Förslag till RÅDETS DIREKTIV om fastställande av krav avseende skydd av allmänhetens hälsa mot radioaktiva ämnen i dricksvatten /* COM/2012/0147 final - 2012/0074 (NLE) */





MOTIVERING 1. Motivering till förslaget Vatten är ett av de områden som har reglerats mest i gemenskapens miljölagstiftning. Europeiska gemenskapens tidiga vattenpolitik började utformas på 1970-talet, då politiska program och rättsligt bindande lagstiftning antogs. Den 3 november 1998 antog rådet direktiv 98/83/EG om kvaliteten på dricksvatten. Det direktivet skulle införlivas i nationell lagstiftning före 2001, och bestämmelserna i det måste följas före 2004. Förorening av dricksvatten av radioaktiva ämnen kan ske genom oavsiktliga utsläpp av radioaktivitet eller genom felaktig avfallshantering. Vattensystem som är sårbara för den här typen av föroreningar kontrolleras noga i fråga om radioaktiva föroreningar för att säkerställa att dricksvattnet är säkert. Det finns många regioner i Europa där de geologiska och hydrologiska förhållandena är sådana att förekomsten av naturligt uppträdande radioaktiva ämnen utgör ett problem. Hittills har kraven för kontroll av tritium och total indikativ dos enligt rådets direktiv 98/83/EG inte genomförts i väntan på att ändringar av bilagorna II (kontroll) och III (specifikationer för parameteranalys) antas. Tekniska krav för skydd av allmänhetens hälsa mot radioaktiva ämnen i dricksvatten har nu varit färdiga i cirka sex år, detta efter en samrådsprocess med den expertgrupp som inrättades enligt artikel 31 i Euratomfördraget, den kommitté som inrättades enligt dricksvattendirektivet och samråd med den kommitté med representanter för medlemsstaterna som inrättades enligt artiklarna 35–36 i Euratomfördraget. De indikatorparametrar för radioaktivitet och tritium i del C i bilaga I och därtill hörande kontrollbestämmelser som fastställs i bilaga II till direktiv 98/83/EG omfattas av de grundläggande normer som avses i artikel 30 i Euratomfördraget. Det är följaktligen motiverat att inkludera kraven på kontrollnivåer för radioaktivitet i en särskild lagstiftning enligt Euratomfördraget för att upprätthålla en enhetlig, konsekvent och fullständig lagstiftning om strålskydd på gemenskapsnivå. Kommissionen antog därför den 27 juni 2011 ett utkast till förslag till krav avseende skydd av allmänhetens hälsa mot radioaktiva ämnen i dricksvatten baserat på artikel 31 i Euratomfördraget. Den 27 oktober 2011 antog Europeiska ekonomiska och sociala kommittén (EESK) ett yttrande om det här utkastet till kommissionsförslag. I yttrandet efterlyste man bland annat att direktivet skulle omfatta radon. EESK hänvisade till en rekommendation från kommissionen (2001/928/Euratom) när det gäller skydd mot radon i dricksvatten. 1998 togs radon bort från direktivets räckvidd, eftersom det utgör en risk vid inandning, inte genom oralt intag som dricksvatten. Utkastet till förslag till Euratomdirektiv fokuserade på att ändra den rättsliga grunden, utan tekniska ändringar, men kommissionen delar synpunkterna i EESK:s rekommendation och har nu sett till att radon kan omfattas av direktivet. Med tanke på de speciella egenskaperna hos radon, finns ämnet med som en separat indikatorparameter, och de långlivade sönderfallsprodukterna från radon finns med i bedömningarna av totala indikativa doser enligt definitionen i direktiv 98/83/EG. EESK förespråkade också att man i största möjliga utsträckning återspeglade de allmänna bestämmelserna i direktiv 98/83/EG för att uppnå en sammanhängande politik. Detta skulle bland annat betyda att vatten i flaska skulle