SV Europeiska unionens officiella tidning C 339/29

Yttrande från Europeiska och sociala kommittén om ”Meddelande från kommissionen till Europaparlamentet, rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén samt Regionkommittén om EU:s strategi för Östersjöområdet”

KOM(2009) 248 slutlig

(2010/C 339/07)

Föredragande: Michael SMYTH

Den 10 juni 2009 beslutade Europeiska kommissionen i enlighet med artikel 262 i EG-fördraget att rådfråga Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om

”Meddelande från kommissionen till Europaparlamentet, rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén samt Regionkommittén om EU:s strategi för Östersjöområdet”

KOM(2009) 248 slutlig.

Facksektionen för ekonomiska och monetära unionen, ekonomisk och social sammanhållning, som svarat för kommitténs beredning av ärendet, antog sitt yttrande den 8 januari 2010.

Vid sin 459:e plenarsession den 20–21 januari 2010 (sammanträdet den 20 januari 2010) antog Europeiska ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 198 röster för, 1 röst emot och 4 nedlagda röster.

1. Slutsatser

1.1 EESK stöder syftena med att ta itu med de fyra utmaningar som kännetecknar Östersjöstrategin: att öka välståndet i regionen, att göra regionen till ett säkert och tryggt område, att skapa en hållbar miljö och att öka tillgängligheten och attraktionskraften.

1.2 EESK inser vikten av de samråd som ägde rum före det slutliga utarbetandet av strategin och den roll som arbetsmarknadens parter och andra berörda parter spelade under processen. EESK upprepar sin uppmaning att inrätta ett forum för det civila samhället i Östersjöområdet, som skulle kunna bidra till att det civila samhället inkluderas i vidareutvecklingen av strategin.

1.3 Strategin har lovvärda syften och mål när det gäller att ta itu med en rad komplexa strukturproblem inom Östersjöregionen, men det finns även ett antal utmaningar som måste övervinnas för att strategin ska kunna bevisa sin effektivitet. Utmaningarna står i relation till strategins mervärdespotential, styrmekanismer, sammanhållningen inom EU och strategins externa effektivitet.

1.4 Östersjöstrategins styrmekanismer är även ämne för vissa kritiska kommentarer. Strategin omfattar ansvarsområden från 21 generaldirektorat, åtta medlemsstater och Ryssland. Med tanke på att dessa ska samarbeta om strategins fyra utmaningar, 15 prioriterade åtgärder och många övergripande åtgärder kan man frukta att strategins kärna inbegriper så komplicerade styrningsstrukturer att den inte går att genomföra. EESK anser att större insatser bör göras för att förenkla styrmekanismerna och förvaltningen av strategin.

1.5 I detta yttrande upprepas förslaget att man ska inrätta en tillfällig observationsgrupp eller studiegrupp för Östersjöregionen inom EESK, så att hela EESK aktivt kan delta i den nödvändiga vidareutvecklingen av strategin.

1.6 En av de största utmaningarna för strategin är den externa dimensionen, särskilt på grund av den nyckelroll som Ryssland spelar i Östersjöområdet. Rysslands roll i genomförandet av strategin kommer att hanteras inom ramen för den nordliga dimensionen. Det föreligger osäkerhet om huruvida dessa arrangemang räcker för att säkerställa att Ryssland på ett effektivt sätt deltar i den strategiska verksamheten.

1.7 EESK stöder ståndpunkten att strategin inte bara är ett dokument utan framför allt en process. Detta innebär att strategin genomförs successivt. Man har redan lyckats samla alla medlemsstater och aktörer samt EU-institutionerna kring en begränsad förteckning över viktiga åtgärder och projekt och man har enats om behovet av att genomföra dem. EESK hoppas att den entusiasm som uppstod i samband med förberedelserna inför strategin kommer att finnas kvar och bidra till ett effektivt och snabbt genomförande som kan ses över.

2. Bakgrund till strategin

2.1 Bakgrunden till Östersjöstrategin är välkänd. Det är sedan länge ett känt faktum att Östersjöområdet lider av en rad allvarliga svagheter när det gäller miljö, ekonomisk utveckling och infrastruktur som hänger ihop med och är beroende av varandra. I november 2006 antog Europaparlamentet en resolution om att utarbeta en Östersjöstrategi. Strategin för den berörda makroregionen kring Östersjön antogs av kommissionen den 10 juni 2009 och överlämnades till Europeiska rådet den 19 juni 2009. Den var en högprioriterad fråga för det svenska ordförandeskapet och antogs vid rådets (allmänna frågor) möte den 26 oktober 2009 i Luxemburg.

