EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION 
Bryssel den 18.03.1998 
KOM(1998) 164 slutlig 
MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN 
TILL RÅDET OCH EUROPAPARLAMENTET 
OM UPPRÄTTANDET AV EN NY BUDGETPLAN FÖR ÅR 2000-2006 

INLEDNING 1 
1. EKONOMISK BAKGRUND TILL DE NYA BUDGETRAMARNA OCH 
PROGNOSERNA 2 
1.1. EKONOMISK BAKGRUND 2 
1.2. BUDGETPLAN 11999 ARS FASTA PRISER 2 
1.3. BUDGETPLANENS GILTIGHETSTID 3 
1.4. PROGNOSER FÖR UTVIDGNINGEN 3 
2. DEN NYA BUDGETPLANENS STRUKTUR 3 
2.1. GEMENSKAPEN IDAG 3 
2.2. STÖD INFÖR ANSLUTNINGEN 3 
2.3. UTVIDGNINGENS KOSTNADER 4 
3. UTVECKLING AV BUDGETPLANENS OLIKA RUBRIKER 4 
3.1. GEMENSAM JORDBRUKSPOLITIK (RUBRIK 1) 4 
3.2. STRUKTURÅTGÄRDER (RUBRIK 2) 7 
3.3. INRE POLITIK (RUBRIK 3) 10 
3.4. EXTERNA ÅTGÄRDER (RUBRIK 4) 16 
3.5. ADMINISTRATIVA UTGIFTER (RUBRIK 5) 19 
3.6. RESERVER (RUBRIK 6) 20 
4. BUDGETPLANENS UTGIFTSTAK TOTALT OCH DISPONIBEL MARGINAL UNDER 
UTGIFTSTAKET FÖR EGNA MEDEL 22 
4.1. UTGIFTSTAKET FÖR ANSLAG FÖR ÅTAGANDEN 22 
4.2. FASTSTÄLLANDE AV UTGIFTSTAKET FÖR ANSLAG FÖR BETALNINGAR 22 
4.3. DISPONIBLA MARGINALER UNDER UTGIFTSTAKET FÖR EGNA MEDEL 23 
5. PLANERING OCH FINANSIERING AV UTGIFTERNA FÖR ANSLUTNINGEN 23 
5.1. KOSTNADER FÖR ANSLUTNINGEN 23 
5.2. FINANSIERING AV ANSLUTNINGEN 25 
5.3. HÄNSYN TILL ANSLUTNINGENS EFFEKTER I BUDGETPLANEN FÖR EN UTVIDGAD GEMENSKAP ..25 
TABELLER 
BILAGOR 
•i C^ 
INLEDNING 
I kommissionens meddelande "Agenda 2000" ' från juli förra året föreslogs 
vägledande ekonomiska ramar för år 2000-2006 inför den förestående utvidgningen 
av unionen. Dessa ramar gör det möjligt att dels utforma en reformerad 
gemenskapspolitik för de nuvarande medlemsstaterna, dels ansluta vissa central- och 
östeuropeiska länder samt Cypern till unionen på vissa villkor, utan att före år 2006 
ändra taket för egna medel som nu ligger på 1,27 % av BNI. 
Enligt punkt 25 i det interinstitutionella avtalet om budgetdisciplin och förbättring 
av budgetförfarandet av den 29 oktober 1993 skall kommissionen senast den 1 juli 
1998 lägga fram ett förslag till ny budgetplan, vilket görs i det här meddelandet. Av 
den nya budgetplanen framgår hur gemenskapens budget generellt kommer att 
utvecklas i förhållande till dagens femton medlemsstater, samt åtgärder som skall 
vidtas för anslutning av kandidatländerna. Budgetplanen skall också frigöra resurser 
så att anslutningen när tiden är inne kan finansieras enligt villkoren i meddelandet 
"Agenda 2000". Det här meddelandet följer därför Europeiska rådets begäran från 
mötet i Luxemburg om att det, både före anslutning och när anslutningen genomförs, 
skall göras tydlig skillnad på vilka resurser som vikts för de nuvarande femton 
medlemsstaterna och vilka som avser kandidatländerna. 
Budgetplanen i det här meddelandet är förenlig med kommissionens övriga förslag 
för den gemensamma jordbrukspolitiken, strukturåtgärderna, stödet inför anslutning 
samt garantifonden för lånetransaktioner. 
En rapport om hur 1993 års interinstitutionella avtal tillämpats och förnyats visar att 
det avtalet är mycket viktigt, dels för att kontrollera och begränsa gemenskapens 
utgifter så att de hålls inom ramarna för unionens tillgångar, dels som gemensam 
referens för ett bättre samarbete mellan institutionerna vid det årliga 
budgetförfarandet. Både parlamentet och rådet uttryckte intresse för att behålla det 
interinstitutionella avtalet, i samband med att meddelandet Agenda 2000 diskuterades 
för första gången. I det nya interinstitutionella avtalet bör budgetplanen ingå. 
I det här meddelandet beskrivs först den ekonomiska bakgrunden till de nya 
bugetramarna och sedan presenteras den nya budgetplanens struktur. I meddelandets 
tredje avsnitt beskrivs hur budgetplanens rubriker kommer att utvecklas och i det 
fjärde avsnittet beskrivs de sammanlagda utgiftstaken och tillgängliga marginaler för 
egna medel. Det femte avsnittet ägnas slutligen åt utvidgningens kostnader och 
finansiering. 
Meddelandet Agenda 2000 "En förstärkt och utvidgad union", KOM (97) 2000 slutlig. 
Jo 
1. EKONOMISK BAKGRUND TILL DE NYA BUDGETRAMARNA OCH PROGNOSERNA 
1.1. Ekonomisk bakgrund 
Kommissionen har utarbetat den nya budgetplanen enligt aktuella ekonomiska 
prognoser på kort sikt från november förra året, vilka också användes för justering av 
budgetplanen för 19992. 
De ekonomiska prognoser på medellång sikt som användes i meddelandet 
"Agenda 2000" har använts för perioden 2000-2006 och kommissionen har utgått 
från en årlig BNI-tillväxt på 2,5 % samt en BNI-deflator på 2 % per år. Den 
sistnämnda uppgiften används bara för att kunna jämföra de förväntade utgifterna för 
den gemensamma jordbrukspolitiken, som anges i löpande priser, med 
riktlinjerna för jordbruket. 
De ekonomiska prognoser som använts bekräftas av hur gemenskapens ekonomi 
utvecklats på senare tid och av de möjligheter som erbjuds genom övergången till 
den tredje etappen av den ekonomiska och monetära unionen. 
För kandidatländerna har de senast tillgängliga ekonomiska prognoserna använts och 
för perioden efter år 1999 har kommissionen räknat med en årlig ekonomisk tillväxt 
på 4 % på medellång sikt. Budgetplanen berörs inte av dessa prognoser inom den 
närmaste framtiden, men kommer att påverkas efter anslutningen. 
Av bilaga A framgår vilka ekonomiska parametrar som huvudsakligen använts. 
1.2. Budgetplan i 1999 års fasta priser 
Den budgetplan som föreslås har upprättats i 1999 års fasta priser för att underlätta 
jämförelser med 1999 års budget som håller på att utarbetas. Budgetplanens 
utgiftstak för det året har legat till grund för bedömningen av utvecklingen under den 
kommande perioden. Att utgå från dessa priser gör också att de kan användas hela 
tiden under förhandlingarna. 
I meddelandet Agenda 2000 angavs anslag ursprungligen i 1997 års priser men de 
har räknats om till fasta priser för år 1999 med hjälp av den senast kända deflatorn. 
Det innebär inte att förslagen i meddelandet Agenda 2000 har ändrats, utan bara att 
man får fram mer exakta belopp, i tiotal miljoner euro. 
2 Kommissionens meddelande av den 25.2.1998 till rådet och Europaparlamentet om teknisk justering av 
budgetplanen för 1999 för att kompensera för utvecklingen av UNI och priserna, SIX(306) slutlig. 
1.3. Budgetplanens giltighetstid 
Liksom i meddelandet Agenda 2000 har kommissionen valt att låta den nya 
budgetplanen löpa på sju år eftersom kommissionen anser att den tiden behövs för att 
kunna bedöma alla följder av den första anslutningsomgången samt de reformer av 
gemenskapspolitiken som föreslås. 
1.4. Prognoser för utvidgningen 
Förslagen utgår från samma prognoser som meddelandet Agenda 2000, nämligen att 
fem central- och östeuropeiska länder samt Cypern kommer att anslutas och att den 
övergripande utvidgningen sker gradvis och samlat. Det här meddelandet utgår från 
arbetshypotesen att anslutning kommer att ske år 2002, vilket inte hindrar att andra 
beslut fattas. 
2. DEN NYA BUDGETPLANENS STRUKTUR 
Vid sidan av åtgärder som riktar sig till de nuvarande medlemsstaterna är den främsta 
nyheten i de nya budgetramarna hur utvidgningskostnaderna behandlas, både vad 
gäller stöd inför anslutningen och kostnader till följd av att nya medlemsstater 
ansluts. Stöd inför anslutningen skall redan nu fastställas och tas med i budgetplanen 
inom ramarna för gemenskapens nuvarande resurser. Stödet bör skiljas från 
kostnader som uppkommer till följd av anslutningen, vilka inte kan tas med i 
budgetramarna genom justering av budgetplanen förrän anslutning sker. Justeringen 
kommer att avse såväl nya behov i samband med anslutningen som dess finansiering, 
dels genom resurser som gemenskapen med femton medlemsstater frigjort för 
ändamålet, dels genom andra resurser som beror på att gemenskapens BNI ökar på 
grund av anslutningen. 
