Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om "Meddelande från kommissionen om sammanhållningen och informationssamhället"

(97/C 355/04)

Den 5 juni 1997 beslutade kommissionen i enlighet med artikel 198 i fördraget om Europeiska gemenskapen att rådfråga Ekonomiska och sociala kommittén om ovannämnda meddelande.

Sektionen för regional utveckling, landsbygds- och stadsplanering, som ansvarat för det förberedande arbetet, antog sitt yttrande den 16 september 1997. Föredragande var Jocelyn Barrow.

Vid sin 348:e plenarsession den 1-2 oktober 1997 (sammanträdet den 1 oktober 1997) antog Ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 91 röster för, 1 röst emot och 1 nedlagd röst.

1. Inledning

1.1. Medvetenheten om informations- och kommunikationsteknikens betydelse ökar inom Europeiska unionen. Det är också tydligt att EU ligger efter sina globala konkurrenter, främst Förenta Staterna och Japan, när det gäller att svara på informations- och kommunikationsteknikens utmaningar. En strategi för att öka Europas engagemang och insatser inom informations- och kommunikationstekniken och dennas användning för att skapa ett livfullt informationssamhälle är därför av stor betydelse och en utmaning för hela EU. Den kräver ett mångsidigt tillvägagångssätt som beaktar informationssamhällets olika aspekter, inklusive dess effekt på sammanhållningen.

1.2. Informationssamhällets utmaningar har berörts i ett antal meddelanden från kommissionen, vilka bygger på rådgivande studier och rapporter från t.ex. expertgrupper på hög nivå om informationssamhället. Ekonomiska och sociala kommittén har ombetts att avge yttranden om olika sidor av informationssamhällets utveckling ().

1.3. I dessa yttranden har kommittén konsekvent hävdat att det finns ett behov av att utveckla en europeisk modell för informationssamhället, som erkänner den sociala dimensionen av informationssamhället, i synnerhet effekterna på sysselsättningen och sammanhållningen ().

1.4. Kommissionens meddelande välkomnas som en nödvändig utgångspunkt för att främja informationssamhället i mindre gynnade regioner. Kommittén anser dock att kommissionens förslag inte är tillräckligt utvecklade och bör ta större hänsyn till att telekommunikationssektorn och informationssamhället i allmänhet snabbt ändrar karaktär.

2. Kommissionens meddelande

2.1. Syftet med meddelandet är att lägga fram en strategi för att säkerställa en harmoniserad utveckling av informationssamhället i EU:s regioner, för att undvika att det uppstår "en polarisering mellan människor som har tillgång till information och människor som inte har det", vilket skulle kunna medföra en ökad obalans mellan regionerna. Meddelandet kompletterar en tidigare utgiven grönbok "Leva och arbeta i informationssamhället: människan i centrum" () som behandlade informationssamhällets sociala aspekter.

2.2. I meddelandet ges en kort översikt över skillnaderna mellan olika delar av EU när det gäller utbudet av telekommunikationstjänster. Man kommenterar även regelverket och den nuvarande (relativt begränsade) roll som strukturfonderna spelar för att förbereda de mindre gynnade regionerna på informationssamhället samt skisserar en bild av den fortsatta utvecklingen.

2.3. Meddelandet består av tre delar: att med hjälp av lagstiftningsprocessen garantera att alla regioner skall kunna dra fördel av informationssamhällets möjligheter, att garantera att relevanta infrastrukturnät fullbordas, samt att stödja initiativ för att öka medvetenheten om de möjligheter informationssamhället erbjuder samt stimulera efterfrågan på informationsrelaterade verksamheter.

2.4. Därefter presenteras ett antal arbetsprinciper ägnade att garantera den fortsatta utvecklingen. Dessa rör lagstiftning, investeringar i infrastruktur och stimulering av efterfrågan.

