Förslag till RÅDETS BESLUT om ståndpunkter som gemenskapen skall anta beträffande vissa förslag som har lämnats in till det 11:e mötet i konferensen för de parter som har undertecknat Konventionen om internationell handel med utrotningshotade arter av vilda djur och växter (CITES) i Gigiri, Kenya, den 10-20 april 2000

(framlagt av kommissionen)

MOTIVERING

1. Det 11:e mötet i konferensen för parterna till CITES kommer att hållas i Gigiri, Kenya, den 10-20 april 2000.

2. Konventionens text ändrades under 1983 för att göra det möjligt för regionala organisationer för ekonomisk samordning, som t.ex. EG, att ansluta sig. Hittills har dock inte tillräckligt många avtalsparter ratificerat denna ändring för att den skall kunna träda i kraft. De diplomatiska ansträngningarna för att uppnå tillräckligt antal ratificeringar fortsätter, men det är en långsam process, och det tidigaste datumet som man kan hoppas på för att gemenskapen skall kunna bli part till avtalet är inför den tolfte partskonferensen år 2002.

3. Med tanke på vilka effekter de beslut som fattats av partskonferensen har på genomförandet av rådets förordning (EG) nr 338/97 av den 9 december 1996 om skydd av vilda djur och växter genom reglerad handel med dessa [1], är det dock enligt artikel 133 i EG-fördraget nödvändigt att anta gemensamma ståndpunkter i fråga om de förslag som lämnas till partskonferensen.

[1] EGT L 61, 3.3.1997, s. 1.

4. Den 14 januari höll kommissionen ett informellt möte med experter från medlemsstaterna för att diskutera de frågor som skall tas upp under partskonferensens möte.

5. Vad beträffar punkterna 19, 20, 30, 31, 33, 37, 40, 46, 48, 53, 54, 56 och 57 på dagordningen finns vissa konferensdokument ännu inte tillgängliga, och i dessa fall är det inte möjligt att anta en gemensam ståndpunkt i nuläget. Kommissionen föreslår därför att man under mötets gång skall fastställa ståndpunkter i dessa frågor, på grundval av ytterligare förslag från kommissionen.

6. Konferensens uppgifter kan indelas i tre olika delar: strategiska och administrativa frågor, tolkning och genomförande av konventionen samt förslag till ändringar av bilagorna. Eftersom gemenskapen inte är part till konventionen har den första delen i princip ingen inverkan på rådets förordning 338/97. Andra delen speglar konventionens utveckling och har omfattande tekniska konsekvenser, men kommer förmodligen inte att röna någon större offentlig uppmärksamhet. Ändringarna av bilagorna däremot (vilken skyddsnivå som olika arter skall åtnjuta) kommer säkerligen att medföra kontroverser.

7. Diskussionerna kring ändringarna av bilagorna kommer sannolikt att behärskas av fyra frågor: valar, afrikanska elefanter, havssköldpaddor och hajar. Vad beträffar valar bör gemenskapens position vara entydig: ingen återgång till kommersiell valjakt så länge inte internationella valfångstkommissionen anser att adekvata förvaltningskontroller har införts. Vad beträffar den afrikanska elefanten har afrikanska stater efter att den internationella handeln försöksvis hade återinförts förra året kommit med motstridiga förslag om utvidgning respektive avskaffande av den internationella handeln. Gemenskapen bör avböja alla sådana förslag tills de fastställda övervakningsmekanismerna kan presentera en analys av vilka följder för artens bevarande som den handel som redan tillåtits har haft. Kuba upprepar sina tidigare försök att återinföra internationell handel med produkter av havssköldpaddor. det råder dock fortfarande tvivel om huruvida det är hållbart på lång sikt att decimera arten. Tre förslag till strängare regler för internationell handel med olika hajarter förtjänar uppmärksamhet eller stöd. Man måste dock se till att de inte kommer i konflikt med åtgärder som vidtagits i andra fora, t.ex. FAO.

2000/0063 (ACC)

Förslag till RÅDETS BESLUT om ståndpunkter som gemenskapen skall anta beträffande vissa förslag som har lämnats in till det 11:e mötet i konferensen för de parter som har undertecknat Konventionen om internationell handel med utrotningshotade arter av vilda djur och växter (CITES) i Gigiri, Kenya, den 10-20 april 2000

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR BESLUTAT FÖLJANDE:

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 133 i detta,

med beaktande av kommissionens förslag,

och av följande skäl:

(1) Konventionen om internationell handel med utrotningshotade arter av vilda djur och växter genomförs inom gemenskapen genom rådets förordning (EG) nr 338/97 av den 9 december 1996 [2].

[2] EGT L 61, 3.3.1997, s. 1.

(2) Förslag till partskonferensens resolutioner och ändringar av bilagorna till konventionen påverkar vanligtvis den aktuella gemenskapslagstiftningen.

(3) I sådana fall där gemenskapsbestämmelser fastställts för att uppnå fördragets mål, kan medlemsstaterna inte göra åtaganden som faller utanför ramen för gemenskapsinstitutionerna och som kan påverka gemenskapsbestämmelserna eller ändra deras räckvidd.

(4) Gemenskapen har ännu inte kunnat bli en avtalsslutande part till konventionen.

(5) Under dessa omständigheter måste gemenskapens ståndpunkter företrädas av medlemsstaterna, som agerar gemensamt i gemenskapens intresse, inom ramen för de gemensamma ståndpunkter som antagits av rådet.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Gemenskapens ståndpunkt, företrädd av medlemsstaterna som agerar gemensamt och i gemenskapens intresse, skall - vid det 11:e mötet i konferensen för de parter som har undertecknat Konventionen om internationell handel med utrotningshotade arter av vilda djur och växter - stämma överens med ståndpunkterna i bilagan till detta beslut.

Artikel 2

Om den ståndpunkt som avses i artikel 1 kan förväntas påverkas av nya vetenskapliga eller tekniska rön som läggs fram före eller under partskonferensens möte, eller om förslag läggs fram i frågor till vilka gemenskapen ännu inte har tagit ställning, skall en ståndpunkt beträffande det berörda förslaget antas innan partskonferensen skall rösta om det.

Utfärdat i Bryssel

För rådet

Ordförande

Bilaga till rådets beslut om de ståndpunkter som gemenskapen skall anta beträffande vissa förslag som har lämnats in till det 11:e mötet i konferensen för de parter som har undertecknat Konventionen om internationell handel med utrotningshotade arter av vilda djur och växter (CITES) i Gigiri, Kenya, den 10-20 april 2000

Strategiska och administrativa frågor

1. Arbetsordning Dok. 11.1

Sammanfattning: Bland de ändringar av partskonferensens arbetsordning som den ständiga kommittén enats om, och som skall antas av partskonferensen, finns en ny regel 11.2 som skall göra det möjligt att placera parter som är medlemmar i en regional ekonomisk samarbetsorganisation tillsammans om de så önskar.

