Rekommendation till rådets yttrande om Belgiens uppdaterade stabilitetsprogram för 2007–2011 /* SEK/2008/2013 slutlig */





SV (...PICT...)|EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION| Bryssel den 11.6.2008 SEK(2008) 2013 slutlig Rekommendation till RÅDETS YTTRANDE om Belgiens uppdaterade stabilitetsprogram för 2007–2011 (framlagt av kommissionen) MOTIVERING 1. Allmän bakgrund Stabilitets- och tillväxtpakten syftar till att genom sunda offentliga finanser stärka förutsättningarna för prisstabilitet och stark hållbar tillväxt som kan bidra till ökad sysselsättning. Vid reformen av pakten 2005 konstaterades det att den hade visat sig användbar för att förankra budgetdisciplin. Däremot ansågs det viktigt att genom en reform stärka paktens effektivitet och ekonomiska underbyggnad och säkerställa de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet. Medlemsstaterna ska för rådet och kommissionen lägga fram stabilitets- eller konvergensprogram och årliga uppdateringar av dessa, enligt rådets förordning (EG) nr 1466/97 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken EGT L 209, 2.8.1997, s. 1. Förordningen ändrad genom förordning (EG) nr 1055/2005 (EUT L 174, 7.7.2005, s. 1). De dokument som det hänvisas till i texten återfinns på http://ec.europa.eu/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm. , som utgör en del av stabilitets- och tillväxtpakten. De medlemsstater som redan har infört den gemensamma valutan lägger fram (uppdaterade) stabilitetsprogram och de medlemsstater som ännu inte har gjort det lägger fram (uppdaterade) konvergensprogram. Belgiens första stabilitetsprogram lades fram i december 1998. I enlighet med förordningen yttrade sig rådet om programmet den 15 mars 1999, på grundval av en rekommendation från kommissionen och efter att ha hört Ekonomiska och finansiella kommittén. Enligt förordningen ska de uppdaterade stabilitets- och konvergensprogrammen bedömas av kommissionen och granskas av kommittén. Vid behov kan de även granskas av rådet, enligt samma förfarande som ovan.[1] EGT L 209, 2.8.1997, s. 1. Förordningen ändrad genom förordning (EG) nr 1055/2005 (EUT L 174, 7.7.2005, s. 1). De dokument som det hänvisas till i texten återfinns på http://ec.europa.eu/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm. 2. Bakgrund till bedömningen av det uppdaterade programmet Kommissionen har granskat den senaste uppdateringen av Belgiens stabilitetsprogram, som lades fram den 21 april 2008, och har antagit en rekommendation till rådets yttrande om den (se faktarutan för de viktigaste punkterna i bedömningen). För att beskriva den bakgrund mot vilken den finanspolitiska strategin i det uppdaterade stabilitetsprogrammet bedöms, sammanfattas i denna motivering följande: 1) Den senaste bedömningen av landets ställning när det gäller paktens preventiva aspekt (en sammanfattning av rådets yttrande om den föregående uppdateringen av stabilitetsprogrammet). 2) Riktlinjerna för finanspolitiken enligt beslut av Eurogruppen i april 2007. 3) Uppdateringen från maj 2008 av de länderspecifika allmänna ekonomiska riktlinjerna för finanspolitiken. 4) En sammanfattning av kommissionens bedömning av rapporten från oktober 2007 om genomförandet av det nationella reformprogrammet. 2.1. Rådets bedömning av den föregående uppdateringen I sitt yttrande av den 27 mars 2007 sammanfattade rådet på följande sätt sin bedömning av den föregående uppdateringen av stabilitetsprogrammet för perioden 2006–2010: ”Rådet anser att strategin med en fortsatt minskning av den fortfarande höga skuldbördan är ett exempel på en finanspolitik i linje med stabilitets- och tillväxtpakten. Utifrån offentliga finanser i nominell balans planeras i programmet visserligen gradvis uppbyggda överskott (särskilt genom lägre ränteutgifter), men strävan mot målen för de offentliga finanserna är samtidigt i viss mån riskfylld. Trots allt väntas målet på medellång sikt nås under programperioden.” Mot bakgrund av denna bedömning uppmanades Belgien att ”[s]e till att de finanspolitiska målen för 2007 uppnås och därefter öka anpassningstakten mot målet på medellång sikt, samtidigt med en minskad användning av engångsåtgärder” och att ”[m]ed tanke på den höga skuldnivån och den beräknade ökningen av åldersrelaterade utgifter bättre åtgärda de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet genom att åtminstone uppnå målet på medellång sikt samt genom reformer av genomförandet.” 2.2. Riktlinjer för finanspolitiken enligt beslut av Eurogruppen i april 2007 För att förbättra finanspolitikens samordning i euroområdet diskuterade dess finansministrar den 20 april 2007 den nationella finanspolitikens utveckling under 2007. Samtidigt diskuterades de preliminära politiska utsikterna för 2008 och konsekvenserna för euroområdet. De bekräftade sitt stöd till principerna om sund finanspolitik i den reviderade stabilitets- och tillväxtpakten och till nationella finanspolitiska bestämmelser. Ministrarna åtog sig samtidigt att i) på grundval av det mycket bättre utfallet än väntat 2006 ställa upp mer ambitiösa finanspolitiska mål än de som fastställts i uppdateringarna av stabilitetsprogrammen i slutet av 2006, ii) genomföra sin planerade finanspolitik för 2007, undvika överskridanden av utgiftstaken och använda extraordinära intäkter till att minska det offentliga underskottet och skuldsättningen, och iii) noga utforma de finanspolitiska planerna för 2008 för att påskynda anpassningen till det finanspolitiska målet på medellång sikt i de medlemsstater som inte har uppnått det och för att generellt inte förstärka makroekonomiska obalanser i de medlemsstater som har uppnått det Hela uttalandet återfinns på www.gouvernement.lu/salle_presse/actualite/2007/04/20pm_krecke_berlin/MTBR_EG_conclusions-finalCLEAN.rtf .