Förslag till RÅDETS BESLUT om Europeiska unionens ståndpunkt i fråga om beslut nr 1/2012 av den gemensamma veterinärkommitté som inrättats genom avtalet mellan Europeiska gemenskapen och Schweiziska edsförbundet om handel med jordbruksprodukter om ändring av tilläggen 1, 2, 3, 5, 6 och 10 till bilaga 111 (framlagt av kommissionen) /* COM/2012/0696 final - 2012/0326 (NLE) */





MOTIVERING Avtalet mellan Europeiska gemenskapen och Schweiziska edsförbundet om handel med jordbruksprodukter (nedan kallat jordbruksavtalet) trädde i kraft den 1 juni 2002. Flera lagar har ändrats eller uppdaterats sedan den senaste ändringen av tilläggen till bilaga 11 till jordbruksavtalet. Bland annat har man sett över lagstiftningen om animaliska biprodukter som inte är avsedda att användas som livsmedel. Lagstiftningen om skydd av djur vid tidpunkten för avlivning har uppdaterats och rådets förordning (EG) nr 1099/2009 av den 24 september 2009 träder i kraft i början av 2013. När det gäller animaliska produkter som exporteras till EU ska tredjeländer uppfylla krav som är åtminstone likvärdiga med dem i förordningen. Schweiz har antagit en lagstiftning som är likvärdig med Europeiska unionens lagstiftning. Efter ikraftträdandet har lagstiftningen i tilläggen 1, 2, 5, 6 och 10 till bilaga 11 till jordbruksavtalet ändrats. Bestämmelserna i tilläggen 1, 2, 5, 6 och 10 till bilaga 11 till jordbruksavtalet bör ändras i enlighet med detta. I artikel 19.1 i bilaga 11 till jordbruksavtalet inrättas en gemensam veterinärkommitté bestående av företrädare för parterna. Kommittén har till uppgift att behandla de frågor som uppstår i samband med den bilagan och dess tillämpning och ansvara för de uppgifter som kommittén tilldelas i bilagan. Gemensamma veterinärkommittén har särskilt befogenhet att fatta beslut i de fall som avses i bilaga 11. Enligt artikel 19.3 i bilaga 11 till jordbruksavtalet får gemensamma veterinärkommittén ändra tilläggen till den bilagan för att anpassa och uppdatera dem. Europeiska unionen bör fatta beslut om den ståndpunkt som ska företrädas i gemensamma veterinärkommittén när det gäller antagande av nödvändiga ändringar i bilaga 11. Enligt artikel 5.2 första stycket i beslut 2002/309/EG, Euratom ska Europeiska unionens ståndpunkt antas av rådet på förslag av kommissionen. Gemensamma veterinärkommitténs beslut nr 1/2012 kommer att offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning. * * * 2012/0326 (NLE) Förslag till RÅDETS BESLUT om Europeiska unionens ståndpunkt i fråga om beslut nr 1/2012 av den gemensamma veterinärkommitté som inrättats genom avtalet mellan Europeiska gemenskapen och Schweiziska edsförbundet om handel med jordbruksprodukter om ändring av tilläggen 1, 2, 3, 5, 6 och 10 till bilaga 111 (framlagt av kommissionen) EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA BESLUT med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 207.4 och 218.9, med beaktande av Europeiska kommissionens förslag, och av följande skäl: (1) I artikel 5.2 första stycket i rådets och, i fråga om avtalet om vetenskapligt och tekniskt samarbete, kommissionens beslut 2002/309/EG[1], Euratom av den 4 april 2002 om ingående av sju avtal med Schweiziska edsförbundet fastställs att Europeiska unionens ståndpunkt i gemensamma veterinärkommittén ska antas av rådet på förslag av kommissionen. (2) Avtalet mellan Europeiska gemenskapen och Schweiziska edsförbundet om handel med jordbruksprodukter av den 21 juni 1999[2] (nedan kallat jordbruksavtalet”) trädde i kraft den 1 juni 2002. (3) Genom artikel 19.1 i bilaga 11 till jordbruksavtalet inrättas en gemensam veterinärkommitté med uppgift att behandla de frågor som uppstår i samband med den bilagan och dess tillämpning och ansvara för de uppgifter som kommittén tilldelas i bilagan. Enligt artikel 19.3 får gemensamma veterinärkommittén ändra tilläggen till bilaga 11 för att anpassa och uppdatera dem. (4) Europeiska unionen bör fatta beslut om den ståndpunkt som ska företrädas i gemensamma veterinärkommittén när det gäller antagande av nödvändiga ändringar. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Artikel 1 Den ståndpunkt som Europeiska unionen ska företräda inom den gemensamma veterinärkommitté som inrättats genom artikel 19.1 i bilaga 11 till avtalet mellan Europeiska gemenskapen och Schweiziska edsförbundet om handel med jordbruksprodukter om ändring av tilläggen 1, 2, 3, 5, 6 och 10 till bilaga 11 grundar sig på gemensamma veterinärkommitténs förslag till beslut, som bifogas det här beslutet. Artikel 2 Beslut nr 1/2012 av den gemensamma veterinärkommitté som inrättats genom avtalet mellan Europeiska gemenskapen och Schweiziska edsförbundet om handel med jordbruksprodukter om ändring av tilläggen 1, 2, 3, 5, 6 och 10 till bilaga 11 till avtalet kommer att offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning så snart som det har antagits. Artikel 3 Beslut nr 1/2012 från den gemensamma veterinärkommitté som inrättats genom avtalet mellan Europeiska gemenskapen och Schweiziska edsförbundet om handel med jordbruksprodukter träder i kraft den 1 januari 2013. Utfärdad/t i Bryssel den På rådets vägnar Ordförande Förslag till BESLUT NR 1/2012 AV DEN GEMENSAMMA VETERINÄRKOMMITTÉ SOM INRÄTTATS GENOM AVTALET MELLAN EUROPEISKA GEMENSKAPEN OCH SCHWEIZISKA EDSFÖRBUNDET OM HANDEL MED JORDBRUKSPRODUKTER av den …2012 om ändring av tilläggen 1, 2, 3, 5, 6 och 10 till bilaga 11 (2012/.../EU) KOMMITTÉN HAR BESLUTAT FÖLJANDE med beaktande av avtalet mellan Europeiska gemenskapen och Schweiziska edsförbundet om handel med jordbruksprodukter (nedan kallat jordbruksavtalet), särskilt artikel 19.3 i bilaga 11, och av följande skäl: (1) Jordbruksavtalet trädde i kraft den 1 juni 2002. (2) Genom artikel 19.1 i bilaga 11 till jordbruksavtalet inrättas en gemensam veterinärkommitté med uppgift att behandla de frågor som uppstår i samband med den bilagan och dess tillämpning och ansvara för de uppgifter som kommittén tilldelas i bilagan. Enligt artikel 19.3 får gemensamma veterinärkommittén ändra tilläggen till bilaga 11 för att anpassa och uppdatera dem. (3) Tilläggen till bilaga 11 till jordbruksavtalet ändrades första gången genom beslut nr 2/2003 av den gemensamma veterinärkommitté som inrättats genom avtalet mellan Europeiska gemenskapen och Schweiziska edsförbundet om handel med jordbruksprodukter av den 25 november 2003 om ändring av tilläggen 1, 2, 3, 4, 5, 6 och 11 till bilaga 11 till avtalet[3]. (4) Tilläggen till bilaga 11 till jordbruksavtalet ändrades senast genom beslut nr 1/2010 av den gemensamma veterinärkommitté som inrättats genom avtalet mellan Europeiska gemenskapen och Schweiziska edsförbundet om handel med jordbruksprodukter av den 1 december 2010 om ändring av tilläggen 1, 2, 5, 6, 10 och 11 till bilaga 11[4]. (5) Flera lagar har ändrats eller aktualiserats / uppdaterats sedan den senaste ändringen av tilläggen till bilaga 11 till jordbruksavtalet. Bland annat har man sett över lagstiftningen om animaliska biprodukter som inte är avsedda att användas som livsmedel. (6) Lagstiftningen om skydd av djur vid tidpunkten för avlivning har uppdaterats och rådets förordning (EG) nr 1099/2009 av den 24 september 2009 träder i kraft i början av 2013. När det gäller animaliska produkter som exporteras till EU ska tredjeländer uppfylla krav som är åtminstone likvärdiga med dem i förordningen. Schweiz har antagit en lagstiftning som är likvärdig med Europeiska unionens lagstiftning. (7) Tilläggen 1, 2, 3, 5, 6 och 10 till bilaga 11 till avtalet bör ändras i enlighet med detta. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Artikel 1 Tilläggen 1, 2, 3, 5, 6 och 10 till bilaga 11 till avtalet mellan Europeiska gemenskapen och Schweiziska edsförbundet om handel med jordbruksprodukter ska ändras i enlighet med bestämmelserna i bilagorna I–VI till det här beslutet. Artikel 2 Detta beslut, som har upprättats i två exemplar, ska undertecknas av de båda ordförandena eller andra personer med befogenhet att agera i parternas namn. Artikel 3 Detta beslut träder i kraft den 1 januari 2013. Artikel 4 Detta beslut ska offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning. Undertecknat i Bern den … Undertecknat i Bryssel den … På Schweiziska edsförbundets vägnar På Europeiska kommissionens vägnar Delegationschefen Delegationschefen _____________ BILAGA I I. I tillägg 1 till bilaga 11 ska avsnitt II. Klassisk svinpest ersättas med följande: ”Klassisk svinpest A. LAGSTIFTNING* * Hänvisningar till en rättsakt avser, om inte annat anges, rättsakten i dess lydelse den 30 juni 2012. Europeiska unionen || Schweiz Rådets direktiv 2001/89/EG av den 23 oktober 2001 om gemenskapsåtgärder för bekämpning av klassisk svinpest (EGT L 316, 1.12.2001, s. 5). || 1. Epizootilagen av den 1 juli 1966 (LFE; RS 916.40), särskilt artiklarna 1, 1a och 9a (åtgärder mot mycket smittsamma epizootier, syftena med bekämpningen) samt 57 (tekniska tillämpningsföreskrifter, internationellt samarbete). 2. Epizootiförordningen av den 27 juni 1995 (OFE; RS 916.401), särskilt artiklarna 2 (mycket smittsamma epizootier), 40–47 (bortskaffande och utnyttjande av avfall), 49 (hantering av mikroorganismer som framkallar sjukdomar hos djur), 73 och 74 (rengöring och desinficering), 77–98 (gemensamma bestämmelser för mycket smittsamma epizootier) och 116–121 (konstaterande av klassisk svinpest vid slakt, särskilda åtgärder för bekämpning av klassisk svinpest). 3. Förordning av den 14 juni 1999 om organisationen av Département fédéral de l'économie (OrgDFE; RS 172.216.1), särskilt artikel 8 (referenslaboratorium). 4. Förordningen av den 25 maj 2011 om bortskaffande av animaliska biprodukter (OESPA; RS 916.441.22). B. SÄRSKILDA TILLÄMPNINGSFÖRESKRIFTER 1. Kommissionen och de schweiziska veterinärmyndigheterna ska anmäla planerade nödvaccineringar till varandra. Samråd ska ske utan dröjsmål inom gemensamma veterinärkommittén. 2. De schweiziska veterinärmyndigheterna ska när så krävs och med tillämpning av artikel 117.5 i epizootiförordningen utfärda tekniska tillämpningsföreskrifter för märkning och behandling av kött från skydds- och övervakningszoner. 3. Med tillämpning av artikel 121 i epizootiförordningen förfogar Schweiz över en plan för utrotning av klassisk svinpest hos viltlevande svin enligt artiklarna 15 och 16 i direktiv 2001/89/EG. 4. I enlighet med artikel 97 i epizootiförordningen har Schweiz upprättat en beredskapsplan, som offentliggjorts på de schweiziska veterinärmyndigheternas webbplats. 5. Gemensamma veterinärkommittén ska ansvara för inspektioner på platsen, särskilt med stöd av artikel 21 i direktiv 2001/89/EG och artikel 57 i den schweiziska epizootilagen. 6. Om så krävs ska de schweiziska veterinärmyndigheterna, med tillämpning av artikel 89.2 i epizootiförordningen, utfärda tekniska tillämpningsföreskrifter för den serologiska kontrollen av svin i skydds- och övervakningszoner enligt kapitel IV i bilagan till beslut 2002/106/EG (EGT L 39, 9.2.2002, s. 71). 7. Det gemensamma referenslaboratoriet för klassisk svinpest är Institut für Virologie der Tierärztlichen Hochschule Hannover, 15 Bünteweg 17, D-30559, Hannover, Tyskland. Schweiz ska stå för sin del av kostnaderna för den verksamhet som följer av detta beslut. Laboratoriet ska ha de uppgifter och åligganden som fastställs i bilaga IV till direktiv 2001/89/EG.” II. I tillägg 1 till bilaga 11 ska avsnitt III. Afrikansk svinpest ersättas med följande: ”III. Afrikansk svinpest A. LAGSTIFTNING* * Hänvisningar till en rättsakt avser, om inte annat anges, rättsakten i dess lydelse den 30 juni 2012. Europeiska unionen || Schweiz Rådets direktiv 2002/60/EG av den 27 juni 2002 om särskilda bestämmelser för bekämpning av afrikansk svinpest och om ändring av direktiv 92/119/EEG beträffande Teschensjuka och afrikansk svinpest (EGT L 192, 20.7.2002, s. 27). || 1. Epizootilagen av den 1 juli 1966 (LFE; RS 916.40), särskilt artiklarna 1, 1a och 9a (åtgärder mot mycket smittsamma epizootier, syftena med bekämpningen) samt 57 (tekniska tillämpningsföreskrifter, internationellt samarbete). 