SV Europeiska unionens officiella tidning C 385/2

Sjuttonde lägesrapporten om genomförandet av EU:s strategi för kampen mot olaglig anhopning av och handel med handeldvapen och lätta vapen och ammunition till dessa – (2014/I)

(2014/C 385/02)

I. INLEDNING

Den sjuttonde lägesrapporten om genomförandet av EU:s strategi för kampen mot olaglig anhopning av och handel med handeldvapen och lätta vapen och ammunition till dessa täcker EU:s verksamhet under första halvåret 2014 (1 januari 2013–30 juni 2014). Rapporten har utarbetats av utrikestjänstens avdelning för massförstörelsevapen, konventionella vapen och rymdfrågor, i samarbete med andra relevanta avdelningar vid utrikestjänsten och Europeiska kommissionen. Under rapporteringsperioden fortsatte EU att verka för frågor som rör handeldvapen och lätta vapen och ammunition till dessa inom samtliga multilaterala forum och i sin politiska dialog med tredjeländer inom ramen för relevanta internationella instrument, såsom FN:s handlingsprogram för att förebygga, bekämpa och utrota alla former av olaglig handel med handeldvapen och lätta vapen (nedan kallat handlingsprogrammet) och det internationella instrumentet för att möjliggöra för stater att i tid och på ett tillförlitligt sätt identifiera och spåra olagliga handeldvapen och lätta vapen (nedan kallat det internationella spårningsinstrumentet). Antagandet av ett vapenhandelsfördrag 2013 ger löfte om en komplettering och förstärkning av det arbete som utförs inom ramen för FN-instrument såsom handlingsprogrammet och skjutvapenprotokollet. Medtagandet av handeldvapen och lätta vapen i vapenhandelsfördragets tillämpningsområde innebär att det införs rättsligt bindande skyldigheter och nya normer för regleringen av laglig överföring av handeldvapen och lätta vapen, vilket ytterligare kommer att minska risken för att handeldvapen och lätta vapen avleds till den olagliga marknaden. Under perioden fortsatte EU också att genomföra ett flertal olika projekt för att bekämpa eller förebygga olaglig handel och överdriven anhopning av handeldvapen och lätta vapen och ammunition till dessa.

II. GENOMFÖRANDE AV HANDLINGSPLANEN FÖR EU:s STRATEGI FÖR HANDELDVAPEN OCH LÄTTA VAPEN

II.1. Effektiv multilateralism för att utveckla universella, regionala och nationella mekanismer för att motverka utbud och destabiliserande spridning av handeldvapen och lätta vapen och ammunition till dessa

a) Genomförande av FN:s handlingsprogram från 2001 för att förebygga, bekämpa och utrota alla former av olaglig handel med handeldvapen och lätta vapen

EU deltog aktivt i det femte, vartannat år återkommande mötet mellan staterna (nedan kallat BMS5) inom handlingsprogrammet för handeldvapen och lätta vapen, som hölls i New York den 16–20 juni 2014. Inför BMS5 lade EU fram ett arbetsdokument (1) om det fokus som EU helst ville se för mötet och deltog aktivt i alla informella samråd.

I slutdokumentet från BMS5 togs viktiga av EU prioriterade frågor med, t.ex. ett tydligt fokus på fysisk säkerhet och hantering av lager (bl.a. en hänvisning till internationella standarder och riktlinjer inom det området), spårning av olagliga vapen under och efter konflikter, hänvisningar till FN:s generalsekreterares inledande rapport om konsekvenserna av teknisk utveckling inom tillverkning av handeldvapen och märknings-, registerförings- och spårningsteknik, rekommendationen att det förutsättningslösa mötet mellan regeringsexperter under 2015 går in djupare på den senare frågan samt ett konstaterande av de förödande effekter som olagliga handeldvapen och lätta vapen har på civilbefolkningar, särskilt kvinnor och barn. Olyckligtvis togs andra frågor inte med i slutdokumentet, t.ex. hänvisningar till vapenhandelsfördraget och FN:s säkerhetsråds resolution 2117 och ett uttryckligt omnämnande av ammunition.

EU såg till att få en hög profil vid BMS5 genom att aktivt delta i förhandlingarna, bl.a. genom att läsa upp fyra officiella uttalanden i plenum, och genom att medverka vid sidoevenemang, bl.a. den internationella lanseringen av det EU-finansierade iTrace-projektet (se nedan).

För att komplettera EU:s politiska ansträngningar inom FN för främjande av mer systematisk spårning av handeldvapen och lätta vapen i konfliktområden och f.d. konfliktområden antog rådet den 25 november 2013 beslut 2013/698/Gusp (2) för att inrätta en tillgänglig och användarvänlig global rapporteringsmekanism för olagliga handeldvapen och lätta vapen och andra olagliga konventionella vapen och ammunition (”iTrace”) avsedd att minska risken för olaglig handel med dessa. Systemet syftar till att spåra olagliga handeldvapen och lätta vapen, andra olagliga konventionella vapen och annan olaglig konventionell ammunition och till att lägesmarkera specifika vapentyper, leverantörer, transportörer och olagliga mottagare. Med sin inriktning på konfliktdrabbade regioner och sin information från fältforskning och redan befintlig, policyrelevant dokumentation om överföring av handeldvapen och lätta vapen och andra konventionella vapen och ammunition är iTrace avsedd att vara den första globala mekanismen någonsin för systematisk övervakning av olaglig vapenhandel. Mekanismen syftar också till att bidra till övervakningen av genomförandet av vapenhandelsfördraget, tillhandahålla omfattande information till stöd för översynen av vapenhandelsfördragets genomförande och stärka de nationella regeringarnas förmåga att förutse effekterna av beslut om vapenexportlicenser.

Under första halvåret 2014 arbetade genomförandeorganet för detta rådets beslut, Conflict Armament Research, på den tekniska utvecklingen av iTrace-systemet och bedrev inledande fältundersökningar i flera olika länder (Centralafrikanska republiken, Demokratiska republiken Kongo, Irak, Somalia, Sydsudan och Syrien) för att förse systemet med realtidsdata. Conflict Armament Research anordnade dessutom den internationella lanseringen av iTrace i anslutning till BMS5 den 17 juni och presenterade under samma månad iTrace-projektet vid andra utåtriktade evenemang i Washington DC och Nairobi. Hela iTrace-onlineportalen för kartläggning skulle enligt planeringen vara tillgänglig för allmänheten i slutet av september 2014.

