Yttrande från Regionkommittén om "Kommissionens grönbok 'Grundutbildning - Vidareutbildning - Forskning Hinder för rörlighet över gränserna'"

(97/C 215/01)

BAKGRUND

- Kommissionens grönbok "Grundutbildning - Vidareutbildning - Forskning: Hinder för rörlighet över gränserna" (KOM(96) 462 slutlig).

- Regionkommitténs beslut av den 13 november 1996 att i enlighet med artikel 198c, fjärde stycket, i EG-fördraget utarbeta ett yttrande om "Grundutbildning - Vidareutbildning - Forskning: Hinder för rörlighet över gränserna" och att utskott 6 "Utbildningsfrågor" skulle ansvara för kommitténs arbete i frågan.

- Det utkast till yttrande (CdR 393/96 rev.) som utskott 6 antog den 7 februari 1997. Föredragande var Mary Freehill.

- Bidraget från utskott 7 "Medborgarnas Europa, forskning, kultur, ungdom och konsumenter" i fråga om aspekter i grönboken som rör forskning och medborgarnas Europa, vilket antogs av utskott 7 den 31 januari 1997. Föredragande var Guido Rhodio.

- Kommissionens betoning på utbildning i vitboken om tillväxt, konkurrenskraft och sysselsättning (KOM(94) 700 slutlig).

- Regionkommitténs yttrande om vitboken om utbildning - "Att lära och lära ut - På väg mot kunskapssamhället" (CdR 115/96) ().

- Kommissionens meddelande om erkännande av akademiska meriter och yrkesmeriter (KOM(94) 596 slutlig - ej officiell titel).

- Regionkommitténs yttrande om vitboken "Europaåret för livslångt lärande" (CdR 244/94) ().

- Regionkommitténs yttrande om "Utbildning och fortbildning inför teknologiska, industriella och sociala utmaningar: en första reaktion" (CdR 299/95) ().

- Regionkommitténs yttrande om kommissionens pilotprogram "En europeisk volontärtjänst för ungdomar" (CdR 191/96) ().

- Den internationella rörligheten utgör en väsentlig del av gemenskapens utbildnings- och forskningspolitik, vilket stipuleras av artiklarna 126, 127 och 130g d i EG-fördraget.

- Den fria rörligheten är en av EU-medborgarnas grundläggande rättigheter och stipuleras av artikel 8a i fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen och avskaffandet av olika hinder för den fria rörligheten för personer utgör en av EU:s huvudmålsättningar, vilket stipuleras av artikel 3c i EG-fördraget.

Med hänsyn till ovanstående antog Regionkommittén vid sin 17:e plenarsession den 12-13 mars 1997 (sammanträdet den 12 mars) enhälligt följande yttrande.

1. Inledning

1.1. Regionkommittén välkomnar grönboken som en uppföljning av kommissionens vitbok om utbildning. Väl medveten om att den fria rörligheten för medborgarna är en väsentlig del av ett förenat Europa, understryker kommissionen att den snabba ekonomiska och sociala utvecklingen kräver rörlighet. Internationell rörlighet är en viktig förutsättning för skapandet av nya sysselsättnings- och utbildningsmöjligheter och är en grundförutsättning för den europeiska forskningen.

1.2. Regionkommittén stöder kommissionen i dess åtagande att arbeta för en ökad rörlighet och konstaterar att rörligheten inom EU ligger kvar på otillfredsställande nivåer. Att man tar bort hinder för den fria rörligheten inom utbildnings- och forskningsområdena är av särskilt intresse för ReK, eftersom de lokala och regionala myndigheterna i många medlemsstater har stora kunskaper och erfarenheter inom dessa områden. Dessutom utvecklas olika åtgärder för rörligheten ofta på lokal/regional nivå eller byggs på initiativ som inbegriper lokala och regionala myndigheter (vänortsprojekt etc.) och kommer därigenom att utgöra en reell del av det regionala samarbetet.

1.3. De investeringar som med gemenskapsstöd har gjorts i lokala partnerskap och program kan kompletteras och stärkas genom att man inbegriper lokala och regionala krafter i främjandet av rörligheten. ReK vill här påpeka att det lokala näringslivet har mycket att vinna på internationellt utbyte av idéer och kunskaper, vilket skulle kunna skapas genom initiativ för rörligheten inom områdena utbildning och forskning.

1.4. En central fråga för ReK är det faktum att de nuvarande hindren har stått i vägen för spridning av färdigheter och kunskaper inom EU och därmed hindrat dem som har behov av dessa resurser att få tillgång till dem, vilket underminerar regionalt samarbete och den ekonomiska och sociala sammanhållningen. Kommittén välkomnar därför möjligheten att utarbeta en långsiktig strategi för rörligheten, något som sedan länge erkänts som en hörnsten i utvecklingen av det europeiska medborgarskap som ReK aktivt arbetar för.