2. Epizootiförordningen av den 27 juni 1995 (OFE; RS 916.401), särskilt artiklarna 2 (mycket smittsamma epizootier), 40–47 (bortskaffande och utnyttjande av avfall), 49 (hantering av mikroorganismer som framkallar sjukdomar hos djur), 73 och 74 (rengöring och desinficering), 77–98 (gemensamma bestämmelser för mycket smittsamma epizootier) och 116–121 (konstaterande av klassisk svinpest vid slakt, särskilda åtgärder för bekämpning av klassisk svinpest). 3. Förordning av den 14 juni 1999 om organisationen av Département fédéral de l'économie (OrgDFE; RS 172.216.1), särskilt artikel 8 (referenslaboratorium). 4. Förordningen av den 25 maj 2011 om bortskaffande av animaliska biprodukter (OESPA; RS 916.441.22). B. SÄRSKILDA TILLÄMPNINGSFÖRESKRIFTER 1. Europeiska unionens referenslaboratorium för för afrikansk svinpest är Centro de Investigación en Sanidad Animal, 28130 Valdeolmos, Madrid, Spanien. Schweiz ska stå för sin del av kostnaderna för den verksamhet som följer av detta beslut. Laboratoriet ska ha de uppgifter och åligganden som fastställs i bilaga V till direktiv 2002/60/EG. 2. I enlighet med artikel 97 i epizootiförordningen har Schweiz upprättat en beredskapsplan, som offentliggjorts på de schweiziska veterinärmyndigheternas webbplats. 3. Om så krävs ska de schweiziska veterinärmyndigheterna, med tillämpning av artikel 89.2 i epizootiförordningen, utfärda tekniska tillämpningsföreskrifter i överensstämmelse med bestämmelserna i beslut 2003/422/EG (EUT L 143, 11.6.2003, s. 35) när det gäller diagnostiska metoder för afrikansk svinpest. 4. Gemensamma veterinärkommittén ska ansvara för inspektioner på platsen, särskilt med stöd av artikel 20 i direktiv 2002/60/EG och artikel 57 i den schweiziska epizootilagen.” III. I tillägg 1 till bilaga 11 ska avsnitt VI. Newcastlesjukan ersättas med följande: ”Newcastlesjukan A. LAGSTIFTNING* * Hänvisningar till en rättsakt avser, om inte annat anges, rättsakten i dess lydelse den 30 juni 2012. Europeiska unionen || Schweiz Rådets direktiv 92/66/EEG av den 14 juli 1992 om införande av gemenskapsåtgärder för bekämpning av Newcastlesjukan (EGT L 260, 5.9.1992, s. 1). || 1. Epizootilagen av den 1 juli 1966 (LFE; RS 916.40), särskilt artiklarna 1, 1a och 9a (åtgärder mot mycket smittsamma epizootier, syftena med bekämpningen) samt 57 (tekniska tillämpningsföreskrifter, internationellt samarbete). 2. Epizootiförordningen av den 27 juni 1995, (LFE; RS 916.401), särskilt artiklarna 2 (starkt smittsamma epizootier), 40–47 (bortskaffande och utnyttjande av avfall), 49 (hantering av mikroorganismer som framkallar sjukdomar hos djur), 73–74 (rengöring och desinficering), 77–98 (gemensamma bestämmelser för starkt smittsamma epizootier) och 122–125 (särskilda åtgärder i fråga om Newcastlesjukan). 3. Förordning av den 14 juni 1999 om organisationen av Département fédéral de l'économie (OrgDFE; RS 172.216.1), särskilt artikel 8 (referenslaboratorium). 4. Föreskrift (tekniskt direktiv) från Schweiziska veterinärstyrelsen av den 20 juni 1989 om bekämpning av paramyxoviros hos duvor (Bull. Off. vét. féd. 90[13] s. 113 [vaccinering etc.]). 5. Förordningen av den 25 maj 2011 om bortskaffande av animaliska biprodukter (OESPA; RS 916.441.22). B. SÄRSKILDA TILLÄMPNINGSFÖRESKRIFTER 1. Europeiska unionens referenslaboratorium för Newcastlesjukan är Central Veterinary Laboratory, New Haw, Weybridge, Surrey KT15 3NB, Förenade kungariket. Schweiz ska stå för sin del av kostnaderna för den verksamhet som följer av detta beslut. Laboratoriet ska ha de uppgifter och åligganden som fastställs i bilaga V till direktiv 92/66/EEG. 2. I enlighet med artikel 97 i epizootiförordningen har Schweiz upprättat en beredskapsplan, som offentliggjorts på de schweiziska veterinärmyndigheternas webbplats. 3. Gemensamma veterinärkommittén ska svara för de upplysningar som avses i artiklarna 17 och 19 i direktiv 92/66/EEG. 4. Gemensamma veterinärkommittén ska ansvara för inspektioner på platsen, särskilt med stöd av artikel 22 i direktiv 92/66/EEG och artikel 57 i den schweiziska epizootilagen.” IV. I tillägg 1 till bilaga 11 ska avsnitt VIII. Transmissibel spongiform encefalopati ersättas med följande: ”VIII. Transmissibel spongiform encefalopati A. LAGSTIFTNING* * Hänvisningar till en rättsakt avser, om inte annat anges, rättsakten i dess lydelse den 30 juni 2012. Europeiska unionen || Schweiz Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 999/2001 av den 22 maj 2001 om fastställande av bestämmelser för förebyggande, kontroll och utrotning av vissa typer av transmissibel spongiform encefalopati (EGT L 147, 31.5.2001, s. 1). || 1. Djurskyddsförordningen av den 23 april 2008 (OPAn; RS 455.1), särskilt artikel 184 (bedövningsmetoder). 2. Förordning av den 18 april 2007 om import, transitering och export av djur och av animalieprodukter (OITE; RS 916.443.10). 3. Lag av den 9 oktober 1992 om livsmedel och bruksföremål (LDAl; RS 817.0), särskilt artiklarna 24 (inspektion och provtagning) och 40 (livsmedelskontroll). 4. Förordning utfärdad av det federala inrikesdepartementet den 23 november 2005 om livsmedel av animaliskt ursprung (RS 817.022.108), särskilt artiklarna 4 och 7 (slaktkroppsdelar som det är förbjudet att använda). 5. Epizootiförordningen av den 27 juni 1995 (OFE; RS 916.401), särskilt artiklarna 6 (definitioner och förkortningar), 36 (konkreta bevis), 61 (anmälningsplikt), 130 (övervakning av den schweiziska besättningen), 175–185 (transmissibel spongiform encefalopati), 297 (genomförande inom landet), 301 (delstatsveterinärens uppgifter), 303 (utbildning och fortbildning av officiella veterinärer) och 312 (diagnostiska laboratorier). 6. Förordning av den 10 juni 1999 om foderkatalogen (OLALA; RS 916.307.1), särskilt artikel 28 (transport av foder för animalieproduktionens djur), delarna 9 (produkter från landlevande djur) och 10 (fiskar, andra vattenlevande djur samt produkter och biprodukter av dessa) i bilaga 1 samt bilaga 4 (förteckning över förbjudna ämnen). 7. Förordningen av den 25 maj 2011 om bortskaffande av animaliska biprodukter (OESPA; RS 916.441.22). B. SÄRSKILDA TILLÄMPNINGSFÖRESKRIFTER 1. Europeiska unionens referenslaboratorium för transmissibel spongiform encefalopati (TSE) är The Veterinary Laboratories Agency, Woodham Lane New Haw, Addlestone, Surrey KT15 3NB, Förenade kungariket. Schweiz ska stå för sin del av kostnaderna för den verksamhet som följer av detta beslut. Laboratoriet ska ha de uppgifter och åligganden som fastställs i kapitel B i bilaga X till förordning (EG) nr 999/2001. 2. I enlighet med artikel 57 i epizootiförordningen har Schweiz upprättat en beredskapsplan för genomförande av åtgärder för bekämpning av TSE. 3. I enlighet med artikel 12 i förordning (EG) nr 999/2001 ska alla djur i Europeiska unionens medlemsstater som misstänks vara smittade med transmissibel spongiform encefalopati vara föremål för officiella restriktioner vad avser förflyttning i avvaktan på att resultaten av den behöriga myndighetens kliniska och epidemiologiska undersökning blir tillgängliga, eller avlivas för laboratorieundersökning under officiell kontroll. I enlighet med artiklarna 179b och 180a i epizootiförordningen ska Schweiz förbjuda slakt av djur som misstänks vara smittade av någon form av transmissibel spongiform encefalopati. De misstänkta djuren ska avlivas på ett oblodigt sätt och förbrännas, och därefter ska hjärnan undersökas i det schweiziska referenslaboratoriet för TSE. I enlighet med artikel 10 i epizootiförordningen ska Schweiz identifiera nötkreaturen med hjälp av ett permanent identifikationssystem som gör det möjligt att spåra dem tillbaka till deras moderdjur och ursprungsbesättning och att konstatera att de inte är avkommor av hondjur som misstänks vara eller kor som är smittade av bovin spongiform encefalopati (BSE). I enlighet med artikel 179c i epizootiförordningen ska Schweiz slakta djur som är smittade av BSE, senast i slutet av produktionsfasen, alla nötkreatur som fötts under perioden ett år före och ett år efter det smittade djuret och som under den tiden tillhört besättningen, liksom djur som är avkommor av kor med BSE och som fötts under de två år som föregått diagnosen. 4. I enlighet med artikel 180b i epizootiförordningen ska Schweiz slakta djur som är smittade av skrapie, deras mödrar, avkommor i rakt nedstigande led från smittade mödrar, liksom alla andra får och alla andra getter i besättningen med undantag för följande: – Får som bär på minst en ARR-allel och som inte har någon VRQ-allel. – Djur yngre än 2 månader som endast är avsedda för slakt. Huvudet och bukhålans organ på dessa djur ska bortskaffas i enlighet med bestämmelserna i förordningen om bortskaffande av animaliskt avfall (OESPA). I undantagsfall, när det rör sig om raser med litet antal djur, kan man avstå från att slakta hela besättningen. I sådana fall ska besättningen ställas under officiell veterinärövervakning under två år, och under den tiden ska djuren genomgå en klinisk undersökning två gånger om året. Om några djur skulle avlivas under denna period, ska deras huvuden inklusive tonsillerna undersökas på referenslaboratoriet för TSE. Dessa åtgärder ska ses över utifrån resultaten av övervakningen av djurens hälsa. Övervakningsperioden ska i synnerhet förlängas om ett nytt fall av sjukdomen skulle konstateras inom besättningen. Om BSE bekräftas hos får eller getter förpliktar sig Schweiz att tillämpa de åtgärder som föreskrivs i bilaga VII till förordning (EG) nr 999/2001. 5. I enlighet med artikel 7 i förordning (EG) nr 999/2001 förbjuder medlemsstaterna att djur inom animalieproduktionen som hålls, göds eller föds upp för produktion av livsmedel utfodras med bearbetat animaliskt protein. Medlemsstaterna i Europeiska unionen tillämpar också ett förbud mot utfodring av idisslare med animaliskt protein. I enlighet med artikel 27 i förordningen om bortskaffande av animaliskt avfall (OESPA) har Schweiz infört ett totalförbud mot att djur inom animalieproduktionen utfordras med animaliskt protein. 6. I enlighet med artikel 6 i förordning (EG) nr 999/2001 och med kapitel A i bilaga III till den förordningen ska varje medlemsstat i Europeiska unionen genomföra ett årligt övervakningsprogram för ESB. I detta program ska det ingå ett snabbtest för BSE som ska utföras på samtliga nötkreatur som är äldre än 24 månader och som nödslaktats, dött på jordbruksföretaget eller befunnits vara sjuka vid kontroll före slakt samt på alla djur som är äldre än 30 månader och som slaktats för att användas som livsmedel. De snabbtest för BSE som Schweiz använder förtecknas i kapitel C i bilaga X till förordning (EG) nr 999/2001. I enlighet med artikel 179 i epizootiförordningen är det obligatoriskt för Schweiz att utföra snabbtest för BSE på samtliga nötkreatur som är äldre än 30 månader och som nödslaktats, dött på jordbruksföretaget eller befunnits vara sjuka vid besiktning före slakt samt på ett slumpmässigt urval djur som är äldre än 30 månader och som slaktats för att användas som livsmedel. 7. I enlighet med artikel 6 i förordning (EG) nr 999/2001 och med kapitel A i bilaga III till den förordningen ska varje medlemsstat i Europeiska unionen genomföra ett årligt övervakningsprogram för skrapie. I enlighet med artikel 177 i epizootiförordningen har Schweiz infört ett övervakningsprogram för TSE hos får och getter som är äldre än tolv månader. Djur som nödslaktats, dött på jordbruksföretaget eller befunnits vara sjuka vid besiktning före slakt samt djur som slaktats för att användas som livsmedel undersöktes under perioden juni 2004–juli 2005. Eftersom alla provsvar har visat sig vara negativa när det gäller BSE fortsätter man övervakningen via stickprov av kliniskt misstänkta djur, nödslaktade djur och djur som dött på jordbruksföretaget. Erkännandet av likheterna mellan lagstiftningarna när det gäller övervakning av TSE hos får och getter kommer att ses över inom gemensamma veterinärkommittén. 