Resolution om meddelandet från kommissionen till rådet, Europaparlamentet och Europeiska centralbanken: Skydd av euron mot förfalskning (KOM(98)0474 - C4-0527/98)

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

- med beaktande av kommissionens meddelande (KOM(98)0474 - C4-0527/98),

- med beaktande av betänkandet från utskottet för medborgerliga fri- och rättigheter och inrikesfrågor och yttrandet från utskottet för ekonomi, valutafrågor och industripolitik (A4-0396/98), och av följande skäl:

A. Införandet av euron i form av sedlar och mynt är förbundet med en avsevärd risk för förfalskning, inte minst eftersom euron kommer att få en stor spridning.

B. Framhåller att risken för förfalskning av euron är särskilt hög under dess inarbetningsperiod, när medborgarna ännu inte har vant sig vid den.

C. Därför måste unionen inrätta ett effektivt system för skydd av euron mot förfalskning.

1. Parlamentet förväntar sig att euron inom kort, på samma sätt som dollar och yen, kommer att användas som internationell reservvaluta,

2. konstaterar att erfarenheter visar att stabila valutor som globalt kan utnyttjas för placeringar i ökad utsträckning utsätts för organiserad förfalskning,

3. delar kommissionens uppfattning om att det därför föreligger olika erfarenheter och kunskaper i medlemsstaterna när det gäller prevention och brottsbekämpning beträffande förfalskning,

4. uppmanar kommissionen att genomföra en jämförande studie över hur penningförfalskning behandlas i de nationella straffrättsliga lagstiftningarna, för att fastställa hur man kan säkerställa en enhetlig nivå på det straffrättsliga skyddet inom Europeiska unionen,

5. anser att ett likvärdigt skydd av euron mot förfalskning vid den tidpunkt då euron införs som kontant betalningsmedel måste finnas inom hela Europeiska unionens område, även om inte alla medlemsstater har infört den gemensamma valutan,

6. förväntar sig att de framtida medlemsstaterna i samband med förberedelserna inför utvidgningen så tidigt som möjligt och i största möjliga utsträckning görs delaktiga i de åtgärder som kommer att vidtas,

7. stöder Europeiska centralbankens alla ansträngningar för att säkerställa en hög teknisk säkerhetsstandard för produktionen av eurosedlar i nära samarbete med de nationella centralbankerna, till exempel genom regelbundna kvalitetskontroller,

8. framhåller medlemsstaternas ansvar för prägling av euromynt och yrkar på nära samarbete och samordning mellan de nationella finansministerierna och myntverken för att det skall säkerställas att alla tekniska säkerhetsstandarder efterlevs,

9. ger av denna anledning sitt stöd åt utvecklingen av en inom EU gemensam, och mellan institutionerna samordnad, strategi för skydd av euron mot förfalskning,

10. förbehåller sig rätten att skjuta upp sin slutliga bedömning av den av kommissionen föreslagna fördelningen av uppgifter mellan institutionerna till dess att resultaten av en fördjupad granskning och detaljerade förslag från kommissionens sida föreligger, eftersom parlamentet kommer att medverka vid eller vara delaktigt i såväl utfärdandet av rättsakter som beslut om budgeten,

11. konstaterar att den organiserade samverkan som hittills förekommit i medlemsstaterna mellan centralbank, banksektorn, polisen och rättsskipande myndigheter har visat sig vara framgångsrik, och att därför en anpassning till den nya europeiska verkligheten bör bygga vidare på denna beprövade arbetsfördelning,

12. skulle välkomna om ECB i framtiden

a) organiserar utbytet av information och erfarenheter mellan de nationella centralbankerna, banksektorn och övriga relevanta sektorer (exempelvis handeln),

b) bygger upp och driver en databank med tekniska uppgifter beträffande förfalskade eurosedlar och euromynt vars uppgifter skulle vara tillgängliga för de nationella centralbankerna, de myndigheter som är ansvariga för bekämpning av sedelförfalskning och Europol,

13. uppmanar rådet att, samtidigt som man skall värna målsättningarna för Europol i enlighet med artikel 2.1 i Europolkonventionen, utvidga Europols behörighet till att omfatta förfalskning av betalningsmedel och att fastställa de bestämmelser som krävs härför, så att ett kontinuerligt samarbete mellan Europol, ECB och Interpol möjliggörs,

14. anmodar kommissionen att

a) lägga fram ett förslag till ett tvärvetenskapligt utbildningsprogram för de tjänstemän som arbetar med att bekämpa förfalskning och för bankväsendet och handeln, vilket skall grundas på artiklarna 100a, 127 och 209a i EG-fördraget,

b) på området för rättsligt samarbete - sedan Amsterdamfördraget trätt i kraft - lägga fram en sammanställning över beteenden i samband med förfalskning av betalningsmedel som på ett enhetligt sätt skall betraktas som straffbara i medlemsstaterna; i samband härmed förefaller det vara viktigare att komma fram till en gemensam definition av vissa straffbara handlingar än att fastställa ett enhetligt minimistraff,

c) på grundval av dessa gemensamma definitioner lägga fram förslag om ett system för att snabbt utbyta information mellan de myndigheter som är berörda vad gäller bekämpning av förfalskningar; i detta sammanhang förbehåller sig Europaparlamentet uttryckligen rätten att pröva var det är meningsfullt att låta dessa informationer sammanställas i form av en databank och hur detta kan göras kompatibelt med Interpols informationssystem,

d) granska om en anslutning av Europeiska unionen till det internationella avtalet om falskmynteri från 1929 är meningsfull och genomförbar,

15. uppdrar åt sin ordförande att vidarebefordra denna resolution till kommissionen, rådet, Europol och ECB.