Betalningsnivån under 2021 är av särskild betydelse. Den nuvarande rapporten överensstämmer helt med budgetförslaget för 2021, som grundas på parametrarna i kommissionens förslag, särskilt när det gäller förfinansieringsgraderna för de sammanhållningspolitiska fonderna, både för 2014–2020 (1 % förfinansieringsgrad ) och för 2021–2027 (0,5 % förfinansieringsgrad). En höjning av dessa grader skulle ha en omedelbar effekt på betalningsbehovet under 2021. En försenad start av programmen för 2021–2027 kan leda till att en del av förfinansieringen för den nya generationen av sammanhållningspolitiken skjuts upp till 2022.

Åtgärderna med anledning av covid-19, som föreslogs i översynen av den fleråriga budgetramen 2014–2020 och det tillhörande förslaget till ändringsbudget nr 6, kommer 2020 att medföra kompletterande åtaganden på 11,5 miljarder euro och 6,5 miljarder euro i betalningar. De återstående 5 miljarder euro som härrör från detta förslag (2,5 miljarder euro under REACT EU och 2,5 miljarder euro under den nya solvensstödtjänsten inom Europeiska fonden för strategiska investeringar) kommer att betalas ut 2021–2025, vilket ökar betalningsbehovet jämfört med förra årets prognos.

Framför allt beräknas CRII- och CRII +-initiativen att påskynda genomförandet av sammanhållningspolitiken och därmed öka betalningsbehovet 2020 och 2021, och resultera i lägre betalningsbehov under 2024 och 2025. Grundat på förslaget om en engångssumma för inkomststöd till jordbrukare, kommer betalningsbehovet under 2014–2020 för landsbygdsutveckling också att öka 2021 med en motsvarande minskning 2024.

Kommissionens prognos för betalningar som härrör från gällande åtaganden (inbegripet de som ännu inte har gjorts under 2020) tar hänsyn till förslagen för att mobilisera EU-budgeten för 2020 som svar på covid-19-pandemin. Beräkningarna för åren 2021–2025 inkluderar betalningarna till följd av utökningarna av programmen under 2020 i enlighet med investeringsinitiativen mot effekterna av coronaviruset (CRII och CRII +) och förslaget till ändringsbudget nr 6. Vissa av dessa förslag innebär tidigareläggning av betalningar till tidigare år, medan andra kan kräva kompletterande belopp som inte prognostiserats tidigare.

De prognostiserade betalningarna, i förhållande till de åtaganden som kommer att göras under åren 2021–2025, anpassas till beloppen per program och per år som lagts fram i kommissionens förslag till nästa fleråriga budgetram av den 27 maj 2020. De underliggande antagandena om prognosen förblir förenliga med föregående års rapport och kommissionens förslag till den fleråriga budgetramen av den 2 maj 2018. Framstegen i förhandlingarna för nästa generation av utgifter har återspeglats i möjligaste mån (se detaljer i avsnitt 3 (prognosantaganden)).

De socioekonomiska omständigheterna i EU har försämrats avsevärt till följd av covid-19-pandemin. Därför lade kommissionen den 27 maj 2020 fram ett reviderat förslag till en utökad flerårig budgetram 2021–2027 och en ambitiös återhämtningsplan. Denna prognosrapport ger en beräkning av utgiftsflödena under taken för nästa fleråriga budgetram och motsvarande inkomstinflöden under de närmaste fem åren grundad på det reviderade förslaget till flerårig budgetram från maj 2020.

Denna rapport ger en prognos för kommande in- och utflöden på lång sikt som omfattar de närmaste fem åren (2021–2025) i enlighet med artikel 247.1 c i budgetförordningen. Analysen tar hänsyn till de principer och villkor som fastställs i avtalet om Förenade konungariket Storbritannien och Nordirlands utträde ur Europeiska unionen och Europeiska atomenergigemenskapen (nedan kallat utträdesavtalet).

Det totala antalet tillbakadraganden som prognostiseras för 2021–2025 är 9 miljarder euro, i sin helhet sammanhängande med programmen för perioden 2014–2020 och tidigare. Inga tillbakadraganden väntas för de åtaganden som föreslås för budgetramen 2021–2027.