8. De uppgifter som avses i artikel 6 och i kapitel B i bilaga III samt i punkt 3.III i bilaga IV till förordning (EG) nr 999/2001 är gemensamma veterinärkommitténs ansvar. 9. Gemensamma veterinärkommittén ska ansvara för inspektioner på platsen, särskilt med stöd av artikel 21 i förordning (EG) nr 999/2001 och artikel 57 i den schweiziska epizootilagen. C. KOMPLETTERANDE UPPGIFTER 1. Från och med den 1 januari 2003 och därefter i enlighet med förordningen av den 10 november 2004 om beviljande av bidrag till kostnader för bortskaffande av animaliska biprodukter (RS 916.407) har Schweiz tillämpat ett ekonomiskt incitament för de jordbruksföretag där nötkreaturen föds och de slakterier där nötkreaturen slaktas om de respekterar de regler som gäller anmälan om förflyttning av djur i gällande lagstiftning. 2. I enlighet med artikel 8 i förordning (EG) nr 999/2001 och med punkt 1 i bilaga XI till den förordningen ska varje medlemsstat i Europeiska unionen avlägsna och destruera specificerat riskmaterial. I förteckningen över specificerat riskmaterial som ska avlägsnas från nötkreatur ingår skalle utom underkäke men med hjärna och ögon, ryggmärg från nötkreatur som är äldre än tolv månader, ryggrad utom svanskotor, hals-, bröst- och ländkotornas tagg- och tvärutskott, den mediala korsbenskammen och korsbenets ”vingar”, men inklusive dorsalrotsganglier från nötkreatur som är äldre än 24 månader, samt tonsiller, tarmar från tolvfingertarmen till rektum och tarmkäx från nötkreatur i alla åldrar. I förteckningen över specificerat riskmaterial som ska avlägsnas från får och getter ingår skalle med hjärna och ögon, tonsiller och ryggmärg från djur som är äldre än tolv månader eller som har en permanent framtand som kommit fram genom tandköttet, samt mjälte och ileum från djur i alla åldrar. I enlighet med artikel 179d i epizootiförordningen och artikel 4 i förordningen om livsmedel av animaliskt ursprung ska Schweiz se till att specificerat riskmaterial avlägsnas ur livsmedels- och foderkedjan. I förteckningen över specificerat riskmaterial som ska avlägsnas från nötkreatur anges särskilt ryggrad från djur som är äldre än 30 månader, tonsiller, tarmarna från tolvfingertarm till ändtarm och tarmkäx från djur i alla åldrar. I enlighet med artikel 180c i epizootiförordningen och artikel 4 i förordningen om livsmedel av animaliskt ursprung ska Schweiz se till att specificerat riskmaterial avlägsnas ur livsmedels- och foderkedjan. I förteckningen över specificerat riskmaterial som ska avlägsnas från får och getter anges särskilt hjärnan, som lämnas kvar i skallen, ryggmärgen med hårda hjärnhinnan (dura mater), tonsillerna från djur som är äldre än tolv månader eller som har en permanent framtand som kommit fram genom tandköttet, samt mjälte och ileum från djur i alla åldrar. 3. I Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1069/2009 och i kommissionens förordning (EU) nr 142/2011 fastställs hälsobestämmelser för animaliska biprodukter som inte är avsedda att användas som livsmedel i medlemsstaterna i Europeiska unionen. I enlighet med artikel 22 i förordningen om bortskaffande av animaliska biprodukter ska Schweiz bränna alla animaliska biprodukter av kategori 1, även specificerat riskmaterial och djur som dött på jordbruksföretaget.” BILAGA II Tillägg 2 till bilaga 11 ska ersättas med följande: ”Tillägg 2 Djurhälsa: Handel och saluföring I. NÖTKREATUR OCH SVIN A. LAGSTIFTNING* * Hänvisningar till en rättsakt avser, om inte annat anges, rättsakten i dess lydelse den 30 juni 2012. Europeiska unionen || Schweiz Rådets direktiv 64/432/EEG av den 26 juni 1964 om djurhälsoproblem som påverkar handeln med nötkreatur och svin inom gemenskapen (EGT 121, 29.7.1964, s. 1977/64). || 1. Epizootiförordningen av den 27 juni 1995 (OFE; RS 916.401), särskilt artiklarna 27–31 (marknader, utställningar), 34–37 (handel), 73 och 74 (rengöring och desinficering), 116–121 (afrikansk svinpest), 135–141 (Aujeszkys sjukdom), 150–157 (bovin brucellos), 158–165 (tuberkulos), 166–169 (bovin enzootisk leukos) 170–174 (IBR/IPV), 175–195 (spongiforma encefalopatier), 186–189 (genitala infektioner hos nötkreatur), 207–211 (brucellos hos svin) och 297 (godkännande av marknader, uppsamlingsplatser och desinficeringsstationer). 2. Förordning av den 18 april 2007 om import, transitering och export av djur och av animalieprodukter (OITE; 916.443.10). B. SÄRSKILDA TILLÄMPNINGSFÖRESKRIFTER 1. Med tillämpning av artikel 297 första stycket i epizootiförordningen ska de schweiziska veterinärmyndigheterna godkänna de uppsamlingsplatser som definieras i artikel 2 i direktiv 64/432/EEG. Med avseende på tillämpningen av denna bilaga, i enlighet med bestämmelserna i artiklarna 11, 12 och 13 i direktiv 64/432/EEG, ska Schweiz upprätta en förteckning över sina uppsamlingsplatser, transportörer och grossister. 2. Den information som avses i artikel 11.3 i direktiv 64/432/EEG ska lämnas inom gemensamma veterinärkommittén. 3. Med avseende på tillämpningen av denna bilaga är parterna eniga om att Schweiz uppfyller villkoren i del II punkt 7 i bilaga A till direktiv 64/432/EEG i fråga om bovin brucellos. I syfte att bevara nötkreatursbesättningarnas officiellt brucellosfria status förbinder sig Schweiz att uppfylla följande villkor: a) De nötkreatur som misstänks vara brucellossmittade ska anmälas till de behöriga myndigheterna och genomgå de officiella proven för diagnos av brucellos, som ska omfatta minst två serologiska undersökningar med komplementbindning och en mikrobiologisk undersökning av lämpliga prover av kastat foster. b) Under den tid då brucellos misstänks, dvs. fram till dess att de prov som avses i led a har givit negativt resultat, upphävs statusen som officiellt brucellosfri för den besättning där det eller de djur som smittmisstanken gäller ingår. Detaljerade upplysningar om de positiva besättningarna och en epidemiologisk rapport ska lämnas till gemensamma veterinärkommittén. Om Schweiz inte längre uppfyller något av villkoren i del II punkt 7 första stycket i bilaga A till direktiv 64/432/EEG ska de schweiziska veterinärmyndigheterna omedelbart underrätta kommissionen om detta. Den uppkomna situationen ska granskas inom gemensamma veterinärkommittén för en översyn av bestämmelserna i detta stycke. 4. Parterna är eniga om att Schweiz uppfyller villkoren i del I punkt 4 i bilaga A till direktiv 64/432/EEG i fråga om bovin tuberkulos. I syfte att bevara nötkreatursbesättningarnas officiellt tuberkulosfria status förbinder sig Schweiz att uppfylla följande villkor: a) Ett identifikationssystem ska upprättas, som gör det möjligt att identifiera varje nötkreaturs ursprungsbesättning. b) Varje slaktdjur ska besiktigas efter slakt av en officiell veterinär. c) Varje misstanke om tuberkulos hos levande, döda eller slaktade djur ska anmälas till de behöriga myndigheterna. d) I samtliga fall ska de behöriga myndigheterna göra nödvändiga undersökningar, så att misstanken kan bekräftas eller avskrivas, inbegripet undersökningar av anläggningar dit djur senare kan ha flyttats från ursprungs- och transiteringsanläggningar. Om skador som kan tyda på tuberkulos upptäcks vid obduktion eller slakt ska de behöriga myndigheterna låta laboratorieundersöka dessa skador. e) För de ursprungs- eller transiteringsbesättningar som sjukdomsmisstanken gäller ska statusen som officiellt tuberkulosfri upphävas för fram till dess att kliniska undersökningar, laboratorieundersökningar eller tuberkulintester har visat att tuberkulos hos nötkreatur inte föreligger. f) Om tuberkulosmisstanken bekräftas genom tuberkulintester, kliniska undersökningar eller laboratorieundersökningar ska ursprungs- eller transiteringsbesättningarnas status som officiellt tuberkulosfria upphävas. g) Status som officiellt tuberkulosfri får inte tilldelas förrän alla djur som bedömts vara smittade avlägsnats från besättningen, lokaler och utrustning desinficerats, samt alla kvarvarande djur som är äldre än sex veckor reagerat negativt på minst två officiella intrakutana tuberkulintest enligt bilaga B till direktiv 64/432/EEG, varav det första utförts minst sex månader efter det att de smittade djuren lämnat besättningen och det andra minst sex månader efter det första testet. Detaljerade upplysningar om de smittade besättningarna och en epidemiologisk rapport ska lämnas till gemensamma veterinärkommittén. Om Schweiz inte längre uppfyller något av villkoren i del I punkt 4 första stycket i bilaga A till direktiv 64/432/EEG ska de schweiziska veterinärmyndigheterna omedelbart underrätta kommissionen om detta. Den uppkomna situationen ska granskas inom gemensamma veterinärkommittén för en översyn av bestämmelserna i detta stycke. 5. Parterna är eniga om att Schweiz uppfyller villkoren i kapitel I.F i bilaga D till direktiv 64/432/EEG i fråga om enzootisk bovin leukos. I syfte att bevara nötkreatursbesättningarnas officiella status som fria från enzootisk bovin leukos förbinder sig Schweiz att uppfylla följande villkor: a) Det schweiziska kreatursbeståndet ska övervakas genom stickprovskontroller. Provtagningsvolymen ska vara sådan att det är möjligt att med 99 procents tillförlitlighet fastställa att mindre än 0,2 procent av besättningarna är smittade av enzootisk bovin leukos. b) Varje slaktdjur ska besiktigas efter slakt av en officiell veterinär. c) Varje misstanke om sjukdomen vid klinisk undersökning, obduktion eller köttkontroll ska anmälas till de behöriga myndigheterna. d) Om enzootisk bovin leukos misstänks eller konstateras ska statusen som officiellt sjukdomsfri för den berörda besättningen upphävas fram till dess att isoleringen bryts. e) Isoleringen ska brytas om två serologiska undersökningar, som utförts med 90 dagars mellanrum efter det att de smittade djuren och deras kalvar, om sådana finns, avlägsnats, givit negativt resultat. Om enzootisk bovin leukos konstaterats hos 0,2 procent eller mer av besättningarna, ska de schweiziska veterinärmyndigheterna omedelbart underrätta kommissionen om detta. Den uppkomna situationen ska granskas inom gemensamma veterinärkommittén för en översyn av bestämmelserna i detta stycke. 6. Parterna är eniga om att Schweiz är officiellt fritt från infektiös bovin rinotrakeit (IBR). För att bevara denna status förbinder sig Schweiz att uppfylla följande villkor: a) Det schweiziska kreatursbeståndet ska övervakas genom stickprovskontroller. Provtagningsvolymen ska vara sådan att det är möjligt att med 99 procents tillförlitlighet fastställa att mindre än 0,2 procent av besättningarna är IBR-smittade. b) Avelstjurar äldre än 24 månader ska årligen genomgå en serologisk kontroll. c) Varje misstanke om sjukdom ska anmälas till de behöriga myndigheterna och leda till officiella prov för diagnos av IBR i vilka virologiska eller serologiska tester ska ingå. d) Om IBR misstänks eller konstateras ska statusen som officiellt sjukdomsfri upphävas för den berörda besättningen fram till dess att isoleringen bryts. e) Isoleringen ska brytas om en serologisk undersökning, som utförts tidigast 30 dagar efter det att de smittade djuren avlägsnats, givit negativt resultat. Då Schweiz status i detta avseende är erkänd ska bestämmelserna i beslut 2004/558/EG (EUT L 249, 23.7.2004, s. 20) gälla i tillämpliga delar. De schweiziska veterinärmyndigheterna ska omedelbart underrätta kommissionen om varje förändring i de förhållanden som rådde då denna status erkändes. Den uppkomna situationen ska granskas inom gemensamma veterinärkommittén för en översyn av bestämmelserna i detta stycke. 