Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om "Strategiskt partnerskap EU-Ryssland: vad blir nästa steg?"

(2002/C 125/10)

Den 28 februari och den 1 mars 2001 beslutade Ekonomiska och sociala kommittén att i enlighet med artikel 23.3 i arbetsordningen utarbeta ett yttrande om "Strategiskt partnerskap EU-Ryssland: vad blir nästa steg?".

Sektionen för yttre förbindelser, som ansvarat för kommitténs beredning av ärendet, antog sitt yttrande den 28 februari 2002. Föredragande var Filip Hamro-Drotz.

Vid sin 389:e plenarsession den 20-21 mars 2002 (sammanträdet den 20 mars 2002) antog Ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 86 röster för och 2 nedlagda röster.

1. Inledning

1.1. Förbindelserna mellan EU och Ryssland har förbättrats avsevärt under senare år. Samarbetet täcker i stort sett alla viktiga politikområden av gemensamt intresse. Goda förbindelser mellan EU och Ryssland är en viktig förutsättning för ett framgångsrikt Europa i framtiden.

1.2. EU bör främja öppna grannrelationer med Ryssland både på bilateral och multilateral nivå. Den kommande utvidgningen av Europeiska unionen ökar behovet av goda förbindelser och större förståelse för ett gediget partnerskap mellan EU och Ryssland. Detta gäller inte enbart EU, dess medlemsstater och Ryssland utan även kandidatländerna, EES-länderna och andra europeiska länder.

1.3. Föreliggande yttrande syftar till att fastställa slutsatser och rekommendationer som i första hand visar att möjligheterna till ett framgångsrikt resultat av de åtgärder som vidtas för att förbättra samarbetet mellan EU och Ryssland skulle öka om det organiserade civila samhället omfattas av samarbetet och om allmänhetens förståelse för partnerskapet ökar.

2. Viktiga komponenter i den institutionella ramen

2.1. Partnerskaps- och samarbetsavtalet mellan EU och Ryssland undertecknades 1994 och trädde i kraft 1997. Avtalet täcker ett brett politiskt, ekonomiskt och socialt samarbete inom bland annat handel, utbildning och vidareutbildning, miljö, energi och övergången till marknadsekonomi. Hur samarbetet regleras beskrivs i avtalet: Parterna sammanträder två gånger om året på toppmöten, samarbetsrådet som sammanträder årligen är det viktigaste forumet, samarbetskommittén är ansvarig på operativ nivå och många underkommittéer (dialoger) har inrättats. Vidare har en parlamentarisk kommitté för samarbetet mellan EU och Ryssland inrättats. Av artikel 93 i avtalet framgår att samarbetsrådet kan besluta att inrätta särskilda kommittéer och organ för att bistå vid utförandet av dess uppgifter. Avtalet om partnerskap och samarbete löper inledningsvis tio år och kan förnyas genom tyst samförstånd.

2.2. Europeiska unionens gemensamma strategi avseende Ryssland godkändes av medlemsstaterna 1999(1). I strategin ges principer och instrument för EU:s och medlemsstaternas åtgärder inom ramen för partnerskaps- och samarbetsavtalet. Att stärka rättstaten och de offentliga institutionerna, främja ekonomiska reformer i Ryssland och stärka det civila samhället, säkerheten och stabiliteten är de främsta åtgärdsområdena. Den gemensamma strategin löper fram till juni 2003.

2.3. Inrättandet av ett gemensamt europeiskt ekonomiskt område omnämns såväl i avtalet om partnerskap och samarbete som i den gemensamma strategin.

2.4. I artikel 1 i partnerskaps- och samarbetsavtalet fastställs att målsättningarna med partnerskapet är att skapa en lämplig ram för en successiv integration mellan Ryssland och ett bredare samarbetsområde i Europa.

