[pic] | EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION |

Bryssel den 24.1.2007

SEK(2006) 1687

ARBETSDOKUMENT FRÅN KOMMISSIONENS AVDELNINGAR

Dokument som åtföljer meddelandet från kommissionen till rådet, Europaparlamentet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén En handlingsplan för kapacitet, effektivitet och säkerhet på Europas flygplatser Sammanfattning av konsekvensanalys {KOM(2006) 819 slutlig}{SEK(2006) 1686}

Sammanfattning

Inledning

Lufttrafiken i Europa är en snabbväxande sektor som har gynnats av liberalisering, ekonomisk tillväxt och marknadsintegration. Antalet passagerare på flygningar inom gemenskapen ökade med i genomsnitt 4,9 % per år under perioden 1995–2003, och under 2005 ökade passagerartrafiken med så mycket som 5,8 %. Det totala antalet IFR-flygningar (flygningar i enlighet med instrumentflygningsregler) väntas ha fördubblats till 2025.

Trots en potentiell kapacitetsökning hos flygplatsnätet på 60 % kommer fler än 60 flygplatser att vara överbelastade om 20 år. Om inga ytterligare åtgärder vidtas kommer de 20 största flygplatserna att nå kapacitetsmaximum under minst 8–10 timmar per dag till följd av ojämn kapacitet. För att tillgodose denna efterfrågan skulle spridningsmönstret kunna ändras genom att outnyttjad kapacitet vid sekundära flygplatser tas i bruk; alternativt måste avlastningsflygplatser byggas (upp till 10 nya storflygplatser och 15 mellanstora flygplatser) i närheten av de överbelastade flygplatserna.

När nu initiativet ”det gemensamma europeiska luftrummet” erbjuder strukturella lösningar på problemet med överbelastningen av luftrummet, framgår det med allt större tydlighet att flygplatskapaciteten (rullbanor, flygsida och terminalkapacitet) kommer att utgöra flaskhalsen i det framtida luftfartssystemet. Kapaciteten för start och landning på överbelastade storflygplatser är ett överhängande problem med negativa konsekvenser för den totala konkurrenskraften hos europeiska flygbolag.

Syfte

De allmänna målen i kommissionens meddelande stöds av andra initiativ, såsom skapandet av ett gemensamt europeiskt luftrum. De allmänna målen är följande:

1. Kapacitetsutveckling för hantering av den ökande efterfrågan.

2. Främjande av en effektivare användning av befintlig nätkapacitet på de europeiska flygplatserna.

3. Ökning av de europeiska flygplatsernas nätkapacitet.

4. Förbättrat tillträde till flygplatserna.

5. Bibehållen eller ökad säkerhet på flygplatserna.

6. Främjande av en hållbar miljö.

7. Skapande av ett kostnadseffektivt och effektivt luftfartssystem.

De specifika målen fastställs i kommissionens meddelande, och utgörs av de mål som bör nås genom åtgärdsplanen så att de allmänna målen i sin tur kan nås. De specifika målen kan sammanfattas på följande sätt:

8. Uppmuntran till att flygplatsnätet används på ett bättre sätt.

9. Frigörande av outnyttjad kapacitet på enskilda flygplatser.

10. Ökad kapacitet på enskilda flygplatser (med befintliga rullbanor) under normala och ogynnsamma villkor.

11. Förbättrad punktlighet vid start.

12. Främjande av järnvägsförbindelser till nätflygplatser.

13. Ökad säkerhet under normala och ogynnsamma villkor.

14. Minimerad miljöpåverkan (buller och utsläpp).

Driftsmålen hör samman med de åtgärder som skall bedömas i den föreslagna åtgärdsplanen. Bland dessa ingår följande:

15. Förbättrad mätning av flygplatskapaciteten och bättre informationsspridning.

16. Förbättrad samordning mellan flygplatser för bättre kapacitetsplanering (utifrån nät).

17. Främjande av bruk av andra transportsätt, t.ex. genom att göra det lättare att byta från flyg till järnväg när så är lämpligt.

18. Enklare beslutsfattande och skapande av incitament för bättre användning av befintlig flygplatsinfrastruktur genom ett förbättrat regelverk.

19. Främjande av användningen av toppmoderna övervaknings- och kontrollsystem.

20. Uppmuntran till användning av nya förfaranden och tekniker.

21. Främjande av nya förfaranden för miljöskydd runt flygplatser.

22. Undersökning av villkoren för ekonomiskt stöd för flygplatser (EU, EIB m.m.).

Samråd och expertutlåtande

Kommissionen genomförde under det sista kvartalet 2005 ett samråd bland intressenter för att samla kommentarer och förslag från berörda parter. Samrådet genomfördes i enlighet med de miniminormer för samråd som fastställs i kommissionens meddelande av den 11 december 2002 [KOM(2002) 704].

De möjliga valen av politiska åtgärder som framkom vid detta samråd utvärderas i konsekvensanalysen. Utöver alternativet ”inget ingripande” analyserades tio delåtgärder inom ramen för tre breda politiska åtgärder.

