Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om "Förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om gemensamma ramar för allmänna tillstånd och enskilda licenser inom området för telekommunikationstjänster"

(96/C 204/06)

Den 14 mars 1996 beslutade rådet i enlighet med artikel 198 i Romfördraget att rådfråga Ekonomiska och sociala kommittén om ovannämnda förslag.

Sektionen för transporter och kommunikation, som ansvarat för det förberedande arbetet i denna fråga, antog sitt yttrande den 10 april 1996. Föredragande var Bernardo Hernández Bataller.

Vid sin 335:e plenarsession den 24-25 april 1996 (sammanträdet den 24 april 1996) antog Ekonomiska och sociala kommittén, med 108 röster för, 1 röst emot och 3 nedlagda röster, följande yttrande.

1. Inledning

1.1. Kommissionen har lagt fram en grönbok om avregleringen av infrastrukturen för telekommunikation och kabeltelevisionsnät (dok. KOM(94) 682 slutlig), i vilken man bland annat tar upp hur man skall gå tillväga vid tilldelning av licenser, val av kriterier och när det gäller villkor för licenser för infrastruktur.

1.2. Grönboken ger en grundläggande förståelse för följande aspekter på tilldelningen av licenser för infrastruktur: sambandet med teletjänsternas position, förfarandet, urvalskriterierna för dessa licenser och andra tillstånd samt villkoren. Dessa omfattar den allmänna tjänstens skyldigheter samt licensernas giltighetstid, taxor, förändringar i äganderätten, frigörandet av telekommunikationsorganen från de krav som ej är relaterade till telekommunikationsområdet samt främjande av konkurrenskraftiga teletjänster.

1.3. Den 3 maj 1995 publicerade kommissionen ett meddelande till parlamentet och rådet om tiden för rådfrågning när det gäller tilldelningen av licenser. Meddelandet gör en åtskillnad mellan licenser för infrastruktur och licenser för teletjänster.

1.4. Ekonomiska och sociala kommittén har redan tidigare yttrat sig om denna grönbok () och håller med kommissionen när det gäller målsättningen att skapa en stabil rättslig ram. Kommittén noterar samtidigt att avregleringen av infrastrukturen för telekommunikationer är av avgörande betydelse för att den ekonomiska och sociala moderniseringen i Europa skall fortgå.

1.5. Rådets resolution av den 18 september 1995 om att skapa en framtida rättslig ram anger att det är av avgörande betydelse att fastställa gemensamma principer för tilldelningen av allmänna tillstånd och licenser i medlemsstaterna. Dessa bör grunda sig på en balans mellan olika rättigheter och skyldigheter och det får inte finnas några etableringshinder på marknaden, om det inte finns saklig grund för detta. Kriterierna för och förfarandet vid tilldelningen av tillstånd och licenser skall kännetecknas av objektivitet, insyn och icke-diskriminering. Man skall förvalta de nödvändiga resurserna effektivt, särskilt när det gäller frekvenser, nummerplaner och ledningsrätter, för att garantera en jämlik behandling av marknadens olika aktörer som lyder under olika nationella tillsynsmyndigheter.

2. Kommissionens förslag

2.1. Kommissionens förslag till direktiv syftar till att skapa en gemensam ram för de nationella bestämmelserna när det gäller tillståndsfrågor. Förslaget kännetecknas i huvudsak av följande:

a) Det bör råda ett förbud mot att i förväg begränsa antalet tillstånd för varje form av teletjänst eller infrastruktur, förutom då detta krävs för att garantera en effektiv tilldelning av radiofrekvenser.

b) Man bör göra en åtskillnad mellan allmänna tillstånd (beviljas i överensstämmelse med allmänna bestämmelser, inget enskilt tillstånd krävs för att få tillträde till marknaden) och enskilda tillstånd (kontroll måste äga rum innan tillståndet utfärdas), och man bör prioritera allmänna tillstånd framför enskilda tillstånd, i överensstämmelse med allmänintressets krav.

c) Man bör fastställa de principer som skall harmoniseras och skapa en harmoniserad mekanism, både när det gäller förfarandet och villkoren för tilldelning av tillstånd samt vid införandet av bestämmelser som syftar till att underlätta gränsöverskridande tjänster.

d) Medlemsstaterna skall ha möjlighet att avstå från att göra marknadstillträdet beroende av om tillstånd har beviljats.

3. Allmänna iakttagelser

3.1. Ekonomiska och sociala kommittén välkomnar kommissionens förslag och upprepar att man bör eftersträva ett förfarande vid tilldelning av licenser som är föga byråkratiskt och så enkelt som möjligt.

3.2. Förfarandet vid tilldelning av både allmänna och enskilda licenser skall stå i överenstämmelse med allmänintressets och den allmänna tjänstens målsättningar.

