Förslag till RÅDETS BESLUT om inrättande av ett ramprogram enligt avdelning VI i Fördraget om Europeiska unionen - Polissamarbete och straffrättsligt samarbete

(framlagt av kommissionen)

MOTIVERING

1. INLEDNING

Den 31 december 2002 upphör de fem tvååriga finansieringsprogram som omfattas av avdelning VI i Fördraget om Europeiska unionen. Det gäller

* beslut 2001/512/RIF av den 28 juni 2001 om inrättandet av en andra fas av stimulans-, utbytes-, fortbildnings- och samarbetsprogrammet för rättstillämpare (Grotius - straffrätt II),

* beslut 2001/513/RIF av den 28 juni 2001 om inrättandet av en andra fas av programmet för stimulans, utbildning, utbyte och samarbete mellan myndigheter med ansvar för brottsbekämpning i Europeiska unionens medlemsstater (Oisin II),

* beslut 2001/514/RIF av den 28 juni 2001 om inrättandet av en andra fas av stimulans-, utbytes-, fortbildnings- och samarbetsprogrammet för personer med ansvar för att bekämpa människohandel och sexuellt utnyttjande av barn (Stop II),

* beslut 2001/515/RIF av den 28 juni 2001 om inrättande av ett program för stimulans, utbyte, utbildning och samarbete på det brottsförebyggande området (Hippokrates),

* gemensam åtgärd 98/245/RIF av den 19 mars 1998 beslutad av rådet på grundval av artikel K.3 i Fördraget om Europeiska unionen om införande av ett utbytes-, utbildnings- och samarbetsprogram riktat till personer med ansvar för kampen mot organiserad brottslighet (Falcone-programmet).

Programmen får ett tvåårigt finansiellt referensbelopp på 4 miljoner euro för Grotius, 4 miljoner euro för Stop, 8 miljoner euro för Oisin och 2 miljoner euro för Hippokrates. Det femåriga anslaget för Falcone-programmet är 10 miljoner euro, med ett genomsnitt på 2 miljoner euro per år.

Under vart och ett av de år programmen genomförts har årliga verksamhetsplaner med målsättningar och tematiska prioriteringar samt förfarandebeskrivningar och uppmaningar till arrangörer att lämna in projekt för att eventuellt erhålla medfinansiering antagits och offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning. På fem år har ett stort antal projekt, över 720 för de fem programmen, godkänts för medfinansiering. De kommittéer, bestående av företrädare från alla medlemsstater, som upprättats för att bistå kommissionen vid genomförandet av programmen, har i normala fall sammanträtt två gånger per år under programperioden, särskilt för att diskutera och lämna synpunkter på årsprogrammen och kommissionens förslag till vilka projekt som skall komma i fråga för medfinansiering.

En extern utvärdering [1] har visat att effektiviteten i förhållande till gjorda insatser har varit tillfredsställande. Programmen har nått de uppsatta målen och bidragit positivt till brottsbekämpande, brottsförebyggande och annat straffrättsligt samarbete inom unionen.

[1] Franklin Advisory Services S.A, den 31 mars 2000.

I den externa utvärderingen föreslogs emellertid en rad vägar som borde prövas för att uppnå en ännu högre verkningsgrad för de medfinansierade projekten, t.ex. färre seminarier och konferenser till förmån för utbyte och utbildningsmetoder, bättre förberedelse av projekt och en bredare spridning av resultaten. Dessa slutsatser har beaktats i besluten om förnyelse av programmen samt i detta förslag.

Granskningen av resultaten av programmen har visat hur viktigt det är med en en strategisk omorganisering av alla program till stöd för de åtgärder som vidtas när det gäller brottsbekämpande, brottsförebyggande och annat straffrättsligt samarbete inom unionen. Den senaste utvecklingen på området för rättsliga och inrikes frågor samt Europeiska unionens prioriteringar, vilka fastställdes i Tammerfors, visar att dessa instrument har en lämplig utformning.

Efter det att Europeiska rådet i Feira godkänt EU:s handlingsplan för narkotikabekämpning (2000-2004) i juni 2000 skapades en ny budgetpost för förberedande åtgärder för ett program för bekämpning av narkotikahandel (B5-831). Denna budgetpost har också tagits med i ramprogrammet med hänsyn till betydelsen av den del som gäller bekämpning av narkotikahandel.

Kommissionen har därför beslutat föreslå inrättandet av ett nytt ramprogram som regleras av bestämmelserna i avdelning VI i EU-fördraget. Tanken är att det nya ramprogrammet skall ersätta de ovannämnda befintliga instrumenten.

Förslaget överensstämmer med kommissionens allmänna målsättning att fokusera på mer omfattande program. Förslaget bör kunna leda till ett bättre utnyttjande av tillgängliga resurser. Ramprogrammet syftar också till att förenkla budgetförfarandena, göra verksamheten synligare och öka samordningsfördelarna mellan de fem programmen under avdelning VI, vilka i dagens läge genomförs skilt för sig.

Europaparlamentet har kommit till samma slutsats och har, efter att ha tillstyrkt ett förnyande av programmen, uppmanat kommissionen att lägga fram ett förslag till ett övergripande program före utgången av 2001. [2]

[2] Kessler-betänkandet, som antogs vid Europaparlamentets plenarsession den 5 april 2001 (PE 303.051).

Rådet har också uppmanat kommissionen att före slutet av 2001 lägga fram ett förslag till ett ramprogram som skall ersätta de befintliga programmen när dessa löper ut och som skall omfatta bestämmelser om genomförandebefogenheter. [3]

[3] Rådets förklaring av den 28 juni 2001 (Interinstitutional file 2000/0339 (CNS) 9311/1/01 REV 1).

2. FÖRSLAGEN TILL RÅDSBESLUT: UTVECKLING

Den strategiska omorienteringen av alla program under avdelning VI gäller de fem nuvarande programmen.

Tanken är att samla alla de åtgärder som omfattas av avdelning VI i Fördraget om Europeiska unionen till en lagstiftningsmässig och verksamhetsmässig helhet för att säkerställa att den övergripande samordningen blir bättre och att de åtgärder som beviljas stöd får en ännu större verkningsgrad.

Programmens huvudsakliga mål är att erbjuda medborgarna en hög säkerhetsnivå samt att förebygga och bekämpa brottslighet och bidra till bildandet av ett europeiskt område med frihet, säkerhet och rättvisa i enlighet med fördraget.