Inom ramen för rådets beslut till stöd för verksamheten vid Förenta nationernas kontor för nedrustningsfrågor för genomförande av Förenta nationernas handlingsprogram (rådets beslut 2011/428/Gusp av den 18 juli 2011) (3) fick under första halvåret 2014 stater stöd avsett att få dem att faktiskt och fullt ut genomföra det internationella spårningsinstrumentet, bl.a. genom en regional utbildningskurs om planeringen och genomförandet av nationella märknings-, registerförings- och spårningsprogram (i Lomé i Togo den 18–19 mars 2014). Genom seminariet fick nationella experter från stater i Västafrikanska staters ekonomiska gemenskap (Ecowas) tillfälle att införliva bästa praxis vad gäller genomförandet av det internationella spårningsinstrumentet i sin nationella märknings-, registerförings- och spårningsverksamhet på ett vittomspännande och hållbart sätt. Vid kursen användes riktlinjerna för nationella märknings-, registerförings- och spårningsprogram, som tagits fram särskilt för stater i Afrika söder om Sahara och som blev mycket väl mottaget av deltagarna. Med seminariet som utgångspunkt håller Burkina Faso, Niger och Sierra Leone nu på att få maskiner för märkning av vapen, vilket garanterar de nationella myndigheterna i mottagarstaterna större kunskap och expertis.

Inom ramen för samma rådsbeslut fortsatte Unoda också att stödja tillämpningen av de internationella tekniska riktlinjerna för ammunition (nedan kallade de internationella tekniska riktlinjerna), särskilt i Afrika och Latinamerika. I detta avseende anordnade Unoda, tillsammans med kontorets regionala centrum för fred och nedrustning i Afrika, den 14–17 april 2014 i Nairobi i Kenya en avancerad utbildningskurs för länder i södra och östra Afrika. Det var den allra första kursen i Afrika om de internationella tekniska riktlinjerna för ammunition som anordnades inom ramen för FN:s SaferGuard-program.

I Latinamerika höll Unoda i den avancerade utbildningskursen om de internationella tekniska riktlinjerna tillsammans med sitt regionala centrum för fred, nedrustning och utveckling i Latinamerika och Västindien och i samarbete med förbundet för latinamerikanska utbildningscentrum för fredsbevarande verksamhet (Alcopaz) i Asunción i Paraguay den 24–28 mars 2014.

Båda kurserna gav stor kännedom om specifika tekniska frågor. I kursutvärderingarna angav deltagarna flera saker de tagit till sig, bl.a. det akuta behovet av att få till stånd regelbundna inspektioner av sprängämnesanläggningar och minskning av brandrisk på och runt ammunitionsupplag. En deltagare verkar nu för att tillnärma sin nationella brottsbekämpningspolicy till de internationella tekniska riktlinjerna.

De avancerade utbildningskurserna åtföljdes av handledning på arbetsplatsen i utvalda länder i Afrika och Latinamerika. I Liberia och Togo hölls intensiva specialistseminarier i smågrupper som särskilt inriktades på såväl beslutsfattare som nationella myndigheter för att ta hänsyn till deras olika intresseområden. I Monrovia i Liberia gjordes ett informellt besök på huvudlagret för ammunition. Av kommentarer framgick att många av de tekniker och förfaranden som gicks igenom under den avancerade kursen för närvarande tillämpas och att tonvikten bör ligga på att fortsätta med denna praxis när den nationella lagervolymen ökar framöver. I Latinamerika gjordes sex tekniska bedömningar av paraguyanska lagringsanläggningar för ammunition och vapen. Som bedömningsgrund användes checklistan för riskreducering inom ramen för de internationella tekniska riktlinjerna. På grundval av bedömningarna för de olika anläggningarna rekommenderades de nationella myndigheterna konkreta åtgärder för säkrare och tryggare hantering av ammunitionslager och tillämpning av standarderna inom ramen för de internationella tekniska riktlinjerna. Unoda anordnade också, tillsammans med Förenta nationernas regionala centrum för fred, nedrustning och utveckling i Latinamerika och Västindien, ett intensivt tredagarsseminarium i Lima i Peru för nationella myndigheter om specifika frågor som avser de internationella tekniska riktlinjerna. De nationella myndigheterna hade dessförinnan inte fått någon sådan specifik utbildning om internationella standarder för hantering av ammunitionslager och seminariet fyllde därför en lucka i institutionernas kursplan.

Slutligen hölls på FN-högkvarteret i New York den 29–30 april 2014 invigningsmötet för styrelsen för teknisk bedömning inom ramen för SaferGuard-programmet och den strategiska samordningsgruppen för tillämpning av de internationella tekniska riktlinjerna. Vid detta invigningsmöte sammanfördes för första gången styrelsen för teknisk bedömning inom ramen för SaferGuard-programmet med centrala intressenter och genomförandepartner i fråga om de internationella tekniska riktlinjerna. Genomförandepartnerna diskuterade sina erfarenheter av att införa de internationella tekniska riktlinjerna i områden som upplevt konflikter, t.ex. Libyen, Mali och Sydsudan.

De internationella tekniska riktlinjerna har också fått uppmärksamhet från Natoländer och en expert från FN:s säkerhetsråds panel med experter på Demokratiska folkrepubliken Korea talade också om att FN:s SaferGuard-program behöver hjälpa länder som förhindrar transport av farliga beslagtagna varor inom ramen för säkerställande av efterlevnaden av säkerhetsrådets vapenembargon. Under hela den livaktiga och engagerade diskussionen stod det klart att FN:s EU-stödda SaferGuard-program och de internationella riktlinjerna håller på att få en större räckvidd som omfattar många länder och vinner gehör hos relevanta FN-organ och internationella och regionala organisationer.

b) Vapenhandelsfördraget

EU välkomnar varmt att man 2013 lyckades anta vapenhandelsfördraget och är övertygat om att fördraget, om det genomförs i bred skala och på ett effektivt sätt, i avsevärd utsträckning kan bidra till att göra laglig internationell överföring av vapen mer ansvarsfull och öppen och till att bekämpa olaglig eller oreglerad handel med konventionella vapen. För att verka för detta mål avser EU att stödja en universell tillämpning och ett fullständigt och effektivt genomförande av fördraget och antog till stöd för dessa mål rådets beslut 2013/768/Gusp (4) om EU:s verksamhet till stöd för vapenhandelsfördragets genomförande. Detta rådsbeslut kommer att innebära betydande finansiering till stöd för vapenhandelsfördraget och kommer att ge EU avsevärd diplomatisk påtryckningsförmåga i diskussionerna med tredjeländer om anslutning till vapenhandelsfördraget. Detta rådets beslut började genomföras under första halvåret 2014 och genomförandeorgan är det tyska förbundskontoret för ekonomi och exportkontroll (Bafa). De första mottagarländerna håller på att väljas ut utifrån sin begäran.

