Yttrande från Regionkommittén om "Sammanhållningen och informationssamhället"

(98/C 64/03)

BAKGRUND

- Kommissionens meddelande "Sammanhållningen och informationssamhället" (KOM(97) 7 slutlig).

- Kommissionens beslut av den 11 juni 1997 att rådfråga Regionkommittén i detta ärende i enlighet med artikel 198c första stycket i EG-fördraget.

- Regionkommitténs beslut av den 8 mars 1996 att i väntan på begäran om yttrande ge utskott 3 "Transporter och kommunikationsnät" i uppdrag att utarbeta yttrandet.

- Utkast till yttrande (CdR 270/97 rév.) antaget av utskott 3 den 25 september 1997 (föredragande: Risto Koivisto).

Regionkommittén antog vid sin 20:e plenarsession den 19-20 november 1997 (sammanträdet den 19 november) följande yttrande.

1. Bakgrund

1.1. Kommissionens meddelande "Sammanhållningen och informationssamhället" är en uppföljning av de rekommendationer som framfördes i kommissionens första rapport om den ekonomiska och sociala sammanhållningen och kompletterar grönboken "Att leva och arbeta i informationssamhället - Människan i centrum". I och med detta meddelande inleder kommissionen den andra fasen i utvecklingen av informationssamhället, där avregleringen av marknaderna för telekommunikationer nästan är genomförd och det är dags att närmare studera informationssamhällets konsekvenser för andra sektorer.

1.2. Trots att avregleringen av marknaderna för datakommunikation och den därtill hörande harmoniseringen i princip ska komma att spridas till alla regioner inom gemenskapen så är den största risken, enligt meddelandet, att investeringarna blir fördröjda i vissa regioner. Därför måste marknadskrafterna vid behov kompletteras med politiska åtgärder så att man kan utjämna befintliga skillnader och säkerställa att informationssamhället når ut till alla regioner inom unionen med önskvärd hastighet.

1.3. Dessa politiska åtgärder kräver också medverkan av regionerna, de nationella regeringarna och de europeiska organen.

1.4. I meddelandet analyseras för första gången sambandet mellan informationssamhället och den ekonomiska och sociala sammanhållningen inom unionen. Regionkommittén fäster stor vikt vid detta dokument, som i övrigt tar upp de regionala aspekter på informationssamhället som tidigare tagits upp i flera yttranden från kommittén.

2. Sammanfattning av innehållet i kommissionens meddelande

2.1. Utvecklingen inom informationssamhället kan i hög grad bidra till att stärka den ekonomiska och sociala sammanhållningen i enlighet med artikel 130a i EG-fördraget, men i nuläget är möjligheterna att ta del av och utnyttja informationssamhället ojämnt fördelade mellan Europas regioner. Dessa skillnader gäller särskilt infrastrukturstandard, kostnader, tillförlitlighet och tjänsteutveckling.

2.2. Informationssamhället erbjuder också goda möjligheter att skapa nya sysselsättningsformer och att utveckla sådana arbeten som kräver ett kvalificerat yrkeskunnande.

2.3. Alla de processer som tillhör informationssamhället får också betydande geografiska och sociala effekter.

2.4. För att individer, grupper och företag oberoende av sitt läge ska kunna dra nytta av de möjligheter som informationssamhället för med sig, måste det finnas förutsättningar för detta i hela unionen.

2.5. Kommissionen har verkat för en avreglering av marknaderna för datakommunikation eftersom det har ansetts påskynda utbyggnaden av näten, underlätta utvecklingen av innovativa tjänster samt sänka kostnaderna för användarna. Genom att fastställa regler för alla allmännyttiga tjänster vill kommissionen försäkra sig om att utbudet av tjänster får god regional täckning.

2.6. En ytterst liten del av strukturfondernas medel används till åtgärder för att stimulera efterfrågan på informationssamhällets tjänster.