omfattas av direktivet. Kommissionen håller med den rekommendationen, men understryker också att efter antagandet av 1998 års direktiv antogs särskild lagstiftning för kontroll av vatten i flaska inom ramen för livsmedelssäkerhet. Följaktligen innehåller kommissionens nya förslag å ena sidan vatten i flaska inom ramen för direktivet, å andra sidan hänvisar förslaget till övervakningskriterierna i förordning (EG) nr 852/2004. Genom den allmänna principen inom rättslig teori och praxis som innebär att en lag som reglerar ett särskilt område har företräde framför en lag som endast reglerar allmänna frågor (lex specialis derogat legi generali), har bestämmelserna i direktivet enligt Euratomfördraget företräde framför dem i direktiv 98/83/EG när det gäller radioaktiva ämnen i dricksvatten. I ett andra steg kommer kommissionen att föreslå att tritium och total indikativ dos stryks från listan över indikatorparametrar i del C i bilaga I till direktiv 98/83/EG och att alla hänvisningar till dessa parametervärden tas bort. 2. Subsidiaritets- och proportionalitetsprincipen • Rättslig grund Bestämmelserna i detta direktiv gäller de grundläggande normerna för skydd av allmänhetens och arbetstagarnas hälsa. Därför utgörs den rättsliga grunden av fördraget om upprättandet av Europeiska atomenergigemenskapen, särskilt artiklarna 31 och 32. • Subsidiaritetsprincipen Subsidiaritetsprincipen är tillämplig eftersom förslaget inte faller under gemenskapens exklusiva behörighet. Eftersom unionens lagstiftningsbefogenheter enligt avdelning II, kapitel III i Euratomfördraget är exklusiva omfattas de inte av subsidiaritetsprincipen. • Proportionalitetsprincipen Förslaget är förenligt med proportionalitetsprincipen av följande skäl: Genom detta förslag fastställs harmoniserade minimikrav för kontroll av radon, tritium och total indikativ dos, samtidigt som kraven för radioaktivitet i direktiv 98/83/EG anpassas till den senaste vetenskapliga och tekniska utvecklingen. • Val av rättsakt Unionen har ansvaret för att fastställa enhetliga bestämmelser på området för strålskydd för att uppnå ett gott skydd av allmänhetens och arbetstagarnas hälsa. Det är dock medlemsstaternas uppgift att i sin nationella lagstiftning införliva dessa bestämmelser och att genomföra dem. Därför är ett direktiv den typ av rättsakt som är lämpligast att använda för att utforma en gemensam strategi som fastställer de parametrar för radioaktivitet som ska kontrolleras i dricksvatten i enlighet med den senaste vetenskapliga och tekniska utvecklingen. Följaktligen fastställs harmoniserade krav på skydd av allmänhetens hälsa mot radioaktiva ämnen i dricksvatten. 3. Budgetkonsekvenser Förslaget påverkar inte gemenskapens budget. 2012/0074 (NLE) Förslag till RÅDETS DIREKTIV om fastställande av krav avseende skydd av allmänhetens hälsa mot radioaktiva ämnen i dricksvatten EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska atomenergigemenskapen, särskilt artiklarna 31 och 32, med beaktande av kommissionens förslag[1], som har utarbetats efter yttrande från en grupp personer som vetenskapliga och tekniska kommittén har utsett bland medlemsstaternas vetenskapliga experter i enlighet med artikel 31 i fördraget, med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande[2], efter att ha hört Europaparlamentet[3], och av följande skäl: (1) Intag av vatten är en av de vägar som radioaktiva ämnen kan föras in i människokroppen. Enligt rådets direktiv 96/29/Euratom av den 13 maj 1996 om fastställande av grundläggande säkerhetsnormer för skydd av arbetstagarnas och allmänhetens hälsa mot de