Diagram 1: Lagstiftnings- och regleringsarbete avseende rättssystemen under 2015 (antagna åtgärder/anmälda initiativ per medlemsstat) (källa: Europeiska kommissionen )

Avslutandegraden är förhållandet mellan antalet avgjorda mål i förhållande till nyinkomna mål. Den mäter om en domstol klarar av att handlägga mål i den takt som nya mål kommer in. När avslutandegraden är omkring 100 % eller högre innebär detta att domstolssystemet har kapacitet att avgöra minst lika många mål som antalet inkommande mål. När avslutandegraden ligger under 100 % avgör domstolarna färre mål än antalet inkommande mål.

Detta avsnitt innehåller mer detaljerad information om den tid som domstolarna behöver för att lösa tvister inom vissa rättsområden och kompletterar de allmänna uppgifterna om rättsystemens effektivitet. Områdena har valts ut på grundval av deras relevans för den inre marknaden, ekonomin och företagsklimatet i allmänhet. Uppgifter om den genomsnittliga tidsåtgången för förfaranden inom dessa områden ger en mer nyanserad förståelse för hur ett nationellt rättssystem fungerar. Resultattavlan för 2016 bygger på tidigare insamlingar av uppgifter och granskar områdena insolvens, konkurrensrätt, konsumenträtt, immateriella rättigheter, lagstiftning om elektronisk kommunikation och offentlig upphandling.

En närmare granskning av hur domstolarna fungerar när de tillämpar EU-lagstiftningen på specifika områden är särskilt relevant. EU-lagstiftningen utgör en gemensam grund för medlemsstaternas rättssystem och rättstvister som grundas på EU-lagstiftningen är därför särskilt lämpliga för att få jämförbara uppgifter. När nationella domstolar tillämpar EU-lagstiftningen fungerar de som unionens domstolar och ser till att rättigheterna och skyldigheterna enligt EU-lagstiftningen tillämpas på ett effektivt sätt. Att fokusera på särskilda områden av EU-lagstiftningen belyser hur effektivt EU-lagstiftningen verkställs. Långa förseningar i rättsliga förfaranden kan få negativa konsekvenser för verkställigheten av rättigheter som följer av den berörda EU-lagstiftningen, t.ex. om lämpliga rättsmedel inte längre är tillgängliga eller om ett betydande ekonomiskt skadestånd inte kan utverkas.

Diagram 13 Insolvens: Tidsåtgång för att avgöra insolvensmål * (i år) (källa: Världsbanken: Doing Business)

* Tidsåtgång för borgenärer att driva in sina fordringar. Denna period löper från det att företaget är insolvent till dess att hela eller delar av skulden till banken har betalats. Eventuella förhalningstaktiker från parternas sida, t.ex. förhalning genom överklaganden eller ansökningar om förlängda frister, beaktas. Uppgifterna kommer från enkätsvar som inhämtats från lokala konkursförvaltare och har bekräftats genom granskning av lagar och förordningar och en genomgång av offentlig information om insolvenssystem. Uppgifterna samlas in i juni varje år.

Diagram 14 Konkurrens: Den genomsnittliga längden på mål avseende rättslig prövning av nationella konkurrensmyndigheters beslut med tillämpning av artiklarna 101 och 102 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt* (första instans/i dagar) (källa: Europeiska kommissionen tillsammans med Europeiska konkurrensnätverket)

En av de viktigaste aspekterna på ett attraktivt företagsklimat är att konkurrenslagstiftningen tillämpas på ett riktigt sätt. Detta är nödvändigt för att företagen kan konkurrera på lika villkor. En rättslig prövning av nationella konkurrensmyndigheters beslut i första instans förefaller ta längre tid jämfört med målgenomströmningen i förvaltningsmål (diagram 6) eller alla civilrättsliga mål, handelsmål, förvaltningsmål och andra mål (diagram 4). Sannolikt tyder dessa resultat på komplexiteten och den ekonomiska betydelsen av de fall där EU:s konkurrenslagstiftning har tillämpats.

