Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om "Rapport från kommissionen om Pilotprojektet SLIM Förenklad lagstiftning på den inre marknaden"

(97/C 206/04)

Den 24 juli 1996 beslutade kommissionen, i enlighet med artikel 198 i EG-fördraget, att begära Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande om ovannämnda rapport.

Sektionen för industri, handel, hantverk och tjänster, som ansvarat för kommitténs arbete i frågan, antog sitt yttrande den 4 april 1997. Föredragande var Philip Noordwal.

Vid sin 345:e plenarsession den 23-24 april 1997 (sammanträdet den 23 april 1997) antog Ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 117 röster för, 1 emot och 3 nedlagda röster.

1. Inledning

Ett av gemenskapens mest brådskande åtaganden är att minska den överflödiga reglering som hindrar den inre marknadens funktion. Syftet med SLIM-initiativet (Simpler Legislation for the Internal Market) är att fastställa strategier för att förenkla lagstiftningen för den inre marknaden, utan att riskera den enskilde medborgarens skydd. Initiativet syftar också till att stimulera tillväxten och sysselsättningen, som en del av förtroendepakten för sysselsättning.

1.1. Definition av pilotprojektet SLIM och dess verksamhetsområde

1.1.1. SLIM-projektets riktlinjer är följande:

- Förenklingen bör inriktas på vissa sektorer.

- Företag och andra berörda parter bör direkt bidra till arbetet.

1.1.2. De fyra områden som valts ut och undersökts i pilotprojekten är:

- Intrastat - statistik över handeln inom gemenskapen.

- Tekniska föreskrifter för byggnadsprodukter.

- Lagstiftning om ömsesidigt erkännande av utbildningsbevis.

- Lagstiftning om prydnadsväxter.

1.2. Arbetsmetod

1.2.1. Med en ny arbetsmetod samlar man en liten grupp experter från administrationen i några medlemsländer och representanter för användare av lagstiftningen, under ledning av en kommissionsrepresentant. Under pilotstadiet ägnade man sig åt lagstiftningen inom de fyra ovannämnda områdena. De fyra SLIM-grupperna, som leddes av personer som utsetts av de ansvariga kommissionärerna personligen, skall lämna sin rapport innan rådet (den inre marknaden) sammanträder i november.

1.2.2. SLIM-grupperna arbetade med ett begränsat antal deltagare som kände till den berörda frågan. I många fall lade de fram olika alternativ till förenkling eller förbättring, som inte alltid stöddes av alla medlemmar.

1.2.3. De medlemsstater som inte hade någon representant i gruppen har rådfrågats - dock i några fall genom ett förkortat förfarande - och grupperna har fått skriftliga förslag från vissa av de intresserade parterna.

1.3. SLIM-gruppernas rekommendationer

I allmänhet:

1) I rekommendationerna från Intrastat-gruppen ingick alternativet att förenkla, eller att inte längre samla in, vissa data från den 1 januari 1998, minska antalet underrubriker i terminologin från 10 500 till mindre än 7 000, anpassa insamlingssystemet eller införa ett nytt för att minska företagens arbete. Flera metoder kan utnyttjas för att uppnå detta, bland annat ett större utnyttjande av stickprovsundersökningar, ett dubbelt system för att minska informationsinsamlingen. En grupp medlemsstater kan också utnyttja ett envägssystem, som enbart bygger på exportdata.

2) Mot bakgrund av att en av uppgifterna för gruppen var att tillämpningen av direktivet skulle göras enklare, lade byggnadsproduktgruppen fram tre handlingsalternativ. Det första syftar till att förbättra de befintliga, icke fungerande förfarandena för tillämpning, i huvudsak de som leder till tekniska specifikationer och i synnerhet harmoniserade standarder. Det andra alternativet gäller den s.k. nya metoden - att tillåta att produkter saluförs utan att de godkänts när det gäller de tekniska specifikationerna. Detta skulle innebära en ändring av byggnadsproduktsdirektivet. Det tredje alternativet - som kommissionen stöder - innebär en tvåstegslösning där man kombinerar det första och det andra alternativet, med parallella åtgärder för att föra ländernas nationella lagstiftning för byggnadsarbeten närmare varandra.

3) Den viktigaste slutsatsen inom gruppen erkännande av examensbevis var att sektorsdirektiven inte skulle upphävas. Man ansåg också att de rådgivande kommittéerna skall behållas, i en smidigare och effektivare form. Emellertid ansåg man att sektors-direktivens detaljerade utbildningskrav skulle kunna ersättas med kompetensbaserade krav som betonar resultatet av utbildning och praktik och inte innehållet i kurserna.

