34. påkallar en förbättring av rättsställningen för företag som lidit skada; anser att kommissionen och
medlemsstaterna bör arbeta för att få tredje parter att delta mer aktivt; anser vidare att det vore en fördelom verkliga konkurrensanalyser och utfrågningar kunde anordnas i samband med kommissionens behand-ling av de enskilda fallen,
35. välkomnar med tillfredsställelse såväl de framsteg som gjorts av kandidatländerna inom konkurrens-
politiken som inrättandet av konkurrensmyndigheter och den verksamhet som bedrivs vid dessa; kräversträngare disciplin samt inga eller endast korta övergångsfrister vid tilldelningen av statligt stöd,
36. uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till kommissionen, rådet och medlemsstater-
nas konkurrensmyndigheter.
10. Elektronisk handel och finansiella tjänster
A5-0301/2001
EuropaparlamentetsresolutionommeddelandetfrånkommissionentillrådetochEuropaparlamen-
tet om elektronisk handel och finansiella tjänster (KOM(2001)66 8dash C5-0257/2001 8dash 2001/
2119(COS))
Europaparlamentet utfärdar denna resolution
Gdash med beaktande av kommissionens meddelande (KOM(2001)66 Gdash C5-0257/2001),
Gdash med beaktande av Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/31/EG(1) av den 8 juni 2000 om
vissa rättsliga aspekter på informationssamhällets tjänster, särskilt elektronisk handel, på den inremarknaden, särskilt artikel3 i detta direktiv,
Gdash med beaktande av kommissionens förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om distansför-
säljning av finansiella tjänster till konsumenter och om ändring av rådets direktiv 90/619/EEG ochdirektiv 97/7/EG och 98/27/EG (KOM(1998)468 Gdash C4-0647/1998 Gdash 1998/0245(COD))(
2) och
parlamentets första behandling av detta förslag av den 5maj 1999(3),
Gdash med beaktande av Europaparlamentets resolution av den 3 april 2001(4) om kommissionens medde-
lande om tillämpningen av uppföranderegler enligt artikel11 i direktivet om investeringstjänster (93/22/EEG) (KOM(2000)722 Gdash C5-0068/2001 Gdash 2001/2038(COS)),
Gdash med beaktande av artikel47.1 i arbetsordningen,Gdash med beaktande av betänkandet från utskottet för ekonomi och valutafrågor (A5-0301/2001), och
yttrandet från utskottet för rättsliga frågor och den inre marknaden, och av följande skäl:
A. Antagandet av direktivet om elektronisk handel innebar ett steg framåt för utvecklingen av elektronisk
handel i Europa, eftersom direktivet bygger på ursprungslandsprincipen.
B. Detta tillvägagångssätt är särskilt viktigt för de finansiella tjänsterna, eftersom de är immateriella och
därför lämpar sig särskilt väl för gränsöverskridande elektronisk leverans, och eftersom det skulle varaalltför betungande för leverantörerna av finansiella tjänster om de skulle tvingas följa 15olika uppsätt-ningar regler och bestämmelser.
C. Möjligheten att sluta gränsöverskridande avtal på elektronisk väg på området för finansiella tjänster
kan främjas endast om konsumenterna har ett bestående förtroende för dessa känsliga produkter.
(1) EGT L 178, 17.7.2000, s. 1.
(2) EGT C 385, 11.12.1998, s. 10.
(3) EGT C 279, 1.10.1999, s. 197.
(4) ”Texter antagna under sammanträdet”, punkt7.11.4.2002 SV C87E/235 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Torsdag 4 oktober 2001
D. Det finns ett antal frågor som rör finansiella tjänster i direktivet och som bör ses över, särskilt de
allmänna undantagen som rör etableringsfrihet och frihet att tillhandahålla försäkringstjänster, mark-nadsföring av fondföretag och utgivning av elektroniska pengar av institut som inte har ett Europa-pass, samt frågan om hur det kan säkerställas att undantagen som avgörs i enskilda fall i enlighet medartikel3.4 inte undergräver ursprungslandsprincipen.
