Yttrande från Regionkommittén om kommissionens meddelande "Energi för framtiden: Förnybara energikällor - Vitbok för en gemenskapsstrategi och handlingsplan"

(98/C 315/02)

BAKGRUND

- Kommissionens meddelande "Energi för framtiden: förnybara energikällor", vitbok för en gemenskapsstrategi och handlingsplan ().

- Kommissionens beslut av den 19 december 1997, att remittera ärendet till Ekonomiska och sociala kommittén.

- Kommittépresidiets beslut den 12 mars 1998 att i enlighet med artikel 198c, tredje stycket, i EG-fördraget avge ett yttrande och ge utskott 4 - "Fysisk planering, stadsfrågor, energi, miljö" - i uppdrag att utarbeta detta.

- Utkastet till yttrande (CdR 57/98 rév.) som antogs av utskott 4 den 22 april 1998 (föredragande: Leinen).

På grundval av ovanstående antog Regionkommittén med majoritet följande yttrande vid sin 24:e plenarsession den 15-16 juli 1998 (sammanträdet den 16 juli).

1. Inledning

1.1. Regionkommittén ställer sig positiv till vitboken och de instrument som föreslås. Vi stöder särskilt Europeiska kommissionens ambition att fortsättningsvis förstärka stödet till förnybara energikällor, framför allt genom förbättrade rättsliga ramar, program för marknadslansering samt ekonomiska incitament för mobilisering av privatkapital.

1.2. Kommissionen avser att fördubbla de förnybara energikällornas andel av Europeiska unionens energiförsörjning till minst 12 % fram till år 2010. Regionkommittén betraktar detta som en ambitiös men realistisk målsättning. Om man samtidigt ökar ansträngningarna med avseende på effektivt och rationellt energiutnyttjande anser ReK att det är möjligt att höja denna andel till 15 %.

1.3. Det är Regionkommitténs uppfattning att det är aktörerna på lokal och regional nivå som har särskilt stor roll för att den förnybara energin skall få starkare genomslag på marknaden. Dessa energikällor finns och utnyttjas nämligen under decentraliserade former. Lokala och regionala incitament med stöd av europeiska stimulansprogram kan bidra väsentligt till att höja andelen förnybar energi.

1.4. Kommittén stöder de argument som vitboken presenterar till stöd för inställningen att man aktivt och intensivt måste främja förnybara energikällor:

- Miljöskydd och minskning av växthusgasutsläppen (särskilt koldioxid);

- Reducering av EU:s ökande beroende av energiimport via internt producerad, förnybar energi, parallellt med inbesparingar av utländsk valuta och bränslekostnader;

- Främjande av regional utveckling och skapande av arbetstillfällen, framför allt i struktursvaga regioner och perifert belägna områden, på öar och inom jordbruket;

- Exportmöjligheter för det europeiska näringslivet på världsmarknaden, särskilt i de mer avancerade utvecklingsländerna med mycket snabb ökning av energibehoven;

- Klart positiv inställning bland allmänheten i Europa till ökat utnyttjande av förnybara energikällor, i relation till alla andra energiförsörjningsalternativ.

1.5. Kommittén delar kommissionens uppfattning att det inte går att betrakta förnybar energi som en isolerad fråga, skild från övriga politikområden. Därför gäller det att genomförandet av vitbokens förslag särskilt sker genom förstärkt integrering av den förnybara energin i övrig politik (internationell ekonomi, sysselsättning, industri- och konkurrenspolitik, jordbrukspolitik, utvecklingspolitik, inre marknaden, forskning och utveckling, skatte-, trafik-, miljö-, struktur- och regionalpolitik, turism).

1.6. Regionkommittén hänvisar vidare till den förnybara energins betydelse med avseende på försörjningstryggheten. Redan i dag hotas hela världsregioner av konflikter omkring fördelningen av sinande lager av fossila energislag, framför allt olja och naturgas. Krigshandlingar och militär kontroll över konventionella energitillgångar leder till samhällsekonomiska kostnader som inte återspeglas i energipriserna. Av detta skäl är förnybar energi ett viktigt verktyg för att säkra freden på 2000-talet.

