19. Europaparlamentet vill att alla anklagelser mot Stanislav Dmitrijevski dras tillbaka och uppmanar de
ryska myndigheterna till respekt för massmediernas och journalisternas frihet.
20. Europaparlamentet beklagar att lagförslaget om ökad statlig kontroll av de icke-statliga organisatio-
nerna i Ryssland utan svårighet gått igenom i bäggedera kamrarna av parlamentet och att det i lagförslagetinte tagits full hänsyn till rekommendationerna i Europarådets preliminära yttrande i denna fråga. Parla-
mentet hoppas att president Putin, innan han undertecknar lagförslaget så att det träder i kraft som
gällande lag, fortfarande hinner garantera att lagen helt och fullt följer Europarådets rekommendationeroch klart utformats för att förhindra trakasserier av personer som är aktiva inom icke-statliga organisa-tioner i Ryssland.
21. Europaparlamentet uppmanar med tanke på detta rådet och kommissionen att göra allt för att i Ryss-
land stöda utvecklingen och befästandet av ett starkt, livligt och oberoende civilt samhälle i ordets sannabemärkelse, såsom ett grundläggande och ofrånkomligt inslag i en fungerande demokrati.
22. Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till rådet, kommissionen,
medlemsstaternas parlament och regeringar, Ryska federationens regering och parlament samt Europarådet.
P6_TA(2006)0027
Period av eftertanke (struktur, teman och ramar för en utvärdering av debatten
om Europeiska unionen)
Europaparlamentets resolution om perioden av eftertanke: struktur, teman och ramar för en utvär-
dering av debatten om Europeiska unionen (2005/2146(INI))
Europaparlamentet utfärdar denna resolution
— med beaktande av Nicefördraget,
— med beaktande av fördraget om upprättande av en konstitution för Europa,
— med beaktande av sin resolution av den 12 januari 2005 om fördraget om upprättande av en konstitu-
tion för Europa (1),
— med beaktande av uttalandet av den 18 juni 2005 från stats- och regeringscheferna om ratificeringen
av fördraget om upprättande av en konstitution för Europa som avslutning på Europeiska rådet den16–17 juni 2005,
— med beaktande av fördraget om Republiken Bulgariens och Rumäniens anslutning till Europeiska
unionen,
— med beaktande av Regionkommitténs yttrande av den 13 oktober 2005 över perioden av eftertanke (
2)
och Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande av den 26 oktober 2005 över perioden
av eftertanke (3) som begärts av Europaparlamentet (4),
— med beaktande av slutsatserna från Europeiska rådets möte den 15-16 december 2005,24.11.2006 C 287 E/306 Europeiska unionens officiella tidning
Torsdag, 19 januari 2006SV
(1) EUT C 247 E, 6.10.2005, s. 88.
(2) CdR 250/2005 slutlig, ännu inte offentliggjort i EUT.
(3) SC/925 - cese 1249/2005, ännu inte offentliggjort i EUT.
(4) Punkterna 9.1 och 9.2, P6 PV(2005)09-06.
— med beaktande av artikel 45 i arbetsordningen,
— med beaktande av betänkandet från utskottet för konstitutionella frågor och yttrandena från utskottet
för utrikesfrågor, utskottet för industrifrågor, forskning och energi, utskottet för regional utveckling,
utskottet för jordbruk och landsbygdens utveckling, utskottet för kultur och utbildning, utskottet förrättsliga frågor, utskottet för medborgerliga fri- och rättigheter samt rättsliga och inrikes frågor samtutskottet för kvinnors rättigheter och jämställdhet mellan kvinnor och män (A6-0414/2005), och avföljande skäl:
A. Fördraget om upprättande av en konstitution för Europa undertecknades av stats- och regeringsche-
ferna i Europeiska unionens tjugofem medlemsstater den 29 oktober 2004 och bekräftades på nytt av
Europeiska rådet i dess uttalande av den 18 juni 2005.
B. Konstitutionen utarbetades av Europeiska konventet, som i jämförelse med tidigare förfaranden för
utarbetande av nya fördrag uppnådde nya nivåer av öppenhet, pluralism och demokratisk legitimitet.
C. Med över två tredjedels majoritet stödde Europaparlamentet i sin resolution av den 12 januari 2005
konstitutionen som ”en bra kompromiss och en avsevärd förbättring av de befintliga fördragen …[som] kommer att fungera som en stabil och varaktig ram för Europeiska unionens framtida utveckling,en ram som kommer att möjliggöra framtida utvidgningar och även tillhandahålla de mekanismer somkrävs för att genomföra en översyn av konstitutionen när detta är nödvändigt”.
