ÅRSRAPPORT OM BUDGETGENOMFÖRANDET

(2008/C 286/01)

INNEHÅLLSFÖRTECKNING

Allmän inledning

(5) De redovisningsregler som kommissionens räkenskapsförare har antagit härstammar från International Public Sector Accounting Standards (IPSAS, redovisningsstandarder för offentlig sektor) som utfärdas av International Federation of Accountants (IFAC, internationell sammanslutning av föreningar för revisorer och kvalificerat redovisningsfolk) eller, när sådana inte finns, International Accounting Standards (IAS, internationellt accepterade redovisningsnormer)/International Financial Reporting Standards (IFRS, internationella redovisningsstandarder) som utfärdas av International Accounting Standards Board (IASB, internationell organisation). I enlighet med budgetförordningen upprättas de ”konsoliderade årsredovisningarna” för budgetåret 2007 (såsom har skett sedan budgetåret 2005) utifrån dessa redovisningsregler som har antagits av kommissionens räkenskapsförare. Redovisningsreglerna är baserade på principerna för periodiserad redovisning och har anpassats till de särskilda förhållanden som råder inom gemenskaperna, medan de ”konsoliderade rapporterna om genomförandet av budgeten” fortsätter att i första hand vara baserade på in- och utbetalningar.

KAPITEL 3

Budgetförvaltning

INNEHÅLLSFÖRTECKNING

3.1–3.2 Inledning

3.3–3.29 Iakttagelser

3.3–3.6 Underutnyttjande hanterades med hjälp av ändringsbudgetar

3.7–3.11 Utestående budgetåtaganden 5,2 % högre än förra året

3.12–3.17 ”År n + 2-regeln” påskyndar betalningarna

3.18–3.20 Kommissionens rapport om den ekonomiska förvaltningen och budgetförvaltningen

3.21–3.29 Finansiella korrigeringar/återvinning som en del av budgetarbetet: informationen om och hanteringen av finansiella korrigeringar behöver förbättras

