SV    SV  EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION 
Bryssel den 15.07.2005 
KOM(2005) 292 slutlig 
  
MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL RÅDET 
OCH EUROPAPARLAMENTET 
Årsrapport 2005 om Europeiska gemenskape ns utvecklingspolitik och genomförandet 
av det externa biståndet 2004 
   
{SEK(2005)892}  
 
SV 2   SV MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL RÅDET 
OCH EUROPAPARLAMENTET 
Årsrapport 2005 om Europeiska gemenskapens  utvecklingspolitik och genomförandet 
av det externa biståndet 2004 
A. SAMMANFATTNING 
Inledning  
Denna årsrapport ger en övers ikt över Europeiska gemens kapens politiska initiativ 
och verksamhet på området utvecklings samarbete och externt bistånd 2004. Den 
riktar sig till en bred publik som omfa ttar Europeiska unione ns institutioner och 
viktiga grupper i medlemsstaterna (särski lt parlamenten och förvaltningarna), det 
civila samhället och allmänheten, vilka alla  bidrar till att mö jliggöra denna viktiga 
insats. Den riktar sig även till partnerlän der i tredje världen och andra organ och 
organisationer som är verksamma inom området utvecklingssamarbete och externt bistånd.  
Europeiska unionen har en unik ställning på  det internationella  planet och inom 
givarsamfundet.  Den är världens största givare, eftersom den svarar för mer än 
hälften av världens offentliga utvecklingsbistånd. Bara kommissionen förvaltar runt 11 % av det sammanlagda biståndet i värl den och bidrog med över 6,9 miljarder euro 
under 2004. Detta innebär att Europeiska kom missionen förvaltar en femtedel av 
EU:s offentliga utvecklingsbistånd. Unde r de senaste fyra åren har kommissionen 
förbättrat sitt sätt att prioritera, orga nisera och genomföra biståndsprojekt och 
biståndsprogram utanför EU så att skattebe talarnas medel används på ett effektivare 
sätt. En särskild Eurobarometerundersökning
1 som genomfördes under 2004 
bekräftar att allmänheten förväntar sig att EU spelar en central roll i utvecklingsfrågor. Sex av tio EU-medborga re menar att Europeiska kommissionen 
hjälper fattiga människor i utvecklingsländer,  vilket även är ett mål som nio av tio 
anser vara viktigt.  
Under de stora kriser och naturkatastrofer som vi bevittnade under 2004 spelade 
Europeiska kommissionen en viktig roll. Den bistod med katastrofbistånd då detta 
behövdes och fortsatte sina hj älpinsatser i regioner som unde r tidigare år befunnit sig 
i krissituationer. Detta stöd för strävan efter fred, stabil itet och återuppbyggnad i t.ex. 
Afghanistan, Östtimor, Demokratiska republiken Kongo, Haiti och Fiji, och insatserna för ekonomisk tillväxt och fa ttigdomsminskning i länder såsom Uganda, 
Vietnam och Rwanda visar vilken central roll kommissionen spelar i världen i dag.  
2004 var också det år då EU utvidgades, vilket  hade en mycket stor inverkan på EU:s 
yttre förbindelser. Kommissionen stödde de  nya medlemsstaternas aktiva deltagande 
i EU:s utvecklingspolitik genom ett ”färdpl ansprogram”, som antogs 2003 och sedan 
utökades under 2004 och 2005. Utvidgningen har haft verkningar långt utanför EU:s 
                                                
 
1 http://europa.eu.int/comm/public_opi nion/archives/ebs/ebs_222_en.pdf 
 
SV 3   SV närmaste grannländer. Den visar att EU har fått en avsevärt ökad betydelse för de 
globala insatserna för att främja fred och stabilitet, stimulera världshandeln och bekämpa fattigdomen. 
Uppställda mål och bakomliggande analyser
 
De viktigaste utvecklingsmålen för 2004 inom ramen för en hållbar utveckling 
fastställdes i kommissionens årli ga politiska strategi för 20042. Dessa mål innebär 
bland annat 
• att följa upp världstoppmötet om hållbar utveckling, särskilt genom EU:s initiativ 
för vatten och för energi, 
• att framgångsrikt avsluta Doha-rundan oc h andra viktiga hande lsförhandlingar, 
bland annat med Sydostasien och Latinamerika, 
• att genomföra och se över Cotonouavtal et med länder i Afrika, Västindien och 
Stillahavsområdet, 
• att fortsätta att genomföra initiativet för skuldlättnad och åtgärder i den globala 
kampen mot smittsamma sjukdomar i utvecklingsländerna. 
Förberedelsen inför högnivåmötet i New Yo rk i september 2005 va r ytterligare ett 
mål för 2004, för vilket gemenskapen lade fram en millenieutvecklingsmålrapport i 
oktober 2004. I denna rapport fö reslogs det särskilda EU-åtgärder på områdena 
finansieringskällor för utveckling, konsekve ns i utvecklingspolitiken och fokusering 
på Afrika. 
a) Den politiska dimensionen  
Det viktigaste målet i gemenskapens ut vecklingspolitik är att minska och så 
småningom utrota fattigdomen. Detta må l kräver att man stödjer en hållbar 
ekonomisk, social och miljömässig utveck ling och en gradvis integrering av 
utvecklingsländerna i världsekonomin samt att man är fast besluten att bekämpa ojämlikhet. 
Europeiska kommissionen har fortsatt att stödja länder i kampen mot fattigdom och 
att uppmuntra deras ansträngningar för att främ ja fred, säkerhet och demokrati, samt 
att förespråka rättsstatsprinc ipen, goda styrelseformer och respekt för de mänskliga 
rättigheterna, vilka alla är nycke lfaktorer på utvecklingsområdet. 
Europeiska kommissionen vidt og 2004 åtgärder för att fr ämja människors säkerhet, 
vilket bygger på såväl strategisk säke rhet och politisk stabilitet som goda 
styrelseformer och mänskliga rättigheter.  Detta nyskapande koncept med människan 
i förgrunden handlar om att förvandla form ella rättigheter till konkreta möjligheter. 
Utöver traditionella mål som a tt skydda och försvara tillg ångar betonar man särskilt 
uppfyllandet av grundläggande behov och människors välbefinnande.  
                                                
