om genomförandet av arbetet inom ramen för stödprogrammet för kärnkraftsavveckling i Bulgarien, Slovakien och Litauen under 2020 och tidigare år

I Ignalina (Litauen) har reaktorn en stor grafitkärna, och avvecklingen innebär därför helt nya utmaningar. Det allmänna avvecklingsprogrammet ska enligt planerna pågå fram till 2038. Nedmonteringen är således fortfarande i ett tidigt skede. Vid utgången av 2020 hade 98 % av det använda kärnbränslet avlägsnats från reaktorbyggnaderna och överförts till torr säker lagring. Överföringsprocessen förväntas pågå fram till oktober 2022. Under tiden sker förberedelser för att montera ned reaktorhärdarna. Möjligheter att minska riskerna håller på att identifieras och bedömas, och arbetet beräknas fortsätta under 2022.

Framstegen i de tre projekten påverkades av covid-19-krisen, som ledde till en tillfällig permittering av vissa anställda och begränsat tillträde för utländska experter och entreprenörer. Fysisk distansering, användning av ytterligare skyddsutrustning och testning var några åtgärder som vidtogs för att verksamheten skulle kunna fortsätta på ett säkert sätt. Dessa åtgärder minskade i hög grad de kortsiktiga konsekvenserna för projektets delmål. EU fortsatte att betala arbetarnas löner under denna svåra tid.

Bulgarien, Slovakien och Litauen fortsatte att göra verkliga framsteg i avvecklingen av sina kärnkraftverk under 2020. Nedmonteringen pågår och materialen återvinns eller behandlas som radioaktivt avfall. Kostnaderna för arbetet sedan 2014 ligger inom budgetramarna och förseningar i enskilda projekt har kompenserats genom omläggning av framtida verksamhet. I alla tre programmen ökade dock risken för att slutdatumet skjuts fram, och en omprövning av tidsplanen kommer att krävas. Dessa eventuella justeringar kommer inte att påverka EU:s finansiella stöd till Kozloduj-, Bohunice- och Ignalinaprogrammen inom den fleråriga budgetramen 2021–2027. I Ignalina kommer valet av teknisk lösning för nedmontering av reaktorerna att vara avgörande för bekräftelsen av programmets slutdatum och de allmänna finansieringsbehoven efter 2027.

På grund av de covid-relaterade restriktionerna kunde kommissionens avdelningar endast genomföra en av de sex planerade kontrollerna på plats. I stället hölls ingående granskningsmöten via videokonferens.

De anförtrodda enheterna övervakar projektens genomförande dagligen. Kommissionens avdelningar följer dessutom projektgenomförandet noggrant genom skrivbordsgranskning och kontroller på plats två gånger per år. På grund av covid-relaterade tillträdesrestriktioner fick de flesta av dessa kontroller utföras på distans 2020.

Var och en av de aktuella medlemsstaterna har utsett en programsamordnare med ansvar för nationell programplanering och samordning och övervakning av avvecklingsprogrammet på nationell nivå. Programsamordnarna har skickat in arbetsprogram för 2020 med åtgärder som finansieras genom EU:s budget och från nationella och andra källor. Kommissionen (GD Energi) offentliggjorde finansieringsbeslutet och de arbetsprogram som antagits av kommissionen på sin webbplats .

Plasmasmältugnen är en anläggning för volymminskning av radioaktivt avfall som är den första i sitt slag. Den resulterande avfallsformen är särskilt stabil och säker. Projektet inleddes 2009 och nådde sin operativa fas 2019. Investeringarna var sammanlagt 8,2 miljoner euro (figur 1). Under 2019–2020 genomförde SERAW de första tre ugnskampanjerna vid anläggningen, vilka visade att avfallsvolymen kunde minskas 50 gånger. Kommande kampanjer kommer att visa huruvida de minskade utgifterna för hantering av den kvarvarande avfallsvolymen ger den förväntade ekonomiska nyttan.

Det statliga företaget för radioaktivt avfall (SERAW) är ansvarig operatör med tillstånd för att avveckla reaktorerna 1–4 i Kozloduj och för att bygga och driva den nationella anläggningen för slutförvaring av låg- och medelaktivt radioaktivt avfall. Företaget står under administrativ tillsyn av energiministeriet. Dess huvuduppdrag är säker hantering av radioaktivt avfall på bulgariskt territorium.

Reaktorerna 1–4 i kärnkraftverket Kozloduj är VVER 440/230-reaktorer. Reaktorerna 1 och 2 stängdes under 2002 och reaktorerna 3 och 4 under 2006.