2.1. Gemenskapen idag 
De ekonomiska ramar som kommissionen föreslår för den nuvarande gemenskapen 
grundas direkt på den gällande budgetplanens struktur, som ju är välbekant. 
Utgiftskategorierna är likartade och definierar tydligt gemenskapens viktigaste 
politikområden. De ekonomiska ramarna innehåller alltså sex olika rubriker för i tur 
och ordning gemensam jordbrukspolitik, strukturåtgärder - med två underrubriker för 
strukturfonder respektive sammanhållningsfonden, inre politik, externa åtgärder, 
administrativa utgifter samt reserver-med tre underrubriker för monetär reserv, 
reserv för katastrofbistånd samt reserv för lånegarantier. 
2.2. Stöd inför anslutningen 
Kommissionen föreslår att stödet inför anslutning skall finansieras via tre olika 
rubriker i budgetplanen. Det nya utökade Phare-programmet kommer att fortsätta 
finansieras via rubriken för externa åtgärder. Kommissionen föreslår att rubrikerna 
gemensam jordbrukspolitik respektive strukturåtgärder skall användas för att 
finansiera två nya instrument, och har lagt fram förslag till närmare bestämmelser i 
andra sammanhang. Den föreslagna åtskillnaden ger kandidatländerna möjlighet att 
gradvis vänja sig vid gemenskapens system och arbetssätt. En 
samordningsförordning har föreslagits för att fa en tydlig definition av instrumentens 
syfte och för att samordna åtgärderna. 
Kommissionen föreslår att var och en av de tre rubrikerna far särskilda underrubriker 
för belopp som avsätts till stöd inför anslutning. Det garanterar att både de lemton 
medlemsstaterna och kandidatländerna får finansiering och ökar insynen i 
gemenskapens åtgärder. Efter första anslutningsomgängen kommer stöd inför 
anslutning att fortsätta betalas ut med ett oförändrat belopp och öronmärkas för de 
länder som inte ansluts i första omgången. 
2.3. Utvidgningens kostnader 
Kostnaderna för att ansluta nya medlemsstater kan inte tas med i den nuvarande 
gemenskapens budgetramar. Men kostnaderna fördelas över rubrikerna 1,2,3 och 5 
enligt en särskild planering, som ligger till grund för de femton medlemsstaternas 
gemensamma ståndpunkt inför de kommande förhandlingarna. Tabell 2 i bilagan 
visar fördelningen, som gjorts enligt samma riktlinjer och prognoser som 
meddelandet Agenda 2000. 
3. UTVECKLING AV BUDGETPLANENS OLIKA RUBRIKER 
Kommissionens förslag till ny budgetplan för gemenskapens femton medlemsstater 
finns i tabell 1 i bilagan. Parlamentet och rådet skall fatta beslut om budgetplanen, 
som sedan skall bifogas det kommande interinstitutionella avtalet. Det kan vara på 
sin plats att erinra om att budgetplanens preliminära utgiftstak fastställs för en relativt 
lång period. Inom de fastställda ramarna beslutar sedan 
den budgetansvariga myndigheten om de årliga anslagens nivå och fördelning. 
3.1. Gemensam jordbrukspolitik (rubrik 1) 
1. Kommissionen föreslår att utgiftstaket för rubrik 1 även i framtiden skall 
styras av riktlinjerna för jordbruket. Enligt kommissionens ekonomiska prognoser 
bör rubrik 1 därigenom fa en årlig reell ökning på 1,9 % eller 6,4 miljarder - en 
ökning från 45,2 miljarder euro år 1999 till 51,6 miljarder euro år 2006 (i 1999 års 
priser). 
Kommissionen föreslår däremot justering av sådana utgifter som styrs av riktlinjerna 
och som finansieras av garantisektionen vid Europeiska utvecklings- och 
garantifonden. Därför föreslår kommissionen att förordningen om finansiering av den 
gemensamma jordbrukspolitiken ändras och kommer även senare att föreslå att 
beslutet om budgetdisciplin3 ändras. Förutom utgifter för marknadsåtgärder och 
direkt kompensationsstöd kommer rubrik 1 även att omfatta följande: 
• Nya åtgärder för landsbygdsutveckling, inklusive befintliga kompletterande 
åtgärder, samt övergripande åtgärder för fisket. 
• Åtgärder på veterinär- och växtskyddsområdet. 
• En egen underrubrik för jordbruksdelen, livsmedelsdelen och landsbygdsdelen av 
stödet inför anslutningen, som konteras mot riktlinjernas sammanlagda belopp. 
2. De flesta åtgärder som rör den gemensamma jordbrukspolitiken beräknas 
nominellt och därför analyseras utgifterna för rubrik 1 inte som för övriga rubriker 
utan i löpande priser. Deflatorn antas vara 2 % årligen. 
Tabellen i bilaga B anger i löpande priser hur utgifterna för den gemensamma 
jordbrukspolitiken kommer att utvecklas, med en ökning från 40,4 miljarder euro 
år 1999 till 49,4 miljarder euro år 2006. Utgiftsökningen på 9 miljarder kommer att 
vara kännbar under år 2000-2003 och sedan stabiliseras. Ökningen beror främst på att 
riktlinjerna från och med år 2000 omfattar nya utgifter på cirka 2,8 miljarder. 
Dessutom lär utgifterna för marknadsåtgärder öka med cirka 6,2 miljarder år 
2000-2003 eftersom reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken har progressiv 
effekt. 
Den stora marginal (cirka 4,8 miljarder euro) som enligt 1999 års budget skulle vara 
tillgänglig kommer därför gradvis att minska i periodens början och sedan ligga på 
cirka 3 miljarder per år under perioden 2001-2003. Stadigt ökande riktlinjer och 
stabiliserade utgifter för den gemensamma jordbrukspolitiken bör därefter skapa en 
växande marginal, som år 2006 bör uppgå till 9,7 miljarder. 
En stor marginal i slutet av perioden kommer väl till pass. Först och främst kan 
utvidgningskostnaderna därigenom täckas utan att riktlinjerna för jordbruket måste 
höjas vid anslutningen. Kommissionen anser att en stor marginal även kan behövas 
för att tackla fluktuationer på marknaden för jordbruksprodukter. Marginalen bör 
även göra det möjligt att avveckla övergångssystemet för de nya medlemsstaterna när 
tiden är inne. Kommissionen anser därför att utgiftstaket för rubrik 1 inte bör ses över 
redan nu, utan att frågan bör behandlas på nytt före år 2005. Med detta i åtanke avser 
kommissionen att i god tid kontakta den budgetansvariga myndigheten inom ramen 
för det interinstitutionella avtalet. 
Rådets beslut 94/729/KG av den 31 oktober 1994 om budgetdisciplin (IX) I I. 293, 12.11.1994). 
3. Under den kommande perioden bör utgifterna i budgetplanens rubrik 1 
utvecklas som följer. 
• Efter reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken bör utgifterna för 
marknadsåtgärder öka från 37,8 miljarder euro år 1999 till 43,7 miljarder euro 
år 2006, enligt bedömningar av hur marknaden för jordbruksprodukter utvecklats 
på senare tid. Reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken bör ge effekt 
under budgetåren 2001-2003 för att sedan stabiliseras, och över dessa år fördelas 
den utgiftsökning som uppkommer delvis på grund av förslagen till reformer 
inom sektorn för jordbruksgrödor, sektorn för mjölk och mjölkprodukter samt 
nötköttssektorn. 
För det första innebär reformen att gemenskapspriserna närmas till världspriserna 
och därför lär exportbidragen och marknadsåtgärderna minska med cirka 
4,8 miljarder euro (1,6 miljarder inom spannmålssektorn, 1,6 miljarder inom 
nötköttssektorn, 1,1 miljarder inom sektorn för mjölk och mjölkprodukter samt 
0,5 miljarder inom övriga sektorer där utgifterna indirekt beror på att den 
gemensamma organisationen av marknaderna reformerats). För det andra lär 
reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken göra att det direkta 
kompensationsstödet ökar med cirka 8,2 miljarder (1,6 miljarder inom 
spannmålssektorn, 3,6 miljarder inom nötköttssektorn och 3 miljarder inom 
sektorn för mjölk och mjölkprodukter). 
De största skillnaderna i förhållande till förslagen i meddelandet Agenda 2000 är 
att bidraget till spannmål för ensilage behålls, att mjölkpriset sänks ytterligare, att 
mjölkkvoterna ökas och att bidraget för ungtjurar sänks. 
• Parallellt med reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken kommer 
politiken för landsbygdsutveckling att stärkas, eftersom förändringarna i 
framtiden kommer att påverka både marknaden för jordbruksprodukter och 
landsbygdsregionernas ekonomi. 
Den nya politiken för landsbygdsutveckling kan under rubrik 1 omfatta sådana 
kompletterande åtgärder som infördes genom 1992 års reform (skogsplantering, 
förtidspensionering och miljöinsatser inom jordbruket) eller stöd till eftersatta 
områden enligt strukturfondernas mål 5a (eller liknande insatser i regioner som 
omfattas av mall) samt övriga insatser från Europeiska utvecklings-och 
garantifondens utvecklingssektion enligt mål 5a och 5b (regioner som omfattas 
av mål 1 undantagna). 