3. Allmänna synpunkter

3.1. Kommissionens meddelande främjar utvecklingen av politiken angående informationssamhället genom att fokusera på hur sammanhållningen skall beaktas. Som kommittén redan i tidigare yttranden har påpekat är detta en välkommen utveckling av politiken.

3.2. Meddelandet fäster dock inte tillräckligt avseende vid det mer allmänna problem som EU står inför, nämligen att unionen ligger efter både Förenta Staterna och Japan på detta ekonomiskt sett strategiskt avgörande område. Man bör komma ihåg att informationsteknikindustrierna världen över står för en större del av BNP än bilindustrin.

3.3. Utvecklingen av informationssamhället i EU som helhet måste vara det centrala politiska målet samtidigt som man garanterar att sammanhållningen respekteras.

3.4. På samma gång är det önskvärt med åtgärder för att förbättra möjligheterna för alla, speciellt de mindre gynnade regionerna, att på ett effektivt sätt kunna konkurrera om verksamheter som är knutna till informationssamhället. Dessa mål är inte nödvändigtvis lätta att förena och man kan förvänta sig svåra val när det gäller att besluta om när den politiska nivån skall ingripa för att åsidosätta marknadsstyrda investeringsbeslut. I detta hänseende är det viktigt att upprätta rättvisa och tydliga regler för att styra utvecklingen av verksamheter som är förbundna med informationssamhället.

3.5. Skillnaderna när det gäller telekommunikationsinfrastrukturen i regionerna kan, som det hävdas i kommissionens meddelande, vara betydande och detta kan motverka utvecklingen av livfulla informations- och kommunikationsrelaterade verksamheter i regioner där informationsindustrin släpar efter. Men om detta nödvändigtvis är den inriktning politiken skall ha är diskutabelt. Den regionala utvecklingen kan följa ett antal olika vägar och frågan bör vara hur dessa, med knappa resurser, bäst kan utnyttjas. Om det krävs en större ansträngning för att stärka telekommunikationsinfrastrukturen kan detta, med tanke på strukturpolitikens begränsade budget, bara rättfärdigas om man kan lägga fram starka skäl för att andra initiativ skärs ned (eller ges upp).

3.6. Det är också viktigt att man inser att inte alla regioner kan (eller bör) förvänta sig att kunna locka till sig hela registret av ekonomisk verksamhet. Vissa regioner kommer att vara i bättre stånd att stödja informations- och kommunikationsrelaterade verksamheter än andra. Detta beror inte så mycket på infrastrukturen som på att det finns kompletterande produktionsfaktorer. Den tidigare politiken på området ger exempel på olämpliga politiska beslut som t.ex. de ökända syditalienska "ökenkatedralerna" (stora tillverkningsanläggningar som inte passar in i den ekonomiska strukturen) eller idén att alla orter bör ha ett forskningscenter. Detta berörs inte i kommissionens meddelande fastän det är tydligt att man måste finna en försiktig balans mellan att erbjuda möjligheter och undvika slöseri med utgifter.

3.7. Avgörande förändringar kan förväntas inom telekommunikationsindustrin och dess regelverk. Det handlar bl.a. om den successiva privatiseringen av offentligt ägda nätverk, nya konkurrenters inträde och etableringen av gränsöverskridande tjänsteleverantörer. I vissa medlemsstater innebär detta investeringar i konkurrerande nätverk. I detta sammanhang är det värt att fråga sig hur stödet från strukturfonderna skall kunna förenas med förekomsten av privata företag inom sektorn och mer allmänt med konkurrenspolitiken. Kommittén anser att stödet i regel bör begränsas till grundläggande infrastruktur och att det bör dras upp tydliga riktlinjer för hur pengarna används.