3.21–3.24 Rättslig och organisatorisk ram

3.25–3.29 Ingen fullständig och tillförlitlig information från medlemsstaterna

3.30–3.33 Slutsatser och rekommendationer

REVISIONSRÄTTENS IAKTTAGELSER KOMMISSIONENS SVAR INLEDNING 3.1 I detta kapitel analyseras frågor om genomförandet av EU:s allmänna budget under 2007 som är det första året i den fleråriga budgetramen för 2007–2013. Det handlar framför allt om graden av budgetgenomförande och nivån på de utestående budgetåtagandena med särskild tonvikt på tillämpningen av ”år n + 2-regeln”. I kapitlet behandlas även de finansiella korrigeringar och återvinningar som är resultatet av systembrister och felaktiga betalningar under tidigare år och som måste beaktas i budgetarbetet. 3.2 En central uppgift för kommissionen i dess budgetförvaltning är att försäkra sig om att de medel som rådet och parlamentet har fördelat enligt EU:s politiska prioriteringar används i enlighet med bestämmelserna och principen om sund ekonomisk förvaltning. Analysen av budgetgenomförandet är endast en del i ett korrekt budgetgenomförande. Budgeten bör också följa principerna om sparsamhet, effektivitet och ändamålsenlighet, vilket är en fråga mer för revisionsrättens särskilda rapporter än för denna årsrapport. IAKTTAGELSER Underutnyttjande hanterades med hjälp av ändringsbudgetar 3.3 De antagna budgetanslagen för 2007 (antagen budget och ändringsbudgetar) uppgick till 126,4 miljarder euro för åtaganden och 113,8 miljarder euro för betalningar, en ökning med 5 % respektive 6 % jämfört med den slutliga budgeten för 2006. De totala åtagandebemyndigandena för året låg 2,5 miljarder euro under budgetramens tak, medan betalningsbemyndigandena fortfarande låg 10 miljarder euro under taket (se diagram III och IV i bilaga I ). 3.4 De sju ändringsbudgetar som antogs under året resulterade i att anslagen för åtaganden minskade med totalt 0,167 miljarder euro och anslagen för betalningar med 1,65 miljarder euro. Minskningen av anslag för betalningar orsakades huvudsakligen av lägre betalningar än väntat inom områdena konkurrenskraft (0,5 miljarder euro), sammanhållningspolitik (0,7 miljarder euro) och jordbruk och naturresurser (0,5 miljarder euro). Denna minskning av anslagen för betalningar är ett tecken på en god budgetförvaltning, eftersom det visar kapaciteten att reagera på förändringar och innebär att budgetöverskottet (1) minskar (vilket betyder att egna medel kan betalas tillbaka till medlemsstaterna). 3.5 Diagram III och IV i bilaga I innehåller detaljuppgifter om anslag för åtaganden och anslag för betalningar samt utfallet för 2007 per rubrik i budgetramen och per politikområde enligt verksamhetsbaserad budgetering. 3.6 Kommissionen producerar en rad dokument (delvis överlappande) med bland annat följande information om genomförandet av Europeiska gemenskapernas budget (2): 3.6 De dokument som revisionsrätten hänvisar till läggs fram i olika syften (se svaret till punkt 3.20). — Budgetöverskottet minskade från 1,9 miljarder euro 2006 till 1,5 miljarder euro 2007. — Utnyttjandegraden för både åtaganden och betalningar – 96 % respektive 98 % – låg kvar på en ungefär lika hög nivå som 2006 (99 % respektive 96 %). — Ett belopp på 1,2 miljarder euro i outnyttjade betalningsbemyndiganden (exklusive inkomster avsatta för särskilda ändamål) förföll inte utan fördes över från 2007 till 2008 eller omfördelades, vilket är ungefär samma som förra året. — Minskningen av betalningsbemyndiganden med 0,745 miljarder euro för området sammanhållning (som ingår i avdelningarna 04, 05, 11 och 13 (3)) resulterade i en slutlig utnyttjandegrad på nära 100 % (den skulle ha legat på 97 % om inte ändringsbudgeten hade antagits). Medlemsstaternas betalningsprognoser har förbättrats under de senaste åren. Den totala överskattningen minskade från 33 % 2006 till 18 % 2007. — Samtidigt som medlemsstaterna fortsätter att förbättra exaktheten i sina betalningsprognoser är de fortfarande alltför osäkra för att kunna användas i budgetberäkningarna. Om de förbättras ytterligare skulle de emellertid kunna bli ett användbart instrument för att hjälpa till att säkra en fortsatt hög utnyttjandegrad. Utestående budgetåtaganden 5,2 % högre än förra året 3.7 Utestående budgetåtaganden är en direkt följd av systemet med differentierade anslag, eftersom det tar ett antal år att fullfölja utgiftsprogrammen och åtagandena ingås flera år före motsvarande betalningar. Engångsökningar av åtagandena (till exempel efter utvidgningar) och underutnyttjande (när man inte lyckas utnyttja alla betalningsbemyndiganden) kan leda till att de utestående åtagandena ökar. Eftersom åtaganden avvecklas när betalningar verkställs leder en situation där åtagandena är betydligt större än betalningarna på lång sikt till en strukturell ökning av de utestående åtagandena, och denna ökning ackumuleras varje år (4). 3.8 De utestående budgetåtagandena, det vill säga outnyttjade åtaganden som förts över för att utnyttjas under kommande år, framför allt inom fleråriga program, ökade med 6,855 miljarder euro (5,2 %) till 138,6 miljarder euro. För enbart de politikområden som finansieras med differentierade anslag uppgår de utestående åtagandena till 136 miljarder euro, vilket motsvarar 1,9 års åtaganden eller 2,1 års betalningar med 2007 års utnyttjandegrad på de olika politikområdena. 