Kommentarer: Om medlemsstaterna får sitta tillsammans vid konferensen skulle detta i hög grad underlätta samordning, särskilt då förslag som konferensen skall rösta om precis före omröstningen blir föremål för ändringar som inte kunnat beaktas under samordningsmötena före konferensen. Ordförandeskapet skulle få möjlighet att inbjuda kommissionen att förena sig med medlemsstaterna (regel 11.4).

Slutsats: Gemenskapen skall aktivt stödja den föreslagna regeländringen beträffande placeringsarrangemangen för medlemmar i regionala ekonomiska samarbetsorganisationer och, om konferensen antar denna ändring, begära att få sitta tillsammans under återstoden av partskonferensens 11:e möte.

2. Val av ordförande och vice ordförande för mötet och av ordförande för kommittéerna I och II samt för budgetkommittén.

3. Godkännande av dagordning Dok. 11.3

4. Godkännande av arbetsprogram Dok. 11.4

5. Upprättande av fullmaktskommittén

6. Fullmaktskommitténs rapport

7. Observatörers närvaro Dok. 11.7

8. Frågor som rör den ständiga kommittén

1. Ordförandens rapport Dok. 11.8

2. Val av nya regionala ledamöter och suppleanter

Sammanfattning:

Kommentarer: Den europeiska regionen företräds för närvarande av följande länder:

i) Italien, vars mandattid löper ut då partskonferensens 12:e möte avslutas (suppleant: Tjeckien).

ii) Ryssland, vars mandattid löper ut då partskonferensens 12:e möte avslutas (suppleant: Bulgarien).

iii) Förenade kungariket, vars mandattid löper ut då partskonferensens 11:e möte avslutas (suppleant: Frankrike).

Följande länder har redan förklarats som kandidater till de lediga uppdragen:

Ledamöter: Frankrike och Grekland.

Suppleant: Portugal.

Slutsats: Gemenskapen skall stödja medlemsstaternas kandidaturer och försöka undvika en situation där medlemsstaterna konkurrerar med varandra om platser i den ständiga kommittén.

9. Sekretariatets rapporter

1. Sekretariatets årsrapport Dok. 11.9.1

2. Sekretariatets personal Dok. 11.9.2

10. Finansiering och budgetering av sekretariatet och partskonferensens möten

1. Finansiell rapport för 1997, 1998 och 1999 Dok. 11.10.1

2. Beräknade utgifter för 2000 Dok. 11.10.2

3. Budget för 2001-2002 och plan på medellång sikt för 2001-2005 Dok. 11.10.3

4. Extern finansiering Dok. 11.10.4

11. Kommittéernas rapporter och rekommendationer

1. Djurkommittén

a) Ordförandens rapport Dok. 11.11.1

b) Val av nya regionala ledamöter och suppleanter

Sammanfattning:

Kommentarer: Den europeiska regionen företräds för närvarande av följande personer:

i) Dr Marinus Hoogmoed (NL) (suppleant: Dr Tom Tew - UK)

ii) Dr Katalin Rodics (HU) (suppleant: Dr Olof Biström - FI)

Följande personer har redan förklarats som kandidater:

Ledamöter: Dr Marinus Hoogmoed (NL), Dr Katalin Rodics (HU) och Dr Thomas Althaus (CH).

Suppleant: Ännu inga kandidater.

Slutsats: Gemenskapen skall stödja kandiderande experter från medlemsstaterna och försöka undvika en situation där personer från medlemsstaterna konkurrerar med varandra om platser i djurkommittén.

2. Växtkommittén

a) Ordförandens rapport Dok. 11.11.2

b) Val av nya regionala ledamöter och suppleanter

Sammanfattning:

Kommentarer: Den europeiska regionen företräds för närvarande av följande personer:

i) Dr Margarita Clemente (ES) (suppleant: Dr Dieter Supthut - CH).

ii) Dr Jan de Koning (NL) (suppleant: Dr Hanna Werblan-Jakubiec - PL).

Följande personer har redan förklarats som kandidater:

Ledamöter: Dr Margarita Clemente (ES) och Dr Jan de Koning (NL).

Suppleant: Dr Dieter Supthut (CH) och Dr Hanna Werblan-Jakubiec (PL).

Slutsats: Gemenskapen skall stödja kandiderande experter från medlemsstaterna och försöka undvika en situation där personer från medlemsstaterna konkurrerar med varandra om platser i växtkommittén.

3. Kommittén för identifieringsmanualen Dok. 11.11.3

4. Nomenklaturkommittén

a) Ordförandens rapport Dok. 11.11.4.1

b) Kommitténs rekommendationer Dok. 11.11.4.2

12. Konventionens utveckling

1. Handlingsplan för att förbättra konventionens effektivitet Dok. 11.12.1

2. Strategisk plan för konventionen Dok. 11.12.2

3. Samarbete och samverkansvinster med Konventionen om biologisk mångfald och andra konventioner som rör biologisk mångfald Dok. 11.12.3

4. Förbättring av konventionens effektivitet: att finansiera bevarandet av arter av vilda växter och djur Dok. 11.12.4

13. De ständiga kommittéernas behörighet Dok. 11.13

14. Samverkansvinster med FN:s livsmedels- och jordbruksorganisation Dok. 11.14

15. Internationella valfångstkonventionen

1. Förbindelserna med Internationella valfångstkonventionen Dok. 11.15.1

2. Ny bekräftelse av samverkansvinsterna mellan CITES och Internationella valfångstkonventionen Dok. 11.15.2

Sammanfattning: Två "rivaliserande" förslag till resolutioner presenteras. Dokument 11.15.1 utgör i huvudsak en bekräftelse av tillämpligheten av resolution Conf. 9.24, medan dokument 11.15.2 i huvudsak utgör en bekräftelse av att resolution Conf. 2.9 och de delar i resolution Conf. 9.24 som rör samråd existerar.

Kommentarer: Det behövs en ståndpunkt från gemenskapen i denna fråga, eftersom den påverkar förteckningen över valarter i bilagorna till CITES. Tvister kring huruvida Internationella valfångstkonventionen är effektiv bör inte lösas inom CITES. Det är märkligt att det i dokument 11.15.1 inte föreslås att resolution Conf. 2.9 skall upphävas, vilket antyder att den strategi som följs av de parter som förespråkar valfångst kan gå ut på att få en förteckning med nollkvoter, ett resultat som inte är oförenligt med att bevara resolution Conf. 2.9. Inget av förslagen till resolution tycks föra diskussionerna i denna fråga framåt, eftersom bägge är något självklara. Resolution Conf. 2.9 fick ånyo stöd vid partskonferensens 10:e möte, och förutsättningarna har inte ändrats nämnvärt sedan dess.

Slutsats: Gemenskapen skall försöka få bägge förslagen till resolution tillbakadragna.