3.8. När det gäller lagstiftning kommer avgörande förändringar att inkludera genomförandet av direktiv 97/13/EG om licenser och den vidare utvecklingen av direktiv 90/388/EG om tjänster. Direktiv 95/62/EG om tillhandahållandet av öppna nät, som nämns i punkt 10, hör också till meddelandet, eftersom det berör tillhandahållandet av samhällsomfattande tjänster och andra reglerande åtgärder som samtrafikavgifter (de avgifter som den huvudsakliga tillhandahållaren av infrastruktur tar ut för att andra skall kunna utnyttja deras nätverk, har avgörande betydelse för den eventuella vinsten för nya aktörer) Kommittén uppmanar kommissionen att studera och inom kort rapportera om hur regelverkets utveckling kan komma att begränsa effekterna av förslagen i meddelandet.

3.9. Informationssamhället kommer att påverka sysselsättningen på olika sätt och dessa måste förstås på ett korrekt sätt. I likhet med alla tekniska framsteg kommer det att finnas möjligheter till nya arbetstillfällen, men vissa förluster av arbetstillfällen är oundvikliga när vissa kategorier av arbeten trängs undan av nya kapitalformer.

3.9.1. Arbetsmarknadens parter spelar en självklar roll i detta hänseende genom att de kan garantera att sådana förluster av arbetstillfällen hanteras med ett minimum av socialt sönderfall.

3.10. Ett helt register av nya tjänster och verksamheter förbundna med informationssamhället kommer med tiden att leda till att arbetstillfällen skapas. Framsteg inom telekommunikationssektorn har till exempel underlättat för de finansiella tjänsternas understödjande verksamheter att flytta från överbefolkade finansiella centra till mindre städer och samhällen. Många andra tjänster, särskilt de som är riktade till näringslivet, kan också omlokaliseras på detta sätt.

3.11. Ibland antas att de flesta arbetstillfällena i informationssamhället kommer att skapas i de små och medelstora företagen, men man får inte förbise möjligheten att de större företagen dras till mindre gynnade regioner, särskilt när det gäller distansarbete. Exempel på detta är kommunikationscentra för större telekommunikationsoperatörer eller andra former av decentraliserade verksamheter inom dataindustrin.

3.12. Erfarenheterna från det skotska telekommunikationsinitiativet "Highlands and Islands" är också lärorika eftersom de har gjort det lättare att skapa eller ofta (och lika viktigt) bibehålla arbetstillfällen. Även om det sammanlagda antalet arbetstillfällen inte är enormt, har sådana initiativ den betydelsefulla effekten att de kan skapa nya nyckelverksamheter runt vilka andra verksamheter kan utvecklas. Det bör emellertid noteras att en avsevärd andel av dessa arbetstillfällen tillfaller, och ofta skapas av, folk som flyttar till regionen. Den inhemska befolkningen drar icke desto mindre nytta av den ökade köpkraften som framkallas av de högre inkomsternas "multiplikatoreffekter" i regionen. För att kunna förstärka lokalbefolkningens möjligheter till en tryggad sysselsättning krävs kompletterande insatser inom områden som till exempel utbildning.

4. Särskilda synpunkter

4.1. Som kommittén framhållit i tidigare yttranden är det viktigt att policyinitiativ skräddarsys efter näringslivets, de enskildas och de ekonomiska och sociala intressegruppernas verkliga behov ().

4.2. Någonting som oroar kommittén är utsikterna för en betydande ägarkoncentration på mediaområdet och att det sker en horisontell integration av ytterligare delar av "informationsindustrin" i stora konglomerat, som ofta ägs av intressen utanför EU.

4.3. Kommittén noterar att det har inträffat förseningar i genomförandet av andra delar av kommissionens löpande åtgärdsplan för informationssamhället (). Detta pekar på behovet av vaksamhet när man sätter upp mål, men också försiktighet när det gäller förväntningar på vad som kan uppnås. De begränsade ekonomiska anslagen till strukturfonderna förstärker denna synpunkt.

