RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN Resultattavlan för statligt stöd uppdatering för 2012 Rapport om statligt stöd som beviljats av EU:s medlemsstater – Uppdatering 2012 – /* COM/2012/0778 final */





RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN Resultattavlan för statligt stöd uppdatering för 2012 Rapport om statligt stöd som beviljats av EU:s medlemsstater – Uppdatering 2012 – INNEHÅLLSFÖRTECKNING Sammanfattning slutsatser i rapporten............................................................................................ 4 Statligt stöd i det aktuella ekonomiska läget................................................................................... 5 1........... Statligt stöd under 2011.................................................................................................. 6 1.1........ Icke-krisrelaterat stöd..................................................................................................... 6 1.2........ Krisrelaterat stöd............................................................................................................ 6 2........... Tendenser och mönster vad gäller medlemsstaternas utgifter för icke-krisrelaterat statligt stöd 7 2.1........ Statligt stöd till industri- och tjänstesektorn...................................................................... 7 2.2........ Statligt stöd som avsatts för branschövergripande mål av gemensamt intresse................... 8 3........... Statligt stöd till finanssektorn och stöd till den reala ekonomin........................................... 9 3.1........ Statligt stöd till finanssektorn........................................................................................... 9 3.1.1..... Sammanhang.................................................................................................................. 9 3.1.2..... Stödbelopp som godkänts och utnyttjats mellan den 1 oktober 2008 och den 1 oktober 2012 9 3.1.3..... Stödbelopp som godkänts och utnyttjats under 2011....................................................... 9 3.2........ Statligt stöd till den reala ekonomin.................................................................................. 9 3.2.1..... Sammanhang.................................................................................................................. 9 3.2.2..... Godkända och utnyttjade belopp.................................................................................. 10 4........... Trender i statsstödsutgifterna efter typ av stödåtgärder................................................... 10 4.1........ Antal stödåtgärder........................................................................................................ 10 4.2........ Stödvolymer ‑ ca 32,5 % av stödet till industri- och tjänstesektorn omfattas av gruppundantag 11 5........... Kontroll av stödreglernas tillämpning............................................................................. 11 5.1........ Olagligt stöd................................................................................................................. 11 5.2........ Återkrav av stöd........................................................................................................... 11 5.3........ Kontroll av efterlevnaden av lagstiftningen om statligt stöd: Samarbete med nationella domstolar 11 5.4........ Efterhandskontroll......................................................................................................... 