Om de skulle bli föremål för omröstning skall gemenskapen rösta mot dokument 11.51.1 och för dokument 11.51.2

16. Erkännande av det stora bidrag till CITES-processen som observatörer ger vid partskonferensens möten Dok. 11.16

Tolkning och genomförande av konventionen

17. Konsolidering av giltiga resolutioner Dok. 11.17

Sammanfattning: Ytterligare tre inslag (valarter, tillämpning och vetenskapligt utbyte) i arbetet att konsolidera tidigare resolutioner. Denna gång presenteras två versioner; en som helt enkelt är en otymplig sammanställning av alla tidigare texter i frågan och en som inbegriper en mindre omredigering från CITES-sekretariatets sida.

Kommentarer: Även om åtminstone en av de frågor som granskas är känslig finns det ingen anledning att avvika från tidigare praxis att tillåta sekretariatet att göra mindre redaktionella ändringar då det konsoliderar tidigare resolutioner i en fråga. Detta bidrar till klarhet och gör det därmed mer sannolikt att dessa resolutioner genomförs på ett lämpligt sätt. Det faktum att de inte är bindande för parterna gör det än viktigare att eftersträva detta tydligare alternativ, som tidigare visat sig vara framgångsrikt.

Slutsats: Gemenskapen skall följa sekretariatets förslag och stödja antagandet av bilagorna 1B, 2B och 3B till dokument 11.17.

18. Tolkning och genomförande av artikel III.5, artikel IV.6 och IV.7 samt artikel XIV.4, XIV.5 och XIV.6 om införsel från havet Dok. 11.18

Sammanfattning: Presentation av ett förslag till resolution för att klargöra konventionens praktiska tillämpning beträffande exemplar som förs in från havet.

Kommentarer: Med den ökande sannolikheten att marina arter som köps och säljs införlivas i bilagorna till CITES är ett sådant klargörande inaktuellt. De föreslagna åtgärderna, som rör definitioner, utfärdande av intyg och rapportering av handel, täcker alla viktiga områden som kan skapa förvirring, och de lösningar som föreslås erbjuder en god diskussionsgrund. Förslaget måste dock ändras för att klargöra vissa tekniska aspekter. Enligt förordning 338/97 kommer vi inom EU att behålla kravet på importtillstånd snarare än intyg för införsel från havet.

Slutsats: Gemenskapen skall stödja detta initiativ och aktivt bidra till utarbetandet av en resolution.

19. Rapport om de nationella rapporter som krävs enligt artikel VIII.7 a i konventionen Dok. 11.19

20. Tillämpning

1. Granskning av påstådda överträdelser och andra problem kring konventionens genomförande Dok. 11.20.1

2. Genomförande av resolutioner Dok. 11.20.2

Sammanfattning: I beslut 10.120 uppmanas sekretariatet att sammanställe en förteckning över de konferensresolutioner som fortfarande gäller och utvärdera hur de har genomförts. Så gott som inga parter rapporterade vilka resolutioner de genomfört. Sekretariatet föreslår i stället att man försöker fastställa vilka resolutioner som vållar problem för parterna när det gäller deras genomförande.

Kommentarer: EU:s nuvarande tabell över resolutioner och deras genomförande i gemenskapen har tagits upp av sekretariatet som ett exempel på vad som krävs. Kommissionen kommer att aktualisera sin tabell efter det elfte partsmötet.

Slutsatser: Gemenskapen skall stödja det alternativa förfarande som sekretariatet föreslagit, och gå med på att i sinom tid förse sekretariatet med relevanta uppgifter.

21. Nationella lagar för konventionens genomförande

1. Nationella lagstiftningsprojekt Dok. 11.21.1

Sammanfattning: Projektet att undersöka huruvida parternas nationella lagstiftning var förenlig med genomförandet av CITES inleddes under 1992. De flesta parternas lagstiftning har nu setts över, men det finns behov av fortsatt. löpande översyn. endast 25 % av parterna har adekvat lagstiftning. Sekretariatet föreslår ett nytt beslut i denna fråga, som skulle innebära ett mer passivt tillvägagångssätt än vad som använts tidigare. Detta skulle gå ut på att all ny lagstiftning som anmäls av parterna registreras, och att parter som så önskar kan få råd, varvid sådana parter för vilka man redan fastställt att deras nationella genomförandeåtgärder är minst adekvat skulle prioriteras. Denna strategi antogs vid den ständiga kommitténs 42a möte.

Kommentarer: Om CITES skall kunna uppnå sina mål är det av avgörande betydelse att det finns adekvat lagstiftning för att genomföra konventionen. Eftersom 75 % av parterna inte har tillräcklig lagstiftning är det uppenbart att mycket återstår att göra. Sekretariatets samarbetsvilliga inställning, som framhäver den hjälp som erbjuds de parter vars nationella genomförandelagstiftning är otillräcklig, är till stor hjälp.

Slutsats: Gemenskapen skall stödja sekretariatets rekommendation till beslut, men betona behovet av sanktioner om otillräcklig nationell lagstiftning medför allvarliga hinder för konventionens genomförande och den erbjudna hjälpen inte accepteras - se dok. 11.21.2.

2. Åtgärder som skall vidtas i fråga om parter som saknar adekvat lagstiftning Dok. 11.21.2

Sammanfattning: Rapporter om åtgärder som vidtagits avseende de parter som vid det tionde partsmötet visade sig ha de allvarligaste bristerna i sin nationella genomförandelagstiftning. Betydande förbättringar har gjorts i så gott som alla fall. Sekretariatet föreslår ytterligare åtgärder för att ta itu med olösta problem i andra partländer. Fiji, Turkiet, Vietnam och Yemen riskerar att få sin handel suspenderad om de inte antar lämplig lagstiftning senast den 31 oktober 2001. Andra parter vars lagstiftning har befunnits vara bristfällig har uppmanats att rapportera till sekretariatet, som kommer att rekommendera vilka åtgärder som bör vidtas vid tolfte partsmötet.

Slutsatser: Gemenskapen skall stödja det utkast till beslut som lagts fram av sekretariatet och bekräfta sin beredskap att tillämpa de sanktioner som den ständiga kommittén rekommenderar.

22. Rapportering av konfiskationer Dok. 11.22

Sammanfattning: Förslag till resolution för ett närmare samarbete mellan berörda parter vid konfiskation av exemplar och arrestering av eller åtal mot utländska medborgare.

Kommentarer: Samarbete vid tillämpningen är viktigt för ett effektivt genomförande av CITES. Det är särskilt viktigt att man kan spåra en identifierad överträdelse bakåt för att se om andra som är inblandade i verksamheten kan gripas och för att bättre förstå hur kedjan av olagliga transaktioner var sammansatt. Av juridiska eller utredningstekniska skäl kan det i vissa fall dock vara bäst att inte omedelbart avslöja information för andra, vilket återspeglas i förslagets nuvarande text. Man bör här rådfråga Interpol och Världstullorganisationen som båda har egna nätverk för informationsutbyte.

Slutsats: Gemenskapen skall stödja principen för förslaget till resolution och bidra till att utarbeta en slutlig text.

