Risken för att exponeras för asbest är störst i arbetslivet. 2016 kunde uppskattningsvis 66 808 dödsfall i EU (exklusive Förenade kungariket) tillskrivas tidigare exponering för asbest i arbetet. Under 2019 ökade denna siffra till 71 750 . För att de berörda arbetstagarna ska kunna få tillgång till relevanta ersättningssystem krävs ett erkännande av att dessa asbestrelaterade sjukdomar beror på deras arbete. Eftersom kommissionen enligt fördraget inte kan föreslå ett rättsligt bindande instrument på detta område är kommissionens rekommendation 2003/670/EG den viktigaste grunden för att främja erkännandet av arbetssjukdomar på EU-nivå. Denna rekommendation omfattar i nuläget cancer och andra sjukdomar som orsakas av exponering för asbest i arbetet. Kommissionen kommer att samråda med den rådgivande trepartskommittén för arbetsmiljöfrågor om behovet av att uppdatera rekommendationen mot bakgrund av de senaste vetenskapliga rönen.

Vi behöver en EU-strategi mot asbest för att skydda människors hälsa och miljön, särskilt i samband med genomförandet av den europeiska gröna given och Europas plan mot cancer. För att uppnå detta mål presenteras i detta meddelande en livscykelstrategi som bygger på ett övergripande folkhälsomål. Det omfattar de åtgärder som krävs för att identifiera asbest som finns i byggnader och för att registrera dessa uppgifter samt för säker asbestsanering och behandling av asbest och asbesthaltigt avfall, samtidigt som man maximerar skyddet av arbetstagarna och ser till att asbestrelaterade sjukdomar följs upp på lämpligt sätt. I detta meddelande ges EU en roll som en internationell ledare i kampen mot riskerna med asbest. Det belyser också den EU-finansiering som finns tillgänglig för säker asbestsanering på nationell, regional och lokal nivå baserat på redan befintliga eller planerade program. De åtgärder som vidtas skulle också bidra till att uppnå målen för hållbar utveckling.

I oktober 2021 antog Europaparlamentet en resolution med krav på en europeisk strategi för sanering av all asbest. Parlamentet efterlyste ytterligare EU-åtgärder för att skydda arbetstagare och medborgare från hälsorisker som hör ihop med exponeringen för asbest, särskilt mot bakgrund av energiomställningen. Europeiska ekonomiska och sociala kommittén krävde också att all asbest skulle avlägsnas och betonade att energirenoveringsarbeten skapar synergier med avlägsnandet av skadliga ämnen. I allmänhetens rekommendationer från konferensen om Europas framtid betonades också betydelsen av skäliga arbetsvillkor, i synnerhet genom en översyn av direktivet om asbest i arbetet, och av en helhetssyn på hälsa.

Det är särskilt viktigt att fortsätta att skydda befolkningen mot att exponeras för asbest i samband med att EU genomför den europeiska gröna given eftersom denna inbegriper en ambition att skynda på byggnadsrenoveringstakten. Byggnader står för 36 % av de energirelaterade växthusgasutsläppen. Eftersom det uppskattas att mer än 85 % av alla befintliga byggnader kommer att stå kvar 2050 kommer energieffektivitetsrenoveringar att vara nödvändiga för att uppnå målen i den europeiska gröna given. I detta sammanhang syftar renoveringsvågen till att fördubbla den årliga energirenoveringstakten fram till 2030. Specialiserade renoveringsarbeten för att minska energiförbrukningen kan förbättra hälsan och levnadsvillkoren för de boende, förbättra luftkvaliteten, minska energifattigdomen och främja social inkludering. De kan också förbättra fastigheternas långsiktiga värde, skapa arbetstillfällen och leda till investeringar som ofta är förankrade i lokala leveranskedjor. Eftersom många byggnader med dålig energiprestanda byggdes med asbest skulle dock en snabbare renoveringstakt också kunna öka det antal personer som exponeras för asbestrelaterade hälsorisker avsevärt, eftersom den asbest som finns i byggnader kan komma att frigöras under renoveringsarbetena. Antalet arbetstagare som exponeras, som i nuläget uppgår till 4,1–7,3 miljoner, förväntas öka med 4 % per år under de kommande tio åren.

Under de senaste 40 åren har EU vidtagit åtgärder för att begränsa och senare förbjuda all användning av asbest. Mellan 1983 och 1985 begränsades användningen av sex typer av asbestfibrer. 1991 antog EU ett förbud mot utsläppande på marknaden och användning av fem av dessa typer samt användningen av krysotilasbest i vanliga produkter inom bland annat byggindustrin. 1999 förbjöd EU samtliga sex typer av asbestfibrer, och EU:s asbestförbud trädde i kraft 2005. Förbudet gäller varor som både tillverkas i och importeras till EU.

