KOMMISSIONENS RAPPORT TILL RÅDET OCH EUROPAPARLAMENTET I ENLIGHET MED ARTIKEL 35 I FÖRORDNING (EEG) NR 1600/92 - Rapport för perioden 1992-1998 om genomförandet av POSEIMA

(framlagda av kommissionen)

INLEDNING

1. Socioekonomiska förhållanden

1.1. Generella data

1.2. Fakta om jordbruket

2. Genomförandet på jordbruksområdet av ramförordningen om POSEIMA

2.1. Den särskilda försörjningsordningen

2.2. Stöd för jordbruksproduktion på Azorerna och Madeira

2.2.1. Gemensamma åtgärder för båda regionerna

2.2.2. Åtgärder för lokal produktion på Madeira

2.2.3. Åtgärder för lokal produktion på Azorerna

2.3. Andra åtgärder

2.3.1. Den grafiska symbolen

2.4. Budgetuppgifter

2.5. Undantag från strukturåtgärder

2.6. Fytosanitära åtgärder

3. Åtgärder som finansieras av utvecklingssektionen vid EUGFJ

4. Slutsatser

BILAGA 1 Särskild försörjningsordning

BILAGA 2 Särskilda stöd för lokal jordbruksproduktion

BILAGA 3 Undantag från strukturåtgärder

BILAGA 4 Fytosanitära åtgärder

BILAGA 5 Åtgärder som finansieras av utvecklingssektionen vid EUGFJ

INLEDNING

1. I enlighet med Anslutningsakten för Portugal började såväl fördragets bestämmelser som den gemensamma politiken på olika områden, med några enstaka undantag, att fullständigt och omedelbart tillämpas på de autonoma regionerna Azorerna och Madeira i och med själva anslutningen.

I en gemensam deklaration i en bilaga till Anslutningsakten uppmanade medlemsstaterna gemenskapens institutioner att ägna särskild uppmärksamhet åt de båda ögruppernas utvecklingspolitik.

2. Genom rådets beslut 91/315/EEG av den 26 juni 1991 [1] skapades ett särskilt åtgärdsprogram för Madeira och Azorerna på grund av deras ökaraktär och avsides läge (POSEIMA). Programmet syftar till att i tillämpningen av gemenskapspolitiken beakta de två ögruppernas särskilda förhållanden och nackdelar på grund av deras ökaraktär och avsides läge, mycket begränsade yta, svåra topografiska och klimatmässiga förhållanden, ekonomiskt beroende av ett fåtal produkter samt deras små och utspridda lokala marknader som styr det ekonomiska och sociala livet i dessa ytterst avlägset belägna regioner.

[1] EGT L 171, 29.6.1991, s. 10.

3. POSEIMA är ett uttryck för gemenskapens solidaritet med de avlägset belägna regionerna och en förutsättning för att dessa på ett bättre sätt skall kunna integreras i den inre marknaden. Programmet har utformats som en referensram för gemenskapens politik i dessa regioner. Programmet utgår från två principer, dels att Madeira och Azorerna tillhör gemenskapen, dels att hänsyn måste tas till regionernas situation, beroende på det särskilda geografiska läget.

4. För att Azorerna och Madeira på ett realistiskt sätt skall kunna integreras i gemenskapen innehåller POSEIMA en serie åtgärder inom jordbruket och i jordbrukets livsmedelsindustri som främst syftar till att underlätta de båda regionernas försörjning och till att utveckla eller bevara vissa former av lokal produktion. Genom detta program kan den gemensamma jordbrukspolitiken anpassas till de speciella villkor som råder för jordbruket på Azorerna och Madeira.

5. Därför antog rådet den 15 juni 1992 en ramförordning [2] med särskilda åtgärder för Azorerna och Madeira i fråga om vissa jordbruksprodukter. Åtgärderna genomförs enligt ett antal tillämpningsförordningar som utfärdats av kommissionen.

[2] Rådets förordning (EEG) nr 1600/92; EGT L 173, 27.6.1992, s.1.

6. Med tanke på den viktiga sociala och ekonomiska roll som bananodlingen spelar på Madeira har gemenskapen dessutom ägnat särskild uppmärksamhet åt denna traditionella näring, dels genom särskilda strukturåtgärder, dels genom rådets förordning (EEG) nr 404/93 (den gemensamma organisationen av marknaden för bananer) och kommissionens tillämpningsförordningar.

7. I den gemensamma förklaringen om regionerna i gemenskapens yttersta periferi, som utgör en bilaga till fördraget om Europeiska unionen, uttalas ett stöd för POSEIMAs strategi. I Amsterdamfördraget införs en ny artikel, artikel 299 2, som är tillämplig på regioner i gemenskapens yttersta periferi. Genom denna artikel permanentas gemenskapens särskilda regelverk för dessa regioner Fördraget trädde i kraft den 1 maj 1999.

8. År 1994, i enlighet med avdelning VI i POSEIMA och artikel 35 i förordning (EEG) nr 1600/92 överlämnade kommissionen en första rapport till rådet och Europaparlamentet om perioden 1992-1993 [3] med en lägesbeskrivning av genomförandet.

[3] KOM(94)476 slutlig, 9.12.1994.

9. Från de portugisiska myndigheterna har kommissionen mottagit dels rapporter om genomförandet av programmet, dels en begäran om ändringar i rådets förordning (EEG) nr 1600/92.

10. Inom ramen för SEM 2000 har kommissionen uppdragit åt en extern konsultfirma att utarbeta en utvärderingsrapport om jordbruksdelen i POSEIMAprogrammet.

11. Efter åtta år är det lämpligt att åtgärd för åtgärd göra en helhetsbedömning av genomförandet och av hur bestämmelserna på jordbruksområdet har tillämpats. Detta dokument innehåller en sådan bedömning, med beaktande av de erfarenheter som gjorts och effekterna av de åtgärder som vidtagits.

12. Det bör påpekas att vissa åtgärder gäller båda ögrupperna, under det att andra är utformade efter vars och ens särskilda behov.

1. Socioekonomiska förhållanden

1.1 Generella data

Azorerna:

Azorerna ligger i Nordatlanten, mer än 1 500 km väster om Lissabon, mitt emellan Nordamerika och Europa. Ögruppen består av nio större öar, utspridda på 560 km . De största öarna är São Miguel (757 km ), Pico (446 km ) och Terceira (402 km ). Hela ögruppens yta är 2 335 km .

Det fuktiga klimatet och vindarna resulterar i grönskande öar som endast bebos och odlas längs kusterna. Från och med 300-400 meters höjd finns endast betesmarker och skogar.

Befolkningen uppgår till cirka 245 000 invånare. Befolkningstätheten är hög (105 inv per km ), vilket emellertid varierar från ö till ö. Någon riktigt stor stad finns inte. Endast två tätorter har mer än 10 000 invånare: Ponta Delgada på ön São Miguel, och Angra do Heroismo på ön Terceira Bebyggelsen är i allmänhet gles.

BNP (bruttonationalprodukten) per invånare är hälften av genomsnittet i Europa Arbetslösheten är 7,2%.

