A4-0321/97

Resolution om utvecklingsfrågor och strukturåtgärderna i Belgien (C4-0107/97)

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

- med beaktande av samlade programhanteringsdokument (SPD) för gemenskapens strukturella åtgärder enligt mål 1 i Hainaut i Belgien,

- med beaktande av samlade programhanteringsdokument (SPD) för gemenskapens strukturella åtgärder mål 2-områdena i Belgien,

- med beaktande av samlade programhanteringsdokument (SPD) för gemenskapens strukturella åtgärder mål 5b-områdena i Belgien,

- med beaktande av betänkandet från utskottet för regionalpolitik och yttrandet från utskottet för och sysselsättning och socialfrågor (A4- 0321/97) och med beaktande av följande:

A. Politiken för ekonomisk och social sammanhållning utgör ett av Europeiska unionens viktiga mål.

B. Strukturfonderna är ett viktigt instrument för uppnåendet av detta mål.

C. Trots att Belgien hör till de medlemsstater vilkas BNP per invånare är högre än genomsnittet för gemenskapen (113 %) råder det märkbara skillnader i fråga om utvecklingen mellan olika delar av landet. Motsvarande procenttal är 77 % för Hainaut och 137 % för regionen Antwerpen och 183 % för regionen Bryssel.

D. De totala medlen från strukturfonderna till Belgien uppgår till två miljarder ecu, det vill säga ungefär 3 % av de totala utbetalningarna från strukturfonderna (1994-1999).

E. Gemenskapens totala bistånd till Belgien har nästan tredubblats från 864 miljoner ecu (1989-1993) till något över två miljarder ecu (1994-1999).

F. Hainaut kom för första gången att erkännas som mål 1-område år 1994, och i dagens läge är det viktigaste av alla programmen för mål 1-områdena inriktat på Hainaut (740 miljoner ecu).

G. För de zoner som är berättigade till stöd enligt mål 2 har anslagen kraftigt ökat (321 miljoner ecu 1994-1999 mot 214 miljoner ecu under 1989- 1993) och för mål 5b-områdena har en fördubbling skett (från 33 miljoner ecu 1989-1993 till 77 miljoner ecu 1994-1999).

H. Huvudprinciperna för gemenskapsåtgärderna har påverkat regionalpolitiken i Belgien så att denna kommit att fördjupas, både i fråga om sitt innehåll (sökandet efter synergi, betonande av stöd till företag utbildning, upprustning av industriområden, skydd av miljön) och i fråga om genomförandet (partnerskap, utvärdering).

I. Vissa områden som kommer i fråga för mål 5b-stöd är geografiskt begränsade till en liten del av en enda stad.

J. Stödet från strukturfonderna har obestridligen haft en verkan men likafullt har de hittills visat sig otillräckliga för att minska rådande skillnader och arbetslösheten i de värst drabbade regionerna.

K. Vid en delutvärdering efter halva tiden är det definitiva ibruktagandet avstrukturfonderna i Belgien (de faktiskt genomförda utbetalningarna) fortfarande otillräckligt och oroande.

L. Den tilltagande flykten från landsbygden förvärrar de strukturella faktorerna som till exempel befolkningsökningen och den ekonomiska utvecklingen.

M. Följaktligen är det absolut nödvändigt att förbättra både gemenskapens strukturpolitik i Belgien och dra upp nya riktlinjer för den så att den blir mera effektiv.

N. Värda att beakta i detta sammanhang är de slutsatser som framkom vid den offentliga utfrågningen om användningen av strukturfonderna i Belgien, vilken anordnades av utskottet för regionalpolitik den 7 juli 1997.

