MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL RÅDET OCH EUROPAPARLAMENTET - ÅRSRAPPORT 2004 OM EUROPEISKA GEMENSKAPENS UTVECKLINGSPOLITIK OCH DET YTTRE BISTÅNDET {SEC(2004)1027}

A. Förord

Detta är Europeiska kommissionens fjärde årsrapport om utvecklingspolitiken och det yttre biståndet och den sista rapport på området som lagts fram av Romano Prodis kommission. I rapporten anges de mål som ställts upp för 2003 och granskas framstegen i förhållande till dessa.

Europeiska unionen är en global aktör i fråga om ekonomi, handel och utveckling. EU svarar för 55 % av det globala biståndsflödet - ca 30 miljarder euro årligen - av vilket över en femtedel förvaltas av Europeiska kommissionen. Mer än 160 länder, territorier eller organisationer över hela världen är mottagare av detta bistånd. Biståndet utgör ett konkret uttryck för gemenskapens åtagande att uppfylla utvecklingsmålen i millenniedeklarationen, vilka är inriktade på minskning av fattigdomen. Alltsedan 2000 har det främsta målet för gemenskapens utvecklingspolitik varit att minska och så småningom utrota fattigdomen. Genom sitt yttre bistånd ger EU prov på sitt stöd för att främja och befästa universella värden såsom demokrati och mänskliga rättigheter.

För 2003 ställde kommissionen upp målet att förbättra det globala partnerskapet mellan Nord och Syd, bland annat genom att fullgöra de åtaganden som gjordes vid FN:s konferenser för utvecklingsfinansiering i Monterrey och FN-toppmötet om hållbar utveckling i Johannesburg 2002, och genom att utnyttja de ramar som Cotonouavtalet [1] erbjuder för att bekräfta Europas solidaritet med Afrika. Dessutom var målet att se till att globaliseringens positiva effekter fördelas jämnt mellan och inom länderna, med respekt för den kulturella mångfalden och miljöarvet, och att sträva efter en rättvisare resursfördelning mellan Nord och Syd.

[1] Ett multilateralt avtal som undertecknades 2000 och som omfattar handel, utvecklingssamarbete och politisk dialog mellan EU och 78 länder i Afrika söder om Sahara, Västindien och Stillahavsområdet.

2003 var också ett betydelsefullt år när det gällde att förbättra enhetligheten och effekten i fråga om gemenskapens yttre bistånd. Kommissionen fortsatte reformerna med avseende på prioriteringar, organisation och genomförande av programmen, och detta började ge konkreta resultat. Åtagandena och betalningarna både från budgeten och Europeiska utvecklingsfonden nådde rekordhöga nivåer under 2003. I och med att det löpande beslutsfattandet delegerats till delegationerna svarar EU:s program för yttre bistånd bättre mot partnerländernas behov, och andra biståndsgivare har rapporterat att samordningen märkbart förbättrats. Delegeringsprocessen kommer i stort sett att ha slutförts i mitten av 2004. Strategidokumenten, som används för analys av förhållandena i ett partnerland och för urvalet av de sektorer som biståndet bör riktas in på, uppvisar likaså en avsevärt högre kvalitet.

Viktiga åtgärder vidtogs 2003 för att se över EU:s gemensamma jordbrukspolitik i syfte att minimera dess snedvridande verkningar på den internationella handeln och främja både en mera utvecklingsvänlig inriktning och en större samstämmighet mellan EU:s jordbrukspolitik och utvecklingspolitik, vilket är i linje med målen för Doha-utvecklingsrundan inom ramen för WTO. Ytterligare reformer håller på att förberedas för de sektorer som ännu inte berörts, särskilt bomull, tobak, olivolja och socker.

EU:s förbindelser med de närmaste grannländerna fick ett nytt uppsving och en klarare definition under 2003. I december godkände Europeiska rådet principerna för en ny politisk ram som erbjuder dessa länder ett partnerskap med fullständig delaktighet - så när som på institutionerna - som mål. Genom den europeiska grannskapspolitiken säkerställs att nästa utvidgning av EU inte resulterar i nya skiljelinjer på denna krigshärjade kontinent mellan dem som är mer respektive mindre lyckligt lottade i materiellt hänseende.

