EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION 
Bryssel den 19.07.1996 
KOM(96)344 slutlig 
MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN 
Att främja samarbete inom FoTU med de nya tillväxtekonomierna i världen 

Att främja samarbete inom FoTU med de nya tillväxtekonomierna i världen 
Förord 
Den 20 oktober 1995 överlämnade kommissionen meddelandet Utsikter för det internationella 
samarbetet inom forskning och teknisk utveckling till rådet. Detta meddelande ger globala 
inriktningar för samarbetspolitiken beträffande tredje länder utanför gemenskapen. 
Ett viktigt drag i ovannämnda meddelande är att det pekar ut olika grupper av länder (Europa 
och grannländerna, högindustrialiserade länder, utvecklingsländer, nya tillväxtekonomier och 
nya industriländer) och uppmanar unionen att rikta sig mot dem genom specialplanerade, 
lämpliga samarbetsprogram och medel. 
Föreliggande meddelande riktar sig till de s.k. tillväxtekonomierna och rekommenderar att man 
för samarbetet med dessa länder upprättar en ny ram som kan svara på den globala utmaning 
som deras snabbt ökande industrialisering utgör. 
Nya tillväxtekonomier 
Denna benämning avser en grupp utvecklingsländer som för närvarande genomgår en kraftig 
ekonomisk reform och snabb industrialisering. Dessa länder skiljer sig från de mindre 
framstående utvecklingsländerna eftersom de uppvisar en natur och ett beteende som är 
utpräglat dubbelt, med stora områden av fattigdom och ålderdomlig infrastruktur omgivna av 
områden av spjutspetsteknik. Typiska exempel på nya tillväxtekonomier är Kina, Indien och 
Brasilien liksom andra länder främst i Sydostasien och Latinamerika. 
Nya tillväxtekonomier är berättigade till utvecklingssamarbete samtidigt som de utgör starka 
konkurrenter inom vissa handelsområden. Detta innebär att unionen, om den vill inrikta sig på 
de dubbla särdragen i dessa länders vetenskapliga och tekniska organisation, också bör ha ett 
dubbelt samarbetsprogram. Därför rekommenderas i meddelandet Att främja samarbete inom 
FoTU med de nya tillväxtekonomierna i världen att den nuvarande problemlösande strategin hos 
INCO DC-programmet, som upprättades för att angripa särskilda problem i utvecklingsländerna, 
kompletteras med ett nytt samarbetsinitiativ som tar tillvara möjligheter och riktar sig till 
högteknologibranscher som bidrar till att befrämja europeiska vetenskapliga och tekniska 
innovationer på de nya marknaderna. 
Att gripa sig an de utvecklade segmenten i de nya tillväxtekonomierna 
Politiken bakom det nya samarbetsinitiativet liknar den som för närvarande gäller för de 
industrialiserade länderna utanför Europa och grundar sig på två grundprinciper: 
Samarbetsparternas huvudmål skall vara att uppnå ömsesidiga fördelar. 
FoTU-samarbetets viktigaste uppgift skall vara att stimulera till industrisamarbete. 
Resultatet av principerna ovan är att FoTU-aktiviteter ömsesidigt görs tillgängliga, att 
gemensamma projekt samfinansieras och att lämpliga metoder utvecklas i syfte att säkerställa 
effektivt skydd och rättvis spridning av immateriella rättigheter. 
Förverkligandet av principema och slutsatserna ovan kräver en möjlighet att öppna 
gemenskapens forskningsprogram för vissa utvalda länder. För att göra detta bör kommissionen 
ha en rättslig grund som, när det gäller de program som inte unilateralt öppnats för samtliga 
tredje länder (artikel 8 om tillgänglighet), endast kan tillgodoses genom landsvisa vetenskapliga 
och tekniska samarbetsavtal. 
Med tanke på planeringen av en sådan stor satsning på FoTU-samarbete med de nya 
tillväxtekonomierna förutses i föreliggande meddelande en åtgärdsplan som strävar till att 
utnyttja alla de möjligheter som står till buds inom den nuvarande institutionella ramen. Här 
ingår följande: 
- Att uppmuntra forskningsinstitut i de nya tillväxtekonomierna att delta i särskilda delprogram 
inom fjärde ramprogrammet. 
- Att identifiera en kärna av snävt definierade ämnen inom vilka FoTU-samarbetet förväntas ge 
tydliga möjligheter till industriella sidoeffekter. 
- Att inleda ett omfattande utbytesprogram för vetenskapsmän och att arrangera en serie 
målinriktade vetenskapliga seminarier. 
- Att vid behov skall Kommissionen inom ramen av externa samarbetspolitiken samt 
instrument (Ramavtal och blandad kommitté) sluta enskilda samarbetsavtal om forskning 
och teknik med de nya tillväxtekonomierna 
Genomförandet av ovannämnda plan kommer att leda till att ett nät av vetenskapliga partnerskap 
uppstår på målområdena. Den kommer också att utgöra en grund för främjandet av fortsatta, 
mera omfattande samarbetsprojekt. 
Föreliggande meddelande betonar också den viktiga roll som samarbetsavtal gällande forskning 
och teknik kan ha vid etablerandet av nya, strukturerade relationer med de länder som är av 
särskilt strategiskt intresse för unionen. 
MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN 
Att främja samarbete inom FoTU med de nya tillväxtekonomierna i världen 
Förord 
Den globala inriktningen för gemenskapens samarbete inom forskning och teknik med tredje 
länder presenterades i kommissionens meddelande Utsikter for det internationella samarbetet 
inom forskning och teknisk utveckling som utgavs den 18 oktober 1995. Nedan citeras ett 
avsnitt i detta dokument som preciserar vissa gemensamma drag hos en grupp länder, här 
kallade nya tillväxtekonomier, och som uppmanar kommissionen att inrikta sig på dem med 
lämpliga åtgärder för FoTU-samarbete. 
Efter skuldkrisen under 1980-talet ändrade flera utvecklingsländer i Latinamerika och Asien framgångsrikt 
sin ekonomiska politik.. De har blivit föremål för utländska investeringar från industriländer och en 
träffpunkt för globala konkurrenter (t.ex. Kina, Indien, Brasilien). 
Trots den ekonomiska framgången kännetecknas fortfarande betydande delar av deras samhällen av en 
allmän brist på utveckling. FoTU-verksamheten är i bland osofistikerad och uppvisar brister i fråga om 
miljö- och hälsomässiga krav, men har å andra sidan ibland visat sig kunna hoppa över traditionella steg i 
den tekniska utvecklingen. De nya tillväxtekonomierna utgör därför samarbetspartner för FoTU-samarbete 
ur två olika synvinklar. Målen för EU-samarbetet med dessa länder har följaktligen dels att göra med de mål 
som är giltiga för utvecklingsländer, dels med förvärvandet av kunskaper som är av betydelse för en 
förbättrad utveckling av miljömässigt och socialt hållbar teknologi. För att även öka Europas 
konkurrensförmåga kommer FoTU-samarbetet att vara inriktat på nya marknader. 
Utvecklingen i vissa av dessa länder kan kanske göra det intressant att ingå bilaterala FoTU-avtal som 
möjliggör ömsesidigt deltagande på projektbas. " 
Med stöd av ovannämnda argument ges i detta meddelande en mera detaljerad analys av varför 
unionen borde bemöda sig om att stärka FoTU-samarbetet med tillväxtekonomier och av hur 
detta kan göras inom befintliga institutionella ramar. Avsikten med meddelandet är också att 
inspirera till allmänna betraktelser Över FoTU-samarbetet med tredje länder inför femte 
ramprogrammet och att förbereda eventuella förhandlingar om bilaterala avtal om FoTU-
samarbete med utvalda nya tillväxtekonomier som strategiskt sett är av särskilt intresse för 
unionen. 
Forskning och teknisk utveckling, inklusive demonstration. 
2 KOM (95) 489 
£b 
De nya tillväxtekonomiernas dubbla särdrag 
Termen nya tillväxtekonomier används för att beteckna sådana utvecklingsländer som för 
närvarande genomgår stora ekonomiska reformer, särskilt avreglering, och som industrialiseras 
snabbt. Såsom ordet nya antyder, står dessa länder fortfarande i växlande grad inför problem 
som är typiska för utvecklingsländerna. Industrialiseringsprocessen i dessa länder är emellertid 
långt framskriden och de förfogar över verkliga utvecklingsmöjligheter för forskning och teknik 
inom olika högteknologisektorer. 
Enligt definitionen ovan kan många av världens länder skäligen göra anspråk på att betraktas 
som nya tillväxtekonomier. Vissa av dem växer emellertid så snabbt och har en potentiell 
marknad som är så stor att deras slutliga utveckling kommer att ha en mycket stor effekt på den 
globala ekonomin. Som det redan nämnts i det tidigare meddelandet, är Kina, Indien och 
Brasilien typiska exempel på sådana nya tillväxtekonomier som är av avgörande betydelse för 
unionen. 
För de nya tillväxtekonomier som har en lika stor befolkning som kontinenten och en lika stor 
ekonomi, kan förändringen från utvecklingssamhälle till industriellt samhälle bli en lång och 
tidskrävande process. Under denna tid är ländernas karaktär och beteende dubbelt med områden 
med fattigdom och ålderdomlig infrastruktur sida vid sida med områden med spjutspets­
teknologi. 
Vetenskap i Kina 
Det fjärran Urumky (Xinjiang) följer satelliter och är utrustat med ett 25-meters radioteleskop som hör till det 
globala Very Long Baseline Array och med vilket man kan observera de mest avlägsna himlakropparna i 
universum. 
På den subtropiska ön Hainan bedrivs fältstudier om genetiskt modifierade växter i en omfattning som är 
främmande för västvärlden. 
I Hefei, provinsen Anhuis huvudstad, finns Kinas elituniversitet för vetenskap och teknik, det nationella 
synkrotronstrålningslaboratoriet och fyra institut som hör till den kinesiska vetenskapsakademin. 
I det industriella Shenyang (Liaoning) finns ett mycket ansett institut för metallvetenskap som specialiserat sig på 
avancerade amorfa metaller. 
I syfte att bli högteknologiskt ledande satsar kommunala och regionala myndigheter i Shanghai medel på Fudan 
och andra stora universitet, ett nytt centrum för organisk forskning, en bioteknikpark och en avancerad 
synkrotronanläggning för att dessa skall kunna ansluta sig till de 16 instituten inom den kinesiska 
vetenskapsakademin och till 24 statliga centrala laboratorier. 
Mindre än 20 månader innan Beijing tar över, gör Hongkong sitt yttersta för all bli Kinas FoU-centrum. Det 
ultramoderna universitetet för vetenskap och teknik aspirerarpå att bli Kinas ledande vetenskapliga centruminom 
loppet av detta decennium. 