Att handeldvapen och lätta vapen togs med i vapenhandelsfördragets tillämpningsområde var ett viktigt steg, och strängare kontroller av laglig internationell överföring av handeldvapen och lätta vapen genom exempelvis mer robusta slutanvändarkontroller och försäkringar samt genom åtgärder för att minska avledningen kan ytterligare minska risken för att handeldvapen och lätta vapen avleds till den olagliga marknaden. Vapenhandelsfördraget kommer sålunda också att komplettera och förstärka andra relevanta FN-instrument, såsom handlingsprogrammet och protokollet mot olaglig tillverkning av och handel med skjutvapen, delar av och komponenter till dessa samt ammunition (nedan kallat skjutvapenprotokollet).

Samtliga EU-medlemsstater har undertecknat vapenhandelsfördraget sedan det öppnades för undertecknande den 3 juni 2013, och när rapporteringsperioden löpte ut den 30 juni 2014 hade 21 EU-medlemsstater deponerat sina ratifikationsinstrument och därigenom väsentligt bidragit till uppnåendet av de 50 ratifikationer som behövs för att fördraget ska kunna träda i kraft. Andra EU-medlemsstater har inlett sina nationella ratifikationsförfaranden och väntas snart deponera sina ratifikationsinstrument. Inom ramen för Gusp har EU-medlemsstaterna under rapporteringsperioden arbetat tillsammans för att kartlägga frågor av gemensamt intresse under den process som snart kommer att inledas inför en första konferens för de stater som är part i vapenhandelsfördraget, vilken väntas hållas under 2015 och som, om den går bra, bedöms vara av stor betydelse för att hålla liv i den politiska dynamiken kring vapenhandelsfördragsprocessen.

c) Genomförande av skjutvapenprotokollet till Förenta nationernas konvention mot gränsöverskridande organiserad brottslighet

Efter att rådet den 11 februari 2014 antagit beslutet om ingående av protokollet mot olaglig tillverkning av och handel med skjutvapen, delar av och komponenter till dessa samt ammunition (skjutvapenprotokollet) till FN:s konvention mot gränsöverskridande organiserad brottslighet trädde FN:s skjutvapenprotokoll i kraft den 3 april 2014.

Inom ramen för den långsiktiga komponenten i instrumentet som bidrar till stabilitet och fred, som är inriktad på att bemöta globala och transregionala hot och som tidigare gick under namnet stabilitetsinstrumentet, har ett projekt sedan mars 2011 genomförts av FN:s drog- och brottsbekämpningsbyrå (UNODC) med målet att förebygga och motverka transnationell olaglig handel med skjutvapen genom främjande av ratificeringen och genomförandet av skjutvapenprotokollet. Projektets geografiska räckvidd omfattar Västafrika (Benin, Burkina Faso, Gambia, Ghana, Mali, Mauretanien, Senegal och Togo) och Sydamerika (Argentina, Bolivia, Brasilien, Chile, Paraguay och Uruguay). Under första halvåret 2014 fortsatte UNODC att ge projektländer skräddarsytt lagstiftningsstöd i avsikt att hjälpa dem att ändra eller anta ny inhemsk lagstiftning om tillämpning av bestämmelserna i skjutvapenprotokollet. Till följd av detta antog Bolivia ny skjutvapenlagstiftning som inbegrep de flesta av UNODC:s rekommendationer. Inom projektet bedrevs även kapacitetsuppbyggnadsverksamhet, bl.a. utbildningsseminarier för straffrättstillämpare från fem projektländer om utredning och lagföring av smuggling av skjutvapen, med ämnesöverskridande teman om skyddsmekanismer för mänskliga rättigheter. Myndigheterna i Benin fick, efter nära samordning med Unodas regionalkontor, en märkningsmaskin som de behövde. Dessutom fortsatte kontakterna med civilsamhällsorganisationer, såväl genom deras medverkan i lagstiftningsstödsverksamhet som genom anordnande av särskilda utbildningsmoduler för icke-statliga organisationer. UNODC fortsatte också att samla in data om beslagtagna skjutvapen och delar av och komponenter till dessa och om beslagtagen ammunition för en studie om smuggling av skjutvapen som påbörjades i slutet av 2013. Studien syftar till att öka förståelsen av problemet med smuggling av skjutvapen, uppdaga vilka vägar som den olagliga handeln med skjutvapen kan ta, kartlägga nya eller framväxande tendenser inom smugglingen av skjutvapen och bestämma hur sammanlänkat och transnationellt ett sådant fenomen är. Projektet fick en förlängning utan kostnad och kommer att fortsätta till i mars 2015.

Inom ramen för den långsiktiga komponenten av instrumentet som bidrar till stabilitet och fred fortsatte EU även att ge ekonomiskt stöd till Interpol för utvecklingen och ibruktagandet av en databas för lokalisering och spårning av förkomna, stulna, på olaglig väg införskaffade och smugglade vapen (iARMS) via Interpols I-24/7-system i syfte att främja regionalt och transregionalt informationsutbyte och utredningssamarbete mellan brottsbekämpande organ. I januari 2013 inleddes projektets andra fas, under vilken systemet tas i bruk globalt efter en framgångsrik utveckling och försöksperiod under projektets första fas (2011–2012). Målet för den två år långa andra fasen (2013–2014) är att förbättra systemets funktion och göra iARMS tillgängligt för Interpols samtliga 190 medlemmar. Inom projektet planeras också relaterade kapacitetsuppbyggnads-, utbildnings- och kriminalunderrättelsetjänster avseende kampen mot skjutvapenrelaterad brottslighet. Under första halvåret 2014 steg antalet länder som anmält sig för användning av iARMS från 107 till 124, medan en markant ökning av användarvänligheten kunnat styrkas under andra kvartalet i år, särskilt när det gäller spårningsbegäranden. Det finns alltjämt utmaningar vad avser indataökningen, eftersom iARMS för närvarande innehåller mer än 300 000 poster, och för att försöka komma till rätta med detta har Interpol bedrivit mer uppsökande verksamhet, som att delta vid BMS5 om handlingsprogrammet, kombinerat med riktade utbildningsseminarier. För detta ändamål hölls under första halvåret 2014 sex iARMS-utbildningskurser, varav fem regionala, riktade till 46 länder i främst Afrika och Europa. Man håller på med förberedelserna för en tredje fas som ska inledas 2015, med målet att befästa det som uppnåtts under de två första faserna, att främja världsomspännande användning av iARMS och att utnyttja synergier med relaterade system både i EU och på annat håll.

