MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET enligt artikel 251.2 andra stycket i EG-fördraget om Gemensam ståndpunkt antagen av rådet inför antagandet av Europaparlamentets och rådets direktiv om ändring av rådets direktiv 72/166/EEG, 84/5/EEG, 88/357/EEG, 90/232/EEG och Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/26/EG om ansvarsförsäkring för motorfordon (Femte motorfordonsförsäkringsdirektivet)

2002/0124 (COD)

MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET enligt artikel 251.2 andra stycket i EG-fördraget om Gemensam ståndpunkt antagen av rådet inför antagandet av Europaparlamentets och rådets direktiv om ändring av rådets direktiv 72/166/EEG, 84/5/EEG, 88/357/EEG, 90/232/EEG och Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/26/EG om ansvarsförsäkring för motorfordon (Femte motorfordonsförsäkringsdirektivet)

1. BAKGRUND

- Den 7 juni 2002 antog kommissionen ett förslag till direktiv om ändring av rådets direktiv 72/166/EEG, 84/5/EEG, 88/357/EEG, 90/232/EEG och Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/26/EG om ansvarsförsäkring för motorfordon [1]. Förslaget överlämnades till rådet och Europaparlamentet samma dag.

[1] KOM (2002) 244 slutlig - 2002/0124(COD), EGT C 227 E, 24.9.2002, s. 387-392.

- Vid sitt plenarsammanträde den 26-27 februari 2003 [2] avgav Ekonomiska och sociala kommittén ett positivt yttrande om förslaget med några reservationer.

[2] EUT C 95, 23.4.2003, s. 45-47.

- Vid sin plenarsession den 22 oktober 2003 antog Europaparlamentet en lagstiftningsresolution [3] med sitt yttrande om kommissionens förslag.

[3] PE A5-0346/03/fin. Föredragande W. Rothley.

- Den 26 april 2004 antog rådet den gemensamma ståndpunkt [4] som är föremålet för detta meddelande.

[4] EUT...........

2. FÖRSLAGETS SYFTE

Förslaget syftar till att revidera de befintliga motorfordonsförsäkringsdirektiven för att:

(1) Aktualisera och förbättra skyddet för skadelidande vid olyckor med motorfordon med hjälp av obligatorisk försäkring.

(2) Täppa igen hålen och förtydliga vissa bestämmelser i direktiven och därigenom öka konvergensen i fråga om tolkningen och tillämpningen av dem i medlemsstaterna.

(3) Lämna lösningar på ofta förekommande problem för att skapa en effektivare inre marknad för motorfordonsförsäkringar.

3. KOMMENTARER TILL DEN GEMENSAMMA STÅNDPUNKTEN

3.1. Allmänna överväganden

3.1.1. Den gemensamma ståndpunkt som antogs av rådet med kvalificerad majoritet bibehåller väsentligheterna i kommissionens förslag (nedan "förslaget"). Den innehåller också en del förbättringar när det gäller vissa aspekter. För det första inlemmar den helt, eller till sin andemening, alla de av parlamentets ändringsförslag som godtagits av kommissionen vid plenarmötet. För det andra bemöter den i några viktiga fall den oro som kommer till uttryck i parlamentets ändringsförslag och innehåller lösningar som pekar i samma riktning som ändringsförslagen, utan att helt sammanfalla med dem. Slutligen behandlar den gemensamma ståndpunkten även en del teknikaliteter som inte togs upp av parlamentet.

3.1.2. De huvudsakliga förändringarna i förhållande till förslaget som införs genom den gemensamma ståndpunkten kommenteras mer ingående nedan. De är klassificerade i två huvudkategorier: ändringar som föranleds av parlamentets ändrings förslag och andra ändringar som införs av rådet.

