Yttrande från Regionkommittén om "Skydd för geografiska beteckningar och ursprungsbeteckningar för jordbruksprodukter och livsmedel"

(2002/C 107/07)

BAKGRUND

Presidiets beslut av den 13 februari 2001 att i enlighet med femte stycket i artikel 265 i EG-fördraget ge utskott 2 (jordbruk, landsbygdsutveckling, fiskeri) i uppdrag att utarbeta ett yttrande på eget initiativ om "Skydd för geografiska beteckningar och ursprungsbeteckningar för jordbruksprodukter och livsmedel".

Rådets förordning (EEG) nr 2081/92(1) av den 14 juli 1992 om skydd för geografiska beteckningar och ursprungsbeteckningar för jordbruksprodukter och livsmedel.

Rådets förordning (EEG) nr 2082/92(2) av den 14 juli 1992 om registrering av geografiska beteckningar och ursprungsbeteckningar för jordbruksprodukter och livsmedel.

Ändringen av rådets förordning (EEG) nr 2081/92 av den 14 juli 1992 om skydd för geografiska beteckningar och ursprungsbeteckningar för jordbruksprodukter och livsmedel är bland annat motiverad av WTO-avtalen. (Denna punkt beror på om vi har fått kommissionens förslag i tid.)

Det utkast till yttrande (CdR 58/2001 rév. 2) som utskott 2 antog den 9 oktober 2001 om "Skydd för geografiska beteckningar och ursprungsbeteckningar för jordbruksprodukter och livsmedel" (föredragande: Pedro Sanz Alonso, regionpresident i Rioja, E-PPE, och Wolfgang Rumpf, statssekreterare emeritus med ansvar för Europafrågor i Rheinland-Pfalz delstatsregering, D-ELDR).

Utkastet till gemenskapens riktlinjer för statligt stöd som avser marknadsföring och reklam för jordbruksprodukter som omfattas av bilaga I till fördraget.

Utgångspunkter

- Förordning (EG) nr 2081/92 är ett värdefullt instrument för utvecklingen av den gemensamma jordbrukspolitiken, särskilt i de mest missgynnade områdena. Den bidrar också till att förbättra jordbrukarnas inkomster och till att befolkningen stannar kvar på landsbygden.

- WTO-avtalen innebär att Europeiska unionen och de stater som har undertecknat dem måste uppdatera sina egna bestämmelser.

- I de mest missgynnade områdena präglas produktionen och saluföringen av småföretagare som säljer sina produkter på den regionala marknaden eller inom medlemsstaten, vilket är i linje med förordning (EEG) nr 2081/92, som bland annat syftar till att främja små och medelstora företag.

- De regionala marknaderna bör stärkas eftersom de har stor betydelse för miljön, den regionala utvecklingen och konsumenterna. Man bör också stödja små och medelstora företag som bidrar till den regionala utvecklingen, vare sig de säljer sina produkter på den regionala marknaden eller i den egna medlemsstaten.

- Förordning (EEG) nr 2081/92, som ersätter de nationella reglerna för skydd av ursprungsbeteckning och geografisk beteckning, begränsar i artikel 5 rätten att begära registrering av skyddad geografisk beteckning eller ursprungsbeteckning till en grupp som arbetar med samma produkt. Ändringsförslaget innebär att en grupp bestående av andra grupper som arbetar med olika jordbruksprodukter eller livsmedel kan begära registrering i enlighet med a) och b) i andra stycket i punkt 2 i förordningen.

- I de mest missgynnade områdena, där utvecklingen bör främjas enligt förordning (EEG) nr 2081/92, finns det små producenter som har mycket svårt att ekonomiskt bära kostnaderna för att tillämpa den föreslagna förordningen.

- Producenterna behöver ekonomiska resurser och andra medel för att marknadsföra sina produkter och konsumenterna måste skyddas mot förfalskningar. Förordning (EEG) nr 2081/92 bör därför ge producenter som arbetar med olika jordbruksprodukter eller livsmedel rätt att bilda en enda grupp, eftersom det skulle minska kostnaderna och underlätta försäljningen av produkterna.

- Vid sidan av de produkter som framställs i enlighet med förordningarna (EEG) nr 2081 och 2082 måste man även ta hänsyn till sådana som inte täcks av dessa förordningar men som har lika stor betydelse för landsbygdsutvecklingen och för en förbättrad avkastning hos småjordbruken.

Även dessa produkter behöver marknadsföringsstöd, förutsatt att produktion, bearbetning, behandling och marknadsföring sker i enlighet med EG-domstolens rättspraxis och gemenskapens regelverk.

Man vet att även dessa produkter till största delen säljs inom den region där de produceras. Därför måste det finnas förutsättningar för att göra reklam även för dessa produkter, eventuellt med offentligt stöd. Det är enda möjligheten för småjordbruken att få sin produktion uppmärksammad.

Mot bakgrund av ovanstående antog Regionkommittén vid sin 41:a plenarsession den 14-15 november 2001 (sammanträdet den 15 november) följande yttrande.

Regionkommitténs rekommendationer

1. Regionkommittén begär att Europeiska kommissionen med hänsyn till ovanstående skall se över rådets förordningar (EEG) nr 2081/92 och 2082/92 och eventuellt beakta rekommendationerna i detta yttrande i förslaget till rådets förordning (EG) om ändring av rådets förordning (EEG) nr 2081/92 av den 14 juli 1992 om skydd för geografiska beteckningar och ursprungsbeteckningar för jordbruksprodukter och livsmedel.

2. Kommittén anser att förslaget till rådets förordning (EG) om ändring av rådets förordning (EEG) nr 2081/92 bör ge enskilda eller grupperingar av producenter och produktförädlare rätt att bilda en grupp även om de arbetar med olika jordbruksprodukter eller livsmedel som omfattas av förordningarna (EEG) 2081/92 och 2082/92.

3. Kommissionen bör införa möjligheten att även använda ursprungsbeteckningar för att saluföra särskilda jordbruksprodukter eller livsmedel som skyddas genom artikel 2.2 a och b i förordning (EEG) nr 2081/92 och som produceras i en viss medlemsstat eller region, och som alltid måste vara av bevisligen hög och testad kvalitet.

4. Regionkommittén begär att man skall kunna registrera denna geografiska beteckning med samma skydd som anges i artiklarna 13 och 14 i förordning (EEG) nr 2081/92.

5. Kommittén uppmanar kommissionen att stryka det principiella förbudet mot stöd till marknadsföring i ursprungsregionen eller ursprungsmedlemsstaten av alla livsmedelsprodukter som framställs i enlighet med gemenskapens regelverk och EU:s rättspraxis i avsnitt 4.1 punkt 38 i gemenskapens riktlinjer för statligt stöd som avser marknadsföring och reklam för jordbruksproduker som omfattas av bilaga I till fördraget.

6. Det bör föreskrivas att de utgifter som härrör från de förberedande åtgärder som vidtas för erkännande av skydd för geografiska beteckningar eller ursprungsbeteckningar för jordbruksprodukter eller livsmedel, särskilt i de områden som berörs av sammanhållningspolitiken, skall finansieras via programmen för landsbygdsutveckling.

Bryssel den 14 november 2001.

Regionkommitténs

ordförande

Jos Chabert

(1) EGT L 208, 24.7.1992, s. 1-8.

(2) EGT L 208, 24.7.1992, s. 9-14.