Under rubrik 2 bör däremot Europeiska utvecklings- och garantifondens 
utvecklingssektion finansiera liknande insatser i regioner som omfattas av mål 1, 
utom aktuella kompletterande åtgärder och stöd till eftersatta områden. 
Kommissionen anser ändå att gemenskapens instrument för 
landsbygdsutveckling bör organiseras om och föreslår därför en ny enhetlig 
förordning om Europeiska utvecklings- och garantifondens stöd till 
landsbygdsutveckling, som kan tillämpas inom hela gemenskapen oavsett 
finansieringskälla. 
Enligt den nya förordningen om strukturåtgärder för fisket bör Europeiska 
utvecklings- och garantifondens garanti sektion även finansiera omstrukturering 
av fiskeflottorna i regioner som inte omfattas av mål 1, samt övriga 
strukturåtgärder för fiske och vattenbruk i regioner som varken omfattas av mål 1 
eller 2. 
Den nya politiken för landsbygdsutveckling samt åtgärder för fisket kommer att 
få anslag som ökar från 2,6 miljarder år 1999 till 4,7 miljarder år 2000 för att 
i slutet av perioden ligga kring 5 miljarder. 
• Åtgärder på veterinär- och växtskyddsområdet skall inte längre finansieras via 
budgetartikel B2-510 under rubrik 3 utan under rubrik 1, eftersom de står i nära 
samband med en jordbrukspolitik som månar om produktionskvalitet och 
livsmedelssäkerhet. Cirka 100 miljoner euro per år skulle kunna avsättas under 
den kommande perioden. 
• Jordbruksstöd inför anslutningen kommer att få ett stående anslag på 
520 miljoner euro (i 1999 års priser) årligen under hela perioden. Kommissionen 
föreslår samtidigt en förordning om jordbruksstöd inför anslutning. Syftet är att 
finansiera åtgärder för att förbättra jordbrukens struktur, förädlings- och 
saluföringskedjorna för jordbruks- och fiskeriprodukter, växtskyddskontrollerna, 
veterinärkontrollerna, kontroller av livsmedelskvaliteten, samt samordnade 
åtgärder för landsbygdsutveckling. 
3.2. Strukturåtgärder (rubrik 2) 
1. Under nästa programperiod år 2000-2006 kommer cirka 247 miljarder euro 
att anslås till strukturåtgärder i gemenskapens femton medlemsstater, vilket även 
omfattar totalt 7 280 miljoner euro i strukturstöd inför anslutning. Det gör att 
sammanhållningsinsatserna inte bara bibehålls utan ökar väsentligt, eftersom bara 
femton medlemsstater delar på ett övergripande anslag på nära 240 miljarder euro, 
jämfört med ett övergripande anslag på cirka 208 miljarder (i 1999 års priser) under 
perioden 1993-1999. 
Eftersom strukturfonderna skall koncentreras efter den avveckling som skall 
genomföras kommer anslagen till strukturåtgärder under perioden 2000-2006 att 
minska med i snitt 1,4 % årligen för att år 2006 ligga på 32 470 miljoner euro, 
jämfört med 35 730 miljoner euro i grundanslag4 år 1999. Även i fortsättningen 
kommer anslagen dock att vara klart större än i början av förra perioden (år 1993 
cirka 22 miljarder i 1999 års priser). 
Kommissionen föreslår att rubrik 2 "strukturåtgärder" får tre underrubriker för i tur 
och ordning strukturfonder, sammanhållningsfonden respektive strukturstöd inför 
anslutningen. Förslag till nya förordningar om alla dessa instrument läggs i ett annat 
sammanhang. 
2. Strukturfonder 
• Fördelning av det övergripande anslaget 
I de regioner som omfattas av mål 1 återstår mycket att göra, bland annat för att 
utveckla infrastrukturer och öka sysselsättningen, och därför bör även 
fortsättningsvis cirka två tredjedelar av strukturfondernas totalanslag ägnas mål 1. 
Av strukturfondernas tillgängliga medel bör 5 % anslås till gemenskapsinitiativ. 
Vidare skall 0,7 % av strukturfondernas anslag gå till nya åtgärder på kommissionens 
initiativ för att höja kvaliteten på insatser inom mål 1-3. Slutligen skall 0,3 % anslås 
till tekniskt bistånd. 
• Färre mål 
De nu sju målen bör minska till tre, varav två regionala och ett övergripande. Mål 1 
skall gälla återhämtning i regioner med långsam utveckling, ett nytt mål 2 skall gälla 
ekonomisk och social omstrukturering i vissa regioner och ett nytt mål 3 skall gälla 
kunskapsutveckling i regioner som inte får stöd vare sig enligt mäl 1 eller 2. 
Vissa strukturåtgärder i rubrik 2 far för närvarande cirka 2 miljarder per år från 
strukturfonderna men bör i framtiden finansieras av Europeiska utvecklings- och 
garantifondens garantisektion enligt riktlinjerna för jordbruket. Förslaget gäller hela 
mål 5a "jordbruk" (mål 1 undantaget), stöd till eftersatta områden i regioner som 
omfattas av mål 1 och 6, insatser från Europeiska utvecklings- och garantifondens 
utvecklingssektion i regioner som för närvarande omfattas av mål 5b, vissa åtgärder 
för omstrukturering av fiskeflottorna enligt mål 5a "fiske" (mål 1 undantaget), samt 
Grundanslaget omfattar inte de 3 294 miljoner euro som inte utnyttjats under tidigare budgetår 
och därför enligt beslut överfördes till budgetår 1999 på kommissionens förslag, när 
budgetplanen justerades efter budgetgenomförandet 1997. (Kommissionens förslag till 
Europaparlamentet och rådet om justering av budgetplanen efter budgetgenom förandel 1997 av 
den 25.2.1998, SEC (1998) 307 slutlig). 
övriga strukturåtgärder för fiske och vattenbruk i regioner som varken omfattas av 
mål 1 eller 2. 
• Geografiskt koncentrerade insatser 
Kommissionen föreslår att stödet gradvis skall avvecklas i regioner som inte längre 
har rätt till stöd vare sig enligt mål 1 eller det nya mål 2. Ett övergångssystem skall 
tillämpas på de berörda regionerna, under sex år avseende mål 1 (eller till och med 
under sju år i områden som år 1999 uppfyller kraven enligt mål 2) respektive under 
fyra år avseende mål 2. 
Därigenom kommer cirka 20 % och inte som nu 25 % av unionens befolkning att ha 
rätt till stöd enligt mål 1. Regioner som även i fortsättningen har rätt till stöd kan 
däremot komma att få ökat stöd och de kan även få stöd för eftersatta områden från 
Europeiska utvecklings- och garantifondens garantisektion inom ramen för den 
gemensamma jordbrukspolitiken i rubrik 1. 
Det nya mål 2 bör inte heller beröra mer än 18 % av unionens befolkning (bortsett 
från områden i regioner som nu omfattas av mål 1 men som efter avvecklingen 
kommer att omfattas av mål 2). Däremot kommer större belopp att avsättas för de 
regioner som har rätt till stöd enligt mål 2, eftersom bland annat kunskapsutveckling i 
sådana regioner i fortsättningen inte skall finansieras enligt mål 3 utan enligt mål 2. 
Inom ramen för den gemensamma jordbrukspolitiken i rubrik 1 kan Europeiska 
utvecklings- och garanti fondens garantisektion även ge dessa regioner stöd för 
eftersatta områden, samt för andra åtgärder för landsbygdsutveckling inom ramen för 
en samlad programplanering. 
• Utveckling av anslagen till strukturfonderna 
Anslagen till strukturfonderna kommer att ligga på 28 430 miljoner euro år 2006, 
vilket innebär en minskning med 2 % i snitt per år jämfört med grundanslaget för 
budgetår 1999 (32 730 miljoner euro). Men den egentliga genomsnittliga 
minskningen är 1 % per år, eftersom vissa åtgärder inte längre kommer att finansieras 
via strukturfonderna utan via Europeiska utvecklings- och garantifondens 
garantisektion. 
3. Sammanhållningsfonden 
Sammanhållningsfonden skall bidra till finansiering av miljöprojekt eller projekt som 
gäller infrastrukturer för transport och fonden kommer att behålla sin nuvarande 
form. Sammanhållningsfonden kommer att fortsätta få 3 miljarder euro i årliga 
anslag under hela perioden. 
Medlemsstater vars BNI per capita ligger under 90 % av snittet i gemenskapen är 
stödberättigade, oavsett om de ansluter sig till den tredje etappen av den ekonomiska 
och monetära unionen eller inte. Detta kriterium för rätt till stöd kommer att ses över 
efter halva tiden. 
Ett makroekonomiskt villkor behålls, vilket innebär att ett konvergensprogram 
inrättas för de stater som inte ansluter sig till den tredje etappen av den ekonomiska 
och monetära unionen och att ett stabilitetsprogram för de stater som ansluter sig till 
den tredje etappen av den ekonomiska och monetära unionen skall läggas fram för 
rådet. 
4. Strukturstöd inför anslutningen 
Under perioden kommer 1 040 miljoner euro årligen att anslås till strukturstöd inför 
anslutningen. Syftet med detta instrument är att samfinansiera projekt inom följande 
två områden: 
• Projekt som gäller infrastrukturer för transport, bland annat transeuropeiska nät. 
• Miljöprojekt för att stödmottagande länder skall kunna anpassa sig till 
gemenskapens regelverk på miljöområdet. 