3.2. Ändringar av den gemensamma ståndpunkten som föranleds av parlamentets ändringsförslag

3.2.1. I den gemensamma ståndpunkten beaktas, helt eller till sin andemening, de ändrings förslag som antogs av parlamentet i dess första behandling och som godtagits av kommissionen. Dessa ändringsförslag är de följande:

* Ändringsförslag nr 5 och 20 (Skaderegleringsrepresentanter): Den gemensamma ståndpunkten (skäl 22 och artikel 4) återspeglar innehållet i parlamentets båda ändrings förslag. Avsikten med dem är att man skall undvika att utvidgningen av försäkringsbolagens skyldighet att utse en skaderegelringsrepresentant i varje medlemsstat till att även omfatta alla olyckor - vilket föreskrivs i förslaget - skall överlappa det nuvarande systemet med gröna-kort-byråer för reglering av uppgörelser av olyckor och förhindra dess funktion.

* Ändringsförslag nr 7 och 21 (Enhetlighet mellan Fjärde motor fordons försäkrings direktivet och rådets förordning nr 44/2001): Den gemensamma ståndpunkten beaktar dessa ändringsförslag och modifierar artikel 5 i förslaget och artikel 4.8 i Fjärde motor fordons försäkrings direktivet. Till hänvisningen till "Bryssel konventionen av den 27 september 1968 om domstols behörighet och om verkställighet av domar på privaträttens område" i artikel 4.8 läggs ett nytt omnämnande av rådets förordning nr 44/2001 av den 22 december 2000. Denna förordning som ersatt Brysselkonventionen i fråga om samtliga medlemsstater (utom Danmark) antogs efter Fjärde motorfordons försäkrings direktivet och nämndes därför inte i detta direktiv. Hänvisningen till de båda rättsliga instrumenten, konventionen och förordningen, behövs därför nu.

* Ändringsförslag nr 14: (Personskador orsakade av oidentifierade fordon): I den gemensamma ståndpunkten (artikel 2) ändras förslaget och hänsyn tas till andan i ändringsförslaget. Enligt den gemensamma ståndpunkten skall villkoren för att personskador skall anses vara betydande avgöras i enlighet med medlemsstaternas lagstiftning. Vidare specificerar det, i likhet med vad parlamentet rekommenderar, att medlemsstaterna i detta hänseende kan ta hänsyn till om skadan har krävt "sjukhusvård".

* Ändringsförslag nr 18 (intyg om ersättningskrav): I likhet med vad som avses med detta ändringsförslag säkerställer artikel 4 i den gemensamma ståndpunkten att försäkringsbolaget skall lämna intyg om ersättningskrav när försäkrings tagaren så begär.

3.2.2. Den gemensamma ståndpunkten innehåller också andra ändringar som bemöter den oro som kom till uttryck i parlamentets ändringsförslag och som således pekar i samma riktning som dessa, utan att den lösning som behållits av rådet dock helt sammanfaller med ändringsförslagen:

* Ändringsförslag nr 25, 27 och 28 (Minimiförsäkringsbelopp): I den gemensamma ståndpunkten (artikel 2) beaktas i stor utsträckning parlamentets önskemål vad gäller höjningen av minimibeloppen för försäkringens täckning. Minimibeloppet för personskador höjs till 5 miljoner euro per olycksfall, vilket begärdes av parlamentet medan minimibeloppet för materiella skador har fastställts till 1 miljon euro per olycksfall i stället för 2 miljoner euro som begärdes. Vidare ger den gemensamma ståndpunkten medlemsstaterna möjlighet att fastställa ett minimi belopp på 1 miljon euro per skadelidande. Parlamentets begäran om en övergångs period på fem år har bibehållits i den gemensamma ståndpunkten.