7. Parterna är eniga om att Schweiz är officiellt fritt från Aujeszkys sjukdom. För att bevara denna status förbinder sig Schweiz att uppfylla följande villkor: a) Det schweiziska kreatursbeståndet ska övervakas genom stickprovskontroller. Provtagningsvolymen ska vara sådan att det är möjligt att med 99 procents tillförlitlighet fastställa att mindre än 0,2 procent av besättningarna är smittade av Aujeszkys sjukdom. b) Varje misstanke om sjukdomen ska anmälas till de behöriga myndigheterna och leda till officiella prov för diagnos av Aujeszkys sjukdom i vilka virologiska eller serologiska tester ska ingå. c) Om Aujeszkys sjukdom misstänks eller konstateras ska statusen som officiellt sjukdomsfri upphävas för den berörda besättningen fram till dess att isoleringen bryts. d) Isoleringen ska brytas om två serologiska undersökningar av alla avelsdjur och ett representativt urval av slaktdjuren, som utförts med minst 21 dagars mellanrum, efter det att de smittade djuren har avlägsnats, gett negativt resultat. Eftersom Schweiz status i detta avseende är erkänd ska bestämmelserna i beslut 2008/185/EG (EUT L 59, 4.3.2008, s. 19), senast ändrat genom beslut 2010/434/EU (EUT L 208, 7.8.2010, s. 5), gälla i tillämpliga delar. De schweiziska veterinärmyndigheterna ska omedelbart underrätta kommissionen om varje förändring i de förhållanden som rådde då denna status erkändes. Den uppkomna situationen ska granskas inom gemensamma veterinärkommittén för en översyn av bestämmelserna i detta stycke. 8. Vad gäller TGE (smittsam gastroenterit) och PRRF (porcint reproduktivt och respiratoriskt syndrom) ska frågan om eventuella ytterligare garantier granskas snarast möjligt inom gemensamma veterinärkommittén. Kommissionen ska hålla de schweiziska veterinärmyndigheterna underrättade om utvecklingen i denna fråga. 9. I Schweiz ska Institut für Veterinärbakteriologie vid universitetet i Zürich ansvara för den officiella tuberkulinkontrollen enligt punkt 4 i bilaga B till direktiv 64/432/EEG. 10. I Schweiz ska Zentrum für Zoonosen, bakterielle Tierkrankheiten und Antibiotikaresistenz (ZOBA) ansvara för den officiella antigenkontrollen (brucellos) enligt punkt 4 i bilaga C.A till direktiv 64/432/EEG. 11. Vid handel med nötkreatur och svin mellan Europeiska unionens medlemsstater och Schweiz ska djuren åtföljas av hälsointyg enligt mallarna i bilaga F till direktiv 64/432/EEG. Följande ändringar av intygen ska göras: – Mall 1: Avsnitt C ska ändras på följande sätt: – I punkt 4 om tilläggsgarantier ska följande läggas till strecksatserna: ”– Sjukdom: infektiös bovin rinotrakeit. – I enlighet med kommissionens beslut 2004/558/EG, vars bestämmelser ska gälla i tillämpliga delar.” – Mall 2: Avsnitt C ska ändras på följande sätt: – I punkt 4 om tilläggsgarantier ska följande läggas till strecksatserna: ”– Sjukdom: Aujeszkys sjukdom. – I enlighet med kommissionens beslut 2008/185/EG, vars bestämmelser ska gälla i tillämpliga delar.” 12. Med avseende på tillämpningen av denna bilaga måste nötkreatur vid handel mellan Europeiska unionens medlemsstater och Schweiz åtföljas av kompletterande hälsointyg som innehåller följande deklaration: ”– Nötkreaturen – har identifierats med hjälp av ett permanent identifikationssystem som gör det möjligt att spåra dem tillbaka till deras moderdjur och ursprungsbesättning och att konstatera att de inte är direkta avkommor av hondjur som misstänks vara eller är smittade av bovin spongiform encefalopati och som fötts inom två år före diagnosen, – härrör inte från besättningar där ett misstänkt fall av bovin spongiform encefalopati håller på att utredas, och – är födda efter den 1 juni 2001.” II. FÅR OCH GETTER A. LAGSTIFTNING* * Hänvisningar till en rättsakt avser, om inte annat anges, rättsakten i dess lydelse den 30 juni 2012. Europeiska unionen || Schweiz Rådets direktiv 91/68/EEG av den 28 januari 1991 om djurhälsovillkor för handeln med får och getter inom gemenskapen (EGT L 46, 19.2.1991, s. 19). || 1. Epizootiförordningen av den 27 juni 1995 (OFE; RS 916.401), särskilt artiklarna 27–31 (marknader, utställningar), 34–37 (handel), 73 och 74 (rengöring och desinficering), 142–149 (rabies), 158–165 (tuberkulos), 166–169 (scrapie) 190–195 (brucellos hos får och get), 196–199 (smittsam agalakti), 200–203 (artrit/encefalit hos get), 233–235 (brucellos hos bagge) och 297 (godkännande av marknader, uppsamlingsplatser och desinficeringsstationer). 2. Förordning av den 18 april 2007 om import, transitering och export av djur och av animalieprodukter (OITE; 916.443.10). B. SÄRSKILDA TILLÄMPNINGSFÖRESKRIFTER 1. Gemensamma veterinärkommittén ska ansvara för inspektioner på platsen, särskilt med stöd av artikel 11 i direktiv 91/68/EEG och artikel 57 i den schweiziska epizootilagen. Om nya fall eller återfall av brucellos hos får och get konstateras, ska Schweiz underrätta gemensamma veterinärkommittén så att beslut kan fattas om de åtgärder som är nödvändiga med hänsyn till situationens utveckling. 2. Parterna är eniga om att Schweiz är officiellt fritt från brucellos hos får och get. För att bevara denna status förbinder sig Schweiz att genomföra de åtgärder som avses i kapitel I punkt II.2 i bilaga A till direktiv 91/68/EEG. 3. Vid handel med nötkreatur och svin mellan Europeiska unionens medlemsstater och Schweiz ska djuren åtföljas av hälsointyg enligt modellerna i bilaga E till direktiv 91/68/EEG. III. HÄSTDJUR A. LAGSTIFTNING* * Hänvisningar till en rättsakt avser, om inte annat anges, rättsakten i dess lydelse den 30 juni 2012. Europeiska unionen || Schweiz Rådets direktiv 2009/156/EG av den 30 november 2009 om djurhälsovillkor vid förflyttning och import av hästdjur från tredjeland (EUT L 192, 23.7.2010, s. 1). || 1. Epizootiförordningen av den 27 juni 1995 (OFE; RS 916.401), särskilt artiklarna 112–115 (afrikansk hästpest), 204–206 (dourine, encefalomyelit, infektiös anemi, rots) och 240–244 (CEM: smittsam hästmetrit). 2. Förordning av den 18 april 2007 om import, transitering och export av djur och av animalieprodukter (OITE; RS 916.443.10). B. SÄRSKILDA TILLÄMPNINGSFÖRESKRIFTER 1. Vid tillämpningen av artikel 3 i direktiv 2009/156/EG ska informationen lämnas inom gemensamma veterinärkommittén. 2. Vid tillämpningen av artikel 6 i direktiv 2009/156/EG ska informationen lämnas inom gemensamma veterinärkommittén. 3. Gemensamma veterinärkommittén ska ansvara för inspektioner på platsen, särskilt med stöd av artikel 10 i direktiv 2009/156/EG och artikel 57 i den schweiziska epizootilagen. 4. Bestämmelserna i bilagorna II och III till direktiv 2009/156/EG ska i tillämpliga delar även gälla Schweiz. IV. FJÄDERFÄ OCH KLÄCKÄGG A. LAGSTIFTNING* * Hänvisningar till en rättsakt avser, om inte annat anges, rättsakten i dess lydelse den 30 juni 2012. Europeiska unionen || Schweiz Rådets direktiv 2009/158/EG av den 30 november 2009 djurhälsovillkor för handel inom gemenskapen med och för import från tredjeland av fjäderfä och kläckägg (EUT L 343, 22.12.2009, s. 74). || 1. Epizootiförordningen av den 27 juni 1995 (OFE; RS 916.401), särskilt artiklarna 25 (transport), 122–125 (hönspest och Newcastlesjuka), 255–261 (Salmonella enteritidis) och 262–265 (ILT: infektiös laryngotrakeit). 2. Förordning av den 18 april 2007 om import, transitering och export av djur och av animalieprodukter (OITE; RS 916.443.10). B. SÄRSKILDA TILLÄMPNINGSFÖRESKRIFTER 1. Vid tillämpningen av artikel 3 i direktiv 2009/158/EG ska Schweiz förelägga gemensamma veterinärkommittén en plan med uppgifter om de åtgärder som planeras vidtas för godkännandet av inrättningarna. 2. Vid tillämpningen av artikel 4 i direktiv 2009/158/EG ska det nationella referenslaboratoriet för Schweiz vara Institut für Veterinärbakteriologie vid universitetet i Bern. 3. Det villkor om hur lång tid djuren ska ha hållits i inrättningar som anges i artikel 8 a i) i direktiv 2009/158/EG ska i tillämpliga delar även gälla Schweiz. 4. De schweiziska myndigheterna förbinder sig att på sändningar av kläckägg till Europeiska unionen tillämpa bestämmelserna om märkning i kommissionens förordning (EG) nr 617/2008 av den 27 juni 2008 om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EG) nr 1234/2007 när det gäller handelsnormer för kläckägg och gårdsuppfödda kycklingar (EUT L 168, 28.6.2008, s. 5). 5. Det villkor om hur lång tid djuren ska ha hållits i inrättningar som anges i artikel 10 a i direktiv 2009/158/EG ska i tillämpliga delar även gälla Schweiz. 6. Det villkor om hur lång tid djuren ska ha hållits i anläggningar som anges i artikel 11 a i direktiv 2009/158/EG ska i tillämpliga delar även gälla Schweiz. 7. Det villkor om hur lång tid djuren ska ha hållits inom gemenskapen som anges i artikel 14.2 a i direktiv 2009/158/EG ska i tillämpliga delar även gälla Schweiz. 8. Parterna är eniga om att Schweiz uppfyller villkoren i artikel 15.2 i direktiv 2009/158/EG i fråga om Newcastlesjukan och därför ska ha status som icke-vaccinerande land beträffande denna sjukdom. De schweiziska veterinärmyndigheterna ska omedelbart underrätta kommissionen om varje förändring i de förhållanden som rådde då denna status erkändes. Den uppkomna situationen ska granskas inom gemensamma veterinärkommittén för en översyn av bestämmelserna i detta stycke. 9. Bestämmelsen om uppgift om namn på medlemsstat i artikel 18 i direktiv 2009/158/EG ska i tillämpliga delar även gälla Schweiz. 10. Vid handel med fjäderfä och kläckägg mellan Europeiska unionens medlemsstater och Schweiz ska djuren åtföljas av veterinärintyg enligt förlagorna i bilaga IV till direktiv 2009/158/EG. 11. De schweiziska myndigheterna förbinder sig att vid sändningar till Finland och Sverige lämna de garantier i fråga om salmonellainfektioner som föreskrivs i Europeiska unionens lagstiftning. V. DJUR OCH PRODUKTER FRÅN VATTENBRUK A. LAGSTIFTNING* * Hänvisningar till en rättsakt avser, om inte annat anges, rättsakten i dess lydelse den 30 juni 2012. Europeiska unionen || Schweiz Rådets direktiv 2006/88/EG av den 24 oktober 2006 om djurhälsokrav för djur och produkter från vattenbruk och om förebyggande och bekämpning av vissa sjukdomar hos vattenlevande djur EUT L 328, 24.11.2006, s. 14). || 1. Epizootiförordningen av den 27 juni 1995 (OFE; RS 916 401), särskilt artiklarna 3 och 4 (epizootier som omfattas av förordningen), 18a (registrering av enheter för fiskuppfödning), 61 (skyldigheter för innehavare av fiskerättigheter och för fiskerikontrollorganen), 62–76 (allmänna bekämpningsåtgärder) och 275–290 (särskilda åtgärder i fråga om fisksjukdomar, diagnoslaboratorium). 2. Förordning av den 18 april 2007 om import, transitering och export av djur och av animalieprodukter (OITE; RS 916.443.10). 3. Förordning av den 18 april 2007 om import och transitering av djur med flyg från tredjeland (OITA; RS 916.443.12). B. SÄRSKILDA TILLÄMPNINGSFÖRESKRIFTER 1. Parterna är eniga om att Schweiz är officiellt fritt från infektiös laxanemi och infektioner med Marteilia refringens och Bonamia ostreae. 2. Gemensamma veterinärkommittén ska ansvara för eventuell tillämpning av bestämmelserna i artiklarna 29, 40, 41, 43, 44 och 50 i direktiv 2006/88/EG. 3. Djurhälsovillkor för utsläppande på marknaden av vattenlevande prydnadsdjur, vattenbruksdjur som är avsedda för odling, inklusive återutläggningsområden, put and take-vatten, öppna anläggningar för prydnadsdjur och utsättning, vattenbruksdjur samt animaliska produkter avsedda att användas som livsmedel fastställs i artiklarna 4–9 i kommissionens förordning (EG) nr 1251/2008 av den 12 december 2008 om tillämpning av rådets direktiv 2006/88/EG när det gäller villkor och intygskrav för utsläppande på marknaden och import till gemenskapen av djur och produkter från vattenbruk och om fastställande av en förteckning över smittbärande arter (EUT L 337, 16.12.2008, s. 41). 