[pic] | EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION |

Bryssel den 3.8.2009

KOM(2009) 416 slutlig

RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN om tillämpningen under 2005–2006 av förordning (EEG) nr 3820/85 om harmonisering av viss social lagstiftning om vägtransporter

(kommissionens 24:e rapport om tillämpningen av social lagstiftning om vägtransporter) {SEC(2009)1100}

RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN om tillämpningen under 2005–2006 av förordning (EEG) nr 3820/85 om harmonisering av viss social lagstiftning om vägtransporter

(kommissionens 24:e rapport om tillämpningen av social lagstiftning om vägtransporter)

SAMMANFATTNING

Denna rapport från kommissionen gäller tillämpningen av rådets förordning (EEG) nr 3820/85[1] om harmonisering av viss social lagstiftning om vägtransporter. I förordningen fastställs såväl längsta tillåtna körtider som kortast tillåtna raster och viloperioder för yrkesförare samt kontrollförfaranden. Enligt det kompletterande direktivet 88/599/EEG[2] om enhetligt förfarande vid kontroll ska medlemsstaterna se till att minst en procent av de dagsverken som utförts av lastbils- och bussförare i yrkestrafik kontrolleras genom inspektioner i transportföretagens lokaler eller på vägarna.

Trots rapportskyldigheten skickade somliga medlemsstater in sina uppgifter kraftigt försenade. För att inte nästa rapport ska försenas är det viktigt att medlemsstaternas rapporter för 2007–2008 inkommer till kommissionen senast den 30 september 2009. Dessa rapporter ska även innehålla uppgifter om tillämpningen av arbetstidsdirektivet 2002/15/EG[3] om arbetstidens förläggning för personer som utför mobilt arbete avseende vägtransporter i enlighet med artikel 13.1 i direktivet. Detta gör det möjligt för kommissionen att utarbeta en utförlig rapport med alla relevanta uppgifter om tillämpningen av sociallagstiftningen på vägtransportområdet.

Frankrike, Italien, Spanien och Österrike ökade det totala antalet kontrollerade arbetsdagar under rapporteringsperioden. Det genomsnittliga antalet kontrollerade arbetsdagar (egna medborgare och utländska medborgare sammantaget) var ungefär detsamma under perioden 2005–2006 (omkring 2,4 miljoner) som under föregående rapporteringsperiod (omkring 2,3 miljoner).

Frånsett Cypern, Estland, Irland, Nederländerna, Portugal och Sverige överskred samtliga medlemsstater den obligatoriska kontrollandelen på 1 procent av alla arbetsdagar. Frankrike, Italien, Polen, Spanien, Tyskland och Österrike kontrollerade mer än 2 procent av arbetsdagarna, vilket är den obligatoriska miniminivå som träder i kraft den 1 januari 2008. Även Schweiz överskred miniminivån.

Det totala antalet överträdelser som upptäckts inom EU och rapporterats till kommissionen minskade något, även om det har ökat i ett fåtal medlemsstater. Jämfört med föregående rapporteringsperiod minskade antalet upptäckta överträdelser av bestämmelserna om såväl raster och viloperioder som körtider. Samtidigt ökade antalet upptäckta överträdelser av bestämmelserna om tidtabeller och tjänstgöringslistor. De vanligaste överträdelserna gällde artikel 7 i förordningen (raster), med 425 195 upptäckta överträdelser. Under föregående rapporteringsperiod gällde det största antalet upptäckta överträdelser artikel 8 i förordningen (viloperioder: 435 849).

Effekterna av den nya förordningen (EG) nr 561/2006[4] om körtider och viloperioder och dess genomförandedirektiv 2006/22/EG[5] om minimivillkor för genomförande av rådets förordningar (EEG) nr 3820/85 och (EEG) nr 3821/85, i kraft sedan den 11 april 2007 respektive den 1 maj 2006, har ännu inte kunnat mätas under rapporteringsperioden. Dessa nya regler förväntas dock underlätta kontrollen av att sociallagstiftningen efterlevs. De tillhandahåller en riktad modell, baserad på riskbedömningar, stärker samarbetet mellan medlemsstaterna och ger kommissionen genomförandebefogenheter, särskilt med hänsyn till minimikrav för kontroller på vägarna och i företagslokaler, standardutrustning för tillsynsenheter och vilka sakförhållanden som ska betraktas som överträdelser. Dessa befogenheter utövas med bistånd av en föreskrivande kommitté. Större vikt måste nu läggas vid en effektiv och harmoniserad tillämpning av de förbättrade reglerna.