2.7. För att utjämna dessa regionala skillnader och främja en harmonisk utveckling av Europas regioner föreslår kommissionen en rad åtgärder inom följande tre områden:

a) När det gäller regler för telekommunikationsmarknaden, måste man föra en bred diskussion om vad den allmänna teletjänsten skall inbegripa och om allmänhetens tillgång till informationssamhället. På så sätt garanterar man att alla områden drar nytta av avregleringen av telekommunikationsmarknaden genom överkomliga priser, förbättrad service och innovativa projekt.

b) I framtiden kommer man att behöva fästa särskild uppmärksamhet på fullbordandet av telekommunikationsnäten och ge akt på sambandet mellan investeringar och regional utveckling.

c) För att stimulera efterfrågan tänker kommissionen lansera en lång rad initiativ som syftar till att utveckla en strategisk och integrerad hållning i fråga om informationssamhället. Till detta hör också en utvärdering av de befintliga finansiella instrumenten.

SYNPUNKTER PÅ KOMMISSIONENS MEDDELANDE

3. Regionala skillnader och informationssamhällets möjligheter

3.1. Regionkommittén anser att man genom att utnyttja informationssamhällets möjligheter väsentligt kan stimulera tillkomsten av nya tjänster (till exempel inom utbildning och sjukvård) i sådana regioner som tidigare haft en svag ställning.

3.2. Samtidigt ger utvecklingen av distansarbete och den minskade betydelsen av företagens geografiska läge helt nya möjligheter till ökad sysselsättning i områden som är aktivare än genomsnittet när det gäller att utnyttja informationssamhället.

3.3. Vissa uppgifter - till exempel hur utbredd användningen av Internet är - pekar på att skillnaderna mellan medlemsländerna snarare ökar än minskar.

3.4. Regionkommittén konstaterar att det inte bara är mellan olika medlemsländer utan även inom länderna som det finns stora skillnader när det gäller möjligheter och intresse för att utnyttja informationssamhället för att öka sysselsättningen och att utveckla regionen mer allmänt.

3.5. Regionkommittén vill i detta sammanhang fästa kommissionens uppmärksamhet på regionernas olika utvecklingsstrategier; många regioner lägger tyngdpunkten på helt andra frågor än att utveckla informationssamhället. Lokalt expertkunnande bör tillvaratas vid bedömning av situationen, men man måste samtidigt med hjälp av effektiv information säkerställa att bedömningen inte grundar sig på felaktiga uppgifter om vilka möjligheter informationssamhället innebär för den regionala utvecklingen.

3.6. Regionkommittén betonar informationssamhällets och dess marknaders globala natur och behovet av att även i fortsättningen på alla sätt stödja utvecklingen av kunskapscentrum på informationsteknik- och datakommunikationsområdet, liksom utvecklingen av motsvarande organisationer - ofta belägna i kärnländerna - för att den totala effekten på sysselsättningen i Europa ska bli så gynnsam som möjligt. I det sammanhållna informationssamhället måste man fästa större uppmärksamhet än idag på hur detta kvalificerade kunnande utnyttjas.

3.7. I sitt meddelande framhåller kommissionen regionala olikheter som förklaring till de skillnader som finns i datakommunikationsinfrastrukturen och teletjänsten. I de flesta kärnländerna finns i allmänhet inte sådana skillnader, men trots det är det även i dessa stor skillnad på utvecklingen mellan olika regioner. Regionkommittén konstaterar att dessa skillnader i huvudsak beror på privat och offentlig verksamhet i regionen samt nytänkande, och dessutom på hur medvetna beslutsfattare och aktörer har varit om de möjligheter som informationssamhället erbjuder.

3.8. Regionkommittén instämmer i kommissionens uppfattning att den mest centrala åtgärden för att främja sammanhållningen inom det europeiska informationssamhället är att satsa på en utbyggnad av obefintliga eller bristfälliga telenätstjänster i de regioner där dessa är svagast utvecklade. Detta berör särskilt de regioner där telekommunikationssektorns liberalisering inte har lett till nya investeringar. Såvida det inte sker en snabb utveckling på den punkten kommer effekterna av de program som ska stimulera efterfrågan att bli ringa i dessa regioner och skillnaden mellan regionerna att skärpas ytterligare.