Turismen är ännu inte särskilt utvecklad, även om inkvarteringsmöjligheterna ökar år för år. Den yrkesverksamma befolkningens fördelning per sektor, samt sektorernas ekonomiska betydelse är följande:

>Plats för tabell>

Madeira:

Den vulkaniska ögruppen Madeira, med en yta på 795 km , består av två bebodda öar, Madeira och Porto Santos, plus ett antal obebodda öar (som går under namnen Desertas och Selvagens). Öarna ligger långt ute i Atlanten, 1 000 km från Lissabon och 600 km från Marockos kust.

Klimatet är subtropiskt. Det liknar ett Medelhavsklimat och påverkas starkt av Golfströmmen.

De 260 000 invånarna är starkt koncentrerade (98%) till ön Madeira. Befolkningstätheten är mycket hög, 324 invånare per km .

Ekonomin DOMineras av turismen som har en lång tradition. Centrum för denna är huvudstaden Funchal (48 000 invånare). BNP per capita är 54% av genomsnittet i Europa, och arbetslösheten är 5,5%.

Den yrkesverksamma befolkningens fördelning per sektor, samt sektorernas ekonomiska betydelse är följande:

>Plats för tabell>

1.2. Fakta om jordbruket

Azorerna:

Jordbruket är den absolut DOMinerande sektorn på Azorerna. Det hämmas emellertid av en struktur som fortfarande präglas av att skiftena är små och splittrade och av att utrustningen är bristfällig, både kvalitativt och kvantitativt. Ögruppen har cirka 18 000 jordbruk, med en total yta på 136 000 hektar, varav endast 8% är odlad mark på under 300 meters höjd. Högre upp finns endast betesmarker och skog. Jordbruken är samlade i block (mellan 3,5 på São Miguel och 32 på Corvo) och dessa utgör hälften av jordbruksarealen.

Azorernas jordbruk producerar främst nötboskap som går på extensivt bete, på mark som utgör 88% av den utnyttjade jordbruksarealen (UJA). Animalieproduktionen utgör 82% av jordbruksproduktionens värde.

De främsta grödorna är foderväxter (särskilt majs, 5 500 ha), vindruvor, potatis (1 500 ha), sockerbetor och tobak. På vissa håll (São Miguel) är ananas och te av betydelse.

Madeira:

En svårighet för jordbruket på Madeira är de stora höjdskillnaderna: 88% av all mark har en lutning på över 16% (över 25% på 65% av marken). Detta bergiga landskap kan delas in i tre jordbrukszoner: längst ner (i skyddade områden längs kusterna) odlas bananer och andra subtropiska frukter. Den andra zonen utgörs av områden med vinodlingar och trädgårdsodlingar längs sluttningarna Högst upp odlas majs och frukt.

Upp till odlingsgränsen (700 meter över havet) är markutnyttjandet mycket högt: cirka 17 000 jordbruk på 13 000 ha, varav 7 500 ha utnyttjad jordbruksmark.

De mycket små skiftena (UJA i genomsnitt = 0,43 ha) är generellt uppdelade i tre block. Denna splittring är en stor nackdel eftersom man ofta inte kan använda traktorer, och ibland inte ens dragdjur. Den DOMinerande typen är familjejordbruk (94% av samtliga) som är mycket arbetskraftsintensiva, med i genomsnitt 2,75 jordbruksarbetsenheter per hektar UJA.

De flesta jordbruk är inriktade på självförsörjning, och de säljer för det mesta mindre än 50% av sin produktion.

Klimatet är mycket gynnsamt för en lång rad jordbruksprodukter, trots en lång torkperiod på mellan tre och sex månader. Eftersom nederbörden på sommaren är knapp måste man förlita sig på konstbevattning. Ett väl utbyggt nät av kanaler gör Madeira till den mest konstbevattnade regionen i Portugal (75% av UJA).

Vegetabilieproduktionen är DOMinerande i den produktion som säljs (72% av värdet): det rör sig främst om vin (2 200 ha), subtropiska odlingar som bananer (1 600 ha), ananas och sockerrör, samt potatis och blommor (30 ha). I animalieproduktionen DOMinerar en intensiv produktion av fjäderfä och svin (det finns inga odlingar av foderväxter och inga betesmarker).

Förutom de strukturella hindren och det uppsplittrade utbudet måste detta jordbruk, som är inriktat på vegetabilieproduktion och som därför med nödvändighet är intensivt, leva med nackdelar i form av det avlägsna läget och av att det ju rör sig om öar Detta medför en fördyring av produktionsfaktorerna.

2. Genomförandet på jordbruksområdet av ramförordningen om POSEIMA

2.1. Den särskilda försörjningsordningen

Den särskilda försörjningsordningens syfte är att garantera regionernas försörjning och minska de merkostnader för försörjning med jordbruksprodukter som sammanhänger med regionernas ökaraktär och avsides läge. Ordningen har utformats för att tillgodose befolkningens konsumtionsbehov och som ett instrument för att utveckla produktion och bearbetning: genom sänkta insatskostnader vill man utveckla jordbruket och den lokala bearbetningsindustrin.

Beskrivning av ordningen:

För varje regleringsår skall försörjningsbalanser upprättas för de jordbruksprodukter som är nödvändiga för daglig konsumtion eller för bearbetning på öarna, enligt vad som anges i bilaga I (Azorerna) och bilaga II (Madeira) till förordningen. Detta skall ske inom ramarna för behoven på de lokala marknaderna och med beaktande av den lokala produktionen. De kvantiteter som omfattas av den särskilda försörjningsordningen skall regelbundet ses över på grundval av hur behoven utvecklar sig på öarna. En separat prognos kan göras för bearbetnings- och förpackningsindustrins behov vad gäller produkter för den lokala marknaden, eller produkter som traditionellt exporteras.

För att på ett effektivt sätt kunna uppnå POSEIMAs mål, dvs att sänka priserna för slutanvändaren genom att konkurrensutsätta försörjningskällorna, består denna åtgärd i att dels tullbefria import från tredje land, dels se till att samma produkter kan levereras från gemenskapen, på villkor som för slutanvändaren ger ett resultat som är likvärdigt med sådan tullbefrielse.

Särskild uppmärksamhet skall ägnas åt de ekonomiska effekterna, särskilt i fråga om att de beviljade förmånernas effekter.

De produkter som omfattas av den särskilda försörjningsordningen får inte återexporteras eller återsändas till övriga delar av gemenskapen. Om bearbetningen sker på öarna skall detta förbud emellertid inte gälla för traditionella leveranser eller traditionell export. I detta fall beviljas inget exportbidrag.

De gemensamma tillämpningsföreskrifterna för den särskilda försörjningsordningen fastställs i kommissionens förordning (EEG) nr 1696/92 av den 30 juni 1992 [4] .

[4] EGT L 179, 1.7.1992, s. 6.

Medlemsstaterna skall vidta de åtgärder som krävs för att garantera att de beviljade förmånerna verkligen kommer slutanvändarna till godo. Därför bör man eventuellt göra en bedömning av de berörda aktörernas marginaler. För att ge garantier för att de beviljade förmånerna verkligen slår igenom skall en säkerhet ställas. Denna skall frisläppas efter kontroller i samtliga led, fram till och med försäljning till jordbrukarna eller de industrier som får stöd.

De portugisiska myndigheterna skall varje månad lämna in uppgifter som ger kommissionen en möjlighet att övervaka och anpassa försörjningsbalanserna till öarnas behov.

Konstateranden och analyser:

Ordningen utnyttjas inte på samma sätt i de båda regionerna.