3.9 Strukturfonderna står för den största delen av de utestående åtagandena. På detta område uppgick de utestående åtagandena till 84 miljarder euro (5) (cirka 66 % av det totala beloppet), vilket motsvarar 1,9 års åtaganden eller 2,3 års betalningar med 2007 års utnyttjandegrad. År 2007 var dock det första året i den nya programperioden. Därför utgör förskottsbetalningar ungefär 20 % av de totala betalningarna. Av denna anledning är det inte lika meningsfullt som tidigare år att jämföra med referensvärden från förra året för två möjliga indikatorer (utestående åtaganden i slutet av året jämfört med åtagandebemyndiganden eller och betalningar som verkställts under året). 3.7–3.9 Åtagandena budgeteras hela tiden med högre belopp än betalningarna, eftersom betalningar har en längre löptid än åtaganden. Åtagandena ökar därför i allmänhet från år till år. I sammanhållningspolitiken garanterar år n + 2/n + 3-regeln att åtaganden till största delen är förbrukade inom 2–3 år. 3.10 Av de outnyttjade åtagandena (18,1 miljarder euro) avsåg 13 % Sammanhållningsfonden, trots att denna endast motsvarar ungefär 5 % av de totala åtagandebemyndigandena för 2007. Detta innebär en ökning med 2,7 miljarder euro eller ungefär 15 % jämfört med 2006. Den höga nivån på utestående åtaganden för Sammanhållningsfonden motsvarar 2,5 års åtaganden eller 4,2 års betalningar med 2007 års utnyttjandegrad och speglar även det faktum att denna fond inte omfattas av ”år n + 2-regeln” (se punkterna 3.12–3.17). För Sammanhållningsfonden blev utnyttjandegraden för betalningsbemyndiganden lägre än förutsett, särskilt för projekt i Spanien, Tjeckien och Slovenien. Betalningsbemyndigandena minskade med 0,67 miljarder euro genom en ändringsbudget (14 %). 3.10 Slutdatum för uppkomna utgifter i många av projekten som finansieras över Sammanhållningsfonden är 2010. För den nya programperioden omfattas Sammanhållningsfonden av år n + 2/n + 3-regeln. 3.11 De utestående åtagandena för strukturfonderna för den föregående programperioden 2000–2006 minskade med 41 % från 78 miljarder euro (2,4 års betalningar med 2007 års utnyttjandegrad) till 46 miljarder euro (1,5 års betalningar med 2007 års utnyttjandegrad (6)) (7). Stödmottagarna får dock göra betalningar endast fram till utgången av 2008 för att kommissionen ska kunna betala det återstående beloppet. Kommissionen måste se till att avslutningen av den gamla programperioden 2000–2006 inte försenas och därmed inverkar negativt på genomförandet av de godkända nya programmen för perioden 2007–2013. Revisionsrätten konstaterar en stor förbättring för den nya programperioden där åtaganden ingåtts för över 98 % av anslagen för 2007 på detta område (8) – vilket beror på att programmen antagits i tid – jämfört med cirka 50 % år 2000 för föregående programperiod. 3.11 Kommissionen kommer att göra vad den kan för att undvika förseningar när det gäller att avsluta programmen för 2000–2006, som till största delen kommer att ske 2010/2011. För att förbereda avslutningen utfärdade kommissionen riktlinjer under 2006 och har genomfört avslutningsseminarier med medlemsstaterna. Den genomförde också revisioner av medlemsstaternas förberedelser inför avslutningen (se åtgärd 3.1 i kommissionens handlingsplan av den 19 februari 2008 för att stärka kommissionens tillsynsfunktion vid delad förvaltning av strukturåtgärder, KOM(2008) 97 slutlig). Om slutdatum för utgifterna inte iakttas kommer kommissionen att dra tillbaka de outnyttjade medlen när den avslutar programmen. ”År n + 2-regeln” påskyndar betalningarna 3.12 För strukturåtgärder, som i regel genomförs under en flerårsperiod, infördes ett system med automatiskt återdragande av medel genom artikel 31 i rådets förordning (EG) nr 1260/1999 av den 21 juni 1999 om allmänna bestämmelser för strukturfonderna (9) för perioden 2000–2006. Detta gjordes för att undvika att de utestående åtagandena ackumuleras allt mer och till slut blir onormalt höga och att detta upprepas varje år. Denna mekanism kallas även år ”n + 2-regeln”. 3.13 En analys av de utestående åtagandena (”RAL”) (10) per ursprungsår, såsom de redovisas i årsredovisningen (11), visar vilken effekt det har haft på strukturfondsområdet när man ansträngt sig att verkställa betalningar av utestående åtaganden innan regeln om automatiskt återdragande av medel tillämpas. I årsredovisningen är 95 % av de totala utestående åtagandena från de tre sista åren av perioden 2000–2006. Omvänt avser endast 5 % av de utestående åtagandena inom strukturfonderna tidigare år. 3.14 Betalningarna har visserligen påskyndats av år n + 2-regeln (se punkt 3.15) men de ackumulerade utestående åtagandena inom strukturfondsområdet ökar stadigt (se diagram 3.1 ) och uppgick till 79 miljarder euro i slutet av 2007 (se även punkt 3.7). 3.14 Såsom påpekas i kommissionens svar till årsrapporten 2006 (punkterna 3.9–3.10), har ackumuleringen av utestående åtaganden sedan 1994 också delvis berott på förändringen av åtagande- och betalningssystemet under perioden 2000–2006 och på utvidgningen. Effekten av de olika programperioderna framgår tydligt av diagram 21 på sidan 38 i kommissionens rapport om analysen av budgetgenomförandet inom strukturfonderna och Sammanhållningsfonden under 2007 (Report on the Analysis of the budgetary implementation of the Structural and Cohesion Funds in 2007), maj 2008, som visar den naturliga nedgången i utestående åtaganden (RAL) över tid. 3.15 ”År n + 2-regeln” har endast i ett fåtal fall lett till automatiska återdraganden (i genomsnitt ungefär 200 miljoner euro under de tre senaste åren). Med andra ord har ”år n + 2-regeln”, som bygger på hotet om automatiska återdraganden, haft den avsedda effekten att uppmuntra att åtaganden i god tid avvecklas genom betalning. Det finns emellertid en risk för en oönskad sidoeffekt om betalningsarbetet för att minska utestående åtaganden påskyndas genom att mindre strikta internkontrollrutiner tillämpas, vilket ökar risken när det gäller de underliggande transaktionernas laglighet och korrekthet (12). 