1. Parlamentet noterar att Hainaut sedan ett antal år tillbaka ligger efter ordentligt i utvecklingen, något som framför allt beror på specialisering mot traditionella industri (textil, järn och stål) samt strukturella brister, såsom en otillräcklig ekonomisk diversifiering, en otillräcklig teknisk potential och en dåligt utbildad arbetskraft,

2. understryker att det trots de positiva aspekterna inte finns några garantier för att gemenskapens strukturpolitik, enligt de utvärderingar som gjorts vid halvtid, skulle göra det möjligt för Hainaut, som är ett mål 1-område, att från och med nu fram till år 1999 i någon större grad komma närmare gemenskapens genomsnitt för BNP per capita,

3. anser att samma gäller för flertalet mål 2- och mål 5b-områden i Belgien,

4. anser, som en följd av detta att effektivitetshänsyn talar för att strukturpolitiken i Belgien måste tillämpas bättre och att vissa riktlinjer måste revideras,

För en bättre tillämpning av strukturpolitiken

5. är starkt bekymrat över att det definitiva ibruktagandet av anslagen (de faktiskt genomförda utbetalningarna) legat på en så ringa nivå:efter halva tiden endast 17 % av de totala anslag som beviljats av ERUF för regionen Hainaut, som är mål 1-område, mellan 5 % och 25 % för mål 2-områdena, trots att alla anslagen ställts till förfogande, och mindre än 10 % för mål 5b-områdena på grund av att disponibla anslag inte ställts till förfogande i tillräckligt stor utsträckning (cirka 12 %),

6. medger att denna oroväckande situation delvis får sin förklaring av de invecklade förfarandena i samband med förverkligandet av ett flertal mer omfattande projekt, samt av att kommissionen inledningsvis dragit ut på tiden med att godkänna de samlade programplaneringsdokumenten för mål 1-, 2-, och mål 5b-områdena,

7. hälsar med tillfredsställelse kvaliteten på programmen för mål 3 och den framgång dessa haft och konstaterar att det saknas resurser för att finansiera de många förslagen till projekt; beklagar att de lokala myndigheterna systematiskt utestängts från möjligheten att ta initiativ till integrering av riskgrupper och anhåller om att de skall behandlas på samma sätt privata programfrämjare,

8. noterar de goda resultat som uppnåtts genom socioprofessionella integreringsmetoder och stödjer tanken på personlig rådgivning och bildandet av konsortier; yrkar, med tanke på att planering och kontinuitet inom politiken för mänskliga resurser skall kunna säkerställas, på att initiativ till integrering över längre tidsintervall principiellt skall godkännas,

9. konstaterar ett enormt underutnyttjande av anslagen för mål 4; yrkar på att genomförandet av detta nya mål skall påskyndas, vilket kunde ske genom att man framför allt hos små och medelstora företag skapar ökad medvetenhet om vidareutbildning av arbetstagare; uppmanar de behöriga myndigheterna och kommissionen att, i samband med den interimistiska utvärderingen, skapa möjligheter för att outnyttjade anslag för mål 4 skulle kunna överföras till mål 3,

10. anser emellertid att en bedömning av resultaten av samtliga samlade programplaneringsdokument kan göras vid utgången av perioden som uppställts för att ta hänsyn till utgifterna för åtgärder i förbindelse med den verksamhet som omfattas av de samlade programplaneringsdokumenten som fastställts till den 31 december 2001,

11. uppmanar kommissionen att, tillsammans med de berörda regionala och lokala myndigheterna, vidta de åtgärder som är nödvändiga för att snabbt råda bot på dagens situation där anslagen i budgeten utnyttjas i otillräcklig utsträckning; denna situation kan komma att utgöra ett hinder för att den europeiska politiken för ekonomisk och social sammanhållning skall kunna fungera adekvat och effektivt i Belgien,

12. riktar de belgiska myndigheternas uppmärksamhet framför allt på att utnyttjandenivån av gemenskapsanslagen den 1 januari 1999 borde tjäna som referens för beräkningen av de belopp som beviljas efter 1999 och uppmanar dem enträget att i så stor utsträckning som möjligt utnyttja gemenskapsanslagen,

13. uppmanar därför de regionala och lokala myndigheterna att göra allt för att

- göra de administrativa förfarandena mindre tungrodda, vilket också vore ägnat att påskynda utförandet av programmen både vad gäller beslutsförfarandet och utbetalningen av anslagen,

- utan dröjsmål ställa de offentliga medel till förfogande som är nödvändiga för att vissa projekt, särskilt infrastrukturprojekt, skall kunna genomföras,

