RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET OCH RÅDET med utvärdering av unionens finanser på grundval av de resultat som uppnåtts /* COM/2012/0675 final */





RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET OCH RÅDET med utvärdering av unionens finanser på grundval av de resultat som uppnåtts 1. Inledning I artikel 318 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (nedan kallat EUF-fördraget) fastställs att kommissionen ska förelägga Europaparlamentet och rådet en rapport med utvärdering av unionens finanser på grundval av de resultat som uppnåtts, särskilt i förhållande till de uppgifter som Europaparlamentet och rådet lämnat enligt artikel 319. Detta är den andra rapporten av det slaget, och hänför sig till budgetåret 2011[1]. Inom ramen för ansvarsfrihetsförfarandet för budgetåret 2010 uppmuntrade Europaparlamentet kommissionen att ”se över sina system för utvärdering av utgiftsprogrammens effektivitet i syfte att bedöma huruvida de tillför ett mervärde, ger valuta för pengarna och uppnår de mål för vilka de inrättades”[2]. Europaparlamentet bad också revisionsrätten att yttra sig, vilket kan ses som att det finns en önskan att se över så väl tillämpningsområde som syfte och innehåll i rapporten. Detta bör således tas som utgångspunkt för en diskussion mellan kommissionen, rådet och Europaparlamentet om hur man kan öka den ansvarsfrihetsbeviljande myndighetens nytta av rapporten[3]. På grundval av riktlinjerna från parlamentet och med hänsyn tagen till revisionsrättens yttrande undersöker kommissionen nu hur rapporten ska utformas och struktureras för att vara till största möjliga nytta för den ansvarsfrihetsbeviljande myndigheten. Detta innefattar bland annat en metod för att rapportera de årliga resultaten på ett konsekvent och tillförlitligt sätt. På kort sikt måste rapporten bygga på uppgifter som samlats in via de övervaknings- och utvärderingsramar som tillämpas inom den nuvarande fleråriga budgetramen, samt på kommissionens övriga verktyg för årlig rapportering[4]. Som påpekades i förra årets rapport[5] ger förberedelsen av nästa fleråriga budgetram ett bra tillfälle att införa justeringar som kan förbättra rapporten i framtiden, särskilt när det gäller produktionen av resultatdata. Frågor som rör syfte, tillämpningsområde och lämplig tidpunkt för rapporteringen kommer alla att diskuteras inför utformningen av framtida rapporter: · Budgetmyndigheten bör årligen förses med en ändamåls- och effektivitetsinriktad utvärdering av utgifternas effektivitet och ändamålsenlighet. Rapporten ska innehålla uppgifter om huruvida de program som finansieras fortlöper enligt plan eller om det behövs justeringar. · Det finns stora skillnader mellan de olika programmens omfattning och innehåll. För att detta ska kunna hanteras vid rapporteringen behöver man enas om en gemensam ram: ett antal centrala mål och huvudindikatorer för hur man bör följa och rapportera in de resultat som uppnås i förhållande till programmens mål och kriterier, bl.a. ändamålsenlighet, effektivitet och mervärde för EU. Den gemensamma ramen bör vara förenlig med och bygga vidare på såväl kommissionens allmänna rutiner för årlig rapportering som dess övriga arbete med utvärderingar. · Rapporteringen om de utvärderingar som skett behöver läggas fram vid rätt tidpunkt, eftersom parlamentet måste ha tillgång till rapporten i samband med det årliga ansvarsfrihetsförfarandet. Kopplingen mellan denna utvärderingsrapport och ansvarsfrihetsförfarandet följer direkt av artikel 318. Det finns därför ett tydligt behov av att ytterligare diskutera med den myndighet som beviljar ansvarsfrihet hur utvärderingsrapporten bäst bör vara sammanställd med tanke på resolutionerna om ansvarsfrihet. När det gäller de första åren av de finansierade program som förfarandet för ansvarsfrihet omfattar ligger fokus framför allt på igångsättandet av åtgärderna. Slutsatser om programmens effekter går att dra först i ett senare skede. Detta beror på att utvärderingarna vanligen avser medel för vilka åtagandena ingåtts minst tre till fem år tidigare. Om vi ska tillmötesgå revisionsrättens begäran att få tillgång till kommissionens nästa rapport om budgetåret n-2 betydligt tidigare under året – för att revisionsrätten ska kunna ta hänsyn till den i sin årliga rapportering till grund för ansvarsfrihetsförfarandet – kommer den tid som finns tillgänglig för att rapportera om resultat att krympa ihop ytterligare. Kopplingen mellan hur och när denna rapport ska läggas fram och de årliga verksamhetsrapporterna behöver också ses över. Det kommer att vara särskilt viktigt att hitta den rätta balansen mellan tidig rapportering å ena sidan och användbara utvärderingar å andra sidan. Arbetet på konceptuell nivå har inletts, och en gemensamt överenskommen ram bör ligga till grund för framtida rapporter. Med hänsyn till synpunkterna från Europaparlamentet – som efterlyser ett mer övergripande tillvägagångssätt[6] – och från revisionsrätten[7] innehåller denna rapport resultatdata som blev tillgängliga under 2011, och som omfattar alla större delområden i budgeten. I rapporten redovisas: · Nyckelfrågor som EU-mervärde, effektivitet och ändamålsenlighet. Där så är relevant påpekas också de begränsningar som följer av att många av de tillgängliga utvärderingsrapporterna ställts samman på interimsbasis. · Information som lett till förändringar i förvaltningen av programmen i fråga, i syfte att förbättra deras slutliga effekter. · Exempel på utvärderingsresultat som har bidragit till utformningen av kommissionens förslag inför den kommande fleråriga budgetramen för 2014–2020. Exemplen visar hur utvärderingarna har bidragit till att förenkla programmen, förstärkta ramar för övervakning och utvärdering, samt hur de har påverkat det politiska beslutsfattandet. Sammanfattningar av utvärderingarna för varje budgetpost[8] och länkar till information som gäller utvärderingar i de årliga verksamhetsrapporterna[9] och verksamhetsförklaringarna[10] finns i det bifogade arbetsdokumentet från kommissionens avdelningar. 2. Sammanfattning av de resultat som uppnåtts Rapporten bygger på de utvärderingar som slutfördes under 2011 (118 totalt) som huvudsaklig informationskälla när det gäller resultat. I rapporten sammanfattas utvärderingsresultaten från de program som finansierats under varje budgetpost, och uppmärksamheten riktas särskilt mot EU-mervärde, fokus och samordning, ändamålsenlighet och effektivitet samt organisatoriska frågor. Det anges också om utvärderingarna har innehållit rekommendationer om konkreta förbättringar. Detta avsnitt följer indelningen i budgetramen för 2007–2013. Rubrik 1a – Konkurrenskraft för tillväxt och sysselsättning Företag Programmet för konkurrenskraft och innovation omfattar programmet för entreprenörskap och innovation, IKT-stödprogrammet samt programmet Intelligent energi – Europa[11]. Den preliminära utvärderingen[12], som grundas på samtliga tre komponenter, riktades in på programmens effekter och EU-mervärde. Slutsatsen av denna utvärdering är att det övergripande programmet och dess olika beståndsdelar alla fortlöper väl och är på väg att uppfylla målen[13]. Programmet bedömdes vara mycket relevant, strukturerat, effektivt och ändamålsenligt. Utvärderingen visade samtidigt att det finns utrymme för bättre samverkan mellan de olika program som utgör beståndsdelarna samt en bättre strategisk styrning. Ur resultatsynpunkt har programmet för konkurrenskraft och innovation blivit ett viktigt verktyg för att främja innovation, och det beräknas att mer än 186 000 arbetstillfällen har skapats eller bibehållits till stor del tack vare åtgärder inom programmet. Stöd har t.ex. getts till 134 miljöinnovationsprojekt inom återvinning, grön affärsverksamhet, livsmedelssektorn samt byggbranschen. Instrumentet för innovativa små och medelstora företag med hög tillväxt och SMF-garantifaciliteten för lån och mikrokrediter bekräftades också såsom relevanta för de små och medelstora företagens behov. I fråga om EU-mervärde