MOTIVERING

1.Fråga som behandlas i förslaget

Detta förslag rör ett beslut om den ståndpunkt som ska intas på Europeiska unionens vägnar i gemensamma EES-kommittén i samband med det planerade antagandet av gemensamma EES-kommitténs beslut om ändring av bilaga IX (Finansiella tjänster) till EES-avtalet.

2.Bakgrund till förslaget

2.1.EES-avtalet

Avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES-avtalet) säkerställer lika rättigheter och skyldigheter på den inre marknaden för medborgare och ekonomiska aktörer i EES. Enligt EES-avtalet ska EU-lagstiftningen om de fyra friheterna införlivas i alla 30 EES-stater, dvs. EU:s medlemsstater samt Norge, Island och Liechtenstein. Avtalet omfattar även samarbete på andra viktiga områden såsom forskning och utveckling, utbildning, sociala frågor, miljöfrågor, konsumentskydd, turism och kultur, vilka gemensamt benämns angränsande och övergripande politikområden. EES-avtalet trädde i kraft den 1 januari 1994. Europeiska unionen och dess medlemsstater är parter i EES-avtalet.

2.2.Gemensamma EES-kommittén

Gemensamma EES-kommittén ansvarar för förvaltningen av EES-avtalet. Kommittén är ett forum som gör det möjligt att utbyta åsikter om frågor som rör EES-avtalets funktion. Besluten fattas i samförstånd och är bindande för parterna. På EU-sidan är det Europeiska kommissionens generalsekretariat som ansvarar för samordning av EES-frågor.

2.3.Gemensamma EES-kommitténs planerade akt

Gemensamma EES-kommittén förväntas anta gemensamma EES-kommitténs beslut (den planerade akten) om ändring av bilaga IX (Finansiella tjänster) till EES-avtalet.

Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 909/2014 av den 23 juli 2014 om förbättrad värdepappersavveckling i Europeiska unionen och om värdepapperscentraler samt ändring av direktiv 98/26/EG och 2014/65/EU och förordning (EU) nr 236/2012 införlivades i EES-avtalet genom gemensamma EES-kommitténs beslut nr 18/2019 av den 8 februari 2019 och hänvisas till i punkt 31 bf i bilaga IX till EES-avtalet.

Genom anpassning c i punkt 31 bf i bilaga IX till EES-avtalet beviljas Liechtenstein ett undantag för att tillåta värdepapperscentraler i tredjeland som redan tillhandahåller de tjänster som avses i artikel 25.2 i förordning (EU) nr 909/2014 till finansiella intermediärer i Liechtenstein eller som redan har etablerat en filial i Liechtenstein att fortsätta att tillhandahålla sådana tjänster i upp till fem år efter det datum då gemensamma EES-kommitténs beslut nr 18/2019 av den 8 februari 2019 trädde i kraft.

Syftet med den planerade akten är att på Liechtensteins begäran förlänga det undantag som anges i anpassning c i punkt 31 bf i bilaga IX till EES-avtalet efter den 8 februari 2024, för en tillämpningsperiod som inte bör överskrida sju år från och med dagen för ikraftträdandet av gemensamma EES-kommitténs beslut [planerat till februari 2023]. Den planerade akten skulle därför göra det möjligt för värdepapperscentraler i tredjeland som redan tillhandahåller de tjänster som avses i artikel 25.2 i förordning (EU) nr 909/2014 till finansiella intermediärer i Liechtenstein eller som redan har etablerat en filial i Liechtenstein att fortsätta att tillhandahålla sådana tjänster i upp till sju år efter det datum då den planerade akten träder i kraft. I utkastet till förslag anges dock också att anpassning c i punkt 31bf i bilaga Annex IX till EES-avtalet ska ses över om artikel 25 eller artikel 69 i förordning (EU) nr 909/2014 ändras under den tidsperioden.

Den planerade akten blir bindande för parterna i enlighet med artiklarna 103 och 104 i EES-avtalet.

2.4.Övriga inslag

Ingående redogörelse för de specifika bestämmelserna i förslaget

Liechtensteins situation (anpassning 3 c)

Liechtenstein och Schweiz är nära förbundna med varandra genom ett tätt nätverk av fördrag, däribland tullfördraget från 1923 och valutafördraget från 1980 enligt vilket Liechtenstein (som redan har den schweiziska francen som officiell valuta sedan 1921) ingår i Schweiz valutaområde. Inom sektorn för finansiella tjänster innebär valutafördraget att vissa schweiziska rättsliga och administrativa regler (se bilagorna till valutafördraget) är direkt tillämpliga. Följden är att vissa finansiella intermediärer (t.ex. banker, investmentföretag) måste uppfylla rapporteringskrav som ställs av den schweiziska centralbanken så att den kan genomföra sin penningpolitik. Det gemensamma ekonomiska området och gemensamma valutaområdet har tidigare lett till starka ekonomiska band mellan de båda länderna, vilka kvarstod efter Liechtensteins anslutning till EES-avtalet.

Av dessa skäl är Liechtensteins finansiella marknad helt integrerad med och bygger i stor utsträckning på schweiziska finansmarknadsinfrastrukturer. Eventuella störningar i det nuvarande systemet kan leda till problem för Liechtensteins finansmarknadsaktörer. Genom anpassning 3 c föreskrivs därför att värdepapperscentraler från tredjeland som redan tillhandahåller de tjänster som avses i artikel 25.2 i förordningen om värdepapperscentraler till finansiella intermediärer i Liechtenstein eller som redan har etablerat en filial i Liechtenstein får tillåtas att fortsätta att tillhandahålla de tjänster som avses i artikel 25.2 för en period på högst sju år efter ikraftträdandet av det bifogade utkastet till beslut av gemensamma EES-kommittén. I utkastet till förslag anges dock också att anpassning c i punkt 31bf i bilaga Annex IX till EES-avtalet ska ses över om artikel 25 eller artikel 69 i förordning (EU) nr 909/2014 ändras under den tidsperioden.