Under första halvåret 2014 har kommissionen börjat att i handling omsätta tankarna i meddelandet Skjutvapen och EU:s inre säkerhet: skydda medborgarna och försvåra olaglig handel (5), som kommissionen antog den 21 oktober 2013. Som ett första steg har kommissionen inlett processen med att fastställa ett relevant skjutvapenpaket för 2015 som eventuellt kan komma att innehålla lagstiftningsförslag, i första hand om förfaranden för att göra skjutvapen obrukbara och märka skjutvapen och i andra hand om tillnärmning av de straffrättsliga påföljderna för olaglig handel med skjutvapen. Två förberedande studier inför en översyn av EU-lagstiftningen är klara och kommer att offentliggöras under september månad 2014. Expertgruppen för åtgärder mot olaglig handel med skjutvapen för att skydda EU:s inre säkerhet sammanträdde två gånger för att ge viktiga förslag i fråga om policyprioriteringarna och det allmänna innehållet i de båda förberedande studierna.

Genomförandet av EU:s handlingsplan om skjutvapen för perioden 2014–2017, som rådet antog i december 2013, har inletts. Förenade kungariket leder den första gemensamma insatsen om kontroller vid budleveranser. Europol arbetar på ett särskilt initiativ som är avsett att främja mer djupgående analys av denna brottstyp och som innefattar insamling av relevanta data. Europeiska polisakademin har satt igång ett första utbildningsprogram om skjutvapen.

Bland den verksamhet som planeras för andra halvåret 2014 märks ett möte i gemensamma kommittén för skjutvapenexperter från EU och västra Balkan, som kommissionen kommer att stå värd för den 23 oktober 2014 och som kommer att syfta till att diskutera en operativ handlingsplan för EU och västra Balkan för bekämpning av olaglig handel med skjutvapen. Den 24 oktober 2014 kommer kommissionen att vara värd för en högnivåpaneldebatt med titeln The Firearms Strategy: One year later (”Skjutvapenstrategin: ett år senare”), där rättstillämpare och beslutsfattare kommer att göra en genomgång av de olika initiativ som tagits inom ramen för 2013 års meddelande om skjutvapen och ge politisk och praktisk vägledning om genomförandet av dem.

d) Exportkontroll

Under första halvåret 2014 fortsatte genomförandet av rådets beslut 2012/711/Gusp (6) om unionens åtgärder för att i tredjeländer främja kontrollen av vapenexport och principerna och kriterierna i gemensam ståndpunkt 2008/944/Gusp. Bafa fortsatte att bedriva uppsökande vapenexportkontrollverksamhet och anordnade ett regionalt seminarium för länder i Sydösteuropa i Tirana i Albanien i maj 2014. Dessutom hölls två seminarier om översyn av lagstiftning, i Montenegro i mars 2014 respektive i Georgien i maj 2014, för att hjälpa de staterna vid översynen av deras lagförslag i fråga om exportkontroll. Som en uppföljning av översynen av lagstiftningen i Georgien skedde ett personalutbyte under maj 2014. Vidare ägde tre studiebesök rum under rapporteringsperioden, två avsedda för tjänstemän från partnerna inom det östliga partnerskapet (med Tjeckien som värd i januari 2014 respektive Bulgarien i april 2014) och en för tjänstemän från länderna i det södra grannskapet (med Frankrike som värd i april 2014). Slutligen anordnades i Bryssel i mars 2014 ett evenemang med anledning av halvtidsbedömningen av den uppsökande verksamhet som bedrivits inom ramen för rådets beslut 2012/711/Gusp (och inom ramen för EU-programmet för uppsökande verksamhet om exportkontroller avseende varor med dubbla användningsområden).

II.2. Handeldvapen och lätta vapen inom ramen för politiska dialoger med tredjeländer och regionala organisationer, klausuler om handeldvapen och lätta vapen

Frågor om handeldvapen och lätta vapen togs upp på dagordningen för ett antal av EU:s regelbundna politiska dialoger med tredjeländer och i samarbetet med regionala organisationer. Under rapporteringsperioden höll EU:s chefsrådgivare och särskilda sändebud för icke-spridning och nedrustning politiska dialogmöten om icke-spridning och nedrustning med Argentina, Förenta staterna, Japan och Ryssland. Han inledde dialoger om icke-spridning och nedrustning med Indien (New Delhi den 16 maj) och Pakistan (Islamabad den 16 juni). Han höll även ett antal andra bilaterala samråd med olika aktörer, bl.a. i anslutning till viktiga evenemang som G8-direktörernas grupp för icke-spridning i Sankt Petersburg (Japan) och förberedande kommittén för fördraget om icke-spridning 2014 i New York (Egypten, Förenta staterna, Japan, Kina, Norge, Schweiz, Arabförbundet, Unoda) och med Indonesien (Jakarta, maj 2014).

I linje med rådets slutsatser om införande av en artikel om handeldvapen och lätta vapen i avtal mellan EU och tredjeländer som antogs i december 2008 ägde ytterligare förhandlingar rum om införande av en artikel om handeldvapen och lätta vapen i relevanta avtal, i synnerhet med Brunei, Japan, Kazakstan och Malaysia. Förhandlingarna bidrar bland annat på ett effektivt sätt till att öka medvetenheten om EU:s politik i fråga om handeldvapen och lätta vapen, tillhandahålla ett forum för att öka den ömsesidiga förståelsen av de relevanta ståndpunkterna, identifiera möjliga områden för framtida samarbete och uppmuntra partnerländer att göra konkreta framsteg när det gäller ett effektivt genomförande av relevanta internationella instrument avseende kontroll av handeldvapen och lätta vapen.

II.3. Specifika EU-projekt för bistånd till tredjeländer och regionala organisationer

