EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION 
Bryssel den 27.11.1996 
KOM(96) 547 slutlig 
MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN 
om kampen mot turism där barn utnyttjas sexuellt 

Inledning 
1. Den omfattande utvecklingen av turism där barn utnyttjas sexuellt är ett relativt 
nytt fenomen, vilket till viss del hör samman med den betydande ökningen av antalet 
affärsresenärer och internationella turister under andra halvan av 1900-talet. 
1 detta sammanhang uppfattas turismen som en kanal för sexuellt utnyttjande av barn i 
kommersiellt syfte. Det blir samtidigt alltmer uppenbart att det växande engagemanget 
frän turistnäringen och dess yrkesutövare i kampen mot detta gissel är en nyckelfaktor för 
problemets lösning. 
2. Det är inte bara pedofiler som sexuellt utnyttjar barn i samband med resor, även 
om de utgör den inre cirkeln av personer som utnyttjar barn sexuellt, utan också personer 
som utnyttjar barn av preferens eller när de har tillfälle1. 
Denna distinktion mellan olika personer som sexuellt utnyttjar barn, som är baserad på 
olika vetenskapliga arbeten, är av praktiskt intresse inte bara när det gäller att inrikta 
informationskampanjer, som framför allt vänder sig till de personer som utnyttjar barn 
när de har tillfälle. Den är också av intresse i samband med behandlingar och 
rehabilitering av offer, vilka anpassas till barnets utvecklingsstadium och vilken typ av 
övergrepp som det utsatts för. Denna distinktion bör emellertid på inget sätt dölja att alla 
former av sexuella övergrepp är oacceptabla. 
Man har nått anmärkningsvärda framsteg med att fastställa vilka orsaker, såväl 
psykologiska, sociala som kulturella, som leder till att en turist utnyttjar barn sexuellt (jfr 
bilaga 1). Trots att viss osäkerhet kvarstår om sexturisternas identitet, motiv och beteende 
hindrar inte detta att det utformas och vidtas åtgärder som syftar till att bekämpa detta 
beteende. 
3. Sexuellt utnyttjande av barn är en verklig "kommers" på internationell nivå, vilket 
framgår av förberedelsearbetet till världskongressen i Stockholm i augusti 1996. Den 
känner inga geografiska, kulturella eller sociala gränser. Den är ofta välorganiserad och 
extremt lönsamt och risken att den leder till rättsliga åtgärder och straffpåföljder är 
mycket liten. 
Det är tydligt att sexturism som involverar barn är ett fenomen som ökar i omfattning. 
Ändå kvarstår fortfarande vissa frågor, eftersom det i brist på kvalitativa och kvantitativa 
studier är svårt att ge en exakt bild av dess natur och omfattning. Det är dock allmänt 
erkänt att detta fenomen breder ut sig och att den geografiska omfattningen ökar. 
Det är uppenbart att antalet prostituerade barn fortsätter att öka. De sifferuppgifter som 
framförs från olika håll skall hanteras med största försiktighet, men det går ändå att påstå 
1 Termen en person som utnyttjar barn sexuellt av preferens används för att beteckna individer som har 
en sexuell preferens för barn i pubertetsåldern eller som är något äldre. Termen en person som 
utnyttjar barn sexuellt om de har tillfälle används för att beskriva individer som sexuellt utnyttjar barn 
utan att deras sexuella intresse nödvändigtvis riktar sig mot barn. Om ni vill veta mer om dessa 
begrepp kan ni vända er till dokumentet L'exploiteur sexuel, som lades fram av ECPAT (End Child 
Prostitution in Asian Tourism) inför Världskongressen mot sexuellt utnyttjande av barn i kommersiellt 
syfte (Stockholm, augusti 1996). 
all enligt aktuella beräkningar fogas en miljon barn i världen årligen till raden av offer for 
sexturism och organiserad prostitution. 
Det verkar dessutom som om fenomenet breder ut sig. Turistströmmarna går 
huvudsakligen från de ekonomiskt utvecklade länderna i Västeuropa, Nordamerika, 
Australien och Nya Zeeland till de fattigare länderna i andra områden. Sexturism som 
involverar barn var förr koncentrerad till framför allt Sydostasien, men nu förekommer 
den även i många andra länder i Asien samt även i Sydamerika, Västindien och Afrika. 
Men det förekommer även att personer i vissa mindre utvecklade länder turistar i sexuellt 
syfte. Det finns dessutom vissa sexturistmål i de industrialiserade länderna. Vad mera är, 
vissa länder i Östeuropa börjar att dra till sig sexturister och exporterar barnprostitution 
till andra länder2. 
Sexturismens organisation på nationell nivå, särskilt på de mest kända resmålen, har i 
flertalet fall band till den organiserade brottsligheten. På internationell nivå sker 
marknadsföringen och organiseringen av sexturism som rör barn - som utgör en 
marginell del i jämförelse med vanlig turistverksamheten - på många olika sätt (jfr bilaga 
2). 
4. När det gäller att bekämpa detta fenomen bör varken turismen, de som arbetar 
inom turistnäringen eller ens de resmål som berörs av detta gissel misskrediteras. Det 
handlar istället om att uppmuntra att det utarbetas uppförandenormer som sedan kan 
utplåna detta beteende, som inte ligger i linje med etiken inom turistnäringen. 
Utvecklingen av turism där barn utnyttjas sexuellt står i själva verket i uppenbar strid mot 
andan och bokstaven i bestämmelserna i Charte du Tourisme och i Code du Touriste från 
Världsturistorganisationen, vilka antogs av organisationens generalförsamling vid dess 
sjätte session (september 1985). 
I deklaration om förebyggande av organiserad sexturism, som antogs av Världsturist­
organisationens generalförsamling vid dess elfte session (oktober 1995), fastställs att 
organisationen "tar avstånd ifrån och fördömer i synnerhet den sexturism som involverar 
barn, som betraktas som en kränkning av artikel 34 i Konventionen om barnets 
rättigheter (Förenta nationerna, 1989), vilket kräver att rigorösa rättsliga åtgärder 
vidtas av de länder som skickar ut och tar emot turister". 
5. Kommissionen är fullt medveten om både problemets omfattning och allvar och 
om att den europeiska allmänheten i allmänhet, turisterna och turistnäringen i synnerhet 
visar prov på en växande medvetenhet om detta svåra problem. 