Under 2003 togs också ett innovativt steg framåt när det gäller gemenskapens bidrag till de fredsbevarande insatserna i Afrika. Kommissionen kommer att bidra med 250 miljoner euro till en fredsbevarande resurs i Afrika. Detta initiativ bygger på följande principer: i) egenansvar som stärker den afrikanska befolkningens kapacitet att hantera konflikter i Afrika, ii) solidaritet genom ekonomiska bidrag från alla afrikanska länder och iii) erkännandet att utveckling i Afrika förutsätter fred och säkerhet.

Christopher Patten. Ledamot av Europeiska kommissionen med ansvar för yttre förbindelser. Styrelseordförande för Byrån för samarbete EuropeAid.

Poul Nielson. Ledamot av Europeiska kommissionen med ansvar för utveckling och humanitärt bistånd. Verkställande direktör för Byrån för samarbete EuropeAid.

Günter Verheugen. Ledamot av Europeiska kommissionen med ansvar för utvidgning. Ledamot i styrelsen för Byrån för samarbete EuropeAid.

Pascal Lamy. Ledamot av Europeiska kommissionen med ansvar för handel. Ledamot i styrelsen för Byrån för samarbete EuropeAid.

Joaquín Almunia. Ledamot av Europeiska kommissionen med ansvar för ekonomiska och monetära frågor. Ledamot i styrelsen för Byrån för samarbete EuropeAid.

1. Gemenskapens engagemang i utvecklingssamarbetet

Denna årsrapport ger en översikt över Europeiska gemenskapens politiska initiativ och aktiviteter på området utvecklingssamarbete och yttre bistånd 2003. Avsikten är att den skall nå en bred publik, nämligen EU-institutionerna, förvaltningarna i medlemsstaterna, andra organ som är aktiva på områdena utvecklingsbistånd och yttre bistånd, partnerländer, icke-statliga aktörer i Europa, och medborgarna, som i egenskap av skattebetalare bidrar till att möjliggöra denna viktiga insats.

Det ekonomiska biståndet är avgörande för att alla de ambitiösa mål som utvecklingsländerna och givarsamfundet har ställt upp skall kunna nås. EU utgör i sin helhet världens största biståndsgivare på utvecklingsområdet och tillhandahåller över hälften av allt utvecklingsbistånd i världen - över 30 miljarder euro 2003.

Mer än en femtedel av EU:s nuvarande totala biståndsbudget administreras av Europeiska kommissionen för Europeiska gemenskapens räkning. Dessa medel kommer från gemenskapens budget och från Europeiska utvecklingsfonden (EUF).

Europeiska gemenskapens biståndsprogram har globala dimensioner även i geografiskt hänseende och spänner över allt från EU:s närmaste grannar till små öar i Stilla havet. I denna rapport redogörs för användningen av de 7,8 miljarder euro som det gjordes åtaganden för och de 5,8 miljarder euro som utbetalades under 2003.

Målet för gemenskapens politik för utvecklingssamarbetet är att främja hållbar utveckling i syfte att utrota fattigdomen i partnerländerna och att integrera dessa länder i världsekonomin. Det kan åstadkommas endast genom att bedriva en politik som bidrar till att befästa demokratin, rättsstaten, gott styre och respekt för de mänskliga rättigheterna.

Huruvida denna politik skall lyckas är beroende av det egenansvar som partnerländerna tar i fråga om dessa strategier, genom att stärka det demokratiska systemet och utsträcka deltagandet till alla samhällssegment. Gemenskapen fäster stor vikt vid kvaliteten på dialogen med varje enskilt partnerland, så att överensstämmelsen mellan den politik som bedrivs av detta land och gemenskapens stödinsatser kan säkerställas.

Rapporten innehåller aktuella uppgifter om de framsteg som gjorts i riktning mot de strategiska mål som gemenskapen ställt upp och de resultat som nåtts under rapportåret. Gemenskapens strategiska mål bygger på de utvecklingsmål som världens ledare kom överens om vid FN:s millennietoppmöte i september 2000. Det övergripande syftet för dessa millennieutvecklingsmål är en halvering av världsfattigdomen före 2015.