Grotius-, Oisin-, Stop-, Hippokrates- och Falcone-programmen riktar sig framför allt till vissa specialiserade yrkeskategorier, såsom domare, åklagare, andra yrkesverksamma jurister, polis- och tullavdelningar, tjänstemän vid centrala förvaltningsmyndigheter och personer/myndigheter som är ansvariga för stöd till brottsoffer. Men också utbildningsorgan, universitet, forskningscenter, branschorganisationer inom den privata sektorn samt icke-statliga organisationer kan sända in projektförslag.

Ramprogrammet har samma mål som de tidigare programmen, samtidigt som det säkerställer en högre grad av rationalisering, växelverkan och skalfördelar och strävar efter att genomföra Europeiska unionens politiska prioriteringar på ett smidigare sätt.

Det skall stärka samarbetet mellan yrkesverksamma jurister och mellan medlemsstaternas brottsförebyggande och brottsbekämpande myndigheter samt mellan dessa och andra offentliga parter, det civila samhället och näringslivet, särskilt för att bekämpa och förebygga vissa former av brottslighet. Slutligen skall ramprogrammet främja åtgärder för stöd till brottsoffer.

De instrument som föreslås är följande:

- Insatser för fortbildning i lagstiftning, verksamhetsrutiner och bästa praxis i medlemsstaterna, däribland utbildning av tjänstemän inom rättsväsendet.

- Utbytesprogram mellan medlemsstaternas myndigheter.

- Seminarier, diskussioner och konferenser.

- Forskning och undersökningar om lagstiftning och nya metoder för samarbete mellan medlemsstaterna.

- Åtgärder för informationsspridning och tillvaratagande av uppnådda resultat.

De föreslagna strukturerna speglar gemenskapsprogrammens utveckling i allmänhet och fem års praktiska erfarenheter.

Omstruktureringen, som säkrar kontinuitet med besluten från 2001, har också möjliggjort införandet av en ny terminologi och nya typer av åtgärder:

- Förslaget omfattar ett årligt arbetsprogram med möjlighet att utveckla projekt för en tvåårsperiod.

- Genom förslaget införs särskilda åtgärder och kompletterande åtgärder för de områden som anges i det årliga arbetsprogrammet.

- I förslaget definieras tydligare kriterierna för utvärdering och urval av åtgärderna.

Mot bakgrund av det ökade intresset för samarbetsåtgärder på detta område och de mer ambitiösa målsättningarna i arbetsprogrammet, måste detta tilldelas ett tillräckligt anslag. Å ena sidan måste hänsyn tas till Europaparlamentets önskan att garantera kommissionen ett ökat budgetstöd för åtgärder för att upprätta området med frihet, säkerhet och rättvisa. Å andra sidan har det noterats för de tidigare programmen att i genomsnitt bara 25 % av de projekt som sänts in har kunnat få medfinansiering från gemenskapen och att det därför har varit nödvändigt att avvisa intressanta projekt i brist på tillgängliga finansiella resurser. Det planerade anslaget skall också göra det möjligt att beakta utvecklingen på området för polissamarbete och rättsligt samarbete.

Medfinansieringen av åtgärderna är begränsad till högst 70 %, utom för särskilda och kompletterande åtgärder, som kan finansieras upp till 100 %, eftersom syftet är att uppnå mer exakta uppskattningar av kostnaderna från arrangörernas sida och främja nationell medfinansiering av programmet.

Kandidatländernas deltagande i de åtgärder som organiseras som ett led i detta program är också ett av huvudmålen mot bakgrund av utvidgningen, vars första fas väntas inledas under programmets löptid. Den utveckling som innebär att offentliga myndigheter och organisationer i kandidatländerna i egenskap av partner deltar mer och mer i projekt som omfattas av de nuvarande programmen bör stödjas ytterligare. Kommissionen föreslår därför att de särskilda åtgärderna (som beskrivs nedan) skall kunna användas på områden där kandidatländerna har uttryckt ett klart intresse för att vidta åtgärder. Ett organ i en medlemsstat kommer emellertid fortfarande att vara formellt ansvarig för att lämna förslag och för att genomföra den antagna åtgärden på ett korrekt sätt.

För att kandidatländerna skall vara fullständigt informerade om prioriteringarna i årsprogrammet, föreslår kommissionen att det ordnas informationsmöten för representanterna för dessa länder (artikel 7.3 i beslutet). Dessa möten skall äga rum efter de officiella mötena i den kommitté som inrättats för att förvalta programmet. Det skall också vara möjligt att inkalla experter från dessa länder (artikel 8 i arbetsordningen för de nuvarande kommittéerna).

Denna information kommer att underlätta förberedandet av de avtal som måste ingås med varje kandidatland om bidrag till programbudgeten.

Erfarenheterna vid genomförandet av tidigare program visar att vissa ämnen inte tas upp i de förslag som lämnas in till kommissionen, t.ex. i förhållande till de politiska prioriteringar som fastställts av EU och de tematiska prioriteringar som anges i årsprogrammen. Det skulle kunna läggas fram förslag till riktade åtgärder som motsvarar specifika behov inom särskilda områden.

Det föreslås därför att man i arbetsprogrammet skall kunna fastställa särskilda åtgärder med angivande av typ (informationskampanjer, konferenser, utbildning, utbytesprogram, forskning och utvärdering av lagstiftningsinstrument), vilka ämnen som skall omfattas och vilka mål som skall uppnås.

Dessa särskilda åtgärder skall kunna helfinansieras. Inlämnade förslag kommer att utvärderas enligt samma kriterier som tillämpas på övriga förslag.

Kommissionens tidigare erfarenheter och den externa utvärderingen visar att programmet bör omfatta kompletterande åtgärder för att målsättningarna med programmet skall kunna nås mer effektivt.

Dessa åtgärder är utformade som ett komplement till de insatser som redan medfinansieras av programmen. Kommissionen kan med andra ord ange i sitt årliga arbetsprogram vilka ämnen (t.ex. utvecklande av webbplatser eller databaser som innehåller information om de åtgärder som omfattas av programmet eller anordnande av möten för experter som är specialiserade på ett visst ämne), som medfinansieras upp till 100 %. I förslaget begränsas den procentuella andelen av de årliga anslag som kan användas till särskilda åtgärder till 10 % av det belopp som årligen anslås till programmet. 10 % anslås också för kompletterande åtgärder.

De förfaranden som kommissionen skall tillämpa vid utövandet av sina befogenheter att genomföra programmet bygger på rådets beslut av den 28 juni 1999 [4] (kommittéförfarandebeslutet). Även om det är obligatoriskt att tillämpa detta beslut från 1999 endast på kommittéer som omfattas av fördragens gemenskapsdel, har de förfaranden som fastställs i beslutet, och som återges i förslaget, redan föreslagits av kommissionen och godkänts av rådet vid antagandet av rättsakterna om förnyelse av programmen under 2001.