D. De reformer som fördraget om upprättande av en konstitution för Europa medför är bland annat
avsedda att tackla konsekvenserna av unionens utvidgning den 1 maj 2004, och om inte det konstitu-
tionella paketet ratificeras äventyras både denna och framtida utvidgningars framgång.
E. Tretton medlemsstater (
1), som utgör en majoritet av unionens medlemsstater, har sedan dess ratificerat
konstitutionen i enlighet med sina konstitutionella bestämmelser, bland annat genom folkomröstning ibåde Spanien och Luxemburg.
F. Efter folkomröstningarna den 29 maj respektive 1 juni 2005 har Frankrike och Nederländerna avstått
från att ratificera konstitutionen – med följden att ratificeringsprocessen därefter har avstannat i deflesta av de återstående tio medlemsstaterna.
G. Enligt artikel 48 i fördraget om Europeiska unionen träder konstitutionen inte i kraft förrän den har
ratificerats av samtliga medlemsstater.
H. I förklaring 30 i slutakten till fördraget om upprättande av en konstitution för Europa heter det att ”om
fyra femtedelar av medlemsstaterna har ratificerat Fördraget om upprättande av en konstitution förEuropa inom en period på två år efter undertecknandet av Fördraget och en eller flera medlemsstaterhar stött på problem med ratificeringen, skall Europeiska rådet ta upp frågan”.
I. Både beslutet av de medlemsstater och folk som har ratificerat konstitutionen och beslutet av dem som
inte har gjort det måste respekteras och orsakerna till de negativa resultaten i Frankrike och Nederlän-derna bör analyseras noggrant.
J. Nejrösterna tycks mer ha varit en missnöjesyttring över det nuvarande tillståndet i unionen än en
specifik protest mot de konstitutionella reformerna, men följden av nejrösterna är paradoxalt nog att
det nuvarande läget bibehålls och att reformer blockeras.24.11.2006 C 287 E/307 Europeiska unionens officiella tidning
Torsdag, 19 januari 2006SV
(1) Tyskland, Grekland, Spanien, Italien, Cypern, Lettland, Litauen, Luxemburg, Ungern, Malta, Österrike, Slovenien och
Slovakien.
K. I sitt uttalande av den 18 juni 2005 bekräftade Europeiska rådet denna analys genom att säga: ”vi anser
inte att dessa resultat ifrågasätter medborgarnas positiva inställning till det europeiska bygget” och
”medborgarna har dock gett uttryck för sina betänkligheter och sin oro, vilket vi måste beakta”. Euro-peiska rådet fattade därför ett beslut om en ”period av eftertanke … för att i våra länder möjliggöra enbred debatt, där medborgarna, det civila samhället, arbetsmarknadens parter, de nationella parlamentenoch de politiska partierna deltar”. Regeringscheferna kom överens om att under det första halvåret 2006
”göra en samlad bedömning av de nationella debatterna och enas om fortsättningen av processen”.
L. I uttalandet förklarade regeringscheferna att ratificeringsprocessen kunde fortsätta, och de kom också
överens om att den ursprungliga tidsplanen för konstitutionens ikraftträdande (den 1 november 2006)skulle förlängas.
M. Europeiska rådet gav dock inte perioden av eftertanke någon tydlig inriktning och angav inte några
metoder eller någon ram för hur slutsatserna av denna debatt skall dras, och har sedan dess tyckts
sakna både den politiska viljan och förmågan att stimulera och leda den europeiska dialogen.
N. I december 2005 uppdrog Europeiska rådet åt kommissionen att 2008/2009 genomföra en fullständig,
bred översyn av alla aspekter av EU:s utgifter, inklusive den gemensamma jordbrukspolitiken, och avEU:s medel, inklusive Förenade kungarikets rabatt.
O. Perioden av eftertanke har inletts med diskussioner om sammanhanget i stället för om texten, med
frågor som rört den europeiska sociala modellen, europeiska ekonomiska perspektiv, utvidgningens
hastighet, budgeten på medellång sikt och den inre marknaden för tjänster. Alla dessa ämnen har getts
en framträdande ställning.
P. Kommissionen har offentliggjort sitt bidrag till perioden av eftertanke i syfte att återupprätta allmänhe-
tens förtroende för Europeiska unionen genom att stödja nationella diskussioner och främja initiativ pågemenskapsnivå. Detta bör emellertid inte hindra samtliga europeiska politiska institutioner från att
göra en gemensam kraftansträngning eller utöva ett ledarskap som tar konstitutionens strategiska bety-
delse och den politiska situation som är en förutsättning för konstitutionens framgång på allvar.