 
2 KOM(2003) 83 slutlig 
 
SV 4   SV b) Millenieutvecklingsmålens uppfyllelse  
I november 2000 antog gemenskapen ett enda övergripande ramverk för att utveckla 
sin samarbetspolitik med utvecklingsländerna3. Målsättningen med detta är minska 
och på sikt utrota fattigdomen. Sedan 2000 har denna målsättning förstärkts och 
underbyggts med flera detaljerad e strategiförklaringar beträffande specifika områden 
och sektorer som rör samarbete, särskilt när det gäller utbildning och hälsa, transport och institutionsuppbyggnad.  
För att skapa en tydlig koppling mellan ut vecklingspolitik och de internationellt 
erkända målen för fattigdomsbekämpning (millennieutvecklingsmålen) identifierade kommissionen – i nära samarbete med EU :s medlemsstater och internationella 
organisationer såsom Världsbanken, FN och OECD – tio nyckelindikatorer, 
relaterade till inkomst, antal undernärda barn, inskrivning i primärundervisning, 
vaccinering och andra hälsofaktorer (inbe gripet utbredning av HIV). Kommissionen 
började använda dessa indikatorer 2003 för att utvärdera resulta ten i de länder och 
regioner som den ger utvecklingsbist ånd. Följande bör dock noteras:  
• För det första är de olika indikatorerna nära förbundna med varandra. Så har t.ex. 
bristen på tillgång till rent vatten och sanite t inte bara en stor inverkan på hälsan, 
utan bristen på sanitetsutrymmen i skol byggnader är en starkt hämmande faktor 
när det gäller att få flickor att gå i skolan.  
• För det andra kan stöd på andra områden va ra avgörande för att upprätta de rätta 
ramarna för att göra framsteg på dessa områden. Ett effektivt tillhandahållande av 
grundläggande sociala tjänster är t.ex. mycket beroende av faktorer såsom 
lämpliga vägnät och effektiva system för förvaltningen av de offentliga finanserna.  
• För det tredje kan målen inte uppfyllas när det råder ständig osäk erhet. Därför har 
konfliktförebyggande insatser  blivit en viktig övergripande fråga för 
gemenskapens yttre förbindelser. 
• För det fjärde måste man, framför allt i de  minst utvecklade länderna, fortsätta att 
förbättra statistikhanteringe n så att de uppgifter som be hövs kan tillhandahållas på 
ett ändamålsenligt och hållbart sätt. 
Arbetet på detta område fortsatte under 2004. I oktober 2004 lade kommissionen 
även fram en omfattande rapport om millennieutvecklingsmålen 2000-2004
4. Denna 
rapport beskriver hur gemenskapen har bidragit till förverkligandet av 
millennieutvecklingsmålen, särskilt med tonvikt på det åttonde målet (att utveckla ett 
globalt partnerskap för utveckling). I rapporte n drogs slutsatsen att det för att stärka 
grunden för verkliga framsteg krävs en allmän  insats från givarna på tre områden: 1) 
fler och bättre finansieringskällor fö r utveckling, 2) en bättre konsekvens i 
utvecklingspolitiken och 3) en särskild fokusering på Afrika (söder om Sahara). 
                                                 
3 Rådets och kommissionens förklaring om Europeiska gemenskapens utvecklingspolitik 13458/00 av 
den 16 november 2000 
4 http://europa.eu.int/comm/development/body/communications/communications_en.htm  
 
SV 5   SV c) En partnerskapsstrategi 
När så är möjligt baseras de program för utvecklingsbistånd som finansieras av 
kommissionen på landets egen strategi för fattigdomsminskni ng, vilken fastställs i ett 
strategidokument för minskad fattigdom. De ssa strategier bör användas för att 
samordna allt stöd från utvecklingspartnerna och skall säkerställa att programmet blir sammanhållet och effektivt.  
Kommissionens erfarenhet på biståndsområde t visar att EU-partnernas egenansvar är 
avgörande för att initiativen skall bli effektiva och hållbara. Genom att ge 
mottagarländerna större ansvar får de en ökad erfarenhet av stra tegi och förvaltning 
och skräddarsydda bästa met oder kan lättare spridas. 
Åtgärder som vidtagits för att uppnå dessa mål
 