1.7. Kommittén delar vitbokens bedömning att utnyttjande av förnybara energislag medför mycket stora sysselsättningseffekter. I sammanhanget hänvisar vi särskilt till att sådana installationer ger upp till fem gånger fler arbetstillfällen per energienhet än traditionell energiteknik. I den danska vindkraftssektorn sysselsätts redan fler personer än i landets fiskerinäring.

1.8. Kommittén gör också samma bedömning som vitboken med avseende på att utnyttjande av förnybar energi leder till arbetstillfällen i regioner som inte utvecklas industriellt. Många av gemenskapens mindre utvecklade områden lider visserligen brist på traditionella energikällor, men de har en betydande potential i fråga om förnybar energi som måste utnyttjas maximalt. ReK menar att de förnybara energikällorna kan spela en avsevärt större roll även i stadsområdena i framtiden, inte bara på landsbygden. Exempelvis inom byggsektorn finns stora utvecklingsmöjligheter i aktiv och passiv solarkitektur.

2. Handlingsplanen för förnybara energikällor

2.1. Åtgärder med koppling till inre marknaden

2.1.1. Kommittén stöder kommissionens strävan att ge förnybara energikällor rimliga möjligheter att hävda sig på marknaden utan att det innebär oproportionerliga ekonomiska belastningar. De många fördelarna med handlingsplanen motiverar också ansträngningar på alla nivåer, från kommuner och regioner, via medlemsstaterna och upp till Europeiska unionen.

2.1.2. Liksom kommissionen har Regionkommittén inställningen att marknadslanseringen av förnybara energislag inte får hindras av att det skapas en inre marknad för elektricitet. Om avregleringen inte kompletteras med andra åtgärder kan den medföra att förnybar energi missgynnas. Dessa åtgärder måste alltid ha en karaktär av "positiv särbehandling", både vad gäller tillgång till nät och betalning för energi som genererats genom förnybara energikällor och som transporteras på dessa nät. De rekommendationer som skrivits in i inre marknadsdirektivet om främjande av inhemska förnybara energikällor bör enligt kommitténs uppfattning omvandlas till tvingande föreskrifter, särskilt direktivets artiklar 8.3 och 11.3 (förmånsregler för förnybara energikällor).

2.1.3. Med all rätt noterar vitboken hur avgörande det är att förnybara energikällor får tillträde till elmarknaden på rättvisa villkor. Regionkommittén delar kommissionens uppfattning att ström från förnybara energikällor skall köpas enligt ett förtursförfarande av nätoperatörerna till minimipriser som gäller över hela Europa. Bestämmelser om högre ersättning kan motiveras med artikel 3.2 i inre marknadsdirektivet för elektricitet.

2.1.4. Otillräcklig ersättning för elleverans till nätet innebär ofta ett oöverstigligt hinder för att förnybara energikällor skall komma in på marknaden. I de flesta fall återspeglas inte det verkliga värdet av ström från förnybara energikällor i de priser som energibolagen betalar. Därför stöder ReK kommissionens initiativ att införa lagstadgade miniminormer på europeisk nivå. Fördelarna med förnybar energi måste få tydligt genomslag; den sociala och ekologiska nyttan måste komma till uttryck i ersättningsnivån. Slutligen skulle man kunna utnyttja faktum att allmänheten är så positiv till de förnybara energikällorna till att införa principen om kostnadstäckande ersättning på lokal och regional nivå ("Aachen-modellen", som tillämpas i en rad kommuner i Tyskland och Österrike).

2.1.5. Regionkommittén understryker att det befintliga generella skattesystemet hindrar en optimal resurshushållning, särskilt på energiområdet. En internalisering av vissa externa kostnader i linje med grönbokens krav är ett viktigt element i en vidgning av de förnybara energikällornas marknadsandel. Kommittén uppmanar därför rådet att snarast enas om en europeisk energiskatt/klimatskyddsavgift. De sociala och ekologiska följdkostnaderna måste i framtiden bli en integrerad komponent i energipriserna.

2.1.6. Vid sidan av fördelaktiga ersättningsregler för el från förnybara energikällor krävs skattemässiga incitament för att underlätta finansiering och investeringar, och därmed utnyttjande av förnybar energi. Följaktligen kräver kommittén att man utvecklar speciella kreditinstrument, till exempel en "solenergikredit", där de förnybara energislagens fördelar och egenart kommer till uttryck.

