Bryssel den 16.11.2004

KOM(2004)753 slutlig

2003/0134(COD)

KOMMISSIONENS MEDDELANDE TILL EUROPAPARLAMENTET enligt artikel 251.2 andra stycket i EG-fördraget om

rådets gemensamma ståndpunkt om antagande av Europaparlamentets och rådets direktiv om otillbörliga affärsmetoder på den inre marknaden och om ändring av förordning ...[Samarbete om genomförandet] och direktiven 84/450/EEG, 97/7/EG, 98/27/EG, 2002/65/EG (direktivet om otillbörliga affärsmetoder)

2003/0134(COD)

KOMMISSIONENS MEDDELANDE TILL EUROPAPARLAMENTETenligt artikel 251.2 andra stycket i EG-fördragetom

rådets gemensamma ståndpunkt om antagande av Europaparlamentets och rådets direktiv om otillbörliga affärsmetoder på den inre marknaden och om ändring av förordning ...[Samarbete om genomförandet] och direktiven 84/450/EEG, 97/7/EG, 98/27/EG, 2002/65/EG (direktivet om otillbörliga affärsmetoder)

1- BAKGRUND

+++++ TABLE +++++

2- MÅLET MED KOMMISSIONENS FÖRSLAG

Detta förslag syftar till att avlägsna sådana hinder för en väl fungerande inre marknad för konsumentvaror och tjänster som orsakas av en uppsplittrad nationell lagstiftning och de kostnader och den osäkerhet som detta medför för näringslivet och av olika normer för konsumentskydd vilka undergräver konsumenternas förtroende.

Genom förslaget inrättas nämligen en gemensam EU-täckande ram för lagstiftningen om otillbörliga affärsmetoder (särskilt reklam och marknadsföring) som skadar konsumenternas ekonomiska intressen. Det viktigaste i denna ram är ett allmänt förbud mot otillbörliga affärsmetoder baserat på gemensamma kriterier för när affärsmetoder är otillbörliga. För att skapa större rättssäkerhet kompletteras detta med exempel på två huvudtyper av otillbörliga affärsmetoder, nämligen de vilseledande och de aggressiva, och en svart lista över metoder som alltid kommer att vara otillbörliga och därför omedelbart förbjudna.

3- KOMMENTARER TILL DEN GEMENSAMMA STÅNDPUNKTEN

Allmänna kommentarer

Kommissionen stöder rådets gemensamma ståndpunkt. Den stämmer överens med målen och metoderna i kommissionens ursprungliga förslag, som godkändes av parlamentet vid den första behandlingen.

Ändringar som införts i den gemensamma ståndpunkten

Den gemensamma ståndpunkten avspeglar helt eller delvis andan i alla eller en del av de 51 av 58 ändringar som kommissionen har godtagit helt, delvis eller med ändringar, och i de tre ändringar som kommissionen först ansåg som icke-godtagbara.

Rättslig grund

Den gemensamma ståndpunkten innehåller i skälen en hänvisning till artiklarna 153.1 och 3 a, som avspeglar kommissionens ståndpunkt till ändring 112. Det innebär att kommissionen skulle kunna godta att det anförs att den prioriterar konsumentskyddet, men att artikel 95 ensam är den riktiga rättsliga grunden.

Måttstock för konsumenten

I den gemensamma ståndpunkten behålls den måttstock för den genomsnittlige konsumenten som föreslås av kommissionen och som stöds av parlamentet som standardmåttstock, med hjälp av vilken effekterna av potentiellt otillbörliga affärsmetoder skall mätas. Utkastet har ändrats så att det inte längre finns någon definition av genomsnittskonsumenten i texten, därför att det skulle kunna hindra att begreppet utvecklas i takt med domstolens rättspraxis. Att genomsnittskonsumenten behålls i texten och att det finns en tydlig hänvisning till domstolens rättspraxis i skäl 18 får enligt kommissionen samma effekt som ändring 107.

Den gemensamma ståndpunkten innehåller i artikel 5.3 och skäl 19 också särskilda bestämmelser om skyddet av svaga konsumenter. Detta avspeglar önskemålet i flera av parlamentets ändringar (ändringarna 8, 13, 106 och 111 vilka kommissionen godtog helt eller delvis och ändring 110 som inte godtogs) att skillnaden mellan skyddet av genomsnittskonsumenter och svaga konsumenter skulle bli tydligare. Kommissionen kan godta dessa ändringar, därför att de inte kräver någon bedömning av omständigheterna för varje enskild person, vilket skulle bli omöjligt att hantera. De garanterar att svaga konsumenter skyddas när de är utsatta för särskilda risker samtidigt som de skyddar berättigade reklammetoder, t.ex. yttranden som inte skall uppfattas bokstavligen.