a) Den politiska dimensionen 
Under 2004 befästes och fördjupades de trad itionella banden med länderna i Afrika, 
Västindien och Stillahavsområdet och det infördes en ordning för ett nyskapande 
partnerskap med EU:s grannländer. 
På AVS–EG-ministerrådets möte i Gabor one i maj 2004 inleddes förhandlingarna 
om en översyn av Cotonouavtalet. Det öve rgripande målet i översynen, förutom att 
bekräfta det grundläggande regelverket i avta let, var att förbättra effektiviteten och 
kvaliteten i partnerskapet mellan EU och AVS-länderna. Man gjorde framsteg i 
förhandlingarna under hela året, och i december 2004 upprepade ministrarna att de hade som gemensam målsättning att avsl uta diskussionerna senast i februari 2005. 
Den 12 maj 2004 godkände rådet den eu ropeiska grannskapspolitiken
5 som syftar till 
att grannländerna skall kunna ta del av fö rdelarna med EU:s utvidgning, framförallt 
genom att ge dem tillgång till den inre marknaden. Denna politik förebygger att det uppstår nya skiljelinjer mellan det utvidgade  EU och dess grannar genom att stärka 
stabiliteten, säkerheten och välbefinna ndet för alla partner. Den europeiska 
grannskapspolitiken skall skapa realistisk a ramar för samarbete. Dessa grundas på 
gemensamma centrala värderingar, men anpa ssas ändå till varje partners särskilda 
behov på bilateral basis med hjälp av  handlingsplaner. (De första sju 
handlingsplanerna för Israel, Jordanie n, Marocko, Moldavien, den palestinska 
myndigheten, Tunisien och Uk raina lades fram under 2004.) Det slutgiltiga målet är 
att skapa en ”krets av vänner” för EU. 
Konfliktförebyggande insatser och krisha ntering fortsatte att stå överst på 
kommissionens dagordning. I december 2004 u tlystes en förslagsinfordran för att 
inrätta ett nätverk för k onfliktförebyggande, och en e xpertpool upprättades för att 
användas i framtida krishanteringsuppdrag som leds av EU. Man kommer också att 
dra slutsatser av EU:s insa tser i tsunamidrabbade områ den i slutet av 2004 för att 
fortsätta att förbättra samarbetsmekanismerna för krishantering.  
Dessutom började försök från afrikanskt håll att återupprätta freden, som främst 
finansieras av gemenskapen, att ge resu ltat under 2004. Afrikanska unionen (AU) 
                                                
 
5 KOM(2004) 373 slutlig 
 
SV 6   SV inrättade ett freds- och säkerh etsråd för att sända ut fredsb evarande trupper i syfte att 
förebygga folkmord och brott mot mä nskligheten. Det sändes omgående 
fredsbevarande styrkor till Burundi och öve rvakare av vapenvilan till Darfur i Sudan. 
Vid ett extra AU-toppmöte i Libyen l ovordade Romano Prodi, den avgående 
ordföranden för kommissionen, AU:s dynamik och de imponerande snabba framsteg 
som gjorts dittills.  
Under 2004 anslog kommissionen samman lagt 217,5 miljoner euro till 
återuppbyggnaden i Irak, vilket gjorde kommiss ionen till en av de största givarna. 
Finansieringen skedde främst via den internationella fonden för Iraks 
återuppbyggnad, som har som målsättning att mo tverka det irakiska folkets dagliga 
problem, bland annat på områdena utb ildning, hälsa, vatten och sanitet. 
Åtagandena för att stödja återgången till stabila förhållanden i Afghanistan uppgick 
till 216,5 miljoner euro. Genom dessa åtag anden ges stöd till både återuppbyggnaden 
av vägar och till demokratin i landet som stärks genom stöd till väljarregistrering och 
valadministration. EU deltog även i ve rksamhet såsom gränsövervakning och 
kampen mot narkotikahandel, särskilt genom ett väsentligt stöd till Afghanistans nationella narkotik akontrollstrategi. 
EU:s stöd till mänskliga rättigheter och demokrati var betydande under 2004. 
Valobservatörsuppdrag utgjorde en av de  mest direkta och synliga metoderna. 
Kommissionen skickade 632 valobservatöre r till Indonesien, Sri Lanka, Malawi, 
Moçambique, Afghanistan samt Västbanken oc h Gaza, och gjorde förberedelser inför 
valen i Irak. Genom ekonomiskt stöd från gemenskapen kunde också många 
afrikanska länder fortsätta sina ansträngninga r för att förbättra la ndets styrelsesätt. 
Det hölls fria och rättvisa val, delvis understödda av kommissionen, i Ghana, Guinea-Bissau och Niger, och väljarna i Centralafrikanska republiken godkände en 
ny konstitution.  
På området internationell rättskipning la nserades under 2004 må linriktade initiativ 
för att stärka de internati onella tribunalerna för Rwanda  och f.d. Jugoslavien samt 
den internationella brottmålsdomstolen. Samarbetet med Europarådet lade grunden 
till åtgärder i syfte att befästa rättstatspri ncipen och demokratiseringen i länderna på 
Balkan, i Centralasien oc h i Ryska federationen.  
Den första versionen av kommissionens handbok om goda styrel seformer, som har 
utformats i samråd med medlemsstaterna och pa rtner i det civila samhället, testades i 
praktiken under 2004. Kommissi onen arbetar även tillsam mans med givare inom 
OECD för att utarbeta indikatorer för ett gott styre. 
Åtgärder vidtogs för att integrer a ursprungsfolkens rättigheter i 
programplaneringsprocessen genom utveckla ndet av en praktisk vägledning och 
undertecknandet av ett kontrakt med FN för a tt stödja ett projekt på detta område i 
Guatemala och i Mexiko. För att stärka integreringen av barnens rättigheter 
lanserades ett utbildningsprogram med UN ICEF och en interinstitutionell grupp 
inrättandes. EU:s beskicknings chefer i länder som drabbats  av väpnad konflikt måste 
nu rapportera om hur detta har påverkat barn en, vilket inte bara omfattar rekrytering 
av barnsoldater utan också konflikte ns verkningar på skolor och sjukhus.  
 