2.5. I andra punkten i kapitlet om de huvudsakliga målsättningarna med EU:s gemensamma strategi anges principerna för Rysslands integrering i ett gemensamt europeiskt ekonomiskt och socialt område. Förberedelserna inför Rysslands medlemskap i WTO, uppbyggnaden av förvaltningsinstitutioner och sätt att hantera de sociala aspekterna av övergången till marknadsekonomin är viktiga frågor i sammanhanget.

2.6. Vid toppmötet mellan EU och Ryssland i Moskva i maj 2001 beslutades att parterna gemensamt skulle undersöka möjligheterna att inrätta ett gemensamt europeiskt ekonomiskt område. Vid toppmötet i Bryssel i oktober 2001 enades man om behörighetsområdet för den högnivågrupp som hade fått i uppdrag att utarbeta riktlinjerna för ett gemensamt europeiskt ekonomiskt område och de åtgärder som krävdes för att förverkliga detta. Högnivågruppen, som inledde sin verksamhet i december 2001, bör avlägga rapport inför toppmötet EU-Ryssland senast år 2003. Som ett första steg kommer parterna att beakta det gemensamma europeiska ekonomiska områdets struktur och innehåll. Detta arbete kommer delvis att gå ut på att göra Rysslands och EU:s lagstiftning mer kompatibla för att underlätta tillnärmningen.

2.7. EU har under senare år i samarbete med berörda stater utvecklat EU:s nordliga dimension. Samarbetet mellan EU och Ryssland är en viktig del av handlingsplanen för multilateralt samarbete i regionen under perioden 2002/2003. Vid ministermötet i Helsingfors i november 1999 fastställdes principerna för den nordliga dimensionen. Vid ministermötet i Luxemburg i april 2001 och Europeiska rådets möte i Göteborg i juni 2001 behandlades kommissionens handlingsplan. ESK påverkade slutsatserna från ministermötet i Luxemburg och slutsatserna från EU-toppmötet i Göteborg beträffande handlingsplanen för EU:s nordliga dimension. Den nordliga dimensionen kommer också att behandlas på ministernivå under det danska ordförandeskapet under andra halv- året 2002.

2.8. Sedan 1999 har Tacis varit det främsta tekniska biståndsprogrammet till stöd för övergångsprocessen i Ryssland. Centrala institutioner i EU och i Ryssland arbetar inom ramen för programmet. Hittills har över 2,4 miljoner EUR öronmärkts för över 1500 projekt som är inriktade på ett brett spektrum av politikområden.

3. De länkar som måste stärkas

3.1. EU är generellt medveten om behovet av att civila samhället deltar i EU:s strävanden att uppnå övergripande mål när det gäller att upprätta och förbättra kontakter med tredje land. Det gäller yttre förbindelser ur alla perspektiv, exempelvis toppmötena mellan ekonomiska och sociala råd och liknande organ från EU och Medelhavsområdet, mötena mellan företrädare för civila samhället i EU, Latinamerika och Västindien, de bilaterala gemensamma kommittéerna med kandidatländerna, överläggningarna mellan näringslivet, fackförbund och konsumentintressen inom ramen för det transatlantiska samarbetet med USA, näringslivsdialogen med Asien, rundabordskonferensen mellan EU och Indien, den rådgivande EES-kommittén, Cotonou-avtalet, regionala seminarier i samarbete med AVS-länderna, Europeiska rådets rapport från juni 2001 i vilken man efterlyser en dialog och multilateralt samarbete mellan aktörerna inom den nordliga dimensionen samt främjandet av en social och civil dialog inom ramen för stabilitetspakten för sydöstra Europa. I många av dessa fall har förbindelserna institutionaliserats genom ESK:s medverkan.

3.2. Samarbetet mellan EU och Ryssland drivs av EU-institutionerna och den ryska regeringen. Rundabordskonferensen för industrin mellan EU och Ryssland har erkänts som ett användbart rådgivande organ. De ekonomiska och sociala företrädarna för civila samhället har dock enbart deltagit i samarbetet i mycket ringa utsträckning. Både i partnerskaps- och samarbetsavtal och i den gemensamma strategin betonas dock nödvändigheten av att parterna samarbetar för att stärka det civila samhället och föra de båda samhällena närmare varandra.