Gemenskapen bidrar till att millennieutvecklingsmålen kan uppnås genom att rikta in sitt bistånd på sex nyckelområden där dess insatser kan ge ett särskilt mervärde. I rapporten analyseras framstegen på dessa områden, nämligen sambandet mellan handel och utveckling, regional integration och regionalt samarbete, stöd till makroekonomisk politik och rättvis tillgång till sociala tjänster, transport, tryggad livsmedelsförsörjning och hållbar landsbygdsutveckling, uppbyggnad av den institutionella kapaciteten, i synnerhet gott styre och rättsstatsprincipen. Främjande av mänskliga rättigheter, jämställdhet mellan könen, hållbar miljö och förebyggande av konflikter är övergripande frågor som måste integreras på alla nivåer och i gemenskapens samtliga stödprogram.

1.1. Sambandet mellan handel och utveckling

I november 2002 antog rådet slutsatser rörande det meddelande om handel och utveckling [2] som kommissionen utarbetat, vilket ledde till en rad gemenskapsinitiativ under rapportåret. Kommissionens främsta mål är att säkerställa att utvecklingsländerna och i synnerhet de mest utsatta av dessa kan dra betydande fördelar av att delta i världshandelssystemet. Kommissionen har därför strävat efter att skapa en större samstämmighet mellan WTO:s nya handelsregler och målen för utvecklingspolitiken. Hållbarhetsbedömningar används numera regelbundet för att utvärdera handelsavtalens eventuella ekonomiska, sociala och miljömässiga verkningar på multilateral och på bilateral eller regional nivå.

[2] Policyförslag från kommissionen till medlemsländerna och Europaparlamentet [COM(2004)513].

1.2. Regional integration och regionalt samarbete

Enligt EU:s politik utgör den regionala integrationen av utvecklingsländerna ett viktigt steg i riktning mot deras integrering i världsekonomin. Av denna anledning var den regionala integrationen ett centralt inslag i EU:s stöd till Mercosurinitiativet, Centralamerikanska gemensamma marknaden (CACM) och Andinska gemenskapen, samtidigt som det regionala samarbetet i Sydostasien stärktes.

Under 2003 främjade gemenskapen aktivt ett ökat regionalt samarbete i de länder i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet (AVS) som omfattas av Cotonouavtalet. I mitten av 2003 hade man kommit överens om stödstrategier för sex regioner inom AVS-gruppen, och i alla dessa ingick regional integration och handel som en central sektor.

I EU:s grannskapspolitik läggs ny tonvikt på partnerskap mellan EU och Ryssland, de västra nya oberoende staterna och Medelhavsländerna. 2003 utvecklade kommissionen begreppet grannskapsprogram, i vilka intern och extern finansiering kombineras på ett nytt, harmoniserat sätt.

1.3. Stöd till makroekonomisk politik och rättvis tillgång till sociala tjänster

Principen om direkt budgetstöd till stöd för ländernas genomförande av strategier för minskad fattigdom tillämpades med betydande framgång 2003. Budgetstöd och makroekonomiskt bistånd är två viktiga metoder för att minska fattigdomen, stöda de offentliga utgifterna för grundläggande hälso-, sjukvårds- och utbildningstjänster samt för att mäta de praktiska resultat som uppnås.

Under 2003 gjordes åtaganden för totalt 770 miljoner euro och utbetalades 390 miljoner euro i budgetstöd till 19 AVS-stater till stöd för genomförandet av partnerlandets regerings egna strategier för att minska fattigdomen, säkerställa framsteg i programmen för reform av förvaltningen av de offentliga finanserna och uppmuntra ländernas regeringar till att fokusera på resultat.

När det gäller utbildningsinslaget i gemenskapens utvecklingspolitik följde arbetet 2003 den strategi som fastställts i meddelandet om utbildningens betydelse för fattigdomsbekämpningen i utvecklingsländerna från mars 2002. Kommissionen spelade en aktiv roll i planeringen och lanseringen av det internationella partnerskap som ligger bakom det s.k. Fast Track-initiativ vars syfte är att påskynda processen för allmän grundläggande undervisning i utvecklingsländerna. 2003 gjordes åtaganden för landsspecifika program och projekt på utbildningsområdet i en omfattning av ca 250 miljoner euro, varav ca 135 miljoner euro för AVS-länderna. Dessa landsspecifika utbildningsprogram och utbildningsprojekt omfattar program för grundläggande utbildning, yrkesutbildning och högre utbildning, som vart och ett ingår i partnerlandets utvecklingsprogram och övervakas med hjälp av en rad indikatorer som fastställts i överenskommelse med partnerlandet i fråga.

