Yttrande om förslag till Europaparlamentets och rådets beslut om att upprätta ett program för att stödja konstnärliga och kulturella aktiviteter av europeisk dimension, KALEIDOSCOPE 2000 (96/C 100/08)

Den 28 november 1994 beslutade rådet att konsultera regionkommittén enligt artikel 128 i EG-fördraget om ovannämnda förslag.

Den 5 december 1994 beslutade Regionkommittén, enligt artikel 198c EG-fördraget, att utarbeta ett yttrande över förslaget.

Utskott 7 "Medborgarnas Europa, forskning, kultur, ungdom och konsumenter" uppdrogs att förbereda Regionkommitténs arbete i ämnet. Föredragande var John Evans.

Vid sin 7:e plenarsession den 20-21 april 1995 (sammanträdet den 21 april 1995) antog Regionkommittén följande yttrande.

1. Inledning

REGIONKOMMITTÉN bygger sitt yttrande på följande:

- Fördraget om Europeiska gemenskapen, och särskilt artikel 128.

- Förslaget från kommissionen.

- Fördraget tilldelar gemenskapen ansvaret för att bidra till medlemsstaternas kulturella blomstring genom att förbättra kunskapen om och spridningen av de europeiska folkens kultur och historia och genom att uppmuntra kulturella utbyten och konstnärligt litterärt skapande.

- Kulturell mångfald, såsom den uttrycks på regional och lokal nivå, måste bevaras och europeiska konstnärers och författares verk, vilka är en manifestation av den rikedom på de många uttrycksformer dessa antar, måste främjas.

- Det är också viktigt att uppmuntra alla medborgare att bli mer engagerade i kultur för att främja större ömsesidig respekt och förståelse.

- Resultaten från den allmänna diskussionen med Europeiska kommissionen under utskott 7:s möte den 20 januari 1995 "Medborgarnas Europa, forskning, kultur, ungdom och konsumenter" vilken är behörig på detta område.

2. Allmänna kommentarer

2.1. Artikel 128 i Maastrichtfördraget för in kulturen inom Europeiska unionens kompetensområde för första gången. I sökandet att stödja initiativ som bevarar och stärker särpräglade regionala kulturer och deras konstnärliga uttryck välkomnar Regionkommittén (ReK) i princip det föreslagna programmet KALEIDOSCOPE 2000.

2.2. Regionkommitténs stöd är emellertid inte utan förbehåll. Den skulle vilja se ett antal moment i dokumentet klarlagda och/eller ändrade för att säkerställa både tydlighet och godtagbarhet.

2.3. Vi noterar att KALEIDOSCOPE 2000 går tillbaka på, och är en utveckling av, det tidigare programmet KALEIDOSCOPE, självt finansierat genom en speciell budget, men utan det juridiska erkännandet eller legitimiteten som det nu erhållit genom artikel 128. Det finns, förstår vi, frågor som omger hanteringen av KALEIDOSCOPE som ligger utanför Regionkommitténs område. Regionkommittén är emellertid intresserad av att de situationer som gav upphov till dessa frågor inte kommer att upprepas i KALEIDOSCOPE 2000.

2.4. Regionkommittén välkomnar den ansenliga ökningen i finansieringen som föreslagits för KALEIDOSCOPE 2000 och hoppas att denna ökade finansiering kommer att godkännas av ministerrådet och Europeiska parlamentet. Emellertid kommer ändringen i reglerna som hänför sig till bidragsgraden och bidragsnivån inte att återspegla verkligheten för regionala och lokala myndigheter i hela Europeiska unionen. Den föreslagna bidragsgraden på endast 25 procent innebär att 75 procent av varje projekt skulle behöva finansieras av lokala och regionala myndigheter i en tid av ekonomiska restriktioner. Som en följd av detta skulle många utmärkta och förtjänstfulla projekt, som härrör från lokala och regionala myndigheter eller från mindre organisationer, misslyckas med att skaffa sig finansiellt stöd. I motsats till detta kommer andra redan väl finansierade, symboliska evenemang att understödjas, vilka faktiskt inte behöver det finansiella stödet. Detta anses stå i strid med andan i artikel 128 i Maastrichtfördraget.