konstaterades också att dessa instrument fyller en viktig funktion genom att möjliggöra finansiering som i annat fall inte skulle ha blivit tillgänglig. Mellan 2007 och 2011 har finansieringsinstrumenten inom programmet hjälpt fler än 155 000 företag att uppbringa sammanlagt 11,4 miljarder euro i finansiering täckt av garantier och bidragit till investeringar av upp till 2,2 miljarder euro med hjälp av riskkapital. Mer än två miljoner små och medelstora företag har använt sig av Enterprise Europe Network, hälften av dem för att få tillgång till nya marknader eller ny produktutveckling. I rapporten från den preliminära utvärderingen[14] av programmet Erasmus för unga företagare[15] konstaterades att programmet har en betydande potential för att skapa arbetstillfällen. Hälften av de nya företagare som deltog i programmet ansåg att de sannolikt skulle välja att anställa en ny medarbetare efter praktikförmedlingen trots risken för att den nye medarbetaren på sikt kan komma att bli en konkurrent. En kostnad på 7 500 till 8 500 euro per skapat arbetstillfälle tyder på en god kostnadseffektivitet. Deltagandet ökar och handläggningen av ansökningar har effektiviserats på ett sätt som resulterat i ett större antal utbyten per månad. Ekonomi och finans Efterhandsutvärderingen av Euratoms lånefacilitet[16] visade att målen för detta instrument förblir relevanta och väl samstämmiga med de övergripande energitrygghetsmålen. Euratoms lånefacilitet samfinansierade 21 % av de totala investeringarna i nya anläggningar under perioden 1977–2003 och bidrog därmed till att skapa 6 000 kvalificerade arbetstillfällen. Utan dessa investeringar skulle EU ha behövt importera ytterligare 10 miljoner ton energi per år. Euratoms lånefacilitet har direkt bidragit till ökad säkerhet i Bulgarien och Rumänien genom att hjälpa till att anpassa dessa medlemsstaters kärnanläggningar till internationellt vedertagna normer. Euratomlånen har också stimulerat till mer vittgående reformer, bl.a. inrättande av avvecklingsfonder och reform av elprissättningen. Lånefacilitetens finansiella resultat var bra, med samtliga lån återbetalda och inga behov att utnyttja garantin från EU-budgeten. Rörlighet och transport Halvtidsutvärderingen[17] av programmet för transeuropeiska transportnät (TEN-T-programmet)[18] visade att programmet visserligen har spelat en viktig roll för utformningen av transportnät i EU och för att uppfylla transportbehov, men att genomförandet har försenats. Endast ett fåtal prioriterade projekt har fullbordats, och viktiga delar – t.ex. gränsöverskridande avsnitt – saknas fortfarande. I rapporten beskrivs det transeuropeiska transportnätet som en uppsättning i princip nationella avsnitt som ofta är dåligt sammankopplade, snarare än att vara det fullständigt driftskompatibla nät som eftersträvas. De flesta prioriterade projekten var inriktade på järnvägar[19], men man lyckades inte uppnå ett fullständigt och sammanhängande nät som kopplar samman alla transportsätt. Trots fokuseringen på järnvägar har målet att skapa ett gemensamt europeiskt järnvägsområde fortfarande inte uppnåtts, och många flaskhalsar och betydande hinder för driftskompatibilitet kvarstår. De prioriterade projekten hade således inte gett de effekter som förväntats. På grundval av denna utvärdering föreslog kommissionen nya riktlinjer för TEN-T-projekten för perioden 2014–2020 inom ramen för Fonden för ett sammanlänkat Europa. I utkastet till riktlinjer anges standarder för att säkerställa effektivitet, driftskompatibilitet och bättre projektplanering. Målet är att ha skapat ett stomnät för Europas infrastruktur senast 2030 och ett mer omfattande nät senast 2050. Fokus fram till 2020 kommer att ligga på de delar som ger högsta möjliga europeiska mervärde, nämligen de gränsöverskridande avsnitt som saknas, de viktigaste flaskhalsarna och multimodala transportsätt. Utvärderingen[20] av Marco Polo-programmet 2003­–2010[21] visar att programmet å ena sidan gett upphov till miljöfördelar som kan värderas till hundratals miljoner euro, men att trafikomställningsmålet uttryckt i tonkilometer gods från väg till närsjöfart, järnväg och inre vattenvägar å andra sidan inte helt har uppnåtts. Eftersom Marco Polo är ett marknadsstyrt program har det varit särskilt känsligt för marknadssituationen och den ekonomiska krisen. Programmet har en unik utformning där finansieringen till stor del är resultatbaserad. Samtidigt behandlar marknaden det som ett komplext instrument. 42 % av stödmottagarna uppgav vidare att deras projekt definitivt skulle ha kunnat genomföras även utan medel från Marco Polo. Det ansågs emellertid också klarlagt att det är för tidigt att till fullo bedöma resultaten av Marco Polo II eftersom så många projekt fortfarande pågår. Som en följd av dessa slutsatser, som utformats med hänsyn till de resultat som uppnåtts genom programmet och utvecklingen av transportpolitiken, har kommissionen föreslagit att initiativet ska fortsätta inom ramen för den nya Fonden för ett sammankopplat Europa och det nya TEN-T-programmet. Informationssamhället och medier I den preliminära utvärderingen[22] av programmet Safer Internet[23] dras slutsatsen att programmet ger ett mervärde och är väl anpassat till nya föränderliga samhällsproblem, t.ex. olika aspekter av sociala medier och problemet med mobbning på internet. Programmet bidrog med stöd till projekt som annars inte skulle ha kunnat finansieras. Det påverkade både nationell och internationell verksamhet, och resultaten har använts och citerats i vida kretsar. Programmet skulle emellertid tjäna på ett mer långsiktigt finansieringsperspektiv och en mer strategisk vision. Kommissionens förslag till program för nästa fleråriga budgetram (Fonden för ett sammankopplat Europa) bygger på en öppnare och mer sammanhållen strategi för EU-finansieringen, vilket kommer att bidra till bättre förusebarhet och därmed sannolikt också till ökad finansiering från den privata sektorn. I den slutliga utvärderingen[24] av programmet eContent[25] plus kom man fram till att programmet har bidragit till att göra digitalt innehåll i Europa mer tillgängligt, användbart och exploaterbart, på ett sätt som underlättar skapande och spridning av information inom områden av allmänt intresse. Enligt utvärderingen är detta bidrag av stor vikt, med tanke på efterfrågan på digitalt innehåll av hög kvalitet både från privatpersoner, studerande, forskare, små och medelstora företag och andra företag, och man rekommenderar ett fortsatt EU-stöd till europeiskt digitalt innehåll. Det föreslogs att stödet skulle koncentreras till områden där endast relativt långsamma framsteg väntas och tillgången till digitalt innehåll är begränsat, t.ex. beroende på språkliga eller kulturella hinder, för att maximera mervärdet för EU. Energi Den slutliga utvärderingen[26] av programmet Intelligent energi – Europa II visar att programmet har legat väl i linje med de politiska prioriteringarna och bidragit till EU:s målsättningar genom att främja energieffektivitet och användningen av förnybar energi. Det har också varit inriktat på utvecklingen av bästa praxis och gränsöverskridande insatser. Av utvärderingen framgår att programmet har bidragit till att hantera de behov och problem som är kopplade till hållbar energi, och att det också gett framsteg i fråga om de icke-tekniska hinder som fortsätter att hämma EU:s framsteg mot energimålen. För att bättre kunna hantera de ekonomiska hinder som minskar genomslaget för hållbara energikällor rekommenderas det vidare att stärka finansieringen av de åtgärder som främjar nyskapande metoder, processer och produkter. Denna slutsats bekräftades vidare i förhandsbedömningen av det program som ska bli efterföljare till Intelligent energi – Europa II, där det bedömdes att det mest kostnadseffektiva alternativet skulle vara att fortsätta programmet med en ökad budget och att ge större vikt vid åtgärder för att stödja genomförandet av politiken, kapacitetsuppbyggnaden och mobiliseringen av investeringarna. Effekterna av programmet