4) I rapporten från prydnadsväxtgruppen har man olika synpunkter. Vissa tvivlade starkt på att gemenskapslagstiftning alls behövs inom området, men om den behålls bör den förenklas och förtydligas.

1.4. Kommissionens synpunkter på SLIM-projektet

Kommissionen ämnar fortsätta med projektet och gå vidare med SLIM i en andra fas med andra sektorer, se punkt 2.8.4. Emellertid meddelas i kommissionens dokument att utvidgningen kräver att rådet och medlemsstaterna accepterar både de arbetsmetoder som antagits och kommissionens förslag till förändrad lagstiftning inom de fyra pilotområdena. Kommissionen beskriver de tänkta riktlinjerna för vart och ett av de fyra områdena under de kommande åren.

ESK:S SYNPUNKTER PÅ SLIM-INITIATIVET

2. Allmänna synpunkter

2.1. Kommittén välkomnar SLIM-initiativet och anser att det är ett sedan länge emotsett behov som nu har identifierats och tagits itu med. För att kunna avgöra om SLIM-arbetet är den bästa metoden för att nå en bättre lagstiftning måste metoderna och arbetsförfarandena, som är klart förbättrade, ändå undersökas noggrant. De befintliga remissförfaranden som visat sig vara ändamålsenliga bör användas vid denna undersökning.

2.2. Kommittén delar kommissionens åsikt att en alltför komplicerad lagstiftning medför höga kostnader och äventyrar näringslivets konkurrenskraft och dess möjligheter att skapa sysselsättning. All lagstiftning - både på gemenskapsnivå och nationell nivå - måste vara berättigad och stå i proportion till målen. Detta gäller både nya lagstiftningsinitiativ och befintlig lagstiftning.

2.3. Europeiska unionen och medlemsstaterna behöver därför en gemensam strategi för att förbättra kvaliteten på lagstiftningen. Detta bör börja med förslagen till ny lagstiftning. Det är alltid bättre att införa enkel, tydlig och effektiv lagstiftning än att förenkla den befintliga lagstiftningen.

2.4. Förslag till ny lagstiftning bör granskas noggrant när det gäller behov och omfattning. Om rådet, Europaparlamentet och ESK skall kunna fatta välgrundade beslut, måste alla lagstiftningsförslag - i synnerhet om de antas ha stor inverkan på företagens villkor - åtföljas av en objektiv analys av relevanta fakta, en analys av inverkan på företagen. Detta ger en god grund för att kunna fatta politiska beslut.

2.5. När det gäller den befintliga lagstiftningen kommer de metoder som används att behöva anpassas till ärendet, vilket också i synnerhet gäller sammansättningen av de grupper som är delaktiga. Ingen fråga kan uteslutas i förväg, men tillräckliga säkerhetsåtgärder kommer att vidtas i varje enskilt fall för att se till att man har en noggrann rådgivning, samtidigt som man måste förhindra att den befintliga skyddsnivån undergrävs.

2.6. Medlemsstaterna borde, parallellt med gemenskapen, förenkla sin lagstiftning på alla nivåer (nationell och lokal), i synnerhet den lagstiftning som införts från gemenskapslagstiftningen.

2.7. Det allmänna bruket av direktiv får många medlemsstater att anta en allt större mängd nationell lagstiftning. Kommittén stöder därför att man ökar användningen av förordningar som verktyg i gemenskapslagstiftningen.

2.8. Kommissionen borde ta krafttag och vara aktiv när det gäller att granska hur överföringen och tillämpningen av gemenskapens lagstiftning sker på nationell nivå. Detta bör göras för att undvika att medlemsstaterna genom ofullständig nationell lagstiftning eller genom annan praxis stör den inre marknadens funktion.

2.9. Metoder

2.9.1. Den nya aspekten i SLIM-initiativet är att ett antal experter från myndigheter i medlemsstaterna och ett lika stort antal representanter för användarna av lagstiftningen samlas i små grupper, som leds av en person som utses av kommissionen. En sådan sammansättning verkar vara lämplig och välbalanserad, i synnerhet eftersom en sådan gruppsammansättning kan garantera ett objektivt synsätt, fritt från politiska intressen. Formella synpunkter från medlemsstaternas sida bör inte uppmuntras på detta stadium, eftersom man ofta utnyttjar denna möjlighet att upprepa kända ställningstaganden, och det är inte sannolikt att man tillför något nytt till debatten.

