P6_TA(2007)0073

Hälso- och sjukvård över gränserna

Europaparlamentets resolution av den 15 mars 2007 om gemenskapsåtgärder för tillhandahållande av hälso- och sjukvård över gränserna

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

- med beaktande av meddelandet från kommissionen "Samråd om gemenskapsåtgärder som rör hälsooch sjukvården" (SEC(2006)1195/4),

- med beaktande av artikel 152 i EG-fördraget,

- med beaktande av de domar som avkunnats av Europeiska gemenskapernas domstol ("EG-domstolen") i målen Decker (C-120/95, 28 april 1998), Kohll (C-158/96, 28 april 1998), Geraets-Smits & Peerbooms (C-157/99, 12 juli 2001), Vanbraekel (C-368/98, 12 juli 2001), IKA (C-326/00, 25 februari 2003), Müller-Fauré & van Riet (C-385/99, 13 maj 2003), Inizan (C-56/01, 23 oktober 2003), Leichtle (C-8/02, 18 mars 2004) och Watts (C-327/04, 16 maj 2005),

- med beaktande av sin resolution av den 9 juni 2005 om patientrörlighet och utvecklingen av hälsooch sjukvården i EU [1],

- med beaktande av den muntliga frågan B6-0013/2007 från utskottet för miljö, folkhälsa och livsmedelssäkerhet i enlighet med artikel 108 i arbetsordningen,

- med beaktande av artikel 108.5 i arbetsordningen, och av följande skäl:

A. Hälso- och sjukvårdstjänster omfattas inte av Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/123/EG av den 12 december 2006 om tjänster på den inre marknaden [2].

B. I Europaparlamentet diskuteras för närvarande ett förslag till betänkande om effekter och konsekvenser av att hälso- och sjukvårdstjänster inte omfattas av direktiv 2006/123/EG.

C. EG-domstolen har sedan 1998 avkunnat ett antal domar som gör det möjligt för patienter att fritt förflytta sig för att söka läkar- och hälsovård och som därmed utgör en tillämpning av principen om fri rörlighet när det gäller ersättning av hälso- och sjukvård som tillhandahålls utomlands.

D. Först ansåg domstolen att det var ett hinder mot tillhandahållandet av tjänster att begära ett förhandsgodkännande för att ersättning skulle utgå för kostnader som betalats i en annan medlemsstat, men därefter har domstolen ytterligare utvecklat principerna om ersättning och krav på förhandsgodkännande.

E. Hälso- och sjukvårdssystemen i Europeiska unionen baseras på principerna om solidaritet, rättvisa och allmängiltighet i syfte att garantera att alla människor, oavsett inkomst, social status och ålder, får lämplig vård av hög kvalitet.

F. Reglerna för tillhandahållande av hälso- och sjukvård varierar från ett land till ett annat.

1. Europaparlamentet välkomnar kommissionens initiativ att inleda ett samrådsförfarande om gemenskapsåtgärder i syfte att utarbeta en ram för olika aspekter på hälso- och sjukvård över gränserna.

2. Europaparlamentet erinrar om den fördragsenliga skyldigheten att garantera en hög nivå på folkhälsoskyddet i all gemenskapspolitik. Parlamentet erinrar även om artikel 95.3 i fördraget, där den rättsliga grunden för hälsoåtgärder på den inre marknaden fastställs. Parlamentet anser därför att det måste inrättas en rättslig ram för tillhandahållande av hälso- och sjukvård över gränserna, som på bästa sätt garanterar att patienterna i tid får tillgång till lämplig hälso- och sjukvård av hög kvalitet, att hälso- och sjukvården över gränserna utvecklas och att hälso- och sjukvården finansieras på ett hållbart sätt.

3. Europaparlamentet påpekar att de gränsöverskridande aspekterna av hälso- och sjukvård omfattar patientrörlighet, sjukvårdsanställdas rörlighet och tillhandahållande av hälso- och sjukvård från ett annat land. Parlamentet betonar även att domstolens domar särskilt tar upp problemet med patienters rätt att söka behandling utomlands och därefter få ersättning från de nationella sjukförsäkringssystemen.