12 Sammanfattning slutsatser i rapporten Den totala utgiften för icke-krisrelaterat statligt stöd i EU minskade ytterligare 2011 till 64,3 miljarder euro eller 0,5 % av EU:s BNP, jämfört med tidigare år. Även om medlemsstaterna fortsatte sina ansträngningar att minska de totala stödnivåerna, beror en väsentlig del av minskningen förmodligen på strängare budgetvillkor i många medlemsstater. Att utgifterna har minskat har tydligt bidragit till den övergripande trenden med lägre utgifter för statligt stöd under perioden 2006–2011. Det återstår att se om den nedåtgående trenden fortsätter under de kommande åren eller planar ut på lång sikt. Andelen stöd som öronmärkts för branschövergripande mål av gemensamt intresse är fortsatt högt. Det omfattar omkring 90 % av det totala stödet till industri- och tjänstesektorn. Stöd som omfattas av gruppundantag ökade ytterligare till omkring 32,5 % av det totala stödet till industri- och tjänstesektorerna, jämfört med tidigare år, vilket bekräftar den uppåtgående trenden sedan 2006. Andelen stöd som beviljats på grundval av gruppundantag och anmälda stödordningar var fortfarande allmänt sett hög (ungefär 87,5 %), medan andelen individuellt stöd som granskas av kommissionen fortfarande var låg. Åtgärderna för återkrav av oförenligt stöd har fortsatt och stödet har återbetalats stödmottagarna. Under 2011 har färre nya stödåtgärder som syftar till att stödja finanssektorn godkänts av kommissionen. Det totala beloppet av de stöd som godkänts under 2008 – 1 oktober 2012 var 5 058,9 miljarder euro (40,3 % av EU:s BNP). De flesta av de åtgärder som godkänts sedan 2008 är fortfarande aktuella i och med det fortsatt spända läget på marknaden. Stödet till finanssektorn under 2011 uppgick till sammanlagt 714,7 miljarder euro eller 5,7 % av EU:s BNP och gällde huvudsakligen säkerställandet av garantier samt likviditetsstöd och var koncentrerat till ett fåtal medlemsstater. Vad gäller stöd som beviljats i enlighet med den tillfälliga ramen infördes inga nya stödåtgärder av medlemsstaterna, med undantag för några få för jordbruk, medan vissa befintliga åtgärder som godkänts under 2009 och 2010 förlängdes. Under 2011 beviljades 4,8 miljarder euro i stöd i enlighet med den tillfälliga ramen, vilket är mindre än under tidigare år. Det totala stödbeloppet som används i enlighet med den tillfälliga ramen (37,5 miljarder euro), låg fortfarande långt under det totala godkända stödbeloppet (82,9 miljarder euro). 2012 års uppdatering av resultattavlan för statligt stöd ger en sammanfattning av den information som lämnats in i år i medlemsstaternas årliga rapporter om utgifter för statligt stöd under 2011. Av metodiska skäl är stödbeloppen i resultattavlan, liksom i tidigare resultattavlor, uppdelade i icke-krisrelaterat stöd och krisrelaterat stöd så att inte bilden av tendensen när det gäller utgifterna för statligt stöd kan misstolkas på grund av det stora stödbelopp som beviljats finanssektorn[1]. För icke-krisrelaterat stöd ges en sammanfattning av utgifter för statligt stöd under 2011 tillsammans med en beskrivning av trenden för statligt stöd som beviljats till industri- och tjänstesektorn (genom en jämförelse mellan utgifterna under åren 2006‑2008 och 2009‑2011). Man skiljer mellan olika typer av stöd, dvs. gruppundantagsstöd, stödordningar och individuella stöd (individuella stöd som beviljats enligt en stödordning och stöd för särskilda ändamål). Krisrelaterat stöd presenteras i form av en översikt över stödbelopp som godkänts (1 oktober 2008–1 oktober 2012) och stödbelopp (1 oktober 2008‑31 december 2011) indelade i instrument, dvs. kapitaltillskott, garantier, värdeminskade tillgångar och likviditetsåtgärder. Information om stöd som beviljats enligt den tillfälliga gemenskapsramen för statliga stödåtgärder för att främja tillgången till finansiering i den aktuella finansiella och ekonomiska krisen (nedan kallad den tillfälliga ramen)[2] ges i form av godkända stödbelopp och de stödbelopp som utnyttjats. Slutligen ges en uppdatering över vad som har gjorts för att genomföra reglerna om statligt stöd. Det noteras att även Eftas övervakningsmyndighet offentliggör en årlig resultattavla[3] med uppdateringar av siffrorna för det statliga stöd som beviljats i Island, Liechtenstein