Intelligent energi – Europa II skulle också kunna öka om fler åtgärder inriktades på små och medelstora aktörer inom energisektorn och programmet ges en starkare anknytning till strukturfonderna. Dessa aspekter har också beaktats i kommissionens förslag till efterföljare till programmet. Utvärderingen visade slutligen också att de ansträngningar som genomförandeorganet för konkurrenskraft och innovation gjort för att förenkla förvaltningsprocessen kan leda till att förstärka effekterna av projekten. Genomförandeorganet bedömdes också generellt sett ha fungerat effektivt. Enligt halvtidsutvärderingen[27] av det europeiska energiprogrammet för återhämtning[28] har finansieringen inte alltid använts så snabbt som planerat. De övergripande målen och resurserna för programmet bedömdes ha haft en relevant inverkan på den ekonomiska återhämtningen och energipolitiken, med sysselsättningsskapande effekter redan på kort sikt och en än starkare potential på lång sikt, både med avseende på sysselsättning och konkurrenskraft. Vissa avslutade projekt bidrar redan till ökad försörjningstrygghet och konkurrenskraft, minskning av växthusgaser och fullbordandet av den inre marknaden. I vissa fall tog projekten längre tid att sätta igång än vad som ursprungligen planerats, delvis på grund av de inneboende svårigheterna med tillståndsgivning och finansiering som ofta omgärdar stora infrastrukturprojekt. Kommissionen har tagit hänsyn till utvärderingsresultaten i sitt förslag till riktlinjer för energiinfrastruktur, där man har för avsikt att införa betydande förbättringar i genomförandet av programmet. Förslaget innehåller bestämmelser för att påskynda tillståndsgivningen genom att utse en enda nationell myndighet per medlemsstat som ska sköta detta förfarande och genom att införa en treårig tidsfrist för beviljande av tillstånd och öka insynen och allmänhetens deltagande. Forskning Inom sjunde ramprogrammet för forskning[29] 2011 kom 40 % av deltagarna i de förslag som valdes ut från gymnasie- eller högskolesektorn, huvudsakligen från universitet, 26 % från industrin och 23 % från forskningsorganisationer. Små och medelstora företag var mottagare av 16,3 %[30] av finansieringen från det särskilda programmet Samarbete, vilket kan jämföras med det ursprungliga syftet att minst 15 % av finansieringen skulle gå till denna kategori av företag. Ramprogrammets starkt internationella karaktär illustreras av det faktum att hela 169 länder deltar. Fram till februari 2012 hade över 14 000 bidragsöverenskommelser undertecknats och över 1 000 projekt hade slutförts. På grundval av slutrapporterna från fullbordade projekt ledde varje projekt till åtta publikationer, vara fyra med ”fri tillgång” (open access)[31]. I genomsnitt gav varje projekt inom sjunde ramprogrammet upphov till 22 arbetstillfällen, räknat i heltidsekvivalenter[32]. I utvärderingar som utfördes 2011[33] poängterades att EU:s ramprogram har uppnått målet att engagera Europas bästa forskare och forskningsinstitut och att fånga upp lovande forskningområden och slå vakt om EU:s inflytande över den internationella forskningsagendan. De studier som ingår i utvärderingarna[34] visar att sjunde ramprogrammet avsevärt har bidragit till att utvidga och stärka de Europaomfattande partnerskapen. Vissa av utvärderingarna innehåller också värdefull information om ramprogrammens bidrag till utvecklingen av innovativa produkter, processer och tjänster som har en positiv inverkan på konkurrenskraften och sysselsättningen. En studie av ramprogrammens långtidsverkningar visade mångfalden av konsekvenser för de olika forskningsområden som har analyserats, som till exempel skulle göra det möjligt för EU att bli konkurrenskraftigt tillsammans med de andra globala ledarna inom FoU på området Quantum Information Processing and Computing eller hjälpa det europeiska forskningssamfundet att bli världsledande när det gäller forskning om ozonskiktet i stratosfären. Studien belyser vidare vikten av mer oavsiktliga konsekvenser, exempelvis samhällsbyggandet, skapandet av nya forskningsområden och personalutbyte mellan den akademiska världen och näringslivet. Det konstaterades också att utvärderingarna av ramprogrammet har förbättrats över tiden, men fortfarande dras med alltför många insatsindikatorer och en brist på produktions- och effektindikatorer. Kommissionens nyligen framlagda förslag om Horisont 2020 ger en mer utvecklad analytisk ram. I den presenteras en sammanhängande interventionslogik för programmet som helhet och dess olika delar, inbegripet en rangordning av programmets mål samt en förteckning över nyckelindikatorer för att mäta programmets resultat och effekt. Dessutom har förslaget utformats för att införa förenklingar för att lätta på deltagarnas administrativa börda, förenkla tillämpliga regler och förfaranden, säkerställa överensstämmelse mellan instrumenten och tillämpa en ny jämvikt mellan risk och förtroende. Särskild vikt läggs vid att se till att små och medelstora företag deltar. Utbildning och kultur Den preliminära utvärderingen 2007–2013 av programmet för livslångt lärande[35] omfattade de fyra sektorsprogrammen,[36] det övergripande programmet och Jean Monnet-programmet, stöd till ökad rörlighet över gränserna, partnerskap och andra samarbetsprojekt inom alla utbildningssektorer som omfattas av programmet för livslångt lärande. Genom utvärderingen bekräftades att det mer integrerade tillvägagångssättet har förbättrat programmens effektivitet och ändamålsenlighet. Viktiga synergieffekter har utforskats, särskilt vad gäller administrativa och säljfrämjande åtgärder. Men programmet befanns vara mycket komplext med omkring 70 åtgärder och alltför många mål, ofta utan någon koppling mellan de olika nivåerna. Programmet för livslångt lärande har gått framåt i riktning mot sina mål. Mellan 96–100 % av de avsatta medlen nyttjades under de första åren av genomförandet. Deltagande institutioner pekade på fördelarna med förbättringar av innehåll och praxis inom allmän och yrkesinriktad utbildning. I utvärderingen konstaterades ett betydande europeiskt mervärde: stärkt strategisk samordning och utbyte mellan de deltagande länderna och en ökad europeisk dimension. Utvärderingen visade dock att vissa av programmets kvantitativa mål (t.ex. rörlighet och Grundtvig) riskerar att inte uppnås på grund av otillräcklig finansiering och att resultaten måste integreras bättre i EU:s politik för att öka programmets effektivitet. På grundval av dessa resultat omfattar kommissionens förslag för 2014–2020 ytterligare integration av programmet för livslångt lärande med programmet Aktiv ungdom och med olika internationella samarbetsprogram. Detta är avsett att skapa ett enklare och effektivare system och bidra till att vidareutveckla en sammanhängande strategi för livslångt lärande och på så sätt öka ändamålsenligheten och kostnadseffektiviteten. Det är också tänkt att man fullt ut ska utnyttja likheterna mellan de tidigare olika programmen och se till att åtgärderna på vissa områden når den kritiska massa som krävs för att ge varaktiga effekter. Genom att förbättra flexibiliteten och öka tillgängliga incitament, bör anslagsfördelningen mellan åtgärder, stödmottagare och länder i högre grad återspegla resultat och eventuella effekter. Utvärderingen av Europeiska institutet för innovation och teknik[37] omfattade inrättandet av institutet, dess ibruktagande och inledande åtgärder fram till 2010. Den konstaterade att genomförandet av Europeiska institutet för innovation och teknik var planenligt och låg före tidsplanen för att utse de första kunskaps- och innovationsgrupperna (KI-grupperna). Budgeten ansågs vara tillräcklig trots att användningsgraden inom KI-grupperna var något högre än väntad, där KI-grupperna använde sig av kompletterande finansieringskällor inklusive parternas egna medel (49 %), nationella och regionala fonder (21 %) och andra EU-finansieringskällor (7 %). Det konstaterades att Europeiska institutet för innovation och teknik ger ett stort mervärde för