4.4. Det ligger en viss fara i det sätt på vilket man i meddelandet formulerar förslagen om att behandla mindre gynnade regioner som om de hade samma behov. I dokumentet hänvisar man både till mål 2- och mål 1-regioner, trots att det inte är realistiskt att tro att man genom strukturfonderna skall kunna göra särskilt mycket för så många regioner. Kommittén vill att kommissionen förklarar hur man har tänkt sig att uppnå dessa mål med de begränsade medel som står till förfogande genom strukturfonderna. Detta måste undersökas snarast, särskilt mot bakgrund av skillnaderna mellan regionerna, och kommittén välkomnar kommissionens förslag att "genomföra en grundlig utvärdering av de nya mål 2- och mål 1-programmens innehåll".

4.5. I detta sammanhang skall nämnas att den privata sektorn kommer att spela en nyckelroll i informationssamhällets utveckling. Den politik som föreslås av kommissionen, olika medlemsstater och regionala myndigheter måste återspegla den förändring som hela tiden äger rum inom olika industrier som verkar i informationssamhället, t.ex. telekommunikations-, mjukvaru- och tilläggstjänstindustrierna osv. En del av dessa öppnar möjligheter för små och medelstora företag, men man måste också erkänna betydelsen av att locka till sig dotterföretag knutna till större företag.

4.6. EU kännetecknas av kulturell och social mångfald, och det finns anledning att fråga sig om ett enhetligt och centraliserat "informationssamhälle" verkligen skulle innebära en positiv utveckling. Av många skäl är det regionerna som är bäst ägnade att utforma sina egna strategiska planer. Det är därför mycket viktigt att ta hänsyn till regionala prioriteringar för att kunna utforma välgrundade planer, och det är också i överensstämmelse med subsidiaritetsprincipen.

4.7. IRISI- och RISI-initiativen, som utgör en del av kommissionens politik för att stimulera efterfrågan, är värdefulla experiment även om de har en begränsad omfattning. De fungerar också som en användbar metod för att bedöma regionernas behov. Kommittén ser dessa initiativ som "nedifrån-och-upp"-initiativ, även om kommissionen verkade för att övertyga regionerna om värdet av att delta i dem. Man kan härvid fråga sig hur öppna andra regioner är för liknande initiativ och på vilken myndighetsnivå som politiken skall genomföras. Det ger också en fingervisning om att de bästa resultaten kommer att uppnås om den mest kompetenta myndighetsnivån har ansvaret för en viss politik.

5. Slutsatser och rekommendationer

5.1. Kombinationen av en avreglering av telekommunikationerna och framsteg inom informations- och kommunikationsteknik ger nya möjligheter för regionerna, men om man skall kunna dra fördel av dessa möjligheter är det viktigt att kommissionen vidtar särskilda åtgärder för att befästa framstegen. I detta sammanhang bör en åtskillnad göras mellan utgiftskrävande åtgärder och andra åtgärder. Härvid måste kommissionen beakta att det finns stora skillnader mellan olika regioners behov.

5.2. Hur informationssamhället påverkar sammanhållningen kommer i mycket hög grad att vara avhängigt av hur telekommunikationssektorn som sådan utvecklas. Kommittén är orolig för att kommissionens förslag inte i tillräcklig utsträckning tar hänsyn till att telekommunikationsindustrin liksom andra informationsindustrier har ändrat karaktär till följd av privatiseringar, en allt intensivare konkurrens och ett ökande antal nya teknologier och tjänster. Verkligheten är den att det på telekommunikationsområdet kommer att ha ägt rum långtgående förändringar i ägarstruktur och reglering när meddelandets innehåll väl omsätts i handling.

5.3. Omfattande och tillförlitliga nätverk är nödvändiga förutsättningar för att bygga upp ett informationssamhälle, så därför bör eventuella luckor i infrastrukturutbudet ges högsta prioritet.