I sin politik har Europeiska kommissionen givit hög prioritet åt arbetet för att uppnå de millennieutvecklingsmål som uppställts för hälso- och sjukvårdsområdet, t.ex. i fråga om barndödlighet, mödrahälsa och överförbara sjukdomar. Detta avspeglas i det programplanerade stödet till utvecklingsländerna. Gemenskapen har också givit utfästelser om 460 miljoner euro till den globala fonden för bekämpning av aids, tuberkulos och malaria. Bidraget från EU (gemenskapen och medlemsstaterna sammantaget) utgör tills vidare över hälften av de medel som utbetalats till fonden.

1.4. Transport

Transport är av avgörande betydelse när det gäller att förbättra tillgången till hälso- och sjukvård, utbildning och vatten och att trygga livsmedelsförsörjningen. Transport är ett av de sex prioriterade områdena för gemenskapens utvecklingssamarbete och en prioriterad sektor inom 32 landprogram och tre regionala program som rör AVS-staterna inom ramen för nionde EUF. Åtagandena inom EUF för transportprogram i länder och regioner inom AVS uppgick 2003 till totalt ca 500 miljoner euro för stöd till politik- och strategireformer och investeringar i nätverk, i synnerhet i vägsektorn.

Transport är också ett prioriterat område i Tacisprogrammet [3] samt de regionala programmen för Centralasien och västra Balkan. Genom ett program benämnt Traceca stöder kommissionen upprättandet av en gemensam transportkorridor från Europa till Centralasien, och inom programmet valdes 2003 elva projekt ut med en sammanlagd budget på 12 miljoner euro. En regional studie av Balkanregionens transportinfrastruktur och en behovsanalys i fråga om flygsäkerhet och flygkontroll i de fem länder som omfattas av Cardsprogrammet slutfördes också under 2003.

[3] Genom Tacisprogrammet ges bidragsfinansierat tekniskt bistånd till 12 länder i Östeuropa och Centralasien (Armenien, Azerbajdzjan, Georgien, Kazakstan, Kirgizistan, Moldavien, Ryssland, Tadzjikistan, Turkmenistan, Ukraina, Uzbekistan och Vitryssland).

1.5. Tryggad livsmedelsförsörjning och hållbar landsbygdsutveckling

I utvecklingsländerna är det fortfarande fattigdomen på landsbygden som är både mest utbredd och svårast. 2003 hade kommissionen ordförandeskapet i en arbetsgrupp med företrädare för EU:s medlemsstater med uppgift att utarbeta en ny markstrategi till stöd för utvecklingsländerna. Den skall lägga grunden till markstrategier och system för markförvaltning som är hållbara, bygger på delaktighet, gynnar den fattiga befolkningen och inbegriper ett erkännande av befintliga rättigheter inom lokala kulturer och samhällen.

Under 2003 bidrog kommissionen till inrättandet av ett globalt givarforum för landsbygdsutveckling med medverkan av viktiga givare av bilateralt och multilateralt bistånd. Gemenskapen inledde även arbetet med att upprätta ett strategiskt partnerskap med centrala FN-organ såsom FN:s livsmedels- och jordbruksorganisation och Världslivsmedelsprogrammet.

Kommissionen beviljade 440,6 miljoner euro inom ramen för en särskild budgetpost för tryggad livsmedelsförsörjning och budgetposten för livsmedelsbistånd till 32 prioriterade länder, huvudsakligen i Afrika och i syfte att stödja internationella organisationer som är centrala i detta sammanhang.

