SV    SV SV 
 
SV 1   SV  EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION 
Bryssel den 29.10.2009 
SEK(2009) 1476 slutlig 
  
KOMMISSIONENS ARBETSDOKUMENT 
SAMMANFATTNING AV KONSEKVENSANALYSEN 
  
som åtföljer 
  
förslaget till 
  
RÅDETS OCH EUROPAPARLAMENTETS BESLUT 
  
om gemenskapens deltagande i ett gemensa mt forsknings- och utvecklingsprogram för 
Östersjön (Bonus-169) som genomförs av flera medlemsstater 
  
{KOM(2009) 610} {SEK(2009) 1475} 
 
SV 2   SV 1. Inledning och problemdefinition 
Ekosystemet i Östersjön påverkas allvarligt av  många naturliga och mänskliga faktorer. Havet 
och kusterna drabbas framför allt av kombi nerande och växande negativa effekter av 
föroreningar, övergödning, klimatförändring, fö rsurning, invaderande främmande arter, 
överexploatering av levande resu rser och förlust av biologisk  mångfald. Dessa hot minskar 
Östersjöns förmåga att på ett hållbart sätt tillh andahålla de varor och tjänster som människor 
är beroende av. Detta får avgörande konsekvenser  för hela Östersjöområdet och EG i stort. 
Under de kommande åren förväntas globala förändringar (inklusive klimatförändringar) och 
långsiktiga, såväl som långvariga, effekter att öka, vilket kommer att öka trycket ytterligare på 
Östersjösystemet.  
Hållbara lösningar på milj öproblem och användningen av varor och tjänster från 
Östersjösystemet kräver ny vetenskaplig kunsk ap om det ytterst komplexa Östersjösystemets 
beteende, liksom om samverkan och återkopp ling mellan de många olika naturliga och 
mänskliga faktorerna, vilket kräver bättre samordning och ett utökat forskningssamarbete 
mellan Östersjöländerna. 
Men trots att det pågår mycket forskning i Ös tersjöområdet görs det för det mesta ingen 
samordning av dessa insatser och det saknas en  gemensam regional handlingsplan. Därför är 
de åtgärder som är så viktiga för att be möta de mångfacetterade problemen mycket 
fragmenterade. Dessutom betyder den regiona la – och ibland globala – dimensionen av 
problemen, till exempel klimatförändringen, att det krävs en kraftfull, integrerad strategi för 
forskning på regional nivå.  
Situationen kräver att man utv ecklar och genomför en fullständ igt integrerad strategi som 
innebär att alla berörda forskningsprogram i samtliga angränsande länder kan anpassas och fokuseras på de komplicerade oc h akuta problem som vi står inför, på ett samordnat och 
effektivt sätt. 
Därför har det under senaste femton åren funn its ett stadigt politis kt stöd för en bättre 
samordning av forskningsverksamheterna i Eu ropa och för samordning av nationella och 
regionala forskningsplaner och -program med stöd av det sjunde  ramprogrammet, i syfte att 
undvika uppsplittring och överlappa nde befogenheter. Kommissione n presenterade därför en 
färdplan för genomförandet av ett initiativ i enlighet med artikel 169 om ett gemensamt 
forskningsprogram inom ramen för det sj unde ramprogrammets särskilda program
1.  
2. Subsidiaritet 
Trots de många forskningsverksa mheterna och alla ansträngningar för att ta itu med den 
fragmenterade forskningen i området finns det fo rtfarande behov av en förstärkt integration 
mellan de nationellt finansierade forskningsin satserna för att hantera miljöproblemen i 
Östersjöområdet, som till största delen är transn ationella till sin natur, och råda bot på de 
brister som leder till fragmenteringen av forskni ngen. De strategiska målen för denna åtgärd, 
det vill säga att integrera de nationella miljöforskningsprogrammen för Östersjön i Östersjöländerna kan em ellertid inte uppfyllas av de enskilda medlemsstaterna när de agerar 
                                                
 
1 Rådets beslut av den 19 december 2006 om det särskilda programmet Samarbete för genomförande av 
Europeiska gemenskapens sjunde ramprogram fö r verksamhet inom området forskning, teknisk 
utveckling och demonstration (2007–2013).  
 