SV 7   SV b) Initiativ som rör mi llennieutvecklingsmålen 
Som en uppföljning till världstoppmötet  om hållbar utve ckling inrättade 
kommissionen en EU-mekanism för vatteninvesteringar i AVS-staterna6. Denna 
mekanism har en sammanlagd budget på 500 miljoner euro (den första delen på 250 miljoner euro fastställdes 2004) och kommer att finansiera förslag från 
samhällsgrupper, privata företag och andra icke-statliga aktörer samt regeringar. En 
liknande mekanism för energiprojek t höll på att utarbetas under 2004.  
Ökad handel är ett av de vi ktigaste hjälpmedlen som ka n bidra till uppfyllandet av 
millennieutvecklingsmålen. Under 2004 fortsatte kommissionen att försöka uppnå ett utvecklingsfrämjande resultat av utvecklin gsagendan från Doha. Eftersom WTO:s 
allmänna råds beslut av den 1 augusti 2004 betonar utvecklingsfrå gorna utgör det en 
bra grund för fortsatta förhandlingar, vilka slutligen borde leda till lika villkor för 
alla, särskilt för utvecklingsländer som strävar efter att integrera sig i världsekonomin. Kommissionen är  angelägen om att se till att alla utvecklingsländer, 
särskilt de minst utvecklade länderna och andra små och sårbara ekonomier, kan dra 
verklig nytta av Doharundan. 
De halvtidsöversyner av landstrate gidokumenten för AVS-länderna som 
genomfördes under 2004 utgjorde ett lämpligt tillfälle att utvärdera genomförandet 
av Cotonouavtalet hittills och att st ärka strategierna för samordning och 
samstämmighet för att uppnå millennieutvec klingsmålen. Man lade stor vikt vid 
kvaliteten på planeringen och utformninge n av individuella projekt och andra 
operationer för att ta hänsyn till tidigare erfarenheter oc h för att ta upp frågor om 
t.ex. jämställdhet och hållbar utveck ling. En intern undersökning under 2004 
bekräftade i stort att det skett en gradvi s förbättring av operationernas utformning. 
Insatser kommer att göras för att stärka sy stemet och för att utveckla och genomdriva 
ett mer omfattande system för kvali tetssäkring. Under 2004 vidtogs konkreta 
åtgärder för att förbättra landsstrategierna ur ett jämställdhetsperspektiv och för att 
göra människor medvetna om att könsuppdelade uppgifter är nödvändiga för analyser av länderna. Man försökte även ar beta tillsammans med medlemsstaterna på 
fältet genom att samla experter, analytiska hjälpmedel och bästa metoder. Främjande 
av jämställdhet mellan män och kvinnor va r ett huvudsakligt eller viktigt mål för 
projekt och program omfattande över 770 milj oner euro, vilket visar att integrering 
fungerar. Stödet för miljöaspekterna av sa marbete var också stort, motsvarande 700 
miljoner euro. Dessutom spelade kommissionen en viktig roll i andra internationella 
initiativ såsom den globala fonden för be kämpning av hiv/aids, tuberkulos och 
malaria och det globala programmet för ut rotning av polio. Ko mmissionen antog den 
26 oktober 2004 meddelandet ”En samstämmig europeisk policyram för yttre åtgärder mot hiv/aids, malaria och tuberkulos”
7. 
c) En partnerskapsstrategi  
Genom den fredsbevarande resurs för Afrika på 250 miljoner euro som lanserades i 
maj 2004 stöder EU det fredsbevarande arbete  som utförs av Af rikanska unionen och 
subregionala enheter. Genom detta vik tiga partnerskap kunde  Europeiska unionen 
                                                 
6 http://europa.eu.int/comm/europeaid/projects/water/index_en.htm 
7 KOM(2004) 726 slutlig 
 
SV 8   SV genast uppfylla Afrikanska unionens begä ran om hjälp med att skicka en grupp 
övervakare av vapenvilan till Darfur i väst ra Sudan. I mitten av augusti vädjade FN:s 
livsmedels- och jordbruksorganisation om hjälp från gemenskapen att bekämpa en 
invasion av gräshoppor i Västafrika. Inom loppet av 35 dagar hade gemenskapen överfört 24 miljoner euro. Man lade även fram en detaljerad plan för att på ett bättre 
sätt kunna svara på de nati onella utanordnarnas behov, dvs. de tjänstemän i den 
mottagande regeringen som fördelar EG-stödet.  
I mars 2004 antogs Aeneas-programmet (2004-2008)
8, med en sammanlagd 
vägledande budget på 250 miljoner euro, för at t ge finansiellt och tekniskt stöd till 
tredjeländer i syfte att underlätta deras an strängningar att säkerställa en effektivare 
hantering av alla aspekter av migrati onsströmmar. I november 2004 lanserade rådet 
ett nytt program (Haag-programmet) för att utveckla integreringen av säkerhets-, migrations- och asylfrågor i fö rbindelserna med tredjeländer. 
Förvaltningsfrågor
 
a) Bakgrund: delegeringsprocessen helt genomförd under 2004 
Parallellt med betoningen av en bättre målinriktning av politiken lanserade 
kommissionen ett förvaltningsreformpake t under 2000 för att göra genomförandet av 
de externa biståndsprogrammens avsevärt snabbare och bättre. Denna långtgående 
reform omfattade såväl inrättandet av en  enda organisation för att förvalta 
programmen för externt utvecklingsbistå nd från och med januari 2001 (EuropeAid), 
och delegeringen under 2001-2004 av ansvar och resurser till kommissionens lokalkontor (delegationerna) . I och med denna delegering ökade delegationernas roll 
i frågor rörande t.ex. politisk dialog me d myndigheterna om komplexa reformer av 
offentliga tjänster och styrelseformer och samordning med andra givare.  
Delegeringsprocessen avslutades 2004 (m ed mycket få undantag). Europeiska 
revisionsrätten genomförde 2004 en revisi on av hur kommissionen hanterat denna 
delegering. Även om det kommer att ta tid i nnan man kan se hela effekten av detta 
menar revisionsrätten att det i majoriteten av de besökta delegationerna finns tecken 
på att den ökade kapaciteten i de operationella enheterna har gjort 
projektförvaltningen snabbare och bättre. De tta leder till en ökad kapacitet att lösa 
problem inom delegationerna, till ökad e kontakter med stödmottagarna och till en 
bättre förståelse för lokala villkor. Re visionsrättens rekommendationer svarar väl 
mot de initiativ som kommissionen för närvarande arbetar med.  
b) Tillhandahållandet av bistånd 
Man har prioriterat att tillhandahålla bistå nd i form av direkt budgetstöd när det är 
möjligt. Detta har många fördelar jämfört me d traditionella former av stöd, vilka har 
en tendens att leda till parallella admini strativa strukturer me d utlandsstationerade 
rådgivare och egna förfaranden för öve rvakning, upphandling och finansiell kontroll. 
Direkt budgetstöd kräver dock en noggrann bedömning av stödmottagarens 
budgetsystem och reformplaner. Kommissione n har arbetat tillsammans med andra 
viktiga givare, i synnerhet med Världsbanken, inom ramen för det gemensamma 
                                                