[2] Hela uttalandet återfinns på www.gouvernement.lu/salle_presse/actualite/2007/04/20pm_krecke_berlin/MTBR_EG_conclusions-finalCLEAN.rtf 2.3. Uppdateringen från maj 2008 av de länderspecifika allmänna ekonomiska riktlinjerna för finanspolitiken Den 14 maj 2008 antog rådet en rekommendation om 2008 års uppdatering av de allmänna riktlinjerna för medlemsstaternas och gemenskapens ekonomiska politik och om genomförandet av medlemsstaternas sysselsättningspolitik EUT L 139, 29.5.2008, s. 59. . När det gäller finanspolitiken rekommenderades Belgien en ”stärkt budgetkonsolidering” och uppmanades att inrikta sig på att ”helt genomföra den strategi som syftar till att slå vakt om de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet, bl.a. utgiftskontroll, årliga överskott och en fortsatt minskning av den offentliga skulden”. Dessutom rekommenderades alla medlemsstater i euroområdet att ”utnyttja de gynnsamma konjunkturförhållandena till att sikta på eller bedriva en ambitiös budgetkonsolidering i riktning mot sina mål på medellång sikt enligt stabilitets- och tillväxtpakten samt att därvid sträva efter att uppnå en årlig strukturell anpassning på åtminstone 0,5 % av BNP som ett riktmärke” samt att ”förbättra de offentliga finansernas kvalitet genom att se över de offentliga utgifterna och beskattningen i syfte att öka produktivitet och innovation och därigenom bidra till ekonomisk tillväxt och finanspolitisk hållbarhet”.[3] EUT L 139, 29.5.2008, s. 59. 2.4. Kommissionens bedömning av rapporten från oktober 2007 om genomförandet av det nationella reformprogrammet Den 11 december 2007 antog kommissionen en strategisk rapport om den förnyade Lissabonstrategin för tillväxt och sysselsättning. I denna ingår en bedömning av Belgiens rapport från oktober 2007 om genomförandet av det nationella reformprogrammet Meddelande från kommissionen till Europeiska rådet: ”Strategirapporten om den förnyade Lissabonstrategin för tillväxt och sysselsättning: start för den nya treårsperioden (2008-2010)”, KOM(2007) 803, 11.12.2007. . Den kan sammanfattas på följande sätt:[4] Meddelande från kommissionen till Europeiska rådet: ”Strategirapporten om den förnyade Lissabonstrategin för tillväxt och sysselsättning: start för den nya treårsperioden (2008-2010)”, KOM(2007) 803, 11.12.2007. I Belgiens nationella reformprogram anges följande centrala prioriteringar för att skapa tillväxt och sysselsättning: de offentliga finansernas hållbarhet, sänkta arbetskostnader, en mer dynamisk arbetsmarknad, investeringar och reformer för att stimulera ekonomin, stärkta socialförsäkringssystem och bättre synergi mellan miljöskydd och tillväxt. Kommissionens bedömning är att Belgien hade gjort goda framsteg i genomförandet av sitt nationella reformprogram under perioden 2005–2007, trots en viss dämpning av reformtakten under 2007. Mot bakgrund av de starka och svaga sidor som har konstaterats och bevisen för att framsteg har gjorts, rekommenderade kommissionen att Belgien skulle rekommenderas att ge högsta prioritet åt att möta utmaningarna på följande områden: minskning av skattebördan på arbete, parallellt med stärkt budgetkonsolidering och förbättring av arbetsmarknadssituationen. Dessutom bör Belgien också inrikta sig på de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet, konkurrensen på gas- och elmarknaderna, resultaten i fråga om FoU och innovation och sysselsättningsgraden för äldre arbetstagare och utsatta grupper. Med utgångspunkt i kommissionens strategiska rapport antog rådet den 14 maj 2008 en rekommendation om 2008 års uppdatering av de allmänna riktlinjerna för medlemsstaternas ekonomiska politik, som också avser Belgien. Faktaruta: De viktigaste punkterna i bedömningen Följande punkter tas upp i bedömningen, i enlighet med artikel 5.1 (stabilitetsprogram) och artikel 9.1 (konvergensprogram) i rådets förordning (EG) nr 1466/97: · Är de ekonomiska antaganden som programmet bygger på rimliga? · Vilket är medlemsstatens mål för de offentliga finanserna på medellång sikt? Är anpassningsplanen lämplig för att uppnå detta mål? · Är de vidtagna eller föreslagna åtgärderna för att följa denna plan tillräckliga för att över konjunkturcykeln nå målet för de offentliga finanserna på medellång sikt? · I bedömningen av anpassningsplanen uppmärksammas om en större anpassning görs i ekonomiskt goda tider och en mer begränsad i ekonomiskt dåliga tider. För de medlemsstater som deltar i eurosamarbetet eller i ERM II uppmärksammas vidare om medlemsstaten som riktvärde eftersträvar en årlig förbättring av det konjunkturrensade saldot, exklusive engångsåtgärder och andra tillfälliga åtgärder, motsvarande 0,5 % av BNP för att uppnå sitt mål för de offentliga finanserna på medellång sikt. · När anpassningsplanen fastställs (för medlemsstater som ännu inte har uppnått målet på medellång sikt), eller vid beslut om en tillfällig avvikelse från målet (för medlemsstater som har uppnått målet), uppmärksammas genomförandet av större strukturreformer. Har dessa direkta kostnadsbesparande effekter på lång sikt (t.ex. genom att öka den potentiella tillväxten) och därigenom påvisbara effekter på de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet (samtidigt som en tillräcklig säkerhetsmarginal för referensvärdet på 3 % av BNP behålls och situationen för de offentliga finanserna under programperioden förväntas återgå till målet på medellång sikt)? Särskild uppmärksamhet ägnas här pensionsreformer som syftar till att införa system med flera pelare, varav en obligatorisk pelare som fullständigt täcks av fondmedel. · Är medlemsstatens ekonomiska politik förenlig med de allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken? Rimligheten i programmets makroekonomiska antaganden bedöms med utgångspunkt i kommissionens vårprognos 2008 och i enlighet med den allmänt vedertagna metoden för beräkning av potentiell total produktion och konjunkturrensade saldon. Bedömningen tar också upp följande: · Utvecklingen av skuldkvoten och utsikterna för de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet, vilket man ”vid övervakningen av de offentliga finanserna [bör] ägna tillräcklig uppmärksamhet” enligt rådets rapport av den 20 mars 2005 – ”Att förbättra genomförandet av stabilitets- och tillväxtpakten”. I ett meddelande från kommissionen av den 12 oktober 2006 anges metoden för att bedöma den långsiktiga hållbarheten Meddelande från kommissionen till rådet och Europaparlamentet: ”De offentliga finansernas hållbarhet på lång sikt i EU”, [KOM(2006) 574, 12.10.2006], och Europeiska kommissionen, Generaldirektoratet för ekonomi och finans (2006): ”The long-term sustainability of public finances in the European Union”, European Economy nr 4/2006. .