23. Återfallsförbrytare Dok. 11.23

Sammanfattning: Rekommendation att CITES sekretariat skall sammanställa och upprätthålla en "svart lista" över personer som vid upprepade tillfällen brutit mot bestämmelserna i CITES och att sådana personer skall nekas CITES-tillstånd så länge de finns med på denna lista.

Kommentarer: Även om förslagsställarnas frustration är begriplig finns det ett antal brister i förslaget. Listan gör ingen nytta om den inte leder till vissa åtgärder, och de åtgärder som föreslås (nekande till intyg) kan mycket väl visa sig vara juridiskt omöjliga att genomföra, särskilt när den sökande inte har begått något brott i ansökningslandet och ansökan i sig är helt juridiskt riktig. Det kan också förväntas att återfallsförbrytare kommer att finna det ganska lätt att gömma sig bakom falska namn och bulvanföretag för att undvika att identifieras. Försök att tillämpa sådana listor inom andra organ har inte varit framgångsrika.

Slutsats: Gemenskapen skall inte stödja förslaget till resolution.

24. Användningen av annotationer i bilagorna Dok. 11.24

Sammanfattning: I beslut 10.70 efterfrågades ett klargörande av användningen av annotationer i bilagorna. I det förslag till resolution som detta beslut utmynnade i delas annotationerna in i hänvisande annotationer (enbart för informationssyften) och faktiska annotationer (del av en listning), som ger en avsevärd vägledning vid användning och ändringar av listorna.

Kommentarer: Användningen av annotationer i bilagorna har med tiden och av olika anledningar blivit okontrollerad. Även om annotationerna ökar flexibiliteten gör de också konventionen svårare att genomföra. Detta förslag utgör ett värdefullt klargörande även om det knappast kommer att hejda strömmen av komplexa annotationer.

Slutsats: Gemenskapen skall stödja förslaget och bidra till utarbetandet av en slutlig text.

25. Förfarande för översyn av kriterierna för ändring av bilagorna I och II Dok. 11.25

Sammanfattning: I resolutionen (Conf. 9.24) som fastställer de gällande kriterierna för förteckningen föreskrevs en översyn av kriterierna före det tolfte partsmötet. Detta dokument från ordförandena för djur- och växtkommittéerna innehåller arbetsbeskrivningar och tidsscheman för denna översyn. Det fastställs att en arbetsgrupp för kriterierna skall upprättas på regional bas, sammanställd av medlemmar i djur- och växtkommittéerna och biträdd av fyra förtroendevalda medlemmar. Gruppens rapport kommer att diskuteras ingående med parterna och djur- och växtkommittéerna innan den antas av den ständiga kommittén och läggs fram inför det tolfte partsmötet. Utgående från exempel som undersökts av djur- och växtkommittéerna kommer gruppen att bedöma de befintliga kriteriernas vetenskapliga giltighet och tillämpbarhet, och undersöka vilka riktlinjer som gäller för dessa kriterier.

Kommentarer: Målen med översynen är i stort sett tillfredsställande, även om de kan vara en aning subjektiva. Tidsschemat verkar dock vara i ambitiösaste laget, i synnerhet den del som gäller år 2000. Det kommer att vara viktigt att välja ut kvalificerade personer från intresserade och berörda organisationer som ITTO och FAO för att undvika att dessa organisationer genomför "parallella" översyner, vilket skulle vara kontraproduktivt.

Slutsats: Gemenskapen skall i princip stödja den föreslagna arbetsbeskrivningen och aktivt delta i dess utarbetning.

26. Definition av begreppet "lämpliga och godtagbara destinationer" Dok. 11.26

Sammanfattning: Ett försök att utveckla ett ganska klumpigt begrepp som används i de annotationer i listorna som rör levande exemplar. Texten är ganska detaljerad i fråga om begränsningar av och samråd kring export enligt dessa villkor.

Kommentarer: Förslaget tycks vara överreglerat för en fråga som är av en relativt liten betydelse för arternas bevarande. Dessutom tycks det i flera aspekter överskrida kraven i konventionen (t.ex. förbudet mot reexport). En alternativ strategi återfinns i ändringsförslag 11.25, som är mycket enklare och skulle räcka för att klargöra frågan även om det, såsom nu föreslagits, bara skulle gälla elefanter.

Slutsats: Gemenskapen skall bara stödja förslaget till resolution om det ändras i linje med texten i ändringsförslag 11.25, som har samma syfte (även om det idag är begränsat till elefanter).

27. Erkännande av risker och fördelar i handeln med vilda växter och djur Dok. 11.27

Sammanfattning: Förslaget syftar till att skriva om resolution Conf. 8.3 för att understryka svårigheterna att uppnå hållbarhet, och förslagsställarna vill att man skall överväga alternativ till den kommersiella handeln med vilda växter och djur (antagligen avses turism).

Kommentarer: Den praktiska delen av förslaget till resolution tillför bara lite utöver den praktiska delen av resolution Conf. 8.3, och återstoden utgörs till stor del av plattityder. Det verkar inte finnas någon anledning till att kommersiell handel och turism inte skulle kunna samexistera. I själva verket kombineras de ju vid rekreationsjakt. Med tanke på att principen om en hållbar användning (för både kommersiella och andra syften) återfinns i många internationella instrument, bör CITES uppmärksamhet fokuseras på att uppnå dess egna mål snarare än att notera svårigheter att genomföra konventionen.

Slutsats: Gemenskapen skall inte stödja förslaget till resolution.

28. Kvoter för arter i bilaga I

1. Leopard Dok. 11.28.1

Sammanfattning: Dokument 11.28.1 visar att handeln med leopardskinn ligger på en avsevärt lägre nivå än den som partskonferensen godtagit som hållbar, men också att ett antal parter som beviljats dessa kvoter inte har uppfyllt det särskilda rapporteringskrav som anges i resolution Conf. 10.14.

Kommentarer: Även om det kan tyckas vara oklokt att "belöna" parter som inte uppfyllt de rapporteringsplikter som de ålagts av partskonferensen, verkar dessa plikter vara väl betungande om de inte tjänar något syfte.

Slutsats: Gemenskapen skall stödja ansträngningar att göra rapporteringskraven för parter som tilldelats leopardkvoter mer standardiserade och lämpligare för bevarande och kontrollbehov.

2. Markhor (skruvget) Dok. 11.28.2

Sammanfattning: Inom ramen för det kvotsystem som antogs av det tionde partsmötet har inga skruvgetter jagats i Pakistan under 1997, och tre jagades under 1998. Dessa exemplar märktes i enlighet med Conf. 10.15. 1997 tillhandahöll Pakistan den begärda informationen om artens status, men 1998 kom ingen ny information. Sekretariatet menar att det kan vara för dyrt att tillhandahålla sådan information varje år, och att man skulle kunna komma överens om andra tidsintervall.

Kommentarer: Det har inte dykt upp några större problem i samband med användningen av de exportkvoter för jakttroféer av denna art som godkänts i Pakistan. 1997 års rapport om artens status gav inte anledning till oro. Kravet att rapportera varje år om artens status förefaller verkligen relativt kostnadskrävande för en art som förekommer i så avlägsna områden, och det tycks inte föreligga några artskyddsskäl för att motsätta sig att rapporteringsintervallen förlängs.