4. Effekter av lagstiftningen

4.1. Regionkommittén vill fästa uppmärksamhet på att liberaliseringen av telekommunikationssektorn i fortsättningen snarare kommer att öka än minska skillnaderna mellan regionerna. Det är här inte bara fråga om skillnader länderna emellan, utan också om skillnader inom medlemsstaterna. Det är naturligt att man i fortsättningen strävar efter att koncentrera de nya tjänster som kräver grundläggande infrastruktur till platser där det är företagsekonomiskt lönsamt. Regionkommittén anser att det i fråga om unionens ekonomiska utveckling är riskabelt att bromsa upp utvecklingen av dessa tjänster genom att, till exempel, via en licenspolitik kräva ett mer heltäckande utbud än vad som är företagsekonomiskt möjligt.

4.2. Regionkommittén anser att sammanhållningen inom det europeiska informationssamhället är viktig och godtar därför att man delvis använder sig av rättsliga åtgärder, även om de till viss del skulle stå i konflikt med de allmänna principerna om fri konkurrens på teleområdet.

Utifrån definitionen för miniminivån på tjänster i alla regioner kan kommittén konstatera följande:

a) Genomförandet av de allmänna tjänsterna kommer sannolikt att höja avgifterna, åtminstone i glesbefolkade regioner. Eftersom teletjänsterna i framtiden allt oftare kommer att bestå av paket som riktar sig till olika användargrupper blir det inte möjligt att få någon specifikation på avgiften för enstaka tjänster. De stora användarna i centralregionerna kommer att få stora rabatter, medan de som bor i mer avlägsna trakter får betala mer och även för de kostnader som förorsakas av de allmänna tjänsterna till företagen.

b) Kommissionens avsikt att använda olika kriterier för allmänna tjänster för olika användargrupper (till exempel sjukvårdsinstitutioner, skolor, små och medelstora företag) är i och för sig motiverade. De användargrupper som nämns i meddelandet uppvisar dock stora olikheter när det gäller användningen av datakommunikationstjänster. Regionkommittén anser att det vore en bättre utgångspunkt att försöka definiera kriterierna för allmänna tjänster på grundval av användningsvolymen.

c) Många av teletjänsterna närmar sig traditionella medier när det gäller innehåll och marknadsmekanismer. Teleföretagen intresserar sig alltmer för hur många hushåll och företag som är anslutna till nätet, för att exempelvis reklam ska få så stor täckning som möjligt. Också från företagens sida finns ett allt större behov av heltäckande allmänna tjänster.

4.3. Regionkommittén konstaterar att den strikta licenspolitiken i vissa fall har varit till nytta för sammanhållningen, till exempel när villkoret för finansiering och koncession på mobiltelefonnätet har varit att nätet ska ha en viss regional täckning. Regionkommittén anser att det är motiverat att använda sådana instrument för att utjämna de regionala skillnaderna i infrastruktur, pris, kvalitet och tillgänglighet, men att en mer omfattande lagstiftning lätt går stick i stäv mot liberaliseringens ursprungliga syften, bromsar utvecklingen och leder till högre teletjänstavgifter för medborgarna och företagen.

4.4. Regionkommittén hoppas att man i stället för en alltför långtgående lagstiftning ska satsa på till exempel satellitbaserade datakommunikationstjänster och terminaler för sådana till överkomligt pris, som inte skulle kräva några stora investeringar i det grundläggande nätet och som samtidigt skulle täcka även sammanhållningsregionerna.

5. De lokala och regionala myndigheternas ansvar

5.1. Regionkommittén hänvisar till sina tidigare yttranden och betonar än en gång de regionala och lokala myndigheternas viktiga ställning och deras ansvar för utvecklingen av det europeiska informationssamhället.

5.2. Regionkommittén delar kommissionens uppfattning att den regionala nivån passar bäst för att identifiera och ta till vara de möjligheter som informationssamhället erbjuder. Kommittén noterar också att det i strid med kommissionens uppfattning har utarbetats omfattande utvecklingsprogram för data- och datakommunikationsteknik i olika regioner som även aktualiserar behovet av kompletterande åtgärder för att utveckla infrastruktur och tillämpningar.