faror som uppstår till följd av joniserande strålning[4] måste den bestrålning som hela befolkningen utsätts för till följd av olika verksamheter som medför risk för joniserande strålning hållas på en så låg nivån som rimligen går att åstadkomma. (2) Med hänsyn till hur viktig kvaliteten på dricksvatten är för människors hälsa är det nödvändigt att på unionsnivå fastställa kvalitetskrav med indikatorparametrar och anta kontrollbestämmelser för iakttagandet av dessa krav. (3) Indikatorparametrar för radioaktiva ämnen samt därtill hörande kontrollbestämmelser har redan fastställts i del C i bilaga I respektive bilaga II till rådets direktiv 98/83/EG av den 3 november 1998 om kvaliteten på dricksvatten[5]. De parametrarna omfattas dock av de grundläggande normer som definieras i artikel 30 i Euratomfördraget. (4) Kraven på kontrollnivåer för radioaktivitet i dricksvatten bör därför antas i särskild lagstiftning som säkerställer en enhetlig, konsekvent och fullständig lagstiftning om strålskydd enligt Euratomfördraget. (5) De enligt Euratomfördraget antagna bestämmelserna i detta direktiv bör ha företräde framför bestämmelserna i direktiv 98/83/EG när det gäller förorening av dricksvatten genom radioaktiva ämnen. (6) Om en indikatorparameter inte iakttas bör den berörda medlemsstaten bedöma om det innebär någon risk för människors hälsa och om nödvändigt vidta åtgärder för att återställa vattnets kvalitet. (7) Konsumenterna bör på ett tillfredsställande och lämpligt sätt informeras om kvaliteten på dricksvattnet. (8) Naturligt mineralvatten och vatten som är läkemedel ska inte omfattas av direktivet, eftersom särskilda bestämmelser har antagits för dessa slag av vatten i Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/54/EG av den 18 juni 2009 om utvinning och saluförande av naturliga mineralvatten[6] och i Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/83/EG av den 6 november 2001 om upprättande av gemenskapsregler för humanläkemedel[7]. Övervakning av vatten som tappas på flaskor eller i behållare som är avsedda för försäljning, förutom mineralvatten, för att kontrollera att nivåerna av radioaktiva ämnen uppfyller parametervärdena i detta direktiv bör ske i enlighet med principerna om faroanalys och kritiska styrpunkter (HACCP) i enlighet med förordning (EG) nr 852/2004[8]. (9) Medlemsstaterna bör upprätta kontrollprogram för att kontrollera att dricksvattnet uppfyller direktivets krav. (10) Metoderna för att analysera dricksvattnets kvalitet bör garantera tillförlitliga och jämförbara resultat. (11) Kommissionens rekommendation 2001/928/Euratom av den 20 december 2001 om att skydda allmänheten mot exponering för radon i dricksvattentäkter[9] handlar om den radiologiska kvaliteten på dricksvattentäkter i fråga om radon och dess långlivade sönderfallsprodukter och därför bör de radionukliderna omfattas av detta direktiv. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Artikel 1 Syfte I detta direktiv fastställs krav avseende skydd av allmänhetens hälsa mot radioaktiva ämnen i dricksvatten. I direktivet fastställs parametervärden, frekvenser och metoder för kontroll av radioaktiva ämnen. Artikel 2 Definitioner I detta direktiv ska definitionerna i artikel 2 i rådets direktiv 98/83/EG gälla. Artikel 3 Tillämpningsområde Detta direktiv ska tillämpas på dricksvatten, med de undantag som anges i artikel 3.1 i direktiv 98/83/EG och som fastställs i enlighet med artikel 3.2 i det direktivet. Artikel 4 Allmänna skyldigheter Medlemsstaterna ska, utan att det påverkar bestämmelserna i artikel 6.3 a i direktiv 96/29/Euratom, vidta