2.9.2. Arbetet bör ändå inte anses vara avslutat när grupperna överlämnat rapporterna. Då bör man planera diskussioner och vidareutveckling för att göra om rekommendationerna till praktiska formella förslag till förenkling av respektive lagstiftning - särskilt avseende de administrativa förfarandena - både på EU- och medlemsstatsnivå. Man bör rikta speciell uppmärksamhet på att förenkla de administrativa arrangemangen för den lagstiftning det handlar om. Dylika förenklingar bör inte i något fall äventyra sådan administration som fungerar väl, eftersom detta skulle resultera i effektivitetsförluster och kostnadsökningar.

2.9.3. Representanter för företagen i gemenskapen har ofta uttryckt åsikten att lagstiftningsbördan är betydligt tyngre på nationell nivå än på gemenskapsnivå. Gemenskapens lagstiftning blir ofta tillkrånglad med onödig "utsmyckning" av medlemsstaternas regeringar. Bristen på samstämmighet mellan nationell lagstiftning och gemenskapens lagstiftning orsakar också problem för företagen och allmänheten. Medan kommissionen och Europaparlamentet fortsätter att sträva efter en enklare gemenskapslagstiftning, måste medlemsstaterna också vidta åtgärder. För att förbättra den inre marknadens funktion måste medlemsstaterna också hålla sig till samma självdisciplin vid lagstiftningen och överföringen av de gemenskapsregler som de rekommenderar för unionen. Rådet borde föreslå realistiska metoder för hur man skall kunna få medlemsstaterna att införa enklare gemenskapslagstiftning. Men detta betyder inte att man aldrig behöver göra mer än minimum.

2.9.4. I alla händelser måste frågan om förenkling av lagstiftningen, hur brådskande det än må vara, diskuteras noggrant innan den införs så att man kan undvika resultat som går i motsatt riktning än den ursprungliga lagstiftningen syftade till. Å andra sidan kan man förlora dyrbar tid och skapa förvirring. För att uppnå en effektiv förenkling behövs tydliga rekommendationer och inte bara ändringar med liten eller ingen effekt.

2.10. Uppföljning av SLIM-projektet

2.10.1. För att man skall lyckas med SLIM krävs konkreta åtgärder från kommissionens sida i enlighet med rekommendationerna från SLIM. ESK begär därför att kommissionen skall remittera frågan till ESK i god tid innan man följer upp de fyra pilotprojekten. Vi vill också hållas informerade om framstegen inom nästa grupp.

2.10.2. Man planerar nu att gå vidare med SLIM i en andra fas, där andra sektorer skall undersökas. För att garantera ett objektivt urval av nya områden bör kommissionen utnyttja formella kriterier. Inte bara medlemsstater bör rådfrågas; användare av lagstiftningen bör också inbjudas att lämna synpunkter. ESK anmodar därför kommissionen att be alla intresserade parter att föreslå ämnesområden och lämna förslag till nästa fas av SLIM.

2.10.3. Ett urval från kommissionen borde baseras på följande kriterier:

- Ämnets socio-ekonomiska vikt (inklusive betydelsen för konsumenten och näringslivet) eller dess bidrag till att förbättra kvaliteten på lagstiftningen. Det måste vara klart från början att resultaten blir till nytta för den inre marknaden.

- Ämnets möjlighet att minska lagstiftningsvolymen, och sålunda stimulera ekonomin och skapa mer sysselsättning.

- Det eventuella mervärde som synpunkterna från SLIM-projektet kan ge till frågan, i synnerhet i relation till andra förenklingsprogram.

- Praktiska synpunkter, till exempel om projektet kan slutföras på ett år.

- Förenligheten med införandet av euron.

- Frågan om huruvida män och kvinnor påverkas på olika sätt.

2.10.4. Mot denna bakgrund kan följande förslag till SLIM-ämnen läggas fram:

- fytosanitära frågor;

- gödningsmedel;

- jordbruksprodukter;

- livsmedel;

- offentlig upphandling.

Kommissionen har nu valt följande områden på inre marknaden för ytterligare granskningen inom ramen för SLIM:

- moms;

- statistik utanför gemenskapen;

- banktjänster;

- en produktsektor eller produktgrupp (ännu ej fastställd).

Bryssel den 23 april 1997.

Ekonomiska och sociala kommitténs ordförande

Tom JENKINS