[4] EGT L 184, 17.7.1999, s. 23-26.

Det föreslås därför att åtgärderna för genomförande av programmet antas enligt två olika förfaranden, nämligen förvaltningsförfarandet och det rådgivande förfarandet.

Det årliga arbetsprogrammet samt de särskilda och kompletterande åtgärderna kommer att antas enligt förvaltningsförfarandet, eftersom det gäller att fastställa prioriteringsområdena för eventuella anbudsorganisationer och att skapa ramar för genomförandet av programmet.

Förvaltningsförfarandet innebär att kommissionen kan skjuta upp åtgärden, om en kvalificerad majoritet i kommittén motsätter sig denna. I så fall läggs förslaget fram för rådet.

Besluten om medfinansiering fattas enligt det rådgivande förfarandet, och det är kommissionen som skall välja ut projekten och uppmana kommittén att avge ett yttrande om varje enskilt projekt.

Det rådgivande förfarandet innebär att kommissionen måste ta största hänsyn till kommitténs yttrande och underrätta kommittén om på vilket sätt detta skett.

3. KOMMENTAREN TILL DE ENSKILDA ARTIKLARNA

Artikel 1

Genom artikel 1 inrättas programmet. Det anges att programmet gäller under en femårsperiod från och med den 1 januari 2003 och att det kan förlängas.

Artikel 2

I artikel 2 anges målsättningarna för programmet. Det finns en nära koppling till Amsterdamfördragets övergripande mål och därför också till de handlingsplaner som införts för att skapa ett område med frihet, säkerhet och rättvisa. Därefter definieras de särskilda målsättningarna med programmet mot bakgrund av det övergripande målet. Också kandidatländernas delaktighet tas här upp särskilt.

Artikel 3

I artikel 3 föreskrivs vilka som kan erhålla medfinansiering genom programmet. Det anges vilka typer av organisationer som kan få stöd från programmet, dvs. målgrupperna. Det anges även vad som skall förstås med begreppet "europeisk dimension" och därigenom hur många partner från olika medlemsstater eller kandidatländer som måste delta.

Genom artikel 3 införs också särskilda och kompletterande åtgärder som kan helfinansieras för att nå målen i programmen fullt ut, under förutsättning att vardera kategori får högst 10 % av det sammanlagda belopp som årligen anslås till programmet.

Artikel 4

I artikel 4 definieras vilka åtgärder som omfattas av programmet och räknas upp de åtgärder genom vilka det nuvarande programmet genomförs.

Artikel 5

Den första punkten i artikel 5 anger de budgetbestämmelser som gäller för programmet, medan de följande punkterna anger de grundläggande principerna för finansiering av åtgärderna.

Artikel 6

I artikel 6 behandlas genomförandet av programmen. Av punkt 1 framgår det att genomförandet skall ske i samarbete mellan kommissionen och medlemsstaterna. De efterföljande två punkterna anger en grundregel som skall iakttas och tre steg som kommissionen måste iaktta vid genomförandet av programmet. Det anges att projekten kan ha en löptid på högst två år. I punkt 4 identifieras vilka åtgärder den kommitté som inrättas genom artikel 7 skall granska och yttra sig om.

Punkt 5 innehåller de allmänna kriterierna för bedömning och val av åtgärder som skall finansieras genom programmet. Kommissionen har använt de kriterier som använts tidigare och som visat sig användbara, eftersom den anser att det är viktigt att bidragssökarna vet utifrån vilka kriterier deras förslag kommer att bedömas (öppenhetskriteriet).

Artikel 7

Den första punkten i artikel 7 innebär att kommissionen vid genomförandet av programmet skall biträdas av en kommitté bestående av företrädare för medlemsstaterna. Punkt 2 handlar om arbetsordningen. Genom punkt 3 införs en möjlighet för kommissionen att bjuda in företrädare för kandidatländerna till informationsmöten.

Artikel 8

I artikel 8 beskrivs det rådgivande förfarandet. I artikel 6.4 preciseras att förfarandet skall tillämpas vid antagandet av åtgärdsförslag som inkommit från sådana organisationer som anges i artikel 3.

Artikel 9

Artikel 9 innehåller en beskrivning av förvaltningsförfarandet. I artikel 6.4 anges att förfarandet skall tillämpas vid antagandet av ett årligt arbetsprogram och av de särskilda och kompletterande åtgärder som avses i artikel 3.4 inom ramen för arbetsprogrammet.

Artikel 10

I artikel 10 föreskrivs att åtgärderna skall stämma överens med och komplettera övrig gemenskapspolitik.

Artikel 11

Artikel 11 ålägger kommissionen att se till att programmet följs upp samt att det utvärderas och övervakas. I artikeln föreskrivs också att kommissionen varje år skall rapportera till Europaparlamentet och rådet om resultaten av utvärderingen och övervakningen.

Artikel 12

I artikel 12 anges att beslutet om att upprätta programmet träder i kraft den dag det offentliggörs i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

2001/0262 (CNS)

Förslag till RÅDETS BESLUT om inrättande av ett ramprogram enligt avdelning VI i Fördraget om Europeiska unionen - Polissamarbete och straffrättsligt samarbete

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR FATTAT DETTA BESLUT

med beaktande av Fördraget om Europeiska unionen, särskilt artiklarna 31 och 34.2 c i detta,

med beaktande av kommissionens förslag [5],

[5] EGT C ...

med beaktande av Europaparlamentets yttrande, [6] och

[6] EGT C ...

av följande skäl:

(1) Enligt artikel 29 i Fördraget om Europeiska unionen skall unionens mål vara att ge medborgarna en hög säkerhetsnivå inom ett område med frihet, säkerhet och rättvisa genom att bland medlemsstaterna utforma gemensamma insatser på områdena polissamarbete och straffrättsligt samarbete samt genom att förebygga och bekämpa rasism och främlingsfientlighet.

(2) I slutsatserna från Europeiska rådets möte i Tammerfors uppmanas till utökat samarbete för att förebygga och bekämpa brott, bland annat genom att använda ny informations- och kommunikationsteknik, för att skapa ett område med verklig frihet, säkerhet och rättvisa.

(3) I Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna [7] fastställs skyddet för de medborgerliga, politiska, ekonomiska och sociala rättigheter som EU-medborgarna och alla andra personer bosatta inom Europeiska unionen har.

[7] EGT C 364, 18.12.2000, s. 1.

(4) Projektens europeiska dimension skall utvidgas så att de omfattar tre medlemsstater eller två medlemsstater och ett kandidatland för att främja upprättandet av partnerskap och utbyte av information samt bästa nationella praxis.