a) Västra Balkan

I. Den 9 december 2013 antog rådet beslut 2013/730/Gusp (7) till stöd för Seesacs nedrustnings- och rustningskontrollverksamhet i Sydösteuropa, som bygger vidare på det arbete som Seesac (Sydösteuropeiska centrumet för kontroll av handeldvapen och lätta vapen) under 2010–2012 slutfört inom ramen för rådets beslut 2010/179/Gusp (8). Rådets beslut är tänkt att vara till stöd för verksamhet i Albanien, Bosnien och Hercegovina, f.d. jugoslaviska republiken Makedonien, Kosovo (9), Moldavien, Montenegro och Serbien. Det kommer bland annat att bidra till att ytterligare öka lagersäkerheten, destruera handeldvapen och lätta vapen och ammunition till dessa, förbättra märkningen och spårningen av handeldvapen och lätta vapen, främja närmare regionalt samarbete i frågor om handeldvapen och lätta vapen och stödja insamlandet av olagliga handeldvapen och lätta vapen som innehas av befolkningen i sydösteuropeiska länder. Rådets beslut började genomföras fullt ut i januari 2014. Seesac bedrev under första halvåret 2014 förberedande verksamhet för säkrare lager i Bosnien och Hercegovina, f.d. jugoslaviska republiken Makedonien, Kosovo (10), Moldavien och Montenegro. Inrikesministeriets lager i Kosovo (11) för handeldvapen, lätta vapen och ammunition håller på att återuppbyggas och upphandlingsförfarandet har slutförts, och man har börjat förbättra säkerhetsinfrastrukturen vid det montenegrinska försvarsministeriets vapenupplag i Brezovik. Dessutom möjliggjorde Seesac samråd om de kurser och metoder som krävs för att utarbeta en utbildning om regional hantering av lager. Vad gäller bortskaffande av handeldvapen och lätta vapen och ammunition till dessa samordnade Seesac destrueringen den 30 juni 2014 av över 1 200 handeldvapen och lätta vapen i Bosnien och Hercegovina. Dessutom underlättade Seesac en regionsomfattande, samordnad destrueringsinsats på västra Balkan med anledning av International Gun Destruction Day (världsdagen för destruering av vapen) den 9 juli som ledde till att över 5 000 handeldvapen och lätta vapen bortskaffades i regionen som helhet. I avsikt att förbättra märkningen och spårningen av handeldvapen och lätta vapen håller Seesac på att överlägga med sina berörda partner i Albanien, Bosnien och Hercegovina, f.d. jugoslaviska republiken Makedonien, Kosovo (12) och Serbien för att certifiera de tekniska specifikationerna för den utrustning som behövs vid respektive institution. Genom rådets beslut fick Seesac också mandat att främja inrättandet av ett regionalt nätverk för skjutvapenexperter (Seefen). Inbjudningar, med en åtföljande förklarande not, skickades ut till cheferna för polisdirektoraten, tullförvaltningarna vid finansministerierna och åklagarmyndigheterna hos alla projektmottagare i maj 2014 och det första Seefenmötet kommer att hållas den 23–24 september i Durrës i Albanien. Seesac håller på att utveckla en plattform för informationsutbyte på internet som kommer att underlätta informationsutbytet mellan Seefenmedlemmar. Seesac främjar likaledes regionalt samarbete och informationsutbyte genom stärkande av kapaciteten vid nationella kommissioner för handeldvapen och lätta vapen, som hållit två formella möten under 2014, ett i Belgrad i Serbien och ett i Jahorina i Bosnien och Hercegovina.

II. Man fortsatte att genomföra ett uppföljningsprojekt inom ramen för krishanteringskomponenten av instrumentet som bidrar till stabilitet och fred, med särskild inriktning på säkerhets-, trygghets- och utvecklingsutsikterna för människor och lokalsamhällen drabbade av oavsiktliga explosioner vid lagringsanläggningar för ammunition i Bosnien och Hercegovina. Uppskattningsvis lagerhålls över 24 000 ton militär ammunition i Bosnien och Hercegovina, varav 17 000 ton är kemiskt instabil och innebär en hög risk för okontrollerade explosioner med potential att orsaka dödsfall och personskador samt negativa effekter för regionen. Försvarsministeriet i Bosnien och Hercegovina har inte tillräcklig förmåga eller ekonomiska och andra resurser för att säkerställa en tillräcklig standard vid lageranläggningarna och är därför beroende av EU-stöd och internationellt stöd för att kunna hjälpa till med att röja och destruera oexploderad ammunition och explosiva lämningar efter krig och att ombesörja säkrare lager. De förödande översvämningar som i maj 2014 slog mot Bosnien och Hercegovina orsakade en avsevärd civil och humanitär kris, där det misstänktes att det fanns minor i över 70 % av de översvämningsdrabbade områdena och där över 2 000 översvämningsframkallade jordskred drev ut ditintills oupptäckta minor i översvämningsvatten och längs med flodstränder och därigenom gav upphov till en uppenbar säkerhetsrisk för civilbefolkningen. BiH Mine Action Committee (kommittén för mininsatser i Bosnien och Hercegovina) hade anvisat försvarsministeriet områden omfattande 4 miljoner kvadratmeter där det misstänktes finnas minor för röjning. Av detta område har nu 300 000 kvadratmeter översvämmats och kommittén är inte tillräckligt väl rustad för att verkningsfullt hantera en minsäkerhetsmiljö som förändrats i grunden. De hotande jordskreden runt anläggningen för destruering av militär ammunition, Trom, i Doboj skulle kunna resultera i en okontrollerad explosion av cirka 400 ton explosiva lämningar efter krig, laddade vapen och skarp ammunition som lagras där, om inte brådskande markarbeten företas för att åtgärda detta. Översvämningarna har dock inte påverkat planeringen av destrueringen av militär ammunition vid Trom i Doboj. För att snabba upp röjningsarbetet efter översvämningarna och förbereda för återhämtningen på längre sikt föreslog kommissionen en 20-procentig ökning – 767 000 euro – av den ursprungliga projektbudgeten på 3,9 miljoner euro som godtogs av UNDP efter överläggningar med Bosnien och Hercegovinas försvarsministerium. Projektet kommer också att förlängas med 12 månader. Bland den nya verksamheten under förlängningsperioden märks kapacitetsförstärkning av försvarsministeriets minröjningspersonal (611 personer) för att hantera akut mindetektering och minröjning i drabbade områden, hållande av specialistutbildning för arbete med minor i nöd- och krissituationer, tillhandahållande av särskilda detektorer för detektion på större djup, minröjningsmaskiner för svårtillgänglig terräng, extra personskydd, tält för fältarbete, läkarfordon samt utmärkningsutrustning och brådskande, avhjälpande markarbeten i närheten av Trom i Doboj för att motverka risken att översvämningar framkallar jordskred in över anläggningen för bortskaffande av ammunition.

b) OSSE-regionen

Under perioden 1 januari–30 juni 2014 fortskred genomförandet av rådets beslut 2012/662/Gusp (13) till stöd för verksamhet som minskar risken för olaglig handel med och omåttlig anhopning av handeldvapen och lätta vapen i regionen som omfattas av Organisationen för säkerhet och samarbete i Europa (OSSE). När det gäller säkerhetsuppgraderingarna av lager för konventionella vapen och konventionell ammunition i Vitryssland och Kirgizistan fortsatte genomförandefasen på plats för utvecklingen av hållbara och effektiva säkerhetssystem samt hållbar och ändamålsenlig infrastruktur vid utvalda lager för handeldvapen och lätta vapen. I Vitryssland närmar sig allt arbete vid det stora vapenlagret nära förorterna till Homel och gränsen till Ukraina sin fullbordan. Den renoverade anläggningen planerar invigas officiellt i början av hösten 2014.