2.5. Som programmet för närvarande är formulerat kommer KALEIDOSCOPE 2000 att tendera att stödja eller uppmuntra symboliska, snävt avgränsade, högprofilerade projekt som redan får ansenligt lokalt eller nationellt stöd. Detta kommer i sin tur motverka att skapande människor från olika regioner i Europa får stöd för att mötas på ett mer ostrukturerat sätt. Regionkommittéen hävdar att vi måste stödja ett kreativt tillvägagångssätt för att möta behoven i alla sektorer av den konstnärliga världen - både enskilda personer och grupper - som vill berika och stärka sin lokala/regionala/nationella kultur snarare än begränsa det finansiella stödet till högprofilerade projekt.

2.6. Regionkommittén konstaterar med besvikelse att KALEIDOSCOPE 2000-dokumenten saknar varje diskussion om en definition av kultur. I linje med detta totala utelämnande ligger underlåtenheten att erkänna den nyckelroll regioner och orter spelar i att frambringa, forma och stödja vår rika mångfald av kulturer och konstnärer i dessa regioner och orter. Deras arbete går tillbaka på en kulturell miljö bestämd och utformad av lokala och regionala aspekter på livet. Att införa en hänvisning till att kultur har en regional/lokal grund och vikten av att regionala/lokala myndigheter tillhandahåller och stöder denna grund, skulle ha varit ett genomtänkt framsteg i KALEIDOSCOPE 2000-dokumenten och följaktligen i programmet. KALEIDOSCOPE-dokumentationen likriktar främjandet och spridningen av kultur inom Europa med hjälp av projekt som omfattar hela gemenskapen och symboliska åtgärder. Bland de effektiva sätten att befrämja kultur är helt säkert en nära förbindelse mellan folk från tre eller fler särpräglade kulturella bakgrunder; på djupet är en förbindelse av detta slag lika effektiv, om inte mer effektiv än projekt som omfattar hela gemenskapen.

2.7. Ett annat oroande inslag i den klarläggande promemorian är att den gör liknande ogrundade antaganden om den nationella, dvs medlemsstatliga, kulturens homogena natur och förnekar den rika kulturella mångfalden inom medlemsstaterna. Förenade kungariket är ett exempel, med dess särpräglade kulturer i Skottland, Nordirland och Wales som bör jämställas med den i England. Walesiska, ett av de äldsta nu levande språken i Europa, har ett obrutet 3000-årigt arv som stöd för sin särställning. Inom själva England finns särpräglade regionala kulturer som behöver erkännande och stöd. I Finland finns två officiella språk och de norra delarna av Finland, Sverige, Norge och Ryssland bebos fortfarande av den inhemska samebefolkningen. I Tyskland har den nationella regeringen erkänt denna mångfald och överlåtit ansvaret för - och finansieringen av - kulturen till förbundsländernas myndigheter. Ingen kan heller tala om en enhetlig kultur vad gäller Spanien; folken i Katalonien och Baskien, bland andra, skulle förkasta en sådan idé. I Belgien finns en klar språklig och kulturell skiljelinje mellan det fransktalande Vallonien och det flamländsktalande Flandern. Ett eventuellt påstående att det finns en karaktäristisk belgisk nationalkultur skulle lyckas ena båda sektorerna av befolkningen i motståndet mot en sådan orimlig uppfattning.

Det är också viktigt att konstatera att det inom medlemsstaterna inte endast finns en mångfald av nationella och etniska kulturer utan också en mångfald av sociala kulturer. Samtidigt kostar kulturen - vilken är viktig för att man inte skall förlora sin identitet - mycket mindre än våld, fängelser och sjukhus. I detta sammanhang är det väsentligt att inte glömma att immigrantkulturer också är europeiska kulturer.