Barn är dessutom sårbara och detta gör dem till ett lätt byte. Av denna anledning har 
barnen rätt till särskild uppmärksamhet och skydd, och det kan anses vara 
kommissionens uppgift att övervaka detta. Därför har kommissionen tagit initiativ till 
detta meddelande som särskilt ägnas kampen mot turism där barn utnyttjas sexuellt. 
2 Helena Karlen och Christina Hagner, L'exploitation sexuelle des enfants à des fins commerciales dans 
certains pays de l'Europe de l'Est, ECPAT, 1996 
3 
I detta sammanhang skall man komma ihåg att redan i rådets förslag till beslut om ett 
första flerårigt program för europeisk turism, Philoxenia-programmet\ som antogs av 
kommissionen i april 1996, hänvisades det till problematiken med turism där barn 
utnyttjas sexuellt. 
I detta meddelande sammanställs resultaten frän Stockholmkongressen i augusti 1996 
mot sexuellt utnyttjande av barn i kommersiellt syfte och särskilt de olika hänvisningar 
till sexturism eller turistnäringen som framfördes i handlingsplanen från Stockholm. Som 
en del av Europeiska unionens allmänna bidrag till att stärka kampen mot sexuella 
övergrepp och sexuellt utnyttjande av barn kommer det med specifika och konkreta svar 
på hur turism där barn utnyttjas sexuellt kan bekämpas. 
KU memorandum med titeln Europeiska unionens bidrag Ull att förstärka kampen mot sexuellt utnyttjande och 
exploatering av barn lades Irani av kommissionens vid del informella ministermölet i inrikes- oeh rättsliga frågor den 
26 oeh 27 september 1996. I delta ges en helhetsbild som klarlägger kommissionens vilja att säkerställa en större 
enhetlighet för alla åtgärder som rör problematiken kring skyddet av barnen. 
I detta finns detaljerade upplysningar om kommissionens insatser på området. Det beskriver dels olika vidtagna 
åtgärder samt pågående och planerade åtgärder. Kn del av åtgärderna har redan gett resultat. Om detta vittnar det 
faktum att kommissionen i oktober 1996 antog dels meddelandet om olagligt eller skadligt material på Internet^, dels 
grönboken om skydd av minderåriga och av den mänskliga värdigheten i audiovisuella tjänster och i 
informationstjänster . 
Dessa två särskilda bidrag, vilka ligger i linje med kommissionens övergripande politik, är av intresse i förhållande till 
andra områden. Sambandet med kampen mot turism där barn utnyttjas sexuellt, till exempel, blir särskilt tydligt med 
tanke på alla nya möjligheter som den tekniska utvecklingen erbjuder vad beträffar framför allt informationsutbyte 
mellan sexturister samt marknadsföring och organisering av sexturismen. 
Syftet med meddelandet om kvinnohandel med sexuellt utnyttjande som syfte, som antog i november 1996", har även 
särskild relevans för kampen mot sexuellt utnyttjande av barn. 
Det är kommissionens åsikt att eftersom barnet alltid skall vara i centrum för 
uppmärksamheten går flertalet lösningar pä problemet med sexturism som involverar 
barn ut pä att avstyra och straffa dem som förgriper sig pä barn. 
Det är särskilt viktigt att uppmärksamma dem som köper barnsex, eftersom en minskning 
av efterfrågan är en ofta förbisedd faktor i skyddet av barnen. Fördelningen av insatser är 
ojämn, eftersom man inriktar sig på den som har utnyttjats snarare än den som utnyttjar 
och man söker lösningar för att minska utbudet, utan att följa upp med åtgärder som 
dämpar efterfrågan på barn. 
Kommissionen är medveten om att, även om turistnäringen har kapacitet att bidra till 
kampen mot sexturism som involverar barn, så är dess möjligheter att vidta åtgärder trots 
allt begränsade. Av effektivitetsskäl krävs alltså att turistnäringens insatser ingår i ett 
övergripande synsätt, som sammanför de ökande insatserna från berörda länder och 
^ KOM(%) 168 slutlig, 30.04.1996 
4 KOM(96) 487 slutlig, 16.10.1996 
5 KOM(96) 483 slutlig, 16.10.1996 
6 KOM(96) 567 slutlig, 20.11.1996 
kompetenta internationella organisationer samt många privata initiativ i samhället och 
från icke-statliga organisationer med erkända erfarenheter inom området. 
En insats från gemenskapen inom området kan motiveras på mer än ett sätt. En orsak är 
att fenomenet och dess följdverkningar är av gränsöverskridande natur, vilket avsevärt 
begränsar räckvidden på punktinsatser eller isolerade åtgärder. En annan orsak är risken 
för att insatserna sprids, i synnerhet om det inte finns en stark drivande kraft som 
samordnar dem. Gemenskapen har slutligen förmåga att mobilisera ett stabilt politiskt 
och ekonomiskt åtagande, både inom Europa och i sina relationer med länder utanför 
gemenskapen. 
De föreslagna åtgärder som presenteras nedan skall ses som en referensram för kampen 
mot turism där barn utnyttjas sexuellt. Denna ram har ett perspektiv på medellång eller 
lång sikt och inriktas på ett begränsat antal mål som syftar till att svara på behovet 
att avskräcka och straffa personer som utnyttjar barn sexuellt 
att samtidigt påverka efterfrågan och utbudet av sexturism som involverar barn 
att uppmuntra medlemsstater att inta en gemensam ståndpunkt mot turism där 
barn utnyttjas sexuellt. 
Att avskräcka och straffa personer som utnyttjar barn sexuellt 
Kommissionen delar åsikten: "Man måste utan all tveka fastställa att sexuellt utnyttjande 
av barn i kommersiellt syfte är olagligt och omoraliskt. Det får inte heller råda någon 
tvekan om att barnen i detta sammanhang aldrig är gärningsmännen utan offren. "7 
Det är viktigt att de personer som har en benägenhet att begå vissa handlingar vet att de 
kan bli åtalade, eller i motsatta fallet, att de kan dra nytta av det finns "luckor" i 
lagstiftningen. Följaktligen bör det rika förråd av lagtexter som underlättar kampen mot 
turism där barn utnyttjas sexuellt samt deras tillämpning uppmärksammas i större 
utsträckning. 