Hittills har framstegen i regel varit tillfredsställande när de har jämförts med målen, och kostnaderna för arbetet har varit som planerat. Programmens kritiska linje övervakas mycket noga, och när risker identifieras föreslås begränsningsåtgärder. Tack vare detta är slutdatumen vid denna tidpunkt fortfarande giltiga. Under 2020 identifierades dock risker som kan äventyra dessa slutdatum för alla tre programmen (se nedan).

Kärnkraftverket i Ignalina består av två RBMK 1500-reaktorer. Reaktor 1 stängdes under 2004 och reaktor 2 under 2009.

Under 2020 producerade avvecklingsverksamheten vid Bohunice V1 totalt 2388 ton konventionellt återvinningsmaterial. Nedmonteringen i det kontrollerade området producerade dessutom 2189 ton material, varav 732 ton dekontaminerades och återvanns som icke radioaktivt material.

Bohuniceprogrammet är det mest avancerade av de tre avvecklingsprogram som får stöd av EU. Det kommer att vara världens första totala avveckling av en reaktor av typen VVER. Programmet gjorde stora framsteg under 2020. De stora komponenterna i reaktorns kylsystem började monteras ned, och reaktortryckkärlet samt andra aktiva komponenter transporterades till bassänger som används som verkstäder för skärning under vatten. Därefter inleddes den fjärrstyrda skärningen av det första reaktorkärlet (figur 4). Skärningen beräknas ta 17 månader för vart och ett av de två reaktorkärlen. Fragmenteringen av båda kärlen kommer att ta 24 månader tack vare parallellarbete.

Jadrová a vyraďovacia spoločnosť (JAVYS) är ansvarig operatör för att avveckla Bohunice V1, och står under administrativ tillsyn av finansministeriet. Operatörens uppdrag är säker avveckling av kärntekniska anläggningar, använt kärnbränsle och hantering av radioaktivt avfall på slovakiskt territorium.

Kärnkraftverket Bohunice V1 består av två VVER 440/230-reaktorer. Reaktor 1 stängdes under 2006 och reaktor 2 under 2008.

Det statligt ägda förtaget bakom kärnkraftverket i Ignalina (INPP) är den operatör som ansvarar för anläggningarna under avveckling och, sedan 2019, för anläggningarna för avfallshantering. Företaget står under administrativ tillsyn av energiministeriet.

Avlägsnandet av använda bränsleelement från reaktorbyggnaderna (reaktorerna 1 och 2) återupptogs i september 2016 och båda reaktorerna är nu helt tömda. Alla 191 nya tunnor levererades i februari 2020, ett år tidigare än planerat. Alla oskadade bränsleelement från reaktor 1 och en del av reaktor 2, vilka förvarades i bassänger för använt kärnbränsle, överfördes till tunnor och därefter till en anläggning för mellanlagring av använt bränsle (figur 7). Vid utgången av 2020 hade 98 % (mål: 90 %) av de använda bränsleelementen lagrats på ett säkert sätt i denna nya särskilda anläggning. De kvarvarande elementen skadades när reaktorn var i drift och måste hanteras mer försiktigt. Enligt planerna ska detta arbete vara slutfört i oktober 2022. Under tiden har arbetet inletts med att rengöra, tömma och dekontaminera bassängerna för använt bränsle, inom ramen för ett kontrakt som INPP har ingått.

Med 43 730 ton material som monterats ned från turbinhallen och andra komplementbyggnader (av uppskattningsvis totalt 47 277 ton) är mer än 90 % av utrustningen avlägsnad och dekontaminerad. Byggnaden används nu för tillfällig lagring av material som genomgår friklassning innan myndighetskontrollen kan lyftas och av lågaktivt radioaktivt avfall innan det kan överföras till en slutförvaringsanläggning.

Programmets stöd till Litauen fortsatte under de tre veckor då arbetarna på plats var permitterade på grund av covid-19-krisen, i linje med kommissionens politik att stödja randområden och den europeiska ekonomin under pandemin. Det är mycket viktigt att kvalificerad personal i avvecklingsprogrammet inte friställs, eftersom detta kan leda till merkostnader och framtida förseningar. Tillträdesrestriktioner för inspektörer med ansvar för kärnämneskontroll ledde till vissa förseningar i avlägsnandet av bränslet.