?*&* ^î'-'r-''>V' *' <; " Indiska programvaror l världen *".'. 
J^endlare. på tunnelbanan%London inser sannolikt inte att de har ett dataföretag i Bombay att tacka då tågen 
håller tidtabellen. * ? 
rf ' •' ^ i, « 
v På .ôvrig^Jhœl Ji" världen borde passagerare hos många internationella flygbolag tacka indiska 
pjrojpvmvarfåj^ - <•-
•* 7/iow tillverkningsindustrin använder flera amerikanska företag programvara som utvecklats i Indien. 
t\Enjbetyael0^l euröpeiskhrgan ett programpaket för distributionshantering utvecklat och 
Iwtåäv maffli&fon C ' ':'" 
fi^ll^och mje/fepiderrfa man sig på indiska,pragramvarvSngenjörerfrån 
^JffîètagntiMjhuAn^ 
••5«v •'"•;' ^-— 
Medan man fortfarande sover i Nordamerika och Europa är programmerare i Bangalore sysselsatta med att 
hjälpa finansföretag över hela världen att administrera programvarusystem och avhjälpa problem med hjälp av 
srtàba satellitdatalänkar. • ?' .. ' ' 
$.\v-/, • '«**/ Brasilien: fysiker handtillverkar synkrotroh 
. .Campinas. - På vn bergskulle i utkanten av denna universitetsstad i sydöstra Brasilien har fysiker och 
hantverkare under de senaste 10 åren varit sysselsatta med ett unikt och i mångas ögon oerhört ambitiöst projekt. 
De tillverkar en lagringsring, dvs. en accelerator för elektroner, som mäter 29 meter i diameter. Om allt går enligt 
planerna skall lagringsringen inom ett år blir centrum den första och enda synkrotrona ljuskällan på södra 
halvklotet. 
På grund av sin dubbla natur är de nya tillväxtekonomierna berättigade till utvecklingssamarbete 
samtidigt som de är starka konkurrenter på vissa handelsområden och som deras växande 
marknad kommer att nå en betydande storlek de kommande åren. Utvecklingsfrågorna måste 
därför ses mot bakgrunden av globala strategiska synpunkter. 
Samarbete med de nya tillväxtekonomierna: en konkurrenskraftig bakgrund 
Den ekonomiska motiveringen för ett större engagemang från Europeiska unionens sida i de nya 
tillväxtekonomierna är dessa länders snabbt ökande ekonomiska makt och unionens behov av att 
försäkra sig om en betydande medverkan på deras marknader. Eftersom de ekonomiska 
framstegen i de nya tillväxtekonomierna i allt högre grad är beroende av att de teknikbaserade 
industrierna expanderar, skulle en aktiv förläggning av Europas vetenskapliga och tekniska 
styrka till dessa länder kunna utgöra en kraftfull mekanism för att märkbart öka unionens 
marknadsandel. Detta skulle också bidra till den socioekonomiska utvecklingen i regionen 
genom att partnerländerna far hjälp med att tillägna sig de bästa metoderna och med att ta 
lärdom av unionens erfarenheter. 
Utnyttjande av forskning och teknik för att stärka den europeiska industrins närvaro på de nya 
marknaderna kommer emellertid att möta en mycket konkurrenskraftig bakgrund: av historiska 
och geografiska skäl har USA och Japan redan lyckats uppnå en stark ställning på dessa nya 
marknader. Även deras initiativrika politik för FoTU-samarbete är en bidragande faktor. 
JùpalhHàjpfr^agletablerahslgi^j^f^^ )'" •% 
'\';>&-'*J>Ö,*-.* 
* tgslaboratorieri'gra^ipia%rna Påditta}^^inte; 
fJndustri- ochaffärsenheter i Asien steg från 40Q^;årf< 
Det lana^ûim\aridrott största nyttan åv dessa trender är Kina, mefaniktiiêhiMëtybh• utgöra ettstörre mål 
.• ""' r " ** , '&• < t ?'' * " 
q^lenförpIxKtneråkap och nätverk mellanjfå^ééix 
l)lë$0rafb^^^^^^^ea0^sina egna unaerléverantörer, vilket ger Ittetutrynmeffi 
Uppbyggandet >ati FoU-centra i Asien är också ett sätt att kompensera svagheterna, med.inhemsk FotJ.kring 
tillvefJmif^Ê^tt^^^dan uppenbart vad gäller programvaruindustrin. Flei^f^ns^^m^E^ml^^oU-
'j^^^^^^^^^^^hiBeijing^lobdliserkgen är' ett-försökMtt^^^M^i 
Denna situation kan dock förändras. Det är t.ex. inte enbart många europeiska företag som 
etablerat sig som ledande konkurrenter på lokala marknader, utan också officiella representanter 
för de nya tillväxtekonomierna har formellt efterlyst ett större engagemang från unionens sida i 
fråga om vetenskapligt och tekniskt samarbete. Unionen värdesätts både som en källa till långt 
framskriden know-how på det vetenskapliga och tekniska området och som en viktig 
samarbetspart med tanke på deras framtid. 
Med några betydande undantag har de europeiska företagen i allmänhet vatit långsammare ån sina 
mnerikanskamotparterdå det gäller att se möjligheterna i Indien. Flera ini&^har tagits för attjförsöka rätta till 
derna obalans, filkikssa hör företaget 3SE, i Bangalore som grundats, ay Europeiska kommissionen och den 
in^lsftaregädn0n^o^i^^ämja samarbete mettan EU och Indien på amnEteijfor aataprogramvéra: -. 