alla nödvändiga åtgärder för att inrätta ett lämpligt kontrollprogram för att säkerställa att dricksvatten uppfyller de parametervärden som fastställs i detta direktiv. Artikel 5 Parametervärden Medlemsstaterna ska fastställa parametervärden för kontroll av radioaktiva ämnen i dricksvatten i enlighet med bilaga I. I fråga om vatten som tappas på flaskor eller i behållare som är avsedda för försäljning ska detta ske utan att det påverkar tillämpningen av principerna om faroanalys och kritiska styrpunkter (HACCP) i enlighet med förordning (EG) nr 852/2004. Artikel 6 Kontroller Medlemsstaterna ska se till att regelbundna kontroller av kvaliteten på dricksvatten utförs enligt bilaga II för att kontrollera att koncentrationerna av radioaktiva ämnen inte överstiger de parametervärden som fastställs i artikel 5. Artikel 7 Provtagningsplatser Medlemsstaterna kan ta prover (a) för vatten från ett distributionsnät, inom vattenförsörjningsområdet eller vid vattenverket om det kan bevisas att detta ger samma eller högre mätvärde för de berörda parametrarna, (b) för vatten som tillhandahålls från tankbil/tankbåt, vid den punkt där det tappas från tankbilen/tankbåten, (c) för vatten som tappas på flaskor eller i behållare som är avsedda för försäljning, vid den punkt där vattnet tappas på flaska eller i behållare, eller (d) för vatten som används i ett livsmedelsproducerande företag, vid den punkt inom företaget där vattnet används. Artikel 8 Provtagning och analyser 1. Prov som är representativa för kvaliteten på det vatten som förbrukas under året ska tas och analyseras i enlighet med de metoder som anges i bilaga III. 2. Medlemsstaterna ska se till att alla laboratorier som analyserar prov av dricksvatten har ett system för kvalitetskontroll av analyserna. De ska se till att systemet då och då kontrolleras av en oberoende kontrollant som den behöriga myndigheten har godkänt för denna uppgift. Artikel 9 Åtgärder för att avhjälpa brister och information till konsumenter 1. Medlemsstaterna ska se till att samtliga fall där de parametervärden som fastställs i artikel 5 inte efterlevs omedelbart utreds för att fastställa orsaken. 2. Om de parametervärden som fastställs i artikel 5 inte efterlevs ska medlemsstaten bedöma om detta innebär någon risk för människors hälsa. I fall då det finns en sådan risk ska medlemsstaten vidta åtgärder för att återställa vattnets kvalitet. 3. Om risken för människors hälsa inte kan anses vara av ringa betydelse ska medlemsstaten se till att konsumenterna underrättas om detta. Artikel 10 Införlivande 1. Medlemsstaterna ska sätta i kraft de lagar, förordningar och administrativa förfaranden som krävs för att uppfylla kraven i detta direktiv senast [ett år efter den dag som anges i artikel 11 – specifik dag ska införas av publikationskontoret]. De ska till kommissionen genast överlämna texten till dessa bestämmelser. När en medlemsstat antar dessa bestämmelser ska de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen ska göras ska varje medlemsstat själv utfärda. 2. Medlemsstaterna ska till kommissionen överlämna texten till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv. Artikel 11 Ikraftträdande Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning. Artikel 12 Adressater Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna. Utfärdat i Bryssel den På rådets vägnar Ordförande BILAGA I Parametervärden för radon och tritium och parametervärden för total indikativ dos för andra radioaktiva ämnen i dricksvatten Radioaktivitet Parameter || Parametervärde || Enhet || Anmärkning Radon || 100 || Bq/l || Tritium || 100 || Bq/l || Total indikativ dos || 0,10 || mSv/år || (Anmärkning 1) Anmärkning 1: Med undantag för tritium, kalium-40, radon och kortlivade sönderfallsprodukter av radon. BILAGA II Kontroll av radioaktiva ämnen 1. Allmänna principer och kontrollfrekvenser En medlemsstat behöver inte kontrollera om dricksvatten innehåller tritium eller radioaktivitet för att fastställa den totala indikativa dosen om den på grundval av annan kontroll har konstaterat att tritiumnivåerna och den beräknade totala indikativa dosen ligger väl under parametervärdet. Om en medlemsstat på grundval av andra kontroller är säker på att radonnivåerna ligger klart under parametervärdena, behövs ingen kontroll av att dricksvattnet innehåller radon. I sådana fall ska medlemsstaten meddela kommissionen skälen för sitt beslut, inklusive resultaten av den andra utförda kontrollen. 2. Radon och tritium Kontroll av radon eller tritium i dricksvatten ska utföras om det finns en radon‑ eller tritiumkälla inom avrinningsområdet och det på grundval av andra övervakningsprogram eller undersökningar inte kan visas att radon- och tritiumnivån ligger väl under det indikativa parametervärdet på 100 Bq/l. Om det krävs kontroll av radon eller tritium, ska den utföras enligt frekvensen för utvidgad kontroll. 3. Total indikativ dos Kontroll av total indikativ dos i dricksvatten ska utföras där det finns en källa till artificiell eller ökad naturlig radioaktivitet inom avrinningsområdet och det på grundval av andra övervakningsprogram eller undersökningar inte kan visas att den totala indikativa dosen ligger väl under det indikativa parametervärdet på 0,1 mSv/år. Om kontroller av artificiella radionuklidnivåer krävs ska dessa utföras enligt den frekvens för utvidgad kontroll som anges i tabellen. Om kontroller av naturliga radionuklidnivåer krävs ska medlemsstaterna fastställa kontrollfrekvensen mot bakgrund av all tillgänglig information om variationen över tiden för nivåerna av naturliga radionuklider i olika typer av vatten. Beroende på de förväntade variationerna får kontrollfrekvensen variera mellan en enda begränsad mätning och frekvensen för utvidgad kontroll. Om det inte krävs mer än en enda begränsad kontroll för naturlig radioaktivitet ska en ny kontroll krävas åtminstone i de fall där en förändring i distributionen sker som kan påverka koncentrationerna av radionuklider i dricksvattnet. Om metoder för avlägsnande av radionuklider från dricksvatten har använts för att ett parametervärde inte ska överskridas ska kontrollerna utföras enligt frekvensen för utvidgad kontroll. Om resultaten av andra övervakningsprogram eller undersökningar än dem som krävs enligt första stycket i denna punkt används för att garantera efterlevnad av detta direktiv ska medlemsstaten meddela kommissionen skälen för sitt beslut, inklusive resultaten av dessa övervakningsprogram eller undersökningar. 4. Frekvensen för utvidgad kontroll ska vara den som anges i följande tabell: TABELL Frekvens för utvidgad kontroll av dricksvatten som tillhandahålls genom ett distributionsnät Distribuerad eller producerad volym vatten per dag i ett vattenförsörjningsområde (Anmärkning 1 och 2) m³ || Antal prov per år (Anmärkning 3) ≤ 100 || (Anmärkning 4) > 100 ≤ 1 000 || 1 > 1 000 ≤ 10 000 || 1 + 1 för varje 3 300 m³/d och del av den totala volymen > 10 000 ≤ 100 000 || 3 + 1 för varje 10 000 m³/d och del av den totala volymen > 100 000 || 10 + 1 för varje 25 000 m³/d och del av den totala volymen Anmärkning 1: Ett vattenförsörjningsområde är ett geografiskt avgränsat område inom vilket dricksvatten kommer