3.3. De viktigaste ryska intressegrupperna inom näringsliv och samhälle har under senare år stärkt sin struktur och förbättrat sina möjligheter att fungera som oberoende och tillförlitliga intressegrupper. Det gäller i synnerhet företag och arbetsgivare och fackförbunden, men även andra organisationer inom det civila samhället, exempelvis konsumenterna, verkar för att förbättra sin ställning och sina offentliga nätverk. Kontakten med systerorganisationer i EU är dock ofta fortfarande begränsad. Ovannämnda rundabordskonferens för industrin mellan EU och Ryssland har åtföljts av europeiskt samarbete mellan fackförbunden (EFS-FNPR) och mellan andra aktörer, både i form av bilateralt och multilateralt samarbete. Europeiska företag har inrättat Europeiska företagsklubben i Moskva. Ryska aktörer deltar visserligen i internationellt samarbete, men med varierande engagemang. De främsta ryska arbetstagar- och arbetsgivarorganisationerna deltar i ILO:s arbete. De ryska handelskamrarna ingår i det internationella nätverket för handelskamrar, de största ryska fackföreningsorganisationerna är medlemmar i Fria Fackföreningsinternationalen (FFI), och ryska aktörer deltar i Östersjösamarbetet. De största ryska intresseorganisationerna har uttryckt intresse av att etablera eller förbättra kontakter och samarbete med aktörer i EU.

3.4. Både i Ryssland och i EU:s medlemsstater är allmänhetens kunskap om partnerskapet mycket begränsad. Det gäller också intresset för och debatten kring de framväxande förbindelserna mellan Ryssland och EU samt det framtida samarbetet. Media kan bidra till att stimulera allmänhetens inställning. Om inte integrationsprocessen får stark förankring i samhället kan det få negativa följder för tillnärmningen av Rysslands lagstiftning till EU:s lagstiftning, som är en förutsättning för ökad integration.

3.5. Både på det ekonomiska och sociala området finns institutionaliserade förbindelser mellan den ryska regeringen och olika aktörer. Trepartsammansatta utskott och arbetsgrupper har inrättats åtminstone inom arbetsmarknadsministeriet och ministeriet för ekonomisk utveckling och handel. Som exempel kan nämnas det ryska trepartsutskottet med ansvar för reglering av sociala och arbetsmarknadsrelaterade förbindelser. Tio representanter för var och en av de viktigaste parterna (arbetsgivare - fackförbund - regering) sammanträder en gång i månaden. Sju permanenta arbetsgrupper har inrättats. Som exempel på frågor på dagordningen kan nämnas ratificeringen och genomförandet av Europarådets sociala stadga, genomförandet av den nya arbetslagstiftningen och reformen av pensionssystemet. Aktörerna anser sig ha bidragit på ett värdefullt sätt och fått gehör inom regeringen. Systemet fungerar bäst på federal nivå och i de största regionerna.

3.6. Den nya arbetslagstiftningen trädde i kraft den 1 februari 2002. Den anses medföra omfattande förbättringar av arbetsmarknaden och arbetstagarnas rättigheter. Genom denna lagstiftning, som innehåller en separat artikel om den sociala dialogen, institutionaliseras arbetsmarknadsparternas roll. Avtal mellan de berörda parterna kommer att utgöra den främsta grunden för framtida åtgärder på arbetsmarknaden. Genomförandet av arbetsmarknadslagstiftningen på alla nivåer kommer att bli en krävande uppgift för arbetsmarknadsparterna under kommande år. En ny lagstiftning som reglerar fackförbundens och arbetstagarnas rättigheter och skyldigheter håller också på att utarbetas.

3.7. Inrättandet av det trepartssammansatta centrumet för socialt partnerskap och skiljedomstolen för arbetsmarknadsrelaterade frågor skulle bli viktiga inslag på arbetsmarknaden. De inrättades i september 2001 och finansierades genom Tacis. De förväntas få stor betydelse för genomförandet av den ny arbetslagstiftningen.