1. INLEDNING

Denna rapport omfattar åren 2005–2006 och bygger på information som lämnats av medlemsstaterna på den enhetliga blankett som infördes genom kommissionens beslut av den 22 februari 1993[6].

Redogörelserna var i de flesta fall fullständiga, men det fanns brister i rapporternas kvalitet. Exempelvis lämnade Grekland inga uppgifter om överträdelser. Somliga medlemsstater, som Slovenien och Tjeckien, lämnade endast in rapporter för delar av rapporteringsperioden. En del avvek från rapporteringsformatet genom att inte skilja ordentligt mellan de tre olika grupperna av förare som ska kontrolleras (egna medborgare, medborgare i andra medlemsstater och medborgare i tredjeländer).

För första gången måste de medlemsstater som anslöt 2004 lämna in rapporter för 2005–2006. Rumänien och Bulgarien, som blev medlemmar i Europeiska unionen den 1 januari 2007 efter rapporteringsperiodens slut, behövde inte lämna några nationella rapporter. Rumänien lämnade ändå en fullständig rapport som omfattade hela perioden.

Även Schweiz lämnade in uppgifter till kommissionen.

2. SAMMANFATTANDE TABELLER

2.1. Kontroller: sammanfattning

Tabellen nedan visar det antal dagar som faktiskt kontrollerats i förhållande till det minimiantal arbetsdagar som ska kontrolleras under rapporteringsperioden (1 januari 2005–31 december 2006).

- a - | - b - | - c - | - d - | - e - |

Medlemsstat | Minsta antal arbetsdagar att kontrollera | Antal kontrollerade arbetsdagar (egna medborgare) | Antal kontrollerade arbetsdagar (utländska medborgare) | Totalt antal kontrollerade arbetsdagar | Antal kontrollerade arbetsdagar som andel av minsta antal arbetsdagar att kontrollera (d/a) |

Österrike | 470736 | 875914 | 510678 | 1386592 | 2,95 |

Belgien | 726000 | 965414 | 152065 | 1117479 | 1,54 |

Cypern | 77589 | 4738 | 4738 | 0,06 |

Tjeckien [7] | 265491 | 1159843 | 219308 | 1379151 | (5,19) |

Danmark | 220000 | 284455 | 27985 | 312440 | 1,42 |

Estland | 61160 | 37189 | 2290 | 39479 | 0,65 |

Finland | 334000 | 379920 | 79033 | 458953 | 1,37 |

Frankrike[8] | 2505000 | 8958405 | 2073646 | 11032051 | 4,4 |

Tyskland | 5717462 | 7571798 | 5586304 | 13158102 | 2,3 |

Grekland | 6402 | 29646 | 917 | 30563 | (4,77) |

Ungern | 560000 | 639530 | 132494 | 772024 | 1,37 |

Irland | 904700 | 632710 | 89 | 632799 | 0,70 |

Italien | 3268176 | 7441167 | 934095 | 8375262 | 2,56 |

Lettland | 305662 | 485697 | 73915 | 559612 | 1,83 |

Litauen | 251660 | 237567 | 78807 | 316374 | 1,26 |

Luxemburg | 51201 | 72091 | 15923 | 88014 | 1,72 |

Malta | 103 | 1001 | 65 | 1066 | (10,34) |

Nederländerna | 595405 | 471571 | 59831 | 531402 | 0,89 |

Polen | 1286126 | 5063096 | 3479674 | 8542770 | 6,64 |

Portugal | 585 077[9] | 99613 | 518 | 100131 | 0,17 |

Rumänien | 410106 | 428043 | 72680 | 500723 | 1,22 |

Slovakien | 164027 | 202278 | 1519 | 203797 | 1,24 |

Slovenien7 | 80000 | 81059 | (1,01) |

Spanien | 1912819 | 4138122 | 438912 | 4577034 | 2,39 |

Sverige | 528000 | 414891 | 96227 | 511118 | 0,97 |

Förenade kungariket | 2254506 | 3157534 | 484546 | 3642080 | 1,62 |

Schweiz | 412040 | 1646858 | 331930 | 1978788 | 4,80 |

Tabellen visar att flertalet medlemsstater lyckades infria målet att kontrollera 1 procent av samtliga arbetsdagar. Undantagen var Cypern (0,06), Estland (0,65), Irland (0,70), Nederländerna (0,89), Portugal (0,17) och Sverige (0,97).

