Under överensstämmelsekontrollen kunde kommissionen inte konstatera att vårdgivare fastställer eller tillåts fastställa diskriminerande priser för patienter från andra medlemsstater, vilket skulle strida mot ovannämnda principer. Fit for Future-plattformen noterar dock resultaten från Europeiska regionkommitténs rapport om att vissa medlemsstater saknar en lätt tillgänglig tabell över vårdavgifter som tas ut av patienter. I yttrandet uppmanas därför till bättre information om tillämpliga avgifter för behandlingar i medlemsstaterna.

2.Rapporter från andra institutioner och organ

Europaparlamentet analyserade bristerna i genomförandet av direktivet och drog slutsatsen att åtgärder behövs, till exempel för att förenkla de administrativa förfarandena och förbättra informationen från de nationella kontaktpunkter som inrättats särskilt för detta ändamål.

Europeiska revisionsrätten konstaterade att kommissionen hade övervakat införlivandet av direktivet i nationell lagstiftning och dess genomförande i medlemsstaterna väl. Även om EU:s åtgärder förbättrade samarbetet mellan medlemsstaterna var effekterna på patienterna ganska begränsade vid tidpunkten för granskningen. I rekommendationerna efterlyses ökat stöd till de nationella kontaktpunkterna, införande av gränsöverskridande utbyte av hälsouppgifter och förstärkning av EU:s åtgärder på området sällsynta sjukdomar och gällande de europeiska referensnätverken. Kommissionen fortsätter att följa upp dessa rekommendationer.

I rådets slutsatser upprepades konstaterandena i revisionsrättens rapport och kommissionen uppmanades att stödja de nationella kontaktpunkterna för att förbättra informationen till patienterna om deras rättigheter till gränsöverskridande hälso- och sjukvård, inklusive information om de europeiska referensnätverken.

Europeiska regionkommittén stödde användningen av förhandstillstånd när så var nödvändigt för att skydda hälso- och sjukvårdssystemen, och främjade användningen av förhandsanmälan för att ge patienterna klarhet om sina hälso- och sjukvårdskostnader och för att hjälpa myndigheterna att uppfylla sina skyldigheter enligt direktivet.

3.Uppgifter om patientrörlighet

Enligt artikel 20 i direktivet ska medlemsstaterna bidra till kommissionens rapporter om patientrörlighet genom att tillhandahålla information om nationella kontaktpunkter, begränsningar för patientflöden, hälso- och sjukvård med eller utan förhandstillstånd, förfrågningar om information om hälso- och sjukvård, utbetalningar och skäl till varför hälso- och sjukvård har ersatts eller inte.

Denna rapport ger en allmän översikt över de uppgifter som mottagits för treårsperioden 2018–2020 och innehåller uppgifter för 2016 och 2017 för jämförelseändamål. Antalet medlemsstater och Eftastater i EES som lämnade uppgifter är olika för varje referensår. Dessutom har många länder bara kunnat lämna begränsad information. I vissa länder var det inte heller möjligt att skilja uppgifter för gränsöverskridande hälso- och sjukvård enligt direktivet och förordningen från andra parallella system.

3.1. Antal fall av patientrörlighet

De aggregerade rapporterade uppgifterna, om antalet ansökningar om förhandstillstånd och om ersättningsansökningar utan förhandstillstånd, visar att patientrörligheten enligt direktivet fortfarande är mycket låg, och att den minskade betydligt under 2020 på grund av covid-19-pandemin och begränsningar av den fria rörligheten (se figur 1 för hälso- och sjukvård som omfattas av förhandstillstånd).

Figur 1 Antal mottagna och beviljade ansökningar om förhandstillstånd för alla länder som lämnade uppgifter, 2016–2020

Totalt antal förhandstillstånd, undantaget Förenade kungariket: Under referensåret 2016 inkom 6 009 ansökningar och 3 822 tillstånd beviljades. Under 2017 inkom 5 471 ansökningar och 3 727 tillstånd beviljades. Under 2018 inkom 6 301 ansökningar och 4 447 tillstånd beviljades. Under 2019 inkom 5 352 ansökningar och 3 291 tillstånd beviljades. Under 2020 inkom 5 218 ansökningar och 3 542 tillstånd beviljades.

Källa: Frågeformulär om direktiv 2011/24/EU om patientrörlighet.

I de länder som lämnade uppgifter för alla referensår 2016–2020 var antalet mottagna och beviljade ansökningar om förhandstillstånd högst 2018. Antalet mottagna ansökningar ökade under denna period, särskilt i Irland, Luxemburg och Slovakien. För de flesta länder har dock antalet mottagna och beviljade ansökningar minskat under årens lopp. Detta var särskilt fallet i Belgien, Bulgarien, Italien och Polen.

Antalet ersättningsansökningar utan förhandstillstånd är noterbart högre än antalet ansökningar om förhandstillstånd (figur 2).