- införa en bättre ram för utförandet (en programledare/samordnare bör utses) samt en oberoende utvärdering av de samlade programplaneringsdokumenten; noterar i samband därmed de ansträngningar som redan gjorts på denna punkt,

14. uppmanar likaså de belgiska myndigheterna att öka sina ansträngningar för att påskynda utbetalandet av gemenskapens anslag till mottagarna, då den nuvarande trögheten ofta avskräcker entreprenörerna (små och medelstora företag och organisationer) som tvingas förfinansiera projekten,

15. betonar å andra sidan revisionsrättens iakttagelse att det i verkligheten tyvärr ofta saknas en definition av vilka små och medelstora företag som är valbara, och att i de fall då det finns en sådan definition, denna inte alltid är selektiv; är oroat över att det förekommer undantag och särbestämmelser även på de områden där det finns stödåtgärder direkt riktade till små och medelstora företag, och att dessa medför att företag av alla storlekar kan erhålla stöd,

16. beklagar att de anslag som skulle ha införts i de regionala myndigheternas budgetar, som till exempel anslag som är nödvändiga för slutförandet av en redan delvis byggd väg, till vissa delar har beviljats i form av strukturstöd, en budgetöverföring som inte garanterar någon ytterligare utveckling av området,

17. uppmanar kommissionen

- att se till att urvalskriterierna för bidragsberättigade projekt tillämpas mera rigoröst,

- att se till att det vid urvalet i de operativa programmen ges företräde till program riktade till små och medelstora företag,

- att utöka det tekniska stödet och ge mer komplett information till operatörerna och de organ som har ansvaret för genomförandet av åtgärderna,

18. anser att kommissionen borde spela en mera aktiv roll vid uppföljningen av åtgärderna för att garantera att de prioriteringar som uppställts i högre grad efterlevs, särskilt i fråga om tillväxt, sysselsättning och yrkesutbildning större samstämmighet (med undvikande av överlappningar) samt dynamism i de företagna åtgärderna, varvid tillräcklig uppmärksamhet dock måste ges åt de särskilda regionala skillnaderna,

19. anser att en geografisk begränsning av de områden som kan komma i fråga för stöd från EU inom ramen för mål 5b (kustsamhällena i Westhoek) inte får förorsaka någon uppsplittring av dessa orter i områden som kommer i fråga för stöd och sådana som inte gör det, med tanke på den ringa yta som dessa områden omfattar (Oostende, Bredene, Middelkerke), då dettat skulle leda till onödiga begränsningar av de förslag som kan komma från dessa regioner,

För nya riktlinjer inom gemenskapens strukturpolitik i Belgien

20. befarar, efter det resultat som noterats hittills att gemenskapens strukturpolitik sådan den genomförts sedan 1994 i Hainaut, trots storleken på de resurser som satts in uppväga inverkningarna av den industriella strukturomvandlingen, utan att få till stånd någon mera betydande förbättring av den underutveckling som kännetecknar denna region i jämförelse med gemenskapens genomsnitt för BNP per capita,

21. är övertygat om att de lokala utvecklings- och sysselsättningsinitiativen är nödvändiga villkor för en varaktig utveckling; dessa initiativ bidrar inte enbart till att förbättra levnadsvillkoren i landsbygdsområdena, utan utgör även en lämplig ram för att skapa varaktiga arbetstillfällen och landsbygdens bevarande; anser därför att det är nödvändigt att upprätta decentraliserade lokala utvecklingscentra vars uppgift är att främja tillväxten i landsbygdsregionerna, ett aktivt deltagande av och en dialog mellan medborgarna och de lokala och regionala myndigheterna, samt att tillhandahålla en förvaltningsram för tekniska självhjälpsprogram,

22. konstaterar också skillnaderna i fråga om utveckling och den ojämlikhet som råder mellan olika distrikt i provinsen Hainaut och beklagar att gemenskapens bidrag inte kunnat medverka till en utjämning här,

23. uppmanar kommissionen och de regionala och lokala myndigheterna i Hainaut att lägga om den aktuella utvecklingsstrategin, särskilt i de värst drabbade områdena, för att uppnå bättre resultat vad gäller tillväxt, utveckling och sysselsättning,