4. Gemensamma veterinärkommittén ska ansvara för inspektioner på platsen, särskilt med stöd av artikel 58 i direktiv 2006/88/EG och artikel 57 i den schweiziska epizootilagen. VI. EMBRYON AV NÖTKREATUR A. LAGSTIFTNING* * Hänvisningar till en rättsakt avser, om inte annat anges, rättsakten i dess lydelse den 30 juni 2012. Europeiska unionen || Schweiz Rådets direktiv 89/556/EEG av den 25 september 1989 om djurhälsovillkor för handel inom gemenskapen med och import från tredje land av embryon från tamdjur av nötkreatur (EGT L 302, 19.10.1989, s. 1). || 1. Epizootiförordningen av den 27 juni 1995 (OFE; RS 916.401), särskilt artiklarna 56–58 (överföring av embryon). 2. Förordning av den 18 april 2007 om import, transitering och export av djur och av animalieprodukter (OITE; RS 916.443.10). B. SÄRSKILDA TILLÄMPNINGSFÖRESKRIFTER 1. Gemensamma veterinärkommittén ska ansvara för inspektioner på platsen, särskilt med stöd av artikel 15 i direktiv 89/556/EEG och artikel 57 i den schweiziska epizootilagen. 2. Vid handel med embryon av nötkreatur mellan Europeiska unionens medlemsstater och Schweiz ska djuren åtföljas av djurhälsointyg enligt förlagan i bilaga C i direktiv 89/556/EEG. VII. SPERMA FRÅN NÖTKREATUR A. LAGSTIFTNING* * Hänvisningar till en rättsakt avser, om inte annat anges, rättsakten i dess lydelse den 30 juni 2012. Europeiska unionen || Schweiz Rådets direktiv 88/407/EEG av den 14 juni 1988 om djurhälsokrav som är tillämpliga vid handel inom gemenskapen med och import av djupfryst sperma från tamdjur av nötkreatur (EGT L 194, 22.7.1988, s. 10). || 1. Epizootiförordningen den 27 juni 1995 (OFE; RS 916.401), särskilt artiklarna 51–55 (artificiell insemination). 2. Förordning av den 18 april 2007 om import, transitering och export av djur och av animalieprodukter (OITE; RS 916.443.10). B. SÄRSKILDA TILLÄMPNINGSFÖRESKRIFTER 1. Med avseende på tillämpningen av artikel 4.2 i direktiv 88/407/EEG noterar parterna att samtliga stationer i Schweiz uteslutande innehåller djur hos vilka serumneutralisations- eller Elisa-testet utfallit negativt. 2. Den information som avses i artikel 5.2 i direktiv 88/407/EEG ska lämnas inom gemensamma veterinärkommittén. 3. Gemensamma veterinärkommittén ska ansvara för inspektioner på platsen, särskilt med stöd av artikel 16 i direktiv 88/407/EEG och artikel 57 i den schweiziska epizootilagen. 4. Vid handel med sperma från nötkreatur mellan Europeiska unionens medlemsstater och Schweiz ska djuren åtföljas av djurhälsointyg enligt förlagan i bilaga D till direktiv 88/407/EEG. VIII. SPERMA FRÅN SVIN A. LAGSTIFTNING* * Hänvisningar till en rättsakt avser, om inte annat anges, rättsakten i dess lydelse den 30 juni 2012. Europeiska unionen || Schweiz Rådets direktiv 90/429/EEG av den 26 juni 1990 om djurhälsokrav som är tillämpliga vid handel inom gemenskapen med och import av sperma från tamdjur av svin (EGT L 224, 18.8.1990, s. 62). || 1. Epizootiförordningen den 27 juni 1995 (OFE; RS 916.401), särskilt artiklarna 51–55 (artificiell insemination). 2. Förordning av den 18 april 2007 om import, transitering och export av djur och av animalieprodukter (OITE; RS 916.443.10). B. SÄRSKILDA TILLÄMPNINGSFÖRESKRIFTER 1. Den information som avses i artikel 5.2 i direktiv 90/429/EEG ska lämnas inom gemensamma veterinärkommittén. 2. Gemensamma veterinärkommittén ska ansvara för inspektioner på platsen, särskilt med stöd av artikel 16 i direktiv 90/429/EEG och artikel 57 i den schweiziska epizootilagen. 3. Vid handel med sperma från svin mellan Europeiska unionens medlemsstater och Schweiz ska djurhälsointyg enligt förlagan i bilaga D till direktiv 90/429/EEG åtfölja djuren. IX. ÖVRIGA ARTER A. LAGSTIFTNING* * Hänvisningar till en rättsakt avser, om inte annat anges, rättsakten i dess lydelse den 30 juni 2012. Europeiska unionen || Schweiz 1. Rådets direktiv 92/65/EEG av den 13 juli 1992 om fastställande av djurhälsokrav i handeln inom och importen till gemenskapen av djur, sperma, ägg (ova) och embryon som inte faller under de krav som fastställs i de specifika gemenskapsregler som avses i bilaga A.I till direktiv 90/425/EEG (EGT L 268, 14.9.1992, s. 54). 2. Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 998/2003 av den 26 maj 2003 om djurhälsovillkor som ska tillämpas vid transporter av sällskapsdjur utan kommersiellt syfte och om ändring av rådets direktiv 92/65/EEG (EUT L 146, 13.6.2003, s. 1). || 1. Epizootiförordningen den 27 juni 1995 (OFE; RS 916.401), särskilt artiklarna 51–55 (artificiell insemination) och 56–58 (överföring av embryon). 2. Förordning av den 18 april 2007 om import, transitering och export av djur och av animalieprodukter (OITE; RS 916.443.10). B. SÄRSKILDA TILLÄMPNINGSFÖRESKRIFTER 1. Denna punkt i den här bilagan gäller handel med levande djur som inte omfattas av bestämmelserna i delarna I–V samt med sperma, ägg och embryon som inte omfattas av bestämmelserna i delarna VI–VIII. 2. Europeiska unionen och Schweiz förbinder sig att inte förbjuda eller begränsa handeln med levande djur, sperma, ägg och embryon som omfattas av punkt 1 av andra djurhälsoskäl än sådana som följer av tillämpningen av denna bilaga, bl.a. de säkerhetsåtgärder som kan komma att införas i enlighet med artikel 20. 3. Vid handel med hov- och klövdjur av arter som inte omfattas av delarna I, II eller III mellan Europeiska unionens medlemsstater och Schweiz ska djuren åtföljas av hälsointyg enligt förlagan i del 1 i bilaga E till direktiv 92/65/EEG, kompletterade med intyget i artikel 6.A 1 e i direktiv 92/65/EEG. 4. Vid handel med hardjur mellan Europeiska unionens medlemsstater och Schweiz ska djuren åtföljas av hälsointyg enligt förlagorna i bilaga E till direktiv 92/65/EEG, eventuellt kompletterat med det intyg som avses i artikel 9.2 andra stycket i samma direktiv. De schweiziska myndigheterna får ändra intyget så att kraven i artikel 9 i direktiv 92/65/EEG återges i sin helhet. 5. Den information som avses i artikel 9.2 fjärde stycket i direktiv 92/65/EEG ska lämnas inom gemensamma veterinärkommittén. 6. a) Sändningar av hundar och katter från Europeiska unionen till Schweiz ska omfattas av bestämmelserna i artikel 10.2 i direktiv 92/65/EEG. b) Sändningar av hundar och katter från Schweiz till Europeiska unionens medlemsstater ska med undantag av Förenade kungariket, Irland, Malta och Sverige omfattas av bestämmelserna i artikel 10.2 i direktiv 92/65/EEG. c) Sändningar från Schweiz till Förenade kungariket, Irland, Malta och Sverige av hundar och katter ska omfattas av bestämmelserna i artikel 10.3 i direktiv 92/65/EEG. d) Identifikationssystemet är det som avses i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 998/2003 av den 26 maj 2003 (EUT L 146, 13.6.2003, s. 1). Det pass som ska användas är det som föreskrivs i kommissionens beslut 2003/803/EG (EUT L 312, 27.11.2003, s. 1). Giltighetstiden för vaccineringen mot rabies, och i förekommande fall för omvaccineringen, är erkänd enligt rekommendationerna från tillverkningslaboratoriet i enlighet med bestämmelserna i artikel 5 i förordning (EG) nr 998/2003 och kommissionens beslut 2005/91/EG (EUT L 31, 4.2.2005, s. 61). 7. Vid handel med sperma, ägg och embryon från får och getter mellan Europeiska unionens medlemsstater och Schweiz ska dessa åtföljas av hälsointyg enligt förlagorna i direktiv 2010/470/EU (EUT L 228, 31.8.2010, s. 15). 8. Vid handel med sperma från hästdjur mellan Europeiska unionens medlemsstater och Schweiz ska dessa åtföljas av ett hälsointyg enligt beslut 2010/470/EU. 9. Vid handel med ägg och embryon från hästdjur mellan Europeiska unionens medlemsstater och Schweiz ska dessa åtföljas av hälsointyg enligt beslut 2010/470/EU. 10. Vid handel med ägg och embryon från svin mellan Europeiska unionens medlemsstater och Schweiz ska dessa åtföljas av hälsointyg enligt beslut 2010/470/EU. 11. Vid handel med bibestånd (kupor eller drottningar med arbetsbin) mellan Europeiska unionens medlemsstater och Schweiz ska djuren åtföljas av hälsointyg enligt förlagan i del 2 av bilaga E i direktiv 92/65/EEG. 12. Vid handel mellan Europeiska unionens medlemsstater och Schweiz med djur, sperma, embryon och ägg från organ, institut eller centra som godkänts enligt bilaga C till direktiv 92/65/EEG ska dessa åtföljas av hälsointyg enligt förlagan i del 3 av bilaga E till direktiv 92/65/EEG. 13. Vid tillämpning av artikel 24 i direktiv 92/65/EEG ska den information som avses i punkt 2 i den artikeln lämnas inom gemensamma veterinärkommittén. X. TRANSPORTER AV SÄLLSKAPSDJUR UTAN KOMMERSIELLT SYFTE A. LAGSTIFTNING* * Hänvisningar till en rättsakt avser, om inte annat anges, rättsakten i dess lydelse den 30 juni 2012. Europeiska unionen || Schweiz Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 998/2003 av den 26 maj 2003 om djurhälsovillkor som ska tillämpas vid transporter av sällskapsdjur utan kommersiellt syfte och om ändring av rådets direktiv 92/65/EEG (EUT L 146, 13.6.2003, s. 1). || Förordning av den 18 april 2007 om införsel av sällskapsdjur (OIAC; RS 916.443.14). B. SÄRSKILDA TILLÄMPNINGSFÖRESKRIFTER 1. Identifikationssystemet är det som avses i förordning (EG) nr 998/2003. 2. Giltighetstiden för vaccineringen mot rabies, och i förekommande fall för omvaccineringen, ska erkännas enligt rekommendationerna från tillverkningslaboratoriet och i enlighet med artikel 5 i förordning (EG) nr 998/2003 och kommissionens beslut 2005/91/EG av den 2 februari 2005 om fastställande av den period efter vilken vaccinering mot rabies ska anses giltig[5]. 3. Det pass som ska användas är det som avses i kommissionens beslut 2003/803/EG av den 26 november 2003 om upprättande av en förlaga till pass för transport av hundar, katter och illrar[6]. Genom undantag från punkt B.1 i bilaga II till kommissionens beslut 2003/803/EG av den 26 november 2003 medges att det schweiziska passet är rött och bär det schweiziska korset istället för och med samma placering som stjärnorna. 4. För tillämpningen av detta tillägg ska bestämmelserna i kapitel II (bestämmelser om transporter mellan medlemsstater) i förordning (EG) nr 998/2003 tillämpas i tillämpliga delar för transporter av sällskapsdjur utan kommersiellt syfte mellan Europeiska Europeiska unionens medlemsstater och Schweiz.” BILAGA III Tillägg 3 till bilaga 11 ska ersättas med följande: ”Tillägg 3 IMPORT FRÅN TREDJE LAND AV LEVANDE DJUR SAMT AV DERAS SPERMA, ÄGG OCH EMBRYON I. EUROPEISKA UNIONEN — LAGSTIFTNING* * Hänvisningar till en rättsakt avser, om inte annat anges, rättsakten i dess lydelse den 30 juni 2012. A. Hov- och klövdjur utom hästdjur Rådets direktiv 2004/68/EG av den 26 april 2004 om fastställande av djurhälsoregler för import till och transitering genom gemenskapen av vissa levande hov- och klövdjur, om ändring av direktiven 90/426/EEG och 92/65/EEG, samt om upphävande av direktiv 72/462/EEG (EUT L 139, 30.4.2004, s. 320). B. Hästdjur Rådets direktiv 2009/156/EEG av den 30 november 2009 om djurhälsovillkor vid förflyttning och import av hästdjur från tredje land (EUT L 192, 23.7.2010, s. 1). C. Fjäderfä och kläckägg Rådets direktiv 2009/158/EG av den 30 november 2009 om djurhälsovillkor för handel inom gemenskapen med och för import från tredje land av fjäderfä och kläckningsägg (EUT L 343, 22.12.2009, s. 74). D. Djur från vattenbruk Rådets direktiv 2006/88/EG av den 24 oktober 2006 om djurhälsokrav för djur och produkter från vattenbruk och om förebyggande och bekämpning av vissa sjukdomar hos vattenlevande djur (EUT L 328, 24.11.2006, s. 14). E. Embryon från nötkreatur Rådets direktiv 89/556/EEG av den 25 september 1989 om djurhälsovillkor för handel inom gemenskapen med och import från tredje land av embryon från tamdjur av nötkreatur (EGT L 302, 19.10.1989, s. 1). F. Sperma från nötkreatur Rådets direktiv 88/407/EEG av den 14 juni 1988 om djurhälsokrav som är tillämpliga vid handel inom gemenskapen med och import av djupfryst sperma från tamdjur av nötkreatur (EGT L 194, 22.7.1988, s. 10). G. Sperma från svin Rådets direktiv 90/429/EEG av den 26 juni 1990 om djurhälsokrav som är tillämpliga vid handel inom gemenskapen med och import av sperma från tamdjur av svin (EGT L 224, 18.8.1990, s. 62). H. Övriga levande djur 1. Rådets direktiv 92/65/EEG av den 13 juli 1992 om fastställande av djurhälsokrav i handeln inom och importen till gemenskapen av djur, sperma, ägg (ova) och embryon som inte faller under de krav som fastställs i de specifika gemenskapsregler som avses i bilaga A.I till direktiv 90/425/EEG (EGT L 268, 14.9.1992, s. 54). 2. Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 998/2003 av den 26 maj 2003 om djurhälsovillkor som ska tillämpas vid transporter av sällskapsdjur utan kommersiellt syfte och om ändring av rådets direktiv 92/65/EEG (EUT L 146, 13.6.2003, s. 1). I. Andra särskilda bestämmelser 1. Rådets direktiv 96/22/EG av den 29 april 1996 om förbud mot användning av vissa ämnen med hormonell och tyreostatisk verkan samt av β-agonister vid animalieproduktion och om upphävande av direktiv 81/602/EEG, 88/146/EEG och 88/299/EEG (EGT L 125, 23.5.1996, s. 3). 2. Rådets direktiv 96/23/EG av den 29 april 1996 om införande av kontrollåtgärder för vissa ämnen och restsubstanser av dessa i levande djur och i produkter framställda därav och om upphävande av direktiv 85/358/EEG och 86/469/EEG samt beslut 89/187/EEG och 91/664/EEG (EGT L 125, 23.5.1996, s. 10). II. SCHWEIZ – LAGSTIFNING* * Hänvisningar till en rättsakt avser, om inte annat anges, rättsakten i dess lydelse den 30 juni 2012. 1. Förordning av den 18 april 2007 om import, transitering och export av djur och av animalieprodukter (OITE; RS 916.443.10). 2. Förordning av den 18 april 2007 om import och transitering av djur med flyg från tredjeland (OITA; RS 916.443.12). 3. Förordning av den 27 augusti 2008 om import och transitering av animalieprodukter med flyg från tredje land (OITPA; RS 916.443.13). 4. Förordning utfärdad av det federala ekonomidepartementet den 16 maj 2007 om kontroll av import och transitering av djur och animalieprodukter (Förordning om OITE-kontroller; RS 916.443.106). 5. Förordning av den 18 april 2007 om införsel av sällskapsdjur (OIAC; RS 916.443.14). 6. Förordning av den 18 augusti 2004 om veterinärmedicinska läkemedel (OmédV; RS 812.212.27). 7. Förordning av den 30 oktober 1985 om de arvoden som uppbärs av de schweiziska veterinärmyndigheterna (OEVET; RS 916.472). III. TILLÄMPNINGSFÖRESKRIFTER De schweiziska veterinärmyndigheterna ska samtidigt med Europeiska unionens medlemsstater tillämpa de importvillkor som fastställs i de rättsakter som avses i punkt I i detta tillägg, tillämpningsföreskrifterna och de förteckningar över inrättningar från vilka importen i fråga är tillåten. Detta åtagande gäller för alla tillämpliga rättsakter, oberoende av när de antagits. De schweiziska veterinärmyndigheterna kan besluta om restriktivare åtgärder och kräva ytterligare garantier. Samråd ska ske inom gemensamma veterinärkommittén i syfte att finna lämpliga lösningar. De schweiziska veterinärmyndigheterna och Europeiska unionens medlemsstater ska underrätta varandra om särskilda importvillkor som fastställs bilateralt, och som inte harmoniseras på unionsnivå. För tillämpningen av denna bilaga offentliggörs för Schweiz del de godkända institutionerna som centrum i enlighet med bestämmelserna i bilaga C till direktiv 92/65/EEG på de schweiziska veterinärmyndigheternas webbplats.” BILAGA IV I. I tillägg 5 till bilaga 11 ska kapitel 1 ersättas med följande: ”KAPITEL I Allmänna bestämmelser – Traces-systemet A. LAGSTIFTNING* * Hänvisningar till en rättsakt avser, om inte annat anges, rättsakten i dess lydelse den 30 juni 2012. Europeiska unionen || Schweiz Kommissionens beslut 2004/292/EG av den 30 mars 2004 om idrifttagande av systemet Traces och om ändring av beslut 92/486/EEG (EUT L 094, 31.3.2004, s. 63). || 1. Epizootilagen av den 1 juli 1966 (LFE; RS 916.40). 2. Epizootiförordningen av den 27 juni 1995 (OFE; RS 916.401). 3. Förordning av den 18 april 2007 om import, transitering och export av djur och av animalieprodukter (OITE; RS 916.443.10). 4. Förordning av den 18 april 2007 om import och transitering av djur med flyg från tredjeland (OITA; RS 916.443.12). 5. Förordning av den 27 augusti 2008 om import och transitering av animalieprodukter med flyg från tredje land (OITPA; RS 916.443.13). 6. Förordning utfärdad av det federala ekonomidepartementet den 16 maj 2007 om kontroll av import och transitering av djur och animalieprodukter (Förordning om OITE-kontroller; RS 916.443.106). 7. Förordning av den 18 april 2007 om införsel av sällskapsdjur (OIAC; RS 916.443.14). B. GENOMFÖRANDEBESTÄMMELSER Kommissionen ska i samarbete med de schweiziska veterinärmyndigheterna integrera Schweiz i Traces-systemet enligt kommissionens beslut 2004/292/EG. Om så krävs ska kompletterande övergångsåtgärder fastställas inom gemensamma veterinärkommittén.” II. I tillägg 5 till bilaga 11 ska kapitel IV ersättas med följande: ”KAPITEL IV Veterinärkontroller vid import från tredjeland A. LAGSTIFTNING* * Hänvisningar till en rättsakt avser, om inte annat anges, rättsakten i dess lydelse den 30 juni 2012. Kontrollerna av import från tredjeland ska utföras i enlighet med bestämmelserna i följande rättsakter: Europeiska unionen || Schweiz 1. Kommissionens förordning (EG) nr 282/2004 av den 18 februari 2004 om inrättande av ett dokument för deklarering och veterinärkontroll av djur från tredje land som förs in i gemenskapen (EUT L 49, 19.2.2004, s. 11). 2. Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 882/2004 av den 29 april 2004 om offentlig kontroll för att säkerställa kontrollen av efterlevnaden av foder- och livsmedelslagstiftningen samt bestämmelserna om djurhälsa och djurskydd (EUT L 165, 30.4.2004, s. 1). 3. Rådets direktiv 91/496/EEG av den 15 juli 1991 om fastställande av regler för hur veterinärkontroller ska organiseras för djur som importeras till gemenskapen från tredje land och om ändring av direktiven 89/662/EEG, 90/425/EEG och 90/675/EEG (EGT L 268, 24.9.1991, s. 56). 4. Rådets direktiv 96/22/EG av den 29 april 1996 om förbud mot användning av vissa ämnen med hormonell och tyreostatisk verkan samt av β-agonister vid animalieproduktion och om upphävande av direktiv 81/602/EEG, 88/146/EEG och 88/299/EEG (EGT L 125, 23.5.1996, s. 3). 5. Rådets direktiv 96/23/EG av den 29 april 1996 om införande av kontrollåtgärder för vissa ämnen och restsubstanser av dessa i levande djur och i produkter framställda därav och om upphävande av direktiv 85/358/EEG och 86/469/EEG samt beslut 89/187/EEG och 91/664/EEG (EGT L 125, 23.5.1996, s. 10). 6. Kommissionens beslut 97/94/EG av den 12 november 1997 om vissa närmare bestämmelser för tillämpning av rådets direktiv 91/496/EEG med avseende på veterinärkontroller av levande djur som importeras till gemenskapen från tredje land (EGT L 323, 26.11.1997, s. 31). 7. Kommissionens beslut 2007/275/EG av den 17 april 2007 om förteckningar över djur och produkter som ska undersökas vid gränskontrollstationer enligt rådets direktiv 91/496/EEG och 97/78/EG (EUT L 116, 4.5.2007, s. 9). || 1. Förordning av den 18 april 2007 om import, transitering och export av djur och av animalieprodukter (OITE; RS 916.443.10). 2. Förordning av den 18 april 2007 om import och transitering av djur med flyg från tredjeland (OITA; RS 916.443.12). 3. Förordning av den 27 augusti 2008 om import och transitering av animalieprodukter med flyg från tredje land (OITPA; RS 916.443.13). 4. Förordning utfärdad av det federala ekonomidepartementet den 16 maj 2007 om kontroll av import och transitering av djur och animalieprodukter (Förordning om OITE-kontroller; RS 916.443.106). 5. Förordning av den 18 april 2007 om införsel av sällskapsdjur (OIAC; RS 916.443.14). 6. Förordning av den 30 oktober 1985 om de arvoden som uppbärs av de schweiziska veterinärmyndigheterna (OEVET; RS 916.472). 7. Förordning av den 18 augusti 2004 om veterinärmedicinska läkemedel (OmédV; RS 812.212.27). B. GENOMFÖRANDEBESTÄMMELSER 1. För tillämpningen av artikel 6 i direktiv 91/496/EEG ska medlemsstaternas gränskontrollstationer för veterinärkontroller av djur anges i bilagan till kommissionens beslut 2009/821/EG av den 28 december 2009 om upprättande av en förteckning över godkända gränskontrollstationer, om fastställande av vissa regler för inspektioner som utförs av kommissionens veterinärexperter och om fastställande av veterinärenheter i Traces. 2. För tillämpningen av artikel 6 i direktiv 91/496/EEG ska följande gränskontrollstationer användas för Schweiz del: Namn || Traceskod || Typ || Kontrollcentrum || Typ av godkännande Aéroport de Zurich || CHZRH4 || A. || Centre 3 || O – Övriga djur (inklusive djurparksdjur)* Aéroport de Genève || CHGVA4 || A. || Centre 2 || O – Övriga djur (inklusive djurparksdjur)* * Referens till de kategorier som fastställs i kommissionens beslut 2009/821/EG. Gemensamma veterinärkommittén ska ansvara för senare ändringar av förteckningen över gränskontrollstationer, kontrollcentrum och typ av godkännande. Gemensamma veterinärkommittén ska ansvara för inspektioner på platsen, särskilt med stöd av artikel 19 i direktiv 91/496/EEG och artikel 57 i den schweiziska epizootilagen. 3. De schweiziska veterinärmyndigheterna ska samtidigt med Europeiska unionens medlemsstater tillämpa de importvillkor som avses i tillägg 3 till denna bilaga samt tillämpningsföreskrifterna. De schweiziska veterinärmyndigheterna kan besluta om restriktivare åtgärder och kräva ytterligare garantier. Samråd ska ske inom gemensamma veterinärkommittén med syftet att finna lämpliga lösningar. De schweiziska veterinärmyndigheterna och Europeiska unionens medlemsstater ska underrätta varandra om särskilda importvillkor som fastställs bilateralt, och som inte harmoniseras på unionsnivå. 4. De gränskontrollstationer i medlemsstaterna som avses i punkt 1 ska ansvara för kontrollerna vid import från tredjeland avsedd för Schweiz, enligt punkt A i kapitel IV i detta tillägg. 5. De gränskontrollstationer i Schweiz som nämns i punkt 2 ska ansvara för kontrollerna vid import från tredjeland avsedd för Europeiska unionens medlemsstater, enligt bestämmelserna i punkt A i kapitel IV i detta tillägg.” III. I tillägg 5 till bilaga 11 ska avsnitt B. Djurskydd i kapitel V ersättas med följande: ”B. DJURSKYDD 1. LAGSTIFTNING* * Hänvisningar till en rättsakt avser, om inte annat anges, rättsakten i dess lydelse den 30 juni 2012. Europeiska unionen || Schweiz 1. Rådets förordning (EG) nr 1/2005 av den 22 december 2004 om skydd av djur under transport och därmed sammanhängande förfaranden och om ändring av direktiven 64/432/EEG och 93/119/EG och förordning (EG) nr 1255/97 (EUT L 3, 5.1.2005, s. 1). 2. Rådets förordning (EG) nr 1255/97 av den 25 juni 1997 om gemenskapskriterier för mellanstationer och om ändring av färdplanen i bilagan till direktiv 91/628/EEG (EGT L 174, 2.7.1997, s. 1). || Djurskyddsförordningen av den 23 april 2008 (OPAn; RS 455.1), särskilt artiklarna 169–176. 