Sloveniens rapport omfattar endast 2006, och i den görs ingen skillnad mellan egna och utländska medborgare när det gäller kontrollerade arbetsdagar. Detta gör det omöjligt att dra några slutsatser om kontrollbalansen mellan dessa grupper.

Siffrorna tyder på att en del uppgifter rapporterats på ett inkonsekvent sätt. I fråga om Grekland är det osannolikt att endast 1 345 fordon skulle omfattas av förordning (EEG) nr 3820/85 om harmonisering av viss social lagstiftning om vägtransporter med hänsyn till att 3 997 bestyrkta kopior av gemenskapstillstånd har rapporterats av Grekland inom ramen för förordning (EEG) nr 881/92[10] om tillträde till vägtransportmarknaderna.

En liknande kommentar gäller Malta, där antalet bestyrkta kopior av gemenskapstillstånd i motsvarande grad överstiger antalet fordon som omfattas av förordningen, som uppgivit ett minsta antal arbetsdagar att kontrollera på endast 103.

När det gäller Tjeckien framstår antalet rapporterade kontroller som särskilt högt i jämförelse med siffrorna för två år i länder med liknande karakteristika, som Österrike och Ungern, då den tjeckiska rapporten bara omfattar 2006. I väntan på ytterligare verifikation av dessa uppgifter beaktas inte det aritmetiskt beräknade förhållandet.

En rapport som inkommit tidigare för åren 2004–2005 kunde inte beaktas, eftersom det inte gick att klart urskilja vilka kontroller som utförts 2004 och därför inte tillhörde rapporteringsperioden. Dessutom saknades en beräkning av minsta antal kontroller.

I alla dessa rapporter har den beräknade andelen satts inom parentes och kommer inte att beaktas ytterligare.

2.2. Överträdelser: sammanfattning

Antal registrerade överträdelser: artiklarna 6, 7, 8 och 14 i förordning (EEG) nr 3820/85

Översikt för varje medlemsstat

Medlemsstat | Persontransporter | Godstransporter | Summa |

6 | Körtider | 297 244 |

7 | Raster | 425 195 |

8 | Viloperioder | 241 365 |

14 | Tidtabell och tjänstgöringslista | 52 951 |

Summa | 1 016 755 |

Den belgiska rapporten visar att det totala antalet egna medborgare som kontrollerades ute på vägarna uppgick till 35 761, samtidigt som 59 264 utländska medborgare kontrollerades. Detta ledde till ett nästan lika stort antal registrerade överträdelser för persontransporter för egna medborgare och utländska medborgare. Beträffande godstransporter var antalet överträdelser avseende utländska medborgare mer än tre gånger så stort som antalet överträdelser avseende egna medborgare.

En liknande kommentar gäller Litauen. Trots att fler egna än utländska medborgare kontrollerats är antalet upptäckta överträdelser ungefär detsamma för egna som för utländska medborgare när det gäller persontransporter. När det gäller godstransporter överstiger antalet överträdelser som upptäckts vid kontroll av utländska medborgare avsevärt det antal som gäller egna medborgare. I Luxemburg är det totala antalet utländska medborgare som kontrollerats på vägarna mer än dubbelt så stort som för egna medborgare.

Även i Slovenien är det totala antalet utländska medborgare som kontrollerats på vägarna avsevärt större än för egna medborgare.

I Tjeckien framstår antalet upptäckta överträdelser som särskilt lågt mot bakgrund av det utomordentligt höga antal arbetsdagar som rapporterats kontrollerade.

Beträffande fördelningen mellan kontroller av egna medborgare respektive utländska medborgare bör det erinras om att kontrollerna måste genomföras på ett icke-diskriminerande sätt.