24. konstaterar med tillfredsställelse de berörda regionala myndigheternas vilja att fram till 1999 med bred marginal överträffa det ursprungliga målet för Hainaut enligt det samlade programplaneringsdokumentet, nämligen att skapa 5 000 arbetstillfällen,

25. anser det framför allt vara absolut nödvändigt att fram till 1999 skapa ett avsevärt större antal varaktiga och kvalificerade arbetstillfällen samt att markant höja yrkesutbildningsnivån,

26. uppmanar därför kommissionen och de regionala och lokala myndigheterna att göra allt fram till år 1999 för att främja sysselsättningen, särskilt i Hainaut:

- genom att göra stöden till företagen mera beroende av hur effektiva företagen är när det gäller att skapa varaktiga arbetstillfällen och rigoröst övervaka att dessa finns kvar,

- genom att ägna mer uppmärksamhet och resurser åt projekt som är ägnade att skapa kvalificerade arbetstillfällen inom de sektorer som är öppna för ny teknologi,

- genom att prioritera små och medelstora företag i ljuset av dessa företags möjligheter att skapa nya arbetstillfällen

27. uttrycker sin oro inför det låga antalet projekt som finansieras i landsbygdsområdena; erinrar om Europeiska unionens önskan att föra en integrerad politik för landsbygdens utveckling och understryker nödvändigheten av att diversifiera programmen för skapande av arbetstillfällen och affärsverksamheter i landsbygdsområdena,

28. konstaterar att det ekonomiska utvecklingsuppdraget på lokal nivå i allmänhet anförtros gemensamma kommunala strukturer som alla försvarar sina egna underregionala projekt, utan hänsyn till samverkan eller komplementaritet med andra kommunala strukturers projekt eller projekt som berör regionen i helhet,

29. konstaterar att detta leder till en stor spridning av mindre projekt som mer syftar till att tillmötesgå de lokalt ansvariga än att säkerställa en varaktig utveckling,

30. oroar sig likaså över företagsutflyttningar från angränsande, icke bidragsberättigade områden, varvid företagen lockats av den «manna från himlen» som gemenskapens subventioner erbjuder; anser att sådana konstlade företagsutflyttningar, vilka det ofta är de stora företagen som tjänar på, allvarligt skadar den effektivitet regionalpolitiken har i praktiken och yrkar på att kommissionen skall råda bot på detta genom rigorös kontroll av beviljandet av stöd och sanktioner i händelse av illojal konkurrens,

31. anser att det är nödvändigt att gemenskapens initiativprogram såsom Leader målinriktas i högre drag,

32. uppmanar kommissionen att se till att noggranna undersökningar genomförs av de effekter som det utdelade stödet får för flyttningar av företag och att dra de nödvändiga konsekvenserna av detta,

33. förvånar sig över att vissa mål 1-områden i andra medlemsstater har satt målet vad gäller antalet arbetstillfällen som skall skapas mycket högre, trots att de ibland haft mindre med pengar till sitt förfogande än vad man haft i belgiska Hainaut; yrkar därför på att kommissionen skall ställa upp exakta och harmoniserade indikatorer för att möjliggöra meningsfulla jämförelser mellan regionerna i fråga om antalet nettoarbetstillfällen som skapats och den genomsnittliga kostnaden för varje arbetstillfälle som bekostats via gemenskapens fonder,

34. understryker i stort, både för Hainaut och för alla regioner som i Belgien är berättigade till bidrag enligt mål 2 och mål 5b, att det ofördröjligen skulle behöva utvecklas en mera aggressiv utvecklingsstrategi med inriktning framför allt på ekonomisk diversifiering, gynnande av forskning och spridning av ny teknologi samt yrkesutbildning; detsamma gäller upprustningen av nedlagda industrier och förfallna stadsområden och förbättrandet av naturmiljön och den kulturella miljön (inberäknat program för turism), då ju detta är viktigt med tanke på områdenas attraktionskraft; en sådan strategi förutsätter en nerbantning av det alltför höga antalet åtgärder inom varje samlad programplaneringsdokument; anser emellertid att principen att ge prioritet till upprustning av redan urbaniserade eller exploaterade områden skulle införas i gemenskapens industriella utvecklingspolitik,