3.3. Inre politik (rubrik 3) 
1. Totalanslagen för inre politik kommer gradvis att öka från 6 390 miljoner 
euro år 1999 till 7 600 miljoner euro år 2006, vilket innebär en genomsnittlig ökning 
på cirka 2,5 % per år. 
Kommissionen föreslår att utgiftstaket för rubrik 3 inte höjs under budgetår 2000 
eftersom en marginal bör bli tillgänglig enligt budgeten för år 1999. Kommissionen 
föreslår att utgiftstaket i rubrik 3 senare gradvis höjs med drygt 1,2 miljarder enligt 
Europeiska rådets beslut vid mötet i Edinburgh för perioden. 
2. Rubrik 3 ökar mest i den nya budgetplanen eftersom kommissionen 
prioriterar den inre politiken, som bland annat bidrar till tillväxt och sysselsättning. 
Den inre politiken skall utvecklas samtidigt som marknaderna integreras, något som 
bör påskyndas betydligt av övergången till den tredje etappen av den ekonomiska och 
monetära unionen. 
10 
Gemenskapen kommer att fortsätta prioritera och vidta sådana åtgärder som är 
nödvändiga för att den inre marknaden skall fungera väl och som fyller ett 
allmännyttigt syfte. Finansieringen av åtgärder för rättsliga och inrikes frågor 
kommer troligen att särskilt uppmärksammas med anledning av Amsterdamfördraget 
när en del frågor förs över till den första pelaren, eftersom sådana åtgärder som 
fortsätter att sortera under den tredje pelaren enligt fördraget i princip skall 
finansieras genom gemenskapens allmänna budget, såvitt inte annat beslutas. 
3. Samtidigt som anslagen under rubrik 3 ökar bör den inre politiken bli mer 
effektiv. Med tanke på subsidiaritetsprincipen bör medlen inte spridas ut på alltför 
många program, som ibland är för små för att ge tydliga resultat utan bara ger 
upphov till en administration som är alltför tungrpdd i förhållande till de förväntade 
fördelarna, särskilt efter utvidgningen. Det kommer sannolikt att medföra att 
metoderna för förvaltning av de olika programmen ändras och att antalet små 
budgetposter begränsas. Framför allt bör gemenskapens åtgärder fa tydliga 
prioriteringar och de pkade anslagen i budget öranmärkas. 
För att öka målinriktningen fastställde kommissionen i meddelandet Agenda 2000 att 
fem frågor skulle prioriteras for finansiering inom ramen för den inre politiken, 
nämligen transeuropeiska nät, forskning och innovation, utbildning, införande av 
miljövänlig teknik samt åtgärder som riktar sig till små och medelstora företag. 
4. Frågorna prioriterades enligt två kriterier, dels om de direkt eller indirekt ökar 
sysselsättningen, dels om de har ett mervärde för gemenskapen på grund av yttre 
effekter eller stordriftsfördelar. Det har nämligen visat sig att enbart 
samordningsåtgärder relativt snabbt blir begränsade och inte fungerar som 
katalysatorer utan stöd av adekvat finansiering från gemenskapens budget. 
Transeuropeiska nät 
Gemenskapens insatser för transeuropeiska transportnät, energinät och 
telekommunikationsnät får fortfarande blygsamma anslag i förhållande till hur 
viktiga de är, men anslagen bör öka stadigt under den kommande perioden. 
Kommissionen föreslår nya finansiella bestämmelser för de transeuropeiska näten. 
Även i fortsättningen kommer den största delen av anslagen att gå till transportnäten. 
De transeuropeiska transportnäten bidrar i mycket hög grad till tillväxten och 
sysselsättningen eftersom de både skapar direkta arbetstillfällen när de genomförs 
och bidrar till att underlätta handel, vilket gör den inre marknaden mer effektiv. De 
bidrar även till att ny teknik införs vilket ger praktisk tillämpning av 
11 
forskningsresultat. Åtgärderna bör även i fortsättningen inriktas på ett begränsat antal 
projekt och så långt som möjligt vidtas i form av partnerskap mellan den offentliga 
och den privata sektorn. 
Under de närmaste åren lär finansieringsbehovet öka väsentligt. Vid Europeiska 
rådets möte i Essen valdes fjorton prioriterade projekt ut och bara tre eller fyra 
projekt kommer att avslutas i början av den period som den nya budgetplanen avser. 
Inledande genomförbarhetsstudier kommer däremot att ha gjorts för de flesta 
projekten som då kan övergå till aktiv verksamhet. Därför kan gemenskapen behöva 
höja bidragen i form av räntesubventioner eller andra stöd. Gemenskapens 
genomsnittliga finansiering var under föregående period relativt blygsam (cirka 
4-5% av investeringarna) och bör öka till cirka 10% för att gemenskapen mer 
effektivt skall kunna genomföra finansieringsplanerna. 
Förutom de fjorton utvalda projekten kan också andra betydelsefulla projektförslag 
prioriteras under kommande år. Projekt som gäller elektroteknik för transporter 
kommer att mogna från pilotprojekt och börja genomföras, vilket bör leda till att 
befintliga infrastrukturer utnyttjas bättre och att trafikflödet kontrolleras. Projekt på 
europeisk nivå som avser till exempel navigationssatellitcr eller styrsystem för 
järnvägstrafik kommer att behöva betydande finansiering från gemenskapen. 
Anslagen bör alltså höjas väsentligt, dels för att gemenskapen skall kunna öka 
insatserna på det sätt som föreslås, dels för att öka totalinvesteringarna i de fjorton 
prioriterade projekten (cirka 50 % i förväntad nominell ökning jämfört med perioden 
1995-1999), dels för att öka finansieringen av övriga betydelsefulla projekt och 
projekt för att kontrollera trafikflödet. 
Projekt för transeuropeiska energinät och transeuropeiska telekommunikationsnät 
bör också öka under de kommande åren. 
• De transeuropeiska energinäten skall integrera olika gas- och elektricitetsnät. 
Projekten bör ge ett elektricitetsutbud som är optimalt i förhållande till 
efterfrågan och bidrar därigenom till en hållbar utveckling. 
• Både ur ekonomisk och social synpunkt behöver samhället en allmänt spridd 
informationsteknik. Investeringar på området är mycket viktiga inte bara för de 
sektorer som direkt sysslar med informationsteknik utan lör många andra 
verksamheter och användare, eftersom informationstekniken är av mycket stor 
vikt för konkurrenskraften. 
Insatserna för transeuropeiska telekommunikationsnät inleddes år 1995 i 
samband med det europeiska tjänsteintegrerade digitala nätet (ISDN) och 
kommer med hänsyn till den tekniska utvecklingen att utvidgas och inriktas på tre 
nya prioriterade områden. Det första gäller grundläggande nätverk som satellitnät 
och mobiltelefonnät, som behövs för den nya multimediatekniken. Det andra 
gäller allmänna internettjänster, för att så många små och medelstora företag som 
12 
möjligt skall få tillgång till interna och externa nätverk som är tillräckligt säkra 
för elektronisk handel. Det tredje avser allmännyttiga telematiktjänster för till 
exempel utbildning eller hälsovård. Syftet med gemenskapens insatser är att göra 
sådana nätverk och tjänster kompatibla inom hela Europa. 
Med tanke på dessa mål bör samtliga transeuropeiska nät under den kommande 
perioden fa en större andel av anslagen från rubrik 3 än den andel som nås år 1999. 
Forskning och innovation 
I dagens samhälle är inhämtande och användning av ny kunskap viktigare än 
någonsin för industrins konkurrenskraft, och därigenom för den ekonomiska 
tillväxten och sysselsättningen. Även livskvaliteten påverkas direkt inom många 
olika områden (som till exempel kommunikationer, transporter, energi, hälsa och 
miljö). Trots det lägger gemenskapen bara 1,8% av sin BNI på forskning och 
utveckling mot 2,4 % i USA och 2,9 % i Japan. Eftersom gemenskapens 
huvudkonkurrenter investerar stort bör forskningsinsatserna öka och samordnas 
bättre. 
Ramprogrammet för forskning skall effektivisera unionens åtgärder vad gäller 
kostnader, nödvändig expertis, frågornas alleuropeiska dimension och förhållande till 
den inre marknaden. De senaste årens arbete har redan resulterat i ett hundratal 
gränsöverskridande nätverk med miljoner både offentliga och privata laboratorier 
samt tiotals miljoner forskare, vilket stärker många företags tekniska kapacitet. År 
1996 stod gemenskapen för mindre än 4 % av alla forskningsutgifter i unionen, men 
hela 8 % av alla medlemsstaternas forskare och innovatörer arbetade i projekt som 
fick stöd från ramprogrammet. Detta visar att gemenskapens forskningspolitik 
fungerar som en katalysator. 
Enligt kommissionens förslag om det femte ramprogrammet för forskning5 bör 
gemenskapen under de kommande åren koncentrera insatserna på ett begränsat antal 
frågor och lägga tyngdpunkten på användning av resultaten och tekniköverföring 
inom unionen. Detta förutsätter att anslagen ökar till en tillräcklig volym. Därför bör 
5 Förslag till Europaparlamentets och rådets beslut om femte ramprogrammet för Europeiska 
gemenskapens verksamhet inom området forskning, teknisk utveckling och demonstration (1998-
2002) av den 30.4.1997, KOM(97)142 slutlig, EGTC 173, 7.6.1997, s.10, ändrat den 11.8.1997 
genom KOM(97)439 slutlig, EGTC 291, 25.9.1997, s.15 och den 14.1.1998 genom 
KOM(98)008 slutlig. 