 
8 http://europa.eu.int/comm/europeaid/projects/eidhr/pdf/themes-migration-reglement_en.pdf  
 
SV 9   SV programmet för offentliga utgifter och e konomisk ansvarighet (Public Expenditure 
and Financial Accountability - PEFA) för at t förbättra insynen oc h effektiviteten i 
förvaltningen av de offentliga finanserna i mottagarländerna, och deltog 2004 i en utvärdering av result atindikatortestet. 
Den största delen av gemenskapens bistånd går till enskilda partnerländer, och en 
viktig aspekt för att påskynda biståndet och göra det bättre är  att förbättra de 
landsspecifika programmen. Syftet är inte ba ra att anta den mest effektiva strategin 
för det berörda landet med hänsyn till resurser och strategier utan också att se till att 
alla EU:s strategier stämmer överens med landsstrategin och att EU-åtgärderna 
samordnas med de andra givarnas åtgärder.  
Man har tagit hänsyn till behovet av att säkerställa en riktig samordning av 
katastrofhjälp och återanpassnings- och utv ecklingsbistånd, vilket är föremål för en 
särskild undersökning i åtta  länder och två regioner. 
Europeiska unionen har gått i spetsen för de internationella ansträngningarna att 
harmonisera olika givares rutiner. I öve r 60 utvecklingsländer har givare börjat 
använda harmoniserade och förenklade förf aranden och ett gemensamt analysarbete, 
att i större utsträckning f okusera på att uppnå resultat på utvecklingsområdet samt att 
ha gemensamma genomförandeförfaranden och gemensamma metoder för att ge stöd 
genom partnerlandets budget. EU:s piloti nitiativ som lanserades 2002 för att främja 
harmoniseringen i Marocko, Moçambique, Nicaragua och Vietnam avslutades 
framgångsrikt under 2004 och dessa länder ha r blivit internatione lla referenspunkter i 
detta hänseende. Det arbete som utfördes  inom ramen för OECD:s kommitté för 
utvecklingsbistånd under 2004, där kommissionen och medl emsstaterna spelade en 
aktiv roll, bidrog till ramarna samt till de första operationella målen och 
indikatorerna som senare an togs under det högnivåforum om  biståndseffektivitet som 
hölls i Paris i februari 2005. 
För att bidra till och genomföra dessa åtaga nden antog EU en arbetsplan vid rådets 
möte (allmänna frågor och yttre förbi ndelser) i november 2004. Denna arbetsplan, 
som är öppen för alla givare och som gr undas på rapporten från en ad hoc-grupp 
bestående av experter från kommissionen oc h medlemsstaterna, ger partnerlandet en 
central roll och baseras på  en pragmatisk inställning till arbetet på fältet. 
Arbetsplanen innehåller fyra huvudlinjer en ligt vilka arbetet skall bedrivas under de 
kommande åren: 
• Upprättande av EU-färdplaner i varje land runt en rad åtgärder som stödjer lokala 
harmoniseringsprocesser. 
• Definiering av gemensamma ramar för EU:s programplanering med målsättningen 
att förbättra komplementariteten. 
• Inrättande av en gemensam fina nsiell överenskommelse som främjar 
harmoniseringen av förfarandena  i ländernas olika system. 
• Utvecklande av en riktig operatione ll strategi för komplementaritet. 
Parallellt med detta har samarbetet me d Världsbanken och FN-organisationerna 
intensifierats och i stor t sett fördubblats i ekonomiska termer mellan 2002 och 2004. 
 