Q. De nationella parlamenten och Europaparlamentet ansvarar för att spela sin roll fullt ut under perioden
av eftertanke, bland annat genom en rad gemensamma parlamentariska fora med syfte att ”stimulera,styra och sammanfoga” den europeiska dialogen (
1).
1. Europaparlamentet bekräftar sin övertygelse om att Nicefördraget inte utgör en fungerande grund för
att fortsätta den europeiska integrationsprocessen.
2. Europaparlamentet bekräftar sin föresats att utan onödiga dröjsmål nå en konstitutionell uppgörelse
som stärker den parlamentariska demokratin, öppenheten och rättssäkerheten, förankrar de grundlägganderättigheterna, utvecklar medborgarskap och ökar den utvidgade unionens förmåga att verka effektivt bådeinrikes- och utrikespolitiskt. Parlamentet fruktar att unionen, utan en sådan konstitutionell uppgörelse, intekommer att kunna räkna med medborgarnas stöd, upprätthålla farten i integrationen eller bli en trovärdig
partner i internationella angelägenheter. Parlamentet påminner om sitt stöd för fördraget om upprättande
av en konstitution för Europa eftersom det uppfyller dessa mål. Parlamentet uppmanar Europeiska rådetsjunimöte 2006 att också högtidligt bekräfta sitt åtagande avseende en konstitutionell uppgörelse omEuropas framtid.
3. Europaparlamentet medger att man i ratificeringen av konstitutionen nu har stött på svårigheter som
kan komma att visa sig oöverstigliga om inte åtgärder vidtas för att bemöta de farhågor som kommit till
uttryck i Frankrike, Nederländerna och på andra håll.24.11.2006 C 287 E/308 Europeiska unionens officiella tidning
Torsdag, 19 januari 2006SV
(1) XXXIV:e Konferensen mellan organen för gemenskaps- och EU-frågor (vid Europeiska unionens medlemsstaters parla-
ment och Europaparlamentet) – COSAC, den 10–11 oktober 2005.
4. Europaparlamentet betonar att det inte kommer att vara möjligt att utvidga unionen ytterligare efter
Bulgariens och Rumäniens anslutning på grundval av Nicefördraget.
5. Europaparlamentet påminner om att de politiska problem och institutionella brister som konventet
inrättades för att ta itu med kommer att bestå – och förvisso växa – om inte och till dess att de reformersom finns upptagna i fördraget om upprättande av en konstitution för Europa sätts i kraft.
6. Europaparlamentet konstaterar att många av de farhågor som uttryckts relaterar till generella och
specifika problem som mera har att göra med sammanhanget än med själva texten. Om man kan göraframsteg i sådana frågor anser parlamentet att det också kommer att bli lättare att finna en lösning när detgäller texten.
7. Europaparlamentet avvisar förslag om att bilda kärngrupper av medlemsstater medan konstitutions-
processen pågår och beklagar varje antydan om att koalitioner av medlemsstater skulle kunna bildasutanför EU-systemet. Parlamentet påminner om att ett stärkt samarbete bör främja förverkligandet av unio-nens mål, skydda dess intressen och stärka integrationsprocessen och alltid vara öppet för alla medlems-stater. Parlamentet betonar för övrigt att genomförandet av ett sådant samarbete inte bör ske på bekostnad
av ansträngningarna för att utan onödigt dröjsmål nå fram till en konstitution för Europa.
8. Europaparlamentet varnar för att en strategi som grundar sig på ett selektivt genomförande av konsti-
tutionen riskerar att förstöra samförståndet mellan institutionerna och bland medlemsstaterna och däri-genom förvärra förtroendekrisen.
9. Europaparlamentet konstaterar att det bara är ett begränsat antal demokratiska reformer som kan
införas i det här skedet, utan ändring av fördraget men genom en ändring av arbetsordningen eller genominterinstitutionella överenskommelser – exempelvis insyn i lagstiftningen i rådet, införande av ett slagsmedborgarinitiativ, förbättringar av kommittéförfarandet, fullständig användning av övergångsklausuler på
området rättsliga och inrikes frågor och noggrannare granskning av hur de enskilda nationella parlamenten
och deras regeringar hanterar EU-frågor.
