98/0112 (CNS) Förslag till RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr . . .

av den . . .

om finansiering av den gemensamma jordbrukspolitiken (98/C 170/07)

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 43 i detta,

med beaktande av kommissionens förslag,

med beaktande av Europaparlamentets yttrande,

med beaktande av revisionsrättens yttrande,

med beaktande av Ekonomiska och sociala komitténs yttrande, och

med beaktande av följande:

Genom förordning nr 25 om finansieringen av den gemensamma jordbrukspolitiken (1) upprättade rådet Europeiska utvecklings- och garantiefonden för jordbruket (EUGFJ), nedan kallad "fonden", som utgör en del av Europeiska unionens allmänna budget. I den förordningen fastställs de principer som skall tillämpas för finansieringen av den gemensamma jordbrukspolitiken.

Med hänsyn till att den gemensamma marknaden kommer att innebära enhetliga prissystem och en gemensam jordbrukspolitik, bör gemenskapen stå för de ekonomiska följderna. I enlighet med denna princip, som fastställs i artikel 2.2 i förordning nr 25, skall fonden finansiera bidrag vid export till tredje land, intervention i syfte att stabilisera jordbruksmarknader, åtgärder för landsbygdsutveckling, särskilda veterinära åtgärder enligt rådets beslut nr 90/424/EEG av den 26 juni 1990 om utgifter inom veterinärområdet (2) och åtgärder som är avsedda att ge information om den gemensamma jordbrukspolitiken för att uppnå de mål som fastställs i fördragets artikel 39.1 a.

Garantisektionen vid fonden bör särskilt finansiera utgifter för den gemensamma organisationen av jordbruksmarknaderna, de åtgärder för landsbygdsutveckling som följer med marknadsstödet, vissa utgifter inom fiskerisektorn, vissa utgifter inom veterinärsektorn samt åtgärder för information om den gemensamma jordbrukspolitiken.

Utvecklingssektionen vid fonden bör finansiera utgifter för vissa åtgärder för landsbygdsutveckling i regioner med eftersläpande utveckling samt för gemenskapsinitiativet för landsbygdsutveckling.

Kommissionen ansvarar för förvaltningen av fonden, och mellan medlemsstaternas och kommissionen upprättas ett nära samarbete i en kommitté för Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket.

Ansvaret för kontrollen av garantisektionens utgifter inom fonden ligger i första hand hos medlemsstaterna, som utser de myndigheter och andra organ som skall verkställa utbetalningar. Medlemsstaterna skall fullt ut och på ett effektivt sätt ta på sig denna uppgift. Kommissionen, som är ansvarig för att verkställa gemenskapens budget, skall kontrollera de sätt på vilka dessa utbetalningar och kontroller har utförts. Kommissionen får finansiera utgifter enbart om detta sker på ett sätt som ger tillräckliga garantier för att gemenskapsreglerna efterlevs. Inom ramen för ett decentraliserat system för förvaltning av gemenskapens utgifter är det av avgörande betydelse att kommissionen, som är ansvarig för finansieringen, är berättigad till och har möjlighet att utföra alla kontroller som den anser nödvändiga, med avseende på utgifterna, samt att öppenheten och det ömsesidiga biståndet mellan medlemsstaterna och kommissionen är effektiva och fullständiga.

I samband med granskningen av räkenskaperna kan kommissionen inom skälig tid besluta om de totala utgifter som skall införas i räkenskaperna med avseende på fondens garantisektion, endast om den får tillfredsställande garantier för att de nationella kontrollerna är tillräckliga och ger insyn i verksamheten, och att utbetalningsställena försäkrar sig om att de utbetalningar som de gör är lagliga och riktiga. Bestämmelser bör därför antas för ackreditering av utbetalningsställena från medlemsstaternas sida, och kommissionen skall dra upp riktlinjer avseende de kriterier som skall tillämpas. Det bör föreskrivas att enbart utbetalningar som görs av utbetalningsställen som är ackrediterade av medlemsstaterna får finansieras. De nationella kontrollsystemens öppenhet kräver, särskilt när det gäller förfarandet för godkännande, validering och betalning, i förekommande fall att antalet myndigheter och organ som anförtros detta ansvar begränsas med hänsyn till varje medlemsstats konstitutionella bestämmelser.