3.8. Den ryska regeringen erkänner i allt större utsträckning den roll det civila samhällets organisationer spelar. Ansträngningar görs för att inleda en dialog med och mellan de viktigaste organisationerna. Rysslands president sammanträdde nyligen med ryska intresseorganisationer på bred front, och nya former av kontakter med det växande nätverket av dessa organisationer håller på att etableras. Ytterligare ett positivt steg är det initiativ som en medlem av duman nyligen lade fram om att inrätta en kommitté för "ett internationellt Ryssland i ett integrerat Europa".

3.9. Upprättandet av administrativa strukturer och genomförandet av ny lagstiftning i Ryssland måste dock förbättras. Detsamma gäller utvecklingen av den sociala och civila dialogen och de framsteg som görs i relationerna mellan arbetsmarknadens parter i Ryssland. Organisationerna och arbetsmarknadsparterna i det ryska civila samhället står inför utmaningen att bidra till en positiv utveckling genom att förbereda sig för en konstruktiv dialog, samråd och förhandlingar.

3.10. De projekt inom ramen för Tacis-programmet som täcker Ryssland är omfattande, både när det gäller det nationella och det övergripande programmet. Projekten är till största del inriktade på att stödja moderniseringen av ekonomin och stärka rättsstaten, demokratin och den sociala sektorn. Det finns en nationellstrategi för 2002-2006 och ett nationellt vägledande program för 2002/2003. Det förefaller som om Tacis-programmet på ett pragmatiskt sätt är inriktat på de viktigaste frågorna. Decentraliseringen av Tacis-förvaltningen till kommissionens delegation i Moskva tycks ha ökat programmets effektivitet. Ryska aktörer framför dock kritik mot den administrativa bördan och det tidskrävande förberedande arbetet. Även samordningen av projekten mellan olika program (exempelvis Interreg III A och småskaliga projekt inom ramen för Tacis) bör förbättras. Det uppstår ofta problem då man i samband med det praktiska genomförandet av projekt inom ramen för den nordliga dimensionen skall samordna finansieringsandelarna från olika program (Tacis, Phare etc.). Kommissionens samordning av administrationen av den nordliga dimensionen borde också förbättras.

4. Slutsatser och rekommendationer

4.1. ESK uttrycker sitt starka stöd för alla åtgärder som syftar till att förbättra partnerskapet mellan EU och Ryssland. Partnerskapet bör främja europeisk integration, särskilt med avseende på ekonomiska och sociala reformer i Ryssland, handel och ryskt medlemskap i WTO, ekonomiskt samarbete och tillväxt, sysselsättning, ökat välstånd och förbättrad levnadsstandard, miljö, arbetsinfrastruktur, gränsförbindelser, investeringar och samarbete mellan näringsliv och medborgare.

4.2. ESK stöder EU:s ståndpunkt i den gemensamma strategin att ett gemensamt europeiskt ekonomiskt område bör omfatta såväl ekonomiska som sociala aspekter. Utöver ekonomi, tekniskt samarbete, handel, företags arbetsvillkor osv., bör man även fästa uppmärksamhet vid frågor som sysselsättning, utbildning, utbyte mellan universitet, social trygghet, arbets- och levnadsvillkor, folkhälsa, oberoende medias roll och bekämpning av korruption. ESK överväger att framföra sina ståndpunkter i frågan.

4.3. I förhandlingarna om de viktigaste frågorna bör man komma fram till lösningar som är innovativa och fördelaktiga för samtliga parter. Villkoren för Rysslands medlemskap i WTO omfattar bland annat avlägsnande av hinder för handel och investeringar. Frågan om avregleringen av de ryska marknaderna för banker, försäkringsbolag, tjänster och energi bör behandlas förutsättningslöst. Frågor som hänger samman med EU-utvidgningens effekter på förbindelserna mellan EU och Ryssland, exempelvis Kaliningrad och rörligheten för personer och varor, bör i möjligaste mån utredas av parterna före utvidgningen.