På Azorerna är de produkter som omfattas av den särskilda försörjningsordningen - utom ris avsett för direkt konsumtion - i första hand avsedda för bearbetning: råsocker av sockerbetor (raffinering), säd (kvarnar), malt (bryggerier), samt korn och majs (foder).

På Madeira är däremot den del som är avsedd för direkt konsumtion viktigare (ris, vegetabilisk olja, socker, gris- och nötkött samt mjölkprodukter.

I den särskilda försörjningsordningen ingår dessutom avelsdjur från gemenskapen (artikel 4): stöd för kycklingar för avel och fortplantning, ägg för kläckning, samt för renrasiga avelsdjur (nötkreatur, svin, får och getter). Åtgärderna syftar till att konsolidera och få igång produktion av olika slag, att stärka den lokala produktionen genom sänkta produktionskostnader, samt att höja den låga självförsörjningsgraden.

I förordning (EEG) nr 1600/92 ingår dessutom för Madeiras del tillfällig försörjning (regleringsåren 1992/93 - 1995/96) med två produkter: potatisutsäde (KN-nummer 0701 10 00), samt nötkreatur som är avsedda för gödning och konsumtion på öarna.

Åtgärdsperioden löpte ut i juni 1996, och då kunde den lokala produktionen fortfarande inte tillgodose behoven på öarna. I väntan på slutsatserna från utvärderingen, och för att åtgärden inte plötsligt skulle avbrytas, förlängde rådet tillfälligt åtgärden fram till den 30 juni 1997 [5].

[5] Rådets förordning (EG) nr 2348/96, EGT L 320, 11.12.1996, s.1.

Vissa konstateranden och analyser kan nu göras av hur den särskilda försörjningsordningen fungerade mellan 1992/93 och 1997/98. I bilaga I finns viktigare statistiska uppgifter. Den angivna utnyttjandegraden är den som anges i rapporten licenser/försörjningsbalans.

-Den särskilda försörjningsordningens betydelse framgår av dess relativa andel av de totala utgifterna i programmet, i runda tal 70%. Det finns emellertid skillnader mellan de båda regionerna: för Madeiras del utgör den 94% av utgifterna (6% för de särskilda produktionsstöden). På Azorerna utgör dessa typer av utgifter 50% var.

-Under alla förhållanden har utgifterna för försörjningsordningen sjunkit undan för undan, särskilt från och med 1995. Orsaken till detta är de sjunkande enhetsbeloppen i de stöd som betalas ut för produkter från gemenskapen.

Till följd av dels förändringarna genom reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken, dels gemenskapens åtaganden i de senaste GATT-avtalen (Uruguayrundan), samt på grund av att världsmarknadspriserna och priserna på gemenskapens marknad gradvis närmar sig varandra, har enhetsstöden vid försörjning med produkter från gemenskapen sjunkit för ett visst antal produkter. Detta stöd fastställs i första hand på grundval av gängse exportpriser. Under 1995/96 noterades en mycket kraftig minskning av stödnivån, ner till noll för viss spannmål, däribland vete. Detta ledde till en oro beträffande det uppsatta målet att komma till rätta med de extra höga kostnaderna för att på så sätt kunna sänka produktionskostnaderna.

-Inom gränserna i det nuvarande regelverket har kommissionen ansträngt sig för att kunna hantera effekterna av det förändrade internationella handelsklimatet. Den har också inom ramen för SEM 2000 tagit initiativet till externa utvärderingar. Syftet har varit att få en helhetsbild av svårigheterna när den särskilda försörjningsordningen tillämpas i praktiken och att lägga grunden för komissionens rapporter till rådet och Europaparlamentet om genomförandet.

-Den externa utvärderingsrapporten om POSEIMAs jordbruksdel kom emellertid fram till att de resurser som anslogs enligt rådets förordning (EEG) nr 1600/92 inte är tillräckliga för att uppnå det främsta målet för den särskilda försörjningsordningen, nämligen att med hänsyn till det nya läget på marknaderna ge kompensation för regionernas extrakostnader. Det saknas objektiva kriterier för att man skall kunna kvantifiera vad det avlägsna läget och ökaraktären betyder för de här regionerna. Det nuvarande sättet att beräkna stöden för produkter från gemenskapen leder i vissa fall till överkompensation. I andra fall däremot ligger stöden på en lägre nivå än extrakostnaderna för försörjningen.

-Rent ekonomiskt kan man konstatera att försörjningsordningen lett till lägre priser i de två regionerna. På Madeira har kontroller genomförts enligt reglerna för revisioner inom den offentliga sektorn och enligt kommissionens generella system för att kontrollera dem som får stöd via garantisektionen vid EUGFJ (rådets förordning (EEG) nr 4045/89. På Azorerna kontrolleras priser i kontrakt och marginaler i handeln av ett kontrollorgan. I allmänhet slår försörjningsordningens stöd igenom i prisbildningen.

När ordningen tillämpas i praktiken har det uppstått vissa svårigheter, i synnerhet bristen på överensstämmelse mellan prognoser och behov i vissa balanser. Orsakerna till detta är otillräcklig statistik (som inte inkluderade viss handel mellan Portugal och de autonoma regionerna), inledande administrativa svårigheter samt kvalitets- och kvantitetsmässiga förändringar i konsumtionsmönstren. Man har nu kommit till rätta med dessa svårigheter, men tillämpningsföreskrifterna i kommissionens förordning (EEG) nr 1696/92 [6] bör ändras.

[6] EGT L 179, 1.7.1992, s. 6.

2.2. Stöd för jordbruksproduktion på Azorerna och Madeira

I POSEIMA finns det ett stöd för produktion, bearbetning och saluföring av jordbruksprodukter, antingen för att bevara och konsolidera traditionella verksamheter, eller för att utveckla en diversifierad produktion. I vissa fall kompletteras stödet med åtgärder inom ramen för den särskilda försörjningsordningen (insatsvaror och avelsdjur).

Kostnaderna för dessa särskilda åtgärder för att stödja lokal produktion, cirka 30% av de totala kostnaderna för programmet, har en ojämn fördelning från en sektor till en annan: på Madeira har ordningen i första hand gynnat produktion av matpotatis (72% av stöden), bananer ej medräknade. På Azorerna har stöden däremot främst gått till uppfödning av nötkreatur (74%) och odling av ananas (19%).

2.2.1. Gemensamma åtgärder för båda regionerna

Inom sektorn för frukt, grönsaker, blommor och levande växter enligt kapitlen 6, 7 och 8 i den kombinerade nomenklaturen, samt te enligt kapitel 9 i densamma, finns det ett stöd per hektar för producenter som genomför initiativprogram i syfte att utveckla och diversifiera produktionen eller förbättra kvaliteten (artikel 11).

Stödet uppgår till högst 500 EUR om medlemsstaten ger minst 300 EUR i offentligt stöd och producenten själv bidrar med minst 200 EUR. Dessutom måste dessa initiativ integreras i program som löper över minst tre år och som omfattar en areal på minst 0,3 hektar.

På Madeira beviljas inte stöd för odling av bananer och matpotatis och inte heller för utsädespotatis på Azorerna.

Tillämpningsförfarandena har visat sig vara betungande ur administrativ synvinkel, och stödens utformning och nivåer har inte haft den önskade stimulanseffekten.

Åtgärden har inte genomförts i praktiken.