Slutsats: Gemenskapen skall notera att denna kvot används och godta lämpliga ändringar av rapporteringsintervallen i Conf.10.15.

29. Handel med exemplar av björnar Dok. 11.29

Sammanfattning: En rapport från sekretariatet om handeln med björnar och delar av björnar enligt beslut 10.44 och 10.65. Denna rapport grundar sig till stor del på bidrag från parterna. Denna situation tycks dock fortfarande vara bekymmersam, och sekretariatet föreslog att en ny rapport skulle utarbetas i frågan med bidrag från parterna fram till den 31 juli 2001.

Kommentarer: Detta är en ganska optimistisk rapport jämfört med den tidigare oron över handeln med delar av björnar. Det kommer att krävas ett visst klargörande av gemenskapens striktare åtgärder för att besvara kritiken i punkt 3 om den uppenbara förvirringen om huruvida jakttroféer av björnar, som är listade i bilaga II, kan anses utgöra personliga ägodelar eller inte. Även det inte sägs rent ut åsyftar detta uppenbarligen EU:s striktare interna åtgärder.

Slutsats: Gemenskapen skall välkomna rapporten och stödja insatserna för en ytterligare översyn inför partskonferensens 12:e möte.

30. Bevarande av och handel med tigrar

1. Genomförande av resolution Conf. 9.13 (rev.) Dok. 11.30.1

2. Genomförande av beslut 10.66 Dok. 11.30.2

31. Bevarande av och handel med elefanter

1. Försökshandel med obearbetat elfenben från populationer som anges i bilaga II

Dok. 11.31.1

2. Övervakning av olaglig handel och olagligt dödande Dok. 11.31.2

3. Översyn av resolution Conf. 10.10 Dok. 11.31.3

Sammanfattning: Förslag på ändringar av resolution Conf. 10.10, framför allt i fråga om arrangemang för övervakning av olaglig jakt på elefanter (ersättning av MIKE och ETIS), icke-kommersiellt utköp av officiella elfenbenslager (upphävande av kravet på förvaltningsfonder för bevarande) och handel med levande djur.

Kommentarer: Även om programmet MIKE ännu inte har lyckats generera tillräckliga medel för att komma i gång på allvar, utgör det ett viktigt inslag i bedömningen av konsekvenserna av handeln med produkter av afrikansk elefant. Den alternativa strategin i dokument 11.31.3 är ganska vag: Den ger inte sekretariatet tillräckliga möjligheter att bekräfta indikationer på en ökad tjuvjakt och föreslår överilade åtgärder i sådana fall. Det finns för närvarande inte heller något behov att ändra programmet ETIS, eftersom det genererar värdefull information. Med tanke på avsaknaden av framsteg i fråga om beslut 10.2 kan det vara motiverat att ändra arrangemangen för icke-kommersiella utköp av elfenben, men man kan inte garantera att dessa ändringar blir framgångsrika. Gemenskapen bör vara försiktig med att bidra med detaljer till dessa mekanismer såvida den inte har en tydlig avsikt att därefter bidra ekonomiskt. De förslag som rör sekretariatets insamling av medel för att bevara elefanter på plats och begränsningar i exporten av levande exemplar tycks ligga utom CITES räckvidd. De förslagna ändringarna av handeln med levande exemplar tycks vara överdrivna i förhållande till behoven att bevara den afrikanska elefanten och opraktiska när det gäller att hantera handeln mellan djurparker.

Slutsats: Gemenskapen skall motsätta sig den föreslagna ändringen av resolution Conf. 10.10.

4. Icke-kommersiell försäljning av elfenbenslager Dok. 11.31.4

Sammanfattning: Detta dokument utgör i princip bara en upprepning av delar av dokument 11.31.3, som rör beslut 10.2 om icke-kommersiella utköp av officiella elfenbenslager. Det föreslås att statliga elfenbenslager, med förbehåll för märkning m.m., skall kunna "säljas" när som helst, förutsatt att intäkterna används för att bevara elefanten.

Kommentarer: Med tanke på avsaknaden av framsteg i fråga om beslut 10.2 kan det vara motiverat att ändra arrangemangen för icke-kommersiella utköp av elfenben, men man kan inte garantera att dessa ändringar blir framgångsrika. Förslagsställarna menar att det är inrättandet av förvaltningsfonder för bevarande som har hindrat förverkligandet av de icke-kommersiella utköpen. I själva verket rör det sig nog om mer grundläggande orsaker än så. I beslut 10.2 avses bara försäljning av lager som registrerades vid den ursprungliga granskningen 1997. Om statliga lager får "säljas" när som helst medför detta en risk att ytterligare elfenben förvärvas i detta syfte, men om det kan garanteras att de medel som genereras används för bevarande av elefanten kanske detta inte är ett problem som rör artens bevarande. Gemenskapen bör vara försiktig med att medverka på detaljnivå i dessa mekanismer, såvida den inte har en tydlig avsikt att därefter bidra ekonomiskt. Vi har redan tidigare anklagats för svek i denna fråga.

Slutsats: Gemenskapen skall bara stödja principen för detta förslag och bidra till dess utarbetande om den har en tydlig avsikt att därefter bidra ekonomiskt.

32. Bevarande av och handel med noshörningar Dok. 11.32

Sammanfattning: En rapport från sekretariatet om situationen i fråga om noshörningar och om resolution Conf. 9.14 och beslut 10.45 i synnerhet. Efter en granskning tycktes förslaget att utveckla nya standardiserade indikatorer för att mäta ändringar i den olagliga noshörningsjaktens omfattning vara obetänkt. Den ständiga kommittén vägrade att godkänna de anslag som skulle behövas och föredrog att söka efter samverkansvinster med befintliga övervakningssystem. Sekretariatet anser att hela resolution Conf. 9.14 bör upphävas eller ändras radikalt.

Kommentarer: Även om man säkerligen inte har lyckats lösa problemet med olaglig jakt på noshörning tycks situationen ha stabiliserat sig något. Resolution Conf. 9.14 utarbetades vid en tidpunkt då oron över noshörningens framtid var som störst. Oavsett vilka ändringar man kommer överens om krävs stöd från de länder som ingår i noshörningens utbredningsområde.

Slutsats: Gemenskapen skall stödja ett upphävande eller en genomgripande ändring av resolution Conf. 9.14.

33. Export av ull från vikunja och tyg av vikunjaull Dok. 11.33

34. Bevarande av och kontroll av handeln med chiru Dok. 11.34

Sammanfattning: Ett förslag till resolution som härrör från den internationella arbetsgruppen för arten (oktober 1999). Förslaget går i stort ut på att uppmärksamheten skall koncentreras på olaglig handel med denna art och då framför allt med sjalar av ull (shahtoosh).