4.4. När det gäller säkerheten för medborgarna och respekten för grundläggande mänskliga rättigheter i Ryssland är det kommitténs ståndpunkt att detta skall främjas framför allt i regioner som befinner sig i kris. EU:s stödprogram, främst "Europeiska initiativet för demokrati och mänskliga rättigheter" och kärnan i Tacis' handlingsprogram, bör genomföras på ett medvetet sätt. Kommittén stöder också ansatserna att ta itu med dessa frågor inom ramen för Organisationen för säkerhet och samarbete i Europa (OSSE) och FN. Kommittén kommer att följa utvecklingen i olika krisregioner, bland annat Tjetjenien. Vi kommer eventuellt att behandla dessa i ett senare skede, med utgångspunkt i kommitténs egna ansvarsuppgifter och sakkunskaper.

4.5. Utvecklingen i Ryssland har nått en punkt då det vore fördelaktigt att göra de främsta aktörerna i det civila samhället delaktiga i de gemensamma insatserna för att förbättra partnerskapet mellan EU och Ryssland och upprätta en regelbunden dialog mellan aktörer i Ryssland och EU som en del av samarbetet. Intressegrupper inom näringsliv och samhälle skulle bidra med erfarenhet och kunskap till den ekonomiska och sociala politiken inom ramen för partnerskaps- och samarbetsavtal och samarbete.

4.6. I föreliggande yttrande koncentrerar sig ESK främst på följande rekommendationer för att uppnå ett välfungerande partnerskap: att utnyttja erfarenheter från aktörer inom de organiserade civila samhället genom att göra dessa delaktiga i samarbetet mellan EU och Ryssland; förankra partnerskapet i samhället genom att främja en offentlig debatt och informationsspridning till allmänheten; stödja Rysslands ansträngningar att ytterligare förbättra den institutionella ramen och dialogen och de ryska intresseorganisationernas insatser för att stärka sina bidrag.

a) ESK stöder beslutet att undersöka möjligheten att inrätta ett gemensamt europeiskt ekonomiskt område för EU och Ryssland. Med hänvisning till punkt 4.2 bör den högnivågrupp som har i uppdrag att utarbeta en rapport som skall presenteras vid toppmötet 2003 även anordna hearingar eller liknande evenemang för att ge huvudaktörerna i EU och Ryssland möjligheter att uttrycka sina åsikter beträffande det gemensamma europeiska ekonomiska området.

b) Samarbetsrådet bör på basis av erfarenheterna från ovannämnda hearingar inrätta ett permanent rådgivande forum som består av huvudaktörerna inom det organiserade civila samhället. Detta forum skulle få i uppdrag att bistå samarbetsorganen på olika nivåer (toppmöten, samarbetsrådet, samarbetskommittén, undergrupper, osv.) med rådgivning. Det skulle inrättas på basis av artikel 93 i avtalet om partnerskap och samarbete(2). Det organiserade civila samhällets deltagande bör även erkännas i den gemensamma strategin. ESK har även i tidigare yttranden rekommenderat att ett rådgivande forum inrättas(3).

c) EU bör vidta åtgärder för att säkerställa att allmänheten får information om partnerskapet mellan EU och Ryssland och att partnerskapet synliggörs i större utsträckning. En förankring av partnerskapet i samhället skulle underlätta en anpassning av lagstiftningen. Man bör på alla nivåer i samhället i Ryssland, medlemsstaterna, kandidatländerna och andra länder i Europa vidta åtgärder för att främja allmänhetens kunskap om och förståelse för partnerskapet och stimulera till offentlig debatt. Man bör utarbeta publikationer och anordna seminarier och informationskampanjer. Medlemsstaterna, Europaparlamentet, EU-delegationerna, media och det civila samhällets organisationer bör delta i detta arbete.