och Norge. Resultattavlan för statligt stöd består av en sammanfattande rapport, antagen av kommissionskollegiet, som presenterar nyckelfakta, slutsatser och tendenser när det gäller statligt stöd som beviljats av medlemsstaterna och kommissionens arbetsdokument ”Fakta och siffror om statligt stöd i EU-medlemsstaterna” (arbetsdokument) som ger faktabakgrunden. Statligt stöd i det aktuella ekonomiska läget EU:s BNP visade mycket måttlig tillväxt år 2011, och i genomsnitt betydligt mindre än 1 %. Överlag låg de privata och offentliga utgifterna fortfarande på en låg nivå och hade bara långsamt börjat öka. Arbetslösheten i EU var över 10 %, och den snabbt växande statsskuldskrisen hade en mycket negativ inverkan på EU:s ekonomi. Mot bakgrund av den pågående krisen inom finanssektorn har medlemsstaterna fortsatt att stödja banker för att ingjuta ökat förtroende bland de berörda aktörerna och göra det möjligt för bankerna att fortsätta att bevilja krediter till den reala ekonomin. Kommissionens politik för kontroll av statligt stöd är en av de viktigaste faktorerna för att garantera ett samordnat genomförande av de exceptionella räddningsåtgärderna, utan att det leder till otillbörlig snedvridning av konkurrensen på den inre marknaden. 1. Statligt stöd under 2011 1.1. Icke-krisrelaterat stöd Den totala andelen icke-krisrelaterat statligt stöd uppgick till 64,3 miljarder euro, eller 0,5 % av EU:s[4] BNP[5] under 2011. Stödet till industri- och tjänstesektorn uppgick till 52,9 miljarder euro eller 0,42 % av EU:s BNP[6], stödet till jordbruket stod för 8,7 miljarder euro, eller 0,07 % av EU:s BNP, stödet till fiskeområdet uppgick till 109 miljoner euro, eller 0,001 % av EU:s BNP, och transportstödet uppgick till 2,2 miljarder euro, eller 0,02 % av EU:s BNP. De fem största givarna av stöd till industri- och tjänstesektorerna stod för ungefär 60 % av den totala kostnaden, dvs. 39 miljarder euro. De är Tyskland (13,6 miljarder euro), Frankrike (12,3 miljarder euro), Förenade kungariket (4,8 miljarder euro), Spanien (4,5 miljarder euro) och Italien (3,8 miljarder euro). Rangordningen blir annorlunda om man mäter i % av BNP. I detta fall har det mesta stödet beviljats av Malta (1,6 %), Grekland (1,2 %), Finland (1,2 %), Ungern (1,1 %) och Slovenien (1,1 %). Anmälda stöd till järnvägar[7] under 2011 uppgick till 32,3 miljarder euro[8] (0,25 % av EU:s BNP). 1.2. Krisrelaterat stöd Krisrelaterat stöd till finanssektorn, rekapitalisering och övertagande av värdeminskade tillgångar uppgick till 31,7 miljarder euro, vilket motsvarar 0,25 % av EU:s BNP och den sammanlagda volymen av genomsnittliga utestående garantier, inklusive nya garantier och likviditetsåtgärder uppgick till 682,9 miljarder euro, vilket motsvarar 5,4 % av EU:s BNP. Den 1 oktober 2012 hade alla medlemsstater utom Bulgarien, Tjeckien, Estland, Malta och Rumänien fått finanskrisåtgärder godkända av kommissionen. Det stödbelopp som använts på grundval av den tillfälliga ramen uppgick till 4,8 miljarder euro 2011, eller 0,037 % av EU:s BNP. Alla medlemsstater utom Cypern har haft stödåtgärder som godkänts i enlighet med den tillfälliga ramen. 2. Tendenser och mönster vad gäller medlemsstaternas utgifter för icke-krisrelaterat statligt stöd Diagram 1[9]: Statligt stöd (icke-krisrelaterat stöd) totalt i % av BNP (EU-27; uppgifter från 1992 och framåt) Överlag har utgifter för icke-krisrelaterat statligt stöd på lång sikt uppvisat en nedåtgående trend sedan 1980-talet, då det uppgick till 2 % av EU:s BNP. Stödet sjönk till omkring 1 % av EU:s BNP under 1990-talet och minskade ytterligare till ca 0,5 % av EU:s BNP efter 2004[10], med undantag av 2006. En måttlig ökning inträffade 2008 och 2009, men under 2010 och 2011 var beloppet omkring 0,5 % av EU:s BNP. På kort sikt, har utgifter för icke-krisrelaterat statligt stöd i många år i stort sett legat stabil på en låg