5.3. Regionkommittén anser att det europeiska informationssamhället i första hand bör bygga på medborgarnas behov. I regionerna och kommunerna finns redan de instrument (till exempel skolor och bibliotek) som behövs för att antingen genomföra eller inte genomföra ett informationssamhälle där människan står i centrum. Med hjälp av dessa instrument går det också att hitta de lösningar som efterfrågas i kommissionens meddelande - med hänsyn tagen till olika gruppers och individers behov och problem - och att förverkliga sammanhållningen även på denna nivå.

5.4. Regionkommittén vill särskilt fästa uppmärksamhet på de regionala och lokala myndigheternas betydelse när det gäller att främja efterfrågan på informationssamhällets tjänster. Kommittén finner det mycket angeläget att satsa på informationstjänster i skolor, offentliga bibliotek och liknande platser där de är lättillgängliga för medborgarna.

Här kan skolor och liknande institutioner bidra - även genom egna nydanande projekt - till utvecklingen av ett informationssamhälle som bättre motsvarar de krav som ställs av ungdomarna, och mer allmänt av samtliga kultur- och utbildningsaktörer.

5.5. Regionkommittén konstaterar att de lokala myndigheternas informationstjänster i många projekt har fungerat som en pådrivande faktor för informationssamhället på det regionala planet. Kommittén vill i detta sammanhang fästa kommissionens uppmärksamhet på att målgrupp för kommunernas och regionernas tjänster är regionens alla invånare och företag, medan däremot den privata sektorn endast riktar sitt intresse mot betalande kunder. När kommunerna utvecklar tjänster som bygger på ny teknik tvingas de hela tiden upprätthålla och utveckla även sina traditionella informationskanaler. På grund av den viktiga funktion som de lokala myndigheternas tjänster har och på grund av utvecklingssvårigheter anser Regionkommittén att det behövs mer satsningar för att stödja utvecklingen av dessa tjänster.

5.6. Kommissionen hänvisar till de möjligheter som Internationella utvecklingsfonden har i sitt program (som har till uppgift att utveckla de offentliga förvaltningarnas informationsnät) för att också skapa en efterfrågan som kommer den privata sektorn till godo. Detta program är huvudsakligen inriktat på sådana tillämpningar som inte direkt hör ihop med de lokala myndigheternas verksamhet. Regionkommittén anser att om programmet för att utveckla de offentliga förvaltningarnas informationsnät utvidgades till att i högre grad omfatta de regionala och lokala myndigheternas verksamhet, skulle sammanhållningen i informationssamhället öka, såväl inom staterna som mellan dem.

5.7. Av ovanstående resonemang följer att Regionkommittén inte kan ansluta sig till kommissionens uppfattning att ansvaret för att utveckla och bygga ut informationssamhället i första hand skulle ligga hos de privata företagen, aktörerna på telemarknaden och hos dem som erbjuder tjänster.

6. Regionala strategier för informationssamhället

6.1. Regionkommittén ser mycket positivt på kommissionens uppmaning till medlemsstaterna att iakttaga ett strategiskt tillvägagångssätt som ska främja samarbetet mellan olika sektorer inom informationssamhället i samarbete med bland annat regionala och lokala myndigheter.

6.2. Regionkommittén betonar de goda erfarenheterna från IRIS-initiativet (forskningsprogram om informationsteknologins sociala tillämpning), som visar att det krävs olika strategier för olika regioner. Kommittén anser att de regionala strategierna för informationssamhället har stor betydelse, speciellt för den regionala utvecklingen. Lika viktigt - och ur ett socialt perspektiv kanske ännu viktigare - anser kommittén att det är med olika innovativa projekt på gräsrotsnivå. Mellan dessa och de ovannämnda strategierna bör man kunna finna en god balans, både funktionellt och när det gäller användningen av gemenskapens finansieringsinstrument.

6.3. Enligt Regionkommitténs åsikt är det svårt att utveckla en bra regional strategi utan erfarenheter av såväl lyckade som misslyckade projekt som utförts tillsammans med människor och/eller företag på gräsrotsnivå.

6.4. Regionkommittén anser det vara särskilt viktigt att man även kopplar en satsning på utbildning till de regionala strategierna för informationssamhället eftersom kunskaper om informationssamhällets möjligheter är lika väsentligt för att förverkliga sammanhållningen som informationssamhällets tjänster.