Detta är än mer betydelsefullt eftersom det efter påtryckningar från i synnerhet 
humanitära organisationer och allmänheten antas nya lagar8, vilka gör det möjligt att 
exempelvis straffa personer som sexuellt utnyttjar barn för förbrytelser och brott som de 
har begått utomlands. Flera medlemsstater har inriktat sig9 - eller inriktar sig10 - på denna 
7 Programföredrag av Ofelia Calcetas-Santos, Förenta Nationernas särskilda föredragande om handel 
med barn, barnprostitution och barnpornografi (Världskongressen mot sexuellt utnyttjande av barn i 
kommersiellt syfte, Stockholm, augusti 1996) 
8 För en helhetsbild kan man vända sig till dokumentet Le cadre international légal, les réponses 
législatives existant au niveau national et leur mise en application, som lades fram av ECPAT inför 
Världskongressen mot sexuellt utnyttjande av barn i kommersiellt syfte (Stockholm, augusti 1996). Se 
även ECPAT, Enforcing the Law against the Commercial Sexual Exploitation of Children, Nitiporn 
Printing Co., Ltd., 1996. 
9 Sverige, Tyskland (1993), Frankrike (1994) och Belgien (1995) . 
10 Italien, Irland och Förenade kungariket. 
lösning. Kommissionen välkomnar de åtgärder som har vidtagits i dessa länder för att 
kämpa mot turism där barn utnyttjas sexuellt1 '. 
Det är naturligtvis medlemsstaternas uppgift att bestämma - om så ännu inte är fallet - om 
de önskar införa sådana bestämmelser i sina egna länder och att i så fall övervaka deras 
tillämpning. Det verkar trots allt lägligt att fästa medlemsstaternas uppmärksamhet på två 
mycket viktiga element i kampen mot sexturism som involverar barn, nämligen 
möjligheten att utöka behörigheten utanför landets gränser för nationella domstolar för 
brott som begåtts mot barn utomlands, även om det förmodade brottet inte anses vara ett 
brott enligt lagstiftningen i det land där det begicks. 
Vad kommissionen beträffar kommer dess insatser huvudsakligen att syfta till all 
stimulera och underlätta effektiva avskräckningsmetoder för sexuella övergrepp mot barn 
samt att de personer som begär dessa handlingar bestraffas pä ett lämpligt sätt. 
1. Den första uppgiften kommer att bli att säkerställa en regelbunden utvärdering av 
de framsteg som har uppnåtts på området, vilket främst handlar om att utvärdera ny 
lagstiftning och den rättsliga tillämpningen i anslutning till denna. 
Inom ramarna för sina befogenheter och i linje med de önskemål som parlamentet har 
framfört har kommissionen redan påbörjat fördjupade undersökningar om ämnet. Detta är 
bl.a. anledningen till att medlemsstaternas företrädare som samlas inom ramen för den 
rådgivande turistkommittén har uppmanats att från och med 1995 ge en detaljerad 
lägesbeskrivning av de åtgärder som vidtagits eller som planeras i samband med kampen 
mot sexturism som involverar barn. 
Med stöd av den information som redan finns tillgänglig, är det uppenbart att det är 
nödvändigt att förstärka det rättsliga samarbetet mellan medlemsstaterna. Det faktum att 
definitionerna pä brott varierar är orsak nog. Exempelvis varierar åldersgränsen enligt 
vilken en person betraktas som ett barn med avseende pä sexuellt utnyttjande och alla 
medlemsstater vidtar inte rättsliga åtgärder mot sina medborgare eller personer som är 
fast bosatta i landet om de begår sexualbrott mot barn i utlandet. Generellt sett visar 
erfarenheten att man i handläggningen av internationella rättsfall stöter på en lång rad 
speciella svårigheter. Denna situation kräver konkreta lösningar som omfattar flera 
områden och som framför allt vilar på ett tätare samarbete mellan behöriga myndigheter. 
Rådet behandlar för närvarande en gemensam åtgärd som syftar till att utvidga 
arbetsuppgifterna för Europols narkotikaenhet så att de inbegriper bekämpning av 
människohandel. Enheten skall även upprätta ett register över de instanser i 
medlemsstaterna som är specialiserade på bekämpningen av organiserad brottslighet på 
internationell nivå. Registret skall omfatta specialister på bekämpning av 
människohandel. Ett flerårigt åtgärdsprogram om bekämpningen av människohandel och 
sexuellt utnyttjande av barn är under diskussion i rådet. Inom programmet planeras 
forsknings- och utbildningsverksamhet och utbyte av personer som är verksamma inom 
området. 
Jfr särskild det svar som Anita Grandin gav på den skrifliga frågan E-1594/95 från Alexandras 
Alavanos om ett initiativ från kommissionen för att utrota barnprostitution, EGT nr C 270, 
16.10.1995,5.37. 
6 
Rådet (inrikes- oeh rättsliga frågor) har under september 19% behandlat ett förslag till en 
gemensam åtgärd för att stärka det rättsliga samarbetet om att bekämpa människohandel 
och sexuellt utnyttjande av barn. Detta förslag, som för närvarande är under diskussion i 
rådet, gör det möjligt att utöka behörigheten utanför landets gränser så att unionens 
medlemsstater kan vidta rättsliga åtgärder mot sexualbrott mot barn som begåtts utanför 
unionen. 
Kommissionen välkomnar dessa initiativ som den anser vara ett första steg på väg mot ett 
stärkt samarbete pä det straffrättsliga området och om polisiära frågor. 
2. Parallellt med detta bör insamling och utbyte av information som inte är av 
rättslig natur ge mer kunskaper dels för att bekämpa det faktum att sexuellt utnyttjande 
och sexuella övergrepp där barn är offer oftast sker i det fördolda, dels för att förhindra 
att barn fortsätter att vara sårbara för detta. 
Även om flertalet länder har tillgång till statistik och bedriver forskningsverksamhet av 
hög kvalitet om andra sociala frågor, sä har få uppgifter samlats in om olika aspekter av 
turism där barn utnyttjas sexuellt. 
Ett första steg vore därför att samla in och sprida befintlig information om teman av 
gemensamt intresse och av stor betydelse, t.ex. om följande: 
Sambanden mellan turism och prostitution i allmänhet och mellan turism och 
barnprostitution i synnerhet. 
Sexturisternas identitet, motiv oeh beteende. 
Information om sexturism i resehandböcker och turistbroschyrer samt i de 
audiovisuella medier som används i branschen för att sprida denna information. 
Sexturismens effekter på folkhälsan. 
Vid en senare tidpunkt skulle man kunna utvärdera möjligheten att främja genomförandet 
och spridningen av kompletterande undersökningar om samma område. 
Den rådgivande turistkommittén12, som består av medlemmar som är utsedda av varje 
medlemsstat och som har till uppgift "att underlätta informationsutbyte, samråd och, när 
så är lämpligt, samarbete om turism och då i synnerhet tjänster för turister", är ett 
lämpligt forum för att genomföra uppgifterna inom detta område. 