3.2.1. Ekonomiska och sociala kommittén samtycker till möjligheten att införa särskilda villkor för tillstånd till de operatörer som vill få tillgång till de allmänna näten.

3.3. De rättigheter och skyldigheter som hänger samman med tillståndsgivningen bör vara balanserade och inte medföra onödiga skyldigheter för nyetablerade operatörer.

3.4. Förslaget bör grunda sig på en allmän princip att man behöver både allmänna och enskilda tillstånd. Det vore orimligt för medlemsstaterna att tillhandahålla teletjänster utan tillståndsgivning i en bransch som är av sådan strategisk betydelse som telekommunikationsbranschen, om inte medlemsstaterna anser att detta är nödvändigt.

3.5. Man bör klargöra att tillstånden - även allmänna tillstånd - inte automatiskt omfattar tillhandahållande av alla slags teletjänster, utan endast vissa bestämda tjänster.

3.6. Eftersom vissa tjänster som regleras av allmänna tillstånd är så komplicerade, anser kommittén att tidsperioden är alltför kort när det gäller de nationella tillsynsmyndigheternas möjlighet att kontrollera om operatörerna uppfyller villkoren. Man bör sådeles upprätta rimliga tidsperioder i förhållande till de berörda tjänsterna.

3.7. Ekonomiska och sociala kommittén upprepar även att medborgarnas intressen inte får underordnas de tekniska och ekonomiska intressena. För arbetstagarna utgör arbete, fortbildning och mänskliga arbetsförhållanden grunden i ett framåtsträvande informationssamhälle som samtidigt tar sociala hänsyn. Det är endast på detta sätt som en modern och framåtsträvande kommunikationspolitik och en förstärkning av den europeiska ekonomin kan accepteras på bred front i Europa.

3.8. Kommittén accepterar rent allmänt kommissionens kriterier, som innebär att de teletjänster som kräver knappa resurser kan omfattas av enskilda licenser, medan övriga teletjänster kan omfattas av allmänna tillstånd.

3.8.1. Man bör dock göra en åtskillnad mellan de teletjänster som måste kopplas samman med telefonnätet och de teletjänster som inte behöver det. Samtliga tjänster som kan få kopplas samman på det allmänna telenätet för att tillhandahålla rösttelefoni-tjänster kan även fortsättningsvis omfattas av bestämmelser för enskilda licenser.

3.9. Kommittén anser det vara nödvändigt med en reglering av handeln när det gäller skyldigheten att tillhandahålla en allmän tjänst, förutsatt att licensvillkoren överensstämmer med gemenskapslagstiftningen i fråga om etableringsfrihet och fri rörlighet för tjänster. Ett starkt konsumentskydd och respekt för konkurrenslagstiftningen skall även garanteras.

4. Särskilda iakttagelser

4.1. Artikel 9.2 verkar orimlig. Om man beslutar om en allmän regel som innebär att information om förfarandet för enskilda licenser skall publiceras, kommer medlemsstaterna att vara tvungna att utfärda tillstånd innan de har fullföljt förfarandet, om det inte finns saklig grund för undantag, som bör vara av tillfällig karaktär. Den planerade tidsperioden är alltför kort, med hänsyn till vissa teletjänsters komplexitet.

4.2. Enligt förslaget till direktiv skall medlemsstaterna se över begränsningen av antalet licenser. Det bör påpekas att detta innebär viss osäkerhet på marknaden, både för licensinnehavarna och eventuella nya aktörer. Om antalet licenser skall revideras bör man fastställa ett antal villkor som gör det möjligt för företagen att följa sin planering som grundar sig på tidigare villkor.

4.2.1. Även om förslagets huvudsakliga princip innebär ett förbud mot att i förväg begränsa antalet tillstånd, bör man överväga att begränsa antalet tillstånd när infrastrukturen byggs ut. Detta gäller framför allt då man använder den allmänna infrastrukturen, eftersom denna kan vara en knapp resurs. Det är heller inte rimligt att tillåta otillräckliga investeringar som kan innebära att företag går i konkurs, med alla de ekonomiska och sociala konsekvenser som detta innebär.

4.2.2. Kommittén delar kommitténs syn på kriteriet att kunna underkasta de enskilda licenserna särskilda villkor - på ett rättvist sätt och i enlighet med proportionalitetsprincipen - när det gäller krav på tjänstens eller nätets kvalitet, tillgänglighet och varaktighet eller när det är fråga om finansiella, tekniska eller administrativa befogenheter samt villkor för att inrätta en minimiperiod för tjänstens funktion.