Den period när asbest användes som mest skiljer sig åt mellan medlemsstaterna (se figur 1). Alla medlemsstater registrerade stora andelar asbest mellan 1970 och 1990. I Cypern, Belgien, Danmark, Luxemburg, Nederländerna och Sverige användes dock merparten av all asbest före 1970-talet, medan Kroatien, Irland, Portugal, Rumänien, Slovenien och Slovakien låg på höga nivåer under 1990-talet eller början av 2000-talet.

Före EU-förbudet var asbest mycket vanligt, främst inom byggindustrin. 70–80 % av asbesten användes för cementprodukter, resten främst för andra byggprodukter som golvbeläggningar, textilier, kartong eller isoleringsplattor. 1970 användes mer än 920 000 ton obehandlad asbest i de länder som nu utgör EU och nådde en topp på 1 200 000 ton 1980 innan siffran sjönk till mindre än 40 000 ton under 2000. Med tanke på att mer än 220 miljoner byggnadsenheter (85 % av alla enheter) byggdes före 2001 lär det finnas asbest i en betydande andel av dagens byggnadsbestånd .

Det stora antal renoveringar och rivningar som förväntas ske under de kommande åren innebär att direktivet om asbest i arbetet måste genomföras på ett lämpligt sätt för att skydda arbetstagarna till fullo. Medlemsstater, arbetsgivare (särskilt små och medelstora företag, som utgör 99 % av alla företag som arbetar med asbest) och arbetstagare kan få ytterligare stöd för att säkerställa att reglerna följs. I detta syfte kommer kommissionen att utarbeta riktlinjer för att underlätta genomförandet av det reviderade direktivet om asbest i arbetet, när det väl har antagits. Riktlinjerna kommer att tillhandahålla utförlig information om de bestämmelser i det direktiv som för närvarande är i kraft (t.ex. utbildning och användningen av personlig skyddsutrustning), men som kräver ett förtydligande, liksom råd. Det är avgörande att främja lämplig utbildning för arbetstagare som hanterar asbest som en del i byggnads-, renoverings- och rivningsarbeten. Riktlinjerna skulle kunna hjälpa medlemsstaterna och arbetsgivarna, särskilt små och medelstora företag, att se till att arbetstagarna är medvetna om de försiktighetsåtgärder som är nödvändiga för att uppnå högsta möjliga skydd. Riktlinjerna skulle också kunna ta upp vissa bestämmelser som omfattas av medlemsstaternas befogenheter (t.ex. certifiering av asbestsaneringsföretag), där ytterligare förklaringar kan vara användbara. På så sätt kan alla inblandade utföra det förväntade antalet renoveringar samtidigt som man säkerställer att arbetstagare skyddas på högsta nivå mot exponeringen för asbest.

Kommissionen antar i dag ett lagstiftningsförslag om att sänka det befintliga yrkeshygieniska gränsvärdet för asbest avsevärt, från 0,1 fibrer per kubikcentimeter (f/cm ³) till 0,01 f/cm ³, dvs. till en tiondel av det nuvarande värdet. En översyn av det yrkeshygieniska gränsvärdet för asbest kommer att innebära en större harmonisering av gränsvärdena i hela EU. Detta förväntas leda till bättre arbetsvillkor, bland annat för det stora antalet utstationerade arbetstagare inom byggindustrin, och till en rättvisare fördelning av hälso- och sjukvårdskostnaderna mellan medlemsstaterna.

På det hela taget är direktivet om asbest i arbetet fortfarande ändamålsenligt . De senaste vetenskapliga rönen stöder dock en sänkning av det nuvarande yrkeshygieniska gränsvärdet . Fyra medlemsstater (Danmark, Frankrike, Tyskland och Nederländerna) har infört yrkeshygieniska gränsvärden som underskrider det nuvarande EU-omfattande gränsvärdet. Tyskland har utöver det bindande yrkeshygieniska gränsvärdet fastställt ett gränsvärde som motsvarar en tillåten koncentration. För att hålla exponeringen under denna tillåtna nivå finns det obligatoriska riktlinjer som kräver att åtgärder vidtas i praktiken. Resten av EU-medlemsstaterna använder det nuvarande EU-omfattande yrkeshygieniska gränsvärdet.