3.15 Kommissionen är medveten om den risk som nämns i dess revisionsarbete och vidtar lämpliga åtgärder när den konstaterar att medlemsstaterna har vidtagit oacceptabla åtgärder för att undvika ett återtagande enligt n + 2. 3.16 När mekanismen för automatiska återdraganden mjukas upp i den nya programperioden 2007–2013 genom införandet av en ”år n + 3-regel” för vissa medlemsstater kan denna trend delvis brytas under de kommande åren (13). Åtaganden avseende medlemsstater som omfattas av ”år n + 3-regeln” inom den nya budgetramen utgör 61 % av alla åtaganden 2007–2010. 3.16 Som påpekas i revisionsrättens rapport för 2006 (punkt 3.17), kommer denna effekt förmodligen att lindras genom tillämpningen av år n + 2/n + 3-regeln på Sammanhållningsfondens projekt under perioden 2007–2013. För den nya fonden för landsbygdens utveckling kommer år n + 2-regeln att tillämpas även i fortsättningen. 3.17 På andra politikområden med fleråriga projekt där det inte finns någon regel som motsvarar ”år n + 2-regeln” (exempelvis generaldirektoratet för forskning, generaldirektoratet för informationssamhället och medier och generaldirektoratet för energi och transport) tycks inte utestående åtaganden regleras lika snabbt som inom strukturfonderna (11). 3.17 Vad gäller EU-finansierade forskningsåtgärder har varje enskilt åtagande sitt eget ”slutdatum för genomförande” (FDI) beroende på projektets varaktighet. Projektens varaktighet kan variera från ett par månader till flera år, beroende på typen av åtgärd. Enligt artikel 77 i budgetförordningen ska alla belopp som är utestående sex månader efter FDI återtas. De återtagna beloppen beror på underutnyttjande och i mycket sällsynta fall på att projekt avbrutits i förtid på grund av vetenskapliga eller finansiella problem. Kommissionens rapport om den ekonomiska förvaltningen och budgetförvaltningen 3.18 Såsom revisionsrätten påpekat tidigare år innehåller kommissionens rapport om den ekonomiska förvaltningen och budgetförvaltningen mycket information om det detaljerade budgetgenomförandet, om utestående budgetåtaganden och om orsakerna till ett lägre anslagsutnyttjande än beräknat. Informationen kan dock förbättras ytterligare, framför allt när det gäller analysen av uppgifterna om utestående åtaganden. 3.18 Kommissionen håller med om att ytterligare förbättringar är möjliga. 3.19 I den information som lämnas bör även en tydligare åtskillnad göras mellan de olika programperioderna. 3.19 Information lämnas i rapporten om analysen av budgetgenomförandet inom strukturfonderna och Sammanhållningsfonden under 2007. 3.20 I andra dokument, till exempel årsredovisningen, finns relevanta uppgifter om budgetgenomförandet som saknas i rapporten om budgetförvaltningen och den ekonomiska förvaltningen (till exempel om budgetutfallet). Större uppmärksamhet bör ägnas åt att samstämmigheten i uppgifterna såsom de presenteras i de olika dokumenten (14). 3.20. Kommissionen anser inte att budgetgenomförandet också ska presenteras i rapporten om budget- och finansförvaltningen, eftersom definitionen av årets avsättningar i denna redovisningsberäkning (vars syfte är att beräkna beloppen som ska återlämnas till medlemsstaterna) i logisk mening skiljer sig från den traditionella genomförandeanalysen. Dessutom är rapporten vad gäller intäktssidan begränsad till egna medel. Kommissionen strävar efter att garantera att de uppgifter som offentliggörs i olika dokument från kommissionen är samstämmiga. Dessa dokument offentliggörs emellertid i olika syften. En meningsfull analys av genomförande och budgetjusteringar som ett led i budgetförvaltningen måste utgå från de finansiella ramarna, med prioritet för antagna och överförda avsättningar. Denna struktur följs varken av årsredovisningen (fokus på genomföranderapportering om användning, frigörelse och överföring av samtliga godkända avsättningar) eller budgeten (indelad efter policyområde, vilket omfattar båda administrativa och operativa utgifter). Detta innebär att genomförandedata måste struktureras på ett annat sätt i kommissionens dokument och vissa siffror, som kan verka täcka samma område, bygger i själva verket på (något) olika definitioner. Finansiella korrigeringar/återvinning som en del av budgetarbetet: informationen om och hanteringen av finansiella korrigeringar behöver förbättras Rättslig och organisatorisk ram 3.21 Enligt artikel 274 första stycket i EG-fördraget ”skall kommissionen genomföra budgeten under eget ansvar … [och] … medlemsstaterna skall samarbeta med kommissionen för att säkerställa att anslagen används i överensstämmelse med principerna för en sund ekonomisk förvaltning”. Kommissionen har alltså det slutliga ansvaret för att budgeten genomförs korrekt. 