Ett decentraliserat förvaltningssystem för gemenskapens fonder innebär, särskilt efter reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken, att flera utbetalningsställen kan utses. När en medlemsstat ackrediterar fler än ett utbetalningsställe är det emellertid nödvändigt att ett enda kontaktorgan utses för att på detta sätt främja harmoniseringen av fondernas förvaltning, säkerställa kontakterna mellan kommissionen och de olika ackretiderade utbetalningsställena och för att sådana uppgifter om olika utbetalningsställens transaktioner som kommissionen begär skall kunna göras tillgängliga för denna med kort varsel.

Medlemsstaterna måste tillhandahålla finansiella medel i enlighet med de behov som deras utbetalningsställen har, medan kommissionen utbetalar förskott för utbetalningsställenas bokförda utgifter. Inom ramen för åtgärder för landsbygdsutveckling bör äkta förskottsbetalningar göras för genomförande av program. Dessa förskottsbetalningar bör behandlas enligt de finansiella mekanismer som har upprättats för förskott på de utgifter som har verkställts under en referensperiod.

Det är lämpligt att föreskriva två olika slag av beslut, ett som avser granskning och godkännande av räkenskaperna för fondens garantisektion, och ett som lägger fast vilka slutsatser, inbegripet finansiella rättelser, som kan dras av resultaten av granskningen av överensstämmelse mellan utgifterna och gemenskapsbestämmelserna.

Granskningen av överensstämmelse och därpå följande beslut om godkännande är inte knutna till verkställigheten av budgeten för ett visst budgetår. Det är nödvändigt att fastställa den längsta period som de slutsatser som dras av granskningen av överensstämmelse kan avse. Åtgärderna för landsbygdsutveckling är flerårliga vilket gör att det inte är möjligt att för dem tillämpa en sådan längsta period.

Åtgärder måste vidtas för att förhindra eller ingripa mot oegentligheter och för att indriva belopp som förlorats till följd av sådana oegentligheter eller försummelser. Det finansiella ansvaret för sådana oegentligheter eller försummelser måste fastställas.

Gemenskapens utgifter måste noga övervakas. Utöver den övervakning som medlemsstaterna utför på eget initiativ, och som förblir av största vikt, bör kommissionen få genomföra kontroller och ha rätt att kräva hjälp från medlemsstaterna.

Det är nödvändigt att i största möjliga utsträckning använda informationsteknik för att få fram den information som skall sändas till kommissionen. När kontroller utförs bör kommissionen omedelbart ha tillgång till alla uppgifter som rör utgifter, både i skriftlig form och i datafil.

Med hänsyn till omfattningen av gemenskapsfinansieringen är det nödvändigt att Europaparlamentet och rådet fortlöpande informeras genom regelbundna finansiella rapporter.

Rådets förordning (EEG) nr 729/70 av den 21 april 1970 om finansiering av den gemensamma jordbrukdspolitiken (3) har ändrats i betydande omfattning vid ett flertal tidfällen. Om nya ändringar görs av nämnda förordning, för att förtydliga och förenkla vissa frågor, bör alla bestämmelser i fråga omarbetas.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

(1) Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket (nedan kallad "fonden") skall utgöra del av Europeiska unionens allmänna budget.

Den skall bestå av två sektioner:

- Garantisektionen.

- Utvecklingssektionen.

(2) Garantisektionen skall finansiera

a) bidrag vid export till tredje land,

b) intervention i syfte att stabilisera jordbruksmarknaderna,

c) åtgärder för landsbygdsutveckling utanför mål 1-program utom gemenskapsinitiativet för landsbygdsutveckling,

d) åtgärder i samband med omstruktureringen av fiskeflottor utanför mål 1-områden och alla strukturåtgärder för fiskerisektorn utanför mål 1- och mål 2-områden, enligt lagstiftningen i fiskerisektorn,

e) gemenskapens finansiella bidrag för särskilda veterinära åtgärder, kontrollåtgärder på veterinärområdet och program för bekämpning och övervakning av djursjukdomar (veterinära åtgärder) samt för växtskyddsåtgärder,

f) åtgärder avsedda att ge information om Gemensamma jordbrukspolitiken.