Mer information och transparens om asbest i byggnader

Det största asbestrelaterade hotet mot människors hälsa är när material som innehåller asbest rubbas, eftersom fibrer kan frigöras och därefter andas in. Det faktum att vissa asbestprodukter försämras i takt med att de åldras kan också leda till att fibrer släpps ut i luften. Eftersom asbest huvudsakligen finns i byggmaterial och dessa material påverkas avsevärt under renoveringsarbeten bör byggbranschen uppmärksammas särskilt när skyddsåtgärder utarbetas. Sannolikheten för att fibrer frigörs varierar beroende på typen av asbest och var det påträffas. Till exempel är spröd asbest särskilt farligt eftersom fibrerna i detta frigörs lättare än hos icke-spröd asbest. Asbest som är inbäddad i fasta material är däremot svårare att rubba och innebär betydligt lägre risker när dessa lämnas orörda.

En stor utmaning när det gäller asbestsanering av byggnadsbeståndet är bristen på kunskap om huruvida byggnaderna innehåller asbest eller inte. De renoveringar som det planeras för under de kommande åren och det långsiktiga målet att renovera Europas byggnadsbestånd för att uppnå klimatneutralitet talar mycket för att det krävs en omfattande bedömning av vilka byggnader som eventuellt skulle kunna innehålla asbest, och där en renovering skulle kunna hota hälsan. Asbesthaltiga material som identifieras i ett sent skede kan försena renoveringarna. Att oväntat hitta sådana material under renoveringsarbeten kan leda till att asbestfibrer oavsiktligt frigörs, vilket kan innebära en allvarlig risk för arbetstagarna, de boende och grannarna. Det är redan obligatoriskt att bedöma risken för exponering för asbest innan arbetet påbörjas, enligt direktiv 2009/148/EG om asbest i arbetet. Eftersom strategierna för screening, registrering och sanering av asbest emellertid varierar stort mellan medlemsstaterna skulle det vara till hjälp att ha en gemensam EU-ram för att lättare kunna identifiera och sedan avlägsna den asbest som finns i EU:s byggnadsbestånd.

Kommissionen kommer att lägga fram ett lagstiftningsförslag om obligatorisk screening och registrering av asbest i byggnader där subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna och medlemsstaternas befogenheter samtidigt respekteras. Utöver de befintliga skyldigheterna att bedöma huruvida asbest finns i byggnaden innan renoveringsarbetena inleds skulle man i lagstiftningsförslaget kunna överväga en skyldighet att screena och registrera förekomsten av asbest i byggnader i samband med ekonomiska transaktioner (t.ex. före försäljning eller uthyrning) och/eller i andra avgörande ögonblick i en byggnads livscykel. Medlemsstaterna skulle också kunna uppmanas att upprätta nationella strategier för asbestsanering som återspeglar deras byggnormer och tar hänsyn till de nationella omständigheterna samt historiska uppgifter om användningen av asbest.

Vid utarbetandet av lagstiftningsförslaget kommer kommissionen också att överväga att införa minimikrav gällande insamling och spridning av uppgifter om förekomsten av asbest i byggnader. Det är mycket viktigt att det finns allmänt tillgänglig information om förekomsten av asbest under byggnadernas hela livscykel för att minimera exponeringsriskerna och underlätta asbestsaneringen. Digital registrering skulle göra denna information mer lättillgänglig, såsom beskrivs i nästa avsnitt.

Förslaget kommer att utarbetas genom ett brett samråd med experter och intressenter. Det kommer också att bygga på en konsekvensbedömning för att identifiera de bästa tillgängliga alternativen på grundval av bästa tillgängliga vetenskapliga belägg och med respekt för den rättsliga grunden i fördraget.

Förslaget kommer också att bygga vidare på utvärderingen och fastställandet av bästa praxis i samband med hanteringen av asbestrisker i medlemsstaterna, även mot bakgrund av genomförandet av handlingsplanen för renoveringsvågen.

·Frankrike har till exempel lagstiftat om att göra det obligatoriskt att identifiera asbest innan vissa verksamheter får utföras i byggnader (dekret från maj 2017 och juli 2019). I samband med byggarbeten som skulle kunna medföra exponeringsrisker måste den person eller det organ som beställer byggarbetet (t.ex. byggnadens ägare eller den upphandlande myndigheten) utföra en preliminär identifiering av huruvida asbest förekommer innan byggarbetet kan påbörjas. Detta inbegriper att söka efter, identifiera och lokalisera material och produkter som innehåller asbest som sannolikt kommer att påverkas av arbetet.

·Polen har också ett nationellt program för säker asbestsanering (2009–2032) och har sedan 2013 en asbestdatabas i drift. Det nationella programmet omfattar lagstiftningsåtgärder för asbestsanering, information och utbildning samt övervakning via geografiska informationssystem.