2.1.7. Regionkommittén noterar med tillfredsställelse att kommissionen anser att det system med "gröna tillägg" som tillämpas av ett antal energibolag i vissa medlemsstater inte är tillräckligt eller lämpligt under alla förhållanden. Det är tvärtom fallet att lagreglerade priser på el från förnybara källor visat sig vara ett betydligt verksammare instrument för marknadsgenomslag och installation av anläggningar för utnyttjande av förnybar energi.

2.2. En förstärkt gemenskapspolitik

2.2.1. I enlighet med principen i EG-fördragets artikel 130, r.2, om att "förorenaren skall betala" bör samtliga merkostnader till följd av högre ersättning till förnybar energi belasta alla elkonsumtionsavgifter. För att jämna ut eventuell regional snedbelastning rekommenderar ReK modeller på nations- eller gemenskapsnivå, exempelvis utjämningsfonder mellan energileverantörerna.

2.2.2. Om de åtgärder som föreslås i vitboken sätts i verket kan de bidra väsentligt till tillväxt, konkurrenskraft och sysselsättning. Exemplet med vindenergiutnyttjande i Danmark och Tyskland, liksom utbyggnaden av biomassan i Österrike och Skandinavien, visar hur snabbt det går att bygga ut förnybara energikällor på basis av privata initiativ och lämpliga statliga ramvillkor. Det finns likartade exempel i fråga om solenergiutnyttjande i vissa av EU:s regioner, bland annat i Grekland.

2.2.3. Regionkommittén anser att man måste ge högsta prioritet åt de förnybara energislagens lansering och marknadsgenomslag med hänsyn tagen till konkurrenslagstiftningen, åtminstone för de kommande årens lanseringsfas. Permanenta ersättningsregler för leverans till nätet av el från förnybara källor bör i framtiden inte längre bedömas på grundval av gängse stödmodeller, utan det avgörande kriteriet bör vara ett snabbt och brett genomslag på marknaden - det maximala antalet installationer. Dessutom måste man beakta kriteriet för hur nära konkurrenskraftströskeln sådana anläggningar befinner sig.

2.2.4. Inom forskningspolitiken gäller det att undanröja den snedhet som fortfarande finns i fråga om stimulans av energiteknik av olika slag. Forskningsanslagen för förnybar energi måste höjas betydligt och tydligare bygga på principen om att forskningen skall inriktas på tillämpningar, det vill säga på att optimera produktionsmetoder. På grundforskningens område bör man stödja den teknik som fortfarande har långt kvar till en marknadslansering (t.ex. viss biomassateknik, tidvatten- och vågenergi, solkraftverk).

2.2.5. De förnybara energikällornas position måste förbättras inom EU:s regionalpolitik. Med hänsyn till den redan beskrivna strukturpolitiska betydelsen föreslår ReK särskilda stimulansåtgärder för uppbyggnad av anläggningar som utnyttjar förnybar energi inom ramen för gemenskapens regionalpolitiska program och riktlinjerna för struktur- och sammanhållningsfonderna. Dessutom kan denna typ av medel användas till att inrätta energibyråer och ett nät av lokala och regionala organ som kan bistå användare och investerare vid finansiering och genomförande av förnybara energiprojekt.

2.2.6. Även turismen erbjuder möjligheter att öka användningen av förnybara energikällor, eftersom dessa generellt upplevs mer positivt av konsumenterna än andra källor. Vissa regioner och företag använder redan förnybar energi som marknadsföringsargument. Dessutom kan förnybara energislag bidra till att jämna ut säsongsbetingade toppbelastningar, så att man slipper bygga ut kraftverkskapaciteten. Detta gäller framför allt satsningar på solenergi i sydligare medlemsstater.