(3) Utvecklingssektionen skall finansiera åtgärder för landsbygdsutveckling som inte omfattas av punkt 2 c.

(4) Utgifter för administration och personal som belastar medlemsstater och mottagare av stöd från fonden, skall inte finansieras av fonden.

Artikel 2

(1) Bidrag vid export till tredje land, beviljade i enlighet med gemenskapsbestämmelserna och inom ramen för den gemensamma organisationen av jordbruksmarknaderna, skall finansieras enligt artikel 1.2 a.

(2) Intervention för att stabilisera jordbruksmarknaderna som görs i enlighet med gemenskapsbestämmelser inom ramen för den gemensamma organisationen av jordbruksmarknaderna, skall finansieras enligt artikel 1.2 b.

(3) Om det är nödvändigt skall rådet, på förslag av kommissionen, med kvalificerad majoritet fastställa föreskrifter för finansiering av de åtgärder som avses in punkterna 1 och 2.

Artikel 3

(1) Åtgärder för landsbygdsutveckling utanför mål 1 som vidtas enligt gemenskapens bestämmelser skall finansieras enligt artikel 1.2 c.

(2) Fiskeriåtgärder som vidtas enligt gemenskapens bestämmelser skall finansieras enligt artikel 1.2 d.

(3) Veterinära åtgärder och växtskyddsåtgärder som vidtas enligt gemenskapens bestämmelser skall finansieras enligt artikel 1.2 e.

(4) Informationsåtgärder som vidtas enligt gemenskapens bestämmelser skall finansieras enligt artikel 1.2 f.

(5) Tillämpningsföreskrifterna för denna artikel skall antas i enlighet med förfarandet i artikel 13.

Artikel 4

(1) Varje medlemsstat skall meddela kommissionen följande:

a) De myndigheter och organ som ges befogenhet att utföra de betalningar som avses i artiklarna 2 och 3, nedan kallade "utbetalningsställen".

b) Om fler än ett utbetalningsställe har ackrediterats, den myndighet eller det organ, nedan kallat "samordningsorgan", som den ger i uppdrag dels att samla in och överföra de uppgifter som skall ges in till kommissionen, dels att främja en enhetlig tillämpning av gemenskapsreglerna.

(2) De utbetalningsställena är myndigheter eller organ i medlemsstaterna, som såvitt avser de betalningar som skall göras inom deras område erbjuder tillräckliga garantier för att

a) ansökningarnas giltighet och överensstämmelse med gemenskapens regler kontrolleras innan betalningarna godkänns,

b) de gjorda betalningarna redovisas korrekt och fullständigt i räkenskaperna, och

c) nödvändiga handlingar ges in inom den tid och i den form som föreskrivs i gemenskapsreglerna.

(3) Utbetalningsställena måste förfoga över verifikationshandlingar avseende de gjorda utbetalningarna och över handlingar som gäller genomförandet av de föreskrivna administrativa och materiella kontrollerna. Om de relevanta dokumenten bevaras hos de organ som har till uppgift att godkänna utgifterna skall dessa organ tillställa utbetalningsstället rapporter om antalet genomförda kontroller, dessas innehåll och de åtgärder som har vidtagits på grund av resultaten.

(4) Endast utgifter som betalas av ackrediterade utbetalningsställen skall finansieras av gemenskapen.

(5) Varje medlemsstat skall, med beaktande av landets konstitutionella bestämmelser och institutionella struktur, begränsa antalet ackrediterade utbetalningsställen till minsta möjliga antal för att de utgifter som avses i artikel 2 och 3 skall kunna betalas under tillfredsställande förvaltnings- och bokföringsförhållanden.

(6) Varje medlemsstaat skall till kommissionen överlämna följande upplysningar om utbetalningsställena:

a) Namn och stadgar.

b) Förvaltnings- och bokföringsförhållanden samt interna kontrollförhållanden under vilka betalningar skall göras i samband med genomförandet av gemenskapsreglerna inom ramen för den gemensamma jordbrukspolitiken.

c) Ackrediteringshandlingen.

Kommissionen skall omedelbart underrättas om dessa uppgifter ändras på något sätt.