Förslag till rådets beslut om femte ramprogrammet för europeiska atomenergigemenskapens 
(Euratom) verksamhet inom forsknings-och utbildningsområdet (1998-2002) av den 
30.4.1997, KOM(97) 142 slutlig, EGT C 173, 7.6.1997, s. 30, ändrat den 11.8.1997 genom 
KOM(97)439 slutlig, EGT C 291, 25.9.1997, s.16 och den 14.1.1998 genom KOM(98)008 
slutlig. 
13 
forskningens andel av anslagen enligt rubrik 3 vara åtminstone lika stor som tidigare 
inom det fjärde ramprogrammet för forskning. 
Utbildning 
I november lade kommissionen fram meddelandet "För ett kunskapens Europa" 6. 
Där underströks den växande betydelsen av kunskapsutveckling i Europa, i framtiden 
viktigare än någonsin tidigare för industrins konkurrenskraft, sysselsättning och 
livskvalitet. De nya programmen på utbildnings- och ungdomsområdet tar upp tre 
viktiga målsättningar: utnyttja de möjligheter som det europeiska samarbetet erbjuder 
för att främja ett livslångt lärande, utveckla de förmågor och den kompetens som 
krävs i ett globaliserat kunskapssamhälle och stärka det europeiska medborgarskapet 
med hjälp av ett europeiskt utbildningsområde. 
Gemenskapen vill uppnå dessa mål genom att 
• öka rörligheten för universitets- och högskolestuderande, skolelever, lärlingar, 
unga volontärer och lärare genom att fördubbla antalet deltagare i befintliga 
verksamheter som Erasmus, Comenius, Leonardo och volontärtjänst-progammet, 
• utnyttja informationssamhällets resurser för att kunna skapa omfattande tillgång 
till utbildning genom multimedia, 
• uppmuntra "virtuell rörlighet" genom att inrätta nät mellan skolor, universitet, 
utbildningscenter och ungdomsprojekt, 
• 
• främja språkkunskaper och kulturell förståelse för att uppmuntra att så många som 
möjligt av Europeiska unionens medborgare tar del i en mångspråkig Europeisk 
union, 
utveckla uppfinningsrikedomen genom europeiska pilotprojekt som kan verka 
som katalysatorer eller experimentverkstäder för nya idéer i fråga om utbildning, 
• främja utbyte av erfarenhet och kunskap och på sätt skapa europeiska 
referenskriterier på utbildningsområdet. 
Resurserna måste koncentreras till ett begränsat antal åtgärder som genomförs på ett 
enkelt sätt. Detta är desto viktigare för närvarande, då programmen i fråga kan 
komma att omfatta ett växande antal länder utanför unionen, särskilt genom den 
6 Meddelande från kommissionen till rådet, Europaparlamentet, Ekonomiska och sociala 
kommittén och Regionkommittén av den 12 november 1997 - För ett kunskapens Europa, 
KOM(97) 563 slutlig. 
14 
politik som skall bereda vägen inför anslutningarna. Med hänsyn till dessa 
målsättningar måste andelen utbildning i åtgärderna inom ramen för rubrik 3 öka 
jämfört med 1999. 
Användning av miljövänlig teknik 
Miljöpolitiken kommer att få allt större betydelse i framtiden både när det gäller att 
bemöta allmänhetens oro för miljöfrågor och utveckla system för konsumtion och 
produktion. Detta bekräftas genom att begreppet hållbar utveckling införts som en av 
gemenskapens målsättningar i Amsterdamfördraget. 
Även om miljöpolitiken definitivt bör ingå som beståndsdel i vart och ett av 
gemenskapens politikområden, bör man särskilt rikta in sig på att utveckla och 
utnyttja teknologi på ett sätt som är skonsamt mot miljön. Detta förutsätter en 
förstärkning av de åtgärder på området som genomförs inom ramen för LIFE-
programmet, som avser nyskapande åtgärder, demonstration i samband med 
genomförandet av gemenskapslagstiftning samt tekniskt stöd till lokalsamhällen. Här 
kan det särskilt bli aktuellt att ta upp lämpliga tillverkningsmetoder inom de sektorer 
som förorenar mest, nya metoder för hantering av föroreningar och industriellt avfall 
samt metoder för återvinning av hushållsavfall. Även om detta inte är huvudsyftet 
med införandet av ny miljövänlig teknik, kan det också bidra till att det skapas nya 
arbetstillfällen. 
Åtgärder för små och medelstora företag 
De små och medelstora företagens betydelse för utvecklingen av ekonomin och 
sysselsättningen i Europa är odiskutabel. Gemenskapens program för små och 
medelstora företag skall ge dessa möjlighet att utnyttja hela den inre marknadens 
potential och verka på ett effektivare sätt i Europa genom förmedling av information 
och erfarenhet, men även genom att främja deras tillgång till gemenskapsprogram 
och andra finansieringskällor i Europa, såsom Europeiska investeringsbanken och 
Europeiska investeringsfonden. Mer specifikt kommer utvecklingen av 
finansieringsmöjligheter som är anpassade för de små och medelstora företagen att 
förbli viktig för tillväxten och sysselsättningen. I samband med nästa flerårsprogram 
för små och medelstora företag kommer pågående åtgärder att slutföras, men 
dessutom kommer särskild uppmärksamhet att ägnas de allra minsta företagen. Ett av 
programmets syften är att stödja entreprenörer så att de förfogar över den kapacitet 
som krävs för att etablera och förvalta ett litet företag i Europa. 
15 
3.4. Externa åtgärder (rubrik 4) 
1. De totala anslagen för externa åtgärder har gradvis ökats från 6 870 miljoner 
euro år 1999 till 7 900 miljoner euro år 2006, d.v.s. en genomsnittlig ökning i 
storleksordningen 2 % per år. Detta totalanslag innefattade även anslag till 
finansieringen av anslutningsförberedelserna genom PHARE-programmet. Dessa 
anslag kommer att finnas under en egen underrubrik med ett konstant belopp på 1 
560 miljoner per år under hela perioden. Anslagen kommer inte att kunna anpassas 
till anslutningen. 
Liksom i fråga om rubrik 3, anser kommissionen att det inte finns någon anledning 
att höja utgiftstaket för rubrik 4 för budgetåret 2000, eftersom 1999 års budget 
mycket sannolikt kommer att lämna en betydande marginal under taket. Därför 
föreslår kommissionen att taket höjs gradvis med omkring en miljard euro, d.v.s. 
omkring hälften av den ökning (1999 års priser) som beslutades av Europeiska rådet 
vid dess möte i Edinburgh för en motsvarande tidsperiod. Denna höjning av taket för 
rubrik 4 bör räcka för att samtidigt täcka de behov som kommissionen redan tidigare 
meddelat och stärka i första hand samarbetet med vissa av världens regioner. 
Det föreslagna taket för rubrik 4 innefattar inte Europeiska utvecklingfondens (EUF) 
budget. Som kommissionen angett i sitt meddelande Agenda 2000, kan frågan om att 
föra in utvecklingssamarbetet med länderna i Afrika, Karibien och Stilla havet (AVS) 
i gemenskapens budget aktualiseras omkring år 2005. 
2. Förslag till följd av att de nya ekonomiska ramarna sett till helheten är i 
balans leder till ökade finansieringsbehov under rubrik 4 enligt följande : 
För början av nästa period kommer anslagen till programmet PHARE behöva 
förstärkas när det gäller länder som mottar stöd till förberedelserna inför 
anslutningen genom en ökning på 200 miljoner jämfört med det belopp som 
Europeiska rådet i Cannes beräknade för 1999. 
• Kommissionen föreslår vidare att reserven för katastrofbistånd förminskas med 
150 miljoner euro. Förslaget bör åtföljas av en motsvarande ökning av 
budgetposterna för finansiering av humanitärt bistånd så att det går att bibehålla 
gemenskapens handlingsförmåga på detta område, som traditionellt kännetecknas 
av starkt engagemang från gemenskapen vilket lett till att den har blivit världens 
största givare av humanitärt bistånd. 
16 
3. Efter Amsterdamfördraget måste unionen kunna hävda sig mer på den 
internationella arenan och använda budgetmedlen på effektivast möjliga sätt med 
hänsyn till globaliseringen och regionaliseringen av ekonomierna. 
Som kommissionen har angett i sitt meddelande Agenda 2000, går det att urskilja 
vissa prioriteringar inför de kommande åren. 
• Först och främst bör gemenskapen under den kommande perioden kunna stärka 
samarbetet med de närmaste grannarna. Det gäller republikerna i före detta 
Sovjetunionen, före detta Jugoslavien och Albanien samt tredje länder i 
Medelhavsområdet och Turkiet. Detta kommer att bli allt nödvändigare i 
framtiden med tanke på att vissa av dessa länder har så nära förbindelser med 
kandidatländerna. Redan idag bör planeringen av gemenskapens framtida externa 
åtgärder ses i samband med en utvidgad union. 
Samarbetet med tredje länder i Medelhavsområdet kommer att ingå i den 
strategi för tillnärmning som fastställdes vid Barcelona-konferensen i 
november 1995. Det har också betydelse för inrättandet längre fram av en 
frihandelszon som kommer att kräva strukturomvandling inom ekonomierna i 
regionen. Unionen måste därför stärka sina insatser till stöd för politiken för 
ekonomisk och social omvandling i dessa länder. 