2. Allmänna kommentarer

2.1. Del A: Satsning på fri rörlighet över gränserna

2.1.1. Regionkommittén konstaterar att den virtuella rörligheten har ökat tack vare tillgången till nya informationstekniker, som till exempel distansarbete, och erkänner dess bidrag till rörligheten. ReK föreslår i detta sammanhang att kommissionen skall fästa särskilt avseende vid de regioner som har ett stort antal centralorter på landsbygden med stor geografisk spridning. Vi vill dock påpeka att informationssamhällets verktyg inte kan ersätta den fysiska rörligheten och att det till och med kan utgöra ett hinder för solidariteten och den sociala sammanhållningen genom dess brist på personliga kontakter "ansikte mot ansikte", särskilt när det gäller de perifera regionerna.

2.1.2. Framgången för gemenskapens program som syftar till internationellt utbyte och internationell praktik för forskare, studenter, lärare samt yrkesverksamma eller arbetslösa som genomgår utbildning påvisar det växande behovet av rörlighet. Regionkommittén understryker att detta uttryck för "rörlighetsbehovet" utgör en möjlig utgångspunkt för en utvidgning och sammanlänkning av de initiativ som syftar till utbyte av kunskaper, information, idéer och färdigheter eller till samarbetsprojekt.

2.1.3. Kommittén konstaterar att effekterna av sådana initiativ för den personliga rörligheten går långt bortom den omedelbart synliga utdelningen. Medvetenhet om och uppskattning av andra kulturer främjar tolerans och förståelse för mångfalden - på ett helt annat plan än de ekonomiska realiteterna - och leder till en större solidaritet mellan de europeiska medborgarna.

2.1.4. ReK understryker de möjliga vinsterna av "korsningen" av kunskaper och färdigheter inom ny teknik, nya managementmetoder och arbetsorganisation. Vi betonar att den därav följande ökningen av konkurrenskraften kommer att gagna alla européer.

2.1.5. Regionkommittén vill ändå peka på behovet av samarbete, utbyte av idéer och analys när det gäller de nya teknikernas sociala konsekvenser. Vi betonar att man bör lägga samma vikt på samhällsvetenskapliga forskningsinsatser som på naturvetenskapliga, och att en balanserad hållning kan motverka eller medvetandegöra politikerna om sidoeffekterna av ny teknik som kan visa sig vara dyra att åtgärda. Vi vill påpeka att språkkunskaper utgör en hörnsten av en sådan taktik. Dessa skulle i sin tur utveckla de europeiska medborgarnas personliga kompetens och öka deras känsla av självförverkligande och effektivitet, samtidigt som de ökar deras sysselsättningsmöjligheter.

2.1.6. Regionkommittén noterar dessutom att kvaliteten på de offentliga åtgärderna beror oavsett om de är ekonomiska, politiska eller sociala till stor del på kvaliteten hos de forskningsrön som beslutsfattarna har tillgång till. Utvärderingen av utvecklingen inom dessa olika områden är lika beroende av forskningsrön av hög kvalitet. Myndigheternas och samhällets utdelning är till stor del en produkt av kvaliteten på de resurser som läggs ner på forskningen. Internationellt utbyte av idéer, färdigheter och praxis är därför det bästa sättet att garantera en framgångsrik forskning.

2.1.7. ReK påpekar att de befintliga gemenskapsinitiativen illustrerar medvetenheten om behovet av personlig rörlighet såsom en mänsklig resurs i ekonomiska, utbildningsmässiga och sociala sammanhang. Av särskilt intresse när det gäller rörligheten är skapandet av den europeiska volontärtjänsten, som utgör en möjlighet att mobilisera Europas medborgare kring ett högt skattat åtagande.

2.1.8. ReK understryker att man för att uppnå dessa målsättningar måste underlätta rörligheten både inom den teoretiska och den yrkesinriktade utbildningssektorn. Lika viktigt är ett ömsesidigt erkännande av betyg, utbildningsbevis och studieperioder.

2.1.9. Detta erkännande, som bör omfatta största möjliga antal utbildningsnivåer, har särskilda socioekonomiska konsekvenser för den icke-obligatoriska utbildningen, alltså den som kommer efter grundutbildningen.

2.1.10. ReK anser att det, för att underlätta detta erkännande, är vettigt att möjliggöra ett visst gemensamt innehåll i de olika studieplanerna, både på universitetsnivå och på andra nivåer.

2.1.11. Regionkommittén beklagar det faktum att det i Europa, trots att det har öppnats så att alla medborgare teoretiskt har rätt att röra sig fritt som en del av sina grundläggande medborgerliga rättigheter, fortfarande finns alltför många hinder för människors rörlighet, medan kapital, varor och tjänster kan röra sig mera fritt. Vi konstaterar att hindren är störst för "individuell" eller "spontan" rörlighet.