3. Oberoende av deras specifika ändamål, bör både utvärderingen av de framsteg 
som uppnåtts beträffande ny lagstiftning och tillhörande rättslig tillämpning och 
insamlingen och utbytet av information som inte är av rättslig natur dessutom kunna 
öppna väg för ett samordnat angreppssätt i samband med åtgärder på nationell nivå och 
initiativ på internationell nivå. 
12 Rådets beslut av den 22 december 1986 om införande av en ordning för samråd och samarbete på 
turistområdet, EGT nr L 384, 31.12.1986, s. 52-53. 
7 
Dessa åtgärder skulle t.ex. inledningsvis kunna underlätta medlemsstaternas insatser för 
att uppmuntra nationella turistmyndigheter att vidta förebyggande åtgärder mot turister 
som utnyttjar barn sexuellt, framförallt vad gäller information till resenärer. 
Som så ofta har påpekats är det inte problemfritt att resa i ett främmande land. Därför bör 
alla resenärer som beger sig till ett annat land göras medvetna om de skillnader som kan 
förekomma mellan landet i fråga och deras hemländer (ekonomiska, sociala, kulturella, 
religiösa osv.). Kort sagt, bör resenärernas uppmärksamhet riktas mot att det är 
nödvändigt att inte bara respektera värderingarna i det land som besöks, utan också vissa 
grundläggande regler för hur man uppför sig. 
Åtgärder i avskräckande syfte skulle med fördel kunna inriktas på att ge resenärer 
lämplig information i samband med formaliteter som rör resan, t.ex. vid polisens, tullens 
eller sjukvårdsmyndigheternas kontroller. Varje typ av kontroll utgör alltså ett tillfälle att 
ge målinriktad information13, som i lika hög grad varnar turisterna för turism där barn 
utnyttjas sexuellt. 
För det andra skulle dessa åtgärder kunna underlätta ett samordnat svar från Europeiska 
unionen - både från medlemsstaterna och turistnäringen - på det aktuella förslaget från 
Världsturistorganisationen att det bör inrättas en arbetsgrupp om sexturism, "som består 
av grupper från turistnäringen [...] samt även UNICEF, ECPAT /.../ och flera av 
Världsturistorganisationens medlemsländer", och som bl.a. "skulle samla in [...] 
information om sexturism och om åtgärder som har lyckats stoppa den, för alt sedan 
sprida dessa uppgifter bland yrkesutövare inom turistnäringen i hela världen". 
Den rådgivande turistkommittén och samrådsmötena med turistnäringen utgör lämpliga 
forum för de åtgärder som skall vidtas inom detta område. 
Att hejda strömmen av sexturister från medlemsstaterna 
Orsakerna till fenomenet med turism där barn utnyttjas sexuellt är lika många som de är 
komplexa och nära sammankopplade. Fattigdomen anges ofta som en faktor till att barn 
utnyttjas sexuellt i kommersiellt syfte. Även om det är sant att detta är en grundläggande 
orsak till att barn utnyttjas sexuellt, är dess effekter knutna till utbudet och förklarar inte 
tillräckligt fenomenet med den internationella efterfrågan. 
I detta sammanhang och mot bakgrund av att de turister som sexuellt utnyttjar barn till 
största del kommer från de industrialiserade länderna, dvs. till viss del från Europeiska 
unionens medlemsstater, anser kommissionen att det är absolut nödvändigt alt vidta 
åtgärder för att hejda strömmen av sexturister från dessa länder. 
Kommissionen delar Europaparlamentets farhågor. Parlamentet har uppmanat EU:s 
institutioner att fördöma de europeiska "konsumenternas" handlande som uppenbara 
kränkningar av de minderåriga offrens grundläggande rättigheter och individuella frihet, 
13 Häri ingår information av avrådande slag om de risker som man löper (framför allt rättsliga åtgärder 
och hälsoproblem). 
och följaktligen att vidta alla nödvändiga åtgärder för att förbjuda reklam som lockar 
sexturister från unionens länder14. 
I förbindelse med detta kan även påpekas att Europaparlamentet har uppmanat 
kommissionen att utforma en informationskampanj om följderna av sexturismen samt att 
vidta andra lämpliga åtgärder för al! hindra denna form av lurism.ls. 
1. Det har visat sig att informationskampanjer mot turism där barn utnyttjas sexuellt 
spelar en väsentlig roll i detta avseende. 
Kommissionen menar att en bättre samordning av dessa kampanjer på europeisk nivå 
skulle öka deras effekt och även den process för att öka medvetenhet om problemen som 
är kampanjernas uppgift. 
I effektivitetssyfte bör insatser för att samordna dessa kampanjer på europeisk nivå 
prioritera att det definieras allmänna och gemensamma riktlinjer, att det utarbetas och 
genomförs operationella strategier samt att resultaten från de genomförda åtgärderna 
utvärderas. 
Med tanke på hur lätt det är för en turist att "förse sig med" ett barn för sexuella ändamål 
är detta i sig själv ett så kraftfullt incitament att vissa lätt låter sig frestas av denna 
erfarenhet. Därför bör informationskampanjerna inte bara rikta sig till turister utan också, 
mera allmänt, till den europeiska allmänheten. 
Ett eventuellt ekonomiskt bidrag från kommissionen för detta ändamål, inom ramarna för 
disponibla medel, skulle inte bara ge kommissionen möjlighet att ta på sig rollen som 
drivande kraft för samordningen, utan det skulle även stimulera det nödvändiga 
ekonomiska stödet från andra källor. 
Detta gemenskapsstöd skulle vara förenat med villkor om att företag inom turistnäringen 
och icke-statliga organisationer som är verksamma inom detta område skulle delta i alla 
faser, dvs. när informationskampanjerna fastställs, startas, genomförs och följs upp. 
Det förhåller sig nämligen sä att denna typ av gemensamt deltagande har visat sig vara 
framgångsrikt i kampen mot sexturism som involverar barn och att detta tillvägagångssätt 
med samarbetspartner ligger i linje med de riktlinjer som fastställdes av kommissionen i 
dess förslag till rådets beslut om ett första flerårigt program för europeisk turism, 
Philoxenia-programmet. Även om det i motiveringen till detta förslag föreskrivs att 
frågan om kampen mot sexturism som involverar barn skall tas upp, så görs detta i ett 
speciellt sammanhang, nämligen i samband en förstärkning av samarbetet mellan 
medlemsstaterna, turistnäringen och andra berörda parter. 