* Inga mål identifierades under denna period i Bulgarien, Estland, Cypern och Malta. Irland: det scenario som definierats för att erhålla uppgifterna i detta diagram är inte tillämpligt (den nationella konkurrensmyndigheten har inte befogenhet att fatta beslut där artiklarna 101 och 102 i EUF-fördraget tillämpas). Österrike: scenariot är inte direkt tillämpligt. Uppgifterna omfattar alla mål som avgjorts av kartelldomstolen och som avser en överträdelse av artiklarna 101 och 102 i EUF-fördraget. Tidsåtgången i domstolsprövningen av myndighetsbeslut beräknades på grundval av längden på de mål där ett domstolsbeslut fattades under referensåret. Medlemsstaterna presenteras på grundval av en viktad genomsnittlig längd på de rättsliga förfarandena under dessa tre år. Antalet relevanta mål per medlemsstat varierar, men i många fall är siffran låg (färre än tre om året). Detta kan innebära att den genomsnittliga längden är beroende av varaktigheten av ett ovanligt lång- eller kortvarigt mål och leder till stora variationer mellan åren (t.ex. Belgien, Tyskland, Polen och Förenade kungariket). Några av de längsta målen inkluderade en begäran om förhandsavgörande till Europeiska unionens domstol (t.ex. Tjeckien).

Diagram 15 Elektronisk kommunikation: Den genomsnittliga handläggningstiden för rättslig prövning av nationella regleringsmyndigheters beslut vid tillämpning av lagstiftning om elektronisk kommunikation* (första instans/i dagar) (källa: Europeiska kommissionen med kommunikationskommittén)

Lagstiftningen om elektronisk kommunikation syftar till att göra de relaterade marknaderna mer konkurrenskraftiga och att generera investeringar, innovationer och tillväxt. En effektiv tillämpning av denna lagstiftning är också central för att man ska kunna uppnå målen med lägre priser för medborgarna, bättre kvalitet på tjänster och en ökad insyn. Den genomsnittliga handläggningstiden för rättslig prövning av lagstiftningen om elektronisk kommunikation i första instans förefaller vara längre än den genomsnittliga handläggningstiden för civilrättsliga mål och handelsmål, förvaltningsmål och andra mål (diagram 4). En jämförelse med konkurrenslagstiftningen (diagram 14) och konsumentskyddslagstiftningen (diagram 17) visar på större skillnader i den genomsnittliga handläggningstiden för den grupp av mål som rör elektronisk kommunikation. Troligtvis beror detta på det breda spektrum av mål som ingår i denna kategori och varierar mellan omfattande granskningar av marknadsanalyser till ärenden med konsumentinriktning.

* Inga mål under denna period i Luxemburg och Lettland, inga mål i Finland 2013, inga mål i Irland och Malta 2014. Antalet relevanta mål som rör rättslig prövning varierar mellan medlemsstaterna. I vissa fall innebär det begränsade antalet relevanta mål (Belgien, Estland, Irland, Cypern, Litauen och Förenade kungariket) att mål med mycket lång handläggningstid kan påverka genomsnittet kraftigt. Österrike: år 2013 avgjordes ett ovanligt högt antal komplicerade mål rörande marknadsanalys av den behöriga domstolen. Danmark: ett domstolsliknande organ ansvarar i första instans för överklaganden. I Spanien, Österrike och Polen ansvarar olika domstolar beroende på vad målet berör.

Diagram 16 Gemenskapsvarumärket: Genomsnittlig längd på överträdelseärenden som rör gemenskapsvarumärket* (första instans/i dagar) (källa: Europeiska kommissionen tillsammans med Europeiska observatoriet avseende intrång i immateriella rättigheter)

Immateriella rättigheter är centrala när det gäller att stimulera investeringar i innovationer. Om det saknas effektiva medel för att skydda immateriella rättigheter minskar intresset för innovation och nyskapande och investeringsviljan försvinner. Därför visar diagram 16 uppgifter om den tid som de nationella domstolarna behöver för att fatta beslut i mål som rör intrång i den vanligaste immateriella rättigheten inom EU – gemenskapsvarumärket. EU:s lagstiftning om gemenskapsvarumärken ger de nationella domstolarna en betydande roll där de agerar som unionsdomstolar och fattar beslut som påverkar den inre marknadens territorium. Uppgifterna visar på skillnader i den genomsnittliga längden på dessa mål i olika medlemsstater vilket kan påverka de innehavare av gemenskapsvarumärken som begär rättslig prövning av påstådda intrång.