1.6. Gott styre, uppbyggnad av den institutionella kapaciteten, rättsstatsprincipen

Det internationella samfundet, EU inbegripet, har konstaterat att gott styre och främjande av demokrati är av avgörande betydelse för att millennieutvecklingsmålen skall uppnås. Gemenskapens politik i fråga om styrelseskick, uppbyggnad av den institutionella kapaciteten och rättsstatsprincipen togs nyligen upp i ett meddelande om styre och utveckling. Det är fråga om ett praktiskt tillvägagångssätt som är inriktat på olika typer av situationer, t.ex. besvärliga partnerskap, situationer efter konflikter och effektiva partnerskap.

Även om gemenskapen under 2003 i syfte att öka biståndets effektivitet fortsatte att rikta in sitt stöd på länder som uppvisat goda resultat skall befolkningen i länder med mindre goda resultat enligt gemenskapens politik inte behöva lida på grund av att de har dåliga ledare. Med hänsyn till solidaritets- och säkerhetsaspekterna samt biståndets effektivitet på lång sikt, föreslås i meddelandet - i stället för ett fullständigt tillbakadragande - alternativa biståndskanaler och strategier för samarbetet.

1.7. Vetenskapligt och tekniskt samarbete till stöd för utvecklingen

I det sjätte ramprogrammet för forskning och teknisk utveckling (2002-2006) ingår en del kallad "forskning för utveckling", vilken helt grundar sig på samarbete med utvecklingsländer.

1.8. Gemenskapens övriga aktiviteter på området för utvecklingssamarbete

Till de viktigaste insatserna hör gemenskapens bidrag till globala initiativ och framgångarna när det gäller de åtaganden som gjordes vid konferenserna i Monterrey och Johannesburg i fråga om hållbar och rättvis utveckling, samt när det gäller utvecklingsagendan från Doha inom ramen för WTO. I bilagorna till detta dokument redogörs det närmare för effekterna av den nyligen genomförda utvidgningen av EU med avseende på breddningen av givarsamfundet och de nya grannländernas roll.

Under 2003 slutfördes halvtidsöversynerna av strategidokumenten för Medelhavsområdet, Asien, Latinamerika, Tacis (Östeuropa och Centralasien) och Cards (västra Balkan) och översynerna inleddes för AVS-staternas vidkommande. Dessa halvtidsöversyner har till syfte att säkerställa att verksamheten är relevant och att förbättra anpassningen till förändrade förhållanden.

2. Effektiviteten i gemenskapens utvecklingssamarbete

De reformer av det yttre biståndet som inleddes 2000 fortsatte 2003. Man har redan kommit långt i överförandet av förvaltningsansvaret till gemenskapens delegationer i mottagarländerna, fokus har flyttats från insatser till resultat och reformerna har lett till en förenkling av förfarandena och en större tonvikt på den strategiska planeringen och programplaneringen av det yttre biståndet. Förvaltningskapaciteten hos Byrån för samarbete EuropeAid har fortsatt att förbättras, i synnerhet när det gäller kvalitet och informationssystem för förvaltningen.

Samordningen av utvecklingsinsatserna partnerna emellan, harmonisering av politik, program, förfaranden och praxis samt en maximering av biståndets effektivitet med avseende på utveckling utgör väsentliga inslag i reformprocessen. Gemenskapen har aktivt främjat ett införande av principen "samordning, komplementaritet och samstämmighet".

3. Gemenskapsstödets globala spännvidd: resultat regionvis under 2003

Europeiska gemenskapen är en aktiv biståndsgivare i 140 länder och sex regioner i världen: på västra Balkan, i Östeuropa och Centralasien, i Medelhavsländerna, i länderna i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet (AVS), de utomeuropeiska länderna och territorierna (ULT), i Asien och i Latinamerika. Utförliga uppgifter, inbegripet om det finansiella genomförandet och åtagandena 2003 ges i bilagorna.

Västra Balkan

Det strategiska målet för gemenskapens insatser på västra Balkan är fortfarande att inom ramen för Cardsprogrammet stödja stabiliserings- och associeringsprocessen. Under 2003 fortsatte förskjutningen i fråga om gemenskapsbiståndet från återuppbyggnad och demokratisk stabilisering till andra sektorer som är närmare knutna till det reformprogram som ingår i stabiliserings- och associeringsprocessen, såsom uppbyggnad av förvaltningens och institutionernas kapacitet, ekonomisk och social utveckling, rättsliga och inrikes frågor och en närmare anpassning till EU:s regelverk.

