3.

Europaparlamentet anser att det är viktigt och lämpligt att kommissionen a) utan dröjsmål tar initiativ för att förbättra skyddet av de medborgerliga rättigheterna, såsom dataskyddet, det diplomatiska och konsulära skyddet och rörelse- och bosättningsfriheten, b) utvecklar en mekanism för att säkerställa en större delaktighet för medborgarna när det gäller fastställandet av vad ett medborgarskap i unionen innebär, genom att utarbeta mekanismer för samråd och stödja nätverk för berörda parter, c) lägger fram ett fullständigt program med EU-åtgärder som stärker tilltalades processuella rättigheter och tryggar nödvändiga garantier före och efter rättegång, i synnerhet när det rör sig om icke-medborgare i landet i fråga, och mer generellt utvecklar en granskning av EU:s åtgärder på straffrätts- och säkerhetsområdet med avseende på skyddet av medborgerliga rättigheter, d) regelbundet samlar in och sprider alla relevanta uppgifter om utvecklingen av den huvudsakliga politiken för frihet, säkerhet och rättvisa, till exempel migrationsflöden, utvecklingen av den organiserade brottsligheten och särskilt av terrorismen (se EU:s hotbildsbedömning 2008 avseende den organiserade brottsligheten – Octa – och Europols rapport 2008 om situation och tendenser vad gäller terrorism i Europeiska unionen – TE-SAT), e) så snart som möjligt presenterar det oavslutade rättsliga instrumentet för andra kategorier av arbetstagare från tredjeländer som innehar EU:s blåkort, exempelvis säsongsarbetare, personer som förflyttats internt av sitt företag samt avlönade praktikanter samt för Frontex mandat; särskilt garanterar att Frontex har tillräckliga resurser för att uppnå sina mål samt för att ge parlamentet all information om förhandlingar om avtal med tredjeländer avseende immigration, f) fastställer en europeisk intern säkerhetspolitik som bör komplettera nationella säkerhetsplaner så att unionsmedborgarna och de nationella parlamenten har en klar uppfattning om mervärdet av EU-åtgärder; särskilt stärker EU:s politik för kampen mot vissa slag av organiserad brottslighet som it- brottslighet, människosmuggling, sexuellt utnyttjande av barn och korruption, genom att vidta effektiva åtgärder och använda samtliga tillgängliga verktyg för samarbete för att uppnå mätbara resultat, inklusive åtgärder i syfte att anta ett rättsligt instrument för konfiskering av ekonomiska tillgångar och egendom från internationella kriminella organisationer samt återanvändning av dessa i sociala syften, g) fortsätter tillämpa principen om ömsesidigt erkännande av domar i civil- och brottmål, på alla nivåer, särskilt när det gäller brottmål, för att säkerställa att det finns ett EU-omfattande system för erkännande och ömsesidigt godtagande av bevisning som fullt ut respekterar de grundläggande rättigheterna, h) kompletterar utvecklingen av principen om ömsesidigt erkännande med en rad åtgärder för att stärka det ömsesidiga förtroendet, i synnerhet genom att utveckla en viss tillnärmning av materiell straffrätt och straffprocessrätt samt processuella rättigheter, förbättra den ömsesidiga utvärderingen av hur rättsystemen fungerar och förbättra sätten att stärka det ömsesidiga förtroendet inom rättsliga yrken, t.ex. genom ökad fortbildning och stöd av nätverk, i) skapar en insynsvänlig och effektiv yttre EU-strategi för området med frihet, säkerhet och rättvisa som bygger på en trovärdig politik, särskilt på de områden där gemenskapen har exklusiv behörighet, såsom återtagandeavtal, skyddet av de yttre gränserna och viseringspolitiken (exempelvis frågan om USA:s visumkrav), j) uppmanar rådet att regelbundet samråda med parlamentet, också i frågor som rör internationella avtal om straffrättsligt samarbete och polissamarbete, eftersom rådets aktuella vägran att göra detta strider mot principen om lojalt samarbete och mot EU:s demokratiska ansvar; lägger fram kriterier för utformningen av en lämplig EU-politik för avtal med tredjeländer om ömsesidig rättslig hjälp eller utlämning i brottmål, med beaktande av principen om icke-diskriminering mellan EU-medborgare och medborgare från ifrågavarande tredjeland, k) inför särskild lagstiftning som ger alla EU-medborgare rätt till diplomatiskt och konsulärt skydd oavsett om medlemsstaten i fråga är representerad på tredjelandets territorium eller inte, l) lägger fram nya förslag i syfte att följa EG-domstolens avgöranden om skyddet av grundläggande rättigheter i samband med frysning av fysiska och juridiska personers tillgångar, även med avseende på EG-domstolens avgöranden om de personer som anges i bilagorna till de rådsbeslut som genomför artikel 2.3 i rådets förordning (EG) nr 2580/2001 av den 27 december 2001 om särskilda restriktiva åtgärder mot vissa personer och enheter i syfte att bekämpa terrorism (7), m) stärker den ömsesidiga tilliten och solidariteten mellan medlemsstaternas myndigheter genom att — i samarbete med Europarådet, fastställa högre normer för kvaliteten på rättskipning (8) och polissamarbete, — stärka och demokratisera de mekanismer för ömsesidig utvärdering som redan finns i Schengensamarbetet och bekämpningen av terrorism, — utvidga den modell för ömsesidig utvärdering och hjälp mellan medlemsstater som inrättades med Schengensamarbetet till att omfatta all politik inom området med frihet, säkerhet och rättvisa som rör medborgare från andra medlemsstater eller tredjeländer (såsom migrations- och integrationspolitik men även genomförandet av program för bekämpande av terrorism och radikalisering), n) inför mer samordning och komplementaritet mellan befintliga och planerade EU-organ som Europol, Eurojust, Frontex och Cepol, eftersom dessa organ bör utveckla sitt än så länge begränsade och osäkra samarbete och upprätta närmare förbindelser med motsvarande nationella organ genom att uppnå en högre grad av effektivitet och säkerhet och bli mer redovisningsskyldiga och insynsvänliga för Europaparlamentet och de nationella parlamenten, o) fortsätter att utveckla och förstärka EU:s gemensamma politik om gränsförvaltning och samtidigt betonar behovet av att det så snabbt som möjligt tas fram en övergripande plan som fastställer den generella uppbyggnaden av EU:s gränsstrategi och även detaljerna för hur alla tillhörande program och projekt ska interagera och fungera som en helhet, för att sambanden mellan dessa ska bli så bra som möjligt och för att undvika eventuella dubbelarbeten eller avvikelser.