3. FÖRBINDELSER OCH SAMARBETE MELLAN MEDLEMSSTATERNA

Enligt artikel 5.1 i direktiv 88/599/EEG om enhetligt förfarande vid kontroll ska medlemsstaterna minst två gånger om året vidta samordnade åtgärder. I artikel 5 i direktiv 2006/22/EG om minimivillkor för genomförande av rådets förordningar (EEG) nr 3820/85 och (EEG) nr 3821/85 höjs detta antal, så från 2007 ska samordnade åtgärder vidtas minst sex gånger om året.

Det var dock bara Österrike som uttryckligen rapporterade att man deltagit i gränsöverskridande kontroller. Dessa kontroller samordnades av Euro Control Route (ECR). Samordnade kontroller utfördes tillsammans med den federala myndigheten för godstransporter (Bundesamt für Güterverkehr – BAG).

4. KOMMENTARER OCH SLUTSATSER

4.1. Förslag från medlemsstaterna

Inga förslag lades fram i medlemsstaternas nationella rapporter.

4.2. Kommentarer

Fastän bestämmelserna om körtider och viloperioder har varit i kraft i nästan 30 år förekommer fortfarande vissa skillnader när det gäller medlemsstaternas genomdrivande av dem. Detta är till skada för målen ökad trafiksäkerhet, sund konkurrens och förbättrad arbetsmiljö för förarna.

De nya bestämmelserna i förordning (EG) nr 561/2006 om körtider och viloperioder och direktiv 2006/22/EG om minimivillkor för genomförande av rådets förordningar (EEG) nr 3820/85 och (EEG) nr 3821/85 trädde i kraft den 11 april 2007 respektive den 1 maj 2006. Sedan den digitala färdskrivaren blev obligatorisk för nya fordon i maj 2006 har möjligheterna att verkställa reglerna för körtider och viloperioder avsevärt förbättrats. Detta kan vara ett av skälen till den marginella minskningen av det totala antalet rapporterade överträdelser.

De nya bestämmelser som trädde i kraft 2006 och 2007 väntas medföra ytterligare förbättringar.

4.2.1. Inlämning av uppgifter

Några medlemsstaters bristande punktlighet med att lämna information till kommissionen gör att rapporten inte kan sammanställas i ett tidigt skede. Dessutom bidrar uppgifter som avviker från standardformatet eller ofullständiga uppgifter till att ytterligare försvåra en omfattande jämförelse mellan länder.

Specifika frågor kopplade till uppgifternas riktighet och rimlighet, såsom beskrivs utförligt i kapitel 2.1 och 2.2, måste de berörda medlemsstaterna ta itu med.

Medlemsstaterna påminns om att de enligt förordning (EEG) nr 3820/85 är skyldiga att inkomma med fullständiga rapporter i ett enhetligt format.

Ett nytt rapporteringsformat infördes för att ta hänsyn till de förändringar som skett av gemenskapens regler om körtider och viloperioder. De nya rapporteringskraven som fastställs genom kommissionens beslut av den 22 september 2008[14], baserat på förordning (EG) nr 561/2006 om körtider och viloperioder och direktiv 2006/22/EG om minimivillkor för genomförande av rådets förordningar (EEG) nr 3820/85 och (EEG) nr 3821/85, omfattar särskilt information om nationella undantag som beviljats av medlemsstaterna enligt artikel 13.1 i förordning (EG) 561/2006 och mer precisa uppgifter om utförda fordonskontroller. Dessutom fastställs ett rapporteringsformat för tillämpningen av direktiv 2002/15/EG.

4.2.2. Kontroller

Flertalet medlemsstater gjorde ungefär lika många kontroller som tidigare.

Frankrike, Italien, Spanien och Österrike ökade antalet kontroller medan Luxemburg och Tyskland rapporterade en minskning med omkring 3 procentenheter. Under föregående rapporteringsperiod kontrollerade Tyskland 5,06 procent av arbetsdagarna men under den aktuella rapporteringsperioden kontrollerades endast 2,3 procent. I Luxemburg minskade andelen kontrollerade arbetsdagar från 4 procent 2003–2004 till 1,72 procent under den aktuella rapporteringsperioden. Luxemburg gav ingen förklaring till detta i sin rapport, medan Tyskland uppgav att antalet fordon som omfattas av förordning (EEG) nr 3820/85, och därmed minimiantalet kontroller, i det närmaste fördubblats sedan den senaste rapporteringsperioden.