SV 10   SV Alltsedan 2000 har man gjort allt för att få til l stånd ett betydligt bredare samråd vid 
utformandet av dessa strategier och i framtiden kommer man att försöka förbättra kvaliteten och deltagandet i t.ex. det ci vila samhället. Under 2004 fortsatte 
kommissionen att genomföra riktlinjerna för strategierna, vilka baseras på 
meddelandet från 2002 om icke-statliga aktörers deltagande i europeiska gemenskapens utvecklingspolitik. Detta gjordes genom återko mmande dialoger om 
både generella och sektorsspecifika frågor, genom att ge aktörerna ekonomiskt stöd 
till att genomföra sina egna initiativ och agera som ”par tner för genomförandet” i 
EG:s samarbetsprogram, och genom att öka medvetenheten i de tio nya 
medlemsstaterna. I fjol offentliggjordes dessutom riktlinjer om principer och bästa metoder för icke-statliga aktörers deltagande i dialoger och samråd om utveckling
9.  
Kommissionen vill förbättra effektiviteten i sina progr am och deras verkningar 
genom att fokusera mer på ett begränsat an tal stödområden och genom att undvika att 
dela upp biståndet i många små projekt som inte har något inbördes samband. 
Särskild vikt fästs vid att upprätthålla ba lansen mellan åtaganden och utbetalningar 
(s.k. ”Reste à Liquider” eller “RAL”) och vid att övervaka hur lång tid det i 
genomsnitt har tagit att genomföra ett projek t eller program. Alla projekt som inte 
verkar framskrida problemfritt, antingen för a tt det inte gjorts några transaktioner på 
ett tag eller för att kontona inte har avslutats efte r fem år, undersöks var för sig. 
c) Utsikter för framtiden: förenk ling av de rättsliga instrumenten 
Våra program för externt bistånd har utvecklats under nästan 50 år.  De grundas på 
mer än 30 olika rättsliga instru ment, där vissa är tematiska  (såsom livsmedelsäkerhet 
och mänskliga rättigheter), och vissa ge ografiska (med bistånd till AVS-länderna 
åtskilt från den allmänna EU-budgeten). De t finns också vissa särskilda instrument 
som omfattar yttre påverkan av interna strategier. Det har blivit allt svårare att 
förvalta dessa olika program på ett effektiv t och samordnat sätt, vilket har gjort våra 
biståndsaktiviteter onödigt komplicerade, inte minst för förmånstagarna. Därför 
föreslog kommissionen i september 2004 att inst rumenten skulle förenklas betydligt i 
syfte att uppnå bättre resultat med tillgängliga resurser.  
Resultat och lärdomar  
a) Budgetgenomförande och nya åtaganden  
Det totala budgetgenomförande t fortsätter att vara högt  och de senaste årens 
kontinuerligt förbättrade ekonom iska resultat fo rtsatte att öka under 2004. Trots att 
åtagandena totalt sett var lägre än under 2003 (6 916 miljarder euro) kan skillnaden förklaras med de mycket stora åtagandena  från den europeiska utvecklingsfonden. 
Dessa beror på den sena ratificeringen av  den nionde europeiska utvecklingsfonden 
och att ett ovanligt stort antal åtgärder försenades tills att de nya medlen blev tillgängliga. Under 2004 nådde åtagandena ur budgeten (4 268 miljarder euro) återigen rekordnivåer. Utbetalningarna uppgick  till 6 211 miljarder euro, vilket är en 
avsevärd ökning från tidigare år och nästan en miljard högre än under 2002 och 
vilket återspeglar bättre prestationer bå de för budgeten och för utvecklingsfonden.  
                                                
 
9 http://europa.eu.int/comm/development/body/tmp_doc s/guidelines_principles_good_practices.en.pdf 
 
SV 11   SV Medel som förvaltas av EuropeAid: offen tligt utvecklingsbistånd (ODA), offentligt 
bistånd (OA) och övrigt10.  
EuropeAid - Fördelningen per region: Utveckling 2001-2004 (åtaganden i miljoner euro)
Balkanlän
dernaOSSLatiname r
ikaAsienMedelhav
sområdetSydafrika AVS Tematiskt Totalt
2001 705     426     301     407  709      121     1.927   972      5.568       
2002 658     432     333     575  762      124     2.125   993      6.002       
2003 620     504     342     558  782      127     3.769   985      7.687       
2004 663     504     312     611  1.003   135     2.648   1.039   6.916       - 500 1.000 1.500 2.000 2.500 3.000 3.500 4.000
BalkanländernaOSSLatinamerikaAsien
MedelhavsområdetSydafrikaAVSTematiskt
2004
2003
2002
2001
 
                                                 
10 I dessa siffror ingår inte medel som förvaltas av a ndra generaldirektorat, t.ex . GD Humanitärt bistånd, 
GD Ekonomi och finans och GD Fiske och havsfrågor. 
 
SV 12   SV EuropeAid - Fördelningen per region: Utveckling 2001-2004
(utbetalningar i miljoner euro)
Balkanlän
dernaOSSLatinameri
kaAsienMedelhav
sområdetSydafrika AVS Tematiskt Totalt
2001 845      402      152      383      488      99        1.779   806      4.954   
2002 619      384      182      455      707      119      1.922   861      5.249   
2003 425      396      290      470      700      118      2.345   872      5.616   
2004 510      359      314      526      1.125   116      2.464   797      6.211   -  500 1.000 1.500 2.000 2.500 
BalkanländernaOSSLatinamerikaAsien
MedelhavsområdetSydafrikaAVSTematiskt
2004
2003
2002
2001
 
Vilka slutsatser kan dras  från dessa siffror?  
• För det första har prestationerna totalt sett förbättrats under delegeringsprocessen. 
Tack vare att biståndet har förvaltats på plats har åtaganden och utbetalningar 
genomförts betydligt snabbare. 
• För det andra tillhandahålls biståndet fortfarande allt snabbare. Förhållandet 
mellan utbetalningar och åtaganden visa r att kommissionen i ökande grad kan 
omvandla åtaganden till åtgärder på plats, och detta på kortare tid.  
• För det tredje minskar vår flexibilitet att svara på oväntade kriser och oförutsebara 
behov. Man kan inte längre använda outnyt tjade medel som är avsedda för ett 
område under EU:s budgetrubrik för externa åtgärder till att möta behov på ett 
annat, eftersom alla tillgängliga medel redan används. 
I länderna i Afrika, Västindien och Stil lahavsområdet (AVS-länderna) missade 
åtagandena precis sitt mål för 2004, eftersom  betingelserna i två länder inte var 
tillräckliga för att åtagandena skulle  godkännas. Enligt prognoserna kommer dock 
åtaganden att göras för alla  tillgängliga medel i Europe iska utvecklingsfonden för 
 