E. Meddelandet innehåller också det välkomna klargörandet att en förutsättning för undantaget för avtal-
senliga förpliktelser är att sådana åtgärder är förenliga med artikel49 i EG-fördraget.
F. Direktivet gör det möjligt för medlemsstater att tillämpa restriktioner för konsumenter inklusive inve-
sterare, vilket gör det tydligt att detta undantag inte kan och inte får tillämpas för att skydda någonbredare kategori av investerare än konsumenter.
G. Sista datumet för medlemsstaternas genomförande av direktivet om elektronisk handel närmar sig och
den förestående översynen av direktivet om investeringstjänster gör det desto mer brådskande attnärma sig ursprungslandsprincipen för både professionella och icke-institutionella investerare.
H. Åtskillnaden mellan onlinetjänster och offlinetjänster är svår att genomdriva i praktiken, eftersom
transaktioner ofta kräver båda typerna av tjänster.
I. Det är nödvändigt att konsumenter av finansiella tjänster, såväl offline som online, har tillgång till
klara och lättfattliga förslag med en konsekvent skyddsnivå, oavsett vilken leveransmetod somanvänds.
1. Parlamentet välkomnar att kommissionen erkänner att det finns frågor som rör finansiella tjänster i
direktivet om elektronisk handel som behöver ses över, för att man så snart som möjligt skall kunna se tillatt det finns ett effektivt system som bygger på ursprungslandsprincipen för finansiella tjänster, både påden institutionella och på den icke-institutionella marknaden,
2. betonar att ursprungslandsprincipen bör åtföljas av en maximal samordning av nationella lagstift-
ningsramar, eftersom snedvridningar av konkurrensen i annat fall oundvikligen skulle ge upphov till ennegativ utveckling med minskat konsumentskydd,
3. påminner om parlamentets starka stöd för direktivet om elektronisk handel och erinrar medlems-
staterna om att det är nödvändigt att i tid införa denna lagstiftning i de nationella lagstiftningarna på ettsådant sätt att ursprungslandsprincipen förstärks, utan att omfattningen av de avtalade undantagen utökas,
eftersom detta utgör en grundval för en integrerad EU-marknad för finansiella tjänster,
4. beklagar dock att vissa medlemsstater ständigt strävar efter att hålla tillbaka ursprungslandsprincipen
för finansiella onlinetjänster, trots att både rådet och parlamentet uttryckligen har avrått från detta ochtrots att ytterligare konkurrens är till konsumenternas fördel,
5. beklagar att kommissionen inte har lagt fram någon detaljerad plan och tidsram för undanröjandet av
alla rättsliga och andra hinder för tillväxten av den elektroniska handeln på området finansiella tjänster,och uppmanar kommissionen att tillsammans med rådet och parlamentet utarbeta en sådan vägledandeplan,
6. konstaterar med hänvisning till artikel9.1 i direktivet om elektronisk handel att avtal om konsument-
krediter kan tecknas på elektronisk väg,
7. riktar särskild uppmärksamhet på nödvändigheten att uppdatera lagstiftning som är äldre än e-han-
delsdirektivet från 2000 och som inte omfattar elektroniskt förmedlade transaktioner; understryker i syn-nerhet behovet att uppdatera konsumentkreditdirektivet så att elektroniskt genomförda och godkändatransaktioner jämställs med traditionella skriftliga avtal,C87E/236 SV 11.4.2002 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Torsdag 4 oktober 2001
8. betonar att nationella skillnader när det gäller marknadsförings- och annonseringsregler, såsom de
tillämpas på information som är tillgänglig på Internet, utgör ett allvarligt hinder för den elektroniskahandelns tillväxt, samt att det bör skapas en gemensam politik för att underlätta tillväxt och spridning avinformation; och att en harmonisering här är nödvändig för att säkerställa ett starkt konsument- ochhälsoskydd,
9. avvisar bestämt varje försök att införa en övergångsperiod för övergången till ett system som bygger
på ursprungslandsprincipen för finansiella onlinetjänster i det föreslagna direktivet om distansförsäljning avfinansiella tjänster till konsumenter,
10. uppmanar kommissionen att föreslå en tydlig tidsplan för verkställande av undantag i de fall då
detta är nödvändigt samt att låta både försäkringstjänster och marknadsföring av fondföretag omfattas avursprungslandsprincipen i direktivet om elektronisk handel,