(5) Programmen Grotius - straffrätt II, [8] Stop II, [9] Oisin II, [10] Hippokrates [11] och Falcone, [12] som har inrättats av rådet, har bidragit till stärkt samarbete mellan polismyndigheterna och de rättsvårdande myndigheterna i medlemsstaterna och till ökad kunskap om varandras polis- och rättsväsenden samt administrativa system.

[8] EGT L 287, 8.11.1996, s. 3 (Grotius) och EGT L 186, 7.7.2001, s. 1 (Grotius - straffrätt II).

[9] EGT L 322, 12.12.1996, s. 3 (Stop) och EGT L 186, 7.7.2001, s. 7 (Stop II).

[10] EGT L 7, 10.1.1997, s. 3 (Oisin) och EGT L 186, 7.7.2001, s. 4 (Oisin II).

[11] EGT L 186, 7.7.2001, s. 11.

[12] EGT L 287, 8.11.1996, s. 3.

(6) Efter det att Europeiska rådet i Feira godkände EU:s handlingsplan för narkotikabekämpning (2000-2004) i juni 2000 omfattar ramprogrammet också åtgärder för att bekämpa narkotikahandel.

(7) Inrättandet av ett samlat ramprogram, vilket har varit Europaparlamentets [13] och rådets uttryckliga önskemål när de tidigare programmen antagits, kommer att göra det möjligt att förbättra detta samarbete ytterligare genom ett samordnat, områdesövergripande tillvägagångssätt, som involverar de olika parter som har ansvaret för att förebygga och bekämpa brottslighet inom Europeiska unionen.

[13] Lagstiftningsresolution antagen av Europaparlamentet den 5 april 2001. Har ännu inte offentliggjorts i EGT.

(8) Det är önskvärt att de åtgärder som genomförs med stöd från programmet blir kontinuerliga genom att föreskriva att de skall samordnas inom en och samma referensram som gör det möjligt att rationalisera förfarandena, förbättra genomförandet och uppnå skalfördelar.

(9) Det är nödvändigt att göra ramprogrammet tillgängligt för kandidatländerna, både som partner och som deltagare i de projekt som stöds genom programmet.

(10) De åtgärder som är nödvändiga för att genomföra detta beslut skall vidtas med biträde av en kommitté enligt de förfaranden som anges i beslutet.

(11) För att öka mervärdet av de åtgärder som genomförs med stöd av detta beslut, skall det säkerställas att dessa åtgärder och övriga gemenskapsåtgärder stämmer överens med och kompletterar varandra.

(12) Det behövs en regelbunden uppföljning och utvärdering av detta program för att göra det möjligt att bedöma hur effektiva de genomförda åtgärderna är i förhållande till målsättningarna samt för att kunna göra eventuella omprioriteringar.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1 - Inrättande av programmet

1. Genom detta beslut inrättas ett ramprogram för polissamarbete och straffrättsligt samarbete inom ramen för området med frihet, säkerhet och rättvisa.

2. Programmet inrättas för en period som sträcker sig från och med den 1 januari 2003 till och med den 31 december 2002. Programmet kan förlängas efter utgången av denna period.

Artikel 2 - Målsättningar med programmet

1. Programmet skall bidra till det allmänna målet att ge unionsmedborgarna en hög säkerhetsnivå inom ett område med frihet, säkerhet och rättvisa. Det syftar särskilt till att

a) utveckla, genomföra och utvärdera den europeiska politiken på detta område,

b) främja och stärka upprättandet av nätverk, ömsesidigt samarbete om allmänna frågor som är av gemensamt intresse för medlemsstaterna, utbyte och spridning av information, erfarenheter och god praxis, lokalt och regionalt samarbete samt förbättring och anpassning av utbildningar samt vetenskaplig och teknisk forskning.

c) främja stärkandet av medlemsstaternas samarbete med kandidatländerna, andra tredje länder samt behöriga regionala och internationella organisationer.

2. Programmet skall stödja relevanta projekt på följande områden:

a) Rättsligt samarbete i allmänna och straffrättsliga frågor, däribland vidareutbildning av tjänstemän inom rättsväsendet.

b) Samarbete mellan myndigheter med ansvar för brottsbekämpning.

c) Samarbete mellan dessa myndigheter och andra offentliga eller enskilda organ i medlemsstaterna som är engagerade i förebyggande och bekämpande av brottslighet, däribland organiserad brottslighet.

d) Stöd till brottsoffer.

Artikel 3 - Tillgång till programmet

1. Programmet skall medfinansiera projekt med en löptid på högst två år som läggs fram av offentliga eller privata institutioner och organ, däribland branschorganisationer, icke-statliga organisationer, föreningar, näringslivsorganisationer, forskningsinstitut och institut som tillhandahåller grund- och vidareutbildning samt myndigheter med ansvar för brottsbekämpning i medlemsstaterna och kandidatländerna, och riktar sig till de målgrupper som anges i punkt 2.

2. Programmet riktar sig till följande målgrupper:

a) Rättstillämpare: domare, åklagare, advokater, tjänstemän vid centrala förvaltningsmyndigheter och polisväsendet, stämningsmän, sakkunniga, rättstolkar samt andra yrkesutövare med anknytning till rättsväsendet.

b) Tjänstemän och andra anställda vid myndigheter med ansvar för brottsbekämpning: de myndigheter i medlemsstaterna som enligt nationell lagstiftning är ansvariga för att förebygga, avslöja och bekämpa brottslighet.

c) Tjänstemän vid andra myndigheter samt företrädare för föreningar, branschorganisationer, forskning och näringsliv, vilka är engagerade i att förebygga och bekämpa brottslighet, däribland organiserad brottslighet.

d) Företrädare för myndigheter med ansvar för stöd till brottsoffer, däribland myndigheter med ansvar för invandringsfrågor samt sociala myndigheter.

3. För att kunna komma ifråga för medfinansiering skall projekten omfatta minst tre medlemsstater eller två medlemsstater och ett kandidatland samt avse de mål som anges i artikel 2.

4. Programmet får även finansiera:

a) särskilda projekt som läggs fram i enlighet med punkt 1 och som är av särskilt intresse vad gäller prioriteringarna i programmet eller samarbetet med kandidatländerna, och

b) kompletterande åtgärder, som seminarier, expertmöten eller andra åtgärder för att sprida de resultat som uppnåtts inom ramen för programmet.

Artikel 4 - Åtgärder inom ramen för programmet

Programmet omfattar följande former av åtgärder:

a) Fortbildning.

b) Inrättande och inledande av program för utbyte och praktiktjänstgöring.

c) Studier och forskning.

d) Spridning av de resultat som erhållits genom programmet.

e) Stöd till upprättande av nätverk.

f) Konferenser och seminarier.