Turkiet kommer också i fortsättningen att omfattas av MEDA-programmet 
och landets andel av de totala anslagen förblir oförändrade. Med tanke på ett 
fördjupat samarbete med Turkiet, bör därtill den särskilda åtgärden för 
ekonomiskt samarbete eller någon annan form av stöd på motsvarande belopp 
genomföras. 
Ett ökat stöd till fredsprocessen i Mellanöstern kan bli aktuellt om de 
politiska förhållandena kräver och tillåter detta. 
Unionen har nyligen slutit partenskaps- och samarbetsavtal med flertalet av 
de nya oberoende staterna. Samtidigt med detta utvidgade samarbete kommer 
finansieringen av det tekniska stödet även i fortsättningen att ske genom 
programmet TACIS, varvid programmets medel i större utsträckning måste 
fungera som katalysator för finansieringen av infrastrukturerna och stödet till 
de små och medelstora företagen. Med ett ökat utbyte följer att även 
transportnät och miljöskydd bör prioriteras. 
Gemenskapen bör också förfoga över de ekonomiska resurser som krävs för 
att slutföra och situationsanpassa sitt samarbete med länderna i före detta 
Jugoslavien. Villkoret för stödet kommer även i fortsättningen att vara att de 
17 
principer som uttalades i Dayton följs. Ändamålet är att genomföra de tre 
målen att bygga upp vad som förstörts i kriget, ställa om ekonomin och inrätta 
demokratiska institutioner. 
Det humanitära biståndet och livsmedelssäkerheten kommer också under 
kommande år att vara en av gemenskapsinsatsernas viktigaste uppgifter. 
I fråga om humanitärt bistånd kan överföringar från reserven för katastrofbistånd 
till de aktuella posterna i driftsbudgeten inte ses som en förstärkning av 
gemenskapens åtgärder på området. Gemenskapens decentralisering av 
förvaltningen av det humanitära biståndet, som bland annat grundar sig på 
partnerskapsramavtal med internationella och icke-statliga organisationer har gett 
resultat. De ekonomiska resurserna måste ökas om gemenskapen skall bli mer 
aktiv inom återuppbyggnad och utveckling, områden som hittills varit perifera i 
förhållande till det humanitära biståndet, för att befästa framgångarna från 
hjälpinsatser vid katastrofer. 
Gemenskapens budget bör även permanent ge möjlighet att tillhandahålla det 
stöd som krävs för den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken (GUSP), 
eftersom principen om att gemenskapens finansiering skall omfatta driftsutgifter 
(såvida inte rådet beslutar annorlunda) fastställs i Amsterdamfördraget. Enligt 
kommissionens meddelande Agenda 2000, förutsätter emellertid de planerade 
anslagen för rubrik 4 att det inte sker någon större förändring av 
finansieringsbehoven på detta område, vilket inte utesluter att GUSP utövar en 
pådrivande effekt på liknande typer av utgifter inom den första pelaren. 
4. Ovannämnda prioriteringar bör inte ske på bekostnad av samarbetet med 
andra parter i världen eller andra av gemenskapens externa åtgärder. 
Samarbetet med länder i Asien och Latinamerika bör ske utifrån ett mer 
regionaliserat perspektiv. I detta syfte, och mot bakgrund av den ekonomiska 
utvecklingen i dessa två geografiska zoner de senaste åren, bör samarbetet i 
utvecklingsfrågor (som främst bör koncentreras på att gynna de minst utvecklade 
länderna) kombineras med en förstärkning av det ekonomiska och politiska 
samarbetet med olika regionala grupperingar i parternas ömsesidiga intresse. • 
18 
Vad gäller den gemensamma fiskeripolitiken bör gemenskapen fortsätta sitt 
deltagande i internationella och regionala fiskeorganisationer samt politiken 
avseende fiskeavtal, och samtidigt sträva efter att få.till stånd samarbetsavtal och 
utvidgningar av befintliga avtal. 
Gemenskapen bör även fortsätta att verka inom ramen för åtgärder för demokrati 
och mänskliga rättigheter, miljö- och skogsvärd, stöd till icke-statliga 
organisationer, hälsa, stöd i befolkningsfrågor samt åtgärder lör rehabilitering och 
minröjning. När så bedöms möjligt och fördelaktigt bör dessa program, utan att 
därför inverka på driften av vissa horisontella program, samordnas med program 
för regionaliserat samarbete för att åstadkomma större enhetlighet och 
komplementaritet hos åtgärder inom ett givet geografiskt område. 
3.5. Administrativa utgifter (rubrik 5) 
1. Det totala anslaget till administrativa utgifter för unionens nuvarande femton 
medlemsstater kommer att öka stegvis från 4 730 miljoner euro år 1999 till 5 
300 miljoner euro år 2006, således en genomsnittlig ökning på 1,7 % per år. 
På samma sätt som för rubrikerna 3 och 4 och med hänsyn till att 1999 års budget bör 
lämna en viss marginal under taket för rubrik 5 föreslår kommissionen att taket för 
rubrik 5 år 2000 hålls oförändrat. Den gradvisa ökningen för återstoden av perioden 
når strax över 550 miljoner, eller tre femtedelar av den ökning som föreslogs av 
Europeiska rådet i Edinburgh för motsvarande period. 
2. Nära hälften av denna ökning gäller den förväntade kraftiga utvecklingen av 
pensionskostnaderna som enligt gjorda beräkningar och under förutsättning av att 
systemet inte förändras leder till ett ytterligare belopp på omkring 260 miljoner euro 
för år 2006, d.v.s. en genomsnittlig gradvis ökning på över 6 % per år jämfört med 
1999. 
Ökningen av alla andra utgifter för institutionerna sammantaget bör dock inte 
överstiga i genomsnitt 1 % per år. Denna gräns innebär att alla institutionerna skall 
följa strikta riktlinjer för de olika budgetposter som rör deras administrativa 
förvaltning. 
• Jämfört med antalet beviljade nya tjänster för 1999, bör personalstyrkan i 
allmänhet hållas på en stabil nivå. Trots detta kommer personalkostnaderna att 
öka på grund av löneglidningar som följer automatiskt av bl.a. befordringar i 
tjänsten och uppflyttningar i löneklass. 
19 
• Den nödvändiga förstärkningen av viss verksamhet, bland annat till följd av 
Amsterdamfördraget, bör förutses för institutionerna. Dessa förstärkningar kan i 
huvudsak täckas genom intern omorganisering av redan disponibla 
personalresurser. Generellt sett bör det framgå tydligare vilka centrala funktioner 
som kommissionen måste koncentrera sig på. 
Kommissionen avser även att aktivt fullfölja reformprogrammet för den egna 
administrationen. Vidare bör en större effektivitet i förvaltningen av själva 
programmen eftersträvas. Det är särskilt viktigt att vid genomförandet av samtliga 
program se till att finansierade projekt är av sådan omfattning att alltför stora 
förvaltningskostnader kan undvikas. 
Vad gäller fastighetsområdet, har de program som rådet och Europaparlamentet 
inlett under senare år avslutats eller kommer att avslutas 1999 och dithörande 
utgifter torde således stabiliseras. Resterande utgifter på området, vilka kan 
beräknas till omkring 50 miljoner euro, bör avse följande åtgärder : 
- För kommissionens del handlar det främst om att åter ta Berlaymont i bruk 
och andra liknande åtgärder i samband med omstruktureringen av 
fastighetsbeståndet. 
- Domstolen måste fortsätta med saneringen och utvidgningen av sin byggnad. 
Även revisionsrätten planerar en utbyggnad. 
Under dessa förhållanden måste övriga administrativa driftsutgifter hållas på en 
stabil nivå i reala termer under hela perioden. 
3.6. Reserver (rubrik 6) 
Den monetära reserven 
Som angetts i meddelandet Agenda 2000, föreslår kommissionen att den monetära 
reserven avskaffas gradvis eftersom reformen av jordbrukspolitiken torde medföra en 
kraftig minskning av bidragsdelen i jordbruksutgifterna och därmed även i de totala 
jordbruksutgifternas känslighet för förändringar av dollarkursen i förhållande till 
euron. 
Eftersom reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken inte förväntas ge några 
effekter förrän under budgetåret 2001 och endast gradvis träder i kraft för nötkötts-
och mjölkproduktsektorerna, föreslås ett liknande resonemang för avskaffandet av 
den monetära reserven. Den kommer liksom nu att ligga på 500 miljoner euro i 
löpande priser under år 2000 och 2001, reduceras till 250 miljoner euro år 2002 och 
20 
börjar att avvecklas från och med början av år 2003. Detta förslag kräver en 
motsvarande ändring av beslutet om budgetdisciplin. 
Reserven för katastrofbistånd 
Som kommissionen har förklarat i sin rapport om det interinstitutionella avtalets 
funktion, har reserven för katastrofbistånd visat sig vara mycket användbar när det 
gäller att möta brådskande behov av humanitärt bistånd. Den har dock inte alltid 
tagits i anspråk på det sätt som var avsett från början. Med tanke på det relativt stora 
belopp som reserverats, har man kunnat planera och utnyttja reserven redan när 
budgeten utarbetats vilket har lett till en tendens att förse posterna i driftsbudgeten 
med för små anslag. Reserven för katastrofbistånd bör återfå sin ursprungliga 
funktion att bemöta relativt nya och oförutsedda behov. 
