SV   SV 
 
 
 EUROPEISKA  
KOMMISSIONEN   
Bryssel den 13.4.2022  
SWD(2022) 116 final  
 
ARBETSDOKUMENT FRÅN KOMMISSIONENS AVDELNINGAR  
 
SAMMANFATTNING AV KONSEKVENSBEDÖMNINGSRAPPORTEN  
 
om skydd av geografiska beteckningar för hantverks - och industriprodukter  
Följedokument till  
Förslag till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING  
om skydd av geografiska beteckningar för hantverks - och industriprodukter och om 
ändring av Europaparlamentets och rådets förordningar (EU) 2017/1001 och (EU) 
2019/1753 och rådets beslut (EU) 2019/1754  
{COM(2022)  174 final}  - {SEC(2022)  193 final}  - {SWD(2 022) 114 final}  -
 {SWD(2022)  115 final}   
 
1 
 Sammanfattning  
Konsekvensbedömning av ett förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om skydd av 
geografiska beteckningar för hantverks - och industriprodukter  
A. Behov av åtgärder  
Varför? Vilket problem behöver åtgärdas?  
På EU -nivå har särskilt skydd, eller sui generis -skydd, för geografiska beteckningar upprättats för 
viner, spritdrycker, aromatiserade viner, jordbruksprodukter och livsmedel. I dagsläget finns det 
dock inget harmoniserat eller enhetligt skydd av geografiska beteckningar för hantverks - och 
industriprodukter på EU -nivå. Sexton medlemsstater i EU har nationella sui generis -system som 
skyddar geogr afiska beteckningar för hantverks - och industriprodukter. De olika systemen skiljer 
sig från varandra när det gäller skydd, administration och avgifter, och de skyddar inte 
producenterna utanför det egna landets gränser. Andra medlemsstater har inga skydds ordningar för 
geografiska beteckningar för hantverks - och industriprodukter på nationell nivå. I  stället används 
konsumentskyddslagar eller varumärken. De producenter av hantverks - och industriprodukter som 
vill ha skydd i hela EU måste ansöka i varje ensk ild medlemsstat där skydd finns. Detta kan 
avskräcka från investeringar i traditionellt hantverk i EU och leda till ökade kostnader och 
rättsosäkerhet för producenterna.  
Att det inte finns något skydd av hantverks - och industriprodukter på EU -nivå är dock inte endast 
en unionsintern fråga. I november 2019 anslöt sig EU till Genèveakten inom 
Lissabonöverenskommelsen om ursprungsbeteckningar och geografiska beteckningar, ett fördrag 
som förvaltas av Världsorganisationen för den intellektuella äganderätten. Ge nom Genèveakten 
blir det möjligt att få skydd för geografiska beteckningar oavsett vilka egenskaper de produkter 
som skyddet gäller har Således blir det möjligt att få skydd även för hantverks - och 
industriprodukter. EU bör uppfylla sina internationella åt aganden enligt Genèveakten och upprätta 
ett skyddssystem för hantverks - och industriprodukter på EU -nivå, men det finns samtidigt ett 
handlingsutrymme för hur detta ska göras på ett så kostnadseffektivt sätt som möjligt.  
Kommissionen tillkännagav i sitt me ddelande av den 25 november 2020, Att utnyttja EU:s 
innovationspotential En handlingsplan för immateriella rättigheter till stöd för EU:s återhämtning 
och resiliens  (COM(2020) 760 final), att man skulle överväga genomförbarheten i ett system för 
skydd av g eografiska beteckningar för andra produkter än jordbruksprodukter på EU -nivå.   
Tanken är att främst två huvudproblem ska åtgärdas genom initiativet. Det första  problemet är 
begränsningarna i det internationella skyddet för hantverks - och industriprodukter med geografisk 
beteckning. Om det inte finns något skydd på EU -nivå kan EU inte säkra skydd i tredjeländer för 
geografiska beteckningar för hantverks - och industriprodukter från EU genom 
Lissabonöverenskommelsen och Genèveakten eftersom det saknas en regis trering i EU att utgå 
ifrån. EU kan likaså inte heller ge skydd för geografiska beteckningar för hantverks - och 
industriprodukter från tredjeländer eftersom det saknas motsvarande skydd på EU -nivå. EU kan 
dessutom inte heller skydda geografiska beteckninga r för hantverks - och industriprodukter genom 
bilaterala handelsavtal genom att lägga till geografiska beteckningar för hantverks - och 
industriprodukter i förteckningen över geografiska beteckningar som ska skyddas enligt avtalen. 
Det andra  problemet är att  europeiska producenter av hantverks - och industriprodukter går miste 
om möjligheter. Eftersom EU har så omfattande skyddsregler (EU -varumärket, EU -
kollektivmärket, nationella rättigheter till geografiska beteckningar i vissa länder, nationella 
kollektivmä rken och nationella kvalitetsmärken i vissa länder) är det svårt för producenterna att 
hitta rätt och få skydd och att upprätthålla skyddet. Hantverks - och industriprodukter produceras 
ofta av ett mindre antal småföretag. Skillnaderna mellan de många olika  sätten att erhålla skydd 
gör det så krångligt och kostsamt att få skydd att det inte är värt det för dessa företag. De många 
 
2 
 olika nationella initiativen leder dessutom till osäkerhet kring rättsläget för producenterna och kan 
vilseleda konsumenterna och försvaga handeln inom unionen samtidigt som det lämnar utrymme 
för obehörigt bruk av geografiska beteckningar både på och utanför internet.  
Vad förväntas initiativet leda till?  
Främst ska initiativet leda till att EU effektivt uppfyller sina åtaganden enligt Genèveakten inom 
Lissabonöverenskommelsen om ursprungsbeteckningar och till att producenterna i EU ska få 
största möjliga nytta av att EU har anslutit sig till Lissabonsystemet, liksom av bilaterala 
handelsavtal. Genom att upprätta ett effektivt och  harmoniserat regelverk för skydd av hantverks - 
och industriprodukter med geografiskt samband är förhoppningen även att det medför en 
fungerande inre marknad för sådana produkter.  
De specifika målen har fastställts för att möjliggöra en utvärdering av hur åtagandena enligt 
Genèveakten kan uppfyllas på ett så kostnadseffektivt och ändamålsenligt sätt som möjligt. 
Specifikt ska det nya systemet medföra i) ett registreringssystem som är enkelt och billigt för de 
som ansöker om skydd, ii) ett ändamålsenligt och  kostnadseffektivt system för kontroll och tillsyn 
och iii) låga kostnader för offentliga myndigheter.  
Vad är mervärdet med åtgärder på EU -nivå?   
Problemet med splittrad lagstiftning skulle lösas med åtgärder på EU -nivå. Genom ett initiativ på 
EU-nivå sk ulle villkoren för skydd bli likvärdiga i alla medlemsstater, vilket skulle undanröja 
osäkerheter kring rättsläget och skapa incitament för att satsa på hantverks - och industriprodukter 
med geografisk anknytning. Många olika nationella initiativ leder däre mot till osäkerhet kring 
rättsläget för producenter som vill ha skydd, samtidigt som det vilseleder konsumenterna, hindrar 
handeln inom unionen och leder till ojämlika konkurrensvillkor för marknadsföring av produkter 
med särskilda egenskaper som har samba nd med det geografiska ursprunget.  
Genom EU -omfattande åtgärder skulle EU dessutom kunna få mesta möjliga nytta av det 
internationella systemet för ursprungsbeteckningar och geografiska beteckningar 
(Lissabonsystemet). Detta mål kan inte uppnås med endast nationella skyddssystem eftersom 
endast de medlemsstater som är parter i Lissabonöverenskommelsen kan upprätthålla 
registreringar och inge nya ansökningar inom denna begränsade ram.  
B. Lösningar  
Vilka alternativ, både lagstiftning och andra åtgärder, har övervägts?   
Finns det ett rekommenderat alternativ? Varför?   
 Status quo – ingen förändring: De nuvarande fragmenterade rättsliga ramarna i EU 
behålls, och det finns inget erkänt skydd att tillgå  på internationell nivå.  
 Alternativ 1 – utöka skyddssystemet för geografiska beteckningar för 
jordbruksprodukter till geografiska beteckningar för hantverks - och 
industriprodukter: Med detta alternativ skulle skyddssystemet för geografiska 
beteckningar för  hantverks - och industriprodukter införlivas i de befintliga 
skyddsordningarna för jordbruksprodukter och livsmedel. Enligt den föreslagna ändringen 
av skyddsordningarna för jordbruksprodukter skulle medlemsstaterna fortsätta att göra en 
preliminär prövnin g på nationell nivå. På EU -nivå skulle det ändrade systemet för 
geografiska beteckningar ge kommissionen befogenhet att låta en byrå sköta prövningen av 
ansökningar och invändningar (antagligen EUIPO). Med detta alternativ skulle den 
pågående översynen av den jordbruksbaserade livsmedelssektorn leda till att det nuvarande 
systemet för tillsyn och kontroll harmoniseras och utökas så att även geografiska 
beteckningar för hantverks - och industriprodukter omfattas.  
 Alternativ 2 – separat EU -förordning om sui ge neris -skydd av geografiska 
beteckningar:  Med detta alternativ skulle EU anta en förordning om inrättande av ett 
system för sui generis -skydd av geografiska beteckningar för hantverks - och 
industriprodukter. Systemet skulle bygga på den ordning som i dag fi nns för geografiska 
 
3 
 beteckningar för jordbruksprodukter, men jämfört med alternativ 1 skulle det anpassas 
ytterligare till hantverks - och industriprodukter. Geografiska beteckningar för hantverks - 
och industriprodukter skulle vara skyddade under EU -rätten i alla EU:s medlemsstater. 
Med detta alternativ skulle följande delalternativ vara möjliga:  
 2.1 Geografiskt samband: 2.1.A SUB: Med SUB -skydd är produktens kvalitet eller 
egenskaper helt eller till viss del kopplade till den särskilda geografiska omgivning  
där den har sitt ursprung, och alla stadier i produktionen, bearbetningen eller 
beredningen måste ske inom det avgränsade området.   
2.1.B SGB: En viss kvalitet, ett visst rykte eller andra egenskaper hos hantverks - eller 
industriprodukten kan huvudsaklig en tillskrivas produktens geografiska ursprung, 
och minst ett av produktionsstadierna äger rum i det avgränsade geografiska området.  
 2.2 De nationella myndigheternas ansvar i registreringsförfarandet: 2.2.A Ett 
tvåstegssystem : Det första steget skulle vara  på medlemsstatsnivå, där nationella eller 
lokala myndigheter skulle göra en första granskning av de lokala producenterna, av 
överenskomna produktspecifikationer och av ansökningar om geografiska 
beteckningar. Det andra steget skulle ske på EU -nivå, där en  EU-enhet skulle fatta 
beslut om registrering utan att någon avgift tas ut. 2.2.B Ett ettstegssystem : Nationella 
myndigheter skulle inte delta i granskningen eller registreringen, och lokala 
producenter skulle registrera sina geografiska beteckningar direk t på EU -nivå.  
 2.3 EU-enhet som ansvarar för registrering på EU -nivå och internationell nivå: 
2.3.A  Europeiska kommissionen skulle ansvara för registreringen på EU -nivå och 
även fungera som behörig myndighet enligt Genèveakten i Wipos 
Lissabonöverenskommels e. 2.3.B   EUIPO, som är specialiserad på immaterialrätt, 
skulle ansvara för registreringen på EU -nivå och skulle även fungera som behörig 
myndighet enligt Genèveakten.  
 2.4 Kontroll och tillsyn: 2.4.A  Samma modell för kontroll och tillsyn som i 
ordningarna för geografiska beteckningar för jordbruksprodukter  (se alternativ 1). 
2.4.B Förenklad kontroll med sträng tillsyn: Med detta delalternativ föreslås att 
självcertifiering införs, att nationella myndigheter (eller bemyndigat 
certifieringsorgan) gör stickpro vsinspektioner i kombination med ett avskräckande 
vitessystem, att de nationella myndigheterna får förenklade rapporteringsskyldigheter 
och att tillsynsordningen i systemet för jordbruksprodukter som just nu håller på att 
ses över används tillsammans med e tt system för domännamnsmeddelanden som ska 
stävja obehörigt bruk av geografiska beteckningar på internet.  
 2.5 Samordning mellan rättigheter och system på EU -nivå och nationell nivå: 
2.5.A  Geografiska beteckningar för hantverks - och industriprodukter skull e skyddas 
genom en EU-rättighet som ersätter befintliga nationella ordningar  för geografiska 
beteckningar och nationella rättigheter om geografiska beteckningar. 2.5.B  En EU -
rättighet för geografiska beteckningar för hantverks - och industriprodukter införs , 
samtidigt som ett parallellt system för nationella ansökningar om geografisk 
beteckning behålls .  
 Alternativ 3 – varumärkesreform:  Med detta alternativ skulle EU:s varumärkessystem, 
särskilt EU -varumärkesförordningen, reformeras så att producenter av han tverks - och 
industriprodukter kan ansöka om att på EU -nivå få registrera en beteckning som garanterar 
att deras produkt har en särskild produktegenskap som har samband med ett geografiskt 
område. Reformen kunde gälla antingen EU -kollektivmärket eller EU -kontrollmärket. Om 
alternativ 3 väljs och om EU -kontrollmärket ska reformeras måste det nuvarande förbudet 
mot att certifiera geografiskt ursprung tas bort. Om alternativ 3 väljs och om EU -
kollektivmärket ska reformeras måste det ändras så att det även certi fierar sambandet 
mellan egenskaper och geografiskt ursprung. Både EU -kollektivmärket och EU -
kontrollmärket skulle dessutom behöva anpassas så att de uppfyller Genèveaktens krav på 
 
4 
 hur omfattande skyddet måste vara.  
Alternativ som förkastades i ett tidigt skede:  
 Rekommendation : Detta alternativ innebär att en rekommendation utfärdas på EU -nivå 
om att medlemsstaterna ska upprätta nationella skyddssystem för att certifiera sambandet 
mellan särskilda produktegenskaper och hantverks - och industriprodukters ursp rung.  
 Tillnärmning av nationell lagstiftning : Med detta alternativ skulle EU anta ett direktiv i 
syfte att närma medlemsstaternas lagstiftning om skydd av geografiska beteckningar för 
hantverks - och industriprodukter till varandra. Genom ett direktiv skull e EU sätta upp 
förpliktelser om att nå specifika mål för skyddet för geografiska beteckningar, vad gäller 
till exempel skyddstiden, skyddets omfattning, det geografiska sambandet och 
förfarandeaspekter. Producenterna skulle kunna få nationella rättigheter till geografiska 
beteckningar registrerade på nationell nivå. Det skulle inte finnas någon rätt till geografisk 
beteckning på EU -nivå.  
Det rekommenderade alternativet är alternativ 2 : en separat EU -förordning.  Sammantaget 
rekommenderas en kombination av de lalternativen 2.1.B, 2.2.A, 2.3.B, 2.4.B och 2.5.A .  
2.1.B rekommenderas eftersom hantverks - och industriprodukters sambande med ett visst 
geografiskt område främst kommer sig av produktens historia samt särskilda traditionella 
kunskaper och produktionsmet oder och inte så mycket av element i den omgivande miljön, som 
jordmånen eller väderförhållandena. De flesta hantverks - och industriprodukter skulle alltså inte 
uppfylla villkoren för skydd med en SUB eftersom det skyddet är grundat på just den typen av 
samband. Därför passar ett SGB -system bättre för särdragen hos hantverks - och industriprodukter 
med geografisk beteckning.  
2.2.A  rekommenderas eftersom de nationella myndigheterna i första steget besitter den 
lokalkännedom som behövs för att kunna bedöma produktspecifikationerna. Det skulle även vara 
enklare för lokala småproducenter att kommunicera på sitt eget språk, ha kontakt m ed myndigheter 
som de känner till och få den vägledning och det stöd som de behöver.  
2.3.B rekommenderas eftersom EUIPO är EU:s immaterialrättsmyndighet med konstaterad 
erfarenhet av att sköta registreringen av andra immateriella rättigheter på EU -nivå. EU IPO har 
avancerade IT -verktyg som kan användas även för de nya rättigheterna till geografiska 
beteckningar för hantverks - och industriprodukter. EUIPO kan dessutom utnyttja de sakkunskaper 
och kontakter för samarbete med immaterialrättsmyndigheterna i medl emsstaterna som de redan 
har. Ytterligare effektivitetsvinster kan uppnås om EUIPO:s överklagandeinstans 
(överklagandenämnderna) används. När det till sist gäller den behöriga myndigheten i 
Lissabonsystemet har EUIPO i  dag samma funktion i två andra intern ationella registreringssystem 
som förvaltas av WIPO och besitter även institutionell kunskap på detta område.  
2.4.B rekommenderas eftersom det alternativet innebär ett kontrollsystem som är väl anpassat till 
marknaden för hantverks - och industriprodukter m ed geografiska beteckningar, som är liten och 
inbegriper stora variationer. Egenförsäkran kan ses som ett överkomligt alternativ för mikroföretag 
och egenföretagare. Detta skulle kompletteras med ett system där myndigheterna gör 
stickprovskontroller på ege t initiativ och med höga viten i syfte att avskräcka producenterna från 
att försöka kringgå kraven. Tillsynen skulle stärkas, för det första genom fler kontroller av 
hantverks - och industriprodukter med geografiska beteckningar under transitering och för d et 
andra genom ett nyinrättat meddelandesystem som ska förhindra registrering av domännamn där 
geografiska beteckningar för hantverks - och industriprodukter missbrukas. 
Rapporteringsskyldigheterna för de nationella myndigheterna och kommissionen skulle var a 
proportionerliga.  
2.5.A rekommenderas eftersom ett system på både EU -nivå och nationell nivå lär innebära att de 
i dag mycket varierande nationella lagarna behöver harmoniseras eftersom skyddet för hantverks - 
och industriprodukter med geografisk anknytn ing ser mycket olika ut i de olika medlemsstaternas 
 
5 
 lagstiftning. Harmonisering kan innebära oproportionerligt mycket arbete vad gäller lagstiftning 
och administration, och mycket resurser kan behöva läggas på att upprätthålla konvergens mellan 
de nationel la skyddssystemen. Om nationella geografiska beteckningar ersätts av ett system på 
EU-nivå skapas ett unikt regelverk som gäller hela den inre marknaden, vilket ger klarhet kring 
rättsläget och förutsägbara och relativt låga kostnader för producenterna. Me d ett ramverk på EU -
nivå blir systemet dessutom mer enhetligt, vilket gör att de geografiska beteckningarna kan 
utvecklas.  
Vem stöder vilka alternativ?   
Producenter av hantverks - och industriprodukter med geografiska beteckningar, 
Europaparlamentet, Europeiska regionkommittén, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén, 
nio medlemsstater (kvalificerad majoritet) och den akademiska världen har uttryckt sta rkt stöd för 
ett sui generis -system för geografiska beteckningar enligt alternativ 2 samt den rekommenderade 
kombinationen av delalternativ.  
Fyra medlemsstater stöder status quo -alternativet, som innebär att ingenting förändras, och anser 
att det räcker m ed varumärkesskydd.  
C. Det rekommenderade alternativets konsekvenser  
Vad är nyttan med det rekommenderade alternativet (om det finns ett sådant alternativ, 
annars anges nyttan med de huvudsakliga alternativen)?   
För producenter : Alla producenter i EU kan få EU -omfattande skydd för geografiska 
beteckningar för hantverks - och industriprodukter. Sådant skydd uppmuntrar till 
producentsamarbete, stärker det lokalproducerade utbudet, skapar nischmarknader och uppmuntrar 
producenterna att samarbeta med lokala  myndigheter. Precis som med systemet med geografiska 
beteckningar för jordbruksprodukter kan producenterna marknadsföra skyddade geografiska 
beteckningar genom en logotyp i produktens märkning. På internationell nivå innebär det 
rekommenderade alternative t att producenter i EU kan ansöka om internationellt skydd för sina 
hantverks - och industriprodukter hos andra parter i Genèveakten och att tredjelands - och 
organisationsparter i Genèveakten kan få skydd för geografiska beteckningar för sina hantverks - 
och industriprodukter inom hela EU. Det ger även producenter av hantverks - och industriprodukter 
i EU bättre skydd i tredjelandsmarknader som Kina, Ryssland och Indien genom kraftfulla 
bestämmelser om geografiska beteckningar i bilaterala handelsavtal som EU slutit.  
För konsumenter:  Konsumenter, som ofta är villiga att betala extra för produkter med skyddad 
geografisk beteckning, får bättre information.  
För allmänheten:  Genom det rekommenderade alternativet skyddas produkter med geografisk 
anknytning i den breda allmänhetens intresse. Samtidigt får man ut det mesta av lokala kunskaper 
och det lokala arvet, och bl.a. turistnäringen stimuleras, särskilt på landsbygden och i mindre 
utvecklade regioner (särskilt viktigt efter covid -19-pandemin).  
För EU som global politisk aktör:  Genom ett sui generis -system för geografiska beteckningar 
och bästa möjliga skydd av alla produkter med geografisk beteckning, som förespråkas i det  
rekommenderade alternativet, försvaras EU:s ledande ställning på det internationella planet 
ytterligare.  
Vad är kostnaderna för det rekommenderade alternativet (om det finns ett sådant alternativ, 
annars anges kostnaderna för de huvudsakliga alternativen)?   
Ett EU -organ kommer att behöva sköta grundfunktionerna i registreringssystemet för geografiska 
beteckningar för hantverks - och industriprodukter och skaffa sig den operativa erfarenhet och 
särskilda kompetens som än så länge saknas på områ det.  
Även medlemsstaterna måste upprätta ett ramverk. Även om erfarenheterna visar att denna börda 
kan vara lätt på jordbruksområdet är ett helt offentligt -privat system för kontroll och tillsyn per 
definition mindre kostsamt för myndigheterna. Kostnadsbe sparingar kan även uppnås genom att 
 
6 
 tillåta producenterna att, till exempel efter att rätten till en geografisk beteckning har beviljats, i 
fortsättningen själva försäkra att de uppfyller kraven.  
Nedan visas en uppskattning av de årliga kostnaderna i euro  för en geografisk beteckning:  
Åtgärd  Producentgrupp  Myndigheter  Totalt  
Nationellt  EU 
Registrering*  15 000 7 500 17 000 39 500 
Verifiering/kontroll*  5 700 100 0 5 800 
Tillsyn och administration**  3 000 3 900 0 6 900 
Totalt  23 700 11 500 17 000 52 200 
* engångskostnader; ** återkommande kostnader  
Källa: Egna beräkningar utifrån uppgifter från VVA och AND International (2021).  
Hur påverkas företagen, särskilt små och medelstora företag och mikroföretag?  
Se fördelarna för producenter ovan.  
Påverkas medlemsstaternas budgetar och förvaltningar  i betydande grad?   
Medlemsstaternas myndigheter (nationella immaterialrättsmyndigheter och andra avdelningar) 
kommer att åläggas proportionerliga genomförandekostnader för att bygga upp en administrativ  
infrastruktur för det nationella steget i registreringsförfarandet. För närvarande uppskattas dessa 
kostnader motsvara en heltidsekvivalent eller deltidsarbete för två granskare.  
Uppstår andra betydande konsekvenser?   
Inga andra betydande konsekvenser förväntas.  
D. Uppföljning  
När kommer åtgärderna att ses över?  
Efter att det rekommenderade alternativet har trätt i kraft kommer kommissionen att övervaka 
genomförandet av det för att bedöma ändamålsenligheten. Initiativet kan ses som lyckat om det 
uppskattas och anammas av lokala aktörer samt förbättrar situationen för producenter av produkter 
med geografisk beteckning, liksom om det ger lokala spridningseffekter, som ökat allmänt 
välstånd, ökad sysselsättning särskilt bland kvinnor samt förbättringar i de demografiska 
förhållandena och i utvecklingen av hållbar turi sm.