(7) Om ett eller flera av villkoren för ackreditering inte uppfyllts eller inte längre uppfylls av ett ackrediterat utbetalningsställe skall ackrediteringen återkallas, såvida inte utbetalningsstället genomför nödvändiga anpassningar inom den tid som bestäms utifrån hur allvarligt problemet är. Den berörda medlemsstaten skall underrätta kommissionen om detta.

(8) Tillämpningsföreskrifterna för denna artikel skall antas i enlighet med förfarandet i artikel 13.

Artikel 5

(1) De ekonomiska resurser som krävs för de utgifter som avses i artiklarna 2 och 3 skall göras tillgängliga för medlemsstaterna av kommissionen genom förskott på utgifter som verkställs under en referensperiod.

Förskottsbetalning för genomförande av program inom ramen för de åtgärder för landsbygdsutveckling som avses i artikel 3.1 får beviljas av kommissionen vid godkännandet av programmen i fråga och skall anses som utgifter som verkställts den första dagen i månaden efter beslutet om beviljandet.

(2) Till dess att förskotten på verkställda utgifter har utbetalats skall medlemsstaterna tillhandahålla de medel som är nödvändiga för att täcka utgifterna, i enlighet med de ackrediterade utbetalningsställenas behov.

(3) Tillämpningsföreskrifterna för denna artikel skall antas i enlighet med förfarandet i artikel 13.

Artikel 6

(1) Medlemsstaterna skall med jämna mellanrum tillställa kommissionen följande uppgifter avseende de ackrediterade utbetalningsställena och samordningsorganen och de transaktioner som finansieras av fondens garantisektion:

a) En redovisning av utgifterna och en bedömning av finansieringsbehoven.

b) Årsredovisningen tillsammans med nödvändiga underlag för granskning och godkännande och ett intyg avseende den vidarebefordrade redovisningens fullständighet, exakthet och sanningsenlighet.

(2) Tillämpningsföreskrifter för denna artikel, särskilt de som gäller det redovisningsintyg som avses i punkt 1 b, skall antas enligt förfarandet i artikel 13.

Artikel 7

(1) Efter att ha hört fondkommittén skall kommissionen fatta de beslut som anges i punkterna 2, 3 och 4.

(2) Kommissionen beslutar om månatliga förskott på verkställda utgifter som betalas av de ackrediterade utbetalningsställena.

Utgifterna för oktober skall hänföras till oktober om de betalas mellan den 1 och 15 oktober och till november om de betalas mellan den 16 och 31 oktober. Förskottsbetalningar skall göras till medlemsstaten senast den tredje arbetsdagen den andra månaden efter den när utgifterna betalas.

Ytterligare förskott får betalas om fondkommittén underrättas vid nästa samråd.

(3) Kommissionen skall granska och godkänna årsredovisningen för utbetalningsställena före den 30 april året efter det aktuella budgetåret och på grundval av de uppgifter som avses i artikel 6.1 b.

Beslutet att godkänna årsredovisningen skall omfatta den överlämnade redovisningens fullständighet, exakthet och sanningsenlighet. Beslutet skall inte påverka beslut som fattas senare i enlighet med punkt 4.

(4) Kommissionen skall besluta om vilka utgifter som inte skall omfattas av gemenskapens finansiering enligt artiklarna 2 och 3 när den finner att utgifterna inte har betalats i överensstämmelse med gemenskapsreglerna.

Varje beslut om att vägra finansiering skall föregås av att resultaten av kommissionens undersökningar och den berörda medlemsstatens svar överlämnas skriftligen varefter de två berörda parterna skall sträva efter att nå en överenskommelse om vilka åtgärder som skall vidtas.

Om ingen överenskommelse nås får medlemsstaten begära att ett förfarande inleds, i syfte att medla mellan deras respektive ståndpunkter inom en tid av fyra månader. Resultaten härav skall anges i en rapport, vilken skall överlämnas till och granskas av kommissionen innan ett beslut om att vägra finansiering fattas.

Kommissionen skall fastställa de belopp som skall undantas med beaktande i synnerhet av hur betydande bristen på överensstämmelse är. Kommissionen skall i detta syfte beakta överträdelsens natur och betydelse och den ekonomiska förlust som gemenskapen förorsakats.