I Kirgizistan slutfördes konstruktionsarbetet inför nybyggnation och renovering av lagerlokaler för handeldvapen, lätta vapen och konventionell ammunition i Buzjum i provinsen Batken, Koj-Tasj i provinsen Tjuj och Gultja i provinsen Osj. På grund av behovet av att utföra kompletterande topografiska och geologiska undersökningar i en region med ofta förekommande jordskalv förlängdes de förväntade tidtabellerna för upphandling av tjänster för konstruktion och uppförande. Uppförandet av en ny lagringsanläggning förväntas inledas i oktober 2015.

Efter ett internationellt anbudsförfarande för upphandling av specialistutrustning för destruering av handeldvapen och lätta vapen upphandlades specialiserade hydrauliska saxar, som levererades till Kirgizistan. Efter det att arbetena med konstruktion och renovering vid lagringsanläggningarna har slutförts kommer utrustningen att installeras, personal att utbildas och överskottsmateriel i form av handeldvapen och lätta vapen att destrueras.

Efter den inledande perioden för utprovning av pilotversionen av den särskilda programvaran för elektronisk registerföring av handeldvapen, lätta vapen och ammunition som görs av de berörda försvarsministerierna begärde Bosnien och Hercegovina och Montenegro att utprovningsperioden skulle förlängas, medan Kirgizistan, Moldavien och Tadzjikistan lämnade in nationella tekniska krav för anpassning av programvaran till deras specifika behov. Albanien, Kazakstan och Serbien meddelade sitt beslut att använda sina egna system för registerföring. Slutligen har överläggningar fortsatt med andra OSSE-stater, senast Ukraina, som eventuellt är intresserade att prova programvaran.

c) Afrika

I. Under den första halvan av 2014 fortsatte genomförandet av rådets beslut 2012/121/Gusp (14) till stöd för verksamhet som främjar dialogen EU–Kina–Afrika och samarbete om kontroll av konventionella vapen att bidra till ökad medvetenhet och djupgående dialog mellan det civila samhället, industrin och företrädare för regeringarna i Kina, EU och de afrikanska staterna om kampen mot olaglig handel med och omåttlig anhopning av handeldvapen och lätta vapen i Östafrika och vapenhandelsfördragsprocessen. Den 18 mars i Peking anordnade Saferworld, China Arms Control and Disarmament Association (CACDA) och Africa Peace Forum tillsammans ett seminarium med titeln Supporting Peace and Security in Africa: Towards Collaborative Actions for Combating Illicit Small Arms and Ammunition (”Stöd till fred och säkerhet i Afrika – vägen mot åtgärder i samverkan för bekämpning av olagliga handeldvapen och olaglig ammunition”), med över 60 deltagare. Mötet hölls i regi av den gemensamma expertgruppen för Afrika–Kina–EU (nedan kallad expertgruppen). Mötet ledde till mer omfattande dialog och policysamordning mellan diplomater från Afrika och EU-medlemsstater, direktören för det regionala centrumet för frågor avseende spridning av handeldvapen och lätta vapen i området runt de afrikanska stora sjöarna och på Afrikas horn (Recsa) och kinesiska myndigheter i fråga om vilka praktiska åtgärder som behövs för att försöka komma till rätta med olagliga handeldvapen och lätta vapen och olaglig ammunition i Östafrika. I anslutning till seminariet höll en delegation bestående av högt uppsatta afrikanska vapenkontrolltjänstemän och vapenkontrollexperter ett möte med det kinesiska utrikesministeriets Afrikaavdelning och Tanzanias ambassadör i Peking. Besöket ledde framför allt till bildandet av en grupp för Recsa-medlemsstaters ambassadörer i Peking. Detta initiativ förväntas göra att frågor kopplade till handeldvapen och lätta vapen i Östafrika hamnar högre på kinesiska tjänstemäns dagordningar. Den 6 maj anordnade Saferworld, Africa Peace Forum och CACDA en regionkonferens i Nairobi med titeln Enhancing Capacities and Cooperation to Tackle Illicit SALW and Ammunition in Eastern Africa (”Stärkt kapacitet och samarbete för bekämpning av olagliga handeldvapen och lätta vapen och olaglig ammunition i Östafrika”). Vid konferensen deltog över 50 kinesiska, afrikanska och europeiska diplomater, tjänstemän, akademiker och experter. Mötet gjorde att mer uppmärksamhet fästes vid praktiska initiativ till stöd och hjälp för genomförande av Nairobiprotokollet för förebyggande, kontroll och minskning av handeldvapen och lätta vapen i Östafrika. I anslutning till konferensen höll en delegation kinesiska tjänstemän och experter överläggningar med kenyanska nyckelintressenter och Recsa-sekretariatet. Bland andra expertgruppsmöten under rapporteringsperioden märktes ett möte med kinesiska expertgruppsmedlemmar i Peking i januari för att diskutera expertgruppens pågående och planerade verksamhet och framtida finansiering, en afrikansk expertgruppsmedlems besök i Peking i februari, ett bilateralt möte med EU:s delegation i Kina i januari och februari, ett studiebesök i Kenya för medlemmar av och rådgivare till expertgruppen i maj och möten mellan afrikanska expertgruppsmedlemmar och afrikanska Pekingambassader i maj. Dessutom hölls introduktionskurser för den kenyanska nationella kontaktpunkten för handeldvapen och lätta vapen (i april) och för den ugandiska nationella kontaktpunkten för handeldvapen och lätta vapen (i april–juni). Vidare gjorde Conflict Armament Research på expertgruppens begäran under perioden 17–26 januari en genomgripande översyn av fysisk säkerhet och hantering av lager vid tre vapen- och ammunitionslagringsanläggningar i Mogadishu i Somalia. Resultaten i rapporten är avsedda att hjälpa Somalias federala regering att få stöd från utlandet till uppförande eller upprustning av infrastruktur för fysisk säkerhet och hantering av lager. Slutligen publicerades två forskningsrapporter, en med titeln China and the Arms Trade Treaty – Prospects and Challenges (”Kina och vapenhandelsfördraget – framtidsutsikter och utmaningar”) och en med fokus på handeldvapen och lätta vapen i omlopp i Afrika, med en bedömning av ändamålsenligheten i aktuella insatser med avseende på handeldvapen och lätta vapen. Båda rapporterna håller på att skickas ut till över 500 civilsamhällesaktörer, tjänstemän, beslutsfattare och politiker i Kina, EU och Afrika.