11. är angeläget om att kommissionens förslag att ge anvisningar till medlemsstaterna om vissa typer av
nationella bestämmelser som de eventuellt kan tillämpa på inkommande finansiella onlinetjänster inte fårtolkas som en uppmaning till medlemsstaterna att tillämpa sådana restriktioner,
12. betonar att kommissionen i full utsträckning måste rådfråga industrin och konsumenterna innan
den ger några sådana anvisningar och att den bör grunda sin bedömning på de berörda medlemsstaternasdokumenterade erfarenhet av befintliga eller tidigare problem som inte kan lösas inom ramen för denbefintliga EU-lagstiftningen eller genom bilaterala kontakter med ursprungslandet, och att den i sin analystydligt bör använda sig av de tester som fastställs i artikel3.4,
13. uppmanar kommissionen att klargöra att sådana anvisningar är tidsbegränsade och inte är rättsligt
bindande, samt att kommissionen inte kommer att ge någon förhandsbedömning av enskilda fall och attden kommer att tillämpa förfarandet i artikel3.4 för varje anmält fall,
14. anser att de åtgärder som fastställs i direktivet om elektronisk handel kombinerade med alternativa
tvistlösningsmekanismer och de skyddsåtgärder som finns i det föreslagna direktivet om distansförsäljningav finansiella tjänster, i dess form efter parlamentets ändringar, kommer att ge konsumenterna större för-troende för att använda finansiella onlinetjänster,
15. konstaterar dock att för att konsumenterna till fullo skall utnyttja gränsöverskridande finansiella
tjänster är det nödvändigt att införa ett gemensamt betalningsområde där det är lika enkelt och billigt attöverföra pengar över gränser som inom ett land; välkomnar kommissionens erkännande av detta faktum isitt förslag om säkra betalningar via Internet; efterlyser en mer omfattande och stringent tillämpning avursprungslandsprincipen så att man minimerar den fragmentering av marknaden som är ett resultat av attdet i de olika medlemsstaterna finns olika avtalsbestämmelser för finansiella tjänster till konsumenter,
16. konstaterar att konsumenter som köper varor eller tjänster på distans redan, genom regelverket i
Europaparlamentets och rådets direktiv 97/7/EG(
1) av den 20 maj 1997 om konsumentskydd vid distans-
avtal, har rätt till återbetalning i händelse av icke-godkända transaktioner eller vid utebliven leverans avbeställda varor eller tjänster; uppmanar kommissionen att bedöma hur framgångsrikt detta regelverk harvarit för att bygga upp konsumenternas förtroende för elektronisk handel, hur befintliga mekanismer(inklusive ”chargeback”-systemet mellan kortutställare och säljare) fungerar, liksom hur återbetalnings-mekanismer (med rättsligt eller annat stöd) skall inbegripas i framtida system för onlinebetalning, medtanke på att kredit- och betalkort kanske inte kommer att vara det mest dominerande betalningssättet;konstaterar att det är mycket viktigt att uppmuntra åtgärder för att bekämpa bedrägerier, inbegripetutveckling av validerings- och identifieringsteknik, och uppmanar dessutom kommissionen att lägga framförslag för att garantera ett gemensamt område för betalkort och att fortsätta främja de åtgärder sombehövs för att underlätta den gränsöverskridande användningen av elektroniska pengar,
(1) EGT L 144, 4.6.1997, s. 19.11.4.2002 SV C87E/237 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Torsdag 4 oktober 2001
17. håller med om att det är önskvärt med ökad enhetlighet i nationella bestämmelser om konsument-
avtal för finansiella tjänster, under förutsättning att detta sker på en nivå som är tillräckligt hög för att geett tillräckligt skydd och inte ses som en nödvändig förutsättning för en omedelbar övergång till ursprungs-landsprincipen när direktivet om elektronisk handel träder i kraft,
18. begär att kommissionen i rätt tid skall anordna ett omfattande samråd kring ”Rom II”-förslaget, och
att detta samråd skall inbegripa alla berörda parter, inklusive sektorn för finansiella tjänster,
19. uppmanar enträget kommissionen att som en prioriterad uppgift undersöka frågan om ”tvingande
regler” inom ramen för översynen av Romkonventionen, i syfte att finna lösningar som innebär att manrespekterar ursprungslandsprincipen, undviker fragmentering av den inre marknaden och uppmuntrarutvecklingen av elektronisk handel, samtidigt som man stärker konsumenternas förtroende; konstaterar