4.3. Enligt förslaget bör den nuvarande tillståndsgivningen anpassas helt och hållet till direktivet fram till 1 januari 1999, även om en övergångsperiod kan medges. Det bör också poängteras att övergångsperioden inte får användas för att förlänga tidsperioden för vissa av de skyldigheter som åligger somliga operatörer, eftersom detta kan skada näringsidkarnas frihet och strida mot marknadsekonomins principer.

4.4. Kommittén upprepar därför sin ståndpunkt () att de sociala och samhälleliga konsekvenserna av en fortsatt avreglering är av avgörande betydelse. Rent konkret har kommittén:

"... uttryckt oro för att skapandet av nya sysselsättningstillfällen i telekommunikationsbranschen inte kan kompensera de tidigare eller framtida förlusterna av arbetstillfällen, särskilt när det gäller situationen för de redan etablerade offentliga operatörerna. Man måste även ta hänsyn till att tekniska framsteg och tillämpningen av ny teknologi har inneburit att jobb har gått förlorade. Man måste hitta en balans i harmoniserings- och avregleringsprocessen, för att kunna ta hänsyn till arbetstagarnas intressen och garantera en avreglering som är socialt acceptabel."

4.5. Förslaget till direktiv bör garantera en jämlik behandling av marknadens olika aktörer och man bör väga samman de framtida licensinnehavarnas rättigheter och skyldigheter. Det är grundläggande att samtliga företag har samma möjligheter.

4.5.1. Ett av kriterierna i förslaget till direktiv gäller skyldigheterna för aktörer med "en stark position på marknaden", i likhet med i förslaget till direktiv om sammankoppling av teletjänster.

4.5.1.1. Detta kriterium bör strykas och man bör i stället använda sig av gällande konkurrenslagstiftning.

4.5.1.2. Kriteriet "stark position på marknaden" strider mot principen om lika behandling, eftersom man inför ytterligare skyldigheter för vissa operatörer beroende på deras marknadsandel. Detta inverkar negativt på de nuvarande operatörernas frihet och möjlighet att konkurrera. I en marknadsekonomi bör man undvika en sådan uppdelning, och licenserna bör i stället leda till att man når en balans mellan samtliga operatörers rättigheter och skyldigheter, oavsett om de är etablerade på marknaden eller ej.

4.6. Grunden för tillhandahållande av allmänna tjänster och deras finansiering anges inte på ett tydligt sätt.

4.7. Rätten till sammankoppling med telefonnätet är av största betydelse när man fastställer de krav som denna sammankoppling medför. Ett tillstånd är nödvändigt för att man skall kunna förvissa sig om att företagen som erhållit tillstånd uppfyller tillståndets allmänna mål, dvs. de skyldigheter som hänger samman med rätten till sammankoppling med det allmänna nätet.

4.7.1. När det gäller sammankopplingen skall skyldigheterna innebära att följande grundläggande kriterier uppfylls: man skall tillhandahålla en allmän tjänst, de nödvändiga kraven skall uppfyllas, och man skall godkänna de villkor som fastställts beträffande insyn för att skydda konkurrensen när det gäller villkoren för sammankoppling och nyanslutna operatörers villkor.

4.8. Trots att definitionen i artikel 2 av möjligheten att lämna in ansökningar eller deklarationer på ett och samma ställe i gemenskapen i viss utsträckning redan hänvisar till detta, bör man klargöra att detta förfarande endast gäller tjänster som skall tillhandahållas i olika medlemsstater.

4.8.1. De tidsgränser som fastställs för detta förfarande bör ta hänsyn till de berörda tjänsternas komplexitet.

4.9. Ekonomiska och sociala kommittén anser att det krävs en europeisk tillsynsmyndighet med fullständiga befogenheter på området. Kommissionen bör lägga fram lämpliga förslag i denna fråga.

4.10. Kommissionen föreslår att det inrättas en telekommunikationskommitté för Europeiska unionen (European Union Telecommunications Committee) med rådgivande funktioner.

4.10.1. Kommissionen bör på ett tydligare sätt definiera de åtgärder som kan vidtas vid tillämpning av artiklarna 13 och 17 i förslaget, eftersom den föreslagna lösningen i artikel 13 beträffande ingrepp från telekommunikationskommitténs sida inte tycks vara tillfredsställande med hänsyn till artikel 17. Denna artikel sammanfattar endast de åtgärder som kommissionen kan vidta, utan att specificera vilka åtgärder det gäller eller på vilket sätt de skall användas.

4.10.2. Beträffande förfarandena i artiklarna 13 och 17 i förslaget, kan man fråga sig varför telekommunikationskommittén inte kan få bestämma vilka åtgärder den skall vidta om kommissionen är representerad i den.

Bryssel den 24 april 1996.

Ekonomiska och sociala kommitténs ordförande

Carlos FERRER

() EGT nr C 301, 13. 11. 1995, s. 24.

() EGT nr C 301, 13. 11. 1995, s. 24.