SV 13   SV AVS-länderna till och med 2007. Utbetalnin gar från Europeiska utvecklingsfonden 
nådde rekordnivåer även under 2004. I Meda-programmet var framstegen imponerande med en 22-procentig ökning av åtagandena och en 60-procentig ökning 
av utbetalningarna. Åtagandena och utbe talningarna ökade också i Cardsprogrammet 
för Balkanländerna (6 % och 20 %) och i Asienprogrammet (9 % och 12 %). I Östeuropa och i de centralasiatiska länder som omfattas av Tacis-programmet 
minskade utbetalningarna, trots att åtagandena låg på en fortsatt hög nivå under 
2003. Detta berodde på att flera partnerl änder undertecknande finansieringsavtalen 
sent. I Latinamerika förbättrades utbetaln ingsläget igen, men åtagandena minskade 
något. 
2000-2004 Fattigdomsbekämpning
2000-2003 Rapportering från EG till OECD:s kommitté för utvecklingsbistånd (enligt samma 
metod: landspecifik tilldelning per LDC- eller LIC-land - inbegripet EIB - /sammanlagda 
utbetalningar)
OLIC: andra låginkomstländerLDC: de minst utvecklade länderna 21,6%26,7%32,7%35,8%
33,4%
10,4%11,2%10,4%8,7%10,3%32,0%37,9%43,1%44,5%43,7%
0%10%20%30%40%50%
2000 2001 2002 2003 2004
LDC OLIC LDC+OLICLDC
Biståndet till låginkomstländerna och de mi nst utvecklade lände rna ökade igen till 
runt 2,9 miljarder euro. Räknat i procent av  totala utbetalningar sjönk det något, men 
låg kvar på runt 45 %. 
 
SV 14   SV Sektorsmässig fördelning av stödet från EuropeAid 2004
                                                                                         %
Åtaganden i miljoner euro
Avser samtliga av EuropeAid förvaltade medel under 2004. (ODA/OA, Icke-ODA/OA)
ODA=offentligt utvecklingsbistånd, OA=offentligt biståndIcke-ODA/OA: 250 
miljoner euro; 4 %Social infrastruktur 
och sociala 
tjänster:
3 180 miljoner 
euro; 46%Övrigt/ospecifierat: 
150 miljoner euro; 
2 %Katastrofhjälp: 
206 miljoner euro;  
3 %Skuldrelaterade 
åtgärder: 
5 miljoner euro; 0 
%
Råvarustöd och 
allmänt 
programbistånd: 
809 miljoner euro; 
12 %
Flersektoriellt/ 
sektorsövergripan
de: 963 miljoner 
euro;14 %
Produktionssektor
er: 424 miljoner 
euro; 6 %Ekonomisk 
infrastruktur och 
ekonomiska 
tjänster: 929 
miljoner euro ; 13 
 
En stor andel av de nya åtagandena (över en tredjedel)  gick till särskilda projekt som 
stödjer social infrastruktur och sociala tjänster, bland an nat grundläggande hälso- och 
sjukvård och utbildning. Förmodligen är dock en sund ekonomisk politik den 
starkaste drivkraften för att minska fatti gdomen. Den ökade bet oningen på bistånd i 
form av budgetstöd, ofta med anknytning till se ktorsspecifika reformer för att stödja 
de sociala tjänsterna, kan definitivt ses mot bakgrund av detta. 
När det gäller frågan att uppnå millennieutvecklingsmålen har man kallat Afrika 
”krisens centrum”. Trots att det fanns skäl till optimism under 2004 – fattigdomen 
minskade i flera länder och tillgången till hälsovård och utbildning ökade – kvarstår 
det dock stora problem när det gäller fa ttigdom, konflikter och instabilitet. 
Kommissionen fortsatte under 2004 att söka nya vägar för att ök a effekterna av 
samarbetet, stödja afrikanska lösningar på kontinentens problem genom att finansiera 
den fredsbevarande resursen för Afrika och vatteninitiativet, och gå i spetsen för 
budgetstöd.  
I Asien stöds kampen mot fattigdom genom sammanlagt 11 projekt, med åtaganden 
till ett sammanlagt värde av 180 miljoner under 2004, t.ex. projektet för ekonomisk och social utveckling i Kambodja (25 miljoner euro) stödkrediten för fattigdomsbekämpning i Vietnam (20 mi ljoner euro) och sektorsstöd för 
 