Artikel 5 - Finansiering av programmet

1. De årliga anslagen skall beviljas av budgetmyndigheten inom ramen för budgetplanen.

2. Medfinansiering av ett projekt genom programmet förutsätter att det inte förekommer finansiering ur något annat program som finansieras genom Europeiska gemenskapernas allmänna budget.

3. Finansieringsbesluten skall följas av stödavtal mellan kommissionen och organisatörerna. Besluten och avtalen skall underkastas finansiell kontroll från kommissionens sida och revision från revisionsrättens sida.

4. Det ekonomiska bidraget från gemenskapens allmänna budget får inte överstiga 70 % av den totala projektkostnaden.

5. De särskilda projekt och kompletterande åtgärder som avses i artikel 3.4 får dock helfinansieras, under förutsättning att var och en av dessa båda kategorier erhåller högst 10 % av det sammanlagda belopp som årligen anslås till programmet.

Artikel 6 - Genomförande av programmet

1. Kommissionen skall ansvara för programmets genomförande i samarbete med medlemsstaterna.

2. Programmet skall förvaltas av kommissionen i enlighet med budgetförordningen för Europeiska gemenskapernas allmänna budget.

3. För att genomföra programmet skall kommissionen

a) utarbeta ett årligt arbetsprogram med specifika målsättningar, prioriterade frågor och eventuellt en förteckning över särskilda och kompletterande åtgärder,

b) utvärdera och välja ut de framlagda projekten och se till att de genomförs.

4. Granskningen av de framlagda förslagen skall ske enligt det rådgivande förfarandet i artikel 8. Granskningen av arbetsprogrammet samt av de särskilda och kompletterande åtgärderna skall ske enligt förvaltningsförfarandet i artikel 9.

5. Kommissionen skall använda sig av följande kriterier vid utvärderingen och urvalet av de projekt som organisatörerna lägger fram under förutsättning att projekten överensstämmer med relevant politik:

a) Överensstämmelsen med programmets mål.

b) Den europeiska dimensionen och möjligheten för kandidatländer att delta.

c) Förenlighet med pågående eller planerad verksamhet inom ramen för Europeiska unionens prioriteringar för rättsligt samarbete i allmänna och straffrättsliga frågor.

d) Hur projektet kompletterar andra, tidigare genomförda, pågående eller kommande, samarbetsprojekt.

e) Organisatörens förmåga att genomföra ett visst projekt.

f) Projektets kvaliteter när det gäller utformning, organisation, presentation och förväntade resultat.

g) Storleken på det bidrag som sökts från programmet och huruvida detta belopp är skäligt i förhållande till de förväntade resultaten.

h) De förväntade resultatens betydelse för att uppnå programmets mål.

Artikel 7- Kommittén

1. Kommissionen skall biträdas av en kommitté som skall bestå av företrädare för medlemsstaterna och ha en företrädare för kommissionen som ordförande (nedan "kommittén").

2. Kommittén skall själv anta sin arbetsordning på förslag från sin ordförande och på grundval av en standardiserad arbetsordning som har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

3. Kommissionen får bjuda in företrädare från kandidatländerna till informationsmöten som hålls efter kommittémötena.

Artikel 8 - Det rådgivande förfarandet

1. Om hänvisning görs till denna artikel, skall kommissionens företrädare förelägga kommittén ett förslag till åtgärder. Kommittén skall yttra sig över förslaget inom den tid som ordföranden bestämmer med hänsyn till hur brådskande frågan är, om nödvändigt genom omröstning.

2. Yttrandet skall protokollföras och dessutom har varje medlemsstat rätt att begära att få sin uppfattning tagen till protokollet.

3. Kommissionen skall ta största hänsyn till det yttrande som kommittén avgett. Den skall underrätta kommittén om det sätt på vilket dess yttrande har beaktats.

Artikel 9 - Förvaltningsförfarandet

1. Om hänvisning görs till denna artikel, skall kommissionens företrädare förelägga kommittén ett förslag till åtgärder. Kommittén skall yttra sig över förslaget inom den tid som ordföranden får bestämma med hänsyn till hur brådskande frågan är. Den skall fatta sitt beslut med den majoritet som enligt artikel 205.2 i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen skall tillämpas vid beslut som rådet skall fatta på förslag av kommissionen. Rösterna från medlemsstaternas företrädare i kommittén skall vägas enligt bestämmelserna i samma artikel. Ordföranden får inte rösta.

2. Kommissionen skall anta åtgärderna, som skall gälla omedelbart. Om dessa åtgärder inte är förenliga med kommitténs yttrande skall kommissionen emellertid genast överlämna dem till rådet. I sådana fall får kommissionen skjuta upp verkställandet av de beslutade åtgärderna under tre månader från dagen då rådet underrättats.

3. Rådet får fatta ett annat beslut med kvalificerad majoritet inom den tid som anges i tredje stycket.

Artikel 10 - Överensstämmelse och komplementaritet

Kommissionen skall i samarbete med medlemsstaterna se till att åtgärderna stämmer överens med och kompletterar övrig gemenskapspolitik.

Artikel 11 - Övervakning och utvärdering

1. Kommissionen skall se till att programmet följs upp regelbundet samt lägga fram följande rapporter för Europaparlamentet och rådet:

a) En interimistisk utvärderingsrapport om programmets genomförande senast den 30 juni 2005.

b) Ett meddelande om programmets fortsättning, eventuellt åtföljt av ett förslag, senast den 30 september 2006.

c) En slutlig utvärderingsrapport om hela programmet senast den 30 juni 2008.

2. Kommissionen skall varje år rapportera till Europaparlamentet och rådet om genomförandet av programmet. Den första rapporten skall läggas fram senast den 30 juni 2005.