nivå, vilket underliggande trender bekräftar, 0,64 % av EU:s BNP 2006–2008 till 0,58 % av EU:s BNP under perioden 2009–2011. Medlemsstaterna verkar ha upprätthållit sin disciplin vid beviljande av stöd och endast ökat icke-krisrelaterat stöd på vissa områden där det varit nödvändigt med tanke på den finansiella och ekonomiska krisen, trots att många medlemsstater beviljat avsevärda stödbelopp till finanssektorn. Å andra sidan, i synnerhet under 2011, kan många medlemsstater ha varit tvungna att minska stödvolymerna till följd av striktare budgetrestriktioner, vilket inte utesluter möjligheten att utgifterna kan överföras till kommande år eller att statliga stöd som löpt ut kan återinföras i ett senare skede. Eftersom stödet till jordbruk, fiske och transporter utmärks av vissa särdrag, behandlas i följande avsnitt om stödnivåer och stödets inriktning när det gäller icke-krisrelaterat stöd (‎2.1 och ‎2.2) bara stöd till industri- och tjänstesektorn. 2.1. Statligt stöd till industri- och tjänstesektorn Om man tittar på utvecklingen, dvs. om man jämför stödutgifterna mellan åren 2006–2008 och 2009–2011 kan man se en lätt ökning under perioden 2009–2011 när stödvolymen uppgick till 60,0 miljarder euro eller 0,48 % av EU:s BNP, medan den under föregående period uppgick till 58,6 miljarder euro eller 0,47 % av EU:s BNP. Mot bakgrund av de skäl som anges ovan är det inte rimligt att dra slutsatsen att man redan kan se en ökning av statligt stöd på lång sikt eller att 2009 års engångsföreteelse fortfarande bidragit till den totala ökningen under den perioden. I alla händelser är det mer sannolikt att detta kommer att vända i och med att utgifterna varit lägre under 2010 och 2011. Med tanke på att utgifterna för stöd till industri och tjänster varit lägre under 2011 har vissa medlemsstater minskat utgifterna till följd av budgetrestriktioner eller kan komma att sträcka utgiftsplaner över flera år för att bibehålla en strikt budgetdisciplin. Lägre branschspecifika stöd som beviljats under 2011 bidrog till minskningen. På så sätt avsattes mer stöd för branschövergripande mål, i synnerhet för att ge stöd till regional utveckling, främja miljöskydd och fortsätta att investera i forskning och utveckling. Överlag visar denna utveckling att medlemsstaterna haft möjlighet att reagera flexibelt på ekonomiska svårigheter och på förändrade ekonomiska behov. Stöd som omfattas av gruppundantag[11] ökade väsentligt under 2011. Mer generellt fortsatte medlemsstaterna att bevilja stöd genom stödordningar, vilket visar att de föredrog sådana verktyg för att ge stöd till ett stort antal företag utan att i förväg ha anmält detta till kommissionen. 2.2. Statligt stöd som avsatts för branschövergripande mål av gemensamt intresse Konceptet med branschövergripande stöd, som omfattar stöd som inte beviljas specifika sektorer av ekonomin, härrör från fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget)[12]. Det ger kommissionen möjlighet att göra politiska val, enligt vilka statligt stöd kan anses vara förenligt med den inre marknaden för att ge effektivt stöd till gemensamma politiska mål. Liksom tidigare år var de tre huvudmålen under 2011 för vilka medlemsstaterna beviljade stöd följande: regional utveckling, miljöskydd bland annat främjande av energisparande och främjande av användning av förnybara energikällor, samt FoU och innovation. Stöd till små och medelstora företag för skapande av sysselsättning och främjande av utbildning användes i mindre utsträckning av medlemsstaterna. Av totalt 52,9 miljarder euro eller 0,42 % av EU:s BNP som beviljats industri- och tjänstesektorn, avsattes 89,7 % av stödet för övergripande mål. Regionalstödet uppgick till 14,0 miljarder euro (0,11 % av EU:s BNP), följt av miljöskydd, däribland energisparande, som uppgick till 12,4 miljarder euro (0,09 % av EU:s BNP) samt FoU och innovation, som uppgick till 10 miljarder