Inom samma sektor beviljas ett stöd för att främja saluföring på gemenskapens marknad av produkter som skördas på öarna En förutsättning är att årliga avtal sluts mellan å ena sidan producenter och producentsammanslutningar och å andra sidan aktörer som är etablerade i övriga gemenskapen (art. 12). Stödet täcker en volym på 3 000 ton per produkt och år från var och en av de två regionerna. Det betalas ut till köparen och uppgår till 10% av värdet på den saluförda produktionen, fritt bestämmelseorten (det höjs emellertid till 13% om producenter och aktörer går samman i gemensamma företag under minst tre år). Åtgärdens utfall sammanfattas i bilaga 2, tabell 1.

Producenterna har i allmänhet varit nöjda med åtgärden, även om det visat sig svårt att ingå treåriga avtal. Den möjligheten har inte utnyttjats.

Gemenskapen bidrar till finansieringen av en ekonomisk analys och prognos för ögruppernas bearbetningsindustri inom frukt- och grönsakssektorn, särskilt i fråga om tropiska produkter (art. 13). Analysen, som ännu inte har genomförts, bör dels kunna bidra till att identifiera de flaskhalsar som hämmar sektorn, dels användas som underlag för dess utveckling. Man har diskuterat om gemenskapens finansiering, som i nuläget är gemensam för de båda regionerna, eventuellt borde ske separat i det här fallet, vilket innebär att det görs en särskild analys för varje region. Dessutom skulle analysen också kunna omfatta färsk frukt och färska grönsaker i stället för enbart bearbetade.

2.2.2. Åtgärder för lokal produktion på Madeira

Beträffande sektorerna för uppfödning, särskilt i fråga om nötkött, innehåller förordningen stödåtgärder för att bidra till att utveckla produkter från traditionell uppfödning på Madeira, med hänsyn tagen till ögruppens konsumtionsbehov enligt beräkningarna i den regelbundet utarbetade försörjningsbalansen. Utöver försörjningen med renrasiga avelsdjur och den tillfälliga försörjningen med nötkreatur för gödning på öarna (se den särskilda försörjningsordningen), omfattar åtgärderna ett tillägg på 48,3 EUR till det grundbidrag som ges för gödning av handjur av nötkreatur och till bidraget för hållande av am- och dikor (art. 14). Utfallet av åtgärderna i den här artikeln sammanfattas i bilaga 2, tabell 2.

När det gäller stöden för gödning av handjur av nötkreatur har åtgärden genomförts successivt, under det att stöden för am- och dikor inte mött något gensvar bland uppfödarna. Detta beror i första hand på strukturella begränsningar i en sektor som karakteriseras av att antalet djur per jordbruk är mycket lågt och av att den i stor utsträckning är inriktad på mjölkproduktion som främsta inkomstkälla och för egen konsumtion. Den här typen av traditionell uppfödning har mycket svårt att klara sig när de ekonomiska förutsättningarna ändras. Detta är orsaken till att syftet med de kompletterande bidragen för nötkreatur inte har uppnåtts, dvs. att få ett effektivt stöd för lokal produktion. Import av färskt kött, med stöd via den särskilda försörjningsordningen kommit att ersätta det nötkött som tidigare producerades lokalt. Hur nötkreaturssektorn på öarna utvecklats sammanfattas i bilaga 2, tabell 3.

Trots åtgärderna i artikel 14 sjönk den lokala produktionen av nötkött med 17% mellan 1993 och 1998. Även om denna nedåtgående trend stabiliserats de senaste regleringsåren är den ökande konsumtionen av färskt kött jämfört med fryst kött inte något som gynnar den lokala produktionen.

Mejerierna får ett stöd för konsumtion av lokalt framställda färska komjölkprodukter. Efter de agromonetära justeringarna uppgår stödet nu till 8,14 EUR per 100 kg (artikel 15). Åtgärdens utfall sammanfattas i bilaga 2, tabell 4.

Eftersom antalet mjölkkor sjönk minskade även produktionen av mjölk under den här perioden. Konsumtionsbehoven tillgodoses mer och mer av produkter som importeras inom ramen för den särskilda försörjningsordningen, och dessa kvantiteter ökade med 18% från 1993 till 1997. Stöden till mejericentralen var inte tillräckliga för att en balans skulle kunna uppnås mellan försörjning utifrån och lokal produktion. Producentpriserna ligger kvar på praktiskt taget samma nivå, och åtgärden får mindre och mindre genomslagskraft eftersom den endast omfattar en mycket liten del av den mjölk som produceras lokalt. Det finns strukturella svårigheter inom den här sektorn.

Ett schablonstöd per hektar beviljas för odling av matpotatis. Det betalas ut för en odlad och skördad areal på högst 2 000 hektar per år (artikel 16). Stödet uppgår för närvarande till 596 EUR per hektar och år Åtgärdens utfall sammanfattas i bilaga 2, tabell 5.

Åtgärden har utnyttjats fullt ut, och den har fått positiva effekter för ett mycket stort antal stödmottagare. Potatisproducenterna har fått betydligt högre inkomster och stärkt konkurrenskraft. Ägosplittringen och nackdelarna i form av branta sluttningar leder till att odlingen inte kan mekaniseras, vilket i sin tur resulterar i att odlingen är arbetskraftsintensiv och därmed dras med mycket höga produktionskostnader (enligt de regionala myndigheterna är standardbruttomarginalen för potatisodlingen 9,3% lägre än samma marginal på nationell nivå.

På Madeira odlas sockerrör på mycket små skiften, och alla moment utförs manuellt. Syftet är att framställa sockersirap (Mel de cana) eller rom.

För sockerrörsodlingen finns det ett schablonstöd per hektar som beviljas inom ramen för en omstruktureringsplan som de portugisiska myndigheterna utarbetat för att åstadkomma en kvalitetsförbättring. Stödet betalas ut till enskilda odlare, sammanslutningar eller producentorganisationer. Efter det sjätte året betalas stödet ut enbart till sammanslutningar eller producentorganisationer (artikel 17).

Gemenskapen finansierar stöden med 60% av de stödberättigande utgifterna, under förutsättning att den nationella offentliga finansieringen uppgår till lägst 15%. Om den sistnämnda är lägre minskas gemenskapens stöd. Åtgärdens utfall sammanfattas i bilaga 2, tabell 6.

Stöd beviljas för direkt bearbetning av sockerrör till sockersirap eller rom. Från fall till fall betalas stödet ut till producenten eller till destillatören, under förutsättning att ett årligen fastställt minimipris betalas till sockerrörsproducenten (art. 18). Stödet beviljas för en högsta årlig produktion på 250 ton sockersirap. När det gäller rom är denna siffra 2 500 hektoliter alkohol med en alkoholhalt av 71,8%. Åtgärdens utfall sammanfattas i bilaga 2, tabell 7.

De två åtgärderna har fått positiva effekter: stärkt konkurrenskraft, högre bruttoinkomster för odlarna och högre produktion. Trots detta kan man konstatera att stöden för odling gradvis minskat i antal under perioden.

Denna högre produktion av sockerrör (22% mellan 1994 och 1997) ledde till en högre produktion av sockersirap. Mer än 60% av sockerrörsproduktionen bearbetas nu till sockersirap, under det att bearbetningen till rom minskade (trots att stödet per enhet bearbetat sockerrör är mycket högre i det senare fallet).