14 Resolution om kvinnors grundläggande fri- och rättigheter av den 6 maj 1994, EGT nr C 205, 
25.7.1994, s. 489-492. Se även resolution om människohandel av den 18 januari 1996, EGT nr C 32, 
5.2.1996, s. 88-93 i vilken det uppmanas "att införa regler för behörighet utanför gränserna för att 
kunna förfölj a och bestraffa individer som begått brott som kan rubriceras som sexuellt utnyttjande av 
barn och ungdomar utanför gemenskapens territorium". 
15 Resolutioner om turismen inför år 2000 av den 18 januari 1994, EGT nr C 44, 14.2.1994, s. 61-65 och 
om kommissionens rapport om gemenskapens åtgärder som rör turism av den 15 december 1994, EGT 
nr C 18,23.1.1995, s. 159-165. 
I det avseendet är det uppmuntrande att konstatera att en verklig känsla av kollektivt 
ansvar för närvarande håller på att växa fram inom flera sektorer inom turistnäringen, 
vilket kan öka stödet från dessa sektorer. 
Dessa kampanjer skulle dessutom kunna utgöra ett tillfälle att uppmuntra medierna att 
utarbeta strategier för att stärka deras uppgift "som är alt förmedla information av hög 
kvalitet, som har stor tillförlitlighet och som respekterar strikta etiska regler beträffande 
alla aspekter av sexuellt utnyttjande av barn i kommersiellt syfte "l6. 
Oberoende av ett eventuellt ekonomiskt stöd från gemenskapen till att på europeisk nivå 
samordna informationskampanjer mot turism där barn utnyttjas sexuellt, undersöker 
kommissionen möjligheten att samla gemenskapens olika nätverk för spridning av 
information om detta ämne. 
2. Kommissionen anser också att det bör startas utbildningsprogram och -insatser för 
turistnäringen i syfte att informera om riktlinjerna i kampen mot turism där barn utnyttjas 
sexuellt. 
Målet är att se till att personer som arbetar - eller som kanske kommer att arbeta - i 
turistnäringen så snabbt som möjligt får tillgång till riktlinjer i ämnet. 
De utbildningsmoduler som skulle kunna utarbetas17 bör omfatta både information om 
målen och mekanismerna för kampen mot turism där barn utnyttjas sexuellt och en mer 
allmän diskussion om problematiken kring sexturism. Det slutliga målet är nämligen att 
det i utbildningsprogram och -insatser skall ingå ett etiskt perspektiv om en 
ansvarskännande turistnäring som är angelägen om att bevara barnens värdighet och 
fysiska och psykiska integritet. 
I detta sammanhang och särskilt när det gäller studerande i grundläggande turism­
utbildning skulle även möjligheten undersökas att i samarbete med turistnäringens 
branschorganisationer ge stöd åt att tävlingar18 för att motivera de studerande och få dem 
att ta till sig budskapets kärna så att de känner sig involverade. 
3. Kommissionen avser slutligen att uppmuntra att uppföranderegler och 
självreglerande mekanismer för turistnäringen utarbetas och skärps för att bekämpa 
turism där barn utnyttjas sexuellt. 
Att uppföranderegler och självreglerande mekanismer inom turistnäringen utvecklas och 
skärps för att bekämpa sexturism där barn utnyttjas utgör på en gång den logiska 
1(1 Jfr dokumentet Les enfants à la une - Exploitation sexuelle à des fins commerciales : médias, 
déontologie et reportages, som lades fram av Internationale journalistfederationen inför 
Världskongressen mot sexuellt utnyttjande av barn i kommersiellt syfte (Stockholm, augusti, 1996), s. 
32. 
17 Inom program som t.ex. Leonardo och Socrates. 
18 Till exempel efter förebild av tävlingen "Att säga nej till utnyttjande av barn i samband med 
sexturism", som organiserades av ECPAT-Frankrike. Denna tävling byggde på följande konstaterande: 
"De studenter som går på turistutbildningar kommer att vara morgondagens yrkesutövare. Det är de 
som jr ån och med idag kan reagera genom att erbjuda världen sina idéer så all "sex" inte längre 
associeras med "turism". 
10 
förlängningen och den konkreta tolkningen, på gemenskapsnivå, av de princip­
deklarationer som antagits på internationell nivå av turistnäringens olika intresse-
organisationer''\ 
Alla yrkesverksamma inom turistnäringen som kommer i kontakt med turister under 
reseförberedelserna och under själva resan bör involveras, antingen i syfte att omforma 
deras informations- och affärsmetoder beträffande de länder som besöks eller för att fä 
dem att ta på sig rollen som informatör om problematiken kring sexturism där barn 
utnyttjas. 
Kommissionen kommer att sträva efter att de olika sektorerna inom turistnäringen tar pä 
sig ett visst grundläggande åtagande på frivillig basis. De kan att bli uppmanade att göra 
följande: 
Att förbjuda alla former av tydliga eller underförstådda anspelningar som i tal, 
skrift eller på bilder främjar sexturismen. 
Att som en del av sin verksamhet inkludera objektiv information till kunderna om 
sexturismen. 
Att som ett led i sina affärsmetoder använda sig av alla lämpliga medel för att 
bidra till att förbudet mot turism där barn utnyttjas sexuellt efterlevs i praktiken2". 
Att med avseende på både arbetsgivare och arbetstagare precisera åtagandenas 
omfattning samt de praktiska formaliteterna för att till behöriga myndigheter anmäla fall 
med sexturism där barn utnyttjas. 
I samarbete med medlemsstaterna skulle kommissionen även kunna involvera sig i att 
utvärdera tillämpningen uppföranderegler, som är den svaga punkten i sådana 
bestämmelser. 
Den rådgivande turistkommittén och samrådsmötena med turistnäringen utgör lämpliga 
forum för att genomföra flertalet av dessa uppgifter som syftar till att hejda strömmen av 
sexturister från medlemsstaterna. 
19 Det är så som t.ex. Universal Federation of Travel Agents' Association (UFTAA) och International 
Hotel Association (IHA) har antagit - i november 1993 respektive januari 1995 - resolutioner till stöd 
för ECPAT:s kampanj mot barnprostitution. UFTAA är även upphovet till dokumentet 
Researrangörer och barnet, enligt vilket organisationens medlemmar och anhängare, "som har skrivit 
under detta dokument, förbinder sig att kämpa mot barnprostitution i samband med "sexturism " och 
att skydda barnen som är offer för dessa turister". International Air Transport Association (1ATA) har 
också antagit en resolution inom detta område i november 1996. 