Avvecklingen av reaktorerna i Ignalina är en utmaning av aldrig tidigare skådat slag. Detta är första gången som en stor reaktor med grafitkärna avvecklas. Under den första fasen (2020–2027) kommer INPP att avlägsna alla komponenter över och under reaktorschakten. Det efterföljande avlägsnandet av schaktens innehåll – grafit, metallkonstruktioner och fyllnadsmaterial – håller på att förberedas genom en alternativstudie. Denna har försenats med ungefär ett år på grund av komplexa förberedelser inför upphandlingen bland litauiska intressenter. Under 2020 inledde kommissionen en noggrannare tillsyn och kontroll av projektet, särskilt genom att inrätta en tillfällig oberoende expertpanel. Panelen lämnade konkreta rekommendationer för upphandlingsstrategin. Alternativstudien kommer att följas av en detaljerad utformning av den lösning som är att föredra och av en anläggning för tillfällig lagring av bestrålat avfall. Den försenade starten på utformningen och projektets unika karaktär kommer i ett senare skede att kräva en omprövning av programmets slutdatum.

Upphandlingsförfarandet för konstruktion av det ytnära slutförvaret för låg- och medelaktivt kortlivat avfall har försenats på grund av en misslyckad anbudsprocess. Efter smärre tekniska revideringar och en budgetökning har den nu inletts på nytt. Uppförandet av en deponeringsanläggning för mycket lågaktivt och kortlivat avfall har avslutats. Enligt planerna ska anläggningen godkännas formellt i början av 2021, och den första lastningen ska ske strax därefter. Efter att dessa anläggningar framgångsrikt har fullbordats kommer INPP att ha alla nödvändiga verktyg för slutförvaring av kortlivat radioaktivt avfall enligt avvecklingsplanen. Under övervakning av de berörda tillsynsmyndigheterna håller en plan på att utarbetas för att omvandla valven för bituminiserat avfall till ett slutförvar.

Programmets slutförandedatum är fortsatt satt till 2038, enligt den uppdaterade baslinjen för resultat. Figure 9 visar den mängd arbete som utförts (resultatvärdet) jämfört med planen (baslinjen). I augusti 2020 godkände Litauens regering den åttonde versionen av den slutliga avvecklingsplanen. Den totala budgeten vid slutförandet (inklusive oförutsedda utgifter) ökades med 200 miljoner euro för att även omfatta kostnader för brandskydd och fysiskt skydd som helt och hållet finansieras med nationella medel.

4.4.Projekt inom energisektorn

Fram till 2013 avsattes medel genom stödprogrammen till projekt längs värdekedjan för energi för att begränsa konsekvenserna av att de åtta kärnkraftverken stängdes. I december 2020 hade 51 projekt slutförts till ett värde av 841,9 miljoner euro. Sju andra projekt håller på att slutföras till ett värde av 105,8 miljoner euro (83 % i Bulgarien, 16 % i Slovakien och < 1 % i Litauen).

5.Kunskapsutbyte

På grund av covid-19-krisen anordnades inte det årliga trilaterala seminariet för kunskapsutbyte 2020, men utnyttjandet av synergieffekter leder till tids- och kostnadsbesparingar (se ovan). Mellan Kozloduj och Bohunice delades kunskap framför allt inom områdena för dekontaminering av primärkretsar och förbränning av radioaktivt avfall, med hjälp av konventionell utrustning eller en modern plasmasmältugn (se avsnitt 4.1). Kontakter etablerades mellan Ignalina och kärnkraftverket i Tjernobyl (Ukraina) för att utbyta kunskap om nedmontering av reaktorhärdar.

I de nya rådsförordningarna 2021 har kunskapsutbyte blivit ett uttryckligt mål. Kravet är att erfarenheter och lärdomar som förvärvats inom ramen för programmen ska spridas i EU, eventuellt i samarbete med andra länder som får stöd genom kommissionens stödprogram. Inom denna ram kommer gemensamma forskningscentrumet (JRC) att vara avgörande för spridningen.

6.Slutsatser

Bulgarien, Litauen och Slovakien fortsatte att göra verkliga framsteg i avvecklingen av sina kärnkraftverk under 2020. Resultatvärdemetodens analys visar att risken för att slutdatumet skjuts fram ökade i alla tre programmen, och en omprövning av tidsplanen kommer att krävas. Eventuella förseningar kommer inte att påverka EU:s finansiella stöd till Kozloduj-, Bohunice- och Ignalinaprogrammen inom den fleråriga budgetramen 2021–2027. I Ignalina kommer valet av teknisk lösning för nedmontering av reaktorerna att vara avgörande för bekräftelsen av programmets slutdatum och de allmänna finansieringsbehoven efter 2027.