För vinsektorn på Madeira finns det fyra olika typer av stöd:

-tre typer av stöd för framställning av likörviner (Madeira), så att behoven tillgodoses och enligt regionens traditionella metoder (art. 21).

-Ett schablonstöd per hektar för att i traditionella vinodlingsområden bevara vinodlingar med inriktning på att framställa kvalitetsviner fso (artikel 22).

För att öka sockerhalten i likörviner finns det ett stöd för att från övriga gemenskapen köpa in rektifierad koncentrerad must. Stödet fastställs men hänsyn till förhållandena, särskilt kostnaderna, för att kunna försörja Madeira med tanke på det geografiska läget, priserna i övriga gemenskapen och på världsmarknaden, samt de rent ekonomiska aspekterna av stödet.

Det finns också ett stöd för att från interventionsorganen köpa in vinalkohol som erhållits genom destillering [7]. Detta stöd fastställs genom ett anbudsförfarande, och villkoren för denna avsättning utformas så att det inte skall uppstå några störningar på gemenskapsmarknaderna för alkohol och spritdrycker.

[7] Rådets förordning (EEG) nr 822/87, EGT L 84, 27.3.1987, s. 1.

Det beviljas inga bidrag för att exportera must och vinalkohol från Madeira.

Slutligen finns det ett stöd för mognadslagring av likörviner, för en kvantitet på högst 20 000 hektoliter per år. Detta stöd beviljas för likörviner som mognadslagras i minst fem år. Det betalas ut per parti under tre regleringsår. Stödet uppgår till 0,020 EUR per hektoliter och dag.

Stödet för att köpa in vinalkohol har inte utnyttjats på Madeira. För de två andra åtgärderna sammanfattas utfallet i bilaga 2, tabell 8.

Beträffande stödet för att bibehålla vinodlingar som är inriktade på att framställa kvalitetsviner fso, som efter de agromonetära justeringarna för närvarande uppgår till 476,76 EUR per hektar, sammanfattas utfallet i bilaga 2, tabell 9.

Åtgärderna har fått positiva effekter. Vinproducenterna har i reella priser fått högre bruttoinkomster, även om denna utveckling varit mindre gynnsam än i övriga Portugal.

Enligt de regionala myndigheterna utgör stödet för att köpa in rektifierad koncentrerad must 6% av den totala inköpskostnaden, under det att stödet för mognadslagring av likörviner (Madeira) utgör cirka 20% av lagringskostnaderna under fem år. De typiska högklassiga druvsorterna på Madeira (Malvasia, Cândida, Boal da Madeira, Verdelho, Sercial och Terrantez) kännetecknas av låg avkastning (lägre än 50% av avkastningen för övriga druvor i regionen) och av högre produktionskostnader (+60%), vilket beror dels på odlingsmetoderna och beskärningen, dels på en större mottaglighet för svampsjukDOMar.

I de fall producentsammanslutningar saknas kan kommissionen ge ett tillfälligt godkännande av att stödet betalas ut till enskilda producenter via Madeiras vininstitut.

2.2.3. Åtgärder för lokal produktion på Azorerna

Det finns stöd för att bevara traditionella verksamheter som är av stor betydelse för Azorerna inom sektorerna för nötkött och för mjölkprodukter (art. 24).

-Inom nötköttssektorn innehåller förordningen ett kompletterande bidrag på 48,3 EUR för gödning av nötkreatur (handjur) och för att bibehålla am- och dikobesättningarna. Åtgärdens utfall sammanfattas i bilaga 2, tabell 10. Åtgärderna har fått mycket positiva effekter: nötköttsproduktionen ökade med nästan 20% mellan 1992 och 1997, konkurrenskraften stärktes och producenternas bruttoinkomster i reella priser ökade kraftigt.

-Inom sektorn för mjölkprodukter finns det ett särskilt bidrag för att bevara mjölkkobesättningarna; den övre gränsen för detta är 78 000 djur. Bidraget betalas ut direkt till uppfödaren, och det uppgår till 80 EUR per djur den dag då ansökan lämnas in. Åtgärdens utfall sammanfattas i bilaga 2, tabell 11. Åtgärden har utnyttjats till fullo. Den utgör nästan 58% av det totala belopp som betalats ut i stöd för lokal produktion på Azorerna, och effekterna har varit positiva. Man kan också konstatera en genetisk förbättring genom att avelsdjur tagits med i den särskilda försörjningsordningen. Stöden och produktivitetsökningarna har lett till att producenternas reella bruttoinkomster ökade med 20% mellan 1992 och 1997. Mjölkproduktionen ökade med cirka 30% (vilket innebär en ökning som under samma period är 5% högre än i Portugal som helhet). Under regleringsåret 1999/2000 överskred Azorerna för första gången sin mjölkkvot.

-För att främja traditionella verksamheter av betydelse inom sektorn för mjölkprodukter beviljas stöd för privat lagring av ost, nämligen den traditionellt framställda osten São Jorge, under förutsättning att den mognadslagrats i minst tre månader, samt osten Ilha, som i sin tur skall ha mognadslagrats i minst 45 dagar [8].

[8] Kommissionens förordning (EEG) nr 2174/92, EGT L 217, 31.7.1992, s. 64.

Hittills är det endast avtal för lagring av osten Ilha som undertecknats. Det har inte inkommit några ansökningar om stöd för osten São Jorge, vilket visar att såväl villkoren för lagringsavtalen (en lagringsperiod på högst 60 dagar efter en mognadslagring på 90 dagar) som efterfrågan för närvarande gör det här stödet överflödigt. Åtgärdens utfall sammanfattas i bilaga 2, tabell 12.

För att utveckla produktionen av sockerbetor finns det ett schablonstöd per hektar, för en areal som motsvarar en produktion av raffinerat socker på högst 10 000 ton per år. Stödet uppgår till 500 EUR per sådd och skördad hektar.

Samtidigt finns det ett särskilt stöd för bearbetning till vitsocker av betor som skördats på Azorerna, för en total årlig produktion på högst 10 000 ton raffinerat socker. Stödet, som kan differentieras, uppgår för närvarande till 20 EUR per 100 kg raffinerat socker (artikel 25). Åtgärdernas utfall sammanfattas i bilaga 2, tabell 13.

Stödet per hektar hade positiva effekter mellan 1992 och 1996. Den negativa utvecklingen åren därefter kan förklaras av besvärliga väderförhållanden. Att åtgärden har haft effekter på produktionen och på producenternas bruttoinkomster är ställt utom allt tvivel.

Vad beträffar det stöd som beviljas den enda lokala bearbetningsindustri som finns bör det påpekas att detta kompletteras genom den särskilda försörjningsordningen (försörjning med råsocker för raffinering på plats). Dessa åtgärder, särskilt den särskilda försörjningsordningen, har inneburit ett klart incitament för den lokala industrin. Detta innebär att den kan finnas kvar, vilket är av avgörande betydelse för att odlingen av sockerbetor skall kunna bevaras på Azorerna.

Ett stöd som kompletterar stödet i den gemensamma organisationen av marknaden för tobak beviljas för plockning av högst 250 ton tobaksblad av sorten Burley P. Detta stöd på 0,2 EUR per kg tobaksblad betalas ut till köparna (artikel 26). Åtgärdens utfall sammanfattas i bilaga 2, tabell 14.