20 För att exemplifiera insatser för yrkesmässig egenkontroll kan man hänvisa till de avtal som ingåtts 
mellan tyska researrangörer och föreningen Terre des Hommes. Dessa avtal går så långt som att 
föreskriva klausuler om upphävning av ingångna kontrakt med hotell om det framkommer att dessa 
hotell är inblandade i fall av barnprostitution. 
11 
Att bidra till kampen mot sexturismen i tredje land I 
I sin verksamhet lägger Europeiska unionen särskild vikt vid respekten för demokratiska 
principer och de mänskliga rättigheterna, vilket fastställs i artikel F i Fördraget om 
Europeiska unionen. 
På ett allmänt plan har rådet vid många tillfallen deklarerat att det fortsätter att lägga 
mycket stor vikt vid respekten for de mänskliga rättigheterna oeh särskilt vid barnens 
rättigheter, både inom oeh utanför unionen21. I samband med detta går Europeiska 
unionen vidare med sina ansträngningar att fä alla regeringar att följa konventionen om 
barnets rättigheter och handlingplanen för att förebygga handel med barn, 
barnprostitution och barnpornografi. Unionen är även aktiv i arbetsgruppen för FN:s 
kommitté för mänskliga rättigheter som för närvarande arbetar på ett förslag till ett 
tilläggsprotokoll till konventionen om barnets rättigheter om detta ämne22. 
Till detta kommer att kommissionens meddelande om införande av demokratiska 
principer och mänskliga rättigheter i avtal som ingås mellan gemenskapen och tredje 
land och om den europeiska unionen och den externa dimensionen av mänskliga 
rättigheter: Från Rom till Maastricht och framöver banar väg för att gemenskapen i sina 
relationer till länder utanför unionen mer systematiskt tar hänsyn till aspekter som hänför 
sig till turism där barn utnyttjas sexuellt23. 
Gemenskapen stöder redan insatser i länder som särskilt har problem med ekonomiskt 
utnyttjande av unga som har blivit övergivna i städerna och/eller som utsätts för 
prostitution genom särskilda projekt som har som mal att främja bistånd, skydd, social 
välfärd, rehabilitering oeh utbildning. 
Ytterligare insatser är likväl nödvändiga för att i större utsträckning skydda offren för 
sexturismen i länder utanför gemenskapen. Det kan röra sig om förebyggande 
verksamhet i familjerna och i närsamhällena, rättsliga åtgärder mot övergrepp på lokal 
nivå eller behandling och rehabilitering av barn som varit utsatta för sexuella övergrepp. 
1. Följaktligen kommer betoningen att ligga på att rationalisera insatsmetoderna och 
på att samordna gemenskapens tillgängliga medel för skydd av barn som är offer för 
sexturism. 
Flera finans instrument kan tas i anspråk för att uppfylla målet att respekten för 
demokratiska principer och mänskliga rättigheter skall utgöra en hörnsten i Europeiska 
unionens politik för samarbete med länder utanför gemenskapen (Jfr bilaga 3). 
21 Jfr särskilt rådets svar på den skriftliga frågan E-3528/95 från Roberto Mezzaroma om skyddet av 
barn från Sydamerika och Sydostasien som utsätts för sexuellt våld, EGT nr C 183, 24.6.1996, s. 4. 
22 Rådets svar på den skriftliga frågan E-8/95 från Clive Needle om barnprostitution, EGT nr C 139, 
5.6.1995, s. 47-48. 
23 Jfr Europeiska kommissionen, Europeiska unionen och de mänskiga rättigheterna i världen. 
Europeiska unionens bulletin, tillägg 3/95. 
12 
Eftersom vissa av dessa instrument redan finansierar verksamhet för att främja och 
försvara barnens rättigheter planerar kommissionen att utnyttja dem även för att mer 
specifikt ge stöd åt insatser för barn som är offer för sexturismen. 
I detta sammanhang verkar det särskilt lämpligt att föra en politisk dialog med de 
utvecklingsländer som är mest berörda. Eftersom det mer specifikt handlar om AVS-
länderna skulle man inom denna politiska dialog kunna uppmuntra dem att använda 
Europeiska utvecklingsfondens befintliga medel för åtgärder i kampen mot turism där 
barn utnyttjas sexuellt. 
I samtliga fall krävs en mer fördjupad förhandsanalys av karaktären pä och utbredningen 
av sexturism där barn utnyttjas i länder utanför gemenskapen samt även av den arsenal av 
insatser som dessa länder använder för att bekämpa detta fenomen. Denna analys är 
nödvändig för att fastställa vilket slags stöd som behövs och även riktlinjerna för 
gemenskapens externa stöd inom detta område. 
Detta analysarbete, som bör bedrivas i samarbete med de berörda länderna utanför 
gemenskapen, är av särskild betydelse eftersom programmen för skydd av offren ofta är 
kostsamma, svåra att genomföra och dessutom inte alltid får de förväntade resultaten. 
Detta gäller särskilt rehabilitering av offer, på grund av de mycket traumatiska 
upplevelser som barnen har upplevt, de stora svårigheter de möter att återanpassa sig till 
de närsamhällen som är redo att ta emot dem, de betydande hälsorisker som de har utsatts 
för, och ofta även fortsättningsvis är utsatta för, och den beroendeställning som de har 
tvingats stå i. 
Vad beträffar program för rehabilitering av barn som utnyttjats sexuellt finns det 
anledning att dels involvera programmens förmänstagare i utformning, förvaltning och 
utvärdering, dels samarbeta med familjerna och närsamhällena som måste göras 
medvetna om de nedbrytande effekterna på barn, som varit utsatta för sexuella övergrepp. 
Särskild uppmärksamhet kommer dessutom att riktas mot den erfarenhet som icke­
statliga organisationer har fått i arbetet med skydd av barn som varit utsatta för sexuella 
övergrepp i länder utanför gemenskapen.24. 
Kommissionen gör för övrigt den bedömningen att förekomsten av sexturism där barn 
utnyttjas sexuellt inte bör leda till att turismens betydelsefulla bidrag till ekonomisk och 
social utveckling i de berörda länderna ifrågasätts. Till detta kommer att ett växande antal 
länder med turistmål som är särskilt drabbade av detta svåra problem inför 
åtgärdsstrategier, då de är medvetna om de potentiellt motbjudande effekterna av turism i 
samband med sexuellt utnyttjande av barn i kommersiellt syfte och framför allt de höga 
kostnader som sexturismen på lång sikt orsakar. 