Artikel 12- Ikraftträdande

Detta beslut träder i kraft samma dag som det offentliggörs i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

Utfärdat i Bryssel den

På rådets vägnar

Ordförande

FINANSIERINGSÖVERSIKT FÖR RÄTTSAKT

Politikområde(n): Rättsliga och inrikes frågor (RIF)

Verksamhet(er): Samarbete i polis- och tullfrågor, bekämpande av organiserad brottslighet, straffrättsligt samarbete

Åtgärdens beteckning: förslag till rådets beslut om inrättande av ett ramprogram på grundval av avdelning VI i Fördraget om Europeiska unionen - Polissamarbete och straffrättsligt samarbete

1. BERÖRDA BUDGETPOSTER (nummer och beteckning)

B5-820

2. ALLMÄNNA UPPGIFTER

2.1 Sammanlagda anslag för åtgärden (avsnitt B): miljoner euro inom ramen för EG-fördraget: 65 (sextiofem)

2.2 Tillämpningsperiod:

2003-2007

2.3 Flerårig total utgiftsberäkning:

a) Förfalloplan för åtagandebemyndiganden/betalningsbemyndiganden (finansiellt stöd) (se punkt 6.1.1 )

Miljoner euro (avrundat till tre decimaler)

>Plats för tabell>

b) Stödutgifter (se punkt 6.1.2)

>Plats för tabell>

>Plats för tabell>

c) Total budgetkonsekvens i form av personalutgifter och övriga administrativa utgifter (se punkterna 7.2 och 7.3)

>Plats för tabell>

>Plats för tabell>

2.4 Förenlighet med den ekonomiska planeringen och budgetplanen

|X| Förslaget är förenligt med gällande ekonomisk planering

| | Förslaget kräver omfördelningar under den berörda rubriken i budgetplanen,

| | i nödvändiga fall med stöd av bestämmelserna i det interinstitutionella avtalet

2.5 Påverkan på inkomsterna

|X| Inkomsterna påverkas inte (gäller tekniska aspekter på genomförandet av en åtgärd)

ELLER

| | Inkomsterna påverkas enligt följande:

- Obs.: den metod som använts för att beräkna påverkan på inkomsterna skall redovisas närmare på ett separat blad som bifogas denna finansieringsöversikt.

Miljoner euro (avrundat till en decimal)

>Plats för tabell>

3. BUDGETTEKNISKA UPPGIFTER

>Plats för tabell>

4. RÄTTSLIG GRUND

Artiklarna 31 och 34 i EU-fördraget

5. BESKRIVNING AV ÅTGÄRDEN OCH SKÄL FÖR ÅTGÄRDEN

5.1 Behovet av gemenskapsåtgärder

5.1.1 Mål för åtgärden

De nuvarande programmen Grotius, Oisin, Stop, Falcone och Hippocrates har börjat förbereda målgrupperna för upprättandet av området med frihet, säkerhet och rättvisa. Erfarenheterna ute på fältet har visat att det finns ett ökande behov av utbildning, information och kommunikation mellan aktörerna inom rättsväsendet och polisen i medlemsstaterna, särskilt i syfte att bekämpa den organiserade brottsligheten, som får en allt mer utpräglat gränsöverskridande karaktär. Utbytet av erfarenheter har gett goda resultat på de områden som omfattas av avdelning VI i EU-fördraget, däribland allmän brottslighet och småbrottslighet. Det är fråga om ett område där de nationella åtgärderna förblir avgörande. Det är få domare, jurister och tjänstemän som har tillräckliga kunskaper om lagstiftningen på det straffrättsliga och polisiära området i en annan medlemsstat än sin egen och som dessutom kan språken och den specialiserade juridiska terminologin och förvaltningsterminologin. En rimlig uppskattning är omkring 3 % av de anställda vid rättsliga myndigheter och polismyndigheter i medlemsstaterna, det vill säga 90 000 personer inom EU, som - delvis - har den här typen av kunskaper och kan jämföra med andra länder.

Om man utgår från att de fyra tidigare programmen i den första femårsfasen bidragit till medfinansieringen av omkring 720 projekt, vilkas genomsnittliga inverkan har varit begränsad till deltagare och specialister, kan man fastslå att resultaten av programmen har berört 50 000-100 000 personer, frånsett de publikationer som är avsedda för en bredare publik.

Uppskattningsvis 300 projekt kommer att medfinansieras i den andra fasen (2001-2002) av programmet, och de kommer att ha mellan 45 000 och 50 000 nya mottagare.

Med beaktande av den ovannämnda situationen och behoven hos aktörerna inom rättsväsendet, polisen och andra berörda institutioner och organisationer, däribland de kandidatländer som kommer att upptas som medlemmar 2004, kommer uppskattningsvis 900-1000 projekt att kunna medfinansieras genom programmet och nå ut till mellan 120 000 och 150 000 nya mottagare.

Man bedömer således att den procentuella andelen av den målgrupp som för närvarande utbildas i olika former av rättsligt samarbete, polissamarbete och förebyggande och bekämpande av brottslighet på EU-nivå kommer att kunna fördubblas, från 3 % till 6 %. Dessa resultat kommer att bidra till uppnåendet av de mål som uppställdes av Europeiska rådets möte i Tammerfors, dvs. att skapa ett europeiskt rättsområde och att förebygga brottslighet, vare sig denna är organiserad eller ej, samt att bekämpa sådan brottslighet på EU-nivå.

Det ökade antalet sakkunniga på området för rättsligt samarbete, polissamarbete samt förebyggande och bekämpande av brottslighet gör det möjligt att effektivare åtala dem som gör sig skyldiga till brott såsom människohandel, sexuellt utnyttjande av barn, databrottslighet, rasim och främlingsfientlighet samt att bidra till förebyggandet av sådana brott. Samarbetet på detta område bör kunna leda till en minskning av antalet brott på EU-nivå. Hur stor minskningen blir kan dock inte bedömas i det här skedet.

Efter det att Europeiska rådet i Feira godkänt EU:s handlingsplan för narkotikabekämpning (2000-2004) i juni 2000, skapades en ny budgetpost för förberedande åtgärder för ett program för bekämpning av narkotikahandel (B5-831). Denna tillfälliga budgetpost, som inte längre kommer att behövas efter 2002, har också tagits med i ramprogrammet med hänsyn till betydelsen av den del som särskilt gäller bekämpning av narkotikahandel.

Programmet kommer att göra det möjligt att sprida kunskap om och testa nya lagstiftningsåtgärder som antagits eller föreslagits av kommissionen och medlemsstaterna, t.ex. en europeisk arresteringsorder, kampen mot terrorism samt administreringen av den europeiska polisakademin och det europeiska nätverket för juridisk utbildning, vilket underlättar genomförandet av dessa åtgärder.

Programmet har inrättats på grundval av följande politiska beslut:

- Rådets och kommissionens handlingsplan (som lades fram för Europeiska rådet i Wien den 11-12 december 1998) för att på bästa sätt genomföra bestämmelserna i Amsterdamfördraget om upprättande av ett område med frihet, säkerhet och rättvisa. I punkt 84 står det: "Europeiska rådet begär att särskild uppmärksamhet skall ägnas åt att skapa ett europeiskt rättsområde i enlighet med Amsterdamfördraget, med de nödvändiga instrumenten för ett effektivt rättsligt och polisiärt samarbete... ".

- Europeiska rådets slutsatser från mötet i Tammerfors 15-16 oktober 1999; del C: Kamp mot brottslighet i hela unionen, särskilt punkt 42: "Utbytet av bästa praxis bör utvecklas, nätverket av behöriga nationella myndigheter för brottsförebyggande åtgärder och samarbete mellan nationella brottsförebyggande organisationer bör stärkas...".