Åtgärden har fungerat väl, och den stärkta konkurrenskraften som åstadkommits genom stöden inom den gemensamma jordbrukspolitiken, tillsammans med de kompletterande POSEIMA-stöden, har haft en positiv inverkan på jordbrukarnas bruttoinkomster i reella priserna och på tobaksproduktionen på Azorerna, vars yta och produktion ökade med 30% respektive 38% mellan 1992 och 1997.

För produktion av utsädespotatis finns det två åtgärder (artikel 27):

-Ett produktionsstöd på 500 EUR per hektar, för en areal på högst 200 hektar.

-Ett stöd för saluföring av utsädespotatis, på samma villkor som i artikel 12 (att det sluts avtal per regleringsår mellan lokala producenter och aktörer i övriga gemenskapen). Åtgärdens utfall sammanfattas i bilaga 2, tabell 15.

Det verkar som om dessa åtgärder inte haft önskad effekt på sektorn för utsädespotatis. Man kan konstatera att den areal som omfattas av stödet per hektar har minskat, vilket också gäller antalet stödmottagare. Stödet för saluföring har endast utnyttjats under tre regleringsår.

För produktion av cikoriarot med KN-nummer 1212 99 10 finns det ett stöd på 500 EUR per hektar, dock för en areal på högst 400 hektar (artikel 27). Åtgärdens utfall sammanfattas i bilaga 2, tabell 16.

Efter en positiv utveckling mellan 1992 och 1995 visade sig stödens gynnsamma effekter på konkurrenskraften för odlingarna i fråga vara otillräckliga för att behålla produktionen på samma nivå. Både den odlade ytan och produktionen har minskat markant under de senaste regleringsåren.

Inom vinsektorn finns det ett schablonstöd per hektar för att i traditionella vinodlingsområden bevara vinodlingar med inriktning på att framställa kvalitetsviner fso (artikel 29). Stödet, som från och med regleringsåret 97/98 endast beviljas producentsammanslutningar, uppgår efter de agromonetära justeringarna [9] till 476,76 EUR per hektar. Åtgärdens utfall sammanfattas i bilaga 2, tabell 17.

[9] Förordning (EG) nr 2537/95, EGT L 260, 31.10.1995, s.10.

Åtgärden har tjänat sitt syfte, med tanke på den positiva utvecklingen i fråga om antalet hektar och antalet jordbrukare som berörs. I de fall producentsammanslutningar saknas kan kommissionen ge ett tillfälligt godkännande av att stödet betalas ut till enskilda producenter via Azorernas vininstitut.

För produktion av ananas finns det ett stöd på 1 EUR per kg, upp till en kvantitet på högst 2 000 ton per år (artikel 30). Åtgärdens utfall sammanfattas i bilaga 2, tabell 18.

Stödet för produktion av ananas uppgick under perioden till nästan 2/3 av det totala stödet för vegetabilisk produktion på Azorerna. Den stärkta konkurrenskraften har haft en mycket positiv effekt på produktionsvolymen och på producenternas bruttoinkomster i reella priser.

2.3. Andra åtgärder

Genom POSEIMA och rådets förordning (EEG) nr 1600/92 fastställs även vissa undantag från den gemensamma jordbrukspolitiken Syftet är att kunna bevara lokal produktion.

-Inom vinsektorn finns det ett undantag från skyldigheten att destillera. Dessutom tillämpas inte frivillig destillering, och det finns inga bidrag för slutgiltig nedläggning av vinarealer.

2.3.1. Den grafiska symbolen

För att öka kunskapen om och konsumtionen av kvalitetsprodukter från jordbruket som är speciella för de allra mest avlägset belägna regionerna sägs det i POSEI-programmen att en grafisk symbol skall tas fram, och kommissionen utlyste därför en tävling om detta i december 1993. En logotyp valdes ut 1994, och villkoren för att använda den fastställdes genom kommissionens förordning (EG) nr 1418/96 [10] .

[10] Kommissionens förordning (EG) nr 1418/96, EGT L 182, 23.7.1996, s. 9.

Kommissionen inledde 1998 en kampanj för att sprida känneDOM om själva logon, om dess innebörd och om fördelarna med att använda den.

2.4. Budgetuppgifter

För att finansiera POSEIMAs jordbruksdel har särskilda budgetposter upprättats i gemenskapsbudgeten. Prognoser och utfall sammanfattas i bilaga 2, tabell 19.

Till dessa utgifter för garantisektionen vid EUGFJ bör läggas uteblivna intäkter i gemenskapens budget till följd av att produkter från tredje land som omfattas av den särskilda försörjningsordningen befrias från tullar.

Den totala kostnaden för POSEIMA sammanfattas i bilaga 2, tabell 20.

Med utgångspunkt i dessa uppgifter kan följande konstateras:

-Den särskilda försörjningsordningen motsvarar cirka 70% av den totala genomsnittliga kostnaden under den aktuella perioden, medan stöden för jordbruksproduktionen ligger runt 30%. Den här fördelningen skiljer sig emellertid åt i de båda regionerna: på Azorerna ligger respektive utgifter på samma nivå, men för Madeiras del utgör den särskilda försörjningsordningen 94% av de totala utgifterna.

-Kostnaden för den särskilda försörjningsordningen har sjunkit eftersom stöden för produkter från gemenskapen minskat. Denna minskning motsvaras till stor del av att de uteblivna intäkterna ökat (tullbefrielse för produkter från tredje land).

-På Azorerna ligger kostnaden för stöden för lokal produktion i stort sett kvar på cirka 2 miljarder escudos, dvs. i runda tal 10 miljoner EUR. På Madeira började åtgärderna däremot genomföras mer successivt, vilket innebar vissa svårigheter.

-Den totala kostnaden för det system som infördes 1992 ligger numera kvar på i genomsnitt ungefär 40 miljoner EUR under perioden i fråga.

-Budgetanslagen till garantisektionen vid EUGFJ har hela tiden överstigit de faktiska utgifterna. Denna diskrepans visar hur svårt det varit att upprätta särskilda försörjningsbalanser som tar hänsyn till såväl de lokala behoven som till de allt viktigare stöden för jordbruksproduktion. Idag genomförs alla dessa åtgärder i en stabiliserad och tillfredsställande takt. Om vissa av åtgärderna anpassades bättre till de regionala förutsättningarna skulle detta emellertid medföra större utgifter.

2.5. Undantag från strukturåtgärder

Det bör påpekas att det fanns undantag (artikel 32) i tillämpningen av rådets förordning (EEG) nr 2328/91, numera förordning (EG) nr 950/97, om förbättring av jordbruksstrukturens effektivitet (Se kortfattad beskrivning i bilaga 3). Dessa undantag upphävdes genom den nya förordningen (EG) nr 1257/1999 om utveckling av landsbygden, eftersom denna förordning innehåller en ny flexibilitet. De särskilda behoven i dessa regioner nämns endast i skäl (53) i förordningen om utveckling av landsbygden, men förordningen innehåller inga bestämmelser. I programplaneringsarbetet skall man ägna uppmärksamhet åt behoven av flexibilitet, anpassning eller undantag, liksom åt möjliga lösningar på olika problem.

2.6. Fytosanitära åtgärder

Enligt artikel 33 i förordning (EEG) nr 1600/92 skall de behöriga myndigheterna lämna in program för bekämpning av skadegörare på växter eller växtprodukter till kommissionen. (Bilaga 4: se en kortfattad beskrivning av dessa åtgärder).