Mot denna bakgrund och med tanke på den växande betydelsen för projekt för utbyggnad 
av turistnäringen i utvecklingsländerna, anser kommissionen att insatser för att ge stöd åt 
utbyggnaden av turistnäringen på de berörda resmålen bör vara förenade med att det 
erbjuds ett verkligt alternativ i termer av balanserad och hållbar utveckling som till stor 
del vilar på att det genomförs åtgärder för att kvalitativt förbättra utbudet av turisttjänster 
24 För en fullständig presentation av betydelsefulla erfarenheter inom området, kan man vända sig till 
NGO Group for the Convention on the Rights of the Child, A Right to Happiness - Approaches to the 
Prevention & Psycho-social Recovery of Child Victims of Commercial Sexual Exploitation, 1996. 
13 
i dessa länder, eventuellt tillsammans med åtgärder för att bredda utbudet. 
Kunskapsöverföring oeh utbyte av goda lösningar skulle kunna spela en viktig roll i detta 
sammanhang. 
Enligt kommissionens uppfattning är användningen av tillgängliga ekonomiska medel för 
att bekämpa turism där barn utnyttjas sexuellt en möjlighet att dels främja ett samordnat 
svar på det allmänna problemet med sexuellt utnyttjande av barn i kommersiellt syfte i de 
länder som berörs av detta problem, dels en möjlighet att förbättra samordningen av det 
övergripande samarbetet mellan Europeiska unionen och länder utanför unionen. 
2. Dessutom utgör respekten för demokratiska principer och mänskliga rättigheter 
en betydelsefull faktor i de avtalsbundna relationerna mellan gemenskapen och tredje 
land. 
Rådet (allmänna frågor) antog i maj 1995 "en enhetlig klausul" som gör det möjligt för 
unionen att upphäva de avtal som det har ingått med tredje land om det visar sig att dessa 
länder bryter mot de mänskliga rättigheterna. Kommissionen har i detta avseende 
preciserat att klausulen om "den betydelsefulla faktorn" endast bör anföras för att 
upphäva avtal i fall med mycket allvarliga kränkningar av de mänskliga rättigheterna frän 
regeringarnas sida. 
Mera precist kan nämnas att förstärkningen av demokratin och rättsstaten samt respekten 
för de grundläggande mänskliga fri- och rättigheterna utgör betydelsefulla faktorer i 
politiken om utvecklingssamarbete. I Lomékonventionen föreskrivs dessutom ett 
samrådsförfarande enligt vilket en diskussion om mänskliga rättigheter kan föras. En bra 
samordning mellan gemenskapens initiativ och medlemsstaternas åtgärder är nödvändig, 
både på politisk och operativ nivå. 
Sexuellt utnyttjande av barn i kommersiellt syfte är inte först och främst regeringars verk, 
utan begås av enskilda personer eller olika grupper på alla nivåer i samhället. Detta 
hindrar emellertid inte att det finns betydande skillnader i graden av inblandning från 
värdlandets sida i hur sexturismen organiseras. Flera av dessa länder är utsatta för 
ekonomiskt oeh politiskt tryck, som driver dem att främja turismen eftersom den generar 
inkomster i utländsk valuta. 1 vissa fall kan det gä sä långt som till att denna politik 
nästan officiellt erkänner det faktum att "turism" praktiskt laget är synonymt med 
"sexturism", så att sexturism där barn är inblandade betraktas som en sekundäreffekt av 
turismens utveckling, förvisso beklaglig, men oundviklig. 
Kommissionen delar inte denna åsikt och utesluter följaktligen inte möjligheten att utöva 
nödvändiga påtryckningar - inom ramen för den dialog förs i utrikesförbindelserna - mot 
de länder som visar för mycket eftergivenhet gentemot sexuellt utnyttjande av barn inom 
sexturismens ramar. 
Att uppmuntra Europeiska unionens medlemsstater att inta en gemensam 
ståndpunkt mot turism där barn utnyttjas sexuellt 
Europeiska unionens medlemsländer är i många avseenden oroade över den tragiska 
ökningen av barnprostitutionen. 
• Medlemsstaterna är oroade av det faktum att turister som utnyttjar barn sexuellt 
till största del kommer från de industrialiserade länderna, dvs. till viss del från Europa. 
14 
• Medlemsstaterna är oroade eftersom barnprostitution finns i Europa. Även om 
sexturismen ännu inte är en betydelsefull faktor i detta sammanhang, så finns det en risk 
att Europa får se detta fenomen växa i omfattning i en nära framtid. 
• Medlemsstaterna är oroade eftersom de har ratificerat Konventionen om barnets 
rättigheter och därmed är de enligt artikel 34 i denna konvention bundna att "skydda 
barnet mot alla former av sexuellt utnyttjande och sexuella övergrepp". 
Det är alltså möjligt att kräva att medlemsstaterna inte bara fördömer detta fenomen, utan 
även vidtar åtgärder för att bekämpa turism där barn utnyttjas sexuellt. 
Kommissionen, som är medveten om situationens uppenbara allvar oeh mänga 
medlemsstaters växande intresse för att handla, kan bara uppmuntra dem alla att gå 
vidare på denna väg. 
Särskilt med anledning av Europaparlamentets resolution samt detta meddelande om 
kampen mot turism där barn utnyttjas sexuellt anser kommissionen att det är i högsta 
grad önskvärt att rådet tar ställning och uppmanar medlemsstaterna att skingra alla tvivel 
om deras vilja och förmåga att bekämpa detta gissel. 
Kommissionen avser att efter två år från och med att detta meddelande antas utarbeta en 
rapport för Europaparlamentet, rådet, Ekonomiska och sociala kommittén samt 
Regionkommittén om genomförandet av de planerade åtgärderna och de framsteg som 
nätts i kampen mot sexturism som involverar barn. 
15 
Bilaga I 
När man som turist befinner sig långt hemifrån hamnar man lätt i ett slags anonymitet där 
sådana vardagliga normer som är avgörande för ens beteende i hemlandet förlorar sin 
giltighet. Följaktligen kan män som aldrig skulle drömma om att gå på bordell i 
hemstaden mycket väl kunna göra det i ett främmande land där chanserna är små att de 
skulle kunna bli igenkända. Sådana företeelser har man kunnat observera i ett flertal 
länder. 