2.2 Den omfattande strategin utgör en nystart inom politiken för territoriellt samarbete i EU. Enligt kommissionen är detta den första verkligt integrerade strategin som ska tillämpas av en rad medlemsstater som står inför liknande utmaningar. För tillfället finns det 13 områden för transnationellt samarbete som tillsammans omfattar alla EU-områden (dessutom finns det ungefär femtio program för samarbete över gränserna). Östersjöstrategin förkroppsligar det relativt nya begreppet makroregionalt samarbete, som innebär effektivare samordning och användning av finansiella resurser och pågående samarbetsinitiativ i hela Östersjöområdet. När det gäller strategins geografiska utbredning omfattar den följande medlemsstater: Sverige, Danmark, Tyskland, Finland, Polen, Estland, Lettland och Litauen, samt Norge och Ryssland.

2.3 Avsikten med detta yttrande är att bedöma den föreslagna Östersjöstrategin och dess handlingsplan ur det organiserade civila samhällets perspektiv. Yttrandet bygger vidare på den analys som gjordes i EESK:s nyligen antagna yttranden om ”Östersjöområdet: Det organiserade civila samhällets roll för förbättrat regionalt samarbete och en regional strategi” (1) och ”Makroregionalt samarbete – Att tillämpa Östersjöstrategin på andra makroregioner i Europa” (2). Den process som har lett fram till utvecklingen av strategin är helt ny i sitt slag. Kommissionen anser att liknande metoder skulle kunna tillämpas på andra makroregioner såsom Donauregionen, Alpregionen och Medelhavsområdet, om Östersjöstrategin visar sig fungera i Östersjöområdet.

3. Sammanfattning av strategin

3.1 Kommissionen genomförde ett omfattande samråd under hela 2008. Ett antal samrådskonferenser anordnades i olika delar av makroregionen och avslutades med konferensen i februari 2009 i Rostock. Samrådet koncentrerades till de fyra pelare (utmaningar) som ligger till grund för Östersjöstrategin:

— Skapa en hållbar miljö.

— Öka välståndet i regionen.

— Öka tillgängligheten och attraktionskraften.

— Göra regionen till ett säkert och tryggt område.

3.2 Strategin åtföljs av en handlingsplan bestående av 15 prioriterade åtgärder som knyter an till de fyra utmaningarna. Varje prioriterat område ska samordnas av minst en Östersjöstat och länderna förväntas genomföra strategin i samarbete med samtliga berörda parter.

3.3 Östersjöstrategin och de föreslagna åtgärderna ska finansieras med befintliga resurser, först och främst via strukturfonderna (55 miljarder euro under perioden 2007–2013), de olika Östersjöländernas statsbudgetar, privat finansiering samt via finansinstitutioner såsom Europeiska investeringsbanken, Nordiska investeringsbanken och Europeiska banken för återuppbyggnad och utveckling.

3.4 Det finns avgörande skillnader mellan Europaparlamentets resolution och kommissionens meddelande (3) (4). Kommissionen har antagit rådets interna EU-perspektiv, medan parlamentets resolution hänvisar till en ”Östersjöstrategi för den nordliga dimensionen”. I parlamentets resolution uppmanas kommissionen att lägga fram ett förslag till en strategi ”för att stärka den nordliga dimensionen inifrån” (5). Parlamentet gör en tydlig koppling mellan Östersjöstrategin och ramen för den nordliga dimensionen, medan rådet och kommissionen skiljer mellan strategin och de yttre aspekterna av samarbetet.

3.5 Det finns stora skillnader när det gäller åsikterna om en lämplig styrstruktur. Kommissionens strategi fokuserar på samordning av befintliga initiativ, kontinuerlig övervakning av framsteg och bibehållande av handlingsplanens drivkraft. Kommissionens arbetssätt består i att reducera de institutionella mekanismerna till ett minimum utan extra finansiering av Östersjöstrategin. Europaparlamentet föreslår att ett årligt Östersjötoppmöte ska hållas före Europeiska rådets sommartoppmöte och att regionala organisatoriska enheter inom och utanför EU-systemet bör utvecklas. Detta ska delvis ske genom en egen budgetpost för strategin. EESK har redan uttryckt sitt stöd för en separat budget för strategin. Det förefaller som om parlamentet skulle vilja ha en mer ambitiös utformning av politiken än kommissionen. För att understryka den ständiga utvecklingen av strategin antog parlamentet den 22 oktober 2009 ett ändringsförslag på 20 miljoner euro till 2010 års budget för samordning och vissa pilotprojekt inom strategin.