från en eller flera källor, och inom vilket vattenkvaliteten kan anses vara i stort sett enhetlig. Anmärkning 2: Volymerna beräknas som ett medelvärde under ett kalenderår. En medlemsstat får använda antalet invånare i ett vattenförsörjningsområde i stället för vattenvolymen för att fastställa lägsta frekvens, varvid antas att vattenförbrukningen är 200 l per dag och person. Anmärkning 3: Antalet prov ska i möjligaste mån fördelas lika över tid och rum. Anmärkning 4: Frekvensen ska beslutas av den berörda medlemsstaten. BILAGA III Provtagnings- och analysmetoder 1. Screening för att fastställa överensstämmelse med total indikativ dos Medlemsstaterna får använda screeningmetoder för total alfaaktivitet och total betaaktivitet för att kontrollera det indikativa parametervärdet för total indikativ dos, med undantag för tritium, kalium-40, radon och kortlivade sönderfallsprodukter av radon. Om den totala alfaaktiviteten och den totala betaaktiviteten understiger 0,1 Bq/l respektive 1,0 Bq/l får medlemsstaten anta att den totala indikativa dosen understiger det indikativa parametervärdet på 0,1 mSv/år, och då behövs inga ytterligare radiologiska undersökningar. Detta gäller under förutsättning att det inte finns några andra informationskällor enligt vilka det förekommer specifika radionuklider i vattentäkten som riskerar att leda till en total indikativ dos som överstiger 0,1 mSv/år. Om den totala alfaaktiviteten överstiger 0,1 Bq/l eller den totala betaaktiviteten överstiger 1,0 Bq/l ska en analys för specifika radionuklider krävas. Medlemsstaterna ska fastställa vilka radionuklider som ska mätas mot bakgrund av all relevant information om sannolika radioaktiva källor. Eftersom förhöjda tritiumnivåer kan vara en indikation på förekomsten av andra artificiella radionuklider bör tritium, total alfaaktivitet och total betaaktivitet mätas i samma prov. I stället för den screening av total alfa- och betaaktivitet som beskrivs ovan får medlemsstaterna bestämma sig för att använda andra tillförlitliga screeningmetoder för radionuklider för att ange förekomsten av radioaktivitet i dricksvatten. Om en av aktivitetskoncentrationerna överstiger 20 % av referensvärdet, eller om tritiumkoncentrationen överstiger parametervärdet på 100 Bq/l, ska en analys av ytterligare radionuklider krävas. Medlemsstaterna ska fastställa vilka radionuklider som ska mätas mot bakgrund av all relevant information om sannolika radioaktiva källor. 2. Beräkning av den totala indikativa dosen Den totala indikativa dosen är den intecknade effektiva dosen för ett års intag till följd av alla radionuklider vilkas förekomst i en vattentäkt har upptäckts. Detta gäller radionuklider av naturligt och artificiellt ursprung, med undantag för tritium, kalium-40, radon och kortlivade sönderfallsprodukter av radon. Den totala indikativa dosen ska beräknas utifrån de radionuklidkoncentrationer och doskoefficienter för vuxna som anges i tabell A i bilaga III till direktiv 96/29/Euratom eller senare information som har godtagits av medlemsstatens behöriga myndigheter. Om följande formel uppfylls får medlemsstaten anta att den totala indikativa dosen understiger det indikativa parametervärdet på 0,1 mSv/år, och då behövs inga ytterligare undersökningar: (1) där: Ci(obs) = observerad koncentration av radionuklid i Ci(ref) = referenskoncentration av radionuklid i n = antal upptäckta radionuklider. Om formeln inte uppfylls ska parametervärdet endast anses ha överskridits om radionukliderna fortfarande förekommer i liknande aktivitetskoncentrationer i ett helt år. Medlemsstaterna ska