om den ståndpunkt som ska intas på unionens vägnar inom ramen för konventionen om framtida multilateralt samarbete om fisket i Nordostatlanten vad gäller den ansökan om anslutning till konventionen som lämnats in av Förenade kungariket och om upphävande av rådets beslut (EU) 2019/510

MOTIVERING

Detta förslag avser ett beslut om fastställande av den ståndpunkt som ska intas på unionens vägnar i konventionen om framtida multilateralt samarbete om fisket i Nordostatlanten (NEAFC-konventionen) i samband med Förenade konungariket Storbritannien och Nordirlands (nedan kallat Förenade kungariket) anslutning – som självständig part under övergångsperioden – till konventionen.

1.Bakgrund till förslaget

Den 29 mars 2017 anmälde Förenade kungariket, i enlighet med artikel 50 i fördraget om Europeiska unionen, till Europeiska rådet sin avsikt att utträda ur Europeiska unionen.

Unionen och Förenade kungariket har förhandlat fram ett utträdesavtal i enlighet med artikel 50 i fördraget om Europeiska unionen. Efter att ha godkänts den 17 oktober 2019 trädde utträdesavtalet i kraft den 1 februari 2020, parallellt med den politiska förklaring som fastställer ramen för det framtida partnerskapet mellan EU och Förenade kungariket.

I artikel 127.1 i utträdesavtalet föreskrivs en övergångsperiod under vilken unionsrätten kommer att fortsätta vara tillämplig på och i Förenade kungariket. Övergångsperioden löper ut den 31 december 2020. Enligt artikel 129.1 i utträdesavtalet är Förenade kungariket under övergångsperioden bundet av sina skyldigheter enligt internationella avtal som ingåtts av unionen, av medlemsstaterna på unionens vägnar eller av unionen och dess medlemsstater gemensamt. Enligt artikel 129.3 i utträdesavtalet ska Förenade kungariket, i enlighet med principen om lojalt samarbete, under övergångsperioden avhålla sig från alla åtgärder och initiativ som sannolikt kan skada unionens intressen, särskilt inom ramen för internationella organisationer, organ, konferenser eller forum i vilka Förenade kungariket är självständig part.

Unionen har underrättat sina internationella partner om de särskilda villkor som föreskrivs i utträdesavtalet enligt vilka Förenade kungariket, under övergångsperioden, kommer att behandlas som en medlemsstat vid tillämpningen av de internationella avtal som ingåtts av unionen.

Det främsta målet för NEAFC-konventionen är att ”främja bevarandet och bästa möjliga utnyttjande av fisktillgångarna i det nordostatlantiska området inom en ram, anpassad för den utsträckta kuststatsjurisdiktionen beträffande fisket och därvid även främja internationellt samarbete och samråd i fråga om dessa tillgångar”. NEAFC-konventionen trädde i kraft den 17 mars 1982. Förenade kungariket är depositarie för NEAFC-konventionen.

År 1982 ersatte NEAFC-konventionen den ursprungliga nordostatlantiska fiskerikonventionen från 1959 till följd av att Europeiska unionens medlemsstater utträdde som enskilda medlemmar ur 1963 års NEAFC-organisation och att staterna 1997 utsträckte sina fiskegränser till 200 nautiska mil från baslinjerna. 1959 års NEAFC-konvention hade i sin tur ersatt 1946 års konvention med avseende på regleringen av maskstorlekar och nät samt minimimåtten på fisk.

1982 års NEAFC-konvention ändrades 2004 (tillägg av förfaranden för tvistlösning) och 2006 (anpassning av NEAFC-konventionen till utvecklingen i internationell rätt och i internationella instrument). Ändringarna från 2004 och 2006 har inte genomgått samtliga förfaranden för ratificering i alla avtalsslutande parter. Genom Londondeklarationen (2006) kom parterna överens om att tillämpa ändringarna på frivillig basis till dess att ratificeringen genomförts.