Yrkessed

I den gemensamma ståndpunkten ges begreppet "yrkessed" en ny utformning så att det omfattar begreppet "god tro" (vilket gäller ändringarna 108 och 29) med hänsyn tagen till den kompetens och omsorg som en affärsman rimligen kan förväntas visa, vlket stämmer med ändring 21.

Ekonomiskt beteende

I den gemensamma ståndpunkten finns en definition av affärsbeslut för att klargöra vad som skall ingå i bedömningen av en konsuments ekonomiska beteende. Enligt kommissionen tillgodoses därmed syftena i ändringarna 34, 39 och 45, där konsumenternas ekonomiska beteende sätts i fokus.

Koder

I den gemensamma ståndpunkten stryks hänvisningarna till europeiska koder, i linje med ändringarna 19 och 103. Där klargörs också i skäl 20 att konsumentorganisationerna skulle kunna informeras och engageras i arbetet med koderna, vilket efterlyses i ändringarna 10, 61 och 104 och hänvisningen till yrkessed stryks här i linje med ändring 9. Definitionen av "kod" har också justerats efter innehållet i ändring 17. I artikel 6.2 (b) skiljer man mellan fasta och önskvärda åtaganden såsom avses i ändring 24 och den andra strecksatsen har ändrats i enlighet med ändring 40. Avsikten med ändringarna 65 och 67 var att garantera att kodutfärdarna inte skulle göras ansvariga för brott mot koden av dem som är bundna till den[1]. Detta har beaktats i den gemensamma ståndpunkten genom att det klargörs att åtgärder kan vidtas mot kodutfärdare då själva koden främjar överträdelse av bestämmelserna.

Val av lagstiftning

I kommissionens förslag fanns det en bestämmelse om att lagstiftningen i det land där affärsmannen var etablerad alltid skulle tillämpas (dvs. val av lagstiftning). I parlamentets ändring 26 föreslogs att de regler som föreskriver vilken lagstiftning som är tillämplig på icke-avtalsreglerade åtaganden inte skulle omfattas av denna bestämmelse. Kommissionen menade att denna ändring inte kunde godtas därför att det kunde innebära att affärsmän kom att omfattas av allmän lag i ett land och samtidigt, enligt internationell privaträtt, av lagstiftningen i en annan medlemsstat. I den gemensamma ståndpunkten ströks valet av lagstiftning delvis, därför att flertalet medlemsstater befarade att konsumenterna i gränsöverskridande tvister skulle missgynnas om affärsmannens lag tillämpades. Kommissionen delar inte dessa farhågor därför att förslaget leder till fullständig harmonisering och konsumentskydd på en hög nivå. Kommissionen anser emellertid att det inte är viktigt att vidhålla sitt krav i det här speciella fallet med tanke på den ansenliga förenkling som den totala harmoniseringen innebär och de fördelar som det medför för den inre marknaden. Kommissionen anser också att strykningen av valet av lagstiftning är en bättre lösning än den som föreslås i ändring 26. Av det skälet kan kommissionen godta att valet av lagstiftning stryks. I enlighet med praxis kommer därför tillämplig lag i gränsöverskridande tvister att fastställas av domstolarna.

Tillfälliga undantag

Den gemensamma ståndpunkten innehåller i artikel 3 ett tillfälligt undantag gällande nationell lagstiftning som bygger på minimibestämmelserna i gällande direktiv, vilket avspeglar förslaget i ändring 109. Artikeln innehåller också en bestämmelse enligt vilken tillämpningen av direktivet skall ses över efter fyra år, i överensstämmelse med ändring 69. Kommissionen är redo att godta detta undantag, med tanke på att det är av begränsad omfattning och dessutom tillfälligt för att medlemsstaterna skall kunna klara en övergång från en lägsta grad av harmonisering till fullständig harmonisering.

Bilaga 1

Den gemensamma ståndpunkten innehåller det klargörande av bilagans status som efterlyses av parlamentet i ändringarna 7 och 33 genom att artikel 5.5 ändras och det införs ett nytt skäl, 12a. Även om det i den gemensamma ståndpunkten inte sägs att bilaga 1 bara kan ändras genom medbeslutandeförfarandet, är det på det sättet och inget alternativt förfarande anges.

Övrigt

Ändringarna 1, 5, 6, 23, 25 (första delen), 47 (andra delen), 68, 99 (andra delen), 71, 73, 84, 85, 87, 91 och 92 har införlivats ordagrant eller med mindre ändringar. Kommissionen är redo att godta ändring 91, som man först menade att man inte kunde godta, mot bakgrund av både Europaparlamentets och rådets farhågor om missbruk till följd av krav på att återlämna icke-beställda produkter.

Innehållet i ändring 105 avspeglas i den nya texten till skäl 6, där sambandet klargörs med nationella bestämmelser om olika aspekter på otillbörlig konkurrens vilka inte omfattas av direktivet. Detta var också kommissionens avsikt.