En vägran att finansiera får inte inbegripa de utgifter som avses i artikel 2 och som betalats före de tjugofyra månader som föregick kommissionens skriftliga meddelande till den berörda medlemsstaten om resultaten av undersökningarna.

Bestämmelsen i femte stycket skall inte tillämpas på de ekonomiska följderna.

a) av oegentligheter eller försummelser enligt artikel 8.2, eller

b) av statligt stöd eller överträdelse för vilka förfarandena enligt artiklarna 93 och 169 i fördraget har inletts.

(5) Tillämpningsföreskrifterna för denna artikel skall antas i enlighet med förfarandet i artikel 13. Dessa föreskrifter skall särskilt omfatta de förskottsbetalningar som avses i artikel 5.1 andra stycket enligt punkterna 2, 3 och 4 och förfarandena för de beslut som avses i nämnda punkter.

Artikel 8

(1) Medlemsstaterna skall i enlighet med nationella bestämmelser i lagar och andra författningar vidta de åtgärder som är nödvändiga för att

a) försäkra sig om att transaktioner som finansieras av fonden verkligen äger rum och att de genomförs korrekt,

b) förhindra och beivra oegentligheter.

c) indriva belopp som förlorats till följd av oegentligheter eller försumlighet.

Medlemsstaterna skall underrätta kommissionen om de åtgärder som vidtagits i dessa syften, och särskilt om i vilket stadium de förvaltningsmässiga och rättsliga förfarandena befinner sig.

(2) Om en fullständig indrivning inte kan åstadkommas skall de ekonomiska följderna av oegentligheter och försummelser bäras av gemenskapen, med undantag för följderna av sådana oegentligheter eller försummelser som kan tillskrivas myndigheter eller andra organ i medlemsstaterna.

De indrivna beloppen skall betalas till de ackrediterade utbetalningsställena, och dessa skall dra av de indrivna beloppen från de utgifter som fonden finansierar. Räntan på de belopp som drivits in eller som betalats för sent skall betalas in till fonden.

(3) Rådet skall, på förslag av kommissionen, med kvalificerad majoritet fastställa de allmänna tillämpningsföreskrifterna för denna artikel.

Artikel 9

(1) Medlemsstaterna skall till kommissionens förfogande ställa alla uppgifter som behövs för att fonden skall fungera väl. De skall även vidta alla lämpliga åtgärder för att underlätta den kontroll som kommissionen kan anse vara nödvändig inom ramen för förvaltningen av gemenskapsfinansieringen, inbegripet kontroller på plats.

Medlemsstaterna skall underrätta kommissionen om alla bestämmelser i lagar och andra författningar som de har antagit för tillämpningen av gemenskapens rättsakter avseende den gemensamma jordbrukspolitiken, i den mån dessa akter har ekonomiska följder för fonden.

(2) Utan att det påverkar den kontroll som medlemsstaterna utför i enlighet med nationella bestämmelser i lagar, förordningar och administrativa bestämmelser, och utan att det påverkar tillämpningen av bestämmelserna i artikel 188 c i fördraget, eller sådana undersökningar som företas med stöd av artikel 209 c i fördraget, skall tjänstemän som kommissionen utsett att genomföra undersökningar på plats ha tillgång till alla de böcker och andra handlingar inklusive uppgifter som upprättas eller lagras i elektronisk form, avseende utgifter som finansieras av fonden.

De skall särskilt kontrollera

a) om förvaltningsrutinerna är förenliga med gemenskapsreglerna,

b) om de erforderliga underlagen finns och om dessa överensstämmer med de transaktioner som finansieras av fonden,

c) under vilka förhållanden transaktioner som finansieras av fonden genomförs och kontrolleras.

Kommissionen skall i god tid före undersökningen underrätta den berörda medlemsstaten eller den medlemsstat inom vars territorium undersökningen skall äga rum. Tjänstemän från den berörda medlemsstaten får delta i undersökningen.

På begäran av kommissionen och efter godkännande av medlemsstaten, skall undersökningar eller utredningar beträffande de transaktioner som avses i denna förordning utföras av de behöriga myndigheterna i medlemsstaten. Tjänstemän från kommissionen får också delta.