Så gott som samtliga medlemsstater uppfyllde grundkravet att kontrollera 1 procent av arbetsdagarna, och Frankrike, Italien, Polen, Spanien, Tyskland och Österrike kontrollerade mer än 2 procent av arbetsdagarna.

Ett antal medlemsstater följde dock inte bestämmelserna om det minsta antal arbetsdagar som ska kontrolleras.

Minst kontroller utfördes av Cypern (0,06 %), Portugal (0,17 %), Estland (0,65 %), Irland (0,70 %), Nederländerna (0,89 %), och Sverige (0,97 %). Med tanke på föregående rapporteringsperiod uppmanas dessa medlemsstater att skyndsamt vidta nödvändiga korrigerande åtgärder. För andra gången i rad fullgjorde varken Portugal eller Sverige sin kontrollskyldighet (2003–2004: 0,21 % respektive 0,98 %). Nederländerna, som uppfyllde grundkravet på 1 procent under föregående rapporteringsperiod, rapporterade en kraftig minskning. Mot bakgrund av nämnda länders svaga prestation kan man vänta att de kommer att få stora svårigheter att uppfylla det nya grundkrav på 2 procent som gäller från den 1 januari 2008 och som föreskrivs i direktiv 2006/22/EG om minimivillkor för genomförande av rådets förordningar (EEG) nr 3820/85 och (EEG) nr 3821/85.

4.2.3. Överträdelser

Sammantaget kan sägas att det totala antalet upptäckta överträdelser har minskat, fastän de nya medlemsstaterna har lämnat in sina rapporter för första gången[15].

Analysen av uppgifterna visar att antalet upptäckta överträdelser har ökat i följande medlemsstater: Förenade kungariket, Nederländerna, Spanien och Österrike. I exempelvis Förenade kungariket och Österrike ökade även det totala antalet kontroller medan det minskade i Nederländerna. I Spanien hade antalet upptäckta överträdelser i det närmaste fördubblats, medan det totala antalet kontrollerade arbetsdagar endast ökat med något mindre än en femtedel i EU och Schweiz.

Flertalet medlemsstater rapporterade en minskning av antalet upptäckta överträdelser, varför även det totala antalet upptäckta överträdelser minskade. Medlemsstaterna rapporterade totalt 1 185 395 överträdelser för 2003–2004 och 1 016 755 överträdelser för 2005–2006 (Schweiz rapporterade 14 913). Samtidigt hade den regionala räckvidden för förordning (EEG) 3820/85 ökat genom anslutningen av tio nya medlemsstater 2004. En tänkbar orsak till denna utveckling är de första positiva effekterna av införandet av den nya digitala färdskrivaren, som möjliggör en bättre kontroll och efterlevnad av den sociala lagstiftningen om vägtransporter.

Det är vanskligt att granska utvecklingen mellan åren 2005 och 2006, eftersom många medlemsstater inte har delat upp sina rapporter, eftersom detta inte är obligatoriskt.

Den vanligaste överträdelsen gällde raster, som utgjorde 41,81 procent av de upptäckta överträdelserna. Under föregående period rörde endast 36,36 procent av de upptäckta överträdelserna raster. Under 2003–2004 gällde den vanligaste överträdelsen viloperioder (36,76 %).

Sannolikheten för att upptäcka en överträdelse under en kontroll var störst i Slovakien (18,41), Rumänien (8,48) och Tyskland (5,36), medan sannolikheten var särskilt liten i Lettland (0,06), Litauen (0,5) och Portugal (0,61).

4.2.4. Tolkning av rådets förordningar (EEG) nr 3820/85 och (EEG) nr 3821/85 genom EG-domstolens domar

Sedan den senaste rapporten har EG-domstolen avkunnat tre domar som rör förordning (EEG) nr 3820/85. Den första var mål C-372/03 av den 15 september 2005 (Europeiska gemenskapernas kommission mot Förbundsrepubliken Tyskland). Ärendet som togs upp i domstolen handlade om att Tyskland enligt uppgift skulle ha åsidosatt artikel 5.1 b i förordning (EEG) nr 3820/85 genom att utfärda körkort för förande av fordon i underkategorierna C1 eller C1+E för förare under 18 år.