[5] Meddelande från kommissionen till rådet och Europaparlamentet: ”De offentliga finansernas hållbarhet på lång sikt i EU”, [KOM(2006) 574, 12.10.2006], och Europeiska kommissionen, Generaldirektoratet för ekonomi och finans (2006): ”The long-term sustainability of public finances in the European Union”, European Economy nr 4/2006. · Graden av överensstämmelse med de nationella reformprogram som medlemsstaterna ska lägga fram inom ramen för Lissabonstrategin för tillväxt och sysselsättning och med motsvarande genomföranderapport från oktober 2007. I sin följenot av den 7 juni 2005 till Europeiska rådet om de allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken för perioden 2005–2008 framhöll Ekofinrådet att de nationella reformprogrammen borde vara förenliga med stabilitets– och konvergensprogrammen. · Efterlevnaden av uppförandekoden ”Närmare angivelser för genomförandet av stabilitets- och tillväxtpakten samt riktlinjer för stabilitets- och konvergensprogrammens utformning och innehåll”, som godkändes av Ekofinrådet den 11 oktober 2005. , som bl.a. föreskriver en gemensam struktur och uppsättning tabeller för stabilitets– och konvergensprogrammen.[6] ”Närmare angivelser för genomförandet av stabilitets- och tillväxtpakten samt riktlinjer för stabilitets- och konvergensprogrammens utformning och innehåll”, som godkändes av Ekofinrådet den 11 oktober 2005. Rekommendation till RÅDETS YTTRANDE om Belgiens uppdaterade stabilitetsprogram för 2007–2011 EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR AVGIVIT FÖLJANDE YTTRANDE med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken EGT L 209, 2.8.1997, s. 1. Förordningen ändrad genom förordning (EG) nr 1055/2005 (EUT L 174, 7.7.2005, s. 1). De dokument som det hänvisas till i texten återfinns på http://ec.europa.eu/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm. , särskilt artikel 5.3,[7] EGT L 209, 2.8.1997, s. 1. Förordningen ändrad genom förordning (EG) nr 1055/2005 (EUT L 174, 7.7.2005, s. 1). De dokument som det hänvisas till i texten återfinns på http://ec.europa.eu/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm. med beaktande av kommissionens rekommendation, och efter att ha hört Ekonomiska och finansiella kommittén. HÄRIGENOM FRAMFÖRS FÖLJANDE. (1) Den [8 juli 2008] granskade rådet Belgiens uppdaterade stabilitetsprogram, som omfattar perioden 2007–2011 Uppdateringen lämnades in så fort en regering med fullständiga befogenheter hade installerats, dvs. långt efter den tidsfrist som fastställts i uppförandekoden (den 1 december). .[8] Uppdateringen lämnades in så fort en regering med fullständiga befogenheter hade installerats, dvs. långt efter den tidsfrist som fastställts i uppförandekoden (den 1 december). (2) Under de senaste 10 åren har BNP-tillväxten i genomsnitt varit ca 2¼ %, något över den genomsnittliga tillväxttakten i euroområdet. Denna relativt höga BNP-tillväxt ledde till att arbetslösheten minskade medan sysselsättningsgraden (särskilt för unga och äldre arbetstagare) och antalet arbetade timmar låg kvar på en låg nivå, vilket återspeglar högt skattetryck på arbete och stelheter på arbetsmarknaden, låga krav på att arbetslösa ska söka jobb och låg faktisk pensionsålder. Budgeten har sedan 2000 (med undantag av 2005) varit mer eller mindre i balans och skuldkvoten, som har minskat från 134 % av BNP år 1993 till 108 % av BNP år 2000 fortsatte sin imponerande nedgång och är nu mindre än 85 % av BNP. En ökad sysselsättningsgrad tillsammans en mer ambitiös budgetsituation för de offentliga finanserna, skulle bidra till de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet. (3) Enligt programmets bakomliggande makroekonomiska scenario kommer den reala BNP-tillväxten sjunka från 2,8 % 2007 till 1,9 % 2008 och stabiliseras runt 2 % under de kommande åren. Mot bakgrund av nu tillgängliga uppgifter Bedömningen beaktar bland annat kommissionens vårprognos 2008 och kommissionens bedömning av rapporten från oktober 2007 om genomförandet av det nationella reformprogrammet. förefaller scenariot för 2008 och 2009 bygga på antaganden om gynnsam tillväxt med tanke på de försämrade yttre förutsättningarna och den högre inflationen sedan prognoserna i programmet slutfördes. Antagandena om tillväxten 2010–2011 förefaller i stort sett rimliga. I uppdateringen av programmet förväntas inflationen öka till 3,0 % 2008 och sedan minska till 1¾ % under perioden 2009–2011. Programmets inflationsprognoser för 2008–2009 förefaller något låga med tanke på den påtagliga ökningen av råvarupriserna och priserna för förädlade livsmedel under de senaste månaderna. Dessutom förefaller prognoserna för sysselsättningstillväxten på omkring 1 % per år i det uppdaterade programmet vara relativt höga med tanke på att BNP-tillväxten var lägre än vad den hade kunnat vara under hela programperioden. Medan programmets prognoser avseende löneökningar är något låga för 2008 förefaller de höga för de efterföljande åren (3¼–3½ %), särskilt i jämförelse med den beräknade låga inflationstakten. [9] Bedömningen beaktar bland annat kommissionens vårprognos 2008 och kommissionens bedömning av rapporten från oktober 2007 om genomförandet av det nationella reformprogrammet. (4) För 2007 uppgick underskottet i de offentliga finanserna till 0,2 % av BNP, jämfört med det mål, ett överskott på 0,3 % av BNP, som angavs i den föregående uppdateringen av stabilitetsprogrammet. Det sämre utfallet 2007 berodde på att utgifterna ökade mer än beräknat vilket bara till viss del uppvägdes av en liten positiv basårseffekt till följd av ett bättre utfall än förväntat 2006 och en positiv överraskning på inkomstsidan. Att utgifterna ökade mer än förväntat återspeglade framför allt en kraftig ökning av bidrag till företag inom ramen för systemet med tjänstekuponger och att engångsåtgärder gav mindre effekter än förväntat. Överraskningen på inkomstsidan berodde i huvudsak på att intäkterna av sociala avgifter var högre än förväntat och inträffade trots att ett antal planerade intäktsökande engångsåtgärder inte genomfördes. Genomförandet av budgeten för 2007 följde således inte helt och hållet uppmaningen i rådets yttrande av den 27 mars 2007 om den tidigare uppdateringen av stabiliseringsprogrammet EUT C 89, 24.2.2007, s. 2. och Eurogruppens riktlinjer från april 2007 för finanspolitiken, eftersom oväntade extra inkomster användes till högre utgifter än vad som hade budgeterats.