35. bekräftar att det i framtiden, trots den belastning på ekonomin som den förestående tilltänkta utvidgningen för med sig, kommer att behövas fortsatta ansträngningar från gemenskapens sida för att stödja de regioner och områden i Belgien som ligger allvarligt efter i utvecklingen,

36. uppmanar de regionala myndigheterna att se till att det vidtas åtgärder för att komma till rätta med eftersläpningen i det offentliga stödet för att göra det möjligt för sådant EU-stöd som grundas på medfinansiering att nå sina mottagare,

37. anser dock att det borde eftersträvas en geografisk koncentration av de disponibla medlen på de delregioner i Hainaut som drabbats värst (såsom Mons, Charleroi, Borinage) eller på andra områden såsom västra delen av vallonska Brabant eller nedre delen av floden Sambres lopp i Namur eller Meuse-Vesdre-området, samtidigt som alla program, som nu är alltför många och som ibland inriktar sig på alltför snävt avgränsade områden, även i fråga om mål 5b, borde få en mera effektiv inriktning på olika teman,

38. uppmanar Europeiska kommissionen att i högre grad låta de regionala myndigheterna deltaga när stödområdena skall väljas ut samt att överväga att tolka de territoriella kraven mera flexibelt, till exempel genom att minska den andel som skall investeras av initiativtagare och stödberättigade i angränsande kommuner under förutsättning att detta kommer utvecklingen inom målområdena till godo; anser ytterligare att man i sådana fall, hellre kan kan arbeta för tematiska eller sektoriella mål som inte är inriktade på något bestämt geografiskt område,

39. anser att kvinnornas deltagande i integreringsprogram i Europeiska socialfondens regi i möjligaste mån bör förbättras; uppmanar de behöriga myndigheterna i Belgien att med tanke på detta fästa större avseende vid utvecklingen av små och medelstora företag samt av servicesektorn; beklagar att överflyttningen i vissa regioner till den offentliga och kvartära sektorn och till de socioekonomiska projekten inte tas i beaktande i samband med sysselsättningskriterierna,

40. betonar vikten av övervakningskommittéer, inte bara för uppföljning och genomförande av programmen men också med tanke på utvecklandet av en dynamik för de ifrågavarande regionerna; anser att även arbetsmarknadens parter, lokala myndigheter och privata integreringsinitiativ bör få medverka i dessa aktiviteter,

41. beklagar bristen på flexibilitet från kommissionens sida i samband med förhandlingarna om och uppföljningen av genomförandet av programmen; anser att regionerna och olika sammanslutningar bör delta i högre grad och få ökat ansvar vid utarbetandet och genomförandet av programmen, såväl då prioriteringarna uppställs som då stödområdena definieras territoriellt; anser dock att kommissionens möjligheter till utvärdering bör utökas genom införandet av objektiva och mätbara förfaranden och indikatorer som möjliggör inbördes jämförelser.

42. bekräftar ånyo att inget av de beslut som efter 1999 kan leda fram till ett nytt synsätt på problematiken med den regionala utvecklingen i Belgien skall få medföra något plötsligt stopp för gemenskapsfinansieringen - något som dels skulle bryta sammanhanget i politiken och dels motverka sitt eget syfte- utan varje sådan omläggning skall under en tillräckligt lång period åtföljas av nödvändiga övergångsåtgärder av alla de slag som kan behövas,

43. uppmanar med kraft kommissionen och rådet att sörja för att de förberedande verksamheterna inom kommande programplaneringsfas avslutas i god tid så att förhandlingsfasen för de samlade programplaneringsdokumenten kan slutföras vid den tidpunkt då den nya programplaneringsperioden tar sin början år 2000,

44. uppdrar åt sin ordförande att vidarebefordra denna resolution till kommissionen, rådet, Belgiens federala regering och federala parlament samt till regeringarna och parlamenten i Flandern, Vallonien och huvudstaden Bryssel.