10. Europaparlamentet föreslår att den nuvarande perioden av eftertanke används till att nylansera
konstitutionsprojektet på grundval av en bred offentlig debatt om den europeiska integrationens framtid.Parlamentet anser att denna europeiska dialog – vars resultat inte bör dömas på förhand – bör syfta till att
klargöra, fördjupa och demokratisera samförståndet kring konstitutionen och till att bemöta kritik och
finna lösningar där förväntningarna inte har infriats.
11. Europaparlamentet välkomnar den begynnande breda debatten om unionens politiska riktning, men
betonar att den måste äga rum inom en ram där den konstitutionella krisen övervinns och att politiska
åtgärder på EU-nivå måste stå i direkt samband såväl med EU-institutionernas regler, befogenheter och
förfaranden som med de befogenheter som EU har tilldelats av medlemsstaterna samt att man inom ramenför debatten bör identifiera frågeställningar som är gemensamma för hela Europa.
12. Europaparlamentet föreslår att denna nya dialog, som bör ses som en möjlighet att främja den euro-
peiska demokratin, förs och samordnas i hela unionen, struktureras utifrån gemensamma teman och i
realistiska steg i enlighet med en överenskommen utvärderingsram samt utformas för att leda till avgörandepolitiska val.
13. Europaparlamentet insisterar på att att den offentliga debatten skall föras både inom den europeiska
och den nationella ramen. Parlamentet varnar för att snäva nationella debatter bara i liten utsträckning
kommer att kunna förändra nationella stereotyper och att en påtvingad dialog utan politiska mål skulle bli
oklar – rent av innehållslös – och därigenom ge upphov till ökat missnöje bland EU-medborgarna.
14. Europaparlamentet föreslår att man tillsammans med de nationella parlamenten gemensamt skall
anordna konferenser – s.k. parlamentariska forum – i syfte att stimulera debatten och, steg för steg, forma
de nödvändiga politiska slutsatserna. Parlamentet kommer att uppmana de övriga EU-institutionerna att
bidra till dessa forum.24.11.2006 C 287 E/309 Europeiska unionens officiella tidning
Torsdag, 19 januari 2006SV
15. Europaparlamentet medger att det är av central betydelse för Europeiska unionen och i synnerhet för
parlamentet att ett andra misslyckande för konstitutionsprocessen undviks. Parlamentet föresätter sig därför
att, tillsammans med de nationella parlamenten, spela en ledande roll i den europeiska dialogen, särskiltgenom att offentliggöra ”Europadokument” om var och en av de stora frågor som unionen står inför, doku-ment som kan användas som en gemensam europeisk mall för de nationella debatterna och som tillsam-mans med de nationella parlamentens bidrag bör tas som utgångspunkt för överläggningarna i de parla-
mentariska forumen.
16. Europaparlamentet erkänner att det är strategiskt viktigt för politiska institutioner att främja aktiva
medier – i synnerhet televisionen, pressen och lokalradion – och att involvera dem i arbetet med att spridaoch stärka debatten.
17. Europaparlamentet föreslår att ett första interparlamentariskt forum skall sammankallas våren 2006,
före Europeiska rådets junimöte, för att höra parlamentsledamöter, både från de nationella parlamenten
och från Europaparlamentet, i syfte att avge utförliga rekommendationer till Europeiska rådet om hurunionen bör gå vidare för att finna en väg ut ur krisen.
18. Europaparlamentet föreslår att man vid det första parlamentariska forumet fastställer ett begränsat
antal prioriterade frågor om Europas framtid och unionens styrelseformer som bör tas upp under påföl-jande forum och i den breda offentliga debatten, bland annat följande:
— Vad är den europeiska integrationens mål?
— Vilken roll bör Europa spela i världen?— Mot bakgrund av globaliseringen, hur ser framtiden ut för den europeiska sociala och ekonomiska
modellen?
— Hur definierar vi Europeiska unionens gränser?
— Hur förbättrar vi friheten, säkerheten och rättvisan?— Hur finansierar vi unionen?
19. Europaparlamentet anser att en allsidig debatt om dessa grundfrågor kommer att öppna nya
perspektiv för den europeiska integrationen och bereda marken för reformer av den gemensamma politiken
på de områden där det finns meningsskiljaktigheter.
20. Europaparlamentet anser vidare att den europeiska dialogen kommer att leda till att den konstitutio-
nella krisen övervinns endast om den omfattar inte bara EU:s institutioner, utan även nationella och regio-nala parlament, lokala myndigheter, politiska partier, arbetsmarknadens parter, det civila samhället, denakademiska världen och medierna. Parlamentet sätter i detta hänseende särskilt värde på praktiska inlägg
från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén samt Regionkommittén.
21. Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att, i samverkan med kommissionen, på nationell,
regional och lokal nivå anordna ett stort antal offentliga möten och mediedebatter om Europas framtid– s.k. medborgarforum – som struktureras utifrån de gemensamt överenskomna temana. Parlamentetuppmanar arbetsmarknadens parter och det civila samhällets organisationer att delta i dessa debatter.
22. Europaparlamentet räknar med att de politiska partierna i mycket högre grad kommer att framhäva
den europeiska dimensionen i både interna debatter och valkampanjer.
23. Europaparlamentet välkomnar framställningar från medborgarna som bidrar till att forma debatten.24. Europaparlamentet uppmanar unionen att prioritera EU:s kultur- och utbildningspolitik mycket
högre för att förverkliga konstitutionens princip om ”enhet i mångfald”.
25. Europaparlamentet påpekar att en europeisk dialog kommer att vara omöjlig utan tillräcklig
finansiering.24.11.2006 C 287 E/310 Europeiska unionens officiella tidning
Torsdag, 19 januari 2006SV
26. Europaparlamentet föreslår att slutsatserna av perioden av eftertanke dras senast under det andra
halvåret 2007 och att ett tydligt beslut då fattas om hur man skall gå vidare med konstitutionen.
27. Europaparlamentet välkomnar den tyska regeringens uttalande om att den under det tyska ordföran-
deskapet för rådet, under det första halvåret 2007, avser att ta initiativ i fråga om ratificeringen avkonstitutionen.
28. Europaparlamentet konstaterar att unionen i teorin har ett antal valmöjligheter: att överge konstitu-
tionsprojektet helt och hållet, att försöka ratificera den nuvarande texten utan ändringar, att försöka förtyd-liga eller göra tillägg i den nuvarande texten, att omstrukturera och/eller ändra den nuvarande texten i syfte
att förbättra den eller att sätta i gång med en fullständig omskrivning.
29. Europaparlamentet ser det som ett positivt resultat av perioden av eftertanke om den nuvarande
texten kan behållas, även om detta endast skulle vara möjligt i kombination med omfattande åtgärder föratt lugna och övertyga den allmänna opinionen.
30. Europaparlamentet välkomnar att det österrikiska ordförandeskapet för rådet avser att lägga fram en
färdplan för perioden av eftertanke och för ratificeringsprocessens framtid rent allmänt.
31. Europaparlamentet uppmanar Europeiska rådets ledamöter att ta både individuellt och kollektivt
ansvar för att sätta en konstitution för Europa i kraft och insisterar på att de samordnar de nationellakampanjerna på ett bättre sätt såväl innehålls- som tidsmässigt och ger medborgarna bevis på sin politiskavilja och ömsesidiga solidaritet.
32. Europaparlamentet uppmärksammar kommissionens ”plan D för demokrati, dialog och debatt”
(KOM(2005)0494), men uppmanar kommissionen att inte bara lägga fram sin kommunikationsstrategi,utan att även visa beslutsamt politiskt engagemang i syfte att hjälpa unionen att lämna de nuvarandekonstitutionella svårigheterna bakom sig.
33. Europaparlamentet understryker att Rumänien och Bulgarien måste involveras i all den verksamhet
som hänvisas till ovan.
34. Europaparlamentet uppmanar alla föreningar och organisationer i det civila samhället att göra frågan
om konstitutionens ikraftträdande till ett prioriterat ämne för diskussion och debatt.
35. Europaparlamentet begär i alla händelser att alla tänkbara åtgärder vidtas för att se till att konstitu-
tionen träder i kraft under 2009.
36. Europaparlamentet uppmanar sitt utskott för konstitutionella frågor att övervaka perioden av efter-
tanke, särskilt med avseende på förberedelserna för parlamentariska forum, utarbetandet av arbetsdoku-menten (”Europadokumenten”), resumeringen av debatterna inom institutioner och bland medborgare samtmed avseende på eventuella slutsatser och förslag från dessa.
37. Europaparlamentet uppmanar i denna anda utskottet för konstitutionella frågor att föra ett nära
samarbete med alla andra utskott som är direkt intresserade av att förbereda parlamentariska forum ochutarbeta förslag till arbetsdokument för dessa.
38. Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till Europeiska rådets leda-
möter, rådet, kommissionen, medlemsstaternas nationella och regionala parlament, Regionkommittén,Europeiska ekonomiska och sociala kommittén, Europeiska konventets före detta ledamöter samt anslut-nings- och kandidatländernas parlament och regeringar.24.11.2006 C 287 E/311 Europeiska unionens officiella tidning
Torsdag, 19 januari 2006SV