RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET OCH RÅDET

om hur Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1337/2011 av den 13 december 2011 om europeisk statistik över permanenta grödor fungerar

1. BAKGRUND

Förordning (EU) nr 1337/2011 (nedan kallad förordningen) om europeisk statistik över permanenta grödor trädde i kraft den 1 januari 2012. Genom förordningen upphävdes följande två rättsakter: rådets förordning (EEG) nr 357/79 av den 5 februari 1979 om statistiska undersökningar av vinodlingsområden samt Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/109/EG av den 19 december 2001 om de statistiska undersökningar som medlemsstaterna skall utföra för att bestämma produktionspotentialen för odlingar med vissa slag av fruktträd. Förordning (EU) nr 1337/2011 omfattar följande två insamlingar av strukturella uppgifter om permanenta grödor:

·Uppgiftsinsamling om fruktodlingar av äpple-, päron-, persiko-, nektarin-, apelsin-, citron-, småcitrus- och olivträd samt vinstockar för bordsdruvor.

·Uppgiftsinsamling om vinodlingar som producerar druvor för vin och russin samt druvor med dubbla användningsområden.

Hittills har tre uppgiftsinsamlingar genomförts: två om fruktodlingar (2012 och 2017) och en om vinodlingar (2015).

I artikel 13 i förordningen fastställs att ”[s]enast den 31 december 2018 och därefter vart femte år ska kommissionen granska hur denna förordning fungerar. I samband med denna granskning ska kommissionen bedöma huruvida det är nödvändigt att ta fram alla de uppgifter som avses i artikel 4. Om kommissionen anser att vissa av dessa uppgifter inte längre behövs, ska den ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 11 genom vilka vissa uppgifter tas bort från bilagorna I och II.”.

I denna rapport sammanfattas de huvudsakliga resultaten från granskningen av hur denna förordning fungerar. Den bygger på den europeiska strategin för jordbruksstatistik 2020 som godkändes av kommittén för det europeiska statistiksystemet på dess 27:e möte den 19 november 2015. I rapporten presenteras den nya rättsliga ram för strukturstatistik om permanenta grödor som upphäver förordning (EU) nr 1337/2011 vars funktionssätt denna rapport handlar om.

2. HUVUDSAKLIGA RESULTAT OCH BEDÖMNING

Förordning (EU) nr 1337/2011 är i viss mån problematisk att genomföra. Detta har visat sig dels genom erfarenheter från uppgiftsinsamlingarna om fruktodlingar från 2012 och 2017 samt uppgiftsinsamlingen om vinodlingar från 2015, dels genom återkoppling från olika möten i expertgrupper och dels genom kvalitetsrapporter från medlemsstaterna. Även användarnas behov har förändrats under det senaste årtiondet.

2.1 Problem i samband med uppgiftsinsamlingen

Analysen av uppgifterna och kvalitetsrapporterna visar att uppgiftsinsamlingen om fruktodlingar och vingårdar är förenade med vissa inneboende problem.

2.1.1 Uppgiftsinsamling om fruktodlingar

Det finns två konsekvenser av att variablerna (artgrupp, fruktens färg, tidpunkt för skörd, ålder, densitet) korstabuleras mot varandra. För det första måste medlemsstaterna tillämpa en mycket hög provtagningsfrekvens. Bland de länder som saknade ett fruktodlingsregister var den genomsnittliga provtagningsfrekvensen så hög som 54 %. Fem av dessa länder blev därför tvungna att genomföra en totalinventering för att samla in uppgifter om fruktodlingar. För det andra leder den detaljerade uppdelningen av uppgifter till att uppgiftsinsamlingen blir dyr och tidsödande. Den genomsnittliga kostnaden för uppgiftsinsamlingen om fruktodlingar (per referensår) är cirka 220 000 euro per land, med ett spann på mellan 2 500 euro och 900 000 euro. Arbetskraftsinsatsen vid statistikmyndigheterna varierar mellan 0,1 och 6,2 heltidsekvivalenter. Dessutom innebär det en tung belastning på svarandena på grund av mycket stora prover och långa frågeformulär som kräver omfattande mätningar av arealer.