Domstolen förklarade att det vare sig i direktiv 91/439/EEG om körkort eller i förordning (EEG) nr 3280/85 om harmonisering av viss social lagstiftning om vägtransporter finns någon möjlighet att göra undantag från den lägsta åldern 18 år för att utfärda körkort för förande av fordon i underkategorierna C1 och C1 + E.

I ett annat mål, C-93/05 (Teemu Hakala mot Oy L. Simons Transport Ab) rörande artikel 10 i förordning (EEG) nr 3820/85, fann domstolen att ett avlöningssystem som grundar sig på tillryggalagd körsträcka strider mot denna bestämmelse, såvida inte systemet är av sådan art att det inte utgör någon fara för trafiksäkerheten. Det ankommer på den nationella domstolen att mot bakgrund av omständigheterna i det enskilda fallet pröva huruvida så är fallet.

I mål C-128/04 av den 17 mars 2005 (Raemdonck och Raemdonck Janssens) fann domstolen att uttrycket ”material och utrustning” i artikel 13.1 g i förordning (EEG) nr 3820/85 om harmonisering av viss social lagstiftning om vägtransporter ska tolkas så att det inte enbart syftar på redskap och verktyg, utan även omfattar sådana föremål som behövs för att utföra fordonsförarens huvudsakliga uppgift, såsom byggmaterial eller kablar. Sådan verksamhet, som i den mening som avses i artikel 13.1 g inte kan vara att köra fordonet, måste utgöra fordonsförarens och inte det berörda företagets huvudsakliga uppgift.

4.2.5. Ändringar i lagstiftningen

Den nya förordning (EG) nr 561/2006 om körtider och viloperioder trädde i kraft den 11 april 2007, bortsett från bestämmelserna om digitala färdskrivare som trädde i kraft tidigare – den 1 maj 2006. Genom denna förordning klargörs och uppdateras den tjugo år gamla lagstiftningen. Den syftar till att förbättra trafiksäkerheten och förarnas arbetsförhållanden samt till att främja rättvis konkurrens mellan medlemsstaterna.

Utöver de förbättrade sociala förhållandena och säkerhetsvillkoren säkerställer de nya åtgärderna också ett strikt och harmoniserat genomförande av dessa regler. Förordningen skärper bestämmelserna om arbetsgivarrens ansvar och bereder marken för gemensamma påföljder vid allvarliga överträdelser.

Det nya direktivet 2006/22/EG om minimivillkor för genomförande av rådets förordningar (EEG) nr 3820/85 och (EEG) nr 3821/85, och om upphävande av rådets direktiv 88/599/EEG, trädde i kraft den 1 maj 2006. Medlemsstaterna skulle införliva det i sin nationella lagstiftning senast den 1 april 2007. Med det nya direktivet ökas minimiandelen kontroller gradvis från 1 procent till 3 procent av yrkesförarnas totala arbetsdagar fram till 2010. Inom ramen för denna övergripande siffra ökas minimiandelen för vägkontroller från 15 procent till 30 procent och minimiandelen för kontroller i företagens lokaler från 25 procent till 50 procent.

4.2.6. Slutsatser

Under rapporteringsperioden observerades en marginell minskning av antalet överträdelser. Det totala antalet upptäckta överträdelser under föregående rapporteringsperiod uppgick till 1 185 395, medan det totala antalet upptäckta överträdelser 2005–2006 var 1 016 755. Nästa rapport får utvisa huruvida detta är en varaktig trend. I nästa rapport bör de positiva effekterna av den nya lagstiftningen, särskilt om digitala färdskrivare, vara fullt mätbara.

Med 425 195 registrerade överträdelser, eller 41,81 procent av alla upptäckta överträdelser, är bristande respekt för raster den mest kritiska punkten. Under föregående rapporteringsperiod var det största bekymret bristande respekt för viloperioder.

Det är av största vikt att reglerna om körtider, raster och viloperioder tillämpas effektivt. Kommissionen anmodar därför alla medlemsstater som ännu inte uppfyller bestämmelserna om ökad kontrollfrekvens att öka antalet kontroller. Vidare är det obligatoriskt att öka antalet samordnade kontroller och samarbetsinitiativ för att främja utbyte av information och medarbetare mellan medlemsstaterna. Sådana åtgärder bidrar till bättre kontroller och leder till en harmoniserad, förbättrad tillämpning av bestämmelserna i förordningen.