SV 3   SV var och en för sig. Genom ett samarbete mellan de åtta Östersjöländerna och eventuellt 
Ryssland skulle man kunna få till stånd en aldrig förut skådad kritisk massa, vilket är vad som 
krävs för att förverkliga programmets mål. 
Det europeiska mervärdet i genomförandet av  ett artikel 169-initiativ är helt och hållet 
berättigat med hänsyn till de begränsade möjligheter som finns tillgängliga på nationell, regional eller lokal nivå för att var och en för sig hantera de komplexa miljöproblemen i 
Östersjöområdet som helhet. Detta har också er känts genom det mycket kraftfulla politiska 
stödet från de nationella regeringarna i Östers jöländerna, de olika europeiska råden och 
Europaparlamentet. Genom att det genomförs  gemensamma förslagsinfordringar och 
utvecklas gemensamma utbildnings- och ut bytesprogram, samt inrättas gemensamma 
storskaliga forskningsinfrastrukturer, skulle ett sådant initiativ bidra till att bygga upp 
kapaciteten i medlemsstater med mindre fors kningskapacitet och minska skillnaderna i 
Östersjöforskningen.  
Sist men inte minst skulle initiativet, utöver det förväntade mervärdet just för Östersjön, 
inspirera andra havsområden i EU att utveckla liknande mode ller för att styra forskningen.  
3. Mål  
Det allmänna politiska målet  för detta initiativ är att förbättra forskningskapaciteten i 
Östersjöområdet i syfte at t skapa underlag för utveck lingen och genomförandet av 
skräddarsydd lagstiftning, politik och förvaltningsmetoder som effektivt kan möta de stora miljö- och samhällsutmaningar som regionen står inför och kommer att möta inom de närmsta åren. Dessutom ska Östersjöregionens splittrade miljöforskningsplanering och -strategier effektiviseras genom att forskningsverksamheterna i Östersjösystemet samlas i ett multinationellt program som är hållbart, samarbetsi nriktat, tvärvetenskapligt, väl integrerat 
och inriktat på rätt saker. 
De särskilda målen  för initiativet är att  
• upprätta en strategisk forsknings agenda som är politiskt underbyggd, 
• öka den hållbara gränsöverskridande oc h tvärvetenskapliga samordningen och 
integreringen av offentliga forskningsprogram,  
• höja forskningskapaciteten i de nya baltiska EU-länderna,  
• mobilisera ytterligare ekonomiska resurser genom en förbättrad tvärvetenskaplig 
forskningssamverkan i Östersjösystemet. 
De operativa målen  för initiativet är att  
• inrätta lämpliga plattformar för samråd med intressenter med företrädare från alla 
berörda sektorer, 
• införa lämpliga genomförandebestämmelser som gör det möjligt att driva 
programmet effektivt genom en gemensam förva ltning i form av en juridisk person och en 
styrningsstruktur,  
• inleda minst tre temaöverskridande, strategiskt inriktade gemensamma 
förslagsinfordringar tillsammans med flera partner.  
 