Regionkommittén begär en omskrivning av KALEIDOSCOPE 2000-dokumenten för att beakta dessa kommentarer.

2.8. Regionkommittén välkomnar förslagen att öka och stärka samarbetet med tredje land - särskilt de nya demokratierna i Central- och Östeuropa - och skulle vilja åberopa som exempel Finland, vars östra delar i århundraden har tjänat som en mötesplats för västliga och östliga europeiska kulturer. I det nya Europa kommer detta samarbete ofrånkomligen att intensifieras. Vi välkomnar också förslagen att stärka samarbetet med "vederbörande internationella organisationer inom kulturområdet, särskilt Europarådet". I detta senare fall finns det ett behov av diskussion mellan Regionkommitténs utskott 7 och vederbörande underkommittéer i Europarådet. Detta kommer att förhindra varje onödig dubbelsatsning.

2.9. Med hänsyn till beslutsprocessen är Regionkommittén inte nöjd med att alla kulturella projekt "bör vara av en viss skala, både vad gäller innehåll och tidslängd...". Detta anser vi endast vara en eufemism för stor och dyr, i en storslagen, nationell eller övernationell skala, medan vi, som representanter för regionala och lokala myndigheter, skulle vilja få enkla praktikers och forskares arbete erkänt, understött och spritt.

2.10. Regionkommittén är bekymrad över bristen på uttolkning av vad som menas med "...konstnärlig verksamhet med en europeisk dimension...", eftersom det skulle tala för att alla kulturella verksamheter inom våra regioner och orter i sig har en europeisk dimension, och skulle åter igen tala mot att gynna storslagna, nationella projekt till förfång för arbete som härrör från gräsrötterna. Vi är särskilt bekymrade över att grundtanken att begränsa stödet till stora projekt tycks genomsyra KALEIDOSCOPE 2000:s hela filosofi. Till exempel skulle utbytet av konsthantverkare som arbetar i olika material - keramiker, vävare, skulptörer, etc - kunna erbjuda både lokala samhällen och lokala skolor en inblick i kulturens väsen i konstnärens hemtrakt. Vidare kan uttrycksmedlet teater i undervisningen - där Wales har gått före - användas för att gestalta olika kulturers särart genom att uppträda för unga och gamla i ett lokalt sammanhang. För detta ändamål skulle utbytet av erfarenheter från teater i undervisningen mellan regioner vara ett mycket särpräglat, men ändå fantasifullt, sätt att utforska likheterna och olikheterna i regional kultur. Kanske är det vid denna punkt lämpligt att fordra samordning mellan KALEIDOSCOPE 2000 och andra EU-åtgärder för att stödja Unionens minoritetsspråk. Detta kan kräva ytterligare utforskning och övervägande men behöver framhävas i detta yttrande.

2.11. Regionkommittén anser att tabellen med exempel på stimulansåtgärder är för strikt, och inbjuder till att den av somliga inte tolkas som minimiåtgärder, utan snarare som det totala antalet åtgärder som kan tänkas stödjas. Det skulle i detta avseende peka på avsevärda brister i tabellen. Av särskild betydelse är den bristfälliga formuleringen av kategorierna med rubrikerna Tillgång till kultur och Forskning/Yrkesutbildning beträffande KALEIDOSCOPE 2000. Regionala och lokala myndigheters roll i att sprida kulturella verksamheter och i att förbättra tillgången till dessa verksamheter erkänns inte någonstans. Detta måste avhjälpas, anser Regionkommittén. Under Forskning/Yrkesutbildning förbigås hela den samlade forskningen inom humaniora till förmån för en begränsad mängd utbildning för uttolkare. Utan arbete av forskare, till exempel musikforskare, konsthistoriker, arkeologer, paleografer, arkivarier, dansforskare, dramatiker, etc skulle kvantiteten av och kvaliteten på kunskaperna på det konstnärliga området bli hårt begränsade. Därför måste både enskilda forskare och forskningsinstitutioner ges möjligheter att delta i främjandet av kunskap inom humaniora genom att sätta ljuset på nya verk och tankeväckande perspektiv.