2.1.12. ReK efterfrågar åtgärder som gör en utökad och förstärkt rörlighet praktiskt möjlig under iakttagande av subsidiaritetsprincipen.

2.1.13. I enlighet med subsidiaritetsprincipen ger grönboken utrymme för synpunkter inom utbildnings- och forskningsområdet så att man kan hitta lösningar på de många hinder som medborgarna stöter på.

2.1.14. ReK välkomnar kommissionens avsikter att på en bred bas söka respons och förslag på en uppföljning till denna grönbok. Detta skulle ske enligt den "bottom-up"-strategi som kommittén alltid förespråkar och stöder.

2.1.15. Målgruppen för grönboken är medborgarna i EU:s medlemsstater, liksom icke-medborgare som legalt och stadigvarande vistas inom Europeiska gemenskapen för att studera eller forska. Mer specifikt är dess målgrupp studenter och ungdomar, inklusive de som har en universitetsexamen liksom språkassistenter, forskare, lärare, handledare och volontärer.

2.1.16. Regionkommittén konstaterar att kruxet är att man måste ha en rättslig ställning som arbetstagare för att ha rätt att fritt röra sig inom hela unionen. För att få denna ställning enligt gemenskapens lagstiftning måste man vara medborgare i någon av EU:s medlemsstater och ha en kontraktsgrundad anställning och erhålla lön. Kommittén vill påpeka att det uppenbarligen finns en stor grupp medborgare, och då framför allt de grupper som beskrivits ovan, som saknar dessa rättigheter för att de formellt inte betraktas som arbetstagare.

2.2. Del B: Hinder för fri rörlighet

Regionkommittén drar slutsatsen att de viktigaste hindren kan delas in i tre huvudgrupper: socialförsäkringsskydd, administrativa hinder samt socio-kulturella hinder, vilka vi tar upp i tur och ordning.

2.2.1. Hinder rörande socialförsäkringsskyddet

2.2.1.1. Dessa hinder gäller rätten till bosättning, rättslig ställning och åtföljande rättigheter liksom rätten till sysselsättning, ekonomiskt stöd och social trygghet.

2.2.1.2. Även om gemenskapens arbetstagare och deras familjemedlemmar omfattas av gemenskapslagstiftningen och därmed kan utöva sin rätt att röra sig fritt, täcks de medborgare som ägnar sig åt forskning, utbildning eller undervisning i annan medlemsstat inte av detta skydd. Det är paradoxalt att volontärernas sociala rättigheter förbises och att deras status är dåligt definierad med tanke på att principen om frivillig tjänst är allmänt uppskattad av den europeiska allmänheten och uppmuntras av det europeiska volontärtjänstinitiativet.

2.2.1.3. Regionkommittén konstaterar att de grupper som inte ingår i de erkända kategorierna kan hävda sin rätt till bosättning enligt direktiv 90/364/EEG (), men att det då krävs att de har tillräckliga ekonomiska resurser och en heltäckande sjukförsäkring som gäller i värdlandet. ReK anser att detta är klart otillfredsställande och att det utgör ett allvarligt hinder för många vanliga medborgare att utnyttja sin rätt till fri rörlighet. Kommittén är väl medveten om frågans komplexa natur men efterlyser att den beaktas ytterligare.

2.2.1.4. De svårigheter som medborgare i tredje land möter och den debatt som kringgärdar Schengen-avtalet ökar behovet av ett systematiskt arbete för att lösa problemet och en diskussion om hur man kan komma överens om hur detta skall kunna hanteras på ett mänskligt sätt.

2.2.1.5. De problem som är förknippade med det sociala skyddet fungerar djupt avskräckande för de forskare som vill utforska ekonomiska, sociala och utbildningsmässiga aspekter i andra medlemsstater. Regionkommittén befarar att detta kan få "forskarsamhället", som är en viktig mänsklig resurs för EU, att söka sig till andra länder eller kontinenter för att utveckla och undersöka möjligheterna att bedriva forskning. Detta skulle innebära en "brain-drain" som skulle utgöra ett allvarligt hot mot EU:s framtida forskningsnivå.

2.2.1.6. ReK understryker att dessa hinder försvagar de gemensamma åtgärdernas effektivitet, vilket också leder till att forskningspolitikens positiva effekter på det lokala och regionala samarbetet minskas. Kommittén påpekar att ett avlägsnande av dessa hinder därför skulle vara till fördel för de lokala och regionala myndigheterna. Sett ur ett bredare perspektiv skulle det samtidigt förstärka och påskynda positiva och bestående resultat av all forskning som är inriktad på människan, hennes omgivning och livskvalitet.