SV 4   SV 4. Politiska alternativ   
Det finns tre politiska alternativ för att förv erkliga de allmänna och särskilda målen för 
initiativet. Alternativen är följande: 
Alternativ 1: Fortsätta med den politik som har utvecklats  hittills inom det sjunde 
ramprogrammet (”inga åtgärder vidtas”). 
Alternativ 2: Använda regiona lt inriktade temaöverskridande förslagsinfordringar inom 
ramprogrammet. 
Alternativ 3: Tillämpa artikel  169 med tre alternativa metoder (A, B och C) med varierande 
grad av omfattning och djup med avseende på de n strategiska inriktninge n och intressenternas 
delaktighet i utformningen och genomf örandet av förslagsinfordringarna.  
– Alternativ 3 med metod A: ti llämpa artikel 169 och begränsa fokus till havsforskning och en 
omedelbar publicering av vetenskapl igt inriktade förslagsinfordringar. 
– Alternativ 3 med metod B: tillämpa artikel 169  och utvidga fokus till att omfatta Östersjöns 
avrinningsområde samt utveckla en strategisk vision och en färdplan innan initiativet inleds 
och kommissionens förslag läggs fram. 
– Alternativ 3 med metod C: tillämpa artikel 169  och utvidga fokus till att omfatta Östersjöns 
avrinningsområde samt utveckla en strategisk vision och en färdplan under initiativets första 
fas.  
Skillnaden mellan de tre alternativen ligger i hur gemenskapens insats utformas – som en 
indirekt eller direkt åtgärd – hur de bakomli ggande strategierna utve cklas och genomförs, 
samt i forskningsområdets omfattning – enbart  havsforskning eller även det omkringliggande 
området. 
5. Konsekvensanalys  
I tabellen nedan ges en sammanfattning av an alysen och det görs en jämförelse av hur 
alternativ 2 och alternativ 3 med metod A, B oc h C slår i fråga om de positiva effekterna av 
en gemenskapsåtgärd med avseende på de fast ställda allmänna och särskilda målen. Det görs 
ingen analys av de eventuella effekterna av  alternativ 1 (fortsät ta den politik som har 
utvecklats hittills inom ramp rogram 7, ”inga åtgärder vidtas ”) i tabellen, eftersom detta 
alternativ representerar utgångsläget. Poä ngen sätts i förhållande  till utgångsscenariot 
(alternativ 1 – fortsätta med den politik som ut vecklats hittills inom ramprogram 7, ”inga 
åtgärder vidtas”), som betraktas som noll. Jä mförelsen visar att alte rnativ 3 med metod C 
skulle få störst genomslag. 
 
SV 5   SV Översikt över potentiella konsekvenser av de politiska alternativen 
Potentiella konsekvenser av de angivna 
målen:  Alternati
v 2 Alternativ 3 
A Alternativ 3 
B Alternativ 3 
C 
ALLMÄNT MÅL  
• Förbättra forskningskapaciteten i 
Östersjöområdet för att skapa underlag för 
utvecklingen och genomförandet av 
skräddarsydd lagstiftning, politik och 
förvaltningsmetoder som effektivt kan möta 
de stora miljö- och samhällsutmaningar som regionen står inför och kommer att möta 
inom de närmsta åren. Dessutom ska 
Östersjöregionens splittrade miljöforskningsplanering och -strategier 
effektiviseras genom att forsknings-
verksamheterna i Östersjösystemet samlas i ett multinationellt program som är hållbart, 
inriktat på samarbete, tvärvetenskapligt, väl 
integrerat och inriktat på rätt saker.
 Medelsto
ra Medelstora  Stora  Mycket 
stora 
SÄRSKILDA MÅL  
• Att upprätta en strategisk forskningsagenda 
som är politiskt underbyggd  Mycket 
små Mycket små Stora  Mycket 
stora  
• Öka den hållbara gränsöverskridande och 
tvärvetenskapliga samordningen och 
integreringen av offentliga 
forskningsprogram  Medelsto
ra Stora  Stora  Mycket 
stora 
• Höja forskningskapaciteten i de nya baltiska 
EU-länderna  Stora  Stora  Stora  Stora  
• Mobilisera ytterligare ekonomiska resurser 
genom en förbättrad tvärvetenskaplig forskningssamverkan i Östersjösystemet
 Små Små Stora  Mycket 
stora 
OPERATIVA MÅL  
• Inrätta lämpliga plattformar för samråd med 
intressenter med företrädare från alla 
berörda sektorer  Små Medelstora  Stora  Mycket 
stora 
• Införa lämpliga genomförandebestämmelser 
som gör det möjligt att driva programmet 
effektivt genom en gemensam förvaltning i form av en juridisk person och en 
styrningsstruktur 
 Små Små Stora  Mycket 
stora 
• Inleda minst tre temaöverskridande, 
strategiskt inriktade gemensamma 
förslagsinfordringar tillsammans med flera partner. 
 Medelsto
ra Medelstora  Stora  Mycket 
stora 
 