Kommentarer: Flera medlemsstater deltog i den arbetsgrupp som utarbetade detta förslag till resolution. EU är en stor konsument. Även om man i ingressen lovordar flera medlemsstater för de tillämpningsåtgärder som de vidtagit, bör man vidareutveckla initiativet - eventuellt genom EU:s tillämpningsgrupp. De förslag som rör privatägda plagg av shahtoosh kanske inte kan tillämpas i praktiken.

Slutsats: Gemenskapen skall stödja förslaget till resolution med mindre ändringar.

35. Handel med sötvattensköldpaddor och landsköldpaddor till och från Sydostasien Dok. 11.35

Sammanfattning: Ett diskussionsdokument som belyser den alarmerande ohållbara användningen av sköldpaddor från Sydostasien. Det föreslås att de stater som ingår i dessa arters utbredningsområde och importörer skall vidta en rad åtgärder för att bemöta detta problem, vilka skall kulminera i en teknisk arbetsgrupp som skall rapportera till djurkommittén.

Kommentarer: Även om flertalet av de berörda arterna inte är listade i CITES har en sådan strategi tillämpats tidigare (se resolution Conf. 9.15 om ätbara svalbon). Det tycks inte finnas några skäl till att detta dokument inte skulle kunna utvecklas till en resolution, även om det skulle krävas visshet om att man kan generera medel utanför CITES förvaltningsfond. Det är viktigt med ett helhjärtat stöd från länderna i Sydostasien om detta arbete skall röna framgång. Man skulle här med fördel kunna understryka den potentiella roll som Konventionen om biologisk mångfald har i frågor som denna.

Slutsats: Gemenskapen skall stödja utarbetandet av en resolution på grundval av detta diskussionsdokument.

36. Handel med sjöhästar och andra arter inom familjen Syngnathidae Dok. 11.36

Sammanfattning: Detta är ett liknande diskussionsdokument som dokument 10.35, även om rekommendationerna är mer allmänt riktade till olika aktörer (parterna till CITES, hobbyindustrin, traditionell medicin, forskare).

Kommentarer: Även om problemen beträffande bevarandet av dessa arter är mindre akuta än för sköldpaddor i Sydostasien är det tveksamt om den nuvarande användningen är hållbar, därav listningen i bilaga D till förordning 338/97. Man skulle här med fördel kunna understryka den potentiella roll som Konventionen om biologisk mångfald har i frågor som denna.

Slutsats: Gemenskapen skall stödja utarbetandet av en resolution på grundval av detta diskussionsdokument.

37. Krav på identifiering och rapportering vid handel med exemplar av koraller Dok. 11.37

38. Träslag

1. Rapport från sekretariatet Dok. 11.38.1

Sammanfattning: I rapporten behandlas de 15 beslut om träslag som antagits vid det tionde partsmötet. Många av målen har strukits eller har blivit överflödiga, och det föreslås att det berörda beslutet upphävs. Det föreslås dessutom att de beslut som rör arbetsgruppen för träslag, översyn av träslag som ingår i förteckningen, användning av skogsbruksteknik och effektiviteten av rapporteringen om handeln skjuts upp till det tolfte partsmötet.

Kommentarer: Det har gjorts stora framsteg när det gäller identifiering av träprodukter, tack vare Spaniens insatser, men på andra punkter tycks tidigare beslut ha varit överflödiga eller ha fått låg prioritet och blivit uppskjutna.

Slutsats: Gemenskapen skall i stort stödja sekretariatets förslag om tidigare beslut om träslag och i förekommande fall boka om och omstrukturera de uppskjutna ärendena.

2. Framsteg i bevarandet av Swietenia macrophylla (äkta mahogny) Dok. 11.38.2

Sammanfattning: Dok. 11.38.2 är en rapport från en arbetsgrupp som sammankallades efter det misslyckade försöket att lista Swietenia macrophylla i bilaga II vid partskonferensens 10:e möte. Arbetsgruppen bekräftade ånyo åtagandet från de länder som listat arten i bilaga III att tillämpa erforderliga kontroller och från alla närvarande länder som ingår i artens utbredningsområde att samarbeta i strävan att säkerställa ett hållbart uttag av arten.

Kommentarer: Det efterfrågas inga särskilda åtgärder i dokument 11.38.2.

Slutsats: Gemenskapen skall notera innehållet i dokument 11.38.2.

39. Standardnomenklatur Dok. 11.39

Sammanfattning: I detta dokument från nomenklaturkommittén ses resolution Conf. 10.22 över. Dessutom uppdateras listan över standardreferenser för nomenklatur över arter som anges eller föreslås för införlivande i bilagorna.

Kommentarer: Upprättandet av standardreferenser för nomenklatur är ett värdefullt praktiskt verktyg i tillämpningen av CITES. Det stegvisa förfarandet att identifiera sådana referenser bör stödjas. Inbegripandet av en referens för distribution av landsköldpaddor och sköldpaddor i punkt d i förslagets praktiska del är ett nytt inslag. Detta kan tyckas ligga utom resolutionens räckvidd och nomenklaturkommitténs befogenheter. Då man förväntar sig att förslaget att lista släktet Mantella kommer att lyckas bör frågan om en referens för nomenklaturen över detta släkte tas upp.

Slutsats: Gemenskapen skall stödja förslaget till resolution med undantag för den sista referensen i punkt d och föreslå en standardreferens för släktet Mantella.

40. Stöd till vetenskapliga myndigheter för rön som inte skadar miljön Dok. 11.40

41. Avsevärd handel med arter som anges i bilaga II

1. Genomförande av resolution Conf. 8.9 Dok. 11.41.1

Sammanfattning: Ett informationsdokument med en sammanfattning av de åtgärder som vidtagits i fråga om särskilda djurarter inom ramen för förfarandet för en avsevärd handel (1992-1999) lades fram av sekretariatet.

Kommentarer: Detta är en mycket klar sammanfattning av ett komplicerat förfarande. Den bör läsas tillsammans med informationsdokument 11.2.

Slutsats: Gemenskapen skall beakta innehållet i detta informationsdokument.

2. Översyn av resolution Conf. 8.9 Dok. 11.41.2

Sammanfattning: Genom resolution Conf. 8.9 inleddes förfarandet för en avsevärd handel för växtarter. I detta förslag föreslås mindre ändringar av strategin, och dess bestämmelser utvidgas till att omfatta växter, vilket är viktigare.

Kommentarer: Resolution Conf. 8.9, som bygger på EU:s strategi i den tidigare förordningen 3626/82 om handel med vilda växter och djur, har visat sig vara särskilt framgångsrik när det gäller att minska en ohållbar användning av arter som anges i bilaga II. Den har varit så framgångsrik att djurkommittén under senare år har haft vissa svårigheter att identifiera problem att granska. Dess begränsning till djur utgjorde dock en nackdel. I detta förslag inlemmas en text som gör det möjligt att bedöma växttaxa med ett enhetligt system, vilket inte är lätt med tanke på skillnaderna i fråga om tillgänglig information från djur- respektive växtriket. På grund av den nära kopplingen mellan gemenskapens politik och förfarandet för en avsevärd handel är det viktigt att gemenskapen deltar aktivt i den slutliga utformningen av denna resolution. Målet är att säkerställa att gemenskapens striktare åtgärder blir förenliga med CITES ramar.