[10] EUT C 89, 24.2.2007, s. 2. (5) Huvudmålet för programmets finanspolitiska strategi på medellång sikt är att successivt sänka den fortfarande höga skuldkvoten på ca 85 % av BNP år 2007 till omkring 71 % av BNP år 2011. Detta ska ske genom en gradvis uppbyggnad av nominella offentliga överskott till 1 % av BNP år 2011, med utgångspunkt i en balanserad budget 2008. Det primära överskottet, som har sjunkit sedan 2001 (från 7 % till 3,7 % av BNP 2007) väntas, parallellt med framstegen vad gäller skuldminskningen, öka till 4,4 % av BNP senast 2011. Till följd av att utfallet 2007 var sämre än väntat, ligger de finanspolitiska målen (både i nominella och strukturella termer) under hela programperioden lägre än i den tidigare uppdateringen. I enlighet med den allmänt vedertagna metoden beräknas det strukturella saldot förbättras från ett underskott på ca cirka ¼ % av BNP 2007 till ett överskott på nästan 1½ % av BNP 2011. I jämförelse med vad man räknade med i den tidigare uppdateringen av stabilitetsprogrammet kommer målet på medellång sikt – ett överskott på 0,5 av BNP i strukturella termer (dvs. konjunkturrensat och exklusive engångsåtgärder eller andra tillfälliga åtgärder) – att uppnås först ett år senare, nämligen 2009. Justeringen sker både på utgifts- och intäktssidan. Den planerade utgiftsminskningen på 0,7 procentenheter av BNP i nominella termer kan i huvudsak tillskrivas minskade ränteutgifter till följd av att skuldkvoten beräknas minska. Intäktsökningen uppgår till 0,5 % av BNP och beror på att skattebaserna förväntas öka. Till skillnad från vad som anges i den tidigare uppdateringen anges det uttryckligen i programmet att engångsåtgärder inte kommer att användas igen efter 2008. (6) Utfallet för de offentliga finanserna kan komma att bli sämre än vad som anges i programmet. För det första kan de makroekonomiska villkoren komma att bli sämre än vad som beräknas i programmet, särskilt under 2008 och 2009. Framför allt kan de positiva antagandena avseende sysselsättning, löner och konsumtionsökning ha lett till att skatteintäkterna har överskattats. Dessutom verkar den förväntade allmänna skatteelasticiteten något hög under 2008. När det gäller primära utgifter innehåller programmet inga åtgärder som verkar nödvändiga för att uppnå den planerade anpassningen mot bakgrund av att de åldersrelaterade kostnaderna ökar och löneökningarna beräknas öka relativt kraftigt. Om man bortser från minskningen av räntekostnaderna är sammansättningen av anpassningen dessutom kraftigt inriktad på intäktssidan, vilket möjligen minskar anpassningens hållbarhet. Medan budgeten i stort sett var i balans under de senaste åren sköts de eftersträvade budgetöverskotten på framtiden. Trots de goda makroekonomiska villkoren under 2007 nåddes inte målet för de offentliga finanserna till följd av att landet saknade en regering med fullständiga befogenheter efter parlamentsvalen i juni. Det förefaller nödvändigt med kompletterande åtgärder under 2008 för att uppnå målet. Mot bakgrund av de risker när det gäller de makroekonomiska utsikterna och målen för de offentliga finanserna som nämns ovan, är det troligt att utvecklingen av skuldkvoten blir något mindre positiv än vad som förutspås i programmet, även om skulden stadigt fortsätter att minska. (7) Mot bakgrund av denna riskbedömning är det möjligt att den finanspolitiska inriktning som redovisas i programmet inte är tillräckligt ambitiös för att det medelfristiga målet för de offentliga finanserna med säkerhet ska kunna uppnås senast 2009, såsom planeras i programmet. Under hela perioden kommer emellertid en tillräcklig säkerhetsmarginal att skapas för att underskottet inte ska riskera att överskrida referensvärdet 3 % av BNP vid normala konjunktursvängningar. Takten i anpassningen till målet på medellång sikt enligt programmet bör bli snabbare under 2008 genom tillämpning av ytterligare strukturella åtgärder för de offentliga finanserna inom ramen för den planerade budgetkontrollen i syfte att säkerställa att målet balans i de offentliga finanserna uppnås. Under 2009 bör den understödjas av åtgärder, i synnerhet på utgiftssidan, för att vara i linje med det referensvärde, en förbättring på 0,5 % av BNP, som anges i stabilitets- och tillväxtpakten och för att uppnå målet för de offentliga finanserna på medellång sikt. Rådet noterar också att budgetplanerna för 2008 inte är helt i överensstämmelse med Eurogruppens riktlinjer från april 2007 för finanspolitiken. Även om skuldkvoten kan komma att minska mindre än vad som förutspås i programmet, verkar den minska tillräckligt i riktning mot referensvärdet över programperioden. (8) Belgien förefaller att vara utsatt för medelstora risker med avseende på de offentliga finansernas hållbarhet. De långsiktiga effekterna på de offentliga finanserna av befolkningens åldrande är större än snittet i EU-27, främst till följd av en relativt stor ökning av pensionsutgifterna som andel av BNP under de kommande årtiondena. Den faktiska pensionsåldern i Belgien är en av de lägsta i EU, och målet för generationspakten, som innebär ett antal förändringar av pensionssystemet, är att höja den. Även om denna reform innebär ett steg i rätt riktning, visar nationella prognoser att den inte skulle minska hållbarhetsklyftorna. Den situation för de offentliga finanserna 2007 som förutses i programmet bidrar, även om den är något sämre än utgångsläget i det föregående programmet, till att kompensera de beräknade långsiktiga