euro (eller 0,08 % av EU:s BNP). Dessa tre mål stod för cirka två tredjedelar av det totala stödet till industri- och tjänstesektorn. Trenden med övergripande stöd ökade med cirka 0,2 % av EU:s BNP mellan åren 2006–2008 och 2009–2011, vilket visar att medlemsstaterna uppenbarligen gjort ansträngningar för att avsätta stöd till övergripande mål under tidigare år. Bara i ett fåtal medlemsstater har nivån på det branschövergripande stödet understigit 50 %. Branschspecifikt stöd[13], som utgjorde cirka 10,3 % av det totala stödet till industri- och tjänstesektorerna, uppgick till 5,5 miljarder euro (0,04 % av EU:s BNP) fortsatte att minska under 2011. Mindre stöd beviljades kolsektorn och tillverkningssektorn och andra branscher än tillverkningssektorerna. 3. Statligt stöd till finanssektorn och stöd till den reala ekonomin 3.1. Statligt stöd till finanssektorn 3.1.1. Sammanhang Oron på finansmarknaderna som utlöstes av finanskrisen 2008 och fortsatte 2011, krävde åtgärder på bred front från medlemsstaternas sida för att bryta udden av de negativa effekterna av chocken. Statligt stöd till kreditinstituten var avgörande för att återställa förtroendet för den finansiella sektorn och undvika en systemkris. På grund av den förvärrade statsskuldskrisen i mitten av 2011, kom medlemsstaterna och kommissionen överens om ett åtgärdspaket för att stärka bankernas kapital och att ge garantier för företagets skulder (bankpaketet)[14]. 3.1.2. Stödbelopp som godkänts och utnyttjats mellan den 1 oktober 2008 och den 1 oktober 2012 Mellan den 1 oktober 2008[15] och den 1 oktober 2012 godkände kommissionen stöd till finanssektorn på sammanlagt 5 058,9 miljarder euro (40,3 % av EU:s BNP). Huvuddelen av stödet godkändes under 2008 när 3 394 miljarder euro (27,7 % av EU:s BNP) godkändes, vilket främst omfattar garantier för bankernas obligationer och inlåning. Efter 2008, inriktades det godkända stödet mer på rekapitalisering av banker och övertagande av värdeminskade tillgångar i stället för på garantier, och nyligen godkändes en ny våg av garantiåtgärder huvudsakligen av de länder där det har skett en ökning av räntespreaden mellan statliga skuldpapper, t.ex. Spanien och Italien. Mellan 2008[16] och 2011 uppgick det totala stödbelopp som utnyttjats till 1 615,9 miljarder euro (12,8 % av EU:s BNP). Garantier stod för den största delen som uppgick till omkring 1 084,8 miljarder euro (8,6 % av EU:s BNP) följt av rekapitalisering på 322,1 miljarder euro (2,5 % av EU:s BNP), nedskrivna tillgångar på 119,9 euro (0,9 % av EU:s BNP) och likviditetsåtgärder på 89 miljarder euro (0,7 % av EU:s BNP). 3.1.3. Stödbelopp som godkänts och utnyttjats under 2011 Under 2011 godkände kommissionen stöd till finanssektorn på 274,4 miljarder euro (2 % av EU:s BNP). Det nya stöd som godkändes var koncentrerat till ett fåtal länder och omfattade garantier för 179,7 miljarder euro, likviditetsåtgärder för 50,2 miljarder euro, rekapitaliseringar för 38,1 miljarder euro och övertagande av värdeminskade tillgångar för 6,4 miljarder euro. Det totala stöd som utnyttjades uppgick 2011 till 714,7 miljarder euro, eller 5,7 % av EU:s BNP. Utestående garantier uppgick till 521,8 miljarder euro och de nya garantier som utfärdades uppgick till 110,9 miljarder euro. Likviditetsinterventionerna uppgick till 43,7 miljarder euro och ny likviditet som tillhandahölls under 2011 uppgick till 6,5 miljarder euro. Rekapitaliseringen uppgick till 31,7 miljarder euro. Inget stöd beviljades genom de godkända åtgärderna för tillgångar som minskat i värde . 