SV 6   SV  
6. Jämförelse av alternativen: rekommenderat alternativ 
Baserat på genomgången av de möjliga politiska a lternativen skulle alternativ 3 med metod C 
om det utvecklas fullt ut kunna ge stor a förbättringar i forskningskapaciteten i 
Östersjöområdet vilket skulle ge ett bätt re underlag för hållbar utveckling i området.   
Med alternativ 3 metod C ges ytterligare tid oc h resurser för att inrätta de mekanismer som 
krävs för att göra artikel 169-initiativet mer före nligt med syftet med artikel 169 och skapa en 
plattform för en gemensam forskningsplanering mellan EU och medlemsstaterna vilket skulle 
ge en sammanhållen och långsiktig forskningsag enda med en kritisk massa. Genom att delta 
aktivt i förvaltningen av initiativet kan Europeiska kommissionen se till att rörlighet och öppenhet får stort utrymme och att man foku serar på framväxande områden. Genom att 
kombinera EU-medel med nationella resurser kan man skapa en kritisk massa i fråga om 
kapacitet, sakkunskap och resurser som skulle stimulera till strukture lla förändringar i de 
nationella forskningssystemen för Östersjön och tillhörande avrinningsområden. Detta skulle främja utvecklingen och genomförandet av ett multinationellt program som är hållbart, samarbetsinriktat, tvärvetenskapligt, väl integrer at och inriktat på rätt saker för att stödja en 
hållbar utveckling i området. Kopplingarna til l näringslivet och andra intressenter och 
användare skulle stärkas på nati onell nivå. Detta alternativ s kulle inte kräva några större 
institutionella förändringar eftersom den eur opeiska ekonomiska intressegrupperingen (EEIG) 
är väletablerad. Däremot skulle det ge även a ndra finansieringsinstitu tioner möjlighet att bidra 
till finansieringen av färdplanen för strategi sk forskning, vilket skulle gynna ett bredare 
samfund av ekonomiska och sociala intressen som är beroende av Östers jösystemets resurser. 
Det är det mest lovande politiska alternativet när det gäller att åstadkomma en långsiktig och 
hållbar integrering på inst itutionell nivå (finansier ingsorgan) såväl som på 
forskningssamfundsnivå.  
Alternativ 3 med metod C skulle kunna vara e ffektivt för att tillämpa själva syftet med 
artikel 169 och har stor pot ential för att skapa mervär de i andra kompletterande 
forskningsverksamheter som finansierats genom ramprogram 6 och 7. För att detta alternativ 
ska lyckas är det avgörande att målen för den st rategiska fasen uppfylls. Fö r att bekräfta att så 
verkligen är fallet kommer kommissionen att utvä rdera den strategiska fasen tillsammans med 
en oberoende expertkommitté för översyn.  
Alternativ 3 med metod C skulle mobilisera yt terligare medel på både EU-nivå och nationell 
nivå. Gemenskapens bidrag skul le garantera att verkliga europeiska intressen avspeglas i 
arbetsprogrammet för initiativet, utan att för de n skull begränsa nationella verksamheter och 
uteslutande binda dem till programmets europeiska dimension.  
Därför drar vi den allmänna slut satsen att tiden är inne för e tt artikel 169-initiatitiv som kan 
samla den kritiska massa som behövs för at t hantera de komplicerade miljöproblemen i 
Östersjöområdet i sin helhet och förverkliga målen för programmet. 
 