effekterna på de offentliga finanserna av den demografiska utvecklingen. Den är dock inte tillräcklig för att helt kompensera det framtida utgiftstrycket. Om man bibehåller höga primära överskott på medellång sikt, får ner skuldkvoten under fördragets referensvärde och genomför ytterligare åtgärder för att ta itu med den betydande ökningen av åldersrelaterade utgifter, skulle detta minska riskerna för de offentliga finansernas hållbarhet. (9) Stabilitetsprogrammet förefaller i viss utsträckning överensstämma med genomföranderapporten från oktober 2007 om det nationella reformprogrammet. I synnerhet ser båda rapporterna de offentliga finansernas hållbarhet mot bakgrund av en åldrande befolkning som en viktig utmaning för den belgiska ekonomin. Stabilitetsprogrammet innehåller dock varken någon kvalitativ bedömning av de samlade effekterna enligt rapporten från oktober 2007 om genomförandet av det nationella reformprogrammet, inom ramen för strategin för de offentliga finanserna på medellång sikt, eller några systematiska upplysningar om de direkta budgetkostnaderna eller besparingarna som de viktigaste reformerna i de nationella reformprogrammen skulle medföra. Däremot verkar beräkningarna av de offentliga finanserna beakta effekterna av de åtgärder som redan genomförts på grundval av det nationella reformprogrammet. (10) Programmets finanspolitiska strategi överensstämmer i stort med de länderspecifika allmänna riktlinjer för den ekonomiska politiken som ingår i de integrerade riktlinjerna och med de finanspolitiska riktlinjer för medlemsstaterna inom euroområdet som utfärdats inom ramen för Lissabonstrategin. (11) När det gäller uppgiftskraven i uppförandekoden för stabilitets- och konvergensprogram saknar programmet vissa obligatoriska och frivilliga uppgifter Framför allt saknas uppgifter om sektorsspecifika saldon. .[11] Framför allt saknas uppgifter om sektorsspecifika saldon. Sammantaget är slutsatsen att man, efter en imponerande minskning av skuldkvoten sedan 1993 till 85 % 2007, i programmet räknar med en fortsatt och snabb minskning genom gradvis uppbyggda nominella överskott efter försämringen av de offentliga finanserna under 2007. Budgetkonsolideringen grundar sig framför allt på en minskning av räntekostnaderna och en ökning av skatteintäkterna. Insatserna vad gäller primära utgifter är fortfarande väldigt små. Det finns risker för att de finanspolitiska målen inte kan komma att uppnås, i synnerhet mot bakgrund av de relativt optimistiska makroekonomiska antagandena och det faktum att programmet inte anger åtgärder som verkar krävas för att uppnå målen. Anpassningen mot programmets mål på medellång sikt under 2008 förefaller inte vara tillräcklig och det verkar inte troligt att målen på medellång sikt kommer att uppnås som planerat 2009 i avsaknad av kompletterande åtgärder. Mot bakgrund av denna bedömning och Eurogruppens riktlinjer för finanspolitiken från april 2007 uppmanas Belgien att i) säkerställa att målet balans i de offentliga finanserna uppnås 2008 och att målet på medellång sikt uppnås 2009 genom en strukturell anpassning motsvarande 0,5 % av BNP som riktmärke, bland annat genom att genomföra kompletterande strukturella åtgärder, i synnerhet på utgiftssidan, ii) mot bakgrund av den fortfarande höga skuldnivån och den beräknade ökningen av de åldersrelaterade utgifterna fortsätta att ta itu med de offentliga finansernas hållbarhet på lång sikt genom att nå höga strukturella primära överskott och genom att genomföra reformer för att öka sysselsättningsgraden och den potentiella tillväxten samt att minska de åldersrelaterade kostnaderna för de offentliga finanserna. Jämförelse av nyckeltal i makroekonomiska beräkningar och budgetberäkningar | |2006|2007|2008|2009|2010|2011| Real BNP (förändring i %)|SP april 2008|2,8|2,7|1,9|2,0|2,0|2,0| |KOM april 2008|2,8|2,7|1,7|1,5|Uppgift saknas|Uppgift saknas| |SP dec. 2006|2,7|2,2|2,1|2,2|2,|Uppgift saknas| HIKP-inflation (i %)|SP april 2008|2,3|1,8|3,0|1,7|1,8|1,8| |KOM april 2008|2,3|1,8|3,6|2,3|Uppgift saknas|Uppgift saknas| |SP dec. 2006|2,4|1,9|1,8|1,8|1,9|Uppgift saknas| Produktionsgap 1 (i % av potentiell BNP)|SP april 2008|0,1|0,3|-0,1|-0,4|-0,5|-0,8| |KOM april 2008 2|0,1|0,3|-0,3|-1,0|Uppgift saknas|Uppgift saknas| |SP dec. 2006|-0,3|-0,4|-0,4|-0,4|-0,3|Uppgift saknas| Finansiellt nettosparande (saldo i bytes- och kapitalbalansen) (i % av BNP)|SP april 2008|Uppgift saknas|Uppgift saknas|Uppgift saknas|Uppgift saknas|Uppgift saknas|Uppgift saknas| |KOM april 2008|3,4|3,2|2,6|2,4|Uppgift saknas|Uppgift saknas| |SP dec. 2006|2,0|2,0|2,2|2,4|2,7|Uppgift saknas| Saldot i de offentliga finanserna (i % av BNP)|SP april 2008|0,3|-0,2|0,0|0,3|0,7|1,0| |KOM april 2008|0,3|-0,2|-0,4|-0,6|Uppgift saknas|Uppgift saknas| |SP dec. 2006|0,0|0,3|0,5|0,7|0,9|Uppgift saknas| Primärt saldo (i % av BNP)|SP april 2008|4,3|3,7|3,7|3,8|4,1|4,3| |KOM april 2008|4,3|3,7|3,3|2,9|Uppgift saknas|Uppgift saknas| |SP dec. 2006|4,1|4,2|4,1|4,1|4,2|Uppgift saknas| Konjunkturrensat saldo 1 (i % av BNP)|SP april 2008|0,3|-0,4|0,0|0,5|1,0|1,4| |KOM april 2008|0,3|-0,3|-0,2|-0,1|Uppgift saknas|Uppgift saknas| |SP dec. 2006|0,2|0,5|0,7|0,9|1,1|Uppgift saknas| Strukturellt saldo 3 (i % av BNP)|SP april 2008|-0,4|-0,3|0,0|0,5|1,0|1,4| |KOM april 2008|-0,6|-0,3|-0,2|-0,1|Uppgift saknas|Uppgift saknas| |SP dec. 2006 4|-0,4|0,1|Uppgift saknas|Uppgift saknas|Uppgift saknas|Uppgift saknas| Offentlig bruttoskuld (i % av BNP)|SP april 2008|88,2|84,9|81,5|78,1|74,7|71,1| |KOM april 2008|88,2|84,9|81,9|79,9|Uppgift saknas|Uppgift saknas| |SP dec. 2006|87,7|83,9|80,4|76,6|72,6|Uppgift saknas| Anm.:| 1 Programmens produktionsgap och konjunkturrensade saldon har räknats om av kommissionen, baserat på uppgifterna i dessa.| 2 Baserat på en beräknad potentiell tillväxt på 2,5 %, 2,5 %, 2,2 % respektive 2,2 % under perioden 2006–2009.| 3 Konjunkturrensat saldo exklusive engångsåtgärder och andra tillfälliga åtgärder. Enligt det senaste programmet minskar engångsåtgärder och andra tillfälliga åtgärder underskottet med 0,7 % av BNP 2006 och ökar underskottet med 0,1 % av BNP under 2007. Enligt kommissionens vårprognos minskar engångsåtgärder och andra tillfälliga åtgärder underskottet med 0,9 % av BNP 2006 och ökar underskottet med 0,1 % av BNP under 2007.