Folk som besöker "exotiska" turistorter förstår i allmänhet varken landets språk eller de 
lokala kulturella nyanserna. 1 en sådan situation kan man lätt handla efter antaganden 
som sannolikt är felaktiga men som man kan rättfärdiga sitt beteende med efteråt. Det är 
exempelvis mycket vanligt bland turister som sexuellt utnyttjar barn att försvara sig 
genom att påstå att sexuella kontakter med barn "är mer godtagbara i denna kultur och att 
människor i det här landet inte har samma komplex som vi på det sexuella området". 
Det är inte bara turismen i sig som förändrar beteenden utan den kan också förstärka 
fördomarna. Resande som medvetet eller omedvetet är fast övertygade om andra folks 
underlägsenhet tenderar således att bli ännu mer rasistiska under utlandsvistelsen. De ser 
med andra ord ingenting annat än vad de vill se. Personer som tillhör denna kategori är i 
allmänhet tillräckligt samvetslösa för att utnyttja andra eftersom de uppfattar dem som 
underlägsna. 
Vetskapen om ekonomisk överlägsenhet kan likaledes få vissa resande att utnyttja eller 
sexuellt exploatera lokalbefolkningen. Även om de har en förhållandevis blygsam plats i 
sitt eget samhälle, kan många turister från industriländerna se sig själva som 
förhållandevis välsituerade när de beger sig till ett fattigt land på grund av skillnaderna i 
lönenivån. 
I vissa fall undviker folk sexuella kontakter i sina egna länder för att söka efter nya 
sexuella upplevelser utomlands. Detta har ofta kunnat konstateras bland män som 
kommer från de västliga industriländerna. I takt med att de privilegier som de traditionellt 
åtnjöt i det patriarkaliska samhället försvinner, har vissa män svårt att finna sig i den 
förändrade situationen. 
En av de viktigaste orsakerna bakom sexuellt utnyttjande av barn står emellertid att finna 
i själva turismen och i det faktum att barnen i stor utsträckning står till förfogande. I och 
med att det är så enkelt för turisterna att få tag i barn för sexuella ändamål, kan vissa lätt 
falla för frestelsen att ha sexuellt umgänge med barn som en ny erfarenhet. 
Källa: Artikeln "Tourisme et prostitution des enfants", inlämnad av ECPAT till Världskongressen mot 
sexuellt utnyttjande av barn i kommersiellt syfte (Stockholm, augusti 1996). 
16 
Bilaga II 
Det finns män eller grupper av män som anser att sexuellt utnyttjande av personer i 
"tredje världen" är ett slags harmlöst tidsfördriv och ägnar sig gärna åt att ställa 
användbar information till förfogande åt personer med liknande böjelser, även om detta 
inte gagnar dem ekonomiskt. Det kan röra sig om enkelt informationsutbyte mellan 
sexturister som bor på samma hotell eller senare i hemlandet befinner på samma bar eller 
restaurant. Detta kan också ske på Internet där vissa män tillhandahåller redogörelser om 
sina sexuella bravader och till andra förmedlar användbara upplysningar om olika platser 
där prostitution förekommer i turistländerna, ibland tillsammans med beskrivningar av 
barn eller information om hur man får tag på barnprostituerade. 
Det finns individer eller föreningar som ger ut turistguider där man, även om det sker i 
förtäckta ordalag, uppmuntrar till sexturism. Vissa av dessa guider riktar sig uteslutande 
till marknaden lor sexturism oeh ger mängder med information ät pedofiler. 
Även om väldigt fä resande uttryckligen åker på "sexresor" med inriktning på barn, finns 
det i Europa, Australien, Nordamerika och Japan ett antal mindre föreningar som 
underlättar sexturism. Dessa letar reda på turistorter där det är vanligt med prostitution 
och sluter avtal med lokala hotell så att deras kunder inte behöver betala extra för 
"inbjudna rumsgäster" över natten. Man erbjuder också kvinnliga "guider" under 24 
timmar och tjänster från sådana "lokala representanter" som är särskilt välinformerade 
om var man kan få tag i prostituerade. 
Källa: Artikeln "Tourisme et prostitution des enfants", inlämnad av ECPAT till Världskongressen mot 
sexuellt utnyttjande av barn i kommersiellt syfte (Stockholm, augusti 1996). 
17 
Bilaga III 
Följande lista ger en orientering om de finansinstrument som kan tänkas bli aktuella i 
arbetet med att göra de demokratiska principerna och de mänskliga rättigheterna till en av 
hörnpelarna i unionens politik när det gäller samarbetet med länderna i tredje världen: 
- Budgetpost B7-6000: deltagande från gemenskapen i satsningar till förmån för 
utvecklingsländerna som genomförs av icke-statliga organisationer. 
- Budgetpost B7-7000: program för demokrati i de central- och östeuropeiska länderna. 
- Budgetpost B7-700I: stöd frän gemenskapen till demokrati oeh fred i republikerna i 
före detta Jugoslavien. 
- Budgetpost B7-701: stöd åt demokratin i de självständiga länderna i det forna 
Sovjetunionen. 
- Budgetpost B7-702: mänskliga rättigheter och demokrati i utvecklingsländerna. 
- Budgetpost B7-703: demokratiseringsprocessen i Latinamerika. 
- Budgetpost B7-704: bidrag till förmån för vissa organisationer som arbetar för 
mänskliga rättigheter. 
- Budgetpost B7-705: programmet Meda för demokrati. 
- Budgetpost B7-707: stöd åt rehabiliteringscenter för tortyroffer och åt organisationer 
som erbjuder konkret hjälp åt offren för brott mot de mänskliga rättigheterna. 
- Resurser frän Europeiska utvecklingsfonden (med förbehåll för en formell begäran 
och i enlighet med parterna inom AVS). 
- Finansiering inom ramen för resurser åt ekonomiskt och tekniskt stöd i asiatiska och 
latinamerikanska länder och åt ekonomiskt samarbete med dessa länder. 
- Utjämningsfonder ur olika gemenskapsinstrument inom ramen för finansieringen av 
samarbetet för utveckling av AVS-staterna. 
(*) Kommission vil utvärdera om det är möjligt och lägligt att anvenda dessa 
fmansinstrumenter specifikt i kampen mot turism där barn utnyttjas sexuellt. 
18 
ISSN 1024-4506 
KOM(96) 547 slutlig 
DOKUMENT 
SV 06 11 05 
Katalognummer : CB-CO-96-625-SV-C 
ISBN 92-78-12839-2 
Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer 
L-2985 Luxemburg 
h