2. GENOMFÖRANDEBESTÄMMELSER a) De schweiziska myndigheterna ska förbinda sig att följa bestämmelserna i förordning (EG) nr 1/2005 vid handel mellan Schweiz och Europeiska unionen och vid import från tredjeland. b) I de fall som avses i artikel 26 i förordning (EG) nr 1/2005 ska de behöriga myndigheterna på bestämmelseorten utan dröjsmål kontakta de behöriga myndigheterna på avsändningsorten. c) Gemensamma veterinärkommittén ska ansvara för genomförandet av bestämmelserna i artiklarna 10, 11 och 16 i direktiv 89/608/EEG. d) Gemensamma veterinärkommittén ska ansvara för genomförandet av inspektioner på platsen, särskilt med stöd av artikel 28 i förordning (EG) nr 1/2005 och artikel 208 i djurskyddsförordningen av den 23 april 2008 (OPAn; RS 455.1). e) Enligt bestämmelserna i artikel 175 i djurskyddsförordningen av den 23 april 2008 (OPAn; RS 455.1) ska transitering genom Schweiz av nötboskap, får, getter, svin, slakthästar och slaktfjäderfä endast ske per tåg eller per flyg. Frågan ska behandlas av gemensamma veterinärkommittén.” BILAGA V I. I tillägg 6 till bilaga 11 ska avsnitt 10. Ägg och äggprodukter i kapitel I i delen rörande djurhälsa i tabellen om animalieprodukter avsedda att användas som livsmedel ersättas med följande text: || || Export från Europeiska unionen till Schweiz och från Schweiz till Europeiska unionen || || Handelsvillkor || || Likvärdighet || || Europeiska unionen || Schweiz || || || || Djurhälsa || || || || || || || || 10. || Ägg och äggprodukter || || || || || || || || || || Direktiv 2009/158/EG. Direktiv 2002/99/EG. || Epizootilagen av den 1 juli 1966 (LFE; RS 916.40). Epizootiförordningen av den 27 juni 1995 (OFE; RS 916.401). || Ja || || || || || || || || II. I tillägg 6 till bilaga 11 ska den del av kapitel I som berör Europeiska unionens export till Schweiz och Schweiz export till Europeiska unionen ersättas med följande text: Export från Europeiska unionen till Schweiz och från Schweiz till Europeiska unionen Handelsvillkor || Likvärdighet Europeiska unionen || || Schweiz || || || || Folkhälsa * Hänvisningar till en rättsakt avser, om inte annat anges, rättsakten i dess lydelse den 30 juni 2012. || || || || || || || Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 999/2001 av den 22 maj 2001 om fastställande av bestämmelser för förebyggande, kontroll och utrotning av vissa typer av transmissibel spongiform encefalopati (EGT L 147, 31.5.2001, s. 1) Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 852/2004 av den 29 april 2004 om livsmedelshygien (EUT L 139, 30.4.2004, s. 1). Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 853/2004 av den 29 april 2004 om fastställande av särskilda hygienregler för livsmedel av animaliskt ursprung (EUT L 139, 30.4.2004, s. 55). Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 854/2004 av den 29 april 2004 om fastställande av särskilda bestämmelser för genomförandet av offentlig kontroll av produkter av animaliskt ursprung avsedda att användas som livsmedel (EUT L 139, 30.4.2004, s. 206). Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 882/2004 av den 29 april 2004 om offentlig kontroll för att säkerställa kontrollen av efterlevnaden av foder- och livsmedelslagstiftningen samt bestämmelserna om djurhälsa och djurskydd (EUT L 165, 30.4.2004, s. 1). Kommissionens förordning (EG) nr 2073/2005 av den 15 november 2005 om mikrobiologiska kriterier för livsmedel (EUT L 338, 22.12.2005, s. 1). Kommissionens förordning (EG) nr 2074/2005 av den 5 december 2005 om tillämpningsåtgärder för vissa produkter enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 853/2004 och för genomförandet av offentlig kontroller enligt Europaparlamentets och rådets förordningar (EG) nr 854/2004 och (EG) nr 882/2004, om undantag från Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 852/2004 och om ändring av förordningarna (EG) nr 853/2004 och (EG) nr 854/2004 (EUT L 338, 22.12.2005, s. 27). Kommissionens förordning (EG). nr 2075/2005 av den 5 december 2005 om fastställande av särskilda bestämmelser för offentlig kontroll av trikiner i kött (EUT L 338, 22.12.2005, s. 60). || || Förordning av den 9 oktober 1992 om livsmedel och bruksföremål (LDAl; RS 817.0). Djurskyddsförordningen av den 23 april 2008 (OPAn; RS 455.1) Förordning av den 16 november 2011 rörande grundutbildning, yrkeskvalificerande utbildning och fortbildning av personer som arbetar inom den offentliga veterinärtjänsten (RS 916.402). Epizootiförordningen av den 27 juni 1995 (OFE; RS 916.401). Primärproduktionsförordningen av den 23 november 2005 (OPPr; RS 916.020). Förordning av den 23 november 2005 om djurslakt och köttkontroll (OabCV; RS 817.190). Förordning av den 23 november 2005 om livsmedel och bruksföremål (ODAlOUs; RS 817.02). Förordning utfärdad av det federala inrikesdepartementet den 23 november 2005 om genomförande av livsmedelslagstiftningen (RS 817.025.21). Förordning utfärdad av det federala ekonomidepartementet den 23 november 2005 om hygien i primärproduktionen (OHyPPr; RS 916.020.1). Hygienförordning utfärdad av det federala inrikesdepartementet den 23 november 2005 (OHyG; RS 817.024.1). Förordning utfärdad av det federala ekonomidepartementet den 23 november 2005 om hygien vid djurslakt (OHyAb; RS 817.190.1). Förordning utfärdad av det federala inrikesdepartementet den 23 november 2005 om livsmedel av animaliskt ursprung (RS 817.022.108). || Ja, på särskilda villkor. || || || Djurskydd* * Hänvisningar till en rättsakt avser, om inte annat anges, rättsakten i dess lydelse den 30 juni 2012. || || || || || || || Rådets förordning (EG) nr 1099/2009 av den 24 september 2009 om skydd av djur vid tidpunkten för avlivning (EUT L 303, 18.11.2009, s. 1). || || Djurskyddsförordningen av den 16 december 2005 (LPA; RS 455) Djurskyddsförordningen av den 23 april 2008 (OPAn; RS 455.1) Förordning från de schweiziska veterinärmyndigheterna av den 12 augusti 2010 om skydd av djur vid slakt (OPAnAb; RS 455.110.2). Förordning av den 23 november 2005 om djurslakt och köttkontroll (OabCV; RS 817.190). || Ja, på särskilda villkor. Särskilda villkor 1. Handel mellan Europeiska unionens medlemsstater och Schweiz med animaliska produkter avsedda att användas som livsmedel får endast ske på samma villkor som för handeln mellan Europeiska unionens medlemsstater, även när det gäller skyddet av djur vid tidpunkten för avlivning. Dessa produkter åtföljs i förekommande fall av de hälsointyg som är avsedda för handel mellan Europeiska unionens medlemsstater, eller som omfattas av denna bilaga och är tillgängliga i systemet Traces. 11. Följande laboratorier är Europeiska unionens referenslaboratorier för restsubstanser av veterinärmedicinska läkemedel och främmande ämnen i livsmedel av animaliskt ursprung: a) För de restsubstanser som förtecknas i grupp A.1, 2, 3 och 4, grupp B.2 d och grupp B.3 d i bilaga I till direktiv 96/23/EG: Rijksinstituut voor Volksgezondheid en Milieu (RIVM) NL-3720 BA Bilthoven Nederländerna b) För de restsubstanser som förtecknas i grupp B.1 och grupp B.3 e i bilaga I till direktiv 96/23/EG samt för karbadox och olakindox: Laboratoires d'études et de recherche sur les médicaments vétérinaires et les désinfectants AFSSA – site de Fougères, BP 90203 F-35302 Fougères Frankrike c) För de restsubstanser som förtecknas i grupp A.5 och grupp B.2 a, b och e i bilaga I till direktiv 96/23/EG: Bundesamt für Verbraucherschutz und Lebensmittelsicherheit Diedersdorfer Weg 1 D-12277 Berlin Tyskland d) För de restsubstanser som förtecknas i grupp B.3 c i bilaga I till direktiv 96/23/EG: Istituto Superiore di Sanità – ISS Viale Regina Elena, 299 I–00161 Rom Italien Schweiz ska stå för sin del av kostnaderna för den verksamhet som följer av dessa beslut. Laboratorierna ska ha de uppgifter och åligganden som fastställs i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 882/2004 av den 29 april 2004 om offentlig kontroll för att säkerställa kontrollen av efterlevnaden av foder- och livsmedelslagstiftningen samt bestämmelserna om djurhälsa och djurskydd (EUT L 165, 30.4.2004, s. 1). 12. I väntan på en tillnärmning mellan unionslagstiftningen och den schweiziska lagstiftningen när det gäller export till unionen ska Schweiz se till att följande rättsakter och deras tillämpningsföreskrifter beaktas: 1. Rådets förordning (EEG) nr 315/93 av den 8 februari 1993 om fastställande av gemenskapsförfaranden för främmande ämnen i livsmedel (EGT L 37, 13.2.1993, s. 1). 2. Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 2232/96 av den 28 oktober 1996 om gemenskapsregler för aromämnen som används eller är avsedda att användas i eller på livsmedel (EGT L 299, 23.11.1996, s. 1). 3. Rådets direktiv 96/22/EG av den 29 april 1996 om förbud mot användning av vissa ämnen med hormonell och tyreostatisk verkan samt av β-agonister vid animalieproduktion och om upphävande av direktiv 81/602/EEG, 88/146/EEG och 88/299/EEG (EGT L 125, 23.5.1996, s. 3). 4. Rådets direktiv 96/23/EG av den 29 april 1996 om införande av kontrollåtgärder för vissa ämnen och restsubstanser av dessa i levande djur och i produkter framställda därav och om upphävande av direktiv 85/358/EEG och 86/469/EEG samt beslut 89/187/EEG och 91/664/EEG (EGT L 23.5.1996, s. 10). 5. Europaparlamentets och rådets direktiv 1999/2/EG av den 22 februari 1999 om tillnärmning av medlemsstaternas lagar om livsmedel och livsmedelsingredienser som behandlats med joniserande strålning (EGT L 66, 13.3.1999, s. 16). 6. Europaparlamentets och rådets direktiv 1999/3/EG av den 22 februari 1999 om upprättande av en gemenskapsförteckning över livsmedel och livsmedelsingredienser som behandlas med joniserande strålning (EGT L 66, 13.3.1999, s. 24). 7. Kommissionens beslut 1999/217/EG av den 23 februari 1999 om antagande av en förteckning över aromämnen som används i eller på livsmedel och som upprättats i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 2232/96 (EGT L 84, 27.3.1999, s. 1). 8. Kommissionens beslut 2002/840/EG av den 23 oktober 2002 om antagande av förteckningen över godkända anläggningar för bestrålning av livsmedel i tredje land (EGT L 287, 25.10.2002, s. 40). 9. Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 2065/2003 av den 10 november 2003 om rökaromer som används eller är avsedda att användas i eller på livsmedel (EUT L 309, 26.11.2003, s. 1). 10. Kommissionens förordning (EG) nr 1881/2006 av den 19 december 2006 om fastställande av gränsvärden för vissa främmande ämnen i livsmedel (EUT L 364, 20.12.2006, s. 5). 11. Kommissionens förordning (EG) nr 884/2007 av den 26 juli 2007 om nödåtgärder för återkallande av tillstånd för användningen av E 128 röd 2G som färgämne i livsmedel (EUT L 195, 27.7.2007, s. 8). 12. Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1332/2008 av den 16 december 2008 om livsmedelsenzymer och om ändring av rådets direktiv 83/417/EEG, rådets förordning (EG) nr 1493/1999, direktiv 2000/13/EG, rådets direktiv 2001/112/EG samt förordning (EG) nr 258/97 (EUT L 354, 31.12.2008, s. 7). 13. Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1333/2008 av den 16 december 2008 om livsmedelstillsatser (EUT L 354, 31.12.2008, s. 16). 14. Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1334/2008 av den 16 december 2008 om aromer och vissa livsmedelsingredienser med aromgivande egenskaper för användning i och på livsmedel och om ändring av rådets förordning (EEG) nr 1601/91, förordningarna (EG) nr 2232/96 och (EG) nr 110/2008 samt direktiv 2000/13/EG (EUT L 354, 31.12.2008, s. 34). 15. Kommissionens direktiv 2008/128/EG av den 22 december 2008 om särskilda renhetskriterier för färgämnen som används i livsmedel (EUT L 6, 10.1.2009, s. 20). 16. Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/32/EG av den 23 april 2009 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om extraktionsmedel vid framställning av livsmedel och livsmedelsingredienser (EUT L 141, 6.6.2009, s. 3). 17. Kommissionens direktiv 2008/60/EG av den 17 juni 2008 om särskilda renhetskriterier för sötningsmedel som används i livsmedel (EUT L 158, 18.6.2008, s. 17). 18. Kommissionens direktiv 2008/84/EG av den 27 augusti 2008 om särskilda renhetskriterier för andra livsmedelstillsatser än färgämnen och sötningsmedel (EUT L 253, 20.9.2008, s. 1). 19. Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 470/2009 av den 6 maj 2009 om gemenskapsförfaranden för att fastställa gränsvärden för farmakologiskt verksamma ämnen i animaliska livsmedel samt om upphävande av rådets förordning (EEG) nr 2377/90 och ändring av Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/82/EG och Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 726/2004 (EUT L 152, 16.6.2009, s. 11). III. I tillägg 6 till bilaga 11 ska avsnittet om animaliska biprodukter som inte är avsedda att användas som livsmedel ersättas med följande: ”Animaliska biprodukter som inte är avsedda att användas som livsmedel Export från Europeiska unionen till Schweiz och från Schweiz till Europeiska unionen Handelsvillkor || Likvärdighet Europeiska unionen* || Schweiz* * Hänvisningar till en rättsakt avser, om inte annat anges, rättsakten i dess lydelse den 30 juni 2012. || Ja, på särskilda villkor. 1. Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 999/2001 av den 22 maj 2001 om fastställande av bestämmelser för förebyggande, kontroll och utrotning av vissa typer av transmissibel spongiform encefalopati (EGT L 147, 31.5.2001, s. 1). 2. Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1069/2009 av den 21 oktober 2009 om hälsobestämmelser för animaliska biprodukter och därav framställda produkter som inte är avsedda att användas som livsmedel och om upphävande av förordning (EG) nr 1774/2002 (EUT L 300, 14.11.2009, s. 1). 3. Kommissionens förordning (EU) nr 142/2009 av den 25 februari 2011 om genomförande av Europaparlamentets och rådet förordning (EG) nr 1069/2011 om hälsobestämmelser för animaliska biprodukter och därav framställda produkter som inte är avsedda att användas som livsmedel och om genomförande av rådets direktiv 97/78/EG vad gäller vissa prover och produkter som enligt det direktivet är undantagna från veterinärkontroller vid gränsen (EUT L 54, 26.2.2011, s. 1). || 1. Förordning av den 23 november 2005 om djurslakt och köttkontroll (OAbCV; RS 817.190). 2. Förordning utfärdad av det federala ekonomidepartementet den 23 november 2005 om hygien vid djurslakt (OHyAb; RS 817.190.1). 3. Epizootiförordningen av den 27 juni 1995 (OFE; RS 916.401). 4. Förordning av den 18 april 2007 om import, transitering och export av djur och av animalieprodukter (OITE; RS 916.443.10). 5. Förordningen av den 25 maj 2011 om bortskaffande av animaliska biprodukter (OESPA; RS 916.441.22). Särskilda villkor När det gäller import ska Schweiz tillämpa samma bestämmelser som de i artiklarna 25–28 och 30–31 samt i bilagorna XIV och XV (intyg) i förordning (EU) nr 142/2011, i enlighet med artiklarna 41 och 42 i förordning (EG) nr 1069/2009. Handel med ämnen i kategorierna 1 och 2 omfattas av artikel 48 i förordning (EG) nr 1069/2009. Vid handel med kategori 3-material mellan Europeiska unionens medlemsstater och Schweiz ska sådana handelsdokument och hälsointyg som avses i kapitel III i bilaga VIII till förordning (EU) nr 142/2011 åtfölja produkterna i enlighet med artikel 17 i förordning (EU) 142/2011 samt artiklarna 21 och 48 i förordning (EG) nr 1069/2009. I enlighet med avdelning II kapitel I avsnitt 2 i förordning (EG) nr 1069/2009 och med kapitel IV och bilaga IX i förordning (EU) nr 142/2011 ska Schweiz upprätta en förteckning över motsvarande inrättningar.” BILAGA VI I. I tillägg 10 till bilaga 11 ska kapitel I. Allmänna bestämmelser i avsnitt A. Lagstiftning ersättas med följande: ”A. LAGSTIFTNING* * Hänvisningar till en rättsakt avser, om inte annat anges, rättsakten i dess lydelse den 30 juni 2012. Europeiska unionen || Schweiz 1. Kommissionens beslut 2004/292/EG av den 30 mars 2004 om idrifttagande av systemet Traces och om ändring av beslut 92/486/EEG (EUT L 094, 31.3.2004, s. 63). 2. Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 178/2002 av den 28 januari 2002 om allmänna principer och krav för livsmedelslagstiftning, om inrättande av Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet och om förfaranden i frågor som gäller livsmedelssäkerhet (EGT L 31, 1.2.2002, s. 1). || 1. Lagen om epizootier av den 1 juli 1966 (LFE; RS 916.40), särskilt artikel 57. 2. Förordning av den 18 april 2007 om import, transitering och export av djur och av animalieprodukter (OITE; RS 916.443.10). 3. Förordning av den 27 augusti 2008 om import och transitering av animalieprodukter med flyg från tredje land (OITPA; RS 916.443.13). 4. Förordning utfärdad av det federala ekonomidepartementet den 16 maj 2007 om kontroll av import och transitering av djur och animalieprodukter (Förordning om OITE-kontroller; RS 916.443.106). 5. Förordning av den 30 oktober 1985 om de arvoden som uppbärs av de schweiziska veterinärmyndigheterna (OEVET; RS 916.472).” II. I tillägg 10 till bilaga 11 ska kapitel II. Veterinärkontroller i handeln mellan Europeiska unionens medlemsstater och Schweiz i avsnitt A. Lagstiftning ersättas med följande: ”A. LAGSTIFTNING* * Hänvisningar till en rättsakt avser, om inte annat anges, rättsakten i dess lydelse den 30 juni 2012. Veterinärkontroller i handeln mellan Europeiska unionens medlemsstater och Schweiz ska utföras i enlighet med följande bestämmelser: Europeiska unionen || Schweiz 1. Rådets direktiv 89/608/EEG av den 21 november 1989 om ömsesidig hjälp mellan medlemsstaternas myndigheter och samarbete mellan dessa och kommissionen för att säkerställa en korrekt tillämpning av lagstiftningen om veterinära frågor och avelsfrågor (EGT L 351, 2.12.1989, s. 34). 2. Rådets direktiv 89/662/EEG av den 11 december 1989 om veterinära kontroller vid handeln inom gemenskapen i syfte att fullborda den inre marknaden (EGT L 395, 30.12.1989, s. 13). 3. Rådets direktiv 2002/99/EG av den 16 december 2002 om fastställande av djurhälsoregler för produktion, bearbetning, distribution och införsel av produkter av animaliskt ursprung avsedda att användas som livsmedel (EGT L 18, 23.1.2003, s. 11). || 1. Lagen om epizootier av den 1 juli 1966 (LFE; RS 916.40), särskilt artikel 57. 2. Förordning av den 18 april 2007 om import, transitering och export av djur och av animalieprodukter (OITE; RS 916.443.10). 3. Förordning av den 27 augusti 2008 om import och transitering av animalieprodukter med flyg från tredje land (OITPA; RS 916.443.13). 4. Förordning utfärdad av det federala ekonomidepartementet den 16 maj 2007 om kontroll av import och transitering av djur och animalieprodukter (Förordning om OITE-kontroller; RS 916.443.106). 5. Förordning av den 18 april 2007 om införsel av sällskapsdjur (OIAC; RS 916.443.14). 6. Förordning av den 30 oktober 1985 om de arvoden som uppbärs av de schweiziska veterinärmyndigheterna (OEVET; RS 916.472).” III. I tillägg 10 till bilaga 11 ska kapitel III. Veterinärkontroller vid import från tredje land i Avsnitt A. Lagstiftning ersättas med följande: ”A. LAGSTIFTNING* * Hänvisningar till en rättsakt avser, om inte annat anges, rättsakten i dess senaste lydelse. Kontrollerna av import från tredjeland ska utföras i enlighet med följande bestämmelser: Europeiska unionen || Schweiz 1. Kommissionens förordning (EG) nr 136/2004 av den 22 januari 2004 om veterinärkontroller av produkter från tredje land vid gemenskapens gränskontrollstationer (EUT L 21, 28.1.2004, s. 11). 2. Kommissionens förordning (EG) nr 206/2009 av den 5 mars 2009 om införsel för personligt bruk till gemenskapen av produkter av animaliskt ursprung och om ändring av förordning (EG) nr 136/2004 (EUT L 77, 24.3.2009, s. 1). 3. Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 854/2004 av den 29 april 2004 om fastställande av särskilda bestämmelser för genomförandet av offentlig kontroll av produkter av animaliskt ursprung avsedda att användas som livsmedel (EUT L 139, 30.4.2004, s. 206). 4. Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 882/2004 av den 29 april 2004 om offentlig kontroll för att säkerställa kontrollen av efterlevnaden av foder- och livsmedelslagstiftningen samt bestämmelserna om djurhälsa och djurskydd (EUT L 165, 30.4.2004, s. 1). 5. Rådets direktiv 89/608/EEG av den 21 november 1989 om ömsesidig hjälp mellan medlemsstaternas myndigheter och samarbete mellan dessa och kommissionen för att säkerställa en korrekt tillämpning av lagstiftningen om veterinära frågor och avelsfrågor (EGT L 351, 2.12.1989, s. 34). 6. Rådets direktiv 96/22/EG av den 29 april 1996 om förbud mot användning av vissa ämnen med hormonell och tyreostatisk verkan samt av β-agonister vid animalieproduktion och om upphävande av direktiv 81/602/EEG, 88/146/EEG och 88/299/EEG (EGT L 125, 23.5.1996, s. 3). 7. Rådets direktiv 96/23/EG av den 29 april 1996 om införande av kontrollåtgärder för vissa ämnen och restsubstanser av dessa i levande djur och i produkter framställda därav och om upphävande av direktiv 85/358/EEG och 86/469/EEG samt beslut 89/187/EEG och 91/664/EEG (EGT L 125, 23.5.1996, s. 10). 8. Rådets direktiv 97/78/EG av den 18 december 1997 om principerna för organisering av veterinärkontroller av produkter från tredje land som förs in i gemenskapen (EGT L 24, 30.1.1998, s. 9). 9. Kommissionens beslut 2002/657/EG av den 12 augusti 2002 om genomförande av rådets direktiv 96/23/EG avseende analysmetoder och tolkning av resultat (EGT L 221, 17.8.2002, s. 8). 10. Rådets direktiv 2002/99/EG av den 16 december 2002 om fastställande av djurhälsoregler för produktion, bearbetning, distribution och införsel av produkter av animaliskt ursprung avsedda att användas som livsmedel (EGT L 18, 23.1.2003, s. 11). 11. Kommissionens beslut 2005/34/EG av den 11 januari 2005 om fastställande av harmoniserade standarder för bestämning av vissa restsubstanser i produkter av animaliskt ursprung som importerats från tredjeländer (EUT L 16, 20.1.2005, s. 61). 12. Kommissionens beslut 2007/275/EG av den 17 april 2007 om förteckningar över djur och produkter som ska undersökas vid gränskontrollstationer enligt rådets direktiv 91/496/EEG och 97/78/EG (EUT L 116, 4.5.2007, s. 9) || 1. Lagen om epizootier av den 1 juli 1966 (LFE; RS 916.40), särskilt artikel 57. 2. Förordning av den 18 april 2007 om import, transitering och export av djur och av animalieprodukter (OITE; RS 916.443.10). 3. Förordning av den 27 augusti 2008 om import och transitering av animalieprodukter med flyg från tredje land (OITPA; RS 916.443.13). 4. Förordning utfärdad av det federala ekonomidepartementet den 16 maj 2007 om kontroll av import och transitering av djur och animalieprodukter (Förordning om OITE-kontroller; RS 916.443.106). 5. Förordning av den 18 april 2007 om införsel av sällskapsdjur (OIAC; RS 916.443.14). 6. Förordning av den 30 oktober 1985 om de arvoden som uppbärs av de schweiziska veterinärmyndigheterna (OEVET; RS 916.472). 7. Lag av den 9 oktober 1992 om livsmedel (LDAl; RS 817.0). 8. Förordning av den 23 november 2005 om livsmedel och bruksföremål (ODAlOUs; RS 817.02). 9. Förordning av den 23 november 2005 om genomförande av livsmedelslagstiftningen (RS 817.025.21). 10. Förordning från det federala departementet för inrikes frågor (DFI) av den 26 juni 1995 om främmande ämnen och komponenter i livsmedel (OSEC; RS 817.021.23).” IV. I tillägg 10 till bilaga 11 ska underkapitel 2. Schweiz – Lagstiftning i kapitel V. Djurhälsovillkor och villkor för kontroll av import från tredje land ersättas med följande: ”2. Schweiz – Lagstiftning* * Hänvisningar till en rättsakt avser, om inte annat anges, rättsakten i dess lydelse den 30 juni 2012. A Förordning av den 18 april 2007 om import, transitering och export av djur och av animalieprodukter (OITE; RS 916.443.10). B. Förordning av den 27 augusti 2008 om import och transitering av animalieprodukter med flyg från tredje land (OITPA; RS 916.443.13).” V. IV. I tillägg 10 till bilaga 11 ska punkt D första stycket i underkapitel 3. Tillämpningsföreskrifter i kapitel V. Djurhälsovillkor och villkor för kontroll av import från tredje land ersättas med följande: ”D I enlighet med bestämmelserna i förordningen av den 27 augusti 2008 om import och transitering av animalieprodukter med flyg från tredje land (OITPA; RS 916.443.13), ska Schweiziska edsförbundet fortfarande ha möjlighet att importera nötkött från nötkreatur som kan ha behandlats med tillväxtstimulerade hormoner. Det ska vara förbjudet att exportera sådant kött till Europeiska unionen. Dessutom ska Schweiziska edsförbundet” [1] EGT L 114, 13.4.2002, s. 1. [2] EGT L 114, 13.4.2002, s. 132. [3] EUT L 23, 28.1.2004, s. 27. [4] EUT L 338, 22.12.2010, s. 50. [5] EUT L 31, 4.2.2005, s. 61. [6] EUT L 312, 27.11.2003, s. 1.