2.12. I avdelning III av meddelandet läggs stor vikt vid revision och utvärdering av "inre och yttre riktlinjer". Tyvärr är avsnitten som följer för vaga för att fastställa hur dessa åtgärder skall omsättas i praktiken. Ett klarläggande av dessa moment är nödvändigt. Vidare finns det ingen hänvisning till regionala och lokala myndigheter visavi dessa riktlinjer. Regionkommittén anser att detta är väsentliga utelämningar. Förutom klargörandet kräver Regionkommittén att regionala och lokala myndigheters roll erkänns och bekräftas.

3. Särskilda kommentarer till artiklar och åtgärdsområden

3.1. Artiklar

Vi övergår nu till en granskning av artiklarna i KALEIDOSCOPE 2000-dokumenten. Vi avser att kommentera artiklarna 1, 2 och 3.

3.1.1. Artikel 1: Symboliska evenemang

Några kommentarer beträffande symboliska evenemang har redan gjorts, men det finns ytterligare moment att dra fram här. Det är inte tydliggjort exakt vad som menas med denna kategori och ett klargörande och ömsesidigt accepterande av termen skulle vara till hjälp. Det råder visst tvivel angående effektiviteten/det ekonomiska värdet i storskaliga symboliska evenemang som kanske kan eller inte kan tilldra sig de alleuropeiska mediernas uppmärksamhet. Begreppet må ha sin förtjänst, men ett tydligare klargörande av medlen genom vilka detta skulle uppnås - och dess effektivitet mätas - skulle vara väsentlig för att genomföra denna aspekt av KALEIDOSCOPE 2000-programmet.

3.1.2. Artikel 2: Programmets syften

Vidare konstateras med besvikelse bristen på hänvisning till regionala och lokala myndigheters roll i att uppnå dessa syften. Ett klargörande behövs i fråga om dessa syften i avsaknad av uttalade målsättningar och mål. Som redan sagts är syftena för dunkla och kräver klargörande.

3.1.3. Artikel 3: Stimulansåtgärder

Avsaknaden av varje hänvisning till kärnfinansiering av projekt tyder på att endast enstaka, spektakulära projekt kommer att finansieras av programmet. Detta kommer, anser man, att strida mot vissa av syftena i artikel 2. I detta avseende vill det synas som om artikel 3 avfattats utan hänsyn till artikel 2. Regionkommittén fordrar ett klargörande av detta moment. Med den uppenbara prioriteringen av storskaliga evenemang under underavdelning 1 skulle vi vilja påstå att huvuddelen av de tillgängliga penningmedlen avgjort skulle riktas till de projekt som redan kan vara väl finansierade av och ur andra källor. Detta har redan kommenterats ovan och upprepas här. Regionkommittén skulle helt klart vilja medverka vid fastställandet av prioriteringarna enligt denna artikel.

Vi anser också att denna artikel, under underavdelning 2, är onödigt restriktiv vad gäller att kräva att en tredje medlemsstat deltar i ett projekt innan ekonomiskt stöd kan övervägas. Vidare anses denna vara onödigt restriktiv i sin oförmåga att erkänna den kulturella och etniska mångfalden inom medlemsstaterna. De ekonomiska och samordningstekniska problemen med att organisera interregionala verksamheter mellan endast två regioner erkänns vara svåra. Regionkommittén inser att kommissionen är inställd på att endast stödja åtgärder som omfattar tre medlemsstater och accepterar därför motvilligt denna inriktning medan den däremot fortfarande håller fast vid idén att partnerskap skulle kunna baseras på två medlemsstater. Regionkommittén tycker emellertid att en central- eller östeuropeisk stat skall kunna ta den tredje medlemsstatens plats i sådana projekt. Alternativet att engagera åtminstone tre olika regioner i minst två medlemsstater skulle fortfarande ha sitt värde.