5.4. Utvecklingen i riktning mot att privatisera telekommunikationssektorn och ge nya tillhandahållare av tjänster tillgång till denna sektor innebär emellertid att infrastrukturen i allt högre grad blir en fråga för privata operatörer och inte längre ett område för offentliga investeringar. Det är därför av vikt att kommissionen inser att kommissionens och medlemsstaternas regleringsbefogenheter kommer att få avsevärd effekt och att man inom kommissionen måste avgöra när dessa befogenheter kan tänkas ge utrymme för mer effektiva lösningar än finansiering genom strukturfonderna.

5.5. Begreppet "samhällsomfattande tjänster" är kort sagt ett avgörande begrepp för informationssamhället. Det kan dock tolkas på flera olika sätt, och det skulle vara nyttigt att klargöra de möjliga tolkningarna. Den mest grundläggande "tjänsten" är tillgång till en fast telefonipunkt, men mer avancerade tjänster kräver olika sammansättningar av hård- och mjukvara som alla kan betraktas som delar av ett "tjänsteutbud", något som aktualiserar frågan om tjänsteutbudets samhällsomfattande karaktär. Kommittén välkomnar kommissionens förslag rörande samhällsomfattande tjänster, särskilt punkt 13 i meddelandet, men vill uppmana kommissionen att förfina begreppet "samhällsomfattande tjänst" och undersöka möjligheterna att göra det så användbart att det kan avspegla alla de nya tjänster som blir tillgängliga och taxorna för dessa. Kommittén vill betona att begreppet "samhällsomfattande tjänst" hela tiden ändrar betydelse och att det är viktigt att på lämpligt sätt anpassa politiken härefter.

5.6. Kommittén uppmanar därför kommissionen att göra en bedömning av hur den förväntade utvecklingen av telekommunikationerna kommer att påverka sammanhållningen och att lägga fram förslag till hur sammanhållningspolitiken skall kunna beakta denna utveckling.

5.7. Kommittén är enig med kommissionen i betoningen av partnerskapets betydelse för att främja sammanhållningen. Det är emellertid viktigt att man för denna politik lägger fast specifika mål som kan främja framstegen, och kommittén befarar att man inte i tillräcklig utsträckning har tänkt över dessa mål.

5.8. Även om sammanhållningspolitiken tenderar att fokuseras på små och medelstora företag och deras bristande anpassning till informations- och kommunikationstekniken - särskilt i mindre gynnade regioner - kan en mobilisering av stora företag och universitets och forskningsinstituts medverkan spela en viktig roll när det gäller att förbättra regionernas förutsättningar att utnyttja sina möjligheter.

5.9. För att bygga upp informationssamhället i hela EU, och framför allt i de mindre gynnade regionerna, fordras det att man sätter medborgarna i centrum. För det första skall dessa genom utbildning få de kvalifikationer som krävs på arbetsmarknaden, och för det andra skall de bli medvetna om de möjligheter som finns.

5.10. Sammanhållningen kan också främjas genom kommissionens politik för bl.a. vetenskap och teknik (det kommande femte ramprogrammet) och de åtgärder som skall öka takten i omskolningen av arbetstagare (t.ex. strukturfondernas mål 4). Kommittén uppmanar kommissionen att arbeta vidare med detta.

Bryssel den 1 oktober 1997.

Ekonomiska och sociala kommitténs ordförande

Tom JENKINS

() EGT C 296, 29.9.1997; EGT C 206, 7.7.1997; EGT C 66, 3.3.1997; EGT C 89, 19.3.1997; EGT C 212, 22.7.1996.

() Till exempel yttrandet om kommissionens meddelande till rådet, Europaparlamentet, Ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén om Europa i ledningen för det globala informationssamhället: löpande åtgärdsplan, EGT C 296, 29.9.1997.

() Dok. KOM(96) 389 slutlig.

() Meddelande från kommissionen till rådet, Europaparlamentet, Ekonomiska och sociala kommittén och regionkommittén om "Europa i ledningen för det globala informationssamhället: Löpande åtgärdsplan" (dok. KOM(96) 607 slutlig).