Slutsats: Gemenskapen skall stödja förslaget till resolution och spela en aktiv roll i dess slutliga utformning.

42. Handel med exemplar av arter som flyttats till bilaga II och som är föremål för årliga exportkvoter Dok. 11.42

Sammanfattning: Rapporter om de två populationer av krokodilarter som omfattas av den kategori som anges i dokumentets titel.

Kommentarer: Tanzanias registrering av export av skinn och troféer av Crocodilus niloticus lämnar visst övrigt att önska.

Slutsats: Gemenskapen skall notera rapporten.

43. Ändring av resolution Conf. 5.10 om definitionen av "i huvudsak kommersiella syften" Dok. 11.43

Sammanfattning: I detta förslag till ändring av resolution 5.10 föreslås relativt obetydliga ändringar av definitionen av "i huvudsak kommersiella syften". Dess mest konkreta delar ligger i att det ges exempel på tillämpning i fältprogram för bevarande, men det innehåller också ett förslag att import för uppfödning i försäljningssyfte skall anses vara i huvudsak kommersiell.

Kommentarer: Förslagsställarna blandar samman fördelar för bevarandet med kommersiella syften. När det gäller punkt 4 är det förmodligen riktigt att konventionen är ganska omodern då den förbjuder transaktioner som - även om de kan gynna bevarandet av arter - i huvudsak är kommersiella. Fördraget är dock utformat på detta sätt. Den andra konkreta ändringen, ett nytt stycke f, tycks vara onödig, eftersom det främsta syftet med import med stor säkerhet skulle vara icke-kommersiellt, även då exemplar flyttas till privata reservat. Om syftet är kommersiellt skulle detta inbegripa många andra situationer (t.ex. privatpersoner som föder upp djur eller förökar växter som fritidsverksamhet), där man kan hävda att fördelen för bevarandet väger tyngre än de kommersiella aspekterna. Detta är en slirig väg. Det är sant att resolution Conf. 5.10 innehåller riktlinjer snarare än en definition, vilket gör det till en känslig fråga. Dessa riktlinjer har dock stått emot tidens prövningar ganska väl, och det skulle vara oklokt att riva upp dem.

Slutsats: Gemenskapen skall motsätta sig de föreslagna ändringarna av resolution Conf. 5.10

44. Handel med viltkött och frågan om förvaltning av vilda växter och djur Dok. 11.44

Sammanfattning: Den tydliga ökningen och kommersialiseringen av handeln med viltkött framför allt i Afrika har belysts under senare år. Såsom framgår av detta diskussionsdokument står dock lösningarna på detta problem till stor del att finna utanför CITES. I dokumentet föreslås att man upprättar en arbetsgrupp som skall utveckla ett handlingsprogram i denna fråga.

Kommentarer: Kommittén har redan enats om att det är önskvärt att diskutera denna fråga vid partskonferensens 11:e möte om handeln med vilda växter och djur. Det finns internationella aspekter på handeln, och CITES kan användas som en katalysator för handling. Det är viktigt att söka stöd hos de parter inom vilkas territorium handeln med viltkött är omfattande. Man skulle här med fördel kunna understryka den potentiella roll som Konventionen om biologisk mångfald har i frågor som denna.

Slutsats: Gemenskapen skall stödja CITES engagemang i denna fråga samt upprättandet av en arbetsgrupp som skall ägna sig åt frågan mellan partskonferensens möten.

45. Ändring av resolution Conf. 9.6

1. Om diagnostiska stickprover, stickprover för identifiering, forskning och taxonomiska syften samt cellodlingar och serum för biomedicinsk forskning

Dok. 11.45.1

Sammanfattning: Förslag att DNA-prover, cellodlingar och serum inte skall anses framgå tydligt enligt CITES terminologi.

Kommentarer: Detta förslag har varit föremål för omfattande diskussioner inom kommittén för handel med vilda växter och djur. Även om gemenskapen bör verka för att alla delar antas, skulle man i nödfall kunna ta bort dem i den andra strecksatsen, eftersom de inte är uppenbart nödvändiga för att främja bevarandet av arterna. Det bör påpekas att problemet bara aktualiseras genom att gemenskapen har en totalt uttömmande definition av "framgå tydligt" i sin lagstiftning. Varje part som motsätter sig förslaget bör ställas frågan vilka rättsliga möjligheter de själva har på denna punkt.

Slutsats: Gemenskapen skall aktivt stödja den föreslagna ändringen.

2. Om kosmetiska slutprodukter som innehåller kaviar Dok. 11.45.2

Sammanfattning: Förslag att kosmetiska slutprodukter som innehåller rom från de störarter som ingår i bilaga II inte skall anses "framgå tydligt" enligt CITES terminologi.

Kommentarer: Frågan togs upp vid det regionala mötet i Europa i januari 1999, för vilket kommissionen stod som värd. Denna strategi har varit föremål för utdragna diskussioner inom kommittén för handel med vilda växter och djur. Förslagets logik är uppenbar, men jämförelser med handeln med traditionella läkemedel (t.ex. myskdjur Moschus) måste göras med försiktighet. Om parterna insisterar på att lägga till andra produkter där bristen på effekter på bevarandet är mindre tydlig kan vi komma att få överväga vår ståndpunkt på nytt. Det bör påpekas att problemet bara aktualiseras genom att gemenskapen har en totalt uttömmande definition av "framgå tydligt" i sin lagstiftning. Varje part som motsätter sig förslaget bör ställas frågan vilka rättsliga möjligheter de själva har på denna punkt.

Slutsats: Gemenskapen skall aktivt stödja den föreslagna ändringen.

46. Gränsöverskridande förflyttningar av levande djur för utställning Dok. 11.46

47. Översyn av resolutionerna om uppfödning samt handel med uppfödda exemplar Dok. 11.47

Sammanfattning: Här görs en översyn och konsolidering av två föreliggande konferensresolutioner i ämnet (5.16(rev.) och 10.18), och allmän tillämpning av uppfödningsprincipen införs (denna princip var tidigare begränsad till krokodildjur). Enligt förslaget får sekretariatet behörighet att avgöra när förändringar i förvaltningen av en art nödvändiggör ett nytt förslag till parternas konferens.

Kommentarer: Uppfödning har visat sig vara en mycket framgångsrik förvaltningsteknik ur CITES-synpunkt. I förslaget redogörs för reglerna för denna verksamhet, som också blir mer allmänt tillämpliga. Förslaget bör välkomnas.

Slutsats: Gemenskapen skall stödja djurkommitténs förslag och bidra till utarbetandet av en konsoliderad resolution.