Underavdelning 3 koncentrerar sig enbart på Yrkesutbildning, men det finns helt klart ett behov av forskning för att öppna och sprida dåtida och nutida skapande människors verk till en större publik. Som exempel krävde Leonardo da Vincis kodifierade spegelskrift omskrivning och tolkning av forskare innan hans stora verk kunde bli betydelsefulla för världen. På liknande sätt kräver musikverk från tidigare århundraden notskriftstranskription och en förståelse för periodens spelsätt för ett autentiskt framförande. Regionkommittén anser att stöd måste göras tillgängligt för sanna forskare och forskningsinstitutioner såväl som för utbildningsverksamhet.

Beträffande underavdelning 4, Tillgång till kultur, tycks det som att - medan Regionkommittén välkomnar och stöder denna avdelnings allmänna målinriktning, och alla regionala och lokala myndigheter faktiskt skulle vilja ansluta sig till denna idé - den prioritering som getts projekt som använder multimediateknik inte är till någon hjälp. Man måste inse att inte alla våra medlemsstater är fullt utrustade på regional och lokal nivå för att använda multimediatekniken. Vi skulle därför vilja kräva ett klargörande av detta uttalande och ett angivande av erforderliga medel för att försäkra sig om att alla regioner i alla medlemsstater skall kunna delta.

Beträffande underavdelning 5 där samma varning gäller i fråga om jämställdhet och tillgång för medlemsstaterna skulle Regionkommittén välkomna och stödja detta samarbete.

3.1.4. Kulturens regionala och lokala dimensioner

Regionkommittén anmodar vederbörande myndigheter att ta skälig hänsyn till gemenskapens alla kulturella regioner när medlen till KALEIDOSCOPE 2000programmet fördelas. I vissa undantagsfall vederbörligen bestyrkta med bevis (begränsad ekonomisk produktivitet, högre kostnader beroende, till exempel, på extremt avlägset läge, etc) bör en lämplig metod tas fram för att hjälpa den sökande att delta i programmet. På detta sätt kommer det att vara möjligt att på europeisk nivå garantera att kunskapen om Europas kulturella mångfald - och särskilt dess regionala och lokala dimensioner - förbättras.

3.2. Åtgärdsområden

Vi övergår nu till åtgärdsområden som behandlas i tillägget och skall, låt vara kortfattat, kommentera dessa.

3.2.1. Åtgärdsområde 1: Symboliska handlingar

Det är inte klart vad detta betyder, och ett klarläggande skulle vara till hjälp. Regionkommittén har redan på annan plats godkänt subsidiaritetsprincipen. Det tycks råda viss motsättning mellan subsidiaritetsprincipen och detta åtgärdsområde.

3.2.2. Åtgärdsområde 2: Partnerskap, nätverk och yrkesutbildning

a) Kommittén frågar sig om det är nödvändigt att det skall vara minst tre medlemsstater engagerade i sådana projekt. Regionkommittén har ovan hänvisat till denna fråga, men det behöver ytterligare betonas här. Ett exempel på lokal myndighetsnivå från Storbritannien och Italien är ett projekt som omfattar Bristol, Bologna, Manchester, Edinburgh och Turin. Detta projekt borde/skulle ha sitt berättigande i sig självt; Regionkommittén är medveten om att en tredje medlemsstat skall ansluta sig till projektet, men initiativet borde under alla omständigheter ha varit behörigt. Om de ovan stipulerade kriterierna skulle tillämpas, skulle projektet ha varit behörigt på den grunden att Bristol ligger i sydvästra England och är en större hamnstad; Manchester är en nordvästlig engelsk stad; Edinburgh är huvudstad i Skottland; Bologna och Turin har båda sina regionala särdrag, och uppfyller sålunda till fullo de uppställda kriterierna.