* Kroatien: inga mål under denna period. Inga mål i Luxemburg och Irland 2012, Litauen 2013 samt Estland och Finland 2014. Den genomsnittliga handläggningstiden för mål har beräknats på grundval av statistiska uppgifter, om sådana finns, eller ett urval av mål. Medlemsstaterna har ordnats enligt en viktad genomsnittlig längd på de rättsliga förfarandena under dessa tre år. Danmark: uppgifterna för 2012 och 2013 omfattar alla mål som rör varumärken. Grekland: uppgifterna för 2014 är ett genomsnitt som beräknats på grundval av uppgifter från olika domstolar. Domstolarnas uppskattningar användes för uppgifter från Tyskland, Spanien, Portugal och Sverige. Antalet relevanta mål per medlemsstat varierar. Antalet relevanta mål var begränsat (färre än fem) i Litauen år 2012, Estland och Finland åren 2012 och 2013, Irland och Luxemburg åren 2013 och 2014, Ungern åren 2012 och 2014. Detta kan innebära att den genomsnittliga handläggningstiden beror på tidsåtgången för ett ovanligt lång- eller kortvarigt mål och leder till stora variationer mellan åren.

Diagram 17 Konsumentskydd: Den genomsnittliga handläggningstiden för rättslig prövning av nationella konsumentskyddsmyndigheters beslut vid tillämpning av EU-lagstiftning * (första instans/i dagar) (källa: Europeiska kommissionen tillsammans med nätverket för konsumentskyddssamarbete)

En effektiv verkställighet av EU:s konsumentlagstiftning garanterar att konsumenterna kan åtnjuta sina rättigheter och att företag som begår överträdelser av konsumentskyddsreglerna inte gynnas otillbörligt. Konsumentskyddsmyndigheter och domstolar har en viktig roll när det gäller att verkställa EU:s konsumentlagstiftning. Scenariot nedan omfattar de medlemsstater där konsumentskyddsmyndigheterna har behörighet att anta beslut om överträdelser av konsumentlagstiftningen. De ärenden som handläggs av konsumentskyddsmyndigheter handlar ofta om viktiga konsumentfrågor. Rättsliga prövningar med en lång handläggningstid kan leda till fördröjda avgöranden om eventuella överträdelser av konsumentlagstiftningen, vilket kan få allvarliga konsekvenser för konsumenter och företag.

* Scenariot är inte tillämpligt på Belgien, Luxemburg, Österrike, Finland, Sverige och Förenade kungariket. Inga relevanta ärenden förekom i Irland, Cypern och Malta under perioden med tillgängliga uppgifter. Tyskland: myndigheterna är behöriga att anta beslut endast i gränsöverskridande ärenden men det förekom inga relevanta sådana ärenden under denna period. Frankrike: överklagandena är av marginell betydelse och det fanns endast tillgängliga uppgifter för 2013. Spanien: uppgifterna visar genomsnittet för fyra autonoma regioner varje år och genomsnittet kan variera för andra autonoma regioner. Antalet ärenden i Danmark, Estland, Frankrike, Kroatien, Litauen, Nederländerna och Slovenien är lågt för perioden i fråga, vilket innebär att tidsåtgången för ett mycket lång- eller kortvarigt ärende kan avsevärt påverka genomsnittet och leda till större variationer för varje år. Vissa medlemsstater lämnade en uppskattning (Italien, Polen och Rumänien för 2013). Uppgifterna omfattar i allmänhet inte finansiella tjänster och produkter. Den genomsnittliga längden beräknas i kalenderdagar, räknat från den dag då en talan eller ett överklagande lämnades in till domstolen fram till den dag då domstolen fattade det slutgiltiga beslutet.



Andra särskilda områden

Under 2015 undersökte kommissionen olika sätt att samla in uppgifter med ACA-Europe, sammanslutningen av de högsta förvaltningsdomstolarna i Europeiska unionen, på området offentlig upphandling. EU-lagstiftningen på området offentlig upphandling är av stor ekonomisk betydelse, eftersom den ger faktiska och potentiella anbudsgivare, som bestrider tilldelningen av offentliga kontrakt, snabba och effektiva rättsmedel. Uppgifterna från 17 medlemsstater under perioden 2013–2014 visar att den genomsnittliga handläggningstiden i EU för förfaranden i sakfrågan om offentlig upphandling i domstolar i sista instans var under ett år (268 dagar). En effektiv rättslig prövning säkerställer att anbudsgivarna kan dra nytta av alla rättsmedel enligt EU:s lagstiftning om rättsmedel vid offentlig upphandling och att samhället i stort inte påverkas av att offentliga kontrakt försenas.