att dessa regler måste vara förenliga med befintliga förpliktelser enligt fördraget,
20. välkomnar en genomgång av befintliga avtalsregler på nationell nivå för konsumentskydd vid
finansiella tjänster på icke-institutionell nivå, och uppmanar kommissionen att vidta rättsliga åtgärdermot medlemsstater som tillämpar oproportionerligt stränga bestämmelser för tjänster som är fritt tillgäng-liga i andra medlemsstater,
21. poängterar att befintlig och godkänd marknadspraxis för elektronisk handel måste beaktas när
nationella bestämmelser harmoniseras och/eller när gemenskapsbestämmelser införs,
22. föreslår att kommissionen skall uppmuntra sektorn för finansiella tjänster att anta en europeisk
uppförandekod om användning av klart och lättfattligt språk i konsumentavtal för att öka konsumenternasförtroende och stärka konkurrensen genom att göra det enkelt att jämföra de produkter och tjänster somerbjuds på marknaden,
23. välkomnar kommissionens initiativ att inrätta European Extra Judicial Network (EEJ-NET) och
FINancial Services complaints NETwork (FIN-NET) som ger stöd till konsumenter som vill pröva sin sakgränsöverskridande; uppmanar kommissionen, medlemsstaterna och alla berörda parter att övervaka resul-
taten för EEJ-NET, FIN-NET och program för alternativ lösning av tvister (ADR) inom den privata sektorn
och överlappningen mellan dessa; uppmanar enträget kommissionen att överväga åtgärder för att säker-ställa att det finns tillräckliga resurser för de system för alternativ tvistlösning (ADR) som finns tillgängligaon- och offline och att de uppfyller allmänna höga standarder, särskilt när det gäller kvalifikationer förpersoner som agerar som förlikningsmän/skiljemän i en tvist,
24. uppmanar alla ansvariga för webbplatser som erbjuder finansiella tjänster att marknadsföra dessa
möjligheter till rättslig prövning, och uppmanar kommissionen att övervaka och årligen rapportera omtillämpningen av denna tjänst i varje medlemsstat,
25. betonar betydelsen av att i så stor utsträckning som möjligt se till att den rättsliga ramen för
finansiella tjänster som tillhandahålls online och offline stämmer överens, särskilt genom att så snart sommöjligt gå över till ett system som bygger på ursprungslandsprincipen även för finansiella offlinetjänster,både när det gäller professionella och icke-institutionella investerare,
26. anser att finansiella onlinetjänster från tredje länder vars nivå på stabilitetstillsynen och investerar-
skyddet stämmer överens med EU:s också bör ha möjlighet att utnyttja ursprungslandsprincipen; upp-manar därför kommissionen att där det är möjligt försöka förhandla fram avtal om ömsesidigt erkännandemed tredje länder som uppfyller dessa kriterier,
27. erkänner svårigheterna med att tillämpa traditionella metoder för att bekämpa penningtvätt, som till
exempel ”know your customer”-regler, i en onlinemiljö, och uppmanar kommissionen att öka stödet till nyidentifierings- och valideringsteknik,
28. stöder forskning om nya risker i samband med elektroniska affärsmodeller, men konstaterar att de
gamla kredit- och avvecklingsriskerna samt andra risker finns kvar och att tillsynsmyndigheterna inte bör
lägga större vikt än vad som är motiverat vid de nya riskerna,
29. betonar att utvecklingen av elektronisk handel och införandet av en ursprungslandsprincip gör det
än mer nödvändigt att införa en försiktighetspolitik och ett europeiskt tillsynsorganssystem,C87E/238 SV 11.4.2002 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Torsdag 4 oktober 2001
30. anser att en verklig inre marknad för finansiella tjänster, oavsett om verksamheten sker online eller
inte, inte kan uppnås utan att lagstiftning införs och tillämpas konsekvent och i rätt tid; uppmanar kom-missionen att se till att direktivet om elektronisk handel tillämpas på ett förutseende och kraftfullt sätt;uppmanar tillsynsmyndigheterna för finansiella tjänster i de olika medlemsstaterna till nära samarbete föratt garantera att all lagstiftning när det gäller elektronisk handel och finansiella tjänster införs och tolkas påett konsekvent sätt,
31. uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till kommissionen och rådet.