b) Regionkommittén upprepar åsikten att 25 procents sponsring från KALEIDOSCOPE 2000-fonden är för litet och mindre organisationer eller projekt torde ha svårt att erhålla den kompletterande 75-procentiga finansieringen. Detta kommer att behöva ses över och ersättas av en återgång till det ursprungliga programmets 30-procentiga finansiering. Det kan faktiskt finnas skäl för en höjning av nivån på EU-finansieringen till upp till 50 eller 60 procent för specialprojekt.

c) Visst finansiellt stöd kan utgå inom åtgärdsområde 3 för yrkesutbildning för att sätta igång projekt; liknande finansiellt stöd för publiceringen och spridningen av resultaten skulle vara till stor nytta. Denna senare synpunkt står i överensstämmelse med Regionkommitténs tidigare yttranden angående utbildnings- och yrkesutbildningsfrågor.

3.2.3. Åtgärdsområde 3: Yrkesutbildning

Förutom ovan gjorda påpekanden rörande behovet att utvidga denna avdelning till att innefatta forskning, visar beskrivningen på sidan 23 av den engelska texten av KALEIDOSCOPE 2000-dokumenten att potentialen för sysselsättningsskapande åtgärder kommer att i synnerhet gynna ungdomar. Detta kan vara sant, men man tycker att ungdomar inte skall ges företräde framför andra sektorer och enskilda personer. Det är också viktigt här att understryka att yrkesutbildningen inom Kaleidoscope 2000:s ram borde samordnas och interrelateras där det överhuvudtaget är möjligt med de bredare utbildnings- och yrkesutbildningsprogrammen - SOCRATES och LEONARDO - och på så sätt förbättra utnyttjandet av unionens stödåtgärder.

3.2.4. Åtgärdsområde 4: Tillgång till kultur

Förutom ovan gjorda påpekanden angående regionala och lokala myndigheters roll och ansvar, övergår vi nu till bidrag till möten och studier. Detta är ett område där det särskilt finns ett behov av att utvärdera resultaten från tidigare projekt av denna typ, och undvika alla anklagelser (vare sig rimliga eller orimliga) för att ha förbrukat pengar på förvaltningsbyråkrati snarare än på direkt kulturellt utbyte. Det går emellertid inte att förneka behovet av att ett element av kärnfinansiering byggs in i projektkostnaderna och tydligt syns där.

Dessutom skulle Regionkommittén vilja understryka att tillgång till kultur också är en fråga om tillgänglighet och metodik. Följaktligen, och för att bredda tillgången till kulturella verksamheter för befolkningar som bor i regioner och områden långt från de större tätorterna, bör hänsyn inte tas endast till "högprofilerade" projekt, vilka ofta involverar grupper och kulturkretsar som redan är privilegierade. I stället bör uppmuntran ges till projekt som främjar nya former av kunskaper och metodik som syftar till att göra kultur till allmän egendom, och till projekt som uppmuntrar informationsutbytet på detta område.

4. Slutsatser

4.1. Det förefaller vara en otillräcklig hänvisning till möjligheterna att ge bidrag till konstnärers transnationella turnéer, vare sig som enskilda personer eller som deltagare i en konstnärlig produktion.

4.2. Betoningen på förnyelse kan i onödan hindra stöd till bra projekt som kanske inte nödvändigtvis är nyskapande. Förnyelse kan vara ett kriterium för utvärdering eller godkännande av ett projekt men borde inte vara det enda, inte heller borde det åsidosätta andra hänsyn eller kriterier. Det kan ligga större värde i att finansiera fortsättningen/förankringen av ett projekt än i att finansiera ett nyskapande projekt.

Bryssel den 21 april 1995.

Regionkommitténs ordförande

Jacques BLANC