EU. Rubrik 1b - Sammanhållning för tillväxt och sysselsättning Sysselsättning och socialpolitik Vid utvärderingen[38] av Europeiska socialfondens (nedan också kallad ESF) stöd till jämställdhet mellan könen konstaterades att medlemsstaternas genomförande inleddes långsammare vid särskilda åtgärder för jämställdhet mellan könen än för andra delar av Europeiska socialfondens operativa program. För vissa medlemsstater berodde detta på den ekonomiska krisen, som ledde bort uppmärksamhet och resurser från jämställdhetsmålen mot arbetsmarknadspolitik och minskad arbetslöshet. Trots detta beaktar alla medlemsstaterna jämställdhet mellan könen, om än i varierande omfattning, inom sina operativa program inom ramen för Europeiska socialfonden. I vissa fall är Europeiska socialfonden den enda finansieringskällan för de berörda åtgärderna. Utvärderingen visade att även om Europeiska socialfondens insatser inriktades på grundläggande frågor, finns det en tendens hos medlemsstaterna att fokusera mer på utbudssidan – dvs. kvinnors deltagande på arbetsmarknaden och deras förmåga att konkurrera på arbetsmarknaden – än på viktiga aspekter av och orsaker till ojämlikhet mellan könen (t.ex. segregering på utbildningsområdet, arbetsorganisation, kulturella och sociala stereotyper). Utvärderingen visade att programmen gav mervärde vid kapacitetsuppbyggnad och stödde införandet av jämställdhet mellan könen på den politiska dagordningen i de flesta medlemsstaterna. Utvärderingen av Europeiska socialfondens stöd för att förbättra tillträdet till arbetsmarknaden och den sociala integrationen av immigranter och etniska minoriteter (2000–2006) bekräftade att Europeiska socialfonden bidrog på ett positivt sätt till att hjälpa människor med immigrant- och minoritetsbakgrund att övervinna hinder för tillträde till arbetsmarknaden, förbättra språkkunskaper och stärka grundläggande färdigheter för anställbarhet. Vad gäller system och strukturer har detta resulterat i att de offentliga institutionernas förmåga att främja integreringen av personer med minoritetsbakgrund har stärkts. Inom detta politikområde avhjälpte Europeiska socialfonden en betydande brist på finansiering. Den har bidragit med ytterligare målinriktat finansieringsstöd som annars inte skulle ha varit tillgängligt. Europeiska socialfonden, och särskilt programmet Equal[39] har gett stöd till bredare målgrupper än de som normalt omfattas av de nationella budgetarna. Deltagandet av både immigranter och minoriteter var betydligt högre under perioden 2007–2013 än under 2000–2006 (1,19 miljoner personer, dvs. cirka 8,7 % av alla ESF-stödmottagare). Kommissionens förslag för nästa generation av strukturfonder bör bidra till att förenkla förfarandena och förbättra synergierna med Europeiska regionala utvecklingsfonden, Sammanhållningsfonden, Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling och den framtida Europeiska havs- och fiskerifonden. Förhandsbedömningen av det framtida programmet Progress (Europeiska unionens program för social förändring och innovation) belyste behovet av att öka samstämmigheten i EU:s insatser på områdena sysselsättning och socialpolitik genom att föra samman och utveckla ett kombinerat genomförande av programmen Progress och Eures samt EU-instrumentet Progress för mikrokrediter. Det nya programmet ger också möjlighet att förenkla genomförandet genom gemensamma bestämmelser som bland annat omfattar gemensamma allmänna mål, gemensamma typer av åtgärder och rationalisering av rapporteringen och utvärderingen. Regionalpolitik Regionalpolitiken fastställs genom delad förvaltning tillsammans med de medlemsstater och regioner som ansvarar för genomförandet av program som kombinerar EU-medel och nationella och regionala medel för att uppnå ekonomisk, social och territoriell sammanhållning. Utvärdering är också är ett delat ansvar. Bevisvärdering ska användas varje gång den blir tillgänglig och leder mest sannolikt till politiska förändringar när den ackumuleras i en rad utvärderingar. Bevisvärdering från perioden 2000–2006 (programmen var i drift fram till 2009) gav väl underbyggda förslag för den framtida politiken för 2014–2020, i den femte sammanhållningsrapporten från 2010, liksom förslagen i den fleråriga budgetramen under 2011. Bevis som har inhämtats under tidigare år, tillika med bevis som samlats in under 2011 om den föregående och innevarande programperioden har bidragit till Europeiska kommissionens ståndpunktsdokument om den framtida sammanhållningspolitiken i varje medlemsstat. Dessa bevis kommer att diskuteras vid förhandlingarna om de nya programmen – en process som kommer att pågå till slutet av 2013. Under 2011 hade efterhandsutvärderingarna av programperioden 2000–2006 ännu inte slutförts. Utvärderingsresultaten från nuvarande genomförandeperiod (2007–2013) meddelades också. Utvärderingsresultaten bekräftar inriktningen på kommissionens förslag för programperioden 2014–2020. Resultaten kommer att diskuteras i detalj med medlemsstaterna så att dessa kan beaktas i de nya program som ska utvecklas under det kommande året. Som en del av efterhandsutvärderingen av Sammanhållningsfonden 2000–2006 avslutades tre arbetsmoduler under 2011, och den slutliga sammanfattningen bör vara tillgänglig under 2012. I två studier[40], om transport och miljö, har man använt sig av en kostnads- och intäktsanalys i efterhand för att bedöma konsekvenserna. Även om man vid utvärderingen konstaterade att det var för tidigt att till fullo bedöma konsekvenserna befanns metoden vara lämplig och ska användas i framtiden. Alla transportprojekt uppvisade bra kostnadseffektivitet och Sammanhållningsfondens bidrag var nödvändigt för att frigöra deras ekonomiska fördelar. Bedömningen av miljöprojekten visade att många miljöinfrastrukturprojekt har genomförts för att uppfylla de rättsliga kraven. Kostnaderna var högre än de fördelar som kunde kvantifieras, men projekten har genererat viktiga effekter i fråga om miljömedvetenhet och institutionellt lärande. Viktiga lärdomar från dessa utvärderingar och från dem som avslutades under tidigare år om transport- och miljöprojekt som samfinansieras av Eruf har diskuterats med medlemsstaterna och kommer att ligga till grund för utformningen av den framtida politiken. Utvärderingar av det regionalpolitiska stödet till företagande och innovation[41] lämnade ytterligare bevis som bekräftar riktigheten i kommissionens förslag om att i framtiden utesluta stora företag från allmänna Eruf-stödordningar. Effekterna av företagsstödet befanns vara störst när det inriktades på mindre företag. Studien om innovationsstöd i Tyskland[42] visade att FoU-bidragen påverkade ett stort antal åtgärder, från innovation av befintliga produkter och bearbetning till utveckling av nya produkter. Det krävs mer forskning för att undersöka om mindre bidragsbelopp kan vara effektivare än stora bidrag över tiden och att fortsätta att utforska bästa användning av lån i stället för bidrag. Expertnätverket för utvärdering, som varje år rapporterar om resultaten av regionalpolitiken under den innevarande programperioden, konstaterade att förseningar i genomförandet av programmen ökade risken för att man prioriterade nyttjandet av medlen istället för ändamålsenligheten. Det finns dock tecken som tyder på ett snabbare genomförande, ökade bevis på resultat och en allmän förbättring av kvaliteten på medlemsstaternas utvärderingar. De strategidokument om förnybar energi och energieffektivitet som nätverket utarbetat visade att EU:s stöd är marginellt i förhållande till nationell finansiering, vilket ger upphov till frågan om mervärdet. Investeringar inom sektorn måste analyseras noggrant från fall till fall för att säkerställa en god kostnadseffektivitet. Enligt uppgifterna från utvärderingarna under 2011 bekräftades behovet av att stärka resultsinriktningen på nuvarande och framtida politik och vikten av att medlemsstaterna gör fler utvärderingar av konsekvenserna av politiken. Dessa faktorer utgör kärnan i kommissionens framtida förslag. Rubrik 