II. Med medel från den långsiktiga komponenten av instrumentet som bidrar till stabilitet och fred fortsatte EU att genomföra ett projekt till stöd för kampen mot olaglig anhopning av och handel med eldvapen och ammunition i Afrika genom Recsa i Nairobi. Projektet bidrar till att genomföra den gemensamma Afrika–EU-strategins freds- och säkerhetskomponent. Efter projektets första fas, som tog slut i juni 2013 och som bl.a. var till stöd för institutionsstrukturer och lagstiftningskapacitet i flera östafrikanska länder, gick projektet in i sin andra fas i juli 2013 med målet att stärka afrikanska länders kapacitet att på ett effektivt sätt göra praktiska och samordnade ansträngningar för att motverka spridning av och handel med olagliga handeldvapen och lätta vapen. Under första halvåret 2014 fortsatte stödet genom projektet till främjandet av skapandet av ett afrikanskt kontinentalt samordningsorgan för polischefer (Afripol), samtidigt som ett antal aktiviteter för att förbättra Recsas institutionsstruktur för ökad verkningsfullhet genomfördes genom projektet. Vidare samordnade Recsa och relevanta regionala organisationer stöd till initiativet om en gemensam insatsstyrka på floden Mano för planering och genomförande av en gemensam insats i länderna som angränsar floden, och Recsa hjälpte också till genom att tillhandahålla tekniskt stöd och säkerhetsutrustning för att stärka den gemensamma insatsstyrkan i Tanganyika-korridoren. Berörda nationella myndigheter i Guinea, Liberia, Mali och Sydsudan fick uppföljningsutbildning efter det att sju elektroniska märkningsmaskiner i slutet av förra året överlämnats till länderna. På området för lagersäkerhet fick myndigheterna i Rwanda genom projektet hjälp att göra en utvärdering om och i slutändan också uppföra ett vapenförråd och därefter hjälp med ett utbildningsseminarium. Avsevärda informationsansträngningar gjordes, bl.a. genom ett Recsa-sidoevenemang vid BMS5 om handlingsprogrammet.

III. Den 24 juni 2013 antog rådet beslut 2013/320/Gusp (15) om att tillhandahålla upp till 5 miljoner euro i bidrag från EU till de libyska myndigheterna till stöd för deras arbete med att säkra sitt mycket stora lager av konventionella vapen och ammunition. EU erbjuder detta stöd för att hjälpa de ansvariga myndigheterna i Libyen att stoppa ytterligare okontrollerad spridning av konventionella vapen och konventionell ammunition som ännu underblåser bristande säkerhet i Libyen, i landets grannländer och i den vidare regionen. Projektets utformning tar hänsyn till den komplexa politiska situationen och de utmaningar som Libyen står inför till följd av detta, samt till behovet av att säkra nationellt egenansvar och egenmakt för lokala partner. Projektet beräknas ha en löptid på fem år. Det stöd som ges inom ramen för rådsbeslutet är en del av EU:s övergripande strategi för att stödja övergången till demokrati, hållbar fred och säkerhet i Libyen. Rådsbeslutet kompletterar de insatser som Europeiska unionens gränsövervakningsuppdrag för Libyen har gjort för att utveckla Libyens kapacitet att öka säkerheten vid land-, sjö- och luftgränserna på kort sikt, och för att utveckla en vidare strategi för integrerad gränsförvaltning på lång sikt. Detta ska genomföras av det tyska organet för internationellt samarbete, GIZ. Under rapporteringsperioden fick libyska tjänstemän vid försvarsministeriets avdelning för vapen och ammunition en introduktionskurs i ammunitionshantering. Deltagarna utbildades i grundläggande ammunitionshantering, bl.a. genomförande av de internationella tekniska riktlinjerna. Dessutom anlades ett utomhusträningsområde för praktisk utbildning i ammunitionslagring på mark tillhörande försvarsministeriet i Tripoli, och flera inomhusträningsanläggningar håller på att renoveras. GIZ hjälper också till att ta fram en utbildningsram om fysisk säkerhet och hantering av lager, och samordnar detta med Förenta nationernas stöduppdrag i Libyen (Unsmil) och andra partner. Med siktet inställt på att stödja de libyska myndigheterna vid återställande och säkerhetsförvaltning av lagringsanläggningar för ammunition håller GIZ på att utarbeta ett avtal med Danish Demining Group och en lokal civilsamhällsorganisation (3F) för att destruera 21 stridsspetsar och röja 600 000 kvadratmeter mark på och runt en tidigare lagringsanläggning för ammunition i Suq al-Ahad (Souq El Ahad), medan ett annat avtal, med Sterling International Group, håller på att utarbetas för röjning av området runt en lagringsanläggning för ammunition i al-Wathiyah (Al Wathiyah). Slutligen har ett avtal med DanChurchAid (Folkekirkens Nødhjælp, DCA) undertecknats för att skaffa fram och placera ut bösslås och vapenskåp i Misrata, till stöd för verksamhet för hantering av handeldvapen och lätta vapen som finansieras inom ramen för EU-instrumentet som bidrar till stabilitet och fred (se nedan). Utdelningen av 4 800 avtryckarlås inleddes i april 2014 och slutfördes i maj 2014. DCA anordnade 13 utdelningsevenemang i samverkan med frivilliga från libyska Röda halvmånen. 500 vapenlådor delades ut i maj 2014 vid sex utdelningsevenemang. Mot slutet av rapporteringsperioden fick man lov att senarelägga vidare arbete med flera projekt som bedrivs inom ramen för detta rådets beslut, framför allt p.g.a. det allt sämre säkerhetsläget i landet.