Ändring 14 har delvis införlivats med definitionen av artikel 2 (b) som ändras genom den gemensamma ståndpunkten för att det tydligt skall framgå att den som agerar som eller på en affärsmans vägnar omfattas av direktivet. Kommissionen kan godta detta förtydligande.

Ändring 27 har beaktats genom införandet av punkterna 3.8-3.10, som handlar om tillståndsanordningar och områden som kräver särskilda bestämmelser.

Ändring 28 har beaktats genom att direktivets räckvidd tydligare förklaras i skäl 9.

Artikel 6.1 f i kommissionens förslag har strukits i den gemensamma ståndpunkten med kommissionens samtycke på grund av förvirringen kring dess konsekvenser för bevisbördan. På detta sätt beaktas ändring 37.

Artikel 7 har ändrats så att det i affärspraxis tas lämplig hänsyn till kommunikationsmediets fysiska begränsningar och på så sätt beaktas ändringarna 43, 44 och 45. Kommissionen kan godta en sådan lösning fastän man från början inte godtog ändring 43, därför att den inte innehåller något särskilt krav om att konsumenterna särskilt skall be om information.

Kriteriet i artikel 9 (c) har skärpts så att det omfattar utnyttjande av svåra olyckliga omständigheter för att beakta ändring 59.

I bilaga 1 i kommissionens förslag har punkt 12 i förteckningen över vilseledande metoder omarbetats för att undvika det problem som uttrycket "utförsäljning" skapade och som behandlas i ändring 76. Punkt 4 i förteckningen över aggressiva metoder har strukits. Den behandlar frågorna i ändring 88 om tillåten försäljning till konsumenter som upplevt dödsfall i familjen eller som är allvarligt sjuka. Punkt 6 i samma förteckning har också ändrats för att säkerställa att den täcker uppmaningar till alla vuxna, inte bara föräldrarna, att köpa en produkt till ett barn, vilket också sägs i ändring 90.

Eftersom överensstämmelsen är stor mellan de av parlamentets ändringar som kommissionen kan godta och den gemensamma ståndpunkten var kommissionen beredd att godta en kompromiss som inte omfattade ett mindre antal ändringar som man kunde ha godtagit åtminstone delvis (ändringarna 2, 4, 60, 62, 72, 80, 89).

Nya bestämmelser som införs genom rådets gemensamma ståndpunkt

Inga nya områden av betydelse införs genom den gemensamma ståndpunkten. Den innehåller mindre justeringar av kriterierna för vilseledande metoder i artikel 6 och flera nya exempel i bilaga 1, som alla är förenliga med kriterierna i direktivets artiklar (dvs. de är otillbörliga i förhållande till de test som fastställs i direktivet).

Vissa klargöranden av räckvidden har införts i skälen (t.ex. skäl 8, 15 och 21) och tekniska ändringar har gjorts i artikel 14 i direktivet för att avspegla ändringar på andra ställen i direktivet, i artikel 15 för att garantera lika behandling av de båda direktiven om distansförsäljning[2] och i artikel 16 för att avspegla antagandet av förordningen om samarbete om konsumentskydd[3].

4. SLUTSATS

Kommissionen hälsar med tillfredsställelse den gemensamma ståndpunkten som enligt dess mening kommer att leda till att målen i kommissionens ursprungliga förslag uppnås och som bevarar samma metoder för att uppnå de mål som parlamentet godkände vid den första behandlingen av kommissionens förslag.

5. KOMMISSIONENS FÖRSÄKRAN

Kommissionen har uttalat en försäkran som bifogades rådets protokoll och som också bifogas bilagan till detta meddelande.

BILAGA: KOMMISSIONENS FÖRSÄKRAN

Kommissionen kan bara godta strykningen av artikel 4.1 i förslaget, om det i det nuvarande direktivet föreskrivs en fullständig harmonisering på det område som omfattas av direktivet och att artikel 4.1 av det skälet inte förutsätts ge den juridiska grunden för den inre marknadens korrekta funktion på detta område. Kommissionen kommer aktivt att övervaka hur direktivet genomförs i praktiken så att dess tillämpning blir enhetlig.

[1] Ändring 64 innehöll samma text som ändring 65, men med en annorlunda motivering som inte blev accepterad av kommissionen. Den modifikation som avsågs med Ändring 64 har inkluderats genom att Ändring 65 har införlivats.

[2] Europaparlamentets och rådets direktiv 97/7/EG av den 20 maj 1997 om konsumentskydd vid distansavtal och Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/65/EG av den 23 september 2002 om distansförsäljning av finansiella tjänster till konsumenter.

[3] KOM(2003)443 slutlig, 2003/0162(COD).