| 4 Uppdateringen av stabilitetsprogrammet i december 2006 innehöll inga uppgifter om användningen av engångsåtgärder mellan 2008 och 2010.| | | | | | | | | Källa :| Stabilitetsprogrammet (SP): Kommissionens vårprognos 2008 (KOM), och kommissionens beräkningar.| [1] EGT L 209, 2.8.1997, s. 1. Förordningen ändrad genom förordning (EG) nr 1055/2005 (EUT L 174, 7.7.2005, s. 1). De dokument som det hänvisas till i texten återfinns på http://ec.europa.eu/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm. [2] Hela uttalandet återfinns på www.gouvernement.lu/salle_presse/actualite/2007/04/20pm_krecke_berlin/MTBR_EG_conclusions-finalCLEAN.rtf [3] EUT L 139, 29.5.2008, s. 59. [4] Meddelande från kommissionen till Europeiska rådet: ”Strategirapporten om den förnyade Lissabonstrategin för tillväxt och sysselsättning: start för den nya treårsperioden (2008-2010)”, KOM(2007) 803, 11.12.2007. [5] Meddelande från kommissionen till rådet och Europaparlamentet: ”De offentliga finansernas hållbarhet på lång sikt i EU”, [KOM(2006) 574, 12.10.2006], och Europeiska kommissionen, Generaldirektoratet för ekonomi och finans (2006): ”The long-term sustainability of public finances in the European Union”, European Economy nr 4/2006. [6] ”Närmare angivelser för genomförandet av stabilitets- och tillväxtpakten samt riktlinjer för stabilitets- och konvergensprogrammens utformning och innehåll”, som godkändes av Ekofinrådet den 11 oktober 2005. [7] EGT L 209, 2.8.1997, s. 1. Förordningen ändrad genom förordning (EG) nr 1055/2005 (EUT L 174, 7.7.2005, s. 1). De dokument som det hänvisas till i texten återfinns på http://ec.europa.eu/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm. [8] Uppdateringen lämnades in så fort en regering med fullständiga befogenheter hade installerats, dvs. långt efter den tidsfrist som fastställts i uppförandekoden (den 1 december). [9] Bedömningen beaktar bland annat kommissionens vårprognos 2008 och kommissionens bedömning av rapporten från oktober 2007 om genomförandet av det nationella reformprogrammet. [10] EUT C 89, 24.2.2007, s. 2. [11] Framför allt saknas uppgifter om sektorsspecifika saldon. ES (...PICT...)|COMISIÓN DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS| Bruselas, 11.6.2008 SEC(2008) 2013 final Recomendación de DICTAMEN DEL CONSEJO sobre el programa de estabilidad actualizado de Bélgica (2007-2011) (presentada por la Comisión) EXPOSICIÓN DE MOTIVOS 1. Contexto general El Pacto de Estabilidad y Crecimiento tiene por objetivo lograr unas finanzas públicas saneadas como medio de reforzar las condiciones para la estabilidad de precios y para un crecimiento fuerte, sostenible y generador de empleo. La reforma del Pacto realizada en 2005, aunque reconocía la utilidad de éste como elemento estabilizador de la disciplina fiscal, pretendía reforzar su eficacia y sus fundamentos económicos y salvaguardar la sostenibilidad de la hacienda pública a largo plazo. El Reglamento (CE) nº 1466/97 del Consejo relativo al reforzamiento de la supervisión de las situaciones presupuestarias y a la supervisión y coordinación de las políticas económicas DO L 209 de 2.8.1997, p.1. Reglamento modificado por el Reglamento (CE) nº 1055/2005 (DO L 174 de 7.7.2005, p. 1). Los documentos a que se hace referencia en este texto pueden consultarse en la siguiente dirección electrónica: http://ec.europa.eu/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm. , que forma parte del Pacto de Estabilidad y Crecimiento, establece que los Estados miembros han de presentar al Consejo y a la Comisión programas de estabilidad o de convergencia y las correspondientes actualizaciones anuales (los Estados miembros que ya han adoptado la moneda única deben presentar programas de estabilidad (actualizados), y los Estados miembros que aún no la han adoptado, programas de convergencia (actualizados)). El primer programa de estabilidad de Bélgica fue presentado en diciembre de 1998. De conformidad con el Reglamento, el Consejo emitió su dictamen sobre el mismo el 15 de marzo de 1999, basándose en una recomendación de la Comisión y previa consulta al Comité Económico y Financiero. De conformidad con el Reglamento, los programas de estabilidad y de convergencia actualizados han de ser evaluados por la Comisión y examinados por el Comité, y, en caso necesario, y siguiendo el procedimiento mencionado, pueden ser examinados por el Consejo.[1] DO L 209 de 2.8.1997, p.1. Reglamento modificado por el Reglamento (CE) nº 1055/2005 (DO L 174 de 7.7.2005, p. 1). Los documentos a que se hace referencia en este texto pueden consultarse en la siguiente dirección electrónica: http://ec.europa.eu/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm. 2. Contexto de la evaluación del programa actualizado La Comisión ha examinado la actualización más reciente del programa de estabilidad de Bélgica, presentada el 21 de abril de 2008, y recomienda un dictamen del Consejo sobre ella (en el recuadro se recogen los principales aspectos tratados en la evaluación). Con el fin de establecer el marco en el que se evalúa la estrategia presupuestaria del programa de estabilidad actualizado, en los siguientes apartados se resumen: (1) La evaluación más reciente de la situación del país respecto de la vertiente preventiva del Pacto de Estabilidad y Crecimiento (síntesis del dictamen del Consejo sobre la anterior actualización del programa de estabilidad). (2) Las orientaciones para las políticas presupuestarias adoptadas por el Eurogrupo en abril de 2007. (3) La actualización de mayo de 2008 de las orientaciones generales de política económica dirigidas al país en materia presupuestaria. (4) La evaluación por la Comisión del informe de octubre de 2007 sobre la aplicación del programa nacional de reforma. 