3.22 Budgetförordningen skiljer mellan olika förvaltningsmetoder för budgetgenomförandet som var och en kräver lämpliga system för övervakning och kontroll för att förhindra eller upptäcka och korrigera fel i betalningar. 3.23 På grund av det sätt på vilket de lagstadgade kraven i fördraget, budgetförordningen och sektorsförordningar hänger samman när det gäller ekonomisk förvaltning och styrning och kontroll, är ansvarsfördelningen och de olika instrumenten för finansiella korrigeringar extremt komplexa. Diagram 3.2 ger en förenklad översikt över de olika lagstiftningskomponenterna och hur de samspelar. 3.24 För direkt centraliserad förvaltning (kommissionens avdelningar genomför budgeten, till exempel administrativa utgifter och delar av forskning, energi och transport) och indirekt centraliserad förvaltning (delegerade enheter genomför budgeten, till exempel exekutiva byråer) ansvarar kommissionen ensam för genomförandet, inbegripet beslut om lämpliga korrigerande åtgärder. För utgifter med delad förvaltning – särskilt jordbruk och sammanhållning – ligger ansvaret för att budgeten genomförs korrekt, inbegripet återvinning av felaktiga betalningar, i första hand på medlemsstaterna (15). När medlemsstaterna inte korrigerar felaktiga utgifter eller inte inför ändamålsenliga system för övervakning och kontroll som ska förhindra att sådana utgifter ersätts eller göra korrigeringar, beslutar dock kommissionen om finansiella korrigeringar genom förfarandet för avslutning av räkenskaperna eller liknande förfaranden (16). Ingen fullständig och tillförlitlig information från medlemsstaterna 3.25 Liksom tidigare år påträffades bevis för väsentliga fel på viktiga EU-utgiftsområden med delad förvaltning, och de flesta felen inträffade på slutmottagarnivå. Återvinningsmekanismerna och nivån på återvunna medel borde spegla typen och graden av risk. EU:s stödsystem är så komplexa och så olikartade att det är svårt att göra en övergripande bedömning av hur ändamålsenligt korrigeringsmekanismerna fungerar i medlemsstaterna, men revisionsrätten fann inte tillräckliga bevis för att fleråriga korrigeringsmekanismer för vissa EU-åtgärder (till exempel när det gäller sysselsättning och socialpolitik och regionalpolitik) är anpassade till risken på området. 3.25 En återvinning kan endast ske sedan resultaten från revisionen har bekräftats i ett kontradiktoriskt förfarande tillsammans med den granskade, vilket i vissa fall leder till att resultatet dras tillbaka eller ändras. Det är därför oundvikligt att återvinningar blir mindre än de risker som identifierats i revisionerna. Kommissionen har gjort avsevärda ansträngningar för att förbättra kvaliteten på uppgifter om återvinning som lämnats av medlemsstaterna och arbetar för närvarande med att kontrollera fullständigheten och korrektheten i dessa uppgifter. Tack vare detta har framsteg gjorts med att ta fram underlag som tydligt styrker de fleråriga korrigeringsmekanismernas funktion. 3.26 För närvarande är informationen om korrigeringsmekanismerna i medlemsstaterna ofullständig och otillförlitlig när det gäller sammanhållningspolitiken. Beträffande jordbruk ifrågasätter revisionsrätten tillförlitligheten i den information som lämnats (se punkt 5.44). Kommissionen har ännu inte fullständig och/eller helt tillförlitlig information om konsekvenserna för mottagarna av EU-betalningar, för EU-budgeten och för de nationella budgetarna. 3.26 Kommissionen lade till ett nytt kapitel om återvinningen av felaktiga utbetalningar i kommentarerna till årsredovisningarna från Europeiska gemenskaperna för budgetåret 2007. Syftet med kapitlet är att ge en översikt över vilka förfaranden som finns för återvinning av felaktiga utbetalningar och att redovisa en bästa uppskattning av det totala belopp som återvunnits. Finansiella korrigeringar på medlemsstatsnivå på sammanhållningspolitikens område rapporteras till kommissionen varje år och uppgifter offentliggörs i årsrapporten om strukturfonderna. Som påpekades i svaret till punkt 3.25 vidtar kommissionen åtgärder för att förbättra pålitligheten och fullständigheten i denna information. Information om enskilda fall av återvinningar från mottagare lämnas genom det obligatoriska rapportförfarandet enligt förordning (EG) nr 1681/94, förutom att vara tillgänglig i medlemsstaternas övervakningssystem. Kommissionen fokuserar på att få komplett och pålitlig information för att kunna visa att EU:s budget har skyddats genom att man uteslutit finansiering som inte följer reglerna. När det gäller jordbruksutgifter anser kommissionen att informationen som den har mottagit från medlemsstaterna är komplett och tillräckligt pålitlig, eftersom inga avvikelser med allvarlig effekt har påträffats. Kommissionen inser emellertid att det finns utrymme för förbättringar och har reviderat de relevanta riktlinjerna för budgetåret 2008 i enlighet därmed. Kommissionen kommer också att fortsätta följa situationen noggrant (se svaret till punkt 5.44). 3.27 Korrigeringsmekanismer innebär inte nödvändigtvis att alltför stora utbetalningar återvinns från enskilda stödmottagare. Om de alltför stora utbetalningarna avser små belopp är det till exempel kanske inte kostnadseffektivt att återkräva dem, eller så har man inte genom kontrollförfarandena kunnat identifiera de enskilda stödmottagare som begärt för stora ersättningsbelopp (som när korrigeringen baseras på en felprocent som extrapoleras från en granskning av ett stickprov). När medlemsstater åläggs finansiella korrigeringar på grund av brister i sina system för övervakning och kontroll återkrävs beloppen vanligtvis inte heller från stödmottagarna. 