3 Åtgärder som finansieras av utvecklingssektionen vid EUGFJ

Den här finansieringen ingår inte i föreliggande rapport. Den beskrivs kortfattat i bilaga 5, så att man på så sätt kan få en helhetsbild av gemenskapens åtgärder till förmån för jordbrukssektorn på Azorerna och Madeira.

4. Slutsatser

Jordbruksdelen i POSEI-programmen är mycket viktig. Den är av innovativ karaktär och anpassad till de lokala förutsättningarna. Generellt kan man konstatera att åtgärderna gjort det möjligt att komma till rätta med vissa svårigheter i form av höga produktionskostnader. Som ett komplement till stöden i den gemensamma jordbrukspolitiken har dessa åtgärder lett till förbättringar i den lokala produktionen, både kvalitativt och kvantitativt.

De svårigheter som konstaterats under genomförandet av åtgärderna på jordbruksområdet, liksom de portugisiska myndigheternas begäran, gör att vissa anpassningar tycks lämpliga. Även om vissa av dessa åtgärder faller under kommissionens behörighet finns det andra som kräver ändringar i ramförordningen om POSEIMA, och detta faller under rådets behörighet. Kommissionen avser därför att i linje med denna rapport lägga fram ett förslag till rådsförordning som grundar sig på en strategi i tre delar:

-En anpassning av den särskilda försörjningsordningen så att målen kan uppnås på ett bättre sätt. Detta gäller särskilt förteckningen över produkter som omfattas av ordningen. Hänsyn skall tas till behovsutvecklingen i regionerna och till nuläget,

-En justering av åtgärder som i den praktiska tillämpningen visat sig vara dåligt anpassade till de verkliga förhållandena i regionerna. Syftet med detta är att få högre stimulanseffekt och effektivitet,

-Nya åtgärder för att kunna beakta särskilda problem och lokala behov, inom de mål som ställts upp för POSEIMA.

BILAGA 1 Särskild försörjningsordning

Utfall per regleringsår av de fastställda försörjningsbalanserna

(Källa: Ekonomiministeriet - Avdelningen för internationella ekonomiska relationer - Lissabon)

1992/1993 - AZORERNA

>Plats för tabell>

1993/1994 - AZORERNA

>Plats för tabell>

1994/1995 - AZORERNA

>Plats för tabell>

1995/1996 - AZORERNA

>Plats för tabell>

1996/1997 - AZORERNA

>Plats för tabell>

1997/1998 - AZORERNA

>Plats för tabell>

1992/1993 - MADEIRA

>Plats för tabell>

* - 1/7/92 - 31/10/93

1993/1994 - MADEIRA

>Plats för tabell>

* - 1/11/93 - 31/10/94 ** - Utan att det påverkar en översyn under räkenskapsåret för den här balansen kan de kvantiteter för en enskild produkt som anges i bilagan överskridas med upp till 20%, under förutsättning att den totala kvantiteten inte överskrids. Denna bestämmelse kan gälla för spannmål, olivolja och bearbetade grönsaker

1994/1995 - MADEIRA

>Plats för tabell>

* - 1/11/94 - 31/10/95 ** - 1/9/94 - 31/8/95 *** - Utan att det påverkar en översyn under räkenskapsåret för den här balansen kan de kvantiteter för en enskild produkt som anges i bilagan överskridas med upp till 20%, under förutsättning att den totala kvantiteten inte överskrids. Denna bestämmelse kan gälla för spannmål, olivolja och bearbetade grönsaker

1995/1996 - MADEIRA

>Plats för tabell>

* - 1/11/95 - 31/10/96

1996/1997 - MADEIRA

>Plats för tabell>

* - 1/11/96 - 31/10/97 ** - Utan att det påverkar en översyn under räkenskapsåret för den här balansen kan de kvantiteter för en enskild produkt som anges i bilagan överskridas med upp till 20%, under förutsättning att den totala kvantiteten inte överskrids. Denna bestämmelse kan gälla för spannmål, olivolja och bearbetade grönsaker

1997/1998 - MADEIRA

>Plats för tabell>

* - 1/11/97 - 31/10/98 ** - Utan att det påverkar en översyn under räkenskapsåret för den här balansen kan de kvantiteter för en enskild produkt som anges i bilagan överskridas med upp till 20%, under förutsättning att den totala kvantiteten inte överskrids. Denna bestämmelse kan gälla för spannmål, olivolja och bearbetade grönsaker

BILAGA 2 Särskilda stöd för lokal jordbruksproduktion

Om inget annat anges kommer de statistiska uppgifterna i bilagan från de autonoma regionerna Madeira och Azorerna

Tabell 1

Balans enligt artikel 12: stöd för saluföring av frukt, grönsaker och växter utanför Azorerna och Madeira*

>Plats för tabell>

*Alla berörda produkter tillsammans

Tabell 2

Balans enligt artikel 14: kompletterande stöd för uppfödning av nötkreatur (handjur) och för att bibehålla am- och dikobesättningarna (Madeira)

>Plats för tabell>

Tabell 3

Nötkreaturssektorn på Madeira

>Plats för tabell>

Tabell 4

Artilel 15: stöd för konsumtion av mjölkprodukter - Madeira

>Plats för tabell>

Tabell 5

Artikel 16: schablonstöd per hektar för odling av matpotatis - Madeira

>Plats för tabell>

Tabell 6

Artikel 17: schablonstöd per hektar för odling av sockerrör - Madeira

>Plats för tabell>

Tabell 7

Artikel 18: stöd för direkt bearbetning av sockerrör till sockersirap eller rom - Madeira

>Plats för tabell>

Tabell 8

Artikel 21: stöd för framställning av likörviner - Madeira

>Plats för tabell>

Tabell 9

Artikel 22: schablonstöd per hektar för att bevara vinodlingen - Madeira

>Plats för tabell>

Tabell 10

Artikel 24: (nötköttssektorn): kompletterande bidrag för uppfödning av nötkreatur (handjur) och för att bibehålla am- och dikobesättningarna (Azorerna)

>Plats för tabell>

Tabell 11

Artikel 24 (mjölksektorn): särskilt budrag för att bibehålla mjölkkobesättningarna - Azorerna

>Plats för tabell>

Tabell 12

Artikel 24: stöd för privat lagring av ost - Azorerna

>Plats för tabell>

Tabell 13

Artikel 25: schablonstöd per hektar (sockerbetor) och särskilt stöd för bearbetning till vitsocker av betor som skördats på Azorerna

>Plats för tabell>

Tabell 14

Artikel 26: kompletterande bidrag till köparna för plockning av tobaksblad av sorten Burley P - Azorerna

>Plats för tabell>

Tabell 15

Artikel 27: stöd för produktion och saluföring av utsädespotatis - Azorerna

>Plats för tabell>

Tabell 16

Artikel 27: stöd för produktion av cikoriarot - Azorerna

>Plats för tabell>

Tabell 17

Artikel 29: schablonstöd per hektar för att bevara vinodlingar vars druvor används för framställning av kvalitetsviner fso - Azorerna

>Plats för tabell>

Tabell 18

Artikel 30: stöd för produktion av ananas - Azorerna

>Plats för tabell>

Tabell 19

Prognoser och utfall under budgetrubrikerna för finansiering av jordbruksdelen i POSEIMA

(miljoner EUR)

>Plats för tabell>

Källa: garantisektionen vid EUGFJ

Tabell 20

POSEIMA-stöd under 7 regleringsår

>Plats för tabell>

Källa: IDOM-AGRO GES, på grundval av uppgifter från de portugisiska myndigheterna

BILAGA 3 Undantag från strukturåtgärder

Det bör påpekas att det fanns undantag (artikel 32) i tillämpningen av rådets förordning (EEG) nr 2328/91, som ersatts av förordning (EG) nr 950/97, om förbättring av jordbruksstrukturens effektivitet [11]. Dessa undantag upphävdes genom den nya förordningen (EG) nr 1257/1999 om utveckling av landsbygden.