Det intresse som de nya tillväxtekonomiernas politiskt ansvariga visat för att stärka och fördjupa 
det veteaskapliga samarbetet med unionen ligger djupare än kännedomen om att Europa varit 
vaggan för den västerländska forskningsmetodiken och hemvist för det största antalet 
nobelpristagare. Intresset beror snarare på flera omständigheter, som på att det fortfarande finns 
starka band mellan vissa nya industriländer och medlemsstater, på att de nya industriländerna är 
intresserade av den europeiska marknaden eller också på att de betraktar den europeiska 
forskningsmiljön som en del av en mera vidsträckt kulturmiljö, där vetenskap och vetenskapligt 
samarbete utvecklas med hänsyn till nödvändiga etiska krav. 
De framgångar man haft med ramprogrammen och, under det sena 80- och tidiga 90-talet, med 
ett program för internationellt vetenskapligt samarbete (ISC) har lett till att tredje länder allt mer 
börjat rikta sin uppmärksamhet mot unionen. Detta har inte bara styrkt synen på unionen som 
centrum för avancerad teknologi i Europa, utan har också lett till att unionen i fråga om 
gränsöverskridande forskningssamarbete betraktas som en särskild samarbetspart som kan bidra 
med unik kunskap om mångkulturellt samarbete, vilket ger den ett försprång i förhållande till 
konkurrerande samarbetsparter. 
Unionen kan inte låta denna globala utmaning passera. Med hänsyn till de ekonomiska och 
geopolitiska intressena i EU är det av största vikt att engagera sig i ett mera omfattande 
samarbete med de nya tillväxtekonomierna. Åtgärderna måste vidtas omedelbart och den strategi 
som väljs skall anpassas för de behov som finns i vart och ett av länderna samtidigt som man 
beaktar de åtgärder som vidtas av unionens konkurrenter. 
Tidigare och nuvarande politik for samarbete inom forskning och teknik med de nya 
tillväxtekonomierna 
Europeiska unionen har sedan 1983 samarbetat med dessa ekonomier på olika områden av 
forskning och teknik. Samarbetet pågick till och med år 1994 inom ramen för de två 
programmen Vetenskap och teknik för utveckling (STD) och Internationellt vetenskapligt 
samarbete (ISC). 
I och med att fjärde ramprogrammet antogs, samordnades dessa två närliggande program till att 
bilda C-delen av INCO-programmet: Samarbete inom forskning och teknik med 
utvecklingsländerna (INCO DC). Programmet inleddes år 1995. 
Genom programmet INCO DC förfogar unionen i sträng bemärkelse över ett instrument för 
FoTU-samarbete med utvecklingsländerna. Programmet har skapats med inriktning på problem 
som är gemensamma för alla utvecklingsländer, särskilt de grundläggande behoven och 
livskvaliteten, och det har en viktig funktion när det gäller att ge utvecklingsländernas forskare 
tillgång till relevant kunskap och teknologier som är tillgängliga i Europa. Programmet 
tilldelades mer än 209 miljoner ecu för tidsperioden 1995-98 och är öppet för tre sektorer av 
allmän betydelse, nämligen hållbar förvaltning av förnyelsebara naturresurser, förbättring av 
jordbruk och livsmedelsproduktion samt hälsa. Det förutser också samarbete inom övriga 
sektorer av ömsesidigt intresse, såsom informations- och kommunikationsteknik, icke-nukleär 
energi, bioteknik och tillverkningssektorer. 
;r*frWf§k$;t$ ExempelpVsärskildaproblem i utvecklingsländerna .<3f 
J .J*•' somtflSfCO DC-programmet inriktar sig på 
- \, .r« ' * #• y*} * • • '*•'• 
^,^^-Serna i tropiska skogar,- Förebyggande av jorderosion och biologisk mångfald i torra och 
mfëw^Ôrpattrad boskapsuppfödning - ökad produktivitet hos djur- och växtqmr i våtmarker -
^ v*^L"£^f/ér - Föreby^andeOch bekämpning av befintliga sjukdomar (texJefäd till forskning 
^Saria)'Ut^r0ring-Reproduktiv hälsa !v' 
Det är nu dags att detta arbete övergår i en ny strategi som tar hänsyn till de nya 
tillväxtekonomiernas dubbla natur inom den globala ramen för de politiska och ekonomiska 
förbindelser samt det samarbete som Europeiska unionen redan har etablerat med dessa länder. 
Det nya samarbetsinitiativet skall omfatta de utvecklade segmenten av dessa länder och utvalda 
teknologisektorer som står industrin nära, t.ex. sådana som omfattas av särskilda program och 
arbetsgrupper inom fjärde ramprogrammet eller av annan liknande forskning inom gemenskapen 
som kommer att omfattas av nästa ramprogram. 
saniarbù 
mot 
.V &> mmunikdfii 
inéntatâ 
fekter - N\ 
$Rena ener\ 
Ovannämnda är exempel på centrala teknologier som ökar snabbt i de nya tillväxtekonomierna. 
Officiella företrädare för dessa länder har upprepade gånger bett unionen att förskjuta 
tyngdpunkten i FoTU-samarbetet i denna riktning. 
Med beaktande av att det är inom detta vetenskapsområde som gemensamma ansträngningar 
med största sannolikhet kommer att ge den största utdelningen i fråga om industrisamarbete, 
borde unionen inte längre vänta utan planera medlen för samarbetet därefter. 