3.28 I de fall som nämns i punkt 3.27 finansieras korrigeringarna i sista hand av de nationella skattebetalarna och inte av de stödmottagare som begärt för hög ersättning. Därmed minskar den direkta avskräckande effekten av kontroll- och sanktionssystemet så att fel kanske uppstår på nytt. Återvinningsförfarandenas ändamålsenlighet bör dock även bedömas utifrån deras bidrag till att främja förbättringar av systemen för övervakning och kontroll (och därmed minska risken för framtida fel). 3.27–3.28 Medlemsstaterna uppmanas att i tillämpliga fall återvinna för stora utbetalningar, och det finns stöd för att de i allmänhet gör så. Om fel kan tillskrivas brister i förvaltnings- och kontrollsystem, kan det eventuellt vara olämpligt att återvinna från mottagare som inte var skyldiga till den uppkomna situationen. Om korrigeringar i form av schablonbelopp eller extrapolerade belopp tillämpas, kommer de nationella myndigheterna enbart att kunna genomföra återvinningsåtgärder mot enskilda stödmottagare för vilka det föreligger bevis på oegentligheter. Huvudsyftet med korrigeringsmekanismerna är att undanta utgifter från gemenskapsfinansiering som inte har utförts i enlighet med gemenskapens regler, och således skydda gemenskapens budget från utgifter som inte ska belasta den. När medlemsstaternas förvaltningar svarar för kostnaden skyddar schablonbelopp eller extrapolerade korrigeringar gemenskapens budget, och uppmuntrar myndigheterna att förhindra en upprepning av sådana brister. Korrigeringar med schablonbelopp eller extrapolerade belopp är därför ett viktigt sätt att förbättra medlemsstaternas förvaltnings- och kontrollsystem för att därigenom förhindra felaktiga utbetalningar till slutmottagare eller se till att sådana betalningar upptäcks och korrigeras. 3.29 Efter sin granskning av de system och förfaranden som ska garantera att felaktiga utbetalningar återvinns och att det rapporteras om återvinningarna, anser revisionsrätten att kommissionen bör (17): 3.29 Kommissionen bekräftar sitt åtagande att fortsätta förbättra den tillgängliga informationen om återvinningar och finansiella korrigeringar som utförs antingen av kommissionen själv eller av medlemsstaterna. — göra en förteckning över och beskriva alla de återvinningsförfaranden som används både av medlemsstaterna och kommissionen så att insynen ökar beträffande befintliga korrigeringsmekanismer, — skapa en tydlig koppling mellan de fel som upptäcks genom kontroller och de återvinningar eller korrigeringar (kvittningar) av ersättningsbelopp som stödmottagare begärt, och inrätta en tillfredsställande övervakning av och rapportering om denna process, — koppla samman återvinningar och korrigeringar av belopp med det år då felen eller oriktigheterna inträffade, så att det blir möjligt att bedöma ändamålsenligheten hos den fleråriga korrigeringsmekanismen, — Information i kommissionens årsredovisning: Noterna till årsredovisningen för budgetåret 2007 innehåller ett kapitel om återvinning av felaktiga utbetalningar. Där lämnas en översikt över de förfaranden som finns för återvinning av felaktiga utbetalningar. I kapitlet redovisas också en bästa uppskattning av det totala beloppet för återvinningar, som bygger på den information som för närvarande finns tillgänglig. Denna information omfattar ännu inte alla återvinningar som gjorts genom avdrag från senare utbetalningar som hanteras direkt av kommissionen. Den omfattar endast medlemsstaternas uppgifter om återvinningar inom sammanhållningspolitikens område. För att ytterligare förbättra informationen om fel som korrigeras på kommissionsnivå introducerade kommissionen 2008 ändringar till det finansiella redovisningssystemet ABAC, så att man kan göra en tydlig koppling mellan de fel och oegentligheter som upptäcks i samband kontrollerna och respektive återvinning eller justering av belopp som erhållits av stödmottagare. Ändringen kommer också att göra det möjligt att koppla återvinningar och justeringar av begärda belopp till det år när felen eller oegentligheterna begicks, för att på så vis göra det möjligt för kommissionen att övervaka effektiviteten av de fleråriga återvinningssystemen på det vis som rekommenderas av revisionsrätten. — kvantifiera de belopp som återvunnits från slutmottagare som begärt för höga ersättningbelopp och de finansiella korrigeringar som betalats genom de nationella budgetarna, det vill säga av skattebetalarna, — försäkra sig om att medlemsstaterna i god tid lämnar fullständig och tillförlitlig information om återvinning, tillbakadragande och ännu ej avslutade återvinningar, särskilt när det gäller strukturfonderna, — bedöma i vilken utsträckning de finansiella korrigeringarna främjar förbättringar av systemen för övervakning och kontroll i medlemsstaterna, — Information som erhålls från medlemsstaterna: Inom jordbrukssektorn redovisas de belopp som återvunnits från slutmottagarna till kommissionen, och tas upp i årsredovisningen för 2007 samt i noterna till årsredovisningen för 2007 tillsammans med de finansiella korrigeringar som ålagts medlemsstaterna. Alla beslut som gäller finansiella korrigeringar offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning och den årliga verksamhetsrapporten från GD Jordbruk och landsbygdsutveckling innehåller komplett information om de finansiella relationerna mellan kommissionen och medlemsstaterna och medlemsstaternas återvinning av felaktiga utbetalningar från slutmottagarna. Även för utgifter som rör strukturåtgärder rapporteras de finansiella korrigeringar som beslutats av kommissionen i årsredovisningen. För korrigeringar som gjorts på nationell nivå ska medlemsstaterna förse kommissionen med årsrapporter om korrigeringar som de har gjort genom indrivning och återvinning av stöd och om ännu ej avslutade återvinningar i slutet av året. Kommissionen presenterade informationen den erhöll från medlemsstaterna för 2006 i en bilaga till årsrapporten för 2006 om strukturfonderna (SEK(2007) 1456) och kommer att offentliggöra uppgifter för 2007 i rapporten för 2007. Särskilda åtgärder i handlingsplanen för att stärka kommissionens tillsynsfunktion vid delad förvaltning av strukturåtgärder (KOM(2008) 97 slutlig) avser behovet att ytterligare förbättra denna rapportering. Dessa åtgärder omfattar kontroller på plats för att utvärdera pålitlighet och fullständighet för den inlämnade informationen. Kommissionen utvärderar löpande effektiviteten i medlemsstaternas övervaknings- och kontrollsystem och rapporterar om sina slutsatser, särskilt i de berörda generaldirektoratens årliga verksamhetsrapport. När allvarliga brister påträffas kommer kommissionen på samma sätt som tidigare att ställa in betalningarna och göra finansiella korrigeringar om medlemsstaterna inte vidtar de överenskomna åtgärderna för att förbättra systemen. I fråga om jordbruksutgifterna har revisionsrätten tidigare konstaterat att medlemsstaternas övervaknings- och kontrollsystem har förbättrats (se exempelvis revisionsrättens årsrapport för 2006). Kommissionen anser att dessa förbättringar, åtminstone delvis, är en konsekvens av att dess rekommendationer tillämpats av medlemsstaterna och de finansiella korrigeringar som medlemsstaterna tvingats göra. — bedöma vilken typ av korrigeringar som är lämplig att användas av kommissionen respektive av medlemsstaten och besluta hur ofta de ska användas, utifrån deras kostnadseffektivitet (18). — Kontrollens kostnader: Kommissionen håller på att slutföra sin utvärdering av kostnaderna för kontroll av jordbruket, Eruf och direkt centraliserad förvaltning. Resultaten kommer att ligga till grund för ett meddelande från kommissionen mot slutet av år 2008 i syfte att åter starta den interinstitutionella diskussionen om acceptabel risk. SLUTSATSER OCH REKOMMENDATIONER 3.30 Jämfört med början på den förra programperioden har en betydande förbättring skett för 2007 när det gäller utnyttjandet av åtagandebemyndiganden under det första året av den nya programperioden. Utnyttjandegraden för betalningsbemyndiganden låg 2007 kvar på en hög nivå. För sammanhållningpolitiken minskade de ursprungliga betalningsbemyndigandena med 0,745 miljarder euro genom ändringsbudgetar. 3.31 Medlemsstaterna förbättrade sina utgiftsprognoser när det gäller strukturfonderna så att överskattningen minskade från 33 % 2006 till 18 % 2007 (19). 3.31 Samtidigt som medlemsstaterna fortsätter att förbättra exaktheten i sina betalningsprognoser är de fortfarande alltför osäkra för att kunna användas i budgetberäkningar. Om de förbättras ytterligare skulle de emellertid kunna bli ett användbart instrument för att hjälpa till att säkra en fortsatt hög utnyttjandegrad. 3.32 De utestående budgetåtagandena avseende differentierade utgifter låg kvar på en mycket hög nivå och överskred de totala budgeterade åtagandebemyndigandena för 2007. Systemet med automatiskt återdragande av medel har medfört en relativ förbättring i detta avseende på området för strukturåtgärder. Det finns emellertid en risk för att påskyndade betalningar leder till att mindre strikta internkontrollrutiner tillämpas när det gäller de underliggande transaktionernas laglighet och korrekthet. Kommissionen måste hålla denna aspekt i åtanke när den överväger att införa liknande regler på andra områden med flerårig verksamhet såsom forskning, energi och transport, samt informationssamhället och medier. 3.32 Kommissionen är medveten om den risk som omnämns i dess revisionsarbete och vidtar lämpliga åtgärder när den konstaterar att medlemsstaterna har infört oacceptabla åtgärder för att undvika ett återdragande enligt n + 2. 3.33 Informationen om förvaltningen av korrigerande åtgärder och deras effekt behöver förbättras betydligt så att det blir möjligt att bedöma ändamålsenligheten hos de fleråriga korrigeringsmekanismerna för gemenskapens utgifter. 3.33 Kommissionen har förbättrat och förbättrar ytterligare den tillgängliga informationen (se § 6.5 i redovisningen för 2007). För strukturfonderna lämnas komplett information om de korrigeringar som gjorts av kommissionen i redovisningen för 2007. Fyllig information gavs också i bilagan till 2006 års årsrapport om strukturfonderna. Den informationen kommer att förbättras ytterligare i rapporten för 2007, framför allt vad gäller korrigeringar som utförts av medlemsstaterna. För jordbrukets del har all relevant information redan offentliggjorts och kan granskas och kontrolleras. Det inkluderar de korrigeringar som kommissionen ålagt medlemsstaterna och medlemsstaternas återvinning av felaktiga utbetalningar från slutmottagarna.