2.2.1.7. Kommittén understryker att förlusten av sociala rättigheter på ett liknande sätt avskräcker arbetslösa från att yrkesutbilda sig eller praktisera utomlands, vilket ytterligare minskar deras sysselsättningsmöjligheter.

2.2.2. Administrativa hinder

2.2.2.1. Dessa handlar bland annat om brist på ömsesidigt erkännande av meriter, olika indelning av det akademiska året och regionala restriktioner i fråga om studiestöd.

2.2.2.2. ReK lovordar de framsteg som redan gjorts när det gäller utvecklingen av det europeiska studiemeritöverföringssystemet (ECTS), som möjliggör erkännande av delmoment av kurser och därmed komplettering av kurser i andra medlemsstater. Detta system grundar sig uteslutande på samarbete mellan universitet, både inom och utanför gemenskapen. Kommittén anser att det är brådskande att erkännandet av studieperioder vid institutioner i andra medlemsstater etableras, vilket också gäller studieintyg, så att utbytesarrangemangen fungerar effektivare.

2.2.2.3. Regionkommittén understryker att det är än mer bråttom att lösa de problem som omgärdar yrkesutbildningsområdet. Åtgärder för att förbättra jämförbarhet, överskådlighet och erkännande av yrkesfärdigheter och -meriter måste utarbetas och genomföras.

2.2.2.4. Liksom för universitetssektorn förordar ReK starkt initiativ som främjar språkinlärning för elever inom yrkesutbildningsområdet, deras handledare samt praktikanter. Rörligheten inom yrkesutbildningssektorn är fortfarande mycket låg i de fall då språkkunskaperna är dåliga. Regionkommittén understryker att initiativ för att främja utbudet av språkutbildning kanske inte räcker i sig för att komma åt detta hinder; man måste om nödvändigt överväga att skapa incitament för de berörda att tillägna sig utbildningen. Vi vill påpeka att konkurrenskraften blir lidande i de fall det förekommer hinder som grundar sig på språkbarriärer. Dessutom underlättas utvecklingen mot en starkare solidaritet mellan Europas folk i de fall där man lyckas komma över språkförbistringarna.

2.2.3. Socio-kulturella hinder

2.2.3.1. Dessa hinder gäller språkbarriärer, tillgång till information och andra praktiska problem.

2.2.3.2. Tillgång till information kräver tillsammans med andra praktiska hinder en strömlinjeformning av informationskanalerna, öppenhet hos de institutioner och byråer som administrerar information och medvetenhet hos allmänheten om vart de skall vända sig för att finna sådan information. Regionkommittén förordar enkel och koncis information som lätt kan byggas på och som är praktisk att hantera för att på så sätt minska de byråkratiska och administrativa propparna.

2.2.3.3. Kommittén föreslår en handbok för gästforskare, praktikanter och handledare, vilken skulle innehålla grundläggande information om kulturella aspekter, bostäder, näringsliv, utbildning och sociala inrättningar. Denna skulle vara tillgänglig som en del av den förberedande dokumentationen och vara ett praktiskt exempel på hur man kan utveckla ett förtroende mellan Europas medborgare inom de målgrupper som överväger ett initiativ för rörligheten.

2.2.3.4. Slutligen bör nämnas att de problem som människor med funktionshinder stöter på ofta framkommer alltför sent i den politiska processen. ReK rekommenderar att denna grupps behov inbegrips bland de åtgärder som syftar till att underlätta rörligheten.

3. Särskilda kommentarer

I denna del följer yttrandet den uppställning som används för handlingsalternativen i del C av grönboken.

3.1. Handlingsalternativ 1: Att erkänna praktikanters och volontärers rättsliga ställning

3.1.1. Regionkommittén ger ett starkt stöd till kommissionens kommentarer om detta handlingsalternativ. Vi understryker behovet av ett likartat rättsligt erkännande i hem- respektive värdlandet för att skapa samma rörlighetsmöjligheter för praktikanter och volontärer, liksom behovet av rörlighetsprogram för lärlingar, till exempel Erasmus för lärlingar.

3.1.2. Kommittén påminner om sitt yttrande om den europeiska volontärtjänsten, där man stödde definieringen av en rättslig ställning för volontärer, och som man menade på ett effektivt sätt kunde bidra till att ta bort de hinder som rör den fria rörligheten - social trygghet och beskattning - frågor som utgör ett allvarligt hinder för de ungas deltagande. Såsom påpekades i detta yttrande vidhåller Regionkommittén att den europeiska volontärtjänsten kommer att spela en väsentlig roll som ett pedagogiskt instrument när det gäller att främja möjligheterna till internationellt utbyte framför allt för missgynnade ungdomar, som har en begränsad tillgång till EU:s stora utbildnings- och praktikprogram. ReK vill förespråka den avtalsmodell som bl.a. tillämpas i de nordiska länderna om arbetsrättsreglering mellan arbetsmarknadens parter och att praktikanter/volontärer betraktas som arbetstagare.