För tillämpningen av NEAFC-konventionen inrättade de avtalsslutande parterna Nordostatlantiska fiskerikommissionen (NEAFC). NEAFC är en juridisk person och åtnjuter, i sina förbindelser med andra internationella organisationer och inom de avtalsslutande parternas territorier, den rättsliga ställning som krävs för att den ska kunna fullgöra sina uppgifter och uppnå sina syften.

De avtalsslutande parterna är fem till antalet och de är alla kuststater inom NEAFC:s konventionsområde: Europeiska unionen (EU), Danmark (med avseende på Färöarna och Grönland), Island, Norge och Ryska federationen. Flaggstater med ett reellt fiskeintresse i Nordostatlanten kan få status som samarbetande icke avtalsslutande part, vilket ger dem möjlighet att bevilja fartyg som för deras flagg tillstånd att bedriva verksamhet i NEAFC:s konventionsområde och vilket innebär att de samtycker till att verkställa NEAFC:s åtgärder. Det finns för närvarande sex samarbetande icke avtalsslutande parter: Bahamas, Kanada, Curaçao, Liberia, Panama och Nya Zeeland.

Europeiska unionen är part i NEAFC-konventionen, eftersom konventionens syfte omfattas av den gemensamma fiskeripolitikens tillämpningsområde, där unionen har exklusiv behörighet. Medlemsstaterna omfattas av NEAFC-konventionen i enlighet med unionsrätten.

NEAFC är den organisation som har behörighet att anta rekommendationer om förvaltningsåtgärder rörande fiske som bedrivs utanför områden under de avtalsslutande parternas fiskerijurisdiktion (nedan kallat regleringsområdet), och för områden under en avtalsslutande parts fiskerijurisdiktion, förutsatt att ifrågavarande avtalsslutande part så begär. Antagna rekommendationer blir bindande för de avtalsslutande parterna om inte en avtalsslutande part gör en invändning mot rekommendationen inom den fastställda tiden.

Enligt NEAFC-konventionen kan en stat (utom en medlemsstat i Europeiska unionen) ansluta sig till konventionen när som helst, förutsatt att en ansökan om anslutning från denna stat godkänns av tre fjärdedelar av samtliga avtalsslutande parter. Ansökan är godkänd om, inom 90 dagar från tidpunkten för meddelandet om ansökan, tre fjärdedelar av de avtalsslutande parterna har underrättat depositarien om sitt godkännande av den. Depositarien ska underrätta den stat som ansöker om anslutning samt alla avtalsslutande parter om resultatet av ansökningen. Anslutning sker genom deponering av ett anslutningsinstrument hos depositarien och träder i kraft vid tidpunkten för dess mottagande.

Den 8 januari 2019 lämnade Förenade kungariket in en ansökan om anslutning till NEAFC-konventionen i egenskap av avtalsslutande part. Samma dag underrättade depositarien Europeiska kommissionen om detta.

I rådets beslut (EU) 2019/510 fastställdes unionens ståndpunkt att godkänna Förenade kungarikets ansökan om anslutning till NEAFC-konventionen och vidare bemyndigades kommissionen att underrätta NEAFC-konventionens depositarie om unionens ståndpunkt endast om Förenade kungarikets utträde ur unionen skedde utan ett utträdesavtal vid utgången av den underrättelseperiod som avses i artikel 20.4 i NEAFC-konventionen.

Förenade kungarikets ansökan om anslutning godkändes inte, eftersom den majoritet på tre fjärdedelar av de avtalsslutande parterna som måste underrätta depositarien om att ansökan godkänts inte uppnåddes.

Enligt artikel 129.4 i utträdesavtalet får Förenade kungariket under övergångsperioden förhandla fram, underteckna och ratificera internationella avtal som det ingått för egen räkning på de områden där unionen har exklusiv befogenhet, förutsatt att de avtalen inte träder i kraft eller är tillämpliga under övergångsperioden, om inte unionen bemyndigar detta. I rådets beslut 2020/135 fastställs villkoren och förfarandet för sådana bemyndiganden.