7. Övervakning och utvärdering 
 
SV 7   SV Enligt det rekommenderade alternativet ( politiskt alternativ 3 med metod C ) ska ett Bonus-
169-initiativ genomföras i två separata faser. Fö rst en tvåårig strategisk fas och därefter en 
femårig genomförandefas då minst tre förslagsinfordringar ska offentliggöras.  
I tillägg till den förhandsbedömning av de t särskilda genomförandeorganet som ska 
genomföras innan genomförandefasen inleds  i enlighet med budgetförordningen kommer 
utvärderingen och tillsynen av Bonus-initiativet att utföras av  kommissionen tillsammans med 
oberoende experter. Det kommer att göras tre utvä rderingar: en första utvärdering i slutet av 
den strategiska fasen, därefter en halvtids utvärdering under genomförandefasen och så en 
efterhandsutvärdering vid genomförandefase ns slut. Kommissione n kommer att bedöma 
framstegen i förhållande till de allmänna oc h särskilda målen med hjälp av en förteckning 
över mätbara indikatorer. Det bör påpekas att de viktigaste effekterna av initiativet förväntas 
först mot slutet av Bonus-programmet. Dessutom skulle artikel 169-initia tivet i mycket stor 
utsträckning uppfylla Van Velzen-rekommendationerna2. 
När det gäller de ekonomiska konsekvenserna av initiativet  enligt det al ternativ som 
rekommenderas ovan har de deltagande staterna  åtagit sig att bidra med omkring 26 miljoner 
euro i nya pengar tillsammans me d ytterligare bidrag in natura och till infrastrukturer på 
10 miljoner euro. Inom ramen för alternativ 3 B oc h 3 C skulle det till skillnad mot alternativ 
3 A behövas ytterligare 14 miljoner euro från de deltagande staterna genom att ytterligare 
nationella finansieringsorgan enga geras under initia tivets strategiska fas.  De projekt som ska 
genomföras inom ramen för artikel 169-initia tivet ska finansieras genom ett gemensamt 
ekonomiskt bidrag från både gemenskapen och de deltagande staterna. Europeiska 
kommissionen kommer att matcha de deltaga nde staternas bidrag till Bonus-169 och 
fördelningen ska göras enligt et t tak som ska fastställas i kommissionens förslag till en 
medbeslutanderättsakt.  
Alternativ 3 med metod C skulle till skillnad  från alternativen 2, 3 A och 3 B innebära att 
högst 1,25 miljoner euro (vilket skulle matchas med ett lika stort belopp från de deltagande staterna) av EU:s sammanlagda bidrag skulle behöva anslås fö r att täcka de stödberättigande 
kostnaderna under den strategiska fasen. Detta be lopp skulle dras av från EU:s sammanlagda 
bidrag. Detta belopp skulle dock öka kostnadseffe ktiviteten i detta alte rnativ eftersom de 
strategiska ”mekanismer” som skulle behöva in rättas i hög grad sku lle höja in itiativets 
mervärde och stärka den politiska relevansen , effektiviteten och genomslagskraften för de 
forskningsverksamheter som planeras för genom förandefasen. Dessutom är alternativ 3 C det 
alternativ som ger största genomslag och kos tnadseffektivitet när det gäller kommissionens 
administrativa kostnader.  
Det går inte att undvika att bedöm ningen av den förväntade kostnadseffektiviteten för de olika 
alternativen och kvantifieri ngen av den regionomfattande samordningen av havs- och 
sjöfartsforskning innehåller en viss grad av osäkerhet. Det fi nns inte heller något liknande 
projekt sedan tidigare inom EU som kan användas som riktmärk e för jämförelser. Eftersom 
det slutliga resultatet av e tt sådant här initiativ är ny kunskap som kan användas för att 
åstadkomma hållbar användning av de varor oc h tjänster som det marina ekosystemet 
producerar och skydda miljön på längre sikt, förväntar vi oss – dock utan några konkreta 
                                                
 
2 Oberoende extern granskningsrapport, granskning av EDCTP-programmet, utförd av IER/EDCTP-
panelen: Wim Van Velzen (ordförande), Adetokunbo O. Lucas, Allyson Pollock, Jean Stéphenne och 
Fernand Sauer, den 12 juli 2007, se http://ec.europa.eu/research/healt0h/poverty-
diseases/doc/final_ier_report_12july2007_en.pdf 
 
SV 8   SV bevis för att så blir fallet – att den samordning och integrer ing av nationella program som 
alternativ 3 är tänkt att inriktas på (i olika grad) via metod A, B elle r C kommer att vara det 
kostnadseffektivaste sättet att skapa kunskap av högre kvalitet i fråg a om tillförlitlighet, 
omfattning och relevans för de behov som användarna fastställt.