3.2. Handlingsalternativ 2: Att behandla gemenskapens forskningsstipendiater enhetligt

3.2.1. Skillnaderna mellan de olika medlemsstaternas nationella system för obligatoriska sociala avgifter och skatter påverkar många forskarstudenter och ekonomiska hänsyn är ofta avgörande på bekostnad av vetenskapliga kriterier. Regionkommittén noterar behovet av samordning av medlemsstaternas system både beträffande direkt beskattning och sociala avgifter för att säkerställa att gemenskapens forskningsstipendiater inte missgynnas av att delta i ett rörlighetsprogram. Vi betonar att partiell skattebefrielse för forskarbidrag eller -stipendier skulle kunna övervägas enligt andan i OECD:s modeller.

3.3. Handlingsalternativ 3: Att borga för ett socialt skydd åt alla som utbildar sig utomlands

a) Bibehållen rätt till ersättning för arbetslösa som utbildar sig i en annan medlemsstat

3.3.1. Regionkommittén konstaterar att olikheterna mellan de olika medlemsstaternas sociala skydd otvivelaktigt utgör ett av de största hindren för rörligheten. Kommittén menar att detta problem bör analyseras närmare, t.ex. genom att man antar kommissionens förslag (), som innebär en fortsatt rätt till arbetslöshetsersättning efter den inledande tremånadersperioden utan att denna sträcker sig utöver den tid eller det belopp som anges i lagstiftningen i den medlemsstat där den arbetslöse söker arbete eller som betalar ut ersättningen.

b) Ett socialt skydd i värdlandet

3.3.2. Regionkommittén efterlyser att mer uppmärksamhet skall ägnas åt att lösa problemet med skillnaderna mellan de nuvarande reglerna för praktikanter och studenter och de regler som gäller anställda, egenföretagare och deras familjemedlemmar (såsom anges under del B, punkt 2.2.1). Man bör anta både kommissionens förslag till rådet () om att utvidga täckningen till att omfatta alla försäkrade medborgare i medlemsstaterna och dess förslag () om att upphäva kravet på omedelbart vårdbehov i fråga om studenter, personer som yrkesutbildas och forskare.

3.3.3. Regionkommittén anser att det finns behov av att analysera problemen med arbetslöshetsersättning och social trygghet i samband med rörlighet och stöder samtidigt initiativ som kan säkerställa konkreta lösningar på problemen. Regionkommittén påpekar dock samtidigt att fördelningen och finansieringen av sociala avgifter bör, med hänsyn till subsidiaritetsprincipen, förbli en nationell angelägenhet.

3.4. Handlingsalternativ 4: Att skapa ett europeiskt yrkesmeriteringsområde

3.4.1. Regionkommittén instämmer i alla kommissionens synpunkter på detta handlingsalternativ, men vill särskilt dra uppmärksamhet till det faktum att överföringssystemet för studiemeriter och praktiktjänstgöring har antagits av ett antal medlemsstater. Detta är ett viktigt steg mot en ökad rörlighet för studenter och främjar ett ömsesidigt erkännande av meriter. Det krävs därför omedelbara åtgärder för att sprida detta system i hela EU och att man då särskilt ser till att täcka yrkesutbildningen.

3.4.2. ReK uppmanar kommissionen att inom detta handlingsalternativ också betona en utveckling av det ömsesidiga erkännandet av förvärvade färdigheter/informell yrkesutbildning genom ackreditering på frivillig basis. Vi betonar att lokala och regionala myndigheter kan spela en nyckelroll när det gäller att stödja nätverk för ett sådant system, som också skulle inbegripa företag för utvecklingen av denna ackreditering. Kommittén välkomnar förslaget i kommissionens vitbok om utbildning att skapa ett europeiskt nätverk för detta ackrediteringssystem och kräver att lokala och regionala myndigheter till fullo skall delta i detta nätverk, vilket vi framförde i vårt yttrande om vitboken.

3.4.3. Den nuvarande målsättningen hos organisationer som CEDEFOP är att skapa en överskådlighet så att "innehållet" i olika studie- och yrkesutbildningsmeriter tydliggörs. Regionkommittén stöder denna målsättning och vill påpeka att det är viktigt att utveckla standarder för de nationella certifieringssystemen i alla medlemsstater för att påskynda utvecklingen av detta meritöverföringssystem.