Riktlinjer for en förnyad politik för FoTU-samarbete med de nya tillväxtekonomierna 
Av de tidigare nämnda argumenten följer att det ligger i unionens intresse att fastslå ett nytt och 
ambitiöst program för FoTU-samarbete med de nya tillväxtekonomierna. Omfattningen av detta 
samarbete borde stå i rimlig proportion till den utmaning som den snabbt ökande industrialise­
ringen i dessa länder utgör och till de fördelar som unionen kan förvänta sig av en framsynt 
utnyttjande av dess samarbetsstyrka. 
Politiken bakom det nya samarbetsinitiativet borde komplettera INCO DC-programmets 
problemlösande strategi. Den bör i stället anta ett aktivt synsätt som tar tillvara möjligheter och 
inriktar sig på sådana centrala vetenskapliga områden som främjar europeiska vetenskapliga och 
tekniska innovationer på de nya marknaderna samtidigt som den bör vara på sin vakt så att 
forskningssamarbetet inte kan utnyttjas för militära ändamål. 
Riktlinjerna för FoTU-samarbetet med de högutvecklade segmenten i de nya tillväxtekonomier­
na kommer därför att grunda sig på följande principer: 
• Det viktigaste målet för de samarbetande parterna skall vara att uppnå ömsesidiga 
fördelar. Ur unionens synvinkel innebär detta i huvudsak att den europeiska industrins 
närvaro på de nya marknaderna gynnas, t.ex. genom att målinriktade tekniska 
demonstrationsprojekt genomförs inom gemensamt utvalda sektorer. 
• FoTU-samarbetet skall då det är tillämpligt stimulera till industrisamarbete. Detta 
borde uppnås genom att man skapar nätverk av förbund som knyter samman de europeiska 
och de nya tillväxtekonomiernas kunskapscentran inom FoTU-teman som har betydelse för 
industrin. 
Dessa principer leder till följande slutsatser: 
- Parterna skall gemensamt bestämma vilka sektorer samarbetet ska gälla. Detta ger båda 
parterna möjlighet att inrikta sig på snävt definierade FoTU-teman med goda utsikter till 
industrisamarbete på kort sikt. I detta sammanhang kan Unionen befrämja FoTU-samarbede 
via att delvis finansiera eventuella förberedningssteg av samarbete som erbjudes av 
partnerskapet i tillväxtekonomierna. 
- Samarbete mellan unionen och de nya tillväxtekonomierna skall upprättas på jämlika och 
ömsesidiga grunder. Ett sådant partnerskap kan sålunda bestå i att institutioner för forskning 
och teknik från den ena parten slutligen deltar i den andra partens offentligt finansierade 
FoTU-program. I praktiken innebär detta både att de nya tillväxtekonomierna får möjlighet 
att delta i en del av gemenskapens FoTU-verksamhet och ömsesidigt att europeiska företag 
får möjlighet att delta i utvalda utomstående program. 
- Transnationella forskningsprojekt som utförs inom ramen av ett stadigt partnerskap skall inte 
kräva att medel överförs från en part till en annan. 
- Gemensam verksamhet skall följa lämpliga överenskommelser för att trygga effektivt skydd 
och rättvis spridning av immateriella rättigheter. Detta är särskilt nödvändigt om det ena 
partnerlandet inte har undertecknat de relevanta internationella konventionerna, bl.a. 
TRIPS-avtalet under GATT-WTO, Bernkonventionen (Paristexten, 1971) och 
Pariskonventionen (Stockholmstexten, 1967). 
Genomförandet av principerna och slutsatserna ovan talar för att man borde anta ett flexibelt 
samarbetsprogram i stil med det nu gällande programmet med industrialiserade länder utanför 
Europa. På grund av de nya tillväxtekonomiemas speciella särdrag är det emellertid viktigt att 
planera det nya programmet därefter. 
Slfiss över ett nvtt program för samarbete inom forskning och teknik med de nya 
tillväxtekonomierna 
Erfarenheterna på gemenskapsnivå visar att bara det att man passivt ger tredje länder tillträde till 
gemenskapens FoTU-program inte är tillräckligt för att få ett märkbart gensvar från deras 
forskarkår. Omvänt, om öppnandet av ifrågavarande program stöds av en politisk förpliktelse att 
gynna FoTU-samarbete kan det leda till ett betydande samarbete. 
Av detta följer att unionen, eftersom den är fast besluten att inleda ett profilerat FoTU-samarbete 
med de nya tillväxtekonomierna, skall vara beredd att stå för betydande politiska och 
förvaltningsmässiga investeringar. Detta kan beskrivas enligt följande: 
• Union skall först åta sig att ta vara på alla de samarbetsmöjligheter som redan erbjuds i och 
med att tredje länder ges möjlighet att delta i de olika särskilda programmen. 
• För att genomföra ett samarbete med de nya tillväxtekonomierna på områdena för avancerad 
teknologi bör kommissionen också kunna ge dem möjlighet att delta i flera särskilda 
program. Enligt rådets beslut av den 21 november 1994 (94/763/EG) skall unionen sedan 
vara beredd att sluta vetenskapliga och tekniska samarbetsavtal med utvalda nya 
tillväxtekonomier. Förverkligandet av detta är inte bara det slutliga uttrycket för en politisk 
vilja att befrämja FoTU-samarbete. Det ger också parterna möjlighet att planera landsvisa 
ramar för FoTU-samarbetet och att inrikta forskarna på utvalda FoTU-teman och tekniska 
utmaningar av allmänt intresse. 