2 – Skydd och förvaltning av naturresurser Jordbruk och landsbygdsutveckling Utvärderingen av inkomsteffekterna av direktstödet[43] bekräftade att direktutbetalningarna har bidragit till att öka jordbrukarnas inkomster och spelat en viktig roll i att generera jordbruksinkomster. Detta var särskilt fallet för jordbruk med betesdjur (nötkött, får och getter), åkergrödor, blandjordbruk och mjölkproducenter. Direktstöd har bidragit till att minska klyftan mellan den genomsnittliga jordbruksinkomsten per arbetsenhet på små och stora jordbruksföretag. Effektiviteten av direktstödet som inkomststöd till jordbrukare var relativt hög, men med avsevärda skillnader mellan olika regioner. Utvärderingen av den gemensamma jordbrukspolitikens åtgärder som tillämpas på sockersektorn[44] visade att 2006 års sockerreform kraftigt påskyndade sektorns omstrukturering. Förbättringar i avkastningen påskyndades liksom en koncentration av produktionen till stora jordbruksföretag. Även om de övergripande målen för reformen[45] har uppnåtts, förblir förvaltningen av systemet med kvoter och referenspris invecklad. Utvärderingen av reformerna av den gemensamma jordbrukspolitiken för mejerisektorn[46] visade att strategin för mejerisektorn hade bidragit till att minska det strukturella utbudsöverskottet från och med 2004. Den totala kostnaden för stödpolitiken för mejeriprodukter har minskat allt eftersom balans uppnåtts på marknaden. Producenternas inkomstnivåer upprätthölls under den period som utvärderingen omfattar och tillverkarnas intressen uppfylldes vad gäller produktionens flexibilitet och utvidgning. Reformen medförde en större administrativ börda och exponering för prisrisker. I utvärderingen rekommenderades införandet av mer flexibla instrument för att hantera utvecklingen på världsmarknaden. Utvärderingen av de reformer av den gemensamma jordbrukspolitiken som tillämpats på får- och getsektorn visade att reformen bidragit till en ökning av produktiviteten, även om den inte förbättrat den totala konkurrenskraften inom sektorn. Det direktstöd som beviljats Italien och Grekland inom ramen för stöd till sektorer med särskilda svårigheter var lågt och hade ingen större inverkan. Inom fårköttssektorn anses det stöd som erbjuds via landsbygdsutvecklingsprogrammen vara avgörande för att upprätthålla sektorn. Dessutom ger kopplat stöd miljömässiga och sociala fördelar i vissa regioner och är nödvändigt för att upprätthålla produktionen i utsatta områden. Utvärderingen av informations- och säljfrämjande åtgärder för jordbruksprodukter[47] visar att verksamhet som omfattar flera länder eller kampanjer i tredjeländer förmodligen inte skulle förekomma utan EU-medel. Medan de berörda parterna är positiva till program för informationskampanjer och säljfrämjande åtgärder, som har bidragit till att förbättra bilden och öka medvetenheten om kvaliteten och de särskilda produktionsmetoderna för EU:s jordbruksprodukter finns det ett behov av att bättre fastställa dessa programs direkta ekonomiska konsekvenser. Utvärderingen av undantagsåtgärder för att stödja ägg- och fjäderfäsektorn visade att EU:s gemensamma strategi för att möta de stora störningarna på marknaden (t.ex. minskad efterfrågan och sjunkande priser på grund av bristande konsumentförtroende till följd av aviär influensa) var tillfredsställande. Även om åtgärderna inte kunde stabilisera marknaden på kort sikt på grund av deras långa förberedelsetid, garanterade de att en stor del av de allvarliga inkomstförlusterna kunde kompenseras inom rimlig tid. Vid utvärderingen drogs slutsatsen att kommissionen bör utveckla instrument för att hantera sådana kriser i konsumentförtroende som snabbt kan sättas in för att stabilisera marknaden. Utvärderingsresultaten har bidragit till kommissionens reformförslag för den gemensamma jordbrukspolitiken från oktober 2011, till exempel i samband med förslagen till ytterligare frikoppling av stödet från produktionen och till utformning av landsbygdsutvecklingspolitiken. Övervakningen och utvärderingen planeras i framtiden att föras samman i ett gemensamt ramverk för att mäta den gemensamma jordbrukspolitikens resultat i sin helhet inom Europa 2020. För detta ändamål har en process inletts för att utveckla en gemensam uppsättning indikatorer kopplade till de politiska målen. Havsfrågor och fiske I den preliminära utvärderingen (studie) av Europeiska fiskerifonden (2007–2013) [48] konstaterades att förvaltnings- och kontrollsystemen för fonden stött på problem i början, men nu fungerar på ett tillfredsställande sätt. Övergången till ett enda operativt program har, även om det är gynnsamt på EU-nivå, ökat förvaltningskostnaderna i de flesta medlemsstaterna. Bättre revisions- och kontrollmetoder har minskat de finansiella riskerna, men den administrativa bördan är fortfarande alltför hög för små medlemsstater, särskilt i de nya medlemsstaterna. Ramarna för övervakning och utvärdering har inriktats på resultat snarare än effekter och saknar en gemensam definition av de enheter som ska mätas. Dessutom har inga indikatorer för rapportering eller systematiska kontroller använts. Dessa resultat har beaktats i förslaget till den nya fonden för EU:s havs- och fiskeripolitik (2014–2020). De viktigaste ändringarna inbegriper en betydande förenkling och anpassning av olika administrativa regler och förfaranden om finansieringsbeslut, rapportering, övervakning och utvärdering. Kopplingarna till de centrala målen med reformen av den gemensamma fiskeripolitiken ska stärkas genom införandet av villkorliga regler, närmare samordning med andra fonder samt ett bättre övervaknings- och utvärderingssystem baserat på gemensamma indikatorer i medlemsstaterna. Rubrik 3a - Frihet, säkerhet och rättvisa Inrikes frågor I kommissionens rapport och halvtidsutvärdering av fonden för yttre gränser[49] har man konstaterat att fonden trots inledande svårigheter respekterade sina mål om att kanalisera EU-stöd för att främja investeringar vid gränserna och i konsulat som ligger i hela Schengenområdets intresse. Investeringar i nationella kommunikationssystem för gränskontroll och i Schengens informationssystem II förbättrade säkerheten vid EU:s yttre gränser. Dessutom förbättrades handläggningen av viseringsansökningarna tack vare investeringarna för inrättandet av informationssystemet för viseringar. Trots det totala bidraget från fonden till en bättre gränsförvaltning och användning av ny teknik, har medlemsstaterna ifrågasatt vissa projekts effektivitet och ändamålsenlighet. Kommissionens rapport och halvtidsutvärdering av Europeiska återvändandefonden (2008–2013) visar att fonden har bidragit till att utveckla och befästa hanteringen av praxis för återvändande i många medlemsstater. Den har exempelvis bidragit till att förkorta vistelsens längd i samband med mottagnings- och/eller kvarhållningsanläggningar och ett ökat antal tredjelandsmedborgare väljer frivilligt återvändande. Denna befolkning behandlades därigenom bättre än om den hade tvingats bort. Kommissionens rapport och halvtidsutvärdering av Europeiska fonden för integration av tredjelandsmedborgare (2008–2013) visade att de flesta medlemsstaterna, trots inledande svårigheter, förväntas slutföra planerade åtgärder och uppfylla de fastställda målen. Genom att inrikta sig på särskilda åtgärder eller grupper som normalt inte omfattas av de viktigaste finansieringsinstrumenten har fonden visat att den bidrar till ett verkligt mervärde. I flera medlemsstater stödde fonden utformningen av en övergripande politisk ram och lämnade medel för dess genomförande. Den administrativa arbetsbördan i samband med programmen bör dock minskas. I halvtidsutvärderingen av ramprogrammet Säkerhet och skydd av friheter (2007–2013)[50] konstaterades att programmet är effektivt i sin alleuropeiska dimension och stöder många olika verksamheter. De förhållandevis tunga ansökningsförfarandena kan ha haft en negativ inverkan på projektgenomförandet. EU-mervärdet bedömdes ändå vara högt och det övergripande genomförandet av programmet