48. Registrering av kommersiella transaktioner med exemplar av arter som anges i bilaga I, och som har fötts upp i fångenskap Dok. 11.48

49. Korsningar av djur: ändring av resolution Conf. 10.17 Dok. 11.49

Sammanfattning: Här föreslås en smärre ändring av resolution conf. 10.17 som går ut på att hybrider av djur skall behandlas i enlighet med reglerna i den "högsta" förteckning i vilket någon av dess föregångare i de föregående fyra generationerna ingick i, dvs. bilaga I om något exemplar i de föregående fyra generationerna ingick i bilaga I osv.

Kommentarer: Den föreslagna ändringen utgår från ett förslag från Australien vid tionde partskonferensen. Detta förslag antogs sedan av djurkommittén och lades fram i anmälan 1998/28. Även om det troligen vore önskvärt att förebygga möjligheterna att undvika kontroller genom omfattande kontroller av handel med hybrider tycks formuleringen av artikel 2 t i förordning 338/97 för närvarande inte tillåta detta i gemenskapen.

Slutsats: Gemenskapen skall stödja den föreslagna ändringen av resolution conf. 10.17 men samtidigt påpeka att den inte kommer att kunna genomföra resolutionen till fullo under den närmaste framtiden.

50. Användning av mikrochips för att märka levande djur som handlas Dok. 11.50

Sammanfattning: Förslag på ändringar av resolution Conf. 8.13, eftersom märkning med mikrochips kan vara till hjälp som ett identifieringsverktyg för alla levande exemplar. Detta innebär att kopplingen mellan CITES och databasen ISIS bryts.

Kommentarer: Denna resolution har även i sin ändrade form små direkta effekter, men kan ses som allmänt nyttig. Kopplingen till ISIS fungerade aldrig som det var tänkt och medförde onödiga budgetåtaganden.

Slutsats: Gemenskapen skall stödja sig den föreslagna ändringen av resolution Conf. 8.13 och bidra till dess slutliga utformning.

51. Allmänt märkningssystem för identifiering av krokodilskinn Dok. 11.51

Sammanfattning: I dokumentet föreslås smärre ändringar av den befintliga resolution conf. 9.22 för att lösa tekniska problem som uppstått och för att införa innehållet i resolution conf. 6.17.

Kommentarer: De flesta ändringarna förefaller rimliga och begripliga. De föreslagna tilläggen till punkt i) bör dock ifrågasättas. Det är inte uppenbart vilket syfte ett system för registrering av garverier skulle ha, och det tycks som om de enda "tillverkarna" av krokodilskinn för närvarande är krokodilerna själva.

Slutsats: Gemenskapen skall stödja de föreslagna ändringarna av resolution conf. 9.22 och bidra till sammanställningen av en användbar reviderad version av texten.

52. Förflyttningar av krokodilskinnsprover Dok. 11.52

Sammanfattning: Förslag att sekretariatet skall undersöka möjliga sätt att strömlinjeforma förfarandena för att tillåta att märkta krokodilskinn används vid branschmässor och skickas tillbaka till sitt ursprungsland

Kommentarer: En enkel begäran. Europeiska tillverkare av skinnvaror har uttryckt önskemål om liknande åtgärder för industriella varuprover. Skillnaden är att exemplaren inte märks på något sätt. Eftersom förslaget till beslut bara syftar till att undersöka möjligheterna kan gemenskapen begära att undersökningen utvidgas till att omfatta alla produkter av reptiler. Det kan vara möjligt att utarbeta ett förslag till partskonferensens resolution i denna fråga under det 11:e mötet. I så fall bör man se till att detta förslag utformas på ett sätt så att den kan genomföras genom gemenskapens nuvarande regelverk.

Slutsats: Gemenskapen skall stödja förslaget till beslut och försöka utvidga det till att omfatta andra produkter av reptiler. Om möjlighet ges skall gemenskapen verka för att partskonferensen utfärdar en resolution i denna fråga och bidra till utformningen av denna.

53. Allmänt märkningssystem för identifiering av exemplar av stör (kaviar) Dok. 11.53

54. Transport av levande djur Dok. 11.54

55. Definition av begreppet "förbereda" Dok. 11.55

Sammanfattning: I förslaget till resolution försöker man definiera begreppet "förbereda" i sammanhanget "förberedas och transporteras på ett sådant sätt att risken för skada, sjukdom eller grym behandling blir så liten som möjligt", såsom det används i konventionen i fråga om handel med levande exemplar. Definitionen skulle utvidgas till att omfatta alla steg från fångst till exportplats.

Kommentarer: Det är onekligen sant att den höga dödligheten vid fångst och hantering före export är ett slöseri som kan göra det svårare att uppnå hållbarhet. I konventionen används dock uppenbart begreppet "förbereda" i samband med transport av exemplaren. Därav följer att begreppet bara är tillämpligt när hanteringen av exemplaren har en direkt betydelse för deras överlevnad och välbefinnande under transporten. Detta förslag borde betraktas som en ändring av resolution Conf. 10.21.

Slutsats: Gemenskapen skall stödja förslaget förutsatt att begreppet "förbereda" begränsas till att bara gälla under omständigheter där behandlingen av levande exemplar har betydelse för deras lämplighet att transporteras.

56. Handel med traditionella läkemedel Dok. 11.56

57. Strategin för informationshantering Dok. 11.57

58. Potentiella risker som handeln med vilda växter och djur medför för turistnäringen Dok. 11.58

Sammanfattning: I förslaget till resolution belyses naturturismens kommersiella betydelse, men också dess möjliga bieffekter. Man noterar möjliga hot mot turistnäringen från handeln med vilda växter och djur.

Kommentarer: En stor del av detta förslag tycks ligga utom CITES räckvidd. Det hot mot turismen som upplevs till följd av handeln med vilda växter och djur kopplas till tjuvjakt och de "djungelkrig" som kontrollen av denna tjuvjakt ibland resulterar i. Tjuvjakt utgör ett hot oavsett om den är kopplad till handel med vilda växter och djur eller inte. Det bör noteras att turism och handel med vilda växter och djur faktiskt kombineras vid jaktsport.

Slutsats: Gemenskapen skall motsätta sig förslaget till resolution.

Förslag på ändringar av bilagorna I och II som skall övervägas

59. Förslag på ändringar av bilagorna I och II

1. Förslag som följer av växtkommitténs periodiska översyn

Dok.11.59.1

>Plats för tabell>

2. Förslag beträffande exportkvoter för exemplar av arter i bilagorna I eller II

Dok. 11.59.2

>Plats för tabell>

3. Andra förslag Dok. 11.59.3

>Plats för tabell>

Avslutning av mötet

60. Fastställande av tid och plats för partskonferensens nästa ordinarie möte Dok. 11.60

Sammanfattning:

Kommentarer:

Slutsats: Gemenskapen skall stödja varje medlemsstat som ställer upp som kandidat för att stå som värd för partskonferensens nästa möte och sträva efter att undvika en situation där två eller flera medlemsstater konkurrerar om detta uppdrag.

61. Avslutande kommentarer inget dokument