5.1.2 Förhandsutvärdering

Förhandsutvärderingen grundar sig främst på de årliga rapporterna till Europaparlamentet och rådet för en utvärdering av programmet och på rapporten från Franklin Advisory Services av den 31 mars 2000 för en extern utvärdering av programmen (sistnämnda rapport fås på begäran från GD RIF).

I förhandsutvärderingen har också beaktats riktlinjerna och besluten från programutskottet, som är sammansatt av nationella experter och medlemmar av medlemsstaternas ständiga representationer, samt yttrandet från Europaparlamentets utskott för medborgerliga fri- och rättigheter samt rättsliga och inrikes frågor om en förlängning av programmet.

Sammanslagningen av de fem nuvarande programmen är den viktigaste konsekvensen av utvärderingarna. Syftet med sammanslagningen är att rikta in finansieringen på projekt som är relevanta för Europeiska unionens politiska prioriteringar, att slå samman de finansiella resurserna för en bättre fördelning av bidragen och en kraftigare inverkan på medlemsstaternas system och att skapa skalfördelar genom att slå samman personalresurser och rationalisera genomförandet av programmen. Sammanslagningen av programmen är därför ett effektivt sätt att avhjälpa svagheterna i den tidigare organisationen. Sammanslagningen kommer att kompletteras av interna organisatoriska åtgärder som skall rationalisera genomförandet ytterligare och stå i samklang med den reform av ekonomihanteringen som trädde i kraft vid GD JAI den 15 juni 2001.

5.1.3 Åtgärder som vidtagits som följd av en efterhandsutvärdering

Vid efterhandsutvärderingen beaktades Franklin-rapportens rekommendation om att minska antalet seminarier och konferenser, som förr utgjorde två tredjedelar av åtgärderna. De sistnämnda åtgärderna är visserligen till nytta i inledningsfasen, men bör så småningom kompletteras med strukturella åtgärder med ett högre mervärde. Hit hör åtgärder för att främja rörligheten (utbyte, praktiktjänstgöring, studiebesök), forskning och undersökningar, skapande av nätverk samt riktade åtgärder för fortbildning och för spridning av de resultat som uppnåtts inom ramen för programmet.

Dessutom har urvalsförfarandet för projekten fastställts med beaktande av öppenhetskriteriet, och vägledning för sökande samt standardiserade ansöknings- och utvärderingsformulär har utarbetats och lagts ut på Internet. I planerna ingår dessutom att få nationella experter att delta i utvärderingen.

Avtalsförfarandet samt övervakningen och uppföljningen av projekten kommer att verkställas av genomförandeenheterna, med hjälp av och under överinseende av finansiella experter, som från början deltar i utvärderingen av projekten, för att en fortlöpande kontroll genom hela projektet skall kunna säkerställas.

5.2 Planerad verksamhet och villkor för finansiering via budgeten

I samband med genomförandet av de tidigare programmen visade det sig bland annat att de operativa åtgärdernas andel vid fortbildningen av de berörda aktörerna var jämförelsevis anspråklös jämfört med antalet åtgärder i form av seminarier och konferenser. Målet för omorienteringen av ramprogrammet är att minska andelen seminarier och konferenser, så att deras andel minskar till under 50 % under de två första genomförandeåren och till 40 % vid programmets slut. Samtidigt skall experternas rörlighet (utbyte, praktiktjänstgöring m.m.), som knappast förekommit alls vid genomförandet av de tidigare programmen, främjas så att den gradvis ökar upp till 15 % av de finansierade åtgärderna. Vidare skall ramprogrammet i största möjliga utsträckning underlätta genomförandet av operativa projekt (t.ex. gemensamma tulloperationer eller polisövningar), pilotprojekt och fortbildningsåtgärder. Deras andel bör uppgå till minst 25 % av åtgärderna i slutet av budgetåret. När det gäller andra åtgärder med stort mervärde, såsom särskilda fortbildningsåtgärder, skall upprättandet av nätverk samt undersökningar och forskning utgöra sammanlagt 20 % av de årliga anslagen. Det bör dock noteras att ramprogrammet, i likhet med tidigare programmen, bör ha till syfte att finansiera projekt med försökskaraktär som kan resultera i lagstiftning, samarbetsåtgärder eller enhetliga förfaranden i olika medlemsstater.

Särskilda mål:

- Öka kännedomen om fackspråket och förståelsen av den juridiska terminologin och polisterminologin i medlemsstaterna och kandidatländerna.

- Främja kännedomen om gemensamma nämnare i medlemsstaternas arbete med att förebygga och bekämpa brott.

- Lära känna institutioner samt polis- och rättsväsenden i andra medlemsstater och i kandidatländerna.

- Skapa goda arbetsförbindelser och ömsesidigt förtroende mellan dem som på alla nivåer deltar i att förebygga och bekämpa brottslighet.

- Främja diskussioner om bättre rättsligt samarbete och polissamarbete samt försök med nya arbetsmetoder.

- Jämföra reformer i arbetet med att förebygga och bekämpa brottslighet samt med att verkställa straffrättsliga påföljder.

- Underlätta genomförandet av de samarbetsinstrument som antagits av rådet.

- Främja kommunikation och informationsutbyte mellan sakkunniga i medlemsstaterna och kandidatländerna.

Målgrupp:

Programmet riktar sig till följande målgrupper:

- De myndigheter som är engagerade i förebyggande och bekämpande av brottslighet, vare sig denna är organiserad eller ej, särskilt terrorism, människohandel och brott mot barn, olaglig narkotikahandel och olaglig vapenhandel, korruption och bedrägeri, men också ungdomsbrottslighet och brottslighet i städerna.

- Rättstillämpare: domare, åklagare, advokater, tjänstemän vid centrala förvaltningsmyndigheter och polisväsendet, stämningsmän, sakkunniga, rättstolkar och andra yrkesutövare med anknytning till rättsväsendet samt forskare.

- Myndigheter med ansvar för brottsbekämpning: de myndigheter i medlemsstaterna som enligt nationell lagstiftning är ansvariga för att förebygga, avslöja och bekämpa brottslighet.

- Personer och myndigheter med ansvar för stöd till brottsoffer, däribland myndigheter med ansvar för invandringsfrågor och sociala myndigheter.