(1) Budgetöverskottet (budgetutfallet) visar hur stor del av budgeten som inte har utnyttjats. Överskottet är inte en reserv och kan inte ackumuleras och utnyttjas kommande år till att finansiera utgifter. Den outnyttjade inkomst som överskottet utgör justeras mot de egna medel som ska uppbäras det följande året.

(2) Detaljuppgifter om budgetgenomförandet 2007 finns i del II i Europeiska gemenskapernas årsredovisning, budgetåret 2007, och i följande dokument från kommissionens generaldirektorat för budget (GD Budget): rapporten om budgetförvaltningen och den ekonomiska förvaltningen för budgetåret 2007 (Report on budgetary and financial management – Financial year 2007) och rapporten om analysen av budgetgenomförandet inom strukturfonderna och Sammanhållningsfonden under 2007 (Report on the Analysis of the budgetary implementation of the Structural and Cohesion Funds in 2007), s. 57–58. Det bör dock påpekas att uppgifterna i de olika dokumenten inte är helt samstämmiga och skiljer sig något åt.

(3) Dessa avdelningar täcker följande politikområden 04: Sysselsättning och socialpolitik, 05: Jordbruk och landsbygdsutveckling, 11: Fiske och havsfrågor, 13: Regionalpolitik.

(4) Se även punkterna 3.9–3.11 i årsrapporten för budgetåret 2006.

(5) När det gäller sammanhållning se rapporten om analysen av budgetgenomförandet inom strukturfonderna och Sammanhållningsfonden under 2007 från kommissionens GD Budget, s. 35.

(6) Se tabell 5 och 6 på s. 13 i rapporten om analysen av budgetgenomförandet inom strukturfonderna och Sammanhållningsfonden under 2007 från kommissionens GD Budget.

(7) Se tabell 10 på s. 37 i rapporten om analysen av budgetgenomförandet inom strukturfonderna och Sammanhållningsfonden under 2007 från kommissionens GD Budget.

(8) På grund av att operativa program lämnats in sent eller förhandlingar med berörda medlemsstater varit långdragna har åtagandebemyndiganden på 130 miljoner euro förts över till 2008 när det gäller ett operativt konvergensprogram, nio program för territoriellt samarbete och sex program för gränsöverskridande samarbete via instrumentet för stöd inför anslutningen. Vissa av motsvarande tekniska stödåtgärder sköts också upp till 2008 och 2009. Se rapporten om budgetförvaltningen och den ekonomiska förvaltningen för budgetåret 2007 och rapporten om analysen av budgetgenomförandet inom strukturfonderna och Sammanhållningsfonden under 2007 (tabell 3, s. 12) från kommissionens GD Budget.

(9) EGT L 161, 26.6.1999, s. 1.

(10) Den franska förkortningen RAL (restant à liquider) används ofta för utestående åtaganden.

(11) Se tabell 13b i Europeiska gemenskapernas årsredovisning för budgetåret 2007.

(12) Se även punkt 2.25 i årsrapporten för budgetåret 2004.

(13) Artikel 93.2 i rådets förordning (EG) nr 1083/2006 (EUT L 210, 31.7.2006, s. 25).

(14) Exempelvis är beloppen för budgetgenomförandet olika i årsredovisningen och rapporten om budgetförvaltningen och den ekonomiska förvaltningen.

(15) För EGFJ krediteras alla korrigeringar fonden. För strukturfonderna drar medlemsstaterna av de oriktiga utgifter som de upptäcker vid sina kontroller och revisioner från de utgifter som redovisas för det aktuella programmet eller projektet. Detta gör de antingen omedelbart när den oriktiga utgiften upptäcks eller när den felaktiga betalningen har återvunnits från stödmottagaren.

(16) Liknande regler som för delad förvaltning tillämpas vid decentraliserad eller gemensam förvaltning där kommissionen genomför budgeten tillsammans med internationella organisationer eller andra oberoende organ.

(17) Vissa av dessa punkter nämns i vice ordförande Kallas svar på skriftlig fråga nr 21 från Europaparlamentet (budgetkontrollutskottet) i samband med förfarandet för beviljande av ansvarsfrihet för budgetåret 2006.

(18) Se revisionsrättens yttrande nr 2/2004 över en modell för ”samordnad granskning (single audit)” (samt ett förslag till ram för gemenskapens interna kontroll), (EUT C 107, 30.4.2004, s. 1).

(19) För Sammanhållningsfonden ökade däremot överskattningen från 32 % 2006 till 54 % 2007.