3.2. Statligt stöd till den reala ekonomin 3.2.1. Sammanhang Den tillfälliga ramen antogs av kommissionen den 17 december 2008 som åtgärd mot att företagens tillgång till krediter försämrades på grund av finanskrisen. Huvudmålen var att upprätthålla kontinuitet i företagens tillgång till finansiering och bereda vägen för en hållbar varaktig tillväxt genom att främja investeringar. Genom den tillfälliga ramen infördes ett antal nya instrument för statligt stöd samt tillfälliga anpassningar av gällande regler för statligt stöd. Det var öppet för alla sektorer av ekonomin. Dock inte stöd för att avhjälpa strukturella problem som funnits redan tidigare, vilket innebar att inget stöd beviljades företag som befann sig i svårigheter redan före krisen. Den tillfälliga ramen skulle löpa ut vid utgången av 2010. Mot bakgrund de fortsatt mycket instabila finansmarknaderna och de osäkra ekonomiska framtidsutsikterna beslutade kommissionen i slutet av 2010 att förlänga de flesta av åtgärderna med ett år i den tillfälliga ramen till striktare villkor[17], förutom möjligheten att bevilja ett begränsat förenligt stöd på 500 000 euro per företag. Det förenliga begränsade stödet (upp till 500 000 euro per företag) begränsades till stödmottagare som lämnat in en fullständig ansökan senast den 31 december 2010 inom ramen för en nationell stödordning som godkänts av kommissionen i enlighet med den tillfälliga ramen och senast den 31 mars 2011 för företag som är verksamma inom primär produktion av jordbruksprodukter. 3.2.2. Godkända och utnyttjade belopp Under 2011 genomförde medlemsstaterna inga nya stödåtgärder (med undantag för ett fåtal för jordbrukare), men begärde förlängning av vissa befintliga åtgärder.[18] Sedan den tillfälliga ramen trädde i kraft har kommissionen till utgången av 2011 godkänt stöd på sammanlagt ca 82,9 miljarder euro på grundval av dessa bestämmelser. År 2011 uppgick det stöd som användes på grundval av den tillfälliga ramen till ca 4,8 miljarder euro eller 0,037 % av EU:s BNP. De flesta medlemsstaterna föredrog att bevilja subventionerade garantier (1,9 miljarder euro), följt av ett maximalt stödbelopp på 500 000 euro per företag (0,6 miljarder euro). Sammanlagt uppgick det belopp som utnyttjats av medlemsstaterna på grundval av den tillfälliga ramen till ca 37,5 miljarder euro, dvs. en utnyttjandegrad på 45 % i förhållande till det sammanlagda godkända stödet på grundval av den tillfälliga ramen. Se kapitel 3.2 i arbetsdokumentet för närmare upplysningar om stöd som beviljats på grundval av den tillfälliga ramen. 4. Trender i statsstödsutgifterna efter typ av stödåtgärder 4.1. Antal stödåtgärder Färre nya stödåtgärder infördes av medlemsstaterna under 2011. Andelen stöd som beviljats enligt gruppundantagsförordningen eller stödordningar och individuella stödåtgärder var dock förhållandevis stabila, med en mindre ökning av stöd för särskilda ändamål. Nationella budgetrestriktioner var den mest sannolika orsaken till att medlemsstaterna var tveksamma till att genomföra nya stödåtgärder. Det minskade antalet gruppundantagna stöd kan förklaras av det faktum att medlemsstaterna gradvis fasat ut åtgärder som genomförts inom ramen för tidigare särskilda gruppundantag (små och medelstora företag, sysselsättning, utbildning och regionalstöd). Eftersom den allmänna gruppundantagsförordningen[19] som infördes i augusti 2008 utvidgar räckvidden för åtgärder, t.ex. flera stödmål, bredare tillämpning och, i vissa fall, mildare villkor (beroende på de enskilda målen) har medlemsstaterna behövt färre nya åtgärder som omfattas undantag enligt gruppundantagsförordningen för att ersätta tidigare åtgärder som omfattas av gruppundantag. 4.2. Stödvolymer ‑ ca 32,5 % av stödet till industri- och tjänstesektorn omfattas av gruppundantag Stöd till industri- och tjänstesektorn som omfattas av gruppundantag ökade med omkring 5 miljarder euro till 17,2 miljarder euro under 2011, eller 0,13 % av EU:s BNP och står för 32,5 % av det totala stödet till industri- och tjänstesektorn. Regionalstöd, stöd för miljöskydd, energisparande och FoU och innovation var de viktigaste åtgärderna, medan medlemsstaterna avsatte mindre stöd till små och medelstora företag, utbildning och sysselsättning. 