Överskridandet av referensvärdet på 3 % av BNP under 2014 kan betraktas som ett undantag eftersom underskottet påverkades negativt av övergången till ENS 2010-systemet, särskilt den ändrade behandlingen av swappar. Det särskilda konceptet ”alltför stora underskott” som fanns enligt ENS 95 finns inte längre i och med övergången till ENS 2010. I definitionen av ”alltför stora underskott” i ENS 95 medräknades nettoeffekten av ränteflöden från swapkontrakt och ränteterminskontrakt. Sedan införandet av ENS 2010 under 2014 finns inte längre denna särskilda behandling av swappar i statistiken för alltför stora underskott och de behandlas som finansiella transaktioner som riktar sig till derivat och inte som ränta. Som en följd av detta justerades 2013 års underskott uppåt med 0,3 % av BNP. Detta uppvägdes delvis av en ökning av nominell BNP till följd av genomförandet av ENS 2010, vilket ledde till en minskning av underskottet i förhållande till BNP med 0,1 procentenheter. Finland fortsätter att använda swapavtalen och år 2014 var inkomsten från dessa 0,3 % av BNP. Enligt det tidigare konceptet skulle underskottet ha legat under referensvärdet på 3 % av BNP under 2014. Därefter, för perioden 2015–2016, kan effekterna av övergången till ENS 2010 på registrering av swappar inte betraktas som ett undantag, eftersom de var helt kända och skulle kunna beaktas vid utarbetandet av budgeten.

Även om det överstiger 3 % av BNP ligger underskottet nära fördragets referensvärde under 2014 och förväntas ligga kvar där under 2015 och 2016.

Både stabilitetsprogrammet och kommissionens vårprognos visar att bruttoskuldkvoten kommer att ligga över fördragets referensvärde på 60 % i slutet av 2015 och under 2016. Enligt stabilitetsprogrammet beräknas bruttoskuldkvoten sedan ligga kvar över 60 % under programperioden.

Uppgifter som myndigheterna lämnade den 30 mars 2015 och som därefter godkänts av Eurostat visar att det offentliga underskottet i Finland uppgick till 3,2 % av BNP år 2014 och därmed överskred referensvärdet på 3 % av BNP, medan skulden låg på 59,3 % av BNP, vilket är under fördragets referensvärde på 60 %. I det stabilitetsprogram som Finland lade fram den 2 april 2015 väntas underskottet öka ytterligare till 3,4 % av BNP under 2015 och inte förrän 2018 kommer det att ligga under fördragets referensvärde på 3 % av BNP. Dessa beräkningar grundar sig på ett antagande om att oförändrad politik tillämpas i avvaktan på bildandet av en ny regering efter de allmänna valen som hölls den 19 april. Enligt kommissionens vårprognos 2015 beräknas underskottet också ligga över 3 % under 2015 och 2016.

Denna rapport är en uppdatering av kommissionens tidigare bedömning av skuldkvotens överskridande av referensvärdet av den 27 februari 2015. I rapporten från februari konstaterades det att Finland uppfyller skuldkriteriet på grund av sitt bidrag till solidaritetsåtgärder. Närmare utredning om huruvida underskottskriteriet uppfylldes gjordes inte eftersom de tidigare prognoserna visade på att underskottet skulle ligga kvar under referensvärdet på 3 % av BNP. Den aktuella rapporten tar hänsyn till kommissionens vårprognos 2015 och en utvärdering av den senare utvecklingen, i syfte att undersöka om det är befogat att vidta ytterligare steg under förfarandet vid alltför stora underskott, efter det att alla faktorer av betydelse har övervägts där så är lämpligt. I avsnitt 2 av rapporten granskas hur underskottskriteriet uppfylls. I avsnitt 3 av rapporten granskas hur skuldkriteriet uppfylls. I avsnitt 4 behandlas offentliga investeringar och övriga faktorer av betydelse.

Överskridandet av referensvärdet på 3 % av BNP är inte övergående i den mening som avses i fördraget och stabilitets- och tillväxtpakten. I synnerhet pekar budgetprognoserna från kommissionen och stabilitetsprogrammet på att underskottet inte kommer att understiga referensvärdet före 2017.

Sammanfattningsvis ligger underskottet under 2014, 2015 och 2016 nära, men över referensvärdet på 3 % av BNP. Nuvarande och förväntade överskridanden av referensvärdet är inte övergående i den mening som avses i fördraget och stabilitets- och tillväxtpakten. Underskottet kan inte betraktas som ett undantag för hela perioden 2014–2016. En samlad analys tyder således på att, innan hänsyn tas till alla faktorer av betydelse som beskrivs nedan, underskottskriteriet i den mening som avses i fördraget och rådets förordning (EG) nr 1467/97 vid en första bedömning inte förefaller vara uppfyllt mot bakgrund av stabilitetsprogrammet 2015 och kommissionens vårprognos 2015.