Under dessa omständigheter borde det vara möjligt att reducera reserven till ett 
belopp på 200 miljoner euro per år (1999 års priser) från och med år 2000. Detta 
förutsätter dock en ökning till posterna i driftsbudgeten med motsvarande belopp 
inom ramen för rubrik 4. 
Reserven för garantier av lån 
Syftet med reserven för garantier av lån är att tillgodose garantifonden och, i andra 
hand, att möjliggöra direkta utbetalningar vid brist på medel i fonden. Det fastställda 
reservbeloppet har medfört att gemenskapens utlåningsverksamhet kunnat utvecklas 
på rätt sätt och att garantifonden har uppnått riktbeloppet på 10 % av de totala 
utestående fordringarna för garanterade lån. 
Som kommissionen har angett i sin rapport om garantifondens funktion, måste man 
konstatera att fonden aldrig har behövt tas i anspråk för belopp som överstiger 5 % av 
de totala utestående fordringarna för garanterade lån. Därför föreslår kommissionen i 
nämnda rapport en sänkning av inbetalningssatsen till 6 % för nya garantilån som 
beviljas och en samtidig reducering av det belopp som reserverats för garantier till 
150 miljoner euro (1999 års priser) från och med år 2000, vilket kan ske utan att 
utlåningskapaciteten försämras. 
21 
4. BUDGETPLANENS UTGIFTSTAK TOTALT OCH DISPONIBEL MARGINAL UNDER 
UTGIFTSTAKET FÖR EGNA MEDEL 
4.1. Utgiftstaket för anslag för åtaganden 
Utgiftstaket för anslag för åtaganden kommer att kommer att höjas från 103,4 
miljarder euro år 1999 till 105,2 miljarder år 2006, d.v.s. en ökning med i genomsnitt 
0,2 % per år i reala termer, innefattat stödet till förberedelserna inför anslutningen. 
Dessa utgiftstak, som höjs mycket lite så länge gemenskapen har sin nuvarande 
sammansättning med femton medlemsstater, innefattar det totala beloppet för 
riktlinjen för jordbruket vilket torde lämna en betydande marginal av icke utnyttjade 
medel så länge gemenskapen förblir i sin nuvarande utformning. 
4.2. Fastställande av utgiftstaket för anslag för betalningar 
1. Inför kommande period föreslår kommissionen en årlig genomsnittlig höjning 
på 1,2 % av utgiftstaket för anslag för betalningar, således en snabbare höjning än för 
anslagen för åtaganden, även om taket för anslag för betalningar sett till hela 
perioden är lägre än taket för anslag för åtaganden. 
Efter en period med snabb ökning, torde anslagen för betalningar komma att 
stabiliseras under kommande period. Därför kommer finansieringen av tidigare 
åtaganden att få en växande betydelse när det gäller att fastställa taket för anslag för 
betalningar jämfört med de nya åtagandena för året. Under dessa förhållanden är det 
logiskt att skillnanden mellan taket för anslag för åtaganden och taket för anslag för 
betalningar minskar successivt under kommande period. 
Även det nya systemet för utbetalningar och förskott som föreskrivs i lagstiftningen 
om strukturfonderna har beaktats vid fastställandet av taket för anslag för 
betalningar. 
2. Eftersom den faktiska takten när det gäller att avsluta åtaganden alltid kan 
avvika från det teoretiska förloppet är det viktigt att i nästa interinstitutionella avtal 
behålla förfarandet för anpassning till genomförandet. Förfarandet gör det möjligt för 
den budgetansvariga myndigheten att på kommissionens förslag anpassa utgiftstaket 
för anslag för betalningar till den faktiska takt med vilken åtaganden fullgörs, för att 
kompensera en eventuell försening under ett visst budgetår med en justering under ett 
kommande. Denna åtgärd kan göra det nödvändigt att utnyttja en del av den 
disponibla marginalen under utgiftstaket för egna medel. 
22 
4.3. Disponibla marginaler under utgiftstaket för egna medel 
Mot bakgrund av dessa överväganden torde utgiftstaket för anslag för betalningar 
(med 1999 som referensår) öka från 96,4 miljarder euro år 1999 till 104,6 miljarder 
euro år 2006. Detta tak kommer enligt kommissionens ekonomiska kalkyler att 
utgöra en sjunkande andel av gemenskapens BNI, från 1,23 % år 1999 till 1,13 % år 
2006. Detta tak för anslag för betalningar lämnar således en betydande marginal 
under taket för egna medel vilket kommer att öka gradvis för att nå 0,14 % av BNI år 
2006. 
Vad gäller utnyttjandet av denna marginal bör från och med budgetåret 2002 
åtskillnad göras mellan den marginal som är avsedd för oförutsedda kostnader och 
den marginal som är avsedd att täcka kostnaderna för anslutningen. 
Kommissionen anser på grundval av tidigare erfarenheter att marginalen för 
oförutsedda händelser bör fastställas till 0,03 % av gemenskapens BNI. Eventuella 
effekter av en svagare ekonomisk tillväxt än väntat bör belasta denna marginal på 
0,03 % under utgiftstaket för egna medel. Marginalen är även avsedd att möjliggöra 
finansiering av anpassningen till genomförandet och eventuella ändringar i 
budgetplanen. 
Kommissionen föreslår att den andra delen av marginalen under taket för egna 
medel, som bör öka gradvis från 0,02 % av BNI år 2002 till 0,11 % år 2006, d.v.s. 
motsvarande en ökning från 1,3 miljarder år 2002 till 10,5 miljarder år 2006 (1999 
års priser), förblir disponibel för anslutningen i gemenskapens nuvarande budgetplan. 
5. PLANERING OCH FINANSIERING AV UTGIFTERNA FÖR ANSLUTNINGEN 
5.1. Kostnader för anslutningen 
I tabell 2 återges de kostnader för anslutningen som förutsägs i meddelandet 
Agenda 2000. I denna planering ingår den nuvarande gemenskapens budgetplan och 
de belopp som lämnats disponibla för anslutningen. Planeringen kan sägas utgöra de 
femton medlemsstaternas gemensamma utgångspunkt vid förhandlingarna. 
23 
Rubrik 1 
Enligt aktuella beräkningar ligger utgifterna för marknadsåtgärder på 1,1 - 1,4 
miljarder euro per år i löpande priser, exklusive direkta stöd. Därtill kommer 
förstärkta kompletterande åtgärder, inklusive ett särskilt moderniseringsstöd 
motsvarande det stöd som finansieras genom stödordningen inför anslutningen, till 
ett belopp (löpande priser) som ökar från 0,6 till 2,5 miljarder per år. Omräknat till 
1999 års priser (för jämförelsens skull), ökar anslagna belopp från 1,6 miljarder år 
2002 till 3,4 miljarder år 2006. 
Rubrik 2 
De totala anslagen till de nya medlemsstaterna kommer att uppgå till 
närmare 40 miljarder euro (1999 års priser) med en gradvis ökning från 3 750 
miljoner euro år 2002 till 12 080 miljoner euro år 2006. Enligt de aktuella 
ekonomiska beräkningarna bör det totala utgiftstaket för rubrik 2, efter ökningen 
inför anslutningen, vara av samma omfattning i procent av den utvidgade 
gemenskapens BNI som utgiftstaket för rubrik 2 för år 1999. 
Rubrik 3 
En stor del av programmen under rubrik 3 kan komma att påverkas betydligt av 
anslutningen. Det gäller särskilt den politik för vilken befolkning eller språk 
(utbildning, kultur, information...) utgör viktiga referenskriterier. Det gäller även alla 
de program som medverkar till att den inre marknaden fungerar väl (statistik, 
standardisering, förvaltningssamarbete och kontroller). Utvecklingen av de 
transeuropeiska näten bör också ges en ny dimension vid en utvidgning av unionen, 
både i de nya medlemsstaterna och den nuvarande gemenskapen. Därmed skulle ett 
genomsnittligt belopp på 800 miljoner euro kunna anslås per år, d.v.s. en ökning med 
omkring 10 % i förhållande till den nuvarande gemenskapen med femton 
medlemsstater. 
Rubrik 5 
Anslutningen kommer att innebära en betydande ytterligare kostnad för 
institutionerna. Kostnadens omfattning beror av vilka villkor som faktiskt beslutas 
under medlemskapsförhandlingarna. Institutionerna måste kunna arbeta på de nya 
språken, möta en utvidgning av sina ansvarsområden och ta emot medborgare från de 
nya medlemsstaterna. Som vid den förra utvidgningen har kommissionen reserverat 
24 
en i förväg fastställd genomsnittlig kostnad på omkring 400 miljoner euro, som växer 
från 370 miljoner i början av perioden till 450 miljoner i slutet av perioden. 
5.2. Finansiering av anslutningen 
I tabell 2 anges de anslag för betalningar som är avsedda att täcka 
anslutningskostnaden. Dessa anslag kommer gradvis att ökas allt eftersom betalning 
skall ske för de nya åtagandena. Av tabellen framgår även finansieringens ursprung. 
Kostnaderna för jordbruket bör finansieras genom den marginal som frigörs under 
riktlinjen och ger således ingen orsak till att höja utgiftstaken i budgetplanen. Efter 
detta beaktande av utvidgningen, torde de totala kostnaderna för jordbruket inte 
lämna någon återstående marginal av betydelse under riktlinjen förrän i slutet av 
perioden 2005-2006. 
Anslagen för betalningar för övriga rubriker kommer i stor utsträckning att täckas 
både genom medel som reserverats för respektive ändamål i budgetplanen för de 
nuvarande femton medlemsstaterna och genom egna medel som tillkommer den 
BNI-ökning för unionen som följer av anslutningen. 