Åtaganden gjordes för totalt 620 miljoner euro och 425 miljoner euro utbetalades i regionen västra Balkan under 2003.

Östeuropa och Centralasien

Med hänsyn till utvidgningen av EU i maj 2004 var ett närmare samarbete över unionens yttre gränser den viktigaste prioriteten under 2003. I det nya strategiprogram och vägledande program 2004-2006 för det gränsöverskridande samarbetet inom ramen för Tacis som antogs i november 2003 anges hur denna politik skall genomföras på båda sidorna om det utvidgade EU:s östra gränser. I slutet av 2003 inledde kommissionen en översyn av Tacisförordningen. Det är viktigt att ta hänsyn till övergångens sociala konsekvenser, att bemöta behovet av ökad säkerhet i den kärntekniska industrin och att sörja för att Tacisprogrammet är väl anpassat till de prioriteter som den europeiska grannskapspolitiken innebär.

Åtaganden gjordes för totalt 504 miljoner euro och 420 miljoner euro utbetalades i regionen Östeuropa och Centralasien 2003.

Medelhavsområdet och Mellanöstern

I insatserna i denna region, som genomfördes inom ramen för Medaprogrammet, återspeglades Barcelonaprocessen och gemenskapens grannskapspolitik.

Under 2003 fortsatte gemenskapen att stödja initiativ för att stärka den subregionala integrationen inom sektorer såsom handel, infrastrukturnät och migrationspolitik bl.a. inom ramen för Arabiska Maghrebunionen och Agadirprocessen. En stor utmaning är även främjandet av investeringar i länderna söder om Medelhavet. Ekofinrådet föreslog vid sitt möte i november 2003 att låneinrättningen för investering och partnerskap mellan EU och Medelhavsområdet (FEMIP) ytterligare skulle utvecklas.

Vid konferensen i Neapel i december 2003 godkändes inrättandet av en Europa-Medelhavsstiftelse för att främja en dialog mellan kulturer. På utbildningsområdet kommer utvidgningen av Tempusprogrammet till att omfatta länderna i Medelhavsområdet att stärka samarbetet på området högre utbildning och yrkesutbildning. Slutligen har man satt igång ett samarbetsprogram på området rättsliga och inrikes frågor och för närvarande genomförs särskilda projekt för utbildning och samarbete på polisområdet respektive rättsområdet samt insamling och analys av uppgifter om migrationsströmmar i Medelhavsområdet.

Åtaganden gjordes för totalt 600 miljoner euro och 498 miljoner euro utbetalades i regionerna Medelhavsområdet och Mellanöstern under 2003.

Länderna i Afrika, Västindien och Stilla havsområdet/De utomeuropeiska länderna och territorierna

I den politiska dialog mellan EU och länderna i Afrika, Västindien och Stilla havsområdet som upprättats genom Cotonouavtalet återspeglades angelägna frågor av gemensamt intresse såsom utvecklingen när det gäller mänskliga rättigheter och demokratiska principer. Gemenskapen bidrog till de fredsbevarande insatser som sker i Afrikanska unionens respektive Västafrikanska staters ekonomiska gemenskaps regi.

De huvudsakliga insatssektorerna i de bilaterala samarbetsprogrammen var transport, regional integration, landsbygdsutveckling, makroekonomiskt stöd och stöd till den sociala sektorn samt andra prioriterade sektorer som nämnts i avsnitt I ovan. Gemenskapens bidrag till globala initiativ såsom initiativet till de svårt skuldsatta fattiga länderna (HIPC) och den globala fonden för bekämpning av hiv/aids, tuberkulos och malaria gagnade särskilt fattiga länder i Afrika söder om Sahara.

Inom handelssektorn inleddes förhandlingar om ingående av avtal om ekonomiskt partnerskap med regionala sammanslutningar av länder - först med Central- och Västafrika. Målet är att upprätta en ny handelsordning med AVS-länderna efter 2008. Ett annat viktigt gemenskapsinitiativ som lanserades 2003 är EU:s mekanism för vatteninvesteringar i AVS-staterna, med en budget på 500 miljoner euro. Den kom till som en reaktion på det faktum att nästan 40 % av befolkningen i Afrika söder om Sahara saknar tillgång till rent vatten eller tillfredsställande avloppshantering.