Behov av gemenskapsfinansierat stöd, särskilt med hänsyn till subsidiaritetsprincipen:

Skapandet av ett område med frihet, säkerhet och rättvisa - en uppgift som tilldelats Europeiska unionen genom Fördraget om Europeiska unionen - förutsätter att man angriper problem vilkas gränsöverskridande dimension ofta har en avgörande betydelse (t.ex. människohandel och varusmuggling). Sådana motåtgärder som enbart vidtas av polismyndigheter och rättsvårdande myndigheter i en enskild medlemsstat visar sig ofta otillräckliga, eftersom olikheterna i lagstiftning eller i systemen för brottsbekämpning ger dem som begår brott många möjligheter att undgå straffrättsliga påföljder. Dessutom ökar utbytet av information och erfarenheter mellan medlemsstaterna effektiviteten i de berörda myndigheternas verksamhet och underlättar en successiv tillnärmning av metoder på ett sätt som står i samklang med den nuvarande organisationen av rätts- och polisväsendena i medlemsstaterna. De samarbetsåtgärder som stöds genom programmet är således berättigade ur såväl subsidiaritetssynvinkel som när det gäller lämplighet och proportionalitet.

Val av tillvägagångssätt:

* Fördelar jämfört med alternativa åtgärder (komparativa fördelar): Genomförande av program för medfinansiering av samarbetsprojekt är det enda effektiva sättet att främja samarbetsåtgärder enligt EU-fördraget och Europeiska rådets slutsatser från mötet i Tammerfors.

* Analys av liknande åtgärder som eventuellt bedrivs på gemenskapsnivå eller i medlemsstaterna: På gemenskapsnivå finns det inga andra särskilda åtgärder; i medlemsstaterna är åtgärderna begränsade på grund av bristen på finansiering och en allmän ram, och därför är det inte möjligt att skapa nätverk och sprida god praxis inom unionen.

* Förväntade sido- och multiplikatoreffekter: Synergier och mervärde ut ett EU-perspektiv.

Huvudsakliga osäkerhetsfaktorer som kan påverka åtgärdens särskilda resultat

Erfarenheter från tidigare åtgärder visar att det inte finns några. Tvärtom ökar efterfrågan från institutioner, myndigheter samt offentliga och privata organisationer på denna typ av åtgärder, och medvetenheten om åtgärdernas betydelse för att skapa ett område med frihet, säkerhet och rättvisa i Europa har blivit större.

5.3 Genomförandebestämmelser

Åtgärderna kommer att genomföras av kommissionen (direkt förvaltning) med anställda som omfattas av tjänsteföreskrifterna.

6. BUDGETKONSEKVENSER

6.1 Totala budgetkonsekvenser för avsnitt B (för hela programperioden)

6.1.1 Finansiellt stöd ÅB i miljoner euro (avrundat till tre decimaler)

>Plats för tabell>

>Plats för tabell>

6.2. Kostnadsberäkning per åtgärd för avsnitt B (för hela programtiden) [14]

[14] Ytterligare upplysningar finns i den separata vägledningen.

ÅB i miljoner euro (avrundat till tre decimaler)

>Plats för tabell>

7. EFFEKTER PÅ PERSONALRESURSER OCH ADMINISTRATIVA UTGIFTER

7.1. Personalbehov för åtgärden

>Plats för tabell>

7.2 Total budgetkonsekvens av ytterligare personalbehov

>Plats för tabell>

Beloppen avser totala utgifter för 12 månader.

7.3 Övriga administrativa utgifter till följd av åtgärden

>Plats för tabell>

Beloppen avser totala utgifter för 12 månader.

(1) Ange vilken typ av kommitté samt vilken av de två kategorierna den tillhör.

I. Totalbelopp/år (tabell 7.2 + 7.3)

II. Varaktighet

III. Totalkostnad för åtgärden (I x II) // EUR

år

EUR

Behovet av personalresurser och administrativa resurser skall täckas av det anslag som tilldelats det förvaltande generaldirektoratet.

8. UPPFÖLJNING OCH UTVÄRDERING

8.1 Metod för uppföljning

- Valda indikatorer

* Indikatorer för att mäta resultaten av de åtgärder som genomförts : 1) antal projekt som genomförts, 2) antal personer som utbildats för nya åtgärder inom straffrättsligt samarbete och polissamarbete samt för ökad kännedom om medlemsstaternas polis- och rättsväsenden, fackterminologi, kommunikationsformer och ökad medvetenhet om olikheter i praxis och mentaliteter i de olika medlemsstaterna, 3) antalet dokument som publicerats, 4) antalet personer som resultaten sprids ut till, 5) antalet nya nätverk som upprättats, 6) antalet deltagare i mobilitetsprojekt och 7) antalet studier och undersökningar som slutförts.

* Införande av rutiner för att samla in nödvändiga data. 1) Upprättande av en databas över projekten för uppföljning och övervakning (med angivande av projektansvariga, partner, mottagare och målgrupper, resultat, slutrapporter, genomförande av utgifter, åtaganden och betalningar), 2) upprättande av en databas för projektprodukter (dokument, datamedier, publikationer som skall spridas) och 3) bidrag till webbplatsen för spridning av information via de relevanta nätverken och via sändlistor över sakkunniga i medlemsstaterna.

8.2 De planerade utvärderingarnas form och frekvens

- Årlig intern utvärdering på grundval av genomförda projekt, som är föremål för en regelbunden uppföljning och utvärdering samt anpassning av mål och medel för det årliga arbetsprogrammet, som godkänts av programkommittén och offentliggjorts i EGT.

- Årlig rapport till kommissionen, rådet och Europaparlamentet om de resultat som uppnåtts inom ramen för programmet.

- En oberoende extern halvtidsutvärdering efter hälften av programmets löptid och en rapport till Europaparlamentet och rådet.

- Slutlig oberoende extern utvärdering i slutet av programmet och en rapport till Europaparlamentet och rådet.

9. BESTÄMMELSER OM BEDRÄGERIBEKÄMPNING

(Jfr. artikel 3.4 i budgetförordningen: "Kommissionen skall i redovisningen informera om gällande eller planerade åtgärder för att förebygga och skydda mot risker för bedrägerier och oegentligheter")

Information till de projektansvariga återfinns i dokumentet med information om finansiering som genomförts av Europeiska unionen och i anvisningarna för förvaltning av bidrag.

Vidare innehåller riktlinjerna om projektförvaltning och avtalsformuläret information om befintliga skyddsåtgärder. Mottagaren åtar sig till exempel att ge kommissionens anställda lämpligt tillträde till den plats eller lokal där åtgärden genomförts samt till samtliga dokument som gäller det tekniska och finansiella genomförandet av åtgärden.

Mottagaren godtar att kommissionen och Europeiska revisionsrätten kan kontrollera hur bidraget faktiskt använts under avtalets hela löptid samt under en period på fem år från den dag då avtalet löpt ut.

Stickprovskontroller på plats som utförs av kommissionen ingår i planerna.