På grundval av aktuella beräkningar av BNI, kommer de disponibla 
finansieringskällorna att överstiga behoven för anslag för betalningar. Nettot av de 
medel som inte används kommer då att läggas till marginalen för oförutsedda 
kostnader som ökas från 0,03 % av BNI i den nuvarande gemenskapen (femton 
medlemsstater) till först 0,05 %, sedan 0,06 %, av BNI i en utvidgad gemenskap. 
5.3. Hänsyn till anslutningens effekter i budgetplanen för en utvidgad 
gemenskap 
I samband med varje anslutningstillfalle kommer kommissionen att föreslå en 
justering av budgetplanen med beaktande av faktiska anslutningsvillkor och med 
utgångspunkt i den planering som anges i tabell 2. 
Denna justering kommer att innebära en höjning av utgiftstaken för rubrikerna 2, 3 
och 5 för att täcka de nya kostnader som följer av anslutningen. I gengäld kommer 
riktlinjen för jordbruket inte att höjas vid anslutningen eftersom nya kostnader täcks 
av den befintliga marginalen under riktlinjen. Den kommer likväl att beräknas (på 
oförändrat sätt) utifrån parametrarna för en utvidgad gemenskap, och från och med 
2003 med särskild hänsyn till ökad ekonomisk tillväxt på grund av de central- och 
östeuropeiska ländernas högre ekonomiska tillväxttakt. 
25 
Tabell 1 
Budgetplan 
I miljoner euro -1999 ars priser - Anslag for 
ataganden 
1.JORDBRUKD 
varav stOd infOr anslutning 
2. STRUKTURATGARDER 
Strukturfonder 
Sammanhallningsfonden 
StrukturstOd infOr anslutningen 
justeringar (**) 
3. INRE POLITIK 
4. EXTERNA ATGARDER 
varav stdd infOr anslutning 
5. ADMINISTRATIVA UTGIFTER 
6. RESERVER 
Monetar reserv 
Reserv for katastrofbistand 
Reserv for garantier 
UTGIFTSTAK FOR ANSLAG FOR ATAGANDEN 
UTGIFTSTAK FOR ANSLAG FOR BETALNINGAR 
Utgiftstak for anslag for betalningar (i procent av BNI) 
Marginal 
Disponibeit for anslutningen 
Utgiftstak fdr egna medel 1999 
45.205 
39.025 
32.731 
3.000 
i 3.294 
6.386 
6.870 
4.723 
1.192 
500 
346 
346 
103.401 
96.380 
1,23% 
0,04% 
1,27% 2000 
46.050 
520 
36.640 
32.600 
3.000 
1.040 
6.390 
6.870 
1.560 
4.730 
850 
500 
200 
150 
101.530 
98.800 
1,24% 
0,03% 
1,27% 2001 
46.920 
520 
37.470 
33.430 
3.000 
1.040 
6.710 
7.070 
1.560 
4.820 
850 
500 
200 
150 
103.840 
101.650 
1,24% 
0,03% 
1,27% 2002 
47.820 
520 
36.640 
32.600 
3.000 
1.040 
6.880 
7.250 
1.560 
4.910 
600 
250 
200 
150 
104.100 
102.930 
1,22% 
0,03% 
0,02% 
1,27% 2003 
48.730 
520 
35.600 
31.560 
3.000 
1.040 
7.050 
7.430 
1.560 
5.010 
350 
0 
200 
150 
104.170 
103.520 
1,20% 
0,03% 
0,04% 
1,27% 2004 
49.670 
520 
34.450 
30.410 
3.000 
1.040 
7.230 
7.610 
1.560 
5.100 
350 
0 
200 
150 
104.410 
103.810 
1,18% 
0,03% 
0,06% 
1,27% 2005 
50.630 
520 
33.410 
29.370 
3.000 
1.040 
7.410 
7.790 
1.560 
5.200 
350 
0 
200 
150 
104.790 
104.170 
1,15% 
0,03% 
0,09% 
1,27% 2006 
51.610 
520 
32.470 
28.430 
3.000 
1.040 
7.600 
7.900 
1.560 
5.300 
350 
0 
200 
150 
105.230 
104.560 
1,13% 
0,03% 
0,11% 
1,27% 
(*) Utgiftstaket motsvarar riktlinjerna för jordbruket. 
(") Inklusive beloppet för den finansiella mekanismen för EES och enligt kommissionens förslag till justering efter budgetgenomförandet 1997. 
Tabell 2 
Kostnader för utvidgningen och finansiering 
1 miljoner euro -1999 ars priser -
Kostnader 
Rubrik 1 (*) 
Rubrik 2 
Rubrik 3 
Rubrik 5 
Anslag far ataganden totalt 
(1) Anslag for betalnlngar totalt 
Tillgangliga finansieringskallor 
Finansiering av jordbruksutgifterna genom dverforing fran den marginal som 
ar tiilganglig enligt riktlinjerna for jordbruket 
Tillgangliga medel i reserven ffir anslutning inom gemenskapen med femton 
medlemsstater (preliminar bedOmning) 
Okade egna medel pa grund av BNI-tillvaxt efter anslutningen (preliminar 
bedomning) 
(2) Tiilganglig finansiering totalt 
Marginaler for egna medel inom utgiftstaket 
Marginal (2)-(1) 
Marginal inom gemenskapen med femton medlemsstater (0,03 % av BNI) 
Totalt tiilganglig marginal efter anslutningen (preliminar bedomning) 
Total marginal i procent av BNI efter anslutningen 2002 
1.600 
3.750 
730 
370 
6.450 
4.140 
1.600 
1.280 
3.440 
6.320 
2.180 
2.520 
4.700 
0,05% 2003 
2.030 
5.830 
760 
410 
9.030 
6.710 
2.030 
3.300 
3.510 
8.840 
2.130 
2.580 
4.710 
0,05% 2004 
2.450 
7.920 
790 
450 
11.610 
8.890 
2.450 
5.680 
3.580 
11.710 
2.820 
2.650 
5.470 
0,06% 2005 
2.930 
10.000 
820 
450 
14.200 
11.440 
2.930 
8.060 
3.660 
14.650 
3.210 
2.720 
5.930 
0,06% 2006 
3.400 
12.080 
850 
450 
16.780 
14.220 
3.400 
10.470 
3.740 
17.610 
3.390 
2.780 
6.170 
0,06% 
O Utgifterna anges i 1999 års priser för att underlätta jämförelser. Beräkningarna i löpande priser gäller. 
BILAGA A Ekonomisk bakgrund 
% 1 miljarder euro-1999 ars priser 
BNI for femton medlemsstater 
BNI for nya medlemsstater 
BNITOTALT 1999 
7804,3 2000 
7999,4 2001 
8199,4 2002 
8404,4 
291,9 
8696,3 2003 
8614,5 
303,6 
8918,1 2004 
8829,8 
315,7 
9145,6 2005 
9050,6 
328,4 
9378,9 2006 
9276,9 
341,5 
9618,3 
Prognosticerad tillvaxt 2000 - 2001 2002 - 2006 
BNI for femton medlemsstater 2,5% 2,5% 
BNI for nya medlemsstater 4,0% 4,0% 
BNI efter anslutningen 2,6% 
Deflator 2,0% 2,0% 
BILAGA B Preliminär kostnadsberäkning för den gemensamma jordbrukspolitiken 
(löpande priser) 
1 miljoner euro 
Riktlinjerna for jordbruket (lopande priser) (*) 
Utgifter for den gemensamma jordbrukspolitiken 
(lopande priser) 
Gemenskapen med femton medlemsstater (**) 
Reformerad gemensam jordbrukspolitik 
(marknadsatgarder) 
Kompletterande atgarder for landsbygdsutveckling och 
overgripande atgarder for fisket 
Atgarder pa veterinar- och vaxtskyddsomradet 
Stod infor anslutning (***) 
Marginal 
Kostnadsberakning for anslutningen (i.u.) 1999 
45.205 
40.400 
40.400 
37.800 
2.600 
4.805 2000 
46.940 
42.650 
42.120 
37.275 
4.745 
100 
530 
4.290 2001 
48.750 
45.710 
45.170 
40.280 
4.790 
100 
540 
3.040 2002 
50.630 
47.515 
46.965 
42.035 
4.830 
100 
550 
3.115 
1.700 2003 
52.600 
49.040 
48.480 
43.510 
4.870 
100 
560 
3.560 
2.200 2004 
54.650 
49.250 
48.680 
43.670 
4.910 
100 
570 
5.400 
2.700 2005 
56.790 
49.270 
48.680 
43.620 
4.960 
100 
590 
7.520 
3.300 2006 
59.020 
49.360 
48.760 
43.670 
4.990 
100 
600 
9.660 
3.900 
(*) Riktlinjerna gäller gemenskapen med femton medlemsstater. Deflatorn antas vara 2 % per år under år 2000-2006. 
(**) För budgetår 1999 påverkar det angivna beloppet inte det belopp som kommer att anges närmare i det preliminära budgetförslaget. 
(***) Nämligen 520 miljoner i 1999 års fasta priser. 

ISSN 1024-4506 
KOM(98) 164 slutlig 
DOKUMENT 
SV 09 01 10 
Katalognummer : CB-CO-98-187-SV-C 
ISBN 92-78-32450-7 
Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer 
L-2985 Luxemburg 
3o