SV 15   SV grundläggande utbildning i Indonesien (20 miljoner euro). Kommissionen bidrar till 
att förbättra tillträdet till utbildning i åt ta asiatiska länder, särskilt för flickor och 
missgynnade grupper av barn, t.ex. barn som kommer från minoritetsgrupper, barn 
med funktionshinder och gatuba rn. När det gäller allmän tillgång till bra hälsovård, 
vilket är en nyckelaspekt i millennieutvecklingsmålen, får länderna hjälp från projekt värda mer än 100 miljoner euro att anti ngen genomföra sektorsreformer för att 
förbättra hälsovården eller (i länder som varit konfliktdrabbade, t.ex. Afghanistan 
och Östtimor) säkra grundläggande hälso- och sjukvårdstjänster till de fattigare 
delarna i befolkningen. 
Även i regioner som Medelhavsområdet och Latinamerika, där majoriteten av 
länderna räknas till medelinkomstkategorin, krävs det ingripanden för att bekämpa fattigdom och förbättra styret. Detta be ror på den rådande utvecklingsnivån i 
länderna som ibland är kombinerad med en  svag ekonomisk tillv äxt, demografiskt 
tryck, ekonomiska reformer och kontroversiella  styrelsesätt. Därför ges stöd till t.ex. 
primärundervisning i Nicaragua och primära hälso- och sjukvårdssystem i Bolivia. 
Flera projekt har som målsättning att förbättra möjligheterna för fattiga och missgynnande grupper. Meda-programmet syftar  till att främja en hållbar ekonomisk 
och social utveckling genom att utrota fa ttigdomen i regionen. Utsikterna för bättre 
regionalt samarbete och förbättrad ekonomisk tillväxt ökade under 2004, då det gjordes fortsatta framsteg i handelsfö rhandlingarna om inrättandet av ett 
frihandelsområde med Medelhavsområdet, oc h lanserades nya och lovande initiativ 
för fattigdomsbekämpning som inriktas på decentraliserad lokal utveckling. På 
liknande sätt har ocks å nya initiativ utvecklats fö r att stärka demokratin, de 
mänskliga rättigheterna och ett stort civilt  deltagande. Ett bra exempel på sådana 
projekt i Latinamerika är den pågående reformen av rättsväsendet i Peru och 
införandet av ett regionstäckande program för livsmedelsförsörjning som bidrar till 
att stärka jämställdheten mellan kvi nnor och män genom att ge kvinnor 
besittningsrätt, samt förbättr ade regionala institutioner. 
b) Resultat, effektiv itet och verkningar 
Kommissionen har ett resultatinriktat öve rvakningssystem som baseras på att 
oberoende experter gör regelbundna inspek tioner av pågående projekt och program. 
Under 2004 omfattade systemet 117 lände r, och det sammanställdes rapporter om 
1100 projekt med ett sammanlagt värde av omkring 7,6 miljarder euro. Projekt och 
program betygsätts mot internationellt övere nskomna kriterier. Resultaten visar att de 
projekt och program som övervakades under 2004 i genomsnitt fungerade ”planenligt” eller bättre enligt alla kriter ier. Runt 90 % av projekten ger de avsedda 
resultaten, bortsett från tidsmässiga juster ingar som kan krävas för ett mindre antal 
projekt. Genom att betona kvalitet under utarbetandet av proj ekten och programmen 
bör man kunna säkerställa att de förbättrade re sultaten för alla krit erier håller i sig.  
De bästa resultaten uppnås när det gäller ef fektivitet och verkningar. De första 
trevande tecknen på att dele geringen har lett till ökad effe ktivitet har bekräftats, och 
det faktum att rapporter om AVS-länderna uppv isar sämre resultat än de om andra 
regioner kan delvis bero på att delegering en precis har avslutats i många av dessa 
länder, samt de allmänt svåra omständi gheterna i många av dessa länder. Man 
kommer att fortsätta utveckla systemets metoder för att kunna dra mer jämförbara 
och exakta slutsatser.  
 
SV 16   SV Resultaten per sektor visar att projekten inom makroekonomi och sociala sektorer har 
stor relevans, effektivitet och inverkan. Även om projekt om livsmedelsförsörjning 
inte uppvisade så goda resultat sammanlagt,  var resultaten för dessa tre kriterier 
också goda. Detta var viktigt för bedömninge n av hur dessa projekt bidragit till att 
uppnå millennieutvecklingsmålen. 
De rutinmässiga utvärderingarna av slut förda projekt och program sköts av de 
geografiska avdelningarna, medan en central utvärderingsenhet, som är ansvarig 
inför den kommissionsledamot som ansvarar för yttre förbindelser , ger ut riktlinjer 
för att förbättra utvärderingsmetoderna oc h gör utvärderingar som berör strategier, 
sektorer och teman. De färdigställda utvä rderingsrapporterna offentliggörs på sidan 
om utvärdering på EuropeAids webbplats11. Under 2004 slutfördes 12 utvärderingar 
och 13 pågick. Dessutom var det även två gemensamma utvärderingar på väg (den 
första om samordning, komplementarite t och samstämmighet, den andra om 
budgetstöd). 
c) Långsiktigt perspektiv  
Även om man inte bör betona resultaten fr ån ett enda år för mycket, tyder tecknen 
hittills på att de reformer som lanserad es under 2000 har haft en starkt positiv 
inverkan. Nu, fem år senare, är det dags att utvärdera resultaten. I slutet av 2004 
inledde kommissionen en process för att se över hur förklaringen om 
utvecklingspolitiken (Development Policy St atement – DPS) genomförts och vilken 
inverkan och relevans den har haft mot bakgrund av de stora förändringar som har 
ägt rum både inom EU – framförallt den senaste utvidgningen – och utanför dess gränser. Detta omfattar det förbättrade fö rhållandet med grannländerna genom den 
europeiska grannskapspolitiken, den sna bbare och utvidgade globaliseringen som 
inte längre bara handlar om handelsfrå gor och ekonomiska fr ågor, det ökande 
internationella samförståndet när det gäller millennieutvecklingsmålen och de ökade 
säkerhetsproblemen. Därför bestämdes det att en offentlig debatt skulle hållas för att klargöra utvecklingspolitikens roll i EU:s ex terna åtgärder och fö r att utnyttja dess 
möjligheter som ett centralt politiskt instru ment för att ta itu med grundorsakerna till 
fattigdom och ojämlikhet.  
För det andra kan programplaneringsproces sen förbättras genom halvtidsöversyner. 
Kommissionen måste i likhet med andr a givare kontinuerligt förbättra 
komplementariteten och integrera övergr ipande frågor såsom jämställdhet mellan 
könen, konfliktförebyggande och miljön samt  nya teman som säkerhet, migration 
och asylfrågor i utvecklingspolitiken. Öv ersynerna var ett viktigt tillfälle att 
finjustera programmen, och förbät tringar måste ske när det gäller 
– bättre utvärderingar av resultat med användande av  indikatorer (även om 
ramarna har förbättras är gr unden ofta fortfarande svag), 
– utveckla närmare kopplingar till det gr undläggande strategidokumentet, och 
– förbättra komplementariteten med andra givare. 
                                                
 
11 http://europa.eu.int/comm/europeaid/index_en.htm  
 
SV 17   SV För det tredje kommer EU att behöva fortsätta spela en ak tiv roll när det gäller att 
harmonisera förfarandena på internationell  nivå och för att omsätta ansträngningarna 
i konkret handling i länderna . De indikatorer och mål som ställdes upp under 2004 
och som antogs i november 2004 är bra, men det krävs en större ansträngning från 
alla givare för att se till att de verkligen genomförs.