För att effektivisera kontrollen kan kommissionen, efter godkännande av berörda medlemsstater, ombesörja att myndigheter i dessa stater deltar i vissa undersökningar eller utredningar.

(3) Rådet skall vid behov, på förslag från kommissionen, med kvalificerad majoritet fastställa allmänna tillämpningsföreskrifter för denna artikel.

Artikel 10

Före den 1 juli varje år skall kommissionen tillställa Europaparlamentet och rådet en finansiell rapport om förvaltningen av fonden under det föregående räkenskapsåret, särskilt om dess ekonomiska ställning, utvecklingen av beloppen och utgiftsslagen samt om under vilka förhållanden gemenskapsfinansieringen genomförts.

Artikel 11

Kommittén för Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket (nedan kallad "fondkommittén") skall bistå kommissionen med förvaltningen av fonden i enlighet med bestämmelserna i artiklarna 12 15.

Artikel 12

Fondkommittén skall bestå av företrädare för medlemsstaterna och för kommissionen. Varje medlemsstat skall i kommittén företrädas av högst fem tjänstemän.

Ordförande för fondkommittén skall vara en företrädare för kommissionen.

Artikel 13

(1) Om förfarandet i denna artikel skall tillämpas skall ordföranden, antingen på eget initiativ eller på begäran av en företrädare för en medlemsstat, hänskjuta ärendet till fondkommittén.

(2) Kommissionens företrädare skall förelägga kommittén ett förslag till åtgärder. Kommittén skall yttra sig över förslaget inom den tid som ordföranden bestämmer med hänsyn till hur brådskande frågan är. Den skall fatta sitt beslut med den majoritet som enligt artikel 148.2 i fördraget skall tillämpas vid beslut som rådet skall fatta på förslag av kommissionen. Rösterna från medlemsstaternas företrädare i kommittén skall vägas enligt ovannämnda artikel. Ordföranden får inte rösta.

Kommissionen skall själv besluta med omedelbar verkan. Om beslutet inte är förenligt med fondkommitténs yttrande skall kommissionen emellertid genast underrätta rådet. I sådana fall får kommissionen uppskjuta verkställandet av de beslutade åtgärderna under en tid som inte överstiger en månad från dagen då rådet underrättats.

Rådet får inom en månad fatta ett annat beslut med kvalificerat majoritet.

Artikel 14

(1) Fondkommittén skall höras

a) i samtliga fall där det är föreskrivet att den skall höras,

b) angående den beräkning av fondens anslag som skall skrivas in i kommissionens budgetförslag för kommande budgetår och vid behov i ytterligare budgetförslag,

c) om utkast till rapporter om fonden som skall överlämnas till rådet.

(2) Fondkommittén får undersöka alla andra frågor som dess ordförande, antingen på eget initiativ eller på begäran av en företrädare för en medlemsstat, har hänskjutet till den.

Fondkommittén skall regelbundet informeras om fondens verksamheter.

Artikel 15

Ordföranden skall sammankalla fondkommittén.

Kommissionen skall ställa sekretariatstjänster till fondkommitténs förfogande.

Fondkommittén skall själv fastställa sin arbetsordning.

Artikel 16

Förordning (EEG) nr 729/70/EEG upphör att gälla.

Hänvisningar till den upphävda förordningen skall tolkas som hänvisning till denna förordning och skall läsas i enlighet med jämförelsetabellen i bilagan.

Artikel 17

Artikel 15 tredje stycket och artikel 40 i rådets beslut 90/424/EEG skall upphöra att gälla.

Artikel 18

De bestämmelser som krävs för att underlätta övergången från förordning (EEG) nr 729/70 till denna förordning skall antas enligt förfarandet i artikel 13.

Artikel 19

Denna förordning träder i kraft den sjunde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

Den skall tillämpas på utgifter som verkställs från och med den 1 januari 2000.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den . . .

På rådets vägnar

. . .

(1) EGT 30, 20.4.1962. Förordningen senast ändrad genom förordning (EEG) nr 728/70 (EGT L 94, 28.4.1970, s. 9).

(2) EGT L 224, 18.8.1990, s. 19.

(3) EGT L 94, 28.4.1970, s. 13. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 1287/96 (EGT L 125, 8.6.1995, s. 1).

BILAGA

>Plats för tabell>