fastställa vilka nya provtagningar som ska krävas för att se till att de uppmätta värdena är representativa för en genomsnittlig aktivitetskoncentration i ett helt år. Referenskoncentrationer för radioaktivitet i dricksvatten1 Ursprung || Nuklid || Referens- koncentration Naturligt || U-2382 || 3,0 Bq/l U-2342 || 2,8 Bq/l Ra-226 || 0,5 Bq/l Ra-228 || 0,2 Bq/l Pb-210 || 0,2 Bq/l Po-210 || 0,1 Bq/l Artficiellt || C-14 || 240 Bq/l Sr-90 || 4,9 Bq/l Pu-239/Pu-240 || 0,6 Bq/l Am-241 || 0,7 Bq/l Co-60 || 40 Bq/l Cs-134 || 7,2 Bq/l Cs-137 || 11 Bq/l I-131 || 6,2 Bq/l 1 Den här tabellen innehåller de vanligaste naturliga och artificiella nukliderna. Referenskoncentrationer för andra radionuklider kan beräknas med de doskoefficienter för vuxna som anges i tabell A i bilaga III till direktiv 96/29/Euratom, eller senare information som erkänts av medlemsstatens behöriga myndigheter, samt ett antaget intag på 730 liter per år. 2 Ett milligram (mg) naturligt uran innehåller 12,3 Bq U-238 och 12,3 Bq U-234. I den här tabellen beaktas endast de radiologiska egenskaperna hos uran, inte dess kemiska toxicitet. 3. Prestandakaraktäristik och analysmetoder För följande parametrar för radioaktivitet innebär de angivna värdena för mätsäkerhet att den analysmetod som används åtminstone ska kunna mäta koncentrationer som är lika med parametervärdet med en angiven detektionsgräns. Parameter || Detektionsgräns (Anmärkning 1) || Anmärkning Radon || 10 Bq/l || Anmärkningarna 2 och 3 Tritium || 10 Bq/l || Anmärkningarna 2 och 3 Total alfa Total beta || 0,04 Bq/l 0,4 Bq/l || Anmärkningarna 2 och 4 Anmärkningarna 2 och 4 U-238 || 0,02 Bq/l || Anmärkningarna 2 och 6 U-234 || 0,02 Bq/l || Anmärkningarna 2 och 6 Ra-226 || 0,04 Bq/l || Anmärkning 2 Ra-228 || 0,08 Bq/l || Anmärkningarna 2 och 5 Pb-210 || 0,02 Bq/l || Anmärkning 2 Po-210 || 0,01 Bq/l || Anmärkning 2 C-14 || 20 Bq/l || Anmärkning 2 Sr-90 || 0,4 Bq/l || Anmärkning 2 Pu-239/Pu-240 || 0,04 Bq/l || Anmärkning 2 Am-241 || 0,06 Bq/l || Anmärkning 2 Co-60 || 0,5 Bq/l || Anmärkning 2 Cs-134 || 0,5 Bq/l || Anmärkning 2 Cs-137 || 0,5 Bq/l || Anmärkning 2 I-131 || 0,5 Bq/l || Anmärkning 2 Anmärkning 1: Detektionsgränsen ska beräknas enligt ISO 11929-7, Bestämning av detektionsgräns och beslutströskelvärde vid mätning av joniserande strålning – Del 7: Grunder och allmänna tillämpningar, med felsannolikheter av första och andra slaget på 0,05 vardera. Anmärkning 2: Mätosäkerheter ska beräknas och rapporteras som standardosäkerheter eller som expanderade standardosäkerheter med en expansionsfaktor på 1,96, enligt Anvisningar för uppskattning av mätosäkerhet (ISO, Genève 1993, korrigerat omtryck Genève 1995). Anmärkning 3: Detektionsgränsen för tritium är 10 % av dess parametervärde på 100 Bq/l. Anmärkning 4: Detektionsgränsen för total alfa- och betaaktivitet är 40 % av screeningvärdena på 0,1 respektive 1,0 Bq/l. Anmärkning 5: Den här detektionsgränsen gäller endast rutinscreening. För en ny vattenkälla där det är sannolikt att Ra-228 överskrider 20 % av referenskoncentrationen ska detektionsgränsen för den första kontrollen vara 0,02 Bq/l för Ra-228-nuklidspecifika mätningar. Detta ska även gälla om en efterföljande återkontroll krävs. Anmärkning 6: Det låga värdet för den angivna detektionsgränsen för U beror på att hänsyn tas till den kemiska toxiciteten hos uran. [1] EUT C , , s. . [2] EUT C , , s. . [3] EUT C , , s. . [4] EGT L 159, 29.6.1996, s. 1. [5] EGT L 330, 5.12.1998, s. 32. [6] EUT L 164, 26.6.2009, s. 45. [7] EGT L 311, 28.11.2001, s. 67. [8] EUT L 226, 25.6.2004, s. 3. [9] EGT L 344, 28.12.2001, s. 85.