ansågs vara godtagbart. För perioden 2014–2020 har kommissionen föreslagit att fonderna och programmen för inrikes frågor bör minskas från sex till två: Asyl och migrationsfonden och fonden för inre säkerhet. Andra utvärderingsresultat har beaktats i dessa förslag från kommissionen. Rättvisa Syftet med den preliminära utvärderingen[51] av programmet Civilrätt[52] visade att målen var högst relevanta när det gäller att stödja den europeiska politiken för rättsliga frågor. Den verksamhet som finansieras hjälper det civila samhällets organisationer och medlemsstaterna att på ett effektivt sätt bidra till att utforma och smidigt genomföra EU-lagstiftningen. Vidare ansågs programmet, trots begränsade mänskliga resurser, vara effektivt förvaltat. I den preliminära utvärderingen föreslogs en sammanslagning av det civilrättsliga och det straffrättsliga programmet i den nya fleråriga budgetramen. Den preliminära utvärderingen av programmet Straffrätt[53] bekräftade att man med hjälp av stödåtgärderna hanterar viktiga problem och kompletterar de nationella åtgärderna. Det framgick emellertid också att det är nödvändigt att öka finansieringens effektivitet genom bättre prioritering, öka det europeiska mervärdet, förbättra publiciteten och förenkla genomförandet. I den preliminära utvärderingen[54] av Daphne III-programmet[55] konstaterades att programmet är högst relevant för de problem som det är avsett att åtgärda, men att kopplingarna mellan programmet och den politiska utvecklingen skulle kunna stärkas.Det finns utrymme för förbättringar för att främja EU-omfattande partnerskap och säkerställa en balanserad geografisk spridning av ledande organisationer. Det bedömdes att de ekonomiska medlen för att genomföra åtgärderna gjorde det möjligt att finansiera högkvalitativa projekt, medan det relativa antalet projekt som väljs ut säkerställer en hög konkurrensnivå mellan projekten. Spridningen av resultaten kan förbättras. Den preliminära utvärderingen av programmet Grundläggande rättigheter och medborgarskap[56] visade att den typ av projekt som finansieras är lämplig för målen och prioriteringarna i programmet, men att det är för tidigt att dra några slutsatser om effekterna på grund av det begränsade antalet avslutade projekt. Det finns fortfarande utrymme för förbättringar vad gäller ett ökat och balanserat deltagande på europeisk nivå av organisationer från EU-medlemsstaterna och spridningen av resultat. I den preliminära utvärderingen[57] av programmet Förebyggande av narkotikamissbruk och information[58] kunde inga slutsatser dras om effektiviteten, eftersom få projekt har avslutats. Man stötte på svårigheter vad gäller deltagandet av utsatta grupper och för att garantera projektens långsiktiga mervärde. Det konstaterades att det fanns ett behov av ytterligare finansiella resurser liksom behovet av att stärka synergierna mellan de olika finansiella instrument som stöder målen i EU:s narkotikastrategi. I utvärderingen rekommenderas ett ökat samarbete med andra program, särskilt Folkhälsoprogrammet, för att undvika dubbelarbete och att göra det möjligt för potentiella stödmottagare att mer effektivt rikta sina ansökningar. Rubrik 3b – medborgarskap Kommunikation Den preliminära utvärderingen av Euranet[59] visade att förekomsten av nätverket har lett till en ökad täckning av EU-bevakningen och berikat det redaktionella värdet. En ökad produktion och sändning av EU-nyheter och EU-program kommer sannolikt inte att kunna erbjudas utan denna finansiering. Utvärderingen pekade å andra sidan också på vissa frågor, som den ojämna täckningen av EU-bevakningen som andel av den totala produktionen, den ojämlika fördelningen mellan olika språkgrupper hos de deltagande parterna och den långsamma utvecklingen av nätet, särskilt utvidgningen av den språkliga täckningen. I uppföljningen av dessa frågor har sju nya radiostationer lagt till fyra språk i fem länder och en starkare fokusering av produktionen på EU-bevakning har införts. Utformningen av nästa fas i projektet har anpassats till de viktigaste slutsatserna i utvärderingen. Hälsa och konsumentskydd I efterhandsutvärderingen av Folkhälsoprogrammet för 2003–2008[60] konstaterades att det skulle ha varit önskvärt att programmet, som första program på folkhälsoområdet på EU-nivå, finansierade ett brett spektrum av aktiviteter. Trots detta ansågs mer riktade insatser på vissa urvalda områden vara av avgörande betydelse för nästa generation av programmet. Utvärderingen efterlyste en ökad fokusering på europeiskt mervärde, både genom valen av prioriterade områden i de årliga arbetsprogrammen och i besluten om ansökningar. På liknande sätt drogs i halvtidsutvärderingen av det efterföljande programmet[61] slutsatsen att det i högre grad bör inriktas på prioriteringar och koncentrera det ekonomiska stödet för att uppnå största mervärde för EU. När det gäller organisation och förvaltning bekräftades att det införts ett förfarande för att fastställa prioriteringarna i de årliga arbetsprogrammen och för att säkerställa deras anpassning till de övergripande målen för folkhälsoprogrammet. Detta förfarande anses inte vara särskilt tydligt eller konsekvent. Åtgärderna i Folkhälsoprogrammet motsvarar i allmänhet programmets mål, men det är fortfarande för tidigt att bedöma resultat och effekter. Det anses att merparten av åtgärderna har haft EU-omfattande effekter och att de flesta åtgärderna inte skulle ha genomförts eller ha varit mindre ambitiösa utan finansiering från Folkhälsoprogrammet. Bedömningen av fallstudien visade att EU:s mervärde föreföll störst på områdena främjande av bästa praxis och nätverksarbete. Vad gäller effektivitet väntades stordriftsfördelar för de flesta åtgärderna, även om metoderna för att mäta dem inte klart har fastställts. Utläggningen på entreprenad av förvaltningen till genomförandeorganet för hälso- och konsumentfrågor har lett till ett påtagligt förbättrat resultat. Det nya programmet ska inriktas på färre åtgärder, som ska ha påvisbart EU-mervärde, med konkreta resultat och tillgodose identifierade behov eller komma till rätta med identifierade brister. Programmet syftar till att förbättra medlemsstaternas samarbetsmetoder på hälso- och sjukvårdsområdet och uppmuntra till reformer av nationell hälso- och sjukvårdspolitik. Skatter och tullar I halvtidsutvärderingen av Fiscalis-programmet[62] konstaterades att programmet på ett positivt sätt har bidragit till att förbättra skattesystemens funktion på den inre marknaden och är av relevans för de utmaningar som de nationella myndigheterna står inför. Slutsatsen är att programmet erbjuder stort mervärde för EU. Om programmets samarbetsram inte hade funnits skulle många aktiviteter som krävs för att göra framsteg i skattesamarbetet inte ha uppstått alls, eller mycket senare, eller till en högre kostnad och med mindre optimala resultat. Den övergripande slutsatsen var att Fiscalis har en god kostnadseffektivitet. Utvärderingen visade ändå på att programmets effektivitet var mer begränsat när det gäller att öka förståelsen för EU-lagstiftningen och i kampen mot bedrägerier. I utvärderingen rekommenderas att ett resultatbaserat system för övervakning och utvärdering inrättas. Resultaten av programmet bör ges bättre spridning och programverksamheten skulle kunna dra nytta av att fler aktörer deltar. Halvtidsutvärderingen av tullprogrammet belyste programmets effektiva bidrag till den inre marknadens funktion. Programmet påvisade EU-mervärdet genom stödåtgärder som annars inte skulle ha genomförts eller krävt betydligt mer resurser och tid, utan samordning och stöd från EU. Det möjliggör ökat samarbete och samordning mellan nationella tullförvaltningar, och ökar därmed informationsutbytet och god praxis. Effektiviteten i de gemensamma åtgärderna inom programmet bedömdes som höga trots att det har förekommit en mycket lägre nivå av samarbete med andra offentliga och privata organ för att förbättra säkerheten och bekämpa bedrägerier. Bidraget för att underlätta handeln med tredjeländer