Under 2003 diskuterades även hur de utomeuropeiska ländernas och territoriernas associering med gemenskapen skulle utvecklas i framtiden. Tolv av de utomeuropeiska länder och territorier som beviljats individuellt budgetstöd för perioden fram till 2007 hade vid årets slut lagt fram sina utkast till programplaneringsdokument.

De resultat som uppnåtts inom ramen för Europeiska utvecklingsfonden var särskilt positiva, med ett uppsving i fråga om de primära åtagandena (totalt 3,7 miljarder euro) och rekordmånga undertecknade avtal (3 miljarder euro) och utbetalningar (2,5 miljarder euro).

Asien

I linje med EU:s strategi för samarbetet med Asien intensifierades det praktiska samarbetet på följande områden: handel och investeringar, sektorsinriktade strategier för minskning av fattigdomen, gott styre, mänskliga rättigheter, demokrati och konflikthantering. De ekonomiska förbindelserna med Asien stärktes genom regelbunden dialog på regional och bilateral nivå och stöddes genom samarbetsprogram omfattande Asien som helhet och handelsrelaterat bistånd.

Gemenskapens strategi har alltmer kommit att inriktas på utveckling av den institutionella kapaciteten genom tillhandahållande av handelsrelaterat bistånd, i linje med Doha-utvecklingsagendan inom ramen för WTO, inbegripet bistånd för förvaltningen av offentliga finanser. De fem program som omfattar hela Asien utgör goda exempel på praktiskt samarbete: de är inriktade på de centrala områdena företagsinvesteringar och underlättande av handeln, utveckling i stadsmiljö, kontakter och stipendier inom högre utbildning, ökad användning av informations- och kommunikationsteknik och främjande av miljövänliga tekniska lösningar.

Åtaganden gjordes för totalt 558 miljoner euro och 470 miljoner euro utbetalades i regionen Asien under 2003.

Latinamerika

Gemenskapens samarbete med Latinamerika under 2003 byggde på slutsatserna från toppmötet i Madrid 2002. Samarbetet rörde i huvudsak tre områden under 2003, nämligen stärkande av institutionerna och demokratin, modernisering av staten och mänskliga rättigheter; social utveckling och utveckling av mindre gynnade regioner samt handelsrelaterat bistånd och regional integration.

Under 2003 fortsatte Europeiska kommissionen förhandlingarna med Mercosurländerna, undertecknade avtal om politisk dialog och samarbete med sex centralamerikanska länder och Andinska gemenskapen och genomförde ett avtal om ekonomiskt partnerskap, politisk samordning och samarbete med Mexiko och ett associeringsavtal med Chile.

Åtaganden gjordes för totalt 329 miljoner euro och 280 miljoner euro utbetalades i regionen Latinamerika under 2003.

4. Fred - en prioritet

I bilagan till denna rapport ägnas särskild uppmärksamhet åt en fråga som alltmer prioriteras bland aktörerna på utvecklingsområdet, nämligen sambandet mellan styrelseskick, fred och säkerhet å ena sidan och utveckling å andra sidan. Bilagan innehåller en ingående analys av detta samband och en redogörelse för de åtgärder gemenskapen vidtar för att åstadkomma förbättringar i fråga om styrelseskick och säkerhet och därmed sörja för uppkomsten av ett stabilt och fredligt klimat för effektiv utveckling.

5. Bilagor (arbetsdokument från kommissionens avdelningar SEC(2004)1027)

Bilagorna innehåller en analys av de framsteg som gjorts med avseende på millennieutvecklingsmålen, harmoniseringen av finansiella förfaranden och förvaltning och en förteckning över de meddelanden om utvecklingspolitiken och det yttre biståndet som utarbetats av Europeiska gemenskapen under det gångna året.

Av finansieringsbilagorna framgår fördelningen av åtaganden och utbetalningar under 2003. Dessutom förtecknas åtagandena för 2003 regionvis, i överensstämmelse med de geografiska och tematiska budgetposterna.