3.4.4. Europeiska gemenskapens nätverk av nationella informationscentra för akademiskt erkännande (Naric) ger information om system för högre utbildning och meriter. Eurydice, som är Europeiska gemenskapens nätverk för utbildningsinformation, främjar informationsutbyte på utbildningsområdet och motsvarande informationsutbyte om praktik ombesörjs av CEDEFOP. Ortelius är en databas med information om högre utbildning i Europa. Regionkommittén erkänner dessa nätverks och databasers viktiga roll när det gäller att främja erkännandet av meriter och en större överskådlighet, men beklagar ändå att Naric och Ortelius bara är inriktade på högre utbildning. Vi uppmanar kommissionen att förstärka dessa nätverk och se till att de samordnas effektivt.

3.4.5. Regionkommittén uppmanar kommissionen att inom detta handlingsalternativ lägga en större betoning på utvecklingen av en kvalitetssäkring, för att på så sätt underlätta en högre grad av överskådlighet och främja erkännandet av meriter och färdigheter.

3.4.6. Kommittén understryker att kunskaper om språk och kultur är viktiga för rörligheten inom yrkesutbildningssektorn och att man bör överväga incitament för att uppmuntra till deltagande i språkundervisningen (se även punkt 2.2.2.4).

3.5. Handlingsalternativ 5: Att tillåta medflyttning av nationellt studiestöd

3.5.1. På vissa håll måste man förbättra möjligheten att ta med sig studiestöd som utgår från nationella myndigheter vid studieperioder utomlands. Regionkommittén betonar dock nödvändigheten att också överväga varje enskild medlemsstats resurser på detta område.

3.6. Handlingsalternativ 6: Att ge medborgare i tredje land som är legalt bosatta i EU bättre möjlighet till utbildning

3.6.1. Regionkommittén anser att man för konsekvensens skull behöver ett gemensamt regelverk för beviljande av inrese- och uppehållstillstånd för tredjelandsmedborgare som skall studera i någon av medlemsstaterna. Kommittén betonar att detta regelverk skall grunda sig på efterforskningar och samförstånd.

3.7. Handlingsalternativ 7: Att begränsa de sociala och ekonomiska hindren

3.7.1. Regionkommittén anser att främjandet av ett enhetligt ekonomiskt stöd, inklusive initiativ för medfinansiering på nationell och lokal nivå, är viktigt för rättvisa i fråga om möjligheter. Vi menar att lokala och regionala myndigheter bör uppmuntra en bättre samordning hos medlemsstaterna för att garantera en optimal anpassning av det totala belopp som studenten får.

3.7.2. Kommittén betonar även behovet av att säkerställa att stipendier svarar mot verkliga omkostnader, speciellt resekostnader som uppkommer i arbetet med ett rörlighetsprogram som omfattar avlägset liggande regioner

3.7.3. Kommittén menar vidare att åldersgränsen på 28 år för att ta del av Leonardo-programmet strider mot principen om livslångt lärande och att åldersgränser därmed borde avskaffas. ReK motsätter sig däremot att man från kommissionens sida i detta sammanhang reglerar tidsutläggningen av terminstiden vilket strider mot subsidiaritetsprincipen.

3.8. Handlingsalternativ 8: Att begränsa de språkliga och kulturella hindren

3.8.1. Regionkommittén understryker att språkkunskaper är en viktig förutsättning för rörligheten och stöder kommissionens åsikt att alla rörlighetsprojekt bör föregås av språkliga och kulturella förberedelser.

3.8.2. Kommittén vill påpeka att man lätt i högre utsträckning skulle kunna uppmuntra utbyten av praktikplatser mellan länderna eftersom många yrkesutbildningsprogram finansieras av Europeiska socialfonden.

3.8.3. Regionkommittén noterar de framsteg som programmen Sokrates och Leonardo har gjort när det gäller att främja språkkunskaper och understryker behovet att inom ramen för dessa program öka aktiviteterna på detta område. ReK vill dock se stöd till undervisning i mindre språk och teckenspråk för hörselskadade och att språkundervisning införs så tidigt som möjligt i utbildningen, vilket vi underströk i vårt yttrande om vitboken om utbildning. Vi betonar även vikten av att främja rörlighetsprogram i områden där "smalare" språk talas och uppmanar kommissionen att ta upp dessa frågor inom ramen för detta handlingsalternativ.

3.8.4. Kommittén understryker vikten av mångkulturell utbildning som ett led i undanröjandet av kulturella fördomar och främjandet av rörligheten, och betonar värdet av vidareutbildning av lärare inom detta område, vilket vi underströk i utkastet till yttrande om mångkulturell utbildning. Vi begär att kommissionen inbegriper åtgärder till stöd för åtgärder inom detta område i handlingsalternativ 8.

3.8.5. ReK vill påpeka att lokala och regionala myndigheter har en nyckelroll när det gäller att utveckla mångkulturellt samarbete, och då framför allt genom vänortsarrangemang med kommuner och regioner i andra medlemsstater och länder utanför EU. Vi betonar att dessa förbindelser spelar en viktig roll för undanröjandet av kulturella hinder och för att främja rörligheten.