7. Utvecklingen av EU:s finansieringsinstrument

7.1. Med hänvisning till de goda erfarenheterna från IRIS-initiativet anser Regionkommittén att det är viktigt att man med ekonomiskt stöd från strukturfonderna utvecklar möjligheterna till samarbetsprojekt mellan regionerna och till multinationellt samarbete.

7.2. Regionkommittén anser att kärnregionernas och sammanhållningsregionernas gemensamma regionala projekt skulle kunna främja en överföring av kunnande och därigenom också stärka sammanhållningen.

7.3. På många håll inom gemenskapen pågår lovande regionala utvecklingsprojekt. Regionkommittén finner det viktigt att man vid beslut om hur strukturfondernas medel skall användas uppmärksammar tidigare erfarenheter, så att överföringen av kunnande kommer andra regioner till godo samt att resurser avsätts för detta ändamål.

7.4. Enligt Regionkommitténs åsikt skulle man även kunna dra nytta av ramprogrammet för forskning och utveckling för att främja den tekniska utvecklingen i det europeiska informationssamhället utan att äventyra programmets allmänna mål. Detta skulle till exempel kunna gå till så att man i något av delprogrammen gör sådana prioriteringar att sammanhållningsregionerna och andra regioner med dåliga förutsättningar kunde delta i försöksverksamhet för tillämpningar som lagts fram för informationssamhället.

7.5. Regionkommittén vill fästa uppmärksamhet på de stora förändringar som inträffat under det nuvarande målprogrammet, vilka fått till följd att man i programdokumenten i framför allt de gamla medlemsländerna knappast alls har tagit hänsyn till informationssamhällets betydelse för den regionala utvecklingen. Kommissionens meddelande lämnar inte mycket utrymme åt projekt för att stimulera efterfrågan i informationssamhället, och detta avspeglar tydligt att det nuvarande kontrollintervallet inte garanterar någon möjlighet till anpassning till de snabba förändringarna. Målprogrammen borde därför göras mer flexibla, så att man har en relativt lång tidsperiod för att hinna reagera på förändringar i samhället.

7.6. Regionkommittén anser att det är viktigt att man i de följande målprogrammen tar tillräcklig hänsyn till förverkligandet av sammanhållningen i informationssamhället och att man också beaktar möjligheten att utnyttja strukturfondernas medel till åtgärder för att stimulera efterfrågan.

8. Slutsatser

8.1. Regionkommittén anser att de möjligheter som skapas genom informationssamhället är av stor betydelse för den regionala utvecklingen och för en utveckling av sammanhållningen.

8.2. Regionkommittén anser i likhet med kommissionen att de politiska åtgärderna för att stimulera efterfrågan på tjänster i informationssamhället är ytterst betydelsefulla liksom att strukturfondernas resurser används till program för att stödja detta.

8.3. Regionkommittén vad sammanhållningen beträffar anser Regionkommittén att det viktigaste målet är att inom en nära framtid bygga ut infrastrukturen så att telenäten får tillräcklig täckning i alla regioner.

8.4. Regionkommittén vill fästa kommissionens uppmärksamhet på att en lagstiftning som begränsar liberaliseringen av telemarknaden - som till exempel genomförandet av allmännyttiga tjänster - också kan få effekter som är till skada för sammanhållningen.

8.5. Regionkommittén konstaterar att de regionala och lokala myndigheternas ansvar och ställning vid utvecklingen av det europeiska informationssamhället - och framför allt när det gäller den sociala aspekten - är minst lika viktigt som den privata sektorns ansvar.

8.6. Regionkommittén vill som motvikt till de regionala och nationella strategierna även ge en möjlighet till lokala aktörer att utveckla det europeiska informationssamhället med små innovativa projekt.

8.7. Regionkommittén anser att det är viktigt att utveckla möjligheterna till samarbetsprojekt mellan regionerna med ekonomiskt stöd från strukturfonderna samt att också på andra sätt verka för en överföring av erfarenheter och kunnande.

Bryssel den 19 november 1997.

Regionkommitténs ordförande

Pasqual MARAGALL i MIRA