11. Strategi för tjänster på den inre marknaden
A5-0310/2001
Europaparlamentets resolution om kommissionens meddelande 8dash En strategi för tjänster på den
inre marknaden (KOM(2000)888 8dash C5-0103/20018dash 2001/2052(COS))
Europaparlamentet utfärdar denna resolution
Gdash med beaktande av kommissionens meddelande (KOM(2000)888 Gdash C5-0103/2001),
Gdash med beaktande av Europeiska rådets slutsatser från Lissabon, särskilt punkt17,
Gdash med beaktande av artiklarna15.2, 16, 35, 36, 37 och 38 i Europeiska unionens stadga om de grund-
läggande rättigheterna(1),
Gdash med beaktande av sin resolution av den 13 april 2000(2) om kommissionens meddelande till Europa-
parlamentet och rådet: Strategin för den inre marknaden (KOM(1999)464 Gdash C5-0212/1999 Gdash 1999/2167(COS)),
Gdash med beaktande av artiklarna14.2, 16 och 49-55 i EG-fördraget,
Gdash med beaktande av artikel47.1 i arbetsordningen,
Gdash med beaktande av betänkandet från utskottet för rättsliga frågor och den inre marknaden och yttran-
det från utskottet för industrifrågor, utrikeshandel, forskning och energi (A5-0310/2001), och av
följande skäl:
A. Tjänstesektorn är av väsentlig betydelse för den fortsatta utvecklingen av Europas näringsliv, eftersom:
Gdash den redan utgör den huvudsakliga delen av BNP och omfattar mer än två tredjedelar av antalet
förvärvsarbetande,
Gdash omvandlingen till ett informationssamhälle ger denna sektor en ny dynamik,
Gdash den utgör grundförutsättningen för de övriga sektorernas konkurrensförmåga,
Gdash den fungerar som drivkraft för sysselsättningen av kvalificerad personal och för innovationer.
1. Parlamentet välkomnar det faktum att kommissionen genom det föreliggande meddelandet efterkom-
mer en uppmaning från rådet i Lissabon och därigenom beaktar tjänstesektorns ökade betydelse i förbin-delse med en övergripande strategi för den inre marknaden, stöder kommissionens initiativ och betonar attdet i politiskt och ekonomiskt hänseende är angeläget att förverkliga den inre marknaden för tjänstergenom att undanröja alla rättsliga och administrativa hinder för de tjänsteleverantörer som vill verka på
den europeiska marknaden,
2. betonar tjänstesektorns betydelse som drivkraft i den nya ekonomin; understryker även vikten av den
ökande integrationen mellan produktionen och tjänstesektorn; erinrar om att hinder för gränsöverskri-dande tjänster i en sektor kan inverka menligt på det fria utbytet av tjänster inom många andra sektorer,särskilt när det gäller hinder för affärsverksamhet och yrkesmässiga tjänster; gläder sig därför åt att den nyastrategin är övergripande och vittfamnande,
(1) EGT C 364, 18.12.2000, s. 1.
(2) EGT C 40, 7.2.2001, s. 465.11.4.2002 SV C87E/239 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Torsdag 4 oktober 2001