2.2.7. De lokala och regionala förvaltningsnivåerna har en central roll både med avseende på byggregler och natur- och miljöskydd. Kommittén uppmanar ansvariga organ att förmånsbehandla utnyttjande av förnybar energi. Denna förmånsställning måste också föras in i EU:s miljölagstiftning, så att man kan undvika konflikter mellan naturskyddsintressena och användning av förnybara energislag. Vid eventuell avvägning mot lokala intressen måste man ta vederbörlig hänsyn till den förnybara energins övergripande ekologiska fördelar. De lokala myndigheterna satsar för övrigt på föredömliga initiativ när det gäller att utnyttja förnybara energikällor, särskilt inom allmän kommunikation (rena bussar). Dessa lovvärda metoder bör uppmuntras och spridas.

2.2.8. Regionkommittén understryker de förnybara energislagens betydelse för en framtida gemenskapspolitik på jordbruksområdet och för en skogspolitik i Europa som bygger på hållbarhetsprincipen och ger mycket stora utvecklingsmöjligheter i fråga om sysselsättning och strukturpolitiska åtgärder. Agenda 2000 måste föra in ett nytt perspektiv i det europeiska jordbruket genom att också ge miljövänlig energiförsörjning en bärande roll. Enligt AEBIOM:s (den europeiska bioenergiorganisationens) beräkningar kan upp till en miljon nya arbetstillfällen skapas inom jord- och skogsbruket fram till år 2010. Om denna oerhörda potential kan utnyttjas - Europaparlamentets utskott för jordbruk och landsbygdens utveckling räknar med att biomassan svarar för 10 % av Europeiska unionens energibehov år 2010 - skapas nya inkomstmöjligheter på jordbruksområdet. Målsättningarna och åtgärderna för en hållbar landsbygdsutveckling måste emellertid i högre grad än hittills kunna formuleras och administreras av regionerna och kommunerna.

2.2.9. Regionkommittén uppmanar kommissionen att inom ramen för Världshandelsorganisationen verka för generösare bestämmelser för jordbruks- och skogsbruksråvaror som används för energiändamål. Skatteåtgärder till stöd för produktion och utnyttjande av förnybar energi inom jord- och skogsbruk är ytterligare ett villkor för en större marknadsandel. Skattebefrielse eller skattelättnader - och kreditstöd och lågräntelån - kan också bidra till att realisera utvecklingsmöjligheterna.

2.2.10. Den externpolitiska dimensionen har speciell betydelse för utnyttjandet av förnybar energi, inte bara ur energi- och miljöpolitisk synvinkel utan främst för Europas framtida konkurrenskraft som lokaliseringsalternativ. Regionkommittén vill verka för starkare inriktning på främjande av förnybara energislag inom Synergy-programmet, det nya Medelhavsprogrammet Meda och gemenskapsprogrammen Phare och Tacis för Central- och Östeuropa och de före detta Sovjetländerna. Dessutom föreslår ReK att man inrättar en europeisk byrå för förnybar energi som kan möjliggöra snabbare tekniköverföring för utnyttjande av förnybara energikällor, särskilt i utvecklingsländer.

2.2.11. Europeiska företag som vill exportera anläggningar för utnyttjande av förnybara energikällor i tredje land, eller investera i uppbyggnad av produktionskapacitet i mer eller mindre industrialiserade utvecklingsländer, bör få rimligt stöd i form av information och konsulttjänster samt exportstöd och exportgarantier. Det europeiska exportrådet för förnybar energi, som grundades 1996, och nationella organ med liknande målsättning bör ges tillräckligt personellt, ekonomiskt och politiskt stöd.

2.3. Förbättrat samarbete mellan medlemsstaterna

2.3.1. I vitboken nämner man skillnaderna mellan medlemsstaterna med avseende på aktörernas informationsnivå, erfarenheter och medvetenhet som ytterligare ett marknadshinder. Skillnader i normer och skiftande nationella och regionala stimulansprogram (som ofta genomgår snabba förändringar) bidrar också till att marknaderna för förnybar energi blir instabila och oberäkneliga. Regionkommittén delar denna bedömning och stöder kravet på en stabil, kontinuerlig gemenskapsram för samarbete och främjande av förnybara energislag.

2.3.2. För bättre samordning av de enskilda generaldirektoratens pågående och framtida verksamhet på de förnybara energislagens område bör man omgående inrätta en specialarbetsgrupp inom kommissionen.