3.6 Förutom dessa skillnader i synsätt har strategin i sig utvecklats med utgångspunkt i ett omfattande samråd som ägt rum med berörda parter i makroregionen. Strategin är innovativ, eftersom den kommer att tillämpas inom en mellanstatlig struktur och därmed går längre än EU:s traditionella regionalpolitik. Denna nya struktur ligger mellan nationalstaten och den överstatliga gemenskapen.

3.7 Östersjöstrategin beskrivs av kommissionen som ”ett arbete under utveckling”. Definitionerna av enskilda aspekter av Östersjöstrategin är medvetet vaga, eftersom de geografiska områdena skiftar beroende på vilken fråga som diskuteras. Östersjöstrategin har utformats utifrån en problemdefinition där man låter dessa frågor avgöra makroregionens geografiska område. Objektivt sett utgör de fyra pelarna och den åtföljande handlingsplanen ett allvarligt försök att på ett bättre sätt samordna utvecklingsåtgärderna i ett område som är så skiftande som Östersjöområdet, i syfte att främja territoriell sammanhållning. I tabell 1 nedan redovisas de prioriterade områden som anges i handlingsplanen för var och en av de ovannämnda pelarna.

3.8 Enligt kommissionen är det underförstått att det krävs ett integrerat arbetssätt för att säkra hållbar utveckling i regionen. De frågor som tas upp i strategin är komplexa och hänger ihop med varandra, medan det nuvarande samarbetet inte har samordnats på ett effektivt sätt.

4. Utmaningar och centrala frågor

4.1 Det är mycket som står på spel när det gäller ett framgångsrikt genomförande av Östersjöstrategin. Kommissionen har vid flera tillfällen påpekat att strategin skulle kunna bli en modell för andra makroregioner inom EU. Strategin har lovvärda syften och mål när det gäller att ta itu med en rad komplexa strukturproblem inom Östersjöregionen, men det finns även ett antal utmaningar som måste övervinnas för att strategin ska kunna bevisa sin effektivitet. Utmaningarna står i relation till strategins mervärdespotential, styrmekanismer, sammanhållningen inom EU och strategins externa effektivitet.

4.2 När det gäller mervärde ligger det en risk i att strategin innefattar en rad mycket ambitiösa åtgärder för att tillgodose majoriteten av de berörda parterna inom Östersjöregionen, och den kan visa sig vara ogenomförbar. Det finns skäl för att försöka hålla strategin på en enklare nivå och att fokusera ansträngningarna på en rad färre men strategiskt viktiga mål. Helsingforskommissionen har i sin handlingsplan för Östersjön gjort framsteg inom fiskebestånds- och miljöfrågorna. Trots dessa förbättringar bör Östersjöstrategin även fortsättningsvis uppmuntra till positiv utveckling inom fiskerinäringen och av den övriga miljön.

4.3 Östersjöstrategins styrmekanismer är även ämne för vissa kritiska kommentarer. I tabell 1 åskådliggörs en motsägelse, nämligen att de medlemsstater som är i störst behov av strategin är de som är minst involverade i dess genomförande. Dessutom har kommissionen haft problem med att kombinera de föreslagna åtgärderna med en rad olika generaldirektorat och medlemsstater. Erfarenheterna hittills visar att genomförandet av Leipzigstadgan om hållbara städer i Europa har varit relativ långsamt, och enligt vissa är Östersjöstrategin till och med mer komplicerad (6).

4.4 Framgångarna med all sådan EU-politik som Östersjöstrategin kommer att mätas i praktiska resultat som måste vara konkreta och synliga för medborgarna. Strategin utmanar även själva begreppet sammanhållning inom gemenskapen. Kommissionen har som tidigare påpekats ”höjt insatsen” när det gäller makroregionalt samarbete. Trots att allvaret i frågan om de miljömässiga, infrastrukturrelaterade och andra utmaningarna som Östersjön står inför är uppenbart för medborgarna i Östersjöländerna, är det fortfarande en stor utmaning att förklara för övriga EU-länder hur bekymmersam situationen är. I detta avseende är det organiserade civila samhällets medverkan mycket viktig. EESK har redan lagt fram ett förslag om att inrätta ett forum för det civila samhället inom Östersjöregionen och visat att man är redo att inleda förberedelserna inför ett sådant forum. Dessutom har kommittén föreslagit att man ska inrätta en tillfällig observationsgrupp eller studiegrupp för Östersjöregionen inom EESK, så att hela EESK aktivt kan delta i utvecklingen av strategin.

4.5 En av de största utmaningarna för strategin är den externa dimensionen, särskilt på grund av den nyckelroll som Ryssland spelar som central aktör i Östersjöområdet. Ryssland har hittills visat intresse för strategin och skulle dra nytta av ett framgångsrikt genomförande. Rysslands roll i strategin kommer för närvarande att inkluderas i den nordliga dimensionen och förmodligen kommer denna att anpassas till strategin. Det är värt att uppmärksamma att tre av de fyra utmaningarna i strategin (miljöskydd, dragningskraft och tillgänglighet samt säkerhet och trygghet) är mycket transnationella till sin karaktär, och därför är det lämpligt att ha vissa mekanismer inom strategin när det gäller att koppla ihop inre och yttre samverkan, speciellt på operativ nivå. Dessutom skulle strategins externa dimension eventuellt vara ännu mer omfattande genom att t.ex. Vitryssland involveras, eftersom det är ett land som påverkar miljöskyddet, attraktionskraften och tillgängligheten i Östersjöområdet.

4.6 Vissa anser att det kommer att bli enklare att säkra Rysslands engagemang i genomförandet av strategin via direkt bilateralt samarbete med EU på basis av ett ”jämbördigt partnerskap” med EU (7). Om denna uppfattning stämmer är det rimligt att fråga sig om den nordliga dimensionen, såsom förslaget utformats, är en lämplig mekanism för att säkra Rysslands engagemang i strategin.

5. Analys av strategin

5.1 Det finns ett antal tvistefrågor i strategin som måste övervakas noggrant. För det första innehåller handlingsplanen särskilda förslag för att rätta till brister inom energinät och förbindelser inom Östersjöregionen. Det finns viss oro för att dessa inte räcker med tanke på det brådskande behovet av större nätintegrering. Strategin bör inte bara syfta till att integrera och koppla samman de nuvarande separata nationella energimarknaderna i Östersjöregionen utan också till ökad solidaritet inom hela EU vad avser energi. EU behöver rysk energi och behöver därför skapa den infrastruktur som krävs för att föra in gas, olja och el i Europa. Detta krävs för att säkerställa stabiliteten i EU:s energiförsörjning. Större samarbete i fråga om energi behövs också från andra länder än medlemsländerna. Nordstream-projektet hanteras inte inom strategin. Detta är ett uppenbart utelämnande, men kommissionen påpekar att Nordstream-projektet är en mycket kontroversiell fråga och att Östersjöstrategin kräver enhälligt antagande.

5.2 Handlingsplanen innehåller förslag för att förbättra inre och yttre vattenvägs-, väg- och järnvägsnät. Väginfrastrukturen behöver uppmärksammas på allvar eftersom den antingen är mycket bristfällig eller saknas helt. Det som förr var Sovjetunionens utkanter skulle då i större utsträckning kunna bli en integrerad del av centrala Europa. Östersjöregionen har ett brådskande behov av ett fullständigt vägnät som står i proportion till behovet. De nuvarande TEN-korridorerna behöver ses över och anpassas till den nya verklighet som en mer sammanhållen union innebär, t.ex. järnvägs- och vägkorridorer från Helsingfors till Wien/Slovenien.

5.3 Ingenstans nämns den strategiska betydelse som de stora floderna har i makroregionen. Denna brist bör tas upp till behandling. I det sammanhanget är det intressant att notera att en strategi för Donauregionen nu förbereds. Samrådet om Östersjöstrategin var brett och omfattande, men lite provisoriskt organiserat. Vad gäller strategin för Donauregionen bör EESK försöka engagera sig djupare på ett mer strukturerat sätt. Kommissionen har angett att det finns en viss möjlighet till ett sådant engagemang från februari fram till sommaren 2010. EESK har redan (i både REX/262 och ECO/251) föreslagit att man ska inrätta ett forum för det civila samhället i Östersjöområdet, och detta bör nu utvecklas till ett konkret förslag. Förslaget stöds av många EP-ledamöter och parlamentet utarbetar för närvarande ett betänkande om Östersjöstrategin.

5.4 Komplexiteten i de utmaningar som Östersjöstrategin omfattar har redan konstaterats. Kommissionen har meddelat att den enhet inom kommissionen som är ansvarig för genomförandet och övervakandet av strategin kan komma att bli underbemannad under den kommande tidsperioden. EESK och parlamentet stöder båda en förstärkning av enheten. Det finns en fara för att enheten kommer att vara mycket upptagen av de administrativa utmaningarna i samband med användningen av de 20 miljoner euro till partner utanför EU som parlamentet röstade igenom (budgetpost 4). EESK betonar att både kommissionen och de medlemsstater som ansvarar för åtgärderna i planen måste ha tillräcklig administrativ kapacitet till sitt förfogande för att kunna uppfylla sina åtaganden.

5.5 Farhågor framfördes om den relativa vikt som frågan om fiske och fiskerinäringen har fått. Man kan konstatera att mycket har gjorts, särskilt av Helsingforskommissionen, och de första resultaten är uppmuntrande. Det är viktigt att dessa framsteg upprätthålls, och särskilda insatser bör göras för att stimulera ansvarsfull konsumtion.

5.6 Det har uttryckts oro över hur stor plats vetenskap, teknologi, forskning och innovation har i strategin. Kommittén är inte helt övertygad om att det är en idealisk lösning att dela upp den s.k. kunskapstriangeln (utbildning, forskning och innovation) på två av strategins utmaningar och mellan tre medlemsstater som ska ansvara för samordningen. Kommittén vill understryka att strategin bör stärka samspelet och kopplingarna mellan olika delar av kunskapstriangeln.

5.7 I fråga om den sjätte prioriterade åtgärden, undanröjandet av hinder på inre marknaden inom Östersjöområdet, stöder EESK helt denna del av strategin. Särskild uppmärksamhet bör ägnas små och medelstora företag, som utgör merparten av ekonomierna i Östersjöregionen. EESK stöder också arbetet med agendan för anständigt arbete. Ökad social dialog runt Östersjön bör uppmuntras för att fånga upp de positiva resultat som samarbetet inom strategin resulterar i, särskilt i fråga om ökat energisamarbete och integration.

5.8 Man bör rikta särskild uppmärksamhet mot den pågående och strukturella lågkonjunkturen inom varvsindustrin och därtill kopplade sektorer som negativt påverkar den ekonomiska och sociala sammanhållningen. EESK är övertygad om att Östersjöstrategin bör utökas till att omfatta även denna specifika fråga.

Bryssel den 20 januari 2010 Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs ordförande Mario SEPI

(1) EUT C 277, 17.11.2009, s. 42.

(2) EUT C 318, 23.12.2009, s. 6.

(3) Europaparlamentet (2006) ”Resolution om en strategi för Östersjöområdet för den nordliga dimensionen”, Strasbourg, 16 november 2006, A6-0367/2006.

(4) Östersjöstrategin och handlingsplanen finns på:

http://ec.europa.eu/regional_policy/cooperation/baltic/documents_en.htm

(5) Den nordliga dimensionen är ett samarbete som gör det möjligt för EU, Ryssland, Norge och Island att genomföra politiska åtgärder på gemensamma samarbetsområden.

(6) Stadgan undertecknades den 24 maj 2007 under det tyska ordförandeskapet vid ett informellt möte mellan EU:s ministrar med ansvar för stadsplanering och territoriell sammanhållning. Denna mellanstatliga stadga innehåller två viktiga rekommendationer, nämligen att i större utsträckning använda en integrerad strategi för stadsutveckling och att särskilt uppmärksamma eftersatta bostadsområden.

(7) Se till exempel ”Commitment of the Social Partners and other civil society organisations: What role can civil society and local actors play?” ett anförande av Uno Aldegren, ledamot av Regionkommittén vid konferensen ”Östersjöregionen: Ett utmärkt ställe att arbeta och göra affärer på”, anordnad av EESK och Europeiska kommissionens representation i Helsingfors, den 22–23 oktober 2009.