• I de flesta fall omfattas förbindelserna med de nya tillväxtekonomierna av ett ramavtal om 
samarbete. Sådana ramavtal innehåller en klausul om "framtida utveckling" som möjliggör 
ökat samarbete genom tillägg av avtal för särskilda områden eller särskild verksamhet. 
Således kommer alltid ett vetenskapligt och tekniskt samarbetsavtal, som uttryckligen 
hänvisar till ramavtalet och Gemensamma kommittén, att ingås när politiska eller andra 
hänsynstaganden så kräver (deltagande i för övrigt slutna program, ömsesidighet, 
immateriella rättigheter m.m.). 
• Om det är lämpligt att ingå ett vetenskapligt och tekniskt samarbetsavtal med en ny 
tillväxtekonomi, som inte har ingått ett ramavtal om samarbete med unionen, skall det 
särskilda vetenskapliga och tekniska samarbetsavtalet vara förenligt med den allmänna politik 
som unionen för vad gäller ifrågavarande land. 
• Uppföljningen av varje vetenskapligt och tekniskt samarbetsavtal skall säkerställas av en 
Gemensam grupp för vetenskapligt och tekniskt samarbete (gemensam grupp) som 
fungerar som forum för dialoger, vägledning och som övervakar samarbetet. Grupperna skall 
inkludera erfarna statliga eller kommunala tjänstemän, framstående forskare, 
industrirepresentanter och politiskt ansvariga för båda parterna. Då en ny tillväxtekonomi har 
ingått ett ramavtal om samarbete med unionen för att säkerställa samstämmighet i den 
utrikespolitiska verksamheten skall den gemensamma gruppen vara underställd den 
Gemensamma kommittén. 
• Arbetets framgång kommer att vara beroende av de gemensamma gruppernas förmåga att öka 
antalet samarbetsförslag som kommer från mikronivån och att rikta dem mot utvalda 
målområden. Den gemensamma gruppen bör vara särskilt vaksam beträffande 
förverkligandet av principen om ömsesidighet. Deltagandet i varandras program bör vara 
äkta och resultera i ett ömsesidigt utbyte av information, vetenskaplig arbetskraft och 
innovativa projekt. 
• Det är viktigt att betona att de gemensamma grupperna inte kommer att ha någon rätt att 
ingripa i gemenskapens interna förfaranden vid inlämnande, utvärdering och val av 
projektförslag i de fall där utomstående parter deltar i gemenskapens forskningsprogram. 
• Samarbetsprogrammets betydelse för hur samarbetet utvecklas bör övervakas regelbundet. 
Utvärderingsrapporter bör diskuteras ingående i de gemensamma grupperna för att 
nödvändiga åtgärder skall kunna vidtas i enlighet med rekommendationerna. 
Samförstånd med medlemsstaterna och dialog med industrin 
Framgången med den ovannämnda politiken för samarbete inom forskning och teknik är 
beroende av unionens och dess medlemsstaters beredskap att inleda en enhetlig satsning för att 
stärka de europeiska högteknologiföretagens konkurrensposition på de nya tillväxtekonomiemas 
marknader. Detta sägs inte bara för att understryka subsidiaritetsprincipen utan snarare för att ge 
uttryck åt en avgörande åtgärd som bör vidtas och för att motivera detta nya europeiska initiativ. 
Medlemsstaterna har redan samarbetat bilateralt med de nya tillväxtekonomierna på 
vetenskapliga och tekniska sektorer. En del av dessa stater har uppnått särsldit goda resultat och 
har etablerat varaktiga relationer. De är stolta över den framgång de nått genom sina nationella 
samarbetsprogram och förbereder sig för att anta den utmaning som den globala marknaden 
innebär. 
Å andra sidan är europeiska företag vanligtvis välvilligt inställda till att unionen skall vara 
aktivare då det gäller internationellt samarbete inom forskning och teknik. De anser att en 
gemenskapsram för FoTU-samarbete kan ge deras projekt en högre profil och en starkare 
förhandlingsfördel. De påpekar också att dålig samordning på gemenskapsnivå kan leda till att 
identiska samarbetsprojekt utvecklas inom de olika medlemsstatemas samarbetsprogram och 
anser att sådana eventuella fördubblingar kan hota den europeiska trovärdigheten. 
Sålunda skall det grundläggande mönstret i det samarbetsinitiativ som förutses i detta 
meddelande och den grund som detta måste växa på, bestå i ett intensivt samförstånd med 
medlemsstaterna. Delegationerna i respektive land skall bli ombedda att spela en central roll vid 
utförandet av denna uppgift. 
Unionen och medlemsstaterna bör tillvarata denna nya möjlighet att befrämja den europeiska 
dimensionen i FoTU-samarbetet med de nya tillväxtekonomierna i världen och att styra 
vetenskaplig forskning mot innovation och utnyttja europeisk innovationsarbete i syfte att hjälpa 
europeiska företag att placera sig på de nya marknaderna. 
Särskild uppmärksamhet bör ägnas åt den europeiska industrins engagemang i denna strävan. I 
egenskap av kommissionens rådgivande kommitté för industriell forskning och utveckling bör 
IRDAC i samtliga stadier kopplas till förverkligandet av denna nya politik. Under det 
förberedande stadiet skulle IRDAC kunna bistå kommissionen vid identifieringen av de mest 
lovande ämnena och åtgärderna för samarbete samt av de parter inom industrin som är mest 
lämpade att spela en aktiv internationell roll. Senare bör IRDAC kopplas till de gemensamma 
samarbetskommittéernas arbete. 