IV. Dessutom har man inom ett gemensamt projekt som drivs av DCA och Danish Refugee Council (Dansk Flygtningehjælp, DRC) och som är finansierat genom den kortsiktiga komponenten av instrumentet som bidrar till stabilitet och fred gett civilbefolkningen i Libyen utbildning i riskerna med handeldvapen och lätta vapen sedan september 2012. Projektet syftar till att minska antalet olyckor som är kopplade till handeldvapen och lätta vapen samt minska sådana vapens synliga närvaro. DCA samverkar även med lokala myndigheter för att informera om säker hantering av handeldvapen och lätta vapen i syfte att bidra till att förebygga väpnat våld. Verksamheten har hittills innefattat psykosociala stödaktiviteter i 28 skolor i Misrataområdet, minröjning (av 96 800 m2) i Tripoliområdet och anordnande av 11 utbildningskurser för inrikes- och försvarsministerierna. I södra Sabhaområdet undertecknades ett avtal om att utbilda ammunitionsröjare, och 2 452 personer från migrantgrupper, brandförsvar och skolor fick utbildning i riskerna med minor. För att stödja Mines Advisory Groups röjningsinsatser skaffades det som en del av detta paket fram en bepansrad grävmaskin för ammunitionsröjning. Det rekryterades en erfaren grävmaskinist och nationell personal utbildades i att använda maskinen. I Zintanområdet har Mines Advisory Group bidragit till att avlägsna 27 stycken 250-kilosbomber, 12 stycken 500-kilosbomber, 57 raketer och över 2 000 projektiler och granatkastare. Inom ett annat projekt som också genomförs av Mines Advisory Group började verksamheten i januari 2014 för att ytterligare minska det hot mot människan som explosiva lämningar efter krig innebär och öka bruket av säkra förfaranden och beteenden i grupper som påverkats av explosiva lämningar efter krig och handeldvapen och lätta vapen. Projektet är närmare bestämt inriktat på i) riskutbildning kopplad till att öka bruket av säkra förfaranden och beteenden i grupper som påverkats av explosiva lämningar efter krig och handeldvapen och lätta vapen och ii) stärkt nationell kapacitet att möta de hot som övergiven ammunition och oexploderad ammunition utgör. Verksamheten är främst inriktad på områdena Zintan och Hun/Waddan, där man inom projektet kommer att dels rekrytera och utbilda grupper för arbete med explosiva lämningar efter krig, dels avlägsna och destruera påträffad övergiven och oexploderad ammunition. Slutligen, i mars 2014, inleddes verksamheten inom en åtgärd för uppbyggnad av de libyska myndigheternas krishanteringskapacitet. Verksamheten, som bedrivs av Genèvebaserade Small Arms Survey, har som syfte att bidra till utvecklingen av de libyska myndigheternas kapacitet att tillhandahålla intern säkerhet och säkerhet för allmänheten. Projektets särskilda syfte är i) att bygga upp den nationella kapaciteten att kartlägga, bedöma och analysera offentliga myndigheters insatser inom säkerhetssektorn och ii) att tillhandahålla stöd till utveckling av strategier och operativa planer för att förbättra befolkningens säkerhet, som eventuellt även omfattar de säkerhetshot som handeldvapen och lätta vapen innebär. Projektet kommer särskilt att inriktas på två pilotområden som ska fastställas i samarbete med de libyska myndigheterna. Samarbete med de libyska myndigheterna har inletts och ett introduktionsseminarium planerar hållas inom kort.

V. Som en del av sitt mandat att ge myndigheterna i Niger rådgivning och utbildning när det gäller att stärka deras kapacitet att bekämpa terrorism och organiserad brottslighet hölls den 30 juni–4 juli 2014 inom det civila GSFP-uppdraget Eucap Sahel Niger en kurs i vapen- och ammunitionshantering för nigeriska tjänstemän.

VI. EU håller för närvarande på att utarbeta ett eventuellt rådsbeslut om stöd till verksamhet med avseende på fysisk säkerhet och hantering av lager i syfte att minska risken för olaglig handel med handeldvapen, lätta vapen och ammunition till dessa i Sahelregionen.

d) Centralamerika

EU fortsatte genomförandet av ett projekt till stöd för det centralamerikanska kontrollprogrammet för handeldvapen och lätta vapen (Casac). Inom den långsiktiga komponenten av instrumentet som bidrar till stabilitet och fred inleddes den andra stödetappen av projektet (som tidigare genomfördes av UNDP) i september 2012 med det centralamerikanska integrationssystemets (Sica) säkerhetskommission som genomförandepartner. EU-projektets bidrag till Casac-initiativet syftar till att lägga grunden till en regional struktur och en långtidsstrategi för att bekämpa olaglig vapenhandel i Centralamerika på såväl nationell som regional nivå. Projektet genomförs i Centralamerika och närliggande länder, med särskild vikt lagd vid de åtta Sica-medlemsstaterna (Belize, Costa Rica, Dominikanska republiken, El Salvador, Guatemala, Honduras, Nicaragua och Panama). Sica har påbörjat processen med att ta fram de strategiska planerna för de olika enskilda ländernas nationella tvärvetenskapliga kommittéer, som kommer att vara till hjälp för skapandet av en flerårig gemensam dagordning för övervakning, rapportering och utredningsprogram om skjutvapen och våldsprevention med skjutvapen. Dessutom fokuserade projektet genom sin expertgrupp, som har införlivats med underrättelse- och vapenenheterna i de åtta Sica-medlemsländerna, under årets första halvår på att förbereda den tredje regionala insatsen som ska genomföras senare under 2014 för att beslagta vapen, sprängmedel och ammunition. Detta kommer att följa på två framgångsrika regionala insatser som genomfördes 2012 och 2013 och som enligt Sica ledde till att 6 113 personer greps och 8 863 vapen, 21 540 enheter ammunition och 444 sprängladdningar beslagtogs. Efter samordning med forumet för talmän i parlament i Centralamerika och Västindien (Foprel) ledde resultatet av ett första regionalt möte mellan chefer för privata säkerhetsföretag och parlamentsledamöter som hölls 2014 till ett utkast till regional rättslig ram som är avsedd att uppdatera och harmonisera lagstiftningen om privata säkerhetsföretag i de åtta mottagarländerna. Dessutom har bedömningar av flera av Sica-medlemsstaterna avslutats för att identifiera behoven av utrustning för att stärka användningen av plattformer om spårning av skjutvapen.

(1) http://www.un-arm.org/BMS5/documents/BMS5-WP-EU-20140425.pdf

(2) http://eur-lex.europa.eu/legal-content/SV/TXT/?uri=OJ:JOL_2013_320_R_0034_01

(3) http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=OJ:L:2011:188:0037:0041:SV:PDF

(4) http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=OJ:L:2013:341:0056:0067:SV:PDF

(5) http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=COM:2013:0716:FIN:sv:PDF

(6) http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=OJ:L:2012:321:0062:0067:SV:PDF

(7) EUT L 332, 11.12.2013, s. 19.

(8) EUT L 80, 26.3.2010, s. 48.

(9) Denna beteckning påverkar inte ståndpunkter om Kosovos status och är i överensstämmelse med FN:s säkerhetsråds resolution 1244/99 och med Internationella domstolens utlåtande om Kosovos självständighetsförklaring.

(10) Denna beteckning påverkar inte ståndpunkter om Kosovos status och är i överensstämmelse med FN:s säkerhetsråds resolution 1244/99 och med Internationella domstolens utlåtande om Kosovos självständighetsförklaring.

(11) Denna beteckning påverkar inte ståndpunkter om Kosovos status och är i överensstämmelse med FN:s säkerhetsråds resolution 1244/99 och med Internationella domstolens utlåtande om Kosovos självständighetsförklaring.

(12) Denna beteckning påverkar inte ståndpunkter om Kosovos status och är i överensstämmelse med FN:s säkerhetsråds resolution 1244/99 och med Internationella domstolens utlåtande om Kosovos självständighetsförklaring.

(13) http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=OJ:L:2012:297:0029:0033:SV:PDF

(14) http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=OJ:L:2012:054:0008:0013:SV:PDF

(15) http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=OJ:L:2013:173:0054:0064:SV:PDF