bedömdes inte lika fördelaktigt. I utvärderingen påpekades att ytterligare effektivitetsvinster skulle ha kunna uppnås om spridningen av resultaten varit större och deltagandet och stödet hade utvidgats till att omfatta kandidatländer och potentiella kandidatländer. Utbildning och kultur Den preliminära utvärderingen[63] av programmet Aktiv ungdom[64] konstaterade att programmet som aktivt riktas till ungdomar med färre möjligheter hittills framgångsrikt uppnått sina mål. Programmet bidrar till att uppnå EU:s ungdomspolitiska mål och har främjat ungdomars fortsatta deltagande i evenemang efter programmet, arbete för icke-statliga organisationer och ökat rörligheten. Den verksamhet som programmet stöder skulle sannolikt inte få finansiering på annat håll. Programmet har en hög nyttjandegrad. Förvaltningskostnaderna visade sig vara relativt höga, men berättigades genom programmets art. Fördelningen av budgeten ansågs vara lämplig. Ändå fortsatte både ungdomsorganisationer och nationella organ att ha en relativt stor administrativ börda, trots att förvaltningsverktygen avsevärt hade förbättrats. Deltagarnas grad av tillfredsställelse var hög i förhållande till de program till förmån för ungdomar som organiserades i medlemsstaterna och strukturerna för genomförandet ansågs vara effektiva. Rubrik 4: EU som global partner Utveckling och yttre förbindelser I de två utvärderingarna av pilotprojekten för budgetstöd i Tunisien[65] och Mali[66] konstaterades att budgetstöd är ett effektivt verktyg i länder där regeringen har åtagit sig att nå en hållbar utveckling. I Tunisien bidrog budgetstödet till en betydande ekonomisk tillväxt och utveckling av den privata sektorn, men borde ha använts bättre när det gäller fattigdomsbekämpning. I Mali bidrog det till vissa mycket positiva resultat inom områdena utbildning och hälsovård. Budgetstöd är ett komplement till andra former av stöd, särskilt för kapacitetsuppbyggnad. Det leder inte till viktiga politiska förändringar, men kan bidra till genomförandet av politiken. Dess effekter är större om de är kopplade till mer omfattande politiska och ekonomiska partnerskap. I den tematiska utvärderingen[67] av EU:s stöd för sysselsättning och social inkludering i partnerländerna[68] konstaterades att även om sysselsättning och social inkludering är en viktig prioritering inom utvecklingspolitiken, fanns det lite integrering med utvecklingsprogrammen och att det rådde brist på indikatorer relaterade till sysselsättning och social inkludering vid utarbetandet av programmet. Få insatser utanför yrkesutbildning och allmän utbildning inriktades uttryckligen på skapandet av sysselsättning. Det nya instrumentet för utvecklingssamarbete (2014–2020) är ett svar på behovet att inrikta sig på mer mänsklig utveckling genom det tematiska programmet globala allmänna nyttigheter och hantering av globala utmaningar, t.ex. hälsa, utbildning, jämställdhet mellan könen, sysselsättning, kompetens, social trygghet och social integration samt ekonomiska utvecklingsaspekter som t.ex. tillväxt, arbetstillfällen, handel och medverkan från den privata sektorn. I utvärderingen[69] av stödet till konfliktförebyggande och fredsskapande[70] konstaterades att EU har ökat sin fokusering, stärkt sin politiska ram och utvecklat en rad olika finansiella och icke-finansiella instrument.Kommissionen gav mervärde i fråga om neutralitet, tillförlitlighet (fortsatt närvaro), kritisk massa av finansiella resurser, förmåga att använda sig av ett brett spektrum av instrument, lång erfarenhet och trovärdighet när det gäller att främja demokrati, fred och mänskliga rättigheter. De begreppsmässiga riktlinjerna på politisk nivå har inte alltid varit lämpliga på operativ nivå. EU bör befästa och vidareutveckla sitt stöd för konfliktförebyggande och fredsskapande och se till att dess ekonomiska stöd kompletteras i tillräckligt stor utsträckning och tillhandahålls genom icke-finansiellt stöd. I utvärderingen[71] av EU:s samarbete med utomeuropeiska länder och territorier (ULT) [72] konstaterades att EU-stödet är förenligt med EU:s politiska mål att främja den ekonomiska och sociala utvecklingen och föra dessa länder och territorier ekonomiskt närmare EU. När det gäller handel motverkar EU:s handelsförmåner inte tillräckligt hindren för ekonomisk diversifiering. De utomeuropeiska ländernas och territoriernas deltagande i de regionala programmen har varit minimal på grund av isoleringen från regionalt nätverksarbete, höga deltagandekostnader och ibland av språkliga hinder. Få resultat har uppnåtts vad gäller klimatförändringar och krishantering. I utvärderingen av krishanterings- och beredskapskomponenterna i EU:s stabilitetsinstrument[73] konstaterades att stabilitetsinstrumentet har bidragit avsevärt till att förbättra den allmänna relevansen, ändamålsenligheten och effektiviteten vad gäller EU:s krishantering och beredskapsåtgärder och att stabilitetsinstrumentet också bidrar stort till att skapa samstämmighet i EU:s struktur för fred, säkerhet och utveckling, vilket i sin tur har stor betydelse för freden och säkerheten globalt sett. Stabilitetsinstrumentets förmåga att snabbt och vid rätt tidpunkt intervenera vid krissituationer har varit av avgörande betydelse för dess bidrag. Humanitärt bistånd och civilskydd De utvärderingar som slutförts under 2011 visade att kommissionens verksamhet inriktades på stora hälsorisker, att sänka dödligheten, förbättra sjukdomsbekämpningen för burmanska flyktingar i Kambodja, en relevant och effektiv reaktion på koleraepidemin i Zimbabwe, att den tillhandahöll relevanta och lämpliga sektorsövergripande program i Uganda och aktivt bidrog till Europas samlade insatser som reaktion på jordbävningen på Haiti. Utvärderingarna av Haiti och Zimbabwe belyste behovet av att knyta samman katastrof-, återanpassnings- och utvecklingsbiståndet i ett tidigare skede av insatserna. Detta resultat bekräftar kommissionens nuvarande förslag inom området humanitärt bistånd om att ständigt integrera och stärka katastrof-, återanpassnings- och utvecklingsbiståndet vid humanitära insatser. Slutligen visade utvärderingen av civilskyddsmekanismen och det finansiella instrumentet för civilskydd (2007–2009) [74] att de två komponenterna avsevärt har bidragit till att ytterligare utveckla samarbetet och samordningen inom EU. Utvidgningen En utvärdering för att stödja utarbetandet av finansiella instrument för stöd inför anslutningen[75] efter 2013 på sektors-, lands- och regionnivå, bekräftade den övergripande relevans som detta stöd gav. I utvärderingen konstaterades också att de ekonomiska och bredare fördelarna med utvidgningen mer än väl skulle uppväga kostnaderna för ett nytt finansieringsinstrument. Att EU:s instrument skulle ge ett europeiskt mervärde, koppla det ekonomiska stödet till framsteg med politiska kriterier så att EU kan fungera som en katalysator för nationsövergripande och interregionalt samarbete och också fungera som mäklare genom att ta med sakkunskap från olika förvaltningar och organ inom EU (t.ex. genom partnersamverkan). I utvärderingen bekräftas också att det finns en stark grund för det framtida finansiella instrumentet för stöd inför anslutningen, som skulle kunna dra nytta av ökad samstämmighet mellan politisk dialog och ekonomiskt samarbete, en programplanering med inriktning på sektoriella strategier, flerårig programplanering, ett ökat deltagande av stödmottagare och intressenter i alla stadier samt införandet av prestationsincitament. 