5. Kontroll av stödreglernas tillämpning 5.1. Olagligt stöd[20] Under perioden 2000–2011 fattade kommissionen 986 beslut rörande olagligt stöd. I ungefär 23 % av de ärenden[21] som gällde olagligt stöd ingrep kommissionen genom att fatta ett negativt beslut om en stödåtgärd som är oförenlig med den inre marknaden och att den berörda medlemsstaten ska återkräva det olagligt beviljade stödet. I 3 % av fallen med olagligt stöd[22] förenade kommissionen besluten med vissa villkor. Denna interventionsnivå är ungefär nio gånger högre än motsvarande andel negativa och villkorliga beslut i anmälda ärenden. Över hälften av interventionerna gjordes inom industri- och tjänstesektorn, något mindre än en fjärdedel inom jordbrukssektorn. Återstoden rörde fiske-, transport- och kolsektorn. 5.2. Återkrav av stöd Det totala antalet pågående återkravsärenden uppgick den 30 juni 2012 till 46 (jämfört med 41 ärenden i slutet av 2010). Mängden olagligt och oförenligt stöd som återkrävts sedan år 2000 ökade ytterligare och uppgick till 13,5 miljarder euro den 30 juni 2012 (jämfört med ett utestående belopp på 2,3 miljarder euro som ännu inte återkrävts). Det innebär att procentandelen olagligt och oförenligt stöd som ännu inte återkrävts ökade från 11,1 % år 2010 till cirka 14,4 % den 30 juni 2012. Inom fiskesektorn antogs fem negativa beslut av kommissionen under 2011, varav fyra inbegriper återkrav av stöd. Inom jordbruket antogs fem beslut om återkrav under 2011. Transporter omfattades inte av beslut om återkrav. 5.3. Kontroll av efterlevnaden av lagstiftningen om statligt stöd: Samarbete med nationella domstolar Som uppföljning till 2009 års tillkännagivande om nationella domstolars tillämpning av reglerna om statligt stöd[23] har informationsinsatserna intensifierats: kommissionen är aktivt engagerad i finansieringen av utbildningsprogram för nationella domare efter en årlig inbjudan att lämna projektförslag och sänder också lärare för att undervisa på sådana seminarier och konferenser. I februari 2012 anordnade kommissionen i samarbete med Association of European Competition Law Judges ett särskilt endagsseminarium som omfattade frågor om konkurrensbegränsande samverkan och statligt stöd i frågor som är relevanta för nationella domstolar. 5.4. Efterhandskontroll Under åren har strukturen för kontrollen av statligt stöd utvecklats betydligt. Idag omfattas cirka 88 % av stödet till industri- och tjänstesektorn inte av någon enskild granskning av kommissionen, utan beviljas på grundval av tidigare godkända stödordningar eller gruppundantag. GD Konkurrens övervakar hur medlemsstaterna tillämpar befintliga stödordningar. För att ytterligare förbättra effektiviteten i denna kontroll under 2011 beslutade GD Konkurrens att utvidga övervakningen för 2011/2012 betydligt. Även om undersökningen av ett antal ärenden fortfarande pågår förefaller det finnas en allmän ökning av antalet problematiska fall. I mer än en tredjedel av fallen som övervakats under 2011/2012 finns det problem som skiljer sig åt och är mer eller mindre allvarliga (oanmäld ändring av stödordning, enskilt stöd som överstiger tröskelvärdet, det saknas en nationell rättslig grund för villkoren för förenlighet, osv.). Med tanke på att det begränsade antalet fall som övervakats hittills kan ge en snedvriden bild (jämfört med det stora antalet befintliga stödordningar) förefaller efterlevnaden variera i de olika medlemsstaterna, samt vad gäller olika typer av stöd. Kommissionen kommer systematiskt att följa upp alla oegentligheter. Medlemsstaterna bör öka sina insatser för att bättre följa reglerna om statligt stöd. Kommissionens arbetsdokument ”Fakta och siffror om statligt stöd i EU-medlemsstaterna” [1] Krisrelaterat stöd uttrycks genom i) det anslagna stödbeloppet och ii) det utnyttjade stödbeloppet. Det anslagna beloppet (utfäst stödbelopp) utgör det sammanlagda beloppet