3.9. Handlingsalternativ 9: Att förbättra information och handläggning

3.9.1. Även om Regionkommittén instämmer i kommissionens synpunkter om detta handlingsalternativ, vill vi understryka att bristen på lättillgänglig och lättbegriplig information utgör ett stort hinder för rörligheten. Den europeiska arbetsförmedlingstjänsten (Eures) bör utformas för att tackla detta problem genom att ge information till människor som vill arbeta i utlandet. ReK beklagar dock att detta nätverk inte fullt har utvecklats och att det endast täcker information avsedd för arbetstagare. På grund av mångfalden av system, terminologi, skattelagar, sociala rättigheter etc. bland medlemsstaterna är det extremt svårt för en person att förstå eller göra antaganden om vad som gäller utan att få bekräftelse på att dennes tolkning är korrekt. Det finns för närvarande inget system som kan garantera att jämförbar information finns tillgänglig för allmänheten i dessa eller andra relevanta frågor.

3.9.2. Till följd av detta uppmanar ReK kommissionen att inom ramen för detta handlingsalternativ förbättra detta konsumentnätverk och utvidga det till att omfatta information till människor som flyttar till en annan medlemsstat för att följa en utbildning, praktisera eller forska. Vi kräver att man upprättar en omfattande gemensam europeisk databas som kan ge nödvändig information framför allt när det gäller inträdeskrav, bostäder etc. Kommittén betonar att det är lika viktigt att informationen utformas på ett lättbegripligt sätt. Vi anser vidare att lokala och regionala myndigheter är en lämplig instans för att med hjälp av IT och Internet sprida information, både lokalt och över hela EU, och uppmanar kommissionen att till fullo inbegripa dem i en eventuell multimediakampanj för genomförandet av detta handlingsalternativ.

3.9.3. Regionkommittén föreslår att detta handlingsalternativ också skall inbegripa stöd till sammanställningen av en handbok för gästforskare, praktikanter och handledare, vilken skulle innehålla grundläggande information om deltagandet i ett rörlighetsinitiativ, något som också nämnts tidigare.

3.9.4. Kommittén uppmanar kommissionen att inom ramen för detta handlingsalternativ stödja rådgivning i samband med att information ges om möjligheterna till internationellt utbyte inom områdena utbildning, praktik och forskning inom EU. ReK betonar att en effektiv vägledning kan bidra till en högre grad av rörlighet framför allt i fråga om missgynnade ungdomar som inte aktivt deltar i något av EU:s utbytesprogram inom utbildnings- eller yrkesutbildningsområdet och vars speciella behov kan behöva särskild uppmärksamhet.

3.9.5. Såsom påpekades under punkt 2.2.3.4 drabbas studenter med funktionshinder av extra kostnader för transport, boende, personliga assistenter och särskild utrustning beroende på sitt handikapp. ReK understryker att det därför krävs en större flexibilitet inom programmen Sokrates och Leonardo för att medge individuellt utformade program för dessa studenter och uppmanar kommissionen att ta upp denna fråga inom ramen för detta alternativ.

3.9.6. Regionkommittén vill påpeka att rörligheten i dessa sektorer ofta berör enskilda personer. Det innebär att de medborgare som förflyttar sig från ett land till ett annat måste organisera sin egen flyttning utan stöd från specialiserade organisationer som känner till byråkratin i värdlandet. Kommittén understryker att om de lokala och regionala enheterna (regioner, provinser, kommuner, centra för kultur och forskning etc.) fick optimala resurser för att klara av denna brist, skulle man kunna frigöra kapacitet och främja initiativ av stor omfattning som kommer att leda till säker framgång.

3.9.7. Regionkommittén beklagar att man inte i samband med detta handlingsalternativ nämner de lokala och regionala myndigheternas nyckelroll i fråga om att sprida information direkt till medborgarna. Vi vill påpeka att de lokala och regionala instanserna, tack vare sina stora kunskaper och erfarenheter när det gäller ansvar för utbildning, utveckling av samarbete mellan utbildningsinstitutioner och företag samt främjande av internationellt samarbete mellan kommuner och regioner, har en unik placering för att till fullo engagera utbildnings- och forskningsinstitutioner och lokala företag i arbetet med att effektivt undanröja hinder för rörligheten. Kommittén uppmanar kommissionen att till fullo erkänna denna roll och låta lokala och regionala myndigheter delta i alla informationsnätverk och -aktiviteter som planeras inom ramen för denna grönbok.