IRDAC:s roll i denna rådgivande process kommer inte enbart att hjälpa till att upprätthålla en 
bestående dialog mellan europeisk FoTU och den europeiska industrin. Den kan också 
uppmuntra de samarbetande parterna i de nya tillväxtekonomierna att kräva engagemang från 
liknande organ som kan fungera som förbindelselänk mellan FoTU-institutionema och de 
nationella industrierna. Detta kommer att skapa ett äkta forum för dialog och förhandling mellan 
alla parter som är med och planerar och leder samarbetet. Förhoppningsvis kommer det också att 
bidra till att bryta ner de hinder som fortfarande finns mellan parterna inom forskning och 
industri. 
Åtgärdsplan 
Åtgärdsplanen kommer att inriktas på två mål: 
- Att ta vara på alla de möjligheter som fjärde ramprogrammet ger när det gäller att 
utveckla och omdirigera de nuvarande inriktningarna. 
- Att förbereda en stor satsning på FoTU-samarbete med de nya tillväxtekonomierna. 
Målen kommer att förverkligas genom följande åtgärder: 
Målen kommer att förverkligas genom följande åtgärder: 
• Kommissionen bör dra största möjliga fördel av den möjlighet som erbjuds i och med det 
gällande INCO-programmet och uppmuntra samarbetsinitiativ inom industriinriktade 
delsektorer som de nya tillväxtekonomierna fått möjlighet att delta i. 
• En informationskampanj bör inledas i Europa och i de nya tillväxtekonomierna för att främja 
att de nya tillväxtekonomiemas forskningsinstitutioner deltar i relevanta gemenskaps­
program. 
Parallellt med dessa åtgärder och i samarbete med de regeringar som deltar, skall 
kommissionen inleda ett fö 
att ge flera tydliga fördelar: kommissionen inleda ett första pilotprogram för utbyte av forskare . Denna åtgärd kommer 
- I enlighet med subsidiaritetsprincipen kommer åtgärden att komplettera det 
mångsidiga utbud av vetenskapliga utbytesprogram som redan tillämpas av flera 
medlemsstater tillsammans med enskilda nya tillväxtekonomier. 
- Eftersom åtgärden inriktar sig på sådana vetenskapsgrenar som är av betydelse för de 
särskilda delprogrammen i fjärde ramprogrammet kan den bidra till att förstärka 
forskningkapaciteten hos de europeiska sammanslutningar som redan verkar inom 
dessa program. 
- Åtgärden kommer att skapa ett första nät av partnerskap mellan unionen och de nya 
tillväxtekonomierna på gemenskapens expertisområden och därigenom förbereda 
möjligheterna för forskningsinstitutionerna i dessa länder att formellt delta i 
gemenskapens forskningsprogram. 
- Åtgärden skall också ge kommissionen tillfälle att fastställa en kärna av snävt 
definierade ämnen inom vilka FoTU-samarbetet med de olika nya tillväxt­
ekonomierna förväntas vara lätthanterligt, ge tydliga möjligheter till industriella 
samarbetseffekter och vara särskilt fördelaktigt för båda parterna. 
- Slutligen kommer denna åtgärd att medföra att värdefull information erhålls tack vare 
genomförandet av ytterligare ett mera omfattande program för utbyte av ledande 
forskare mellan unionen och de nya tillväxtekonomierna. Detta program som 
kommissionen planerar att genomföra genom nästa ramprogram kommer att 
möjliggöra att ett vidsträckt nätverk av varaktiga relationer etableras. 
Slutligen skall Kommissionen, vid behov och inom ramen av externa samarbetspolitiken 
samt instrument (Ramavtal och blandad kommitté), inleda förhandlingar i syfte att sluta 
enskilda vetenskapliga och tekniska samarbetsavtal med de nya tillväxtekonomierna enligt 
regler och mekanismer som föreslås i paragrafen "Skiss över ett nytt program för samarbete 
inom forskning och teknik med de nya tillväxtekonomierna". 
Kommissionen har tidigare, inom ISC-programmet, genomfört ett omfattande program för tilldelning av 
stipendier till ledande forskare från tredje land för att ge dem möjlighet att tillbringa 6-12 månader i 
europeiska laboratorier. Ett utbytesprogram för forskare borde upprepa framgångarna med denna 
lovande åtgärd och tillföra en ny dimension i form av ömsesidighet, vilket passar bättre för en politik 
som förespråkar jämlikt partnerskap med de nya tillväxtekonomierna. 
10 
REDOVTSNING AV BUDGETKONSEKVENSERNA 
1. Verksamhetens benämning 
Internationellt vetenskapligt samarbete: Förslag om genomförande av en ny samarbetsplan 
som siktar till att främja samarbete mellan unionen och de nya tillväxtekonomierna i världen 
inom FoTU-sektorer med positiva sidoeffekter för industrin. 
2. Budgetrubrik 
Kostnaderna för åtföljande åtgärder och pilotverksamhet kommer att belastas särskilda 
budgetrubriker inom programmet "Samarbete med tredje land och internationella 
organisationer" (INCO). 
B6-7211 
3. Rättslig gnmdval 
Rådets beslut 94/807/EG av den 23 november 1994. 
4. Beskrivning av verksamheten 
4.1 Särskilda mål för verksamheten 
Den centrala målsättningen är att öppna en ny kanal för samarbete med tillväxtekonomier av 
särskilt strategiskt intresse för unionen. Denna kanal kan bli ett komplement till INCO DC-
programmets inriktning på aktuella problem och är tänkt att angripa särskilda problem i 
utvecklingsländerna med ett nytt "möjlighetsinriktat" initiativ, som inriktar sig på 
högteknologiska sektorer med möjlighet att främja europeisk FoTU-förnyelse på de nya 
tillväxtmarknaderna. 