Nästa rapport kommer att omfatta rapporteringsperioden 2007–2008. Det blir den första rapport som omfattas av den nya förordningen (EG) nr 561/2006 om körtider och viloperioder. Medlemsstaterna ska sörja för att rapporterna skickas in senast den 30 september 2009.

En del medlemsstater uppnår inte den föreskrivna kontrollnivån avseende yrkesförarnas totala arbetsdagar. Mot bakgrund av att flertalet medlemsstater som uppfyllde sin lagstadgade skyldighet nätt och jämnt överskred miniminivån, rekommenderar kommissionen medlemsstaterna att öka sina ansträngningar, då antalet obligatoriska kontroller kommer att så gott som trefaldigas till 3 procent till 2010.

För att uppnå sund konkurrens, likvärdig social standard och ökad trafiksäkerhet är det nödvändigt att alla medlemsstater följer bestämmelserna om antalet kontroller.[pic][pic][pic]

[1] Rådets förordning (EEG) nr 3820/85 av den 20 december 1985 om harmonisering av viss social lagstiftning om vägtransporter, EGT L370, 31.12.1985, s. 1.

[2] Rådets direktiv 88/599/EEG av den 23 november 1988 om enhetligt förfarande vid kontroll av tillämpningen av förordning (EEG) nr 3820/85 om harmonisering av viss social lagstiftning om vägtransporter och av förordning (EEG) nr 3821/85 om färdskrivare för vägtransporter, EGT L 325, 29.11.1988, s. 5.

[3] Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/15/EG av den 11 mars 2002 om arbetstidens förläggning för personer som utför mobilt arbete avseende vägtransporter, EGT L 80, 23.3.2002, s. 35.

[4] Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 561/2006 av den 15 mars 2006 om harmonisering av viss sociallagstiftning på vägtransportområdet och om ändring av rådets förordningar (EEG) nr 3821/85 och (EG) nr 2135/98 samt om upphävande av rådets förordning (EEG) nr 3820/85, EUT L 102, 11.4.2006, s. 1.

[5] Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/22/EG av den 15 mars 2006 om minimivillkor för genomförande av rådets förordningar (EEG) nr 3820/85 och (EEG) nr 3821/85 om sociallagstiftning på vägtransportområdet samt om upphävande av rådets direktiv 88/599/EEG, EUT L 102, 11.4.2006, s. 35.

[6] Kommissionens beslut av den 22 februari 1993 om utformning av den enhetliga rapporteringsblankett som föreskrivs i artikel 6 i rådets direktiv 88/599/EEG om vägtransport, EGT L 72, 25.3.1993, s. 33.

[7] Rapporten omfattar endast år 2006.

[8] Frankrike skiljer inte mellan franska och utländska medborgare, eller mellan andra medlemsstater och tredjeländer, utan mellan i landet bosatta och icke bosatta. I tabellen anges i landet bosatta som egna medborgare och icke bosatta som utländska medborgare.

[9] Medlemsstaten lämnade inte in några uppgifter, varför siffran är hämtad från föregående rapporteringsperiod.

[10] Rådets förordning (EEG) nr 881/92 av den 26 mars 1992 om tillträde till marknaden för godstransporter på väg inom gemenskapen till eller från en medlemsstats territorium eller genom en eller flera medlemsstaters territorier, EGT L 95, 9.4.1992, s. 1.

[11] Uppgifter som lämnats av arbetsmiljöinspektörer och polis ingår inte i tabellen ovan, eftersom de inte var uppdelade på lämpligt sätt.

[12] Siffrorna avser godstransporter och persontransporter.

[13] Medlemsstaten lämnade inte in några uppgifter.

[14] Kommissionens beslut av den 22.IX.2008 om upprättande av den enhetliga rapporteringsblankett som avses i artikel 17 i förordning (EG) nr 561/2006, (K(2008)5123 slutlig).

[15] Kvaliteten är tillfredsställande på de uppgifter som flertalet medlemsstater lämnat in. Grekland lämnade inte in några uppgifter, precis som för perioden 2003–2004. Danmark lämnade in ofullständiga uppgifter om utländska medborgare. Slovenien skilde inte tydligt mellan egna medborgare, EU-medlemsstater och tredjeländer inom person- och godstransportsektorerna.