4. Slutsatser

4.1. Inför det 21:a århundradets utmaningar är en effektiv överföring av färdigheter och kunskaper mellan EU:s regioner och lokalsamhällen avgörande för att säkra en ökad konkurrenskraft, större sysselsättningsmöjligheter och utvecklingen av den ekonomiska och sociala sammanhållningen, särskilt genom ökat regionalt samarbete. Regionkommittén understryker att fri rörlighet för medborgare som ägnar sig åt utbildning, yrkesutbildning eller forskning är en förutsättning om man skall nå dessa mål. Kommittén betonar dock att rörligheten skall ses som en faktor som inte bara förbättrar befolkningens möjligheter till anställning utan även deras personliga utveckling och förståelse för den kulturella mångfalden, vilket bidrar till en större solidaritet mellan européer. Det är därför mycket angeläget att hindren för rörligheten undanröjs och att man inrättar en adekvat trygghet för våra studenter, forskare och praktikanter.

4.2. Regionkommittén stöder kommissionens åtagande att vidta åtgärder för att främja rörligheten och står bakom dess planerade insatser. För att kunna uppnå målen efterlyser kommittén en utvidgning och förstärkning av bestämmelserna i unionens lagstiftning för rörlighet och social trygghet. Det är också viktigt att EU:s medlemsstater vidtar nödvändiga åtgärder för att undanröja hinder, särskilt när det gäller bosättningsrätt, social trygghet och skattearrangemang.

4.3. ReK vill att EU skall skapa en motsvarighet till Erasmus-programmet för lärlingar, samt att informationscentret för det europeiska poängöverföringssystemet och för erkännande av nationella akademiska meriter samt Ortelius-databasen skall utvidgas till att omfatta yrkesutbildningssektorn. Kommittén vill också att EU skall stödja en utveckling av möjligheterna att formellt dokumentera färdigheter samt en utveckling av kvalitetssäkringen för att garantera en större öppenhet och erkännande av meriter. Regionkommittén rekommenderar vidare ett ökat stöd till initiativ för att främja språkutbildning, särskilt inom ramen för Sokrates- och Leonardo-programmen, samt anser att åldersgränsen på 28 år för att kunna utnyttja Leonardo-programmet skall avskaffas.

4.4. Regionkommittén vill fästa särskild uppmärksamhet vid att personer med mindre gynnsamma bakgrundsförhållanden möter större hinder och att det krävs särskilda anpassade åtgärder för att främja deras möjligheter att delta i EU:s projekt och program för internationellt utbyte.

4.5. Kommittén vill att EU skall garantera en effektiv spridning av information genom att utvidga Eures-nätverket till att omfatta alla medborgare och inte bara arbetstagare. Detta bör ske genom att upprätta en europeisk databas, publicera handböcker och guider samt genom att stödja relevant vägledning och rådgivning.

4.6. Regionkommittén understryker behovet av att engagera lokala och regionala myndigheter i all informationsverksamhet, för att möjliggöra och underlätta för initiativ på rörlighetsområdet som omfattar både medborgarna, utbildnings- och fortbildningsanstalter samt företag. Kommittén understryker också dessa myndigheters betydelse när det gäller att avlägsna kulturella hinder och främja ett gränsöverskridande lokalt och regionalt samarbete.

4.7. ReK vill understryka att den fria rörligheten är en av de grundläggande rättigheterna för Europas medborgare. Unionsmedborgarskapet som föreskrivs i Maastrichtfördraget (artikel B) understryker betydelsen av detta. För att kunna skapa ett verkligt medborgarnas Europa är det viktigt att denna aspekt inte förblir en abstrakt princip, utan att den genomförs redan från gräsrotsnivå. I egenskap av den myndighet som står närmast medborgarna beklagar Regionkommittén de svårigheter som medborgarna har att utnyttja aktiviteter som främjar den fria rörligheten och understryker att kommittén har ett totalt engagemang i att stödja samtliga åtgärder som vidtas för att på lämplig nivå och med respekt för subsidiaritetsprincipen avlägsna hinder för den fria rörligheten.

4.8. Regionkommittén understryker att EU bara kan komma närmare medborgarna och bli betydelsefullt i deras vardagstillvaro genom ett mer omfattande samarbete mellan Europas folk, i synnerhet genom att förbättra deras möjligheter till rörlighet. ReK betonar också den nyckelroll som de lokala och regionala myndigheterna spelar för att på ett effektivt sätt uppnå detta mål.

Bryssel den 12 mars 1997.

Regionkommitténs ordförande

Pasqual MARAGALL i MIRA

() EGT nr C 182, 24.6.1996, s. 15.

() EGT nr C 210, 14.8.1995, s. 74.

() EGT nr C 100, 2.4.1996, s. 106.

() EGT nr C 42, 10.2.1997, s. 1.

() EGT nr L 180, 13.7.1990, s. 26.

() EGT nr C 68, 6.3.1996, s. 11.

() EGT nr C 46, 20.2.1992.

() EGT nr C 341, 13.11.1996, s. 6.