för statliga stödåtgärder som införts av medlemsstaterna och godkänts av kommissionen. Det utnyttjade beloppet uttrycker den faktiska stödvolymen för åtgärder som genomförts av en medlemsstat. Den metod som används för att beräkna krisrelaterat stöd förklaras närmare i arbetsdokumentet från kommissionens avdelningar. Andelen icke-krisrelaterat stöd uttrycks i regel som stödinslag och de totala utgifterna i enlighet därmed, både i absolut volym och i procent av BNP, för att informationen ska vara jämförbar. [2] Konsoliderad version av meddelandet från kommissionen – Tillfällig gemenskapsram för statliga stödåtgärder för att främja tillgången till finansiering i den aktuella finansiella och ekonomiska krisen EUT C 83, 7.4.2009, s. 1, i dess ändrade lydelse EUT C 261, 31.10.2009, s. 1, och EUT C 303, 15.12.2009, s. 6. Förlängning av den tillfälliga ramen, EUT C 6, 11.1.2011, s. 5. [3] Se http://www.eftasurv.int/press--publications/scoreboards/state-aid-scoreboards/. [4] Med EU avses alla medlemsstater i Europeiska unionen. [5] Den totala andelen icke-krisrelaterat stöd omfattar stöd som beviljats industri- och tjänstesektorn, sektorerna kol, jordbruk, fiske och transport, men på grund av bristen på jämförbara uppgifter omfattas inte subventioner till järnvägssektorn och stöd för ersättning av tjänster av allmänt ekonomiskt intresse. Belopp som avser stödinslaget (eller bruttobidragsekvivalenten när det gäller garantier eller lån) i en statlig stödåtgärd om inget annat anges. För närmare uppgifter se metodanmärkningarna i arbetsdokumentet. [6] Stödet till kolindustrin, som utgör en del av det branschspecifika stödet och därmed ingår i industri- och tjänstesektorn, uppgick till 2,3 miljarder euro, vilket motsvarar 4,2 % av det totala stödet till industri- och tjänstesektorn. [7] Uppgifter om stöd till järnvägarna skiljer sig i detalj och räckvidd från de uppgifter som samlats in från medlemsstaterna om stöd som beviljat industri- och tjänstesektorn i enlighet med bilaga III A till kommissionens förordning (EG) nr 794/2004 (EUT L 140, 30.4.2004, s. 1). Aggregering till ett enda statligt stöd är därför inte möjlig. [8] Vid den tidpunkt då denna rapport avslutas hade inga uppgifter om stöd till järnvägar lämnats av Tjeckien, Italien, Luxemburg, Nederländerna, Portugal och Slovakien. Cypern och Malta har inga järnvägsoperatörer. [9] Källa: GD Konkurrens, BNP-siffror: Eurostat. [10] Se tidigare resultattavlor för mer information om skälen till de senaste minskade utgifterna för statligt stöd, som finns på GD Konkurrens webbplats: http://ec.europa.eu/competition/state_aid/studies_reports/archive/scoreboard_arch.html. [11] För mer information, se kapitlen 2.2.2.1 och 4 i arbetsdokumentet. [12] T.ex. artikel 107.3 a i EUF-fördraget när det gäller regionalstöd och artikel 107.3 b i EUF-fördraget när det gäller genomförandet av ett viktigt projekt av gemensamt europeiskt intresse. [13] Stöd till undsättning och omstrukturering ingår i branschspecifika stöd. [14] Ekofinrådet slutsats, 8 november 2011. [15] Rekapitaliseringsstöd till Northern Rock under 2007 ingår. [16] Rekapitaliseringsstöd till Northern Rock under 2007 ingår. [17] Meddelande från kommissionen – tillfällig unionsram för statliga stödåtgärder för att främja tillgången till finansiering i den aktuella finansiella och ekonomiska krisen EUT C 6, 11.1.2011, s. 5. [18] För närmare uppgifter se avsnitt 3.2 i arbetsdokumentet. [19] Kommissionens förordning (EG) nr 800/2008, EUT L 214, 9.8.2008, s. 3. [20] Enligt artikel 108.3 i EUF-fördraget måste medlemsstaterna inte bara anmäla nya statliga stödåtgärder till kommissionen innan de genomförs utan också avstå från att sätta dem i kraft tills ett slutligt beslut fattas. Om någondera av dessa skyldigheter inte fullgörs anses den statliga stödåtgärden vara olaglig. [21] 224 ärenden. [22] 28 ärenden. [23] EUT C 85, 9.4.2009, s. 1.