4. Europaparlamentet anser därför att en garanterad rättssäkerhet när det gäller ersättning av kostnaderna för gränsöverskridande hälso- och sjukvård är en prioriterad fråga inte enbart för patienter, utan även nationella sjukförsäkringssystem och vårdleverantörer. Parlamentet betonar att det är nödvändigt att klargöra vilka förfaranden och villkor som gäller för ersättning i olika fall.

5. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att ta fram gemensamma principer och grundläggande riktlinjer för hälso- och sjukvård i syfte att garantera patientsäkerheten. Parlamentet anser även att utveckling av harmoniserade hälsoindikatorer (exempelvis blodteststandarder) på gemenskapsnivå är mycket viktigt för att utveckla utbyte av bästa metoder, särskilt mellan sjukvårdsanställda.

6. Europaparlamentet anser att EU måste spela en viktig roll i arbetet med att öka patienternas tillgång till information om rörlighet över gränserna genom att samordna samarbetet mellan medlemsstaterna på detta område.

7. Europaparlamentet anser att patientrörlighet alltid måste vara en fråga om fritt val för patienten och att inga påtryckningar får påverka patientens valmöjligheter.

8. Europaparlamentet betonar att man måste garantera patientsäkerheten i alla situationer, oavsett var och hur hälso- och sjukvården tillhandahålls. Parlamentet begär att man skall förtydliga ansvarsfördelningen mellan olika myndigheter när det gäller övervakningen av vårdleverantörerna och efterlyser ett effektivt utbyte av information mellan de nationella myndigheterna om de sjukvårdsanställdas registrering och status i disciplinärenden. Det bör även skapas ett system för framförande av klagomål mot missförhållanden i samband med hälso- och sjukvård över gränserna.

9. Europaparlamentet påpekar att det nästan alltid krävs en långvarig uppföljning i samband med hälsooch sjukvård samt medicinsk behandling. Parlamentet konstaterar att det behövs tydliga regler om hur uppgifter och ansvar fördelas mellan vårdleverantörerna under de olika stadierna av behandling och vård.

10. Europaparlamentet anser att inrättandet av en rättslig ram på gemenskapsnivå är det bästa sättet att garantera rättssäkerhet för patienter, nationella hälso- och sjukvårdssystem och privata vårdleverantörer. Parlamentet anser också att detta är det bästa sättet att optimalt utnyttja hälso- och sjukvårdsresurserna och påskynda inledandet av behandling.

11. Europaparlamentet anser att det är nödvändigt att man i den gemenskapsramen inbegriper en gemensam stadga för patienters rättigheter i syfte att säkerställa att dessa rättigheter iakttas i praktiken både över gränserna och i hemlandet.

12. Europaparlamentet anser även att den rättsliga ramen måste omfatta ett system för insamling av uppgifter och utbyte av information mellan nationella myndigheter om vårdleverantörer, registrering av dem och deras status i disciplinärenden och tillgängliga sakkunskaper. Parlamentet anser vidare att inrättandet av ett nätverk av europeiska referenscenter skulle vara av stor vikt för behandlingen av sjukdomar.

13. Europaparlamentet anser att det för patientsäkerhetens skull är nödvändigt att i lagstiftningsramen införliva en skyldighet för de nationella myndigheterna att utbyta information om registrering och disciplinärenden avseende sjukvårdsanställda som deltar i hälso- och sjukvård över gränserna.

14. Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att införa ett system med en enda instans som patienter kan vända sig till med klagomål.

15. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att fästa särskild uppmärksamhet vid att informera patienterna om deras rättigheter och skyldigheter och att ta med lämpliga bestämmelser i sitt lagstiftningsförslag.

16. Europaparlamentet anser att den kommande gemenskapsramen kan ge EU-medborgarna större inflytande i egenskap av patienter och bidra till att uppmuntra medlemsstaterna att utveckla sina hälso- och sjukvårdssystem.

17. Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till rådet, kommissionen och medlemsstaternas regeringar och parlament.

[1] EUT C 124 E, 25.5.2006, s. 543.

[2] EUT L 376, 27.12.2006, s. 36.

--------------------------------------------------