[11] Rådets förordning (EEG) nr 2328/91, EGT L 218, 6.8.1991, s.1; ersatt av rådets förordning (EG) nr 950/97, EGT L 142, 2.6.1997, s.1.

-Villkoren för att bevilja jordbruksföretag investeringsstöd, och villkoren för stöd för produktion av svin, ägg och fjäderfä har mjukats upp; stöden skall vara förenliga med djurhälsokrav och miljöskydd, och dessutom skall produktionen vara avsedd för regionernas egen marknad.

-Upp till ett antal av 20 enheter får de kor vars mjölk är avsedd för den lokala marknaden tas med i beräkningen av kompensationsbidraget. Detta bidrag får för all vegetabilisk produktion beviljas jordbrukare som odlar minst en halv hektar utnyttjad jordbruksareal.

Enligt samma artikel 32 kan undantag begäras från dels förordning (EG) nr 951/97 (f.d. (EEG) nr 866/90) [12] om förbättring av villkoren för bearbetning och avsättning av jordbruksprodukter och skogsbruksprodukter, dels från de urvalskriterier för investeringar på det här området som fastställs genom kommissionens beslut 94/173/EG .

[12] Rådets förordning (EEG) nr 866/90 av den 29.3.1990, ersatt av rådets förordning (EG) nr 951/97, EGT L 142, 2.6.1997, s.22.

Undantag har godkänts genom kommissionens beslut K(1998) 967 av den 20 april 1998.

Beträffande stödet från utvecklingssektionen vid EUGFJ har 22 miljoner EUR reserverats i programmet för den här gemensamma åtgärden. Det rör sig om stödberättigande investeringskostnader på totalt 56 miljoner EUR.

I samband med reformen av strukturfonderna har artikel 27 om undantag från strukturåtgärder inom ramen för POSEIMAs jordbruksdel utgått. Anledningen är flexibiliteten i den nya förordningen (EG) nr 1257/99. De särskilda behoven i dessa regioner nämns endast i skäl (53) i förordningen om utveckling av landsbygden, men förordningen innehåller inga bestämmelser. Behoven av flexibilitet, anpassning eller undantag samt möjliga lösningar bör undersökas under den granskning som skall ske i programplaneringsarbetet.

BILAGA 4 Fytosanitära åtgärder

MADEIRA

-1993: Totalt: 2 000 000, varav 1 500 000 EG och 500 000 Madeira (i ecu); kurs för ecu: 198,230 escudos den 1 8 1993)

-1995: Totalt: 1 200 000, varav 900 000 EG och 300 000 Madeira (i ecu); kurs för ecu: 196,159 escudos den 1 6 1995)

-1996: Totalt: 800 000, varav 600 000 EG och 200 000 Madeira (i ecu); kurs för ecu: 196,329 escudos den 1 3 1996)

-1997: Totalt: 1 066 666, varav 650 000 EG och 416 666 Madeira (i ecu); kurs för ecu: 195,106 escudos den 1 2 1997)

-1998: Totalt: 666 667, varav 500 000 EG och 166 667 Madeira (i ecu); kurs för ecu: 203,243 escudos den 1 4 1998)

Åtgärder: bekämpning genom sterilisering av hanar av medelhavsfruktflugan (Ceratitis capitata) bekämpning av mjöllus på citrus (Aleurothixus floccosus) bekämpning av Trialeurodes vaporariorum (fram till 1997)

AZORERNA

-1994: Totalt: 666 666, varav 500 000 EG och 166 666 Azorerna (i ecu); kurs för ecu: 197,279 escudos den 1 3 1994)

-1995: Totalt: 866 667, varav 650 000 EG och 216 667 Azorerna (i ecu); kurs för ecu: 196,159 escudos den 1 6 1995)

-1996: Totalt: 667 246, varav 500 000 EG och 167 246 Azorerna (i ecu); kurs för ecu: 196,329 escudos den 1 3 1996)

Åtgärd: bekämpning av Popillia japonica.

BILAGA 5 Åtgärder som finansieras av utvecklingssektionen vid EUGFJ

Den här finansieringen ingår inte i föreliggande rapport. Den beskrivs kortfattat nedan, i syfte att ge en helhetsbild av gemenskapens åtgärder till förmån för jordbrukssektorn på Azorerna och Madeira.

Perioden 1989-1993

Under den här perioden fick Azorerna och Madeira via olika instrument tillgång till medfinansiering från gemenskapen.

De särskilda program som godkändes inom ramen för det särskilda utvecklingsprogrammet 1985/1995 för det portugisiska jordbruket (PEDAP) avsåg i första hand förbättringar av infrastruktur (vägar, elektrifiering, bevattning). På Azorerna förbättrades betesmarkerna, och på Madeira genomfördes en omställning och omstrukturering av bananodlingen.

Inom ramen för strukturåtgärderna i POSEIMA-förordningen från 1991 inriktades de godkända programmen på Madeira under 1992 och 1993 på att förbättra och modernisera saluföringen av bananer (11 miljoner EUR). På Azorerna gick stöden för strukturåtgärder till investeringar i fråga moderniseringar (särskilt inom ostframställningen på ön Pico) och mekanisering (5 miljoner EUR).

Vad beträffar gemenskapens stödram för 1989-1993 fick öarna finansiering via utvecklingssektionen vid EUGFJ på 2 708 000 EUR till det operativa programmet för omstrukturering av vinodlingarna.

Perioden 1994-1999

Strukturfonderna har inom gemenskapen stödram 1994-1999 bidragit med följande:

-I det operativa programmet under mål 1, som finansieras av flera fonder tillsammans, bidrog utvecklingssektionen vid EUGFJ med 59 723 000 EUR. Åtgärderna gällde bevattning, vägar, elektrifiering, investeringsstöd till jordbrukare, omställning och diversifiering av produktionen, utbildning, forskning och demonstration, bearbetning och saluföring av jordbruksprodukter, samt förbättringar i skogsbruket.

-I samma typ av program på Azorerna var sektionens bidrag 147 967 000 EUR. Satsningarna inriktades på förbättrad infrastruktur på jordbruksföretagen, vägar, vattenförsörjning, elektrifiering, investeringsstöd till jordbrukare, utbildning, bearbetning och saluföring av jordbruksprodukter, förbättringar i skogsbruket (inklusive återställande av förstörda skogar).

Perioden 2000-2006

Även under den här perioden omfattas öarna av ett operativt program under strukturfondernas mål 1, finansierat av flera fonder tillsammans. Åtgärderna är desamma som tidigare Utvecklingssektionen bidrar nu med 79 853 000 EUR till Madeira och med 133 554 000 EUR till Azorerna.