Val av politisk åtgärd

Avsikten med den första politiska åtgärden är att gynna frivilliga åtgärder från sektorn för att bättre utnyttja befintliga infrastrukturer. Kombinerade flyg- och järnvägsbiljetter skulle kunna ha en positiv effekt på flygplatsdriften. Den effektivitetsvinst det innebär att ställa ut sådana kombibiljetter skulle kunna öka ytterligare om kompletterande åtgärder som ger lägre kostnader vidtogs, såsom användning av IATA-koder. Det skulle också öka servicenivån. Åtgärder som kräver stora investeringar, även rimliga, bör inför genomförandet utvärderas från fall till fall. Effektiviteten hos lokala kapacitetsökningsplaner (LCIP) som skall frigöra outnyttjad kapacitet skulle kunna öka om operatörerna på alla nätflygplatser på frivillig grund deltog i denna planering som sker på medellång sikt. Lägesrapporten från kommittén för kvalitets- och produktionsövervakning skulle kunna innehålla mer uppgifter om trafik- och kapacitetsplanering.

Den andra åtgärden har till syfte att bättre utnyttja befintlig infrastruktur genom samordning på gemenskapsnivå. Detta alternativ omfattar sex delåtgärder. För det första bör flygplatser använda sammanhängande metoder för kapacitetsbedömning. Det skulle leda till en kapacitetsinventering på gemenskapsnivå och till att referensvärden fastställs för flygplatsoperatörer. För det andra bör spridning i ett tidigt skede av relevanta forskningsresultat om förfaranden och tekniska framsteg kunna skynda på den tekniska utvecklingen. För det tredje bör det undersökas om det är nödvändigt att övervaka flygplatsernas effektivitet, bland annat genom att gynna genomförandet av bästa praxis för förvaltning av flygplatskapacitet. För det fjärde bör alla som arbetar med driftsförvaltningen av flygplatserna formalisera sina kontakter i ett ramverk för beslutsfattande för att öka trafikflödets punktlighet. Punktlighet gör att hela lufttransportsystemet kan användas effektivare. För det femte bidrar de avancerade systemen för ledning och kontroll av markrörelser (A-SMGCS) i hög grad till att öka piloternas medvetenhet om rådande läge, särskilt vid dåligt väder. Slutligen skulle en tillräcklig prioritering av finansieringen av intermodala projekt inom ramen för TEN-T leda till ett effektivare utnyttjande av den infrastruktur som ger tillträde till flygplatserna.

Avsikten med den tredje politiska åtgärden är att gynna färdigställandet av ny infrastruktur. Följande två delåtgärder ingår här: Riktmärkning och informationsspridning (riktlinjer) om miljöskydd, vilket skulle kunna minska luftfartens miljöpåverkan. Europeiska investeringsbanken skulle genom initiativet Jaspers kunna spela en mer aktiv roll vid finansieringen av luftfartsprojekt.

Konsekvensanalys

De flesta åtgärder som lades fram har positiva effekter på kapaciteten och andelen förseningar. Säkerheten påverkas positivt av kombinerade flyg- och järnvägsbiljetter, järnvägsförbindelser till flygplatsen, lokala kapacitetsplaner (LCIP), praktisk omsättning av validerade forskningsresultat, införande av ett ramverk för samarbete vid beslutsfattande (CDM) och avancerade system för ledning och kontroll av markrörelser (A-SMGCS). De övriga åtgärderna påverkade inte säkerheten. Den effekt som varierar mest (från positiv till negativ) rör de sociala konsekvenserna och miljöpåverkan. Utifrån begränsade kvantitativa uppgifter är det rimligt att anta att en god balans råder mellan förväntad kostnad och nytta. De flesta av åtgärderna väntas ge resultat på ett tidigt stadium (särskilt positiva effekter/nytta).

Jämförelse av alternativen

Analysen bekräftade nödvändigheten av att finna den rätta balansen mellan de åtgärder som skulle kunna genomföras på kort sikt. Följande tre åtgärder kan bli obligatoriska: gemensamma metoder för kapacitetsbedömning bör enligt förslaget bli obligatoriska på kort sikt, avancerade system för ledning och kontroll av markrörelser på medellång sikt, och gemensamt beslutsfattande på lång sikt. I det stora hela skulle alla de föreslagna åtgärderna få positiva konsekvenser. Åtgärderna kommer att användas för att tillhandahålla en effektiv åtgärdsplan för hanteringen av flygplatskapaciteten inom en given tidsram.

Övervakning och bedömning

Den analys som har genomförts inom ramen för denna bedömning bekräftade att en enda åtgärd inte var tillräcklig för att lösa problemet med bristande flygplatskapacitet i Europa. Lösningen står snarare att finna i en kombination av åtgärder där några är direkt kopplade till varandra. Kommissionen kommer att se till att åtgärdsplanen genomförs inom de givna tidsramarna och kommer att fortsätta att övervaka hur flygplatskapaciteten i Europa utvecklas.