3. Slutsatser Utvärderingsresultaten i denna rapport visar att målen för olika finansieringsprogram generellt har uppfyllts och att mervärdet för EU har påvisats. Rapporten bygger dock främst på preliminära utvärderingar som har en stark operativ inriktning och är inte fullständig vad gäller slutliga resultat och konsekvenser. Man har dragit lärdom av erfarenheterna och fått uppgifter om de områden som kan förbättras. Där det är möjligt har man i denna rapport lämnat rekommendationer om korrigerande åtgärder som har påverkat uppföljningsprogrammen. I allmänhet framhålls i rapporten behovet av en starkare fokusering, att koppla samman resultaten med målen och öka uppmärksamheten när det gäller samstämmighet och överensstämmelse mellan åtgärderna. Kommissionen vill klargöra hur man kan förbättra denna rapport i samråd med den myndighet som beviljar ansvarsfrihet. Kommissionen noterar också revisionsrättens begäran om att rapporten ska utformas tidigare under året. I framtiden kommer rapporten att vara utformad för att visa huruvida EU:s program följer planerna och identifiera resultat och konsekvenser när dessa blir tillgängliga. För att uppnå detta mål krävs att en stark och enhetlig ram inrättas för att övervaka framstegen under programmens hela livscykel. [1] Den första utvärderingsrapporten om budgetåret 2010 antogs av kommissionen den 17 februari 2012 (COM(2012) 40). [2] Europaparlamentets beslut om ansvarsfrihet av den 10 maj 2011 om ansvarsfrihet för genomförandet av EU:s budget för 2009, avsnitt III, punkterna 71 och 72. [3] Revisionsrättens yttrande nr 4/2012, som inkom till kommissionen den 7 juni. [4] Det vill säga kommissionens strategiska planerings- och programplaneringscykel, de årliga verksamhetsrapporterna och årsrapporterna om budgetgenomförandet m.m. [5] Avsnittet om slutsatser, s. 16. [6] Europaparlamentets beslut om ansvarsfrihet för budgetåret 2010 (P7_TA (2012) 0153)_Part I). [7] Revisionsrättens yttrande nr 4/2012, som inkom till kommissionen den 7 juni. [8] Utvärderingarna kan innehålla synpunkter på specifika aspekter av hur verksamheten sker eller vara inriktade på övervaknings- eller genomförandefrågor. [9] Gällande instruktioner för 2011 års verksamhetsrapporter – artikel 60.7 i budgetförordningen. [10] Artikel 33 i budgetförordningen. [11] Med en flerårig budget på omkring 3,6 miljarder euro. [12] Huvudprincipen i denna rapport är att det anges uttryckligen om det handlar om interimsutvärderingar. Om det inte anges huruvida det rör sig om en interims- eller efterhandsutvärdering innehåller uppgifterna element av båda. [13] Även om detta program avser åren 2007–2013 förväntas de slutliga resultaten uppnås först kring 2017. [14] Http://ec.europa.eu/enterprise/dg/files/evaluation/ögla_final_report_en.pdf [15] Progammet har en budget på ungefär 34 miljoner euro. [16] EU:s budget används endast för garantier. [17] TEN-T-programmet syftar till att säkerställa sammanhållning, samtrafikförmåga och driftskompatibilitet i det transeuropeiska transportnätet samt att garantera tillgången till nätet. [18] Progammet har en budget på ungefär 8 miljarder euro. [19] Arton av projekten avser järnvägar och två gäller inre vattenvägar. [20] Det anges inte om en utvärdering är av interimskaraktär eller är en efterhandsutvärdering om den avser föregående och pågående program. [21] http://ec.europa.eu/transport/evaluations/doc/2011_marco-polo-programme-2003-2010.pdf. Detta är delvis en efterhandsutvärdering av det föregående programmet, dels en interimsutvärdering av det pågående programmet. [22] http://ec.europa.eu/information_society/activities/sip/policy/programme/current_prog/index_en.htm [23] Progammet har en budget på ungefär 55 miljoner euro. [24] http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=COM:2011:0548:FIN:En:PDF [25] Progammet har en budget på ungefär 149 miljoner euro. [26] http://ec.europa.eu/energy/evaluations/doc/2011_iee2_programme.pdf [27] http://ec.europa.eu/energy/evaluations/doc/2011_eepr_mid_term_evaluation.pdf [28] Progammet har en budget på ungefär 4 miljarder euro. [29] Ungefärlig budget på 55 miljarder euro (inklusive Euratom). [30] Situationen den 30.9.2012. [31] Med ”öppen åtkomst” avses fri tillgång via internet. Målet med att göra information tillgänglig på det sättet är att främja spridningen av kunskap och på det sättet öka effekterna av vetenskapliga upptäckter och maximera avkastningen på de investeringar i FoU som görs av offentliga organ för forskningsfinansiering. http://ec.europa.eu/research/science-society/index.cfm?fuseaction=public.topic&id=1294&lang=1 [32] Femte övervakningsrapporten om sjunde ramprogrammet (2011) http://ec.europa.eu/research/evaluations/index_en.cfm?pg=fp7-monitoring [33] http://ec.europa.eu/research/evaluations/index_en.cfm [34] Utvärderingen av transportforskningsprogrammet inom sjunde ramprogrammet, undersökningen inom ramen för konsekvensbedömningen av programmet ”Kunskapsregioner” samt utvärderingen av programmet för nanoteknik, nanovetenskap, material och ny produktionsteknik (NMP) inom sjätte ramprogrammet. [35] Ungefärlig budget på 7 miljarder euro. [36] http://ec.europa.eu/dgs/education_culture/evalreports/education/2011/llpreport_en.pdf [37] Ungefärlig budget på 309 miljoner euro. [38] http://ec.europa.eu/social/keyDocuments.jsp?type=0&policyArea=0&subCategory=0&country=0&year=0&advSearchKey=evaluationesf&mode=advancedSubmit&langId=en [39] Riktar sig mot diskriminering vad gäller anställning och på arbetsmarknaden. [40] http://ec.europa.eu/regional_policy/sources/docgener/evaluation/expost2006/wpb_en.htm [41] http://ec.europa.eu/regional_policy/information/evaluations/impact_evaluation_en.cfm#1 [42] http://ec.europa.eu/regional_policy/information/evaluations/impact_evaluation_en.cfm#2 [43] http://ec.europa.eu/agriculture/eval/reports/income/index_en.htm [44] http://ec.europa.eu/agriculture/eval/reports/sugar-2011/index_en.htm [45] Omstrukturering av sockersektorn, marknadsstabilisering och ökad marknadsorientering, tillgång till sockerleveranser. [46] http://ec.europa.eu/agriculture/evaluation/market-and-income-reports/dairy-sector-2011_en.htm [47] http://ec.europa.eu/agriculture/eval/reports/promotion/index_en.htm [48] http://ec.europa.eu/fisheries/documentation/studies/eff_interim_evaluation_en.pdf Ungefärlig budget på 4,3 miljarder euro. [49] http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=CELEX:52011DC0857:EN:NOT [50] Består av programmen Förebyggande och bekämpande av brott (Isec) och Förebyggande, beredskap och konsekvenshantering när det gäller terrorism och andra säkerhetsrelaterade risker (Cips). [51] http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=COM:2011:0351:FIN:EN:PDF [52] Ungefärlig budget på 109 miljoner euro. [53] Ungefärlig budget på 199 miljoner euro. [54] Ungefärlig budget på 116 miljoner euro. [55] http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=COM:2011:0254:FIN:EN:PDF [56] http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=COM:2011:0249:FIN:EN:PDF. Ungefärlig budget på 93 miljoner euro. [57] http://eur-lex.europa.eu/Result.do?T1=V5&T2=2011&T3=246&RechType=RECH_naturel&Submit=Search [58] Ungefärlig budget på 21 miljoner euro. [59] Europeiska radionätverket. [60] Ungefärlig budget på 312 miljoner euro. http://ec.europa.eu/health/programme/docs/ex_post_evaluation_en.pdf [61] http://ec.europa.eu/health/programme/docs/mthp_final_report_oct2011_en.pdf [62] Ungefärlig budget på 157 miljoner euro. http://ec.europa.eu/taxation_customs/resources/documents/common/publications/studies/fiscalis2013_mid_term_report_en.pdf [63] http://ec.europa.eu/dgs/education_culture/evalreports/youth/2011/interimreport_en.pdf [64] Ungefärlig budget på 885 miljoner euro. [65] http://ec.europa.eu/europeaid/how/evaluation/evaluation_reports/2011/1286_docs_en.htm [66] http://ec.europa.eu/europeaid/how/evaluation/evaluation_reports/2011/1290_docs_en.htm [67] http://ec.europa.eu/europeaid/how/evaluation/evaluation_reports/2011/1296_docs_en.htm [68] Ungefärlig budget på 7,9 miljarder euro. [69] http://ec.europa.eu/europeaid/how/evaluation/evaluation_reports/2011/1291_docs_en.htm [70] Ungefärlig budget på 7,7 miljarder euro under 2001–2010. [71] Ungefärlig budgeten på 286 miljoner euro under 1999–2009. [72] http://ec.europa.eu/europeaid/how/evaluation/evaluation_reports/2011/1294_docs_en.htm [73] http://ec.europa.eu/dgs/secretariat_general/evaluation/search/search.do [74] Ungefärlig budget på 190 miljoner euro för perioden 2007–2013. [75] Ungefärlig budget på 11,5 miljarder euro under perioden 2007–2013.