2.1. Evaluación realizada en el dictamen del Consejo sobre la actualización anterior En su dictamen de 27 de marzo de 2007, el Consejo resumió su evaluación de la anterior actualización del programa de estabilidad, referente al periodo 2006-2010, de la forma siguiente. «El Consejo considera que la estrategia de reducción constante de la deuda, todavía muy elevada, constituye un ejemplo de política presupuestaria conforme con el Pacto. No obstante, aunque el programa prevé un aumento progresivo del superávit (en particular, gracias a una reducción de los pagos de intereses) partiendo de una situación de equilibrio presupuestario en términos nominales, la consecución de los objetivos presupuestarios sigue estando sujeta a algunos riesgos. Con todo, se prevé que se alcance el objetivo a medio plazo durante el período de vigencia del programa». Habida cuenta de su evaluación, el Consejo invitó a Bélgica a: «asegurar el cumplimiento del objetivo presupuestario para 2007 y aumentar el ritmo de ajuste hacia el OMP, procurando, entre otras cosas, recurrir menos a las medidas de carácter excepcional», y, «dado el alto nivel de deuda y el aumento previsto de los gastos derivados del envejecimiento de la población, abordar mejor la cuestión de la sostenibilidad a largo plazo de la hacienda pública, situándose, como mínimo, en el OMP, así como aplicando las reformas». 2.2. Orientaciones para las políticas presupuestarias adoptadas por el Eurogrupo en abril de 2007 El 20 de abril de 2007, con vistas a mejorar la coordinación de las políticas fiscales en la zona del euro, los ministros del Eurogrupo debatieron las evoluciones presupuestarias de los Estados miembros en 2007 y las primeras perspectivas de la política económica para 2008 y sus implicaciones para la zona del euro. Reafirmando su adhesión a los sólidos principios fiscales contenidos en el Pacto de Estabilidad y Crecimiento revisado y a las normas fiscales nacionales, los ministros se comprometieron a: i) aprovechar los resultados presupuestarios mejores de lo previsto en 2006 para perseguir unos objetivos presupuestarios más ambiciosos que los establecidos en las actualizaciones de finales de 2006 de los programas de estabilidad; ii) ejecutar sus presupuestos para 2007 según lo planeado, evitando excesos en los gastos y empleando los ingresos no esperados para reducir el déficit público y la deuda pública; y iii) diseñar minuciosamente la política fiscal para 2008 con objeto de acelerar el ajuste hacia el objetivo a medio plazo para los Estados miembros que aún no lo hayan alcanzado y evitar reforzar los desequilibrios macroeconómicos globales de aquellos que ya lo hayan logrado El texto completo de la declaración puede consultarse en: www.gouvernement.lu/salle_presse/actualite/2007/04/20pm_krecke_berlin/MTBR_EG_conclusions-finalCLEAN.rtf .[2] El texto completo de la declaración puede consultarse en: www.gouvernement.lu/salle_presse/actualite/2007/04/20pm_krecke_berlin/MTBR_EG_conclusions-finalCLEAN.rtf 2.3. Actualización de mayo de 2008 de las orientaciones generales de política económica dirigidas al país en materia presupuestaria El 14 de mayo de 2008, el Consejo adoptó una Recomendación relativa a la actualización de las orientaciones generales de política económica 2008 de los Estados miembros y de la Comunidad y sobre la ejecución de las políticas de empleo de los Estados miembros DO L 139, 29.5.2008, p. 59. . En materia de política presupuestaria, se recomendó a Bélgica reforzar «la consolidación presupuestaria» y «aplicar plenamente la estrategia destinada a garantizar la viabilidad a largo plazo de las finanzas públicas, incluido el control del gasto, los excedentes fiscales y una reducción continuada de la deuda pública». Por otra parte, se recomendó a todos los Estados miembros de la zona del euro que «sigan llevando a cabo la consolidación presupuestaria hacia sus objetivos a medio plazo conforme al Pacto de estabilidad y crecimiento, esforzándose por lograr un ajuste estructural anual igual, como mínimo, al 0,5 % del PIB como referencia» y «mejoren la solidez de sus haciendas públicas revisando el gasto público y la fiscalidad y modernizando la administración pública, para mejorar la productividad y la innovación, contribuyendo así al crecimiento económico, al empleo y a la viabilidad fiscal».[3] DO L 139, 29.5.2008, p. 59. 2.4. Evaluación por la Comisión del informe de octubre de 2007 sobre la aplicación del programa nacional de reforma El 11 de diciembre de 2007, la Comisión adoptó su informe estratégico sobre la estrategia de Lisboa renovada para el crecimiento y el empleo, que incluye una evaluación del informe de octubre de 2007 sobre la aplicación del programa nacional de reforma de Bélgica Comunicación de la Comisión al Consejo Europeo, «Informe estratégico sobre la estrategia de Lisboa renovada para el crecimiento y el empleo: lanzamiento del nuevo ciclo (2008-2010)», 11.12.2007, COM(2007)803. . Ésta puede resumirse como se expone a continuación.[4] Comunicación de la Comisión al Consejo Europeo, «Informe estratégico sobre la estrategia de Lisboa renovada para el crecimiento y el empleo: lanzamiento del nuevo ciclo (2008-2010)», 11.12.2007, COM(2007)803. El programa nacional de reforma de Bélgica plantea como principales prioridades a fin de impulsar el crecimiento y la creación de empleo: la viabilidad de las finanzas públicas; la reducción de los costes laborales, la creación de un mercado de trabajo más dinámico; la estimulación de la economía mediante inversión y reformas; el reforzamiento del sistema de seguridad social; y el fomento de las sinergias entre la protección del medio ambiente y el crecimiento. Según la evaluación de la Comisión, Bélgica ha realizado avances satisfactorios en la aplicación de su programa nacional de reforma durante el periodo 2005-2007, a pesar de la ralentización del ritmo de reformas observada en 2007. Teniendo en cuenta los factores favorables y desfavorables detectados y los progresos alcanzados, la Comisión recomendó que se instase a Bélgica a conceder la máxima prioridad al reto planteado por la elevada presión fiscal sobre el factor trabajo, reforzando al mismo tiempo el saneamiento fiscal y mejorando los resultados del