3.Skuldkriteriet

Den offentliga bruttoskuldkvoten har ökat kraftigt under de senaste åren, från 32,7 % av BNP år 2008 till 59,3 % år 2014, till följd av underskott (eftersom inkomsterna sjönk under perioden med kraftig ekonomisk nedgång och utgifterna låg kvar på en hög nivå) och stock-/flödesjusteringar. Underskott och stock-/flödesjusteringar har bidragit ungefär lika till ökningen av den nominella skulden under dessa år.

Enligt prognosen i Finlands stabilitetsprogram för 2015 kommer skulden att öka till 62,5 % av BNP år 2015 och fortsätta att öka under programperioden till 67,8 % av BNP 2019. Enligt kommissionens vårprognos 2015 väntas skuldkvoten överstiga referensvärdet på 60 % och ligga på 62,6 % under 2015 och 64,8 % under 2016 (tabell 1).

Med korrigering för effekterna av konjunkturcykeln skulle Finlands offentliga skuld ligga under 60 % under 2015 men över referensvärdet under 2016. Det förhåller sig på liknande sätt med solidaritetsåtgärderna som med 2,9 % av BNP förklarar att skulden överskrider referensvärdet under 2015, men detta kommer inte helt att vara fallet 2016.

En samlad analys tyder således på att, innan hänsyn tas till alla faktorer av betydelse som beskrivs nedan, skuldkriteriet i den mening som avses i fördraget och rådets förordning (EG) nr 1467/97 vid en första bedömning inte förefaller vara uppfyllt mot bakgrund av stabilitetsprogrammet 2015 och kommissionens vårprognos 2015.

Tabell 1: Skuldutveckling

4.Faktorer av betydelse

I artikel 126.3 i EUF-fördraget anges att kommissionens rapport även ska ”beakta huruvida den offentliga sektorns underskott överstiger utgifterna för de offentliga investeringarna samt alla övriga faktorer av betydelse, inbegripet medlemsstatens ekonomiska och budgetmässiga läge på medellång sikt” vid fastställandet av huruvida det bristande iakttagandet av kriteriet motiverar att man inleder förfarandet vid alltför stora underskott för medlemsstaten i fråga. Dessa faktorer förtydligas ytterligare i artikel 2.3 i rådets förordning (EG) nr 1467/97 där det anges att man även vederbörligen ska beakta eventuella andra faktorer som enligt den berörda medlemsstaten har betydelse för en samlad kvalitativ bedömning av överskridandet av referensvärdet och som medlemsstaten har förelagt kommissionen och rådet.

Avsnitten nedan kommer att behandla följande: 1) det ekonomiska läget på medellång sikt, 2) det budgetmässiga läget på medellång sikt (inbegripet offentliga investeringar), 3) den offentliga skuldställningens utveckling på medellång sikt, dess dynamik och hållbarhet, 4) andra faktorer som medlemsstaten åberopat, och 5) andra faktorer som kommissionen anser vara av betydelse.

Rapporten redogör för dessa faktorer på grundval av de anmälda uppgifterna och kommissionens vårprognos 2015.

4.1. Ekonomiskt läge på medellång sikt

Konjunkturförhållanden och potentiell tillväxt. Efter det att Finlands reala BNP sjönk kraftigt med 8,3 % år 2009 återhämtade sig landet gradvis 2010 och 2011, men befann sig på nytt i recession under 2012–2014. 2014 sjönk BNP marginellt med 0,1 %. Tillväxtutsikterna håller långsamt på att förbättras för 2015 och 2016 (tabell 2). Krisen har fått negativa följder för Finlands potentiella tillväxt. Finlands potentiella produktiostillväxt har, enligt kommissionens beräkningar med den gemensamt överenskomna metoden, i genomsnitt uppgått till 0 % under de senaste fyra åren, med negativa värden (- 0,1 %) under 2013 och 2014. Minskningen av den potentiella produktionen beror på sjunkande bidrag från arbetskraftsinsats och uppskattade negativa bidrag från den totala faktorproduktiviteten, vilket återspeglar den pågående omstruktureringen av ekonomin. Det positiva bidraget från kapital minskade också under krisperioden, på grund av låga investeringar. Real BNP under 2014 var 5,5 % lägre än under 2008, medan den potentiella produktionen ökade med endast 0,6 % under denna period. Nedgången i den potentiella tillväxten inverkar negativt på skuldnivåns hållbarhet.

Medan real BNP sjönk under 2012–2014 ökade produktionsgapet till -2,9 % av potentiell BNP år 2014 och förväntas förbättras något 2015 till -2,7 % eftersom BNP beräknas öka mer än potentiellt (0,1 %). Även 2016 förväntas tillväxten överstiga den potentiella tillväxten, vilket något minskar produktionsgapet till -1,9 % av den potentiella BNP.

Tabell 2: Makroekonomisk utveckling och utveckling av de offentliga finanserna a