4.2 Varaktighet 
Löpande årlig budgetpost, beroende av tillgängligt anslag i årsbudgeten för det nuvarande 
INCO-programmet för 1996-98. 
M 
5. Klassificering av utgiften 
5.1 Icke-obligatorisk utgift 
5.2 Differentierade anslag 
6. Slag av utgift 
Att bekosta tjänsteresor för kommissionstjänstemän och experter inom EU till olika 
tillväxtekonomier; att organisera gemensamma seminarier; gemensamma undersökningar; att 
genomfora ett pilotprogram för utbyte av forskare. 
7. Finansiella konsekvenser 
7.1 Beräkning av den totala årskostnaden för åtgärden (uppskattning) 
• Fem seminarier (Kina, Indien(x2), Brasilien och Mexiko) om rymdteknologi, 
ingenjörsseismologi och avancerade material: 
0,450 miljoner ecu 
• Fem undersökningar (Kina, Indien, Brasilien, Mexiko och Argentina) med mål att utforma 
en ny strategi för samarbete inom FoTU med tillväxtekonomierna: 
0,280 miljoner ecu 
• Resor och uppehälle för tjänstemän och experter från EU vid besök i tillväxtekonomierna: 
0,050 miljoner ecu 
7.2 Uppdelning av åtgärden i delar (miljoner ecu) Totalt (uppskattning): 0,780 miljoner ecu 
Åtagandebemyndiganden i miljoner ecu 
(löpande priser, uppskattat) 
Uppdelning 
Seminarier 
Undersökningar 
Tjänsteresor 
Totalt 1996 1997 1998 Totalt 
0,450 0,450 0,450 1,350 
0,280 0,280 0,280 0,840 
0,050 0,050 0,050 0,150 
0,780 0,780 0,780 2,340 
Al 
7.3 Planerade åtagandebemyndiganden / betalningsbemyndiganden 
1996 1997 1998 Totalt 
Åtagandebemyndiganden 0,780 0,780 0,780 2,340 
Betalningsbemyndiganden 
1996 0,780 0,780 
1997 0,780 0,780 
1998 0,780 0,780 
Totalt 0,780 0,780 0,780 2,340 
8. Åtgärder mot bedrägeri 
Det finns många administrativa och finansiella kontrollåtgärder i varje skede av 
undertecknandet och genomförandet av forskningskontrakt. Bland dessa märks: 
Under skedet före kontraktsslutandet 
• Första urval av förslag grundat på projektets vetenskapliga meriter och kostnadernas 
rimlighet i förhållande till projektets rimlighet, innehåll och potentiella följder. 
• Detaljerad kostnadsanalys läggs fram av förslagsställaren i blanketten för 
kontraktsförhandlingar. 
Efter kontraktets undertecknande 
• Utgifterna granskas på flera nivåer (ansvariga tjänstemän inom finans och vetenskap) före 
utbetalning. 
• Intern revision utförs av finanskontrollen. 
• Revision på plats, vilket bör göra det möjligt att upptäcka misstag och andra oegentligheter 
genom granskning av stöddokumenten. För att effektivisera dessa kontrollmetoder har 
kommissionens tjänster inrättat en revisionsenhet, som samordnar all den kontroll som 
utförs. Kontrollen utförs antingen av revisionsenhetens medlemmar eller av revisionsfirmor 
med vilka kommissionen har slutit kontrakt, och då under övervakning av personal från 
revisionsenheten. 
• Inspektion på plats utförs av kommissionens finanskontroll och Europeiska unionens 
revisionsrätt. 
4l 
9. Analys av kostnadseffektiviteten 
9.1 Särskilda mål, målgrupper 
• Den nya planen för samarbete med tillväxtekonomierna är utformad utifrån principen om 
ömsesidig fördel för att både Europeiska unionen och tillväxtekonomierna ska kunna dra 
nytta av de vetenskapliga och tekniska framsteg som görs genom de gemensamma 
forskningsprogrammen. 
• Såväl i Europeiska unionen som i tillväxtekonomierna kommer det att bli de vetenskapliga 
kretsarna, näringslivet och allmänheten som får nytta av programmen tack vare de direkta 
och indirekta följderna av samarbetet. 
9.2 Motivering av åtgärden 
Budgetmedverkan från gemenskapens sida är ofrånkomlig, eftersom det planerade samarbetet 
ingår i genomförandet av ramprogrammet och i dess budget. 
9.3 övervakning och utvärdering av verksamheten 
En utvärdering ay allt samarbete inom ramen för denna åtgärd kommer att utföras av 
kommissionens avdelningar vid slutet av 1998. 
10. Följder f5r de administrativa utgifterna 
• Kommissionen begär inga ytterligare tjänster för förvaltningen av denna samarbetsåtgärd. 
• Inga tjänstemän kommer att avdelas särskilt för att handha denna åtgärd. Den kommer att 
skötas av den personal som utsetts för fjärde ramprogrammet. 
•A 

ISSN 1024-4506 
KOM(96) 344 slutlig 
DOKUMENT 
SV 11 15 16 
Katalognummer : CB-C0-96-343-SV-C 
ISBN 92-78-06616-8 
ByrAn för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer 
L-2985 Luxemburg 
/!<r