mercado de trabajo. Por otra parte, Bélgica deberá centrarse también en las áreas de: viabilidad a largo plazo de las finanzas públicas; competencia en los mercados del gas y la electricidad; I+D e innovación; y tasa de empleo de los trabajadores de más edad y de los grupos vulnerables. Basándose en el Informe Estratégico de la Comisión, el Consejo adoptó el 14 de mayo de 2008 una Recomendación relativa a la actualización de 2008 de las Orientaciones Generales de Política Económica de los Estados miembros, incluidas las dirigidas a Bélgica. Recuadro: Principales aspectos tratados en la evaluaciónDe conformidad con el artículo 5, apartado 1 (programas de estabilidad), y con el artículo 9, apartado 1 (programas de convergencia), del Reglamento (CE) nº 1466/97 del Consejo, la evaluación debe:Determinar si los supuestos económicos en los que se basa el programa son realistas.Examinar el objetivo presupuestario a medio plazo presentado por el Estado miembro y determinar si la senda de ajuste es adecuada.Determinar si las medidas que se están adoptando o se propone adoptar para seguir esta senda de ajuste bastan para alcanzar el objetivo presupuestario a medio plazo durante el ciclo.Al evaluar la senda de ajuste hacia el logro del objetivo a medio plazo, determinar si en coyunturas económicas favorables se realiza un mayor esfuerzo de ajuste, mientras que el esfuerzo puede ser más limitado en coyunturas económicas desfavorables, y, en el caso de los Estados miembros del MTC II y de la zona del euro, si el Estado miembro considerado, a fin de alcanzar su objetivo a medio plazo, persigue una mejora anual de su saldo ajustado en función del ciclo, excluidas las medidas excepcionales y otras medidas de carácter temporal, equivalente como mínimo al 0,5% del PIB.Al definir la senda de ajuste hacia el objetivo a medio plazo (para los Estados miembros que aún no lo hayan alcanzado) o permitir una desviación temporal respecto de este objetivo (para los países que lo hayan alcanzado), examinar la aplicación de importantes reformas estructurales que tengan efectos directos sobre la reducción de costes a largo plazo (en particular elevando el potencial de crecimiento) y, por consiguiente, un impacto verificable sobre la viabilidad a largo plazo de la hacienda pública (a condición de que se mantenga un margen de seguridad adecuado respecto del valor de referencia del 3% del PIB y de que se prevea que la situación presupuestaria vuelva al objetivo a medio plazo dentro del periodo de programación), prestando especial atención a reformas de las pensiones que introduzcan un sistema de varios pilares que incluya un pilar obligatorio financiado por capitalización.Determinar si la política económica del Estado miembro considerado es compatible con las orientaciones generales de política económica.El realismo de los supuestos macroeconómicos del programa se evalúa haciendo referencia a las previsiones de la primavera de 2008 de los servicios de la Comisión, empleando asimismo la metodología común para la estimación del potencial de producción y de los saldos presupuestarios ajustados en función del ciclo. En la evaluación también se examina:La evolución del ratio de deuda y las perspectivas de sostenibilidad a largo plazo de las finanzas públicas, a las que debe prestarse atención suficiente en el proceso de supervisión de las situaciones presupuestarias, de conformidad con un informe del Consejo de 20 de marzo de 2005 sobre la «M ejora de la aplicación del Pacto de Estabilidad y Crecimiento » (una Comunicación de la Comisión de 12 de octubre de 2006 establece el enfoque para la evaluación de la sostenibilidad a largo plazo Comunicación de la Comisión al Consejo y al Parlamento Europeo: «Sostenibilidad a largo plazo de las finanzas públicas en la UE», 12.10.2006, COM (2006) 574 final; y Comisión Europea, Dirección General de Asuntos Económicos y Financieros (2006), « The long-term sustainability of public finances in the European Union », Economía Europea, nº 4/2006. );Comunicación de la Comisión al Consejo y al Parlamento Europeo: «Sostenibilidad a largo plazo de las finanzas públicas en la UE», 12.10.2006, COM (2006) 574 final; y Comisión Europea, Dirección General de Asuntos Económicos y Financieros (2006), « The long-term sustainability of public finances in the European Union », Economía Europea, nº 4/2006.El grado de integración con el programa nacional de reforma, presentado por cada Estado miembro en el contexto de la estrategia de Lisboa para el crecimiento y el empleo, y su informe de aplicación de octubre de 2007 (en su nota explicativa de 7 de junio de 2005 sobre las Orientaciones Generales de Política Económica para el periodo 2005-2008, dirigida al Consejo Europeo, el Consejo EcoFin declaró que los programas nacionales de reforma deben ser compatibles con los programas de estabilidad y de convergencia).| El cumplimiento del código de conducta, que, en particular, prescribe una estructura y un conjunto de cuadros de datos comunes para los programas de estabilidad y de convergencia «Condiciones de aplicación del Pacto de Estabilidad y Crecimiento y directrices sobre el contenido y el formato de los programas de estabilidad y de convergencia», aprobadas por el Consejo EcoFin de 11 de octubre de 2005. .«Condiciones de aplicación del Pacto de Estabilidad y Crecimiento y directrices sobre el contenido y el formato de los programas de estabilidad y de convergencia», aprobadas por el Consejo EcoFin de 11 de octubre de 2005.| Recomendación de DICTAMEN DEL CONSEJO de sobre el programa de estabilidad actualizado de Bélgica (2007-2011) EL CONSEJO DE LA UNIÓN EUROPEA, Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea, Visto el Reglamento (CE) nº 1466/97 del Consejo, de 7 de julio de 1997, relativo al reforzamiento de la supervisión de las situaciones presupuestarias y a la supervisión y coordinación de las políticas económicas DO L 209 de 2.8.1997, p.1. Reglamento modificado por el Reglamento (CE) nº 1055/2005 (DO L 174 de 7.7.2005, p. 1). Los documentos a que se hace referencia en este texto pueden consultarse en