveckling av muskelmassan (filéer och lår) och innebär mindre underhudsfett.

Alla dessa faktorer framhölls 1929 av La Mazille, en känd kock från regionen, i ett samlingsverk med lokala recept: ”En av de främsta orsakerna till förträffligheten hos fjäderfäna i Périgord förklaras med hur de utfordras och att de göds med majs”.

Det anseende som ”Poulet du Périgord” har intygades redan på 1800-talet i tävlingar som först organiserades i Dordogne (1862) och sedan i samtliga angränsande departement (Limoges 1862, Agen 1863 och Niort 1866). Vid dessa tävlingar var det till övervägande del uppfödare från Périgord som fick utmärkelser.

Mer nyligen har listorna över pristagare vid den allmänna jordbrukstävlingen (Salon international de l’agriculture, Paris) under det senaste årtiondet bekräftat den starka ställningen för ”Poulet du Périgord” på nationell nivå, både vad gäller hel kyckling och dess styckningsprodukter.

— Hel kyckling: Guld (2005, 2010), silver (2004, 2005, 2010) och brons (2006).

— Kycklingfilé: Guld (2010) och brons (2005, 2006).

— Kycklinglår: Guld (2003, 2007), silver (2009) och brons (2004, 2010).

Hänvisning till offentliggörandet av produktspecifikationen

(artikel 6.1 andra stycket i denna förordning)

https://info.agriculture.gouv.fr/gedei/site/bo-agri/document_administratif-7f021529-d866-4d12-9860-ec61a860a6b0

(1) EUT L 343, 14.12.2012, s. 1.