·I Belgien har den flamländska regeringen som mål att göra byggnader och infrastruktur asbestfria senast 2040. För att uppnå detta har kommissionen vidtagit åtgärder såsom att göra asbestsanering till ett krav inför installationen av solpaneler och planerar att införa ett asbestcertifikat för byggnader som är till salu under 2022.

Renoveringsvågen och energieffektivitet

I renoveringsvågen betonas vikten av att upprätthålla byggnormer som är hållbara och säkra. Det är därför viktigt att vidta åtgärder för att avlägsna och säkerställa skydd mot skadliga ämnen, särskilt asbest. I handlingsplanen för genomförande av renoveringsvågen ingår lagstiftningsåtgärder som stärker EU:s rättsliga ram, särskilt direktiv 2010/31/EU om byggnaders energiprestanda. I december 2021 föreslog kommissionen en översyn av detta direktiv, där den betonar vikten av en hälsosam inomhusmiljö. Förslaget innehåller bestämmelser om att medlemsstaterna ska ta itu med avlägsnandet av farliga ämnen, inklusive asbest, vid större byggnadsrenoveringar.

Det kommer att bli ännu viktigare att säkerställa en god inomhusluftkvalitet, särskilt när det gäller att minska energiförlusten genom förbättrad isolering av byggnader. Även om EU:s politik har behandlat flera faktorer som bidrar till en god luftkvalitet (från inneluft till värme-, kyl- och ventilationssystem, byggmaterial och konsumentprodukter samt rökning och liknande beteenden hos de boende) är de viktigaste regleringsinstrumenten för att ta itu med dessa faktorer – byggnormer – något som faller under medlemsstaternas och deras regioners befogenheter. Därför saknar EU en heltäckande och integrerad strategi för kvaliteten på inomhusluft. Såsom anges i handlingsplanen för nollförorening kommer kommissionen dock senast 2023 att bedöma olika sätt och alternativ för att förbättra inomhusluftens kvalitet genom att fokusera på de viktigaste luftkvalitetsfaktorerna och de främsta föroreningskällorna, däribland asbest. Kommissionen kommer att undersöka olika sätt att öka allmänhetens medvetenhet och minska riskerna.

Digital byggnadsloggbok

Digital teknik kan underlätta registreringen och utbytet av asbestrelaterade uppgifter som samlas in under screeningarna. Digitala byggnadsloggböcker innehåller alla byggnadsrelaterade uppgifter och kan möjliggöra utbyte och användning av alla typer av information som genereras under byggnadens livstid, från design och konstruktion till renovering och rivning.

Kommissionen kommer att föreslå en regleringsmetod för en modell för en digital byggnadsloggbok i EU. Den kommer att bygga vidare på befintliga obligatoriska och frivilliga initiativ i olika medlemsstater och de digitala verktyg och byggnadscertifikat som tas fram på EU-nivå (t.ex. energicertifikat). I loggböckerna kan man också spara all tillgänglig information som har koppling till kärnindikatorerna ”Level(s)”, vilka används för att spåra byggnadernas hållbarhet och prestanda. Den föreslagna modellen kommer att inbegripa en standardiserad strategi för datainsamling, datahantering och interoperabilitet. Detta kommer att inkludera dess genomföranderam, även för uppgifter som följer av screeningkravet. Information om förekomsten av asbest i byggnader bör göras tillgänglig genom loggböcker och länkas till andra dataset i loggböckerna (t.ex. en ritning över byggnaden).

Kommissionen kommer att ·lägga fram ett lagstiftningsförslag om screening och registrering av asbest i byggnader och be medlemsstaterna att upprätta nationella strategier för asbestsanering (2023), ·föreslå en regleringsstrategi för en EU-modell för digitala byggnadsloggböcker (2023), ·stödja de medlemsstater som vill införa digitala byggnadsloggböcker eller utöka sina befintliga system och anpassa dem efter EU-modellen, ·bedöma olika sätt och alternativ för att förbättra inomhusluftens kvalitet genom att fokusera på de viktigaste luftkvalitetsfaktorerna och de främsta föroreningskällorna, bland annat asbest, och titta på olika sätt att förbättra allmänhetens medvetenhet och minska riskerna (2023). Kommissionen uppmanar medlemsstaterna att ·påskynda digitaliseringen av all byggnadsrelaterad information och befintliga register samt förbättra insamlingen, lagringen, jämförbarheten och utbytet av uppgifter om byggnaders egenskaper, ·introducera digitala byggnadsloggböcker eller förbättra befintliga initiativ i enlighet med EU:s riktlinjer.

5.Säkert bortskaffande av asbestavfall – nollförorening