Inom EU bör man även förbättra insynen i den löpande verksamheten inom ramen för samarbetet mellan EU och Ryssland. Informationen och framstegsrapporteringen från toppmötena och de olika dialogerna bör förbättras i likhet med rapporteringen om programmen och om resultaten av EU-ordförandeskapets arbete.

d) ESK välkomnar de ansträngningar de ryska myndigheterna har gjort för att främja dialogen med organisationerna inom det civila samhället och göra huvudaktörerna delaktiga i utformningen och genomförandet av ny lagstiftning och kontrollen av att denna efterlevs. Projekt inom ramen för Tacis bör utformas på ett sådant sätt att de fungerar som stöd för genomförandet av arbetslagstiftningen och förbättringen av instrument för samarbete på lokal och regional och inom olika sektorer (både bland aktörerna och mellan dem och de berörda myndigheterna). Ytterligare ansträngningar bör sättas in för att göra förvaltningen av Tacis smidigare med utnyttjande av den bästa expertkunskapen.

Även organisationerna inom det civila samhället i Ryssland bör uppmuntras att öka sin beredskap att delta som trovärdiga samarbetsparter. Denna verksamhet bör omfatta de olika regionerna i den ryska federationen. De ekonomiska och sociala aktörerna i EU och medlemsstaterna bör uppmuntras att delta i detta arbete.

e) EU:s nordliga dimension bör genomföras på ett ändamålsenligt sätt och vidareutvecklas under kommande år, eftersom det är ett instrument som även kan användas för att förbättra relationerna mellan EU och Ryssland. ESK rekommenderar att EU under år 2002 förbereder en handlingsplan för uppföljning och vidtar åtgärder för att säkerställa att såväl finansieringen som administrationen av den nordliga dimensionen stramas upp och samordnas så att handlingsplanen kan genomföras på ett effektivare sätt i framtiden.

ESK stöder rekommendationen att regelbundet anordna högnivåforum med deltagare från alla delar av samhället. Det bästa vore att i linje med slutsatserna från Europeiska rådet i juni 2000 anordna ett sådant forum år 2002 som en förberedelse inför ministermötet under det danska ordförandeskapet. ESK ställer sig även bakom rekommendationen att vidta åtgärder för att etablera regelbundna multilaterala kontakter mellan ekonomiska och sociala aktörer i de berörda länderna. I februari 2001 anordnade ESK ett multilateralt sammanträde i Umeå i linje med rekommendationen från ministermötet om den nordliga dimensionen i november 1999. En resolution lades fram vid ministermötet i Luxemburg. Det vore optimalt att, i samarbete med Baltiska staternas råd, organisera ett multilateralt sammanträde i anslutning till ovannämnda högnivåforum. EU kan räkna med ESK:s bidrag till sådana insatser.

f) ESK uttrycker sin vilja att delta och bistå i kommande EU-åtgärder för att uppnå ett dynamiskt partnerskap mellan EU och Ryssland. Kontakterna mellan Ryssland och organisationer i det europeiska civila samhället bör förbättras. Kommittén skulle därför undersöka lämpliga sätt att skapa och främja regelbundna kontakter och dialoger med huvudaktörerna i det organiserade civila samhället i Ryssland.

Bryssel den 20 mars 2002.

Ekonomiska och sociala kommitténs

ordförande

Göke Frerichs

(1) (1999/414/GUSP), EGT L 157, 24.6.1999, s. 1.

(2) Se punkt 2.1.

(3) Yttrande om "Relationerna mellan Europeiska unionen och Ryssland, Ukraina och Vitryssland", EGT C 102, 24.4.1995, s. 40; yttrande om "Relationerna mellan Europeiska unionen och Östersjöländerna", EGT C 73, 9.3.1998, s. 57; yttrande om "Den nordliga dimensionen: Handlingsplan för den nordliga dimensionen i EU:s externa och gränsöverskridande politik 2000-2003", EGT C 139, 11.5.2001, s. 42-50.