2.3.3. Regionkommittén stöder vitbokens linje att samarbetet mellan medlemsstaterna måste intensifieras på den förnybara energins område. De flesta åtgärder för förverkligande av målen genomförs på nationell, regional och lokal nivå. Vi föreslår att man inrättar en europeisk byrå för förnybar energi som i likhet med Europeiska miljöbyrån skulle bevaka och analysera utvecklingen på området för förnybar energi. På detta sätt kan samarbetet mellan alla berörda aktörer förbättras.

2.3.4. Regionkommittén föreslog i yttrandet över kommissionens grönbok () att en rättslig grund för främjande av förnybar energi bör införas i EG-fördraget, i analogi med gemenskapens främjandeinstrument på områdena för kol (EKSG) och kärnkraft (Euratom) som funnits i flera årtionden. Endast på detta sätt kan det finnas tillräcklig rättslig grund för en ambitiös gemenskapsstrategi till förmån för förnybara energikällor under 2000-talet. Detta sker genom att en miljölagstiftning skyndsamt tas fram som är kompatibel med användningen av förnybara energikällor.

2.4. Kompletterande åtgärder

2.4.1. Kommittén stöder kommissionens initiativ att gemenskapens samtliga finansieringsinstrument i framtiden skall omfatta stimulans till investeringar i förnybara energikällor. Detta gäller särskilt för kreditstöd från Europeiska investeringsbanken (EIB) och Europeiska banken för återuppbyggnad och utveckling (EBRD). Möjligheterna bör också förbättras att främja förnybar energi inom struktur- och sammanhållningsfonderna och Medelhavsprogrammet (Meda) samt utvecklingsprogrammen för tredje land.

2.4.2. Regionkommittén rekommenderar ökade resurser till Altener II. Aktiviteterna inom detta program har stor betydelse för lansering och marknadsföring av förnybar energi.

3. Startkampanjen

3.1. Regionkommittén ställer sig bakom kommissionens konstaterande att kostnaderna för förnybar energiteknik sjunker snabbt när den kommer ut på marknaden. Erfarenheterna från vindkraftsområdet - men också när det gäller solcellsteknik och solvärme - har visat att kostnadsminskningarna blivit avsevärda de senaste åren på grund av ständigt stigande efterfrågan med påföljande tekniska framsteg. Därför stöder kommittén kommissionens "startkampanj"-förslag om en marknadslanseringsstrategi för förnybar energi som är samordnad över hela EU. De åtgärder som föreslås (1 miljon solcellssystem för elkraft, 10 000 MW från stora vindkraftsanläggningar, 10 000 MWth från biomasseinstallationer, integrering av förnybara energikällor i 100 samhällen) är kommittén klart positiv till. I kommissionens förslag utvecklas emellertid inte strategin för produktion av energigrödor i någon större grad, vilket kommer att bli nödvändigt. I "startkampanjen" bör man också tydligt framhålla de förnybara energikällornas betydelse för uppvärmning, och införandet även på denna sektor bör påskyndas. En väsentlig roll bör spelas av decentraliserade biomassaanläggningar med låg kapacitet (upp till 50 kilowatt).

3.2. Kommittén anser att kontinuerliga och brett upplagda lanseringsprogram för förnybara energikällor är nödvändiga vid sidan av en lämplig rättslig ram för dessa (exempelvis förmånsvillkor för nättillträde och leverans till nätet) och stimulans till tillämpningsinriktad forskning. Det är under alla omständigheter nödvändigt att utforma en effektiv teknisk lagstiftning som kan underlätta energins marknadstillträde och främja forskning om energilagring.

3.3. Regionkommittén välkomnar förslaget om ett nätverk för främjande av förnybara energikällor. Inom ramen för ett rådgivande forum bör samtliga aktörer vara företrädda: europeiska, nationella, regionala och lokala organ, producenter och operatörer av anläggningar för utnyttjande av förnybara energikällor, representanter för konsumentorganisationer och energibolag. Kommissionen skulle kunna stödja detta rådgivande forum genom en handlingsplan för förnybar energi. I detta sammanhang efterlyser ReK också ett program för stöd till föreningar för förnybar energi.

Bryssel den 16 juli 1998.

Regionkommitténs ordförandeManfred DAMMEYER

() KOM(97) 599 slutlig.

() EGT C 244, 11.8.1997, s. 1.