Tillbakadragandenivåerna varierar mellan rubrikerna, eftersom prognosen tar hänsyn till redan gjorda tillbakadraganden och tillbakadraganden som fastställts vid utarbetandet av budgetförslaget för 2021. I princip väntas enligt prognosen tillbakadraganden göras under hela programperioden Eftersom det inte finns någon automatisk regel för tillbakadraganden för de flesta program och åtgärder, skulle varje årlig uppdelning av tillbakadraganden vara mycket spekulativ. För att kunna uppskatta storleken på tillbakadragandena till perioden fram till 2025 har prognosen över tillbakadragandet av åtaganden fördelats proportionellt i förhållande till de därmed sammanhängande årliga betalningarna.

En särskild prognos görs för de europeiska struktur- och investeringsfonderna (ESI-fonderna) 2014–2020. I denna beaktas erfarenheterna från avslutandet av programmen för 2007–2013. Prognosen för tillbakadraganden kommer att uppdateras när de första avslutningarna av programmen för 2014–2020 inleds. En lägre faktisk nivå av tillbakadraganden skulle innebära högre betalningsbehov. Det exakta året för tillbakadragandet beror på de specifika avslutningsdatumen för varje nationellt program. Med tanke på de gällande N+3-bestämmelserna för tillbakadragandena kommer de tillbakadragna åtagandena troligen att spridas över 2024–2026. Eftersom endast 2024–2025 omfattas av denna rapport är det preliminära antagandet att ungefär två tredjedelar av de förväntade tillbakadragandena inom ramen för ESI-fonderna 2014–2020 skulle göras den tidsperioden.

Jämfört med förra årets rapport ökar de beräknade tillbakadragandena över fem år med omkring 1 miljard euro. Detta är den kombinerade effekten av den högre prognosen för tillbakadragandena för program under 2014–2020 rubrikerna 1b och 2 (en ökning med 2,5 miljarder euro) och minskningar för övriga poster (en minskning med 1,5 miljarder euro).

Ökningarna för 2014–2020 rubriken 1b är en mekanisk effekt av att ett extra år (2025) som inte omfattades av förra årets rapport inkluderas. På samma sätt förväntas tillbakadragandena under 2014–2020 rubriken 2 äga rum senast fram till 2025, eftersom motsvarande avslutningsbetalning förväntas vara avklarad då.

För programmen under 2014–2020 rubrikerna 1a, 3 och 4 är minskningen en kombinerad effekt av uppdateringen av antagandena för framtida år i enlighet med budgetförslaget 2021 och av rapporteringsperiodens förskjutning med ett år. År 2019 drogs 1,3 miljarder euro tillbaka under dessa tre rubriker i förhållande till programmen före 2014, och detta belopp ingår inte längre i den nuvarande prognosen.

2.3.2.Utvecklingen av nivån på utestående åtaganden

Uppbyggnaden av utestående åtaganden är en naturlig följd av att EU-budgeten genomförs med differentierade anslag och att EU-budgetens volym ökar nominellt med åren. De utestående åtagandena väntas i början av rapporteringsperioden uppgå till omkring 308 miljarder euro. Som jämförelse uppgick prognosen över utestående åtaganden vid utgången av 2020 till 303 miljarder euro i förra årets rapport.

Denna förändring i prognosen över utestående åtaganden är ett resultat av flera element. Vid slutet av 2019 uppgick de faktiska utestående åtagandena till 294 miljarder euro. Hittills uppgår åtagandena under 2020-budgeten, inklusive de förstärkningar som föreslås i förslaget till ändringsbudget nr 6, till 184 miljarder euro medan betalningarna ligger på 161,5 miljarder euro. Detta skulle resultera i ytterligare utestående åtaganden på 22 miljarder euro som genereras under 2020. Med beaktande av det planerade påskyndandet av sammanhållningspolitiken som utlöstes av CRII och CRII +-initiativen, kan ytterligare betalningsbehov på 8–10 miljarder euro uppstå 2020. Vid beräkningen av de utestående åtagandena i slutet av året förväntas ett kompletterande belopp på omkring 8 miljarder euro i betalningar bli budgeterat senare under 2020. Det faktiska kompletterande behovet kan dock kvantifieras först efter det att medlemsstaterna har lagt fram egna prognoser för genomförandet av deras operativa program under ESI-fonderna senast den 31 juli 2020.

Vid utgången av 2025 väntas de utestående åtagandena uppgå till omkring 292 miljarder euro, vilket innebär en nominell minskning på 5 % under de fem analyserade åren. Den årliga utvecklingen av volymen av utestående åtaganden är inte jämn, och denna utveckling beror på förhållandet mellan de årliga betalningarna och de årliga åtagandena. Grundat på kommissionens förslag till flerårig budgetram 2021–2027 skulle betalningstaket under åren 2021–2025 vara något högre än åtagandetaket. Detta är ett resultat av snabbare betalningar under de första åren av den nya programperioden som en del av stödet med anledning av covid-19 genom EU-budgeten. Ingen minskning av betalningsbehovet under åren 2023–2025 förväntas, främst på grund av den sammanlagda effekten av det första automatiska tillbakadragandet av åtaganden för de nya programmen inom ramen för förordningen om gemensamma bestämmelser och N+3-målet för tillbakadragande av åtagandena för den sista delen av ESI-fonderna 2014–2020 samt avslutandet av dessa program. Totalt skulle betalningarna under de fem år som omfattas av rapporten överstiga åtagandena med cirka 6,6 miljarder euro. Kombinerat med de planerade tillbakadragna åtagandena under samma period skulle detta vända tendensen med ökande utestående åtaganden.

2.4. Intäkter

EU:s budget finansieras med egna medel samt med andra inkomster. De samlade egna medel som behövs för att finansiera budgeten bestäms av totala kostnader minus andra inkomster. Följaktligen grundar sig prognosen av EU:s budgetinkomster 2021–2025 på principen att utgifterna ska täckas av inkomsterna. Således måste de totala inkomsterna motsvara de totala utgifterna.

Från och med 2021 kommer Förenade kungariket, i enlighet med utträdesavtalet (del V), att bidra till EU:s budget i förhållande till utestående åtaganden från den fleråriga budgetramen 2014–2020 och tidigare budgetplaner (utestående åtaganden i slutet av 2020), liksom när det gäller pensionsskulder och andra delar av den ekonomiska uppgörelsen. Förenade kungarikets bidrag skulle motsvara deras andel i finansieringen av dessa skulder. Det kommer att utgöra ”andra inkomster” till EU:s budget som inte är unionens egna medel.

EU:s totala egna medel under ett visst år får inte överskrida taket för egna medel. Kommissionen har föreslagit en höjning av detta tak till 1,40 % av EU-medlemsstaternas bruttonationalinkomst från och med den 1 januari 2021 för att tillgodose den mekaniska minskningen av det nominella beloppet för egna medel motsvarande det nuvarande taket på 1,20 % av unionens BNI på grund av Förenade kungarikets utträde och den ekonomiska nedgången till följd av covid-19-pandemin. Fram till det nya beslutet om egna medel träder i kraft kommer det nuvarande taket att fortsätta att gälla.

I nominella termer motsvarar 1,20 % av EU:s bruttonationalinkomst 168 miljarder euro 2021. Denna nivå skulle ge en marginal på bara 2,4 miljarder euro mellan taket för egna medel och det föreslagna betalningstaket. Av rättsliga skäl kan taket för betalningsbemyndiganden för den fleråriga budgetramen inte överskrida taket för egna medel, och principen om sund ekonomisk förvaltning kräver dessutom att säkerhetsbufferten hålls. Kommissionen har föreslagit att höja taket för egna medel för nästa period till 1,40 % av EU:s bruttonationalinkomst, och det är viktigt att det nya beslutet om egna medel antas och godkänns av medlemsstaterna i enlighet med deras författningsmässiga krav senast under 2020. Fram till det nya taket för egna medel formellt har trätt i kraft måste betalningstaket för år 2021 respektera de nuvarande begränsningarna.

De faktiska behoven för egna medel bestäms emellertid av de planerade betalningarna efter avdrag för de förväntade andra inkomsterna, inte av betalningstaket i den fleråriga budgetramen. För 2021 beräknas de egna medel som behövs för att finansiera budgeten till 155 miljarder euro. Det skulle ge en faktisk marginal på 13 miljarder euro under det nuvarande taket för egna medel på 1,20 % av bruttonationalinkomsten för att täcka EU:s eventualförpliktelser och andra oförutsedda behov.

3.Prognosantaganden

3.1. Särskilda antaganden uppdelade på de huvudsakliga utgiftselementen

3.1.1.ESI-fonderna 2014–2020 och de sammanhållningspolitiska fonderna 2021–2027

Betalningsprognosen för ESI-fonderna 2014–2020 grundar sig på tidigare erfarenheter av inlämnade ansökningar om mellanliggande betalningar som en procentandel av den totala finansieringsramen. Särskilda betalningsprofiler används för var och en av fonderna. Dessutom har konsekvenserna för betalningar till följd av förslagen med anledning av covid-19 också beaktats (se punkt 2.2. Betalningar avseende åtaganden före 2021).