* Ändringsförslag nr 11 och 26 (Undantag från försäkringsplikt för vissa speciella fordon): Första motorfordonsförsäkringsdirektivet ger medlemsstaterna rätt att tillämpa undantag från skyldigheten att försäkra vissa speciella kategorier av fordon. Förslaget avsåg att avskaffa dessa undantag eftersom det efter ikraftträdandet av Schengenavtalet vid ett sådant fordons gränspassage inte går att garantera övriga medlemsstaters rätt att vid gränspassagen kräva innehav av giltigt grönt kort eller en gränsförsäkring för kompensation till potentiella skadelidande i enlighet med vad som föreskrivs i direktivet. I den gemensamma ståndpunkten [artiklarna 1.3 b och 5.2] har man dock behållit detta undantag med anledning av parlamentets ändringsförslag nr 11 och 26, men infört en mekanism som säkerställer kompensation till skadelidande vid olyckor som orsakats av dessa fordon antingen i den medlemsstat där de är hemmahörande eller i alla övriga medlems stater. Undantaget kan ses över efter fem år beroende på erfarenheterna av tillämpningen av det. För att slutligen ta hänsyn till denna ändring är punkt 2 ii i artikel 5.1 i Fjärde Motorfordons försäkrings direktivet struken i den gemensamma ståndpunkten, medan däremot punkt 5 ii i artikel 5.1 i samma direktiv bibehålls. Kort sagt: Den gemensamma ståndpunkten följer på denna punkt ande meningen i parlamentets begäran och motsvarar samtidigt förslagets målsättning att ge fullt skydd till skadelidande vid olyckor som orsakats av dessa fordon.

3.3. Andra ändringar som införs av rådet i den gemensamma ståndpunkten

Med den gemensamma ståndpunkten infördes även följande ändringar som inte begärts av parlamentet:

* Kompensation till skadelidande vid olyckor som orsakas av fordon som är undan tagna från försäkringsplikten enligt artikel 4 a i Första motorfordons försäkrings direktivet: I den gemensamma ståndpunkten [artikel 1.3 a] säkerställs att skade lidande vederbörligen skall kompenseras av de myndigheter eller organ, som utsetts av medlemsstaten, vid olyckor som orsakas av fordon som undantagits från försäkrings plikten, enligt artikel 4 a i Första motorfordonsförsäkringsdirektivet, i den medlems stat där dessa fordon normalt är hemmahörande. I Första motor direktivet säkerställdes endast kompensation till skadelidande vid olyckor som förorsakats utomlands av sådana fordon men inte till skadelidande vid olyckor i den medlems stat där dessa fordon är registrerade. I den gemensamma ståndpunkten förskrivs dessutom att kommissionen skall offentliggöra de kategorier av fordon som berörs av detta undantag samt de myndigheter eller organ som ansvarar för kompensationen. Dessa ändringar stärker skyddet för de skadelidande.

* Motorfordonsförsäkringsdirektivens territoriella räckvidd: För att förtydliga den territoriella räckvidden för tillämpningen av motorfordonsförsäkringsdirektiven i enlighet med artikel 299 i fördraget stryks [artikel 1.4] i den gemensamma ståndpunkten hänvisningen till medlems staternas "icke-europeiska territorium" i artiklarna 6 och 7.1 i direktiv 72/166/EEG.

* Fotgängare och cyklister Den gemensamma ståndpunkten [artikel 4.2] följer inte helt förslaget i fråga om skyddet för fotgängare och cyklister. I den nya orda lydelsen för denna bestämmelse betonas dock att den obligatoriska försäkringen för det inblandade motorfordonet måste täcka person- och egendoms skador för fot gängare, cyklister och andra icke motoriserade trafikanter i den utsträckning som de har rätt till kompensation i enlighet med den nationella lagstiftningen om civilrättsligt ansvar. Denna bestämmelse följer ett utkast till ändrings förslag som övervägdes i Europaparlamentets utskott för rättsliga frågor, men som slutligen inte behölls.

4. SLUTSATSER

Kommissionen anser att den gemensamma ståndpunkten bibehåller nyckeldelarna i kommissionens förslag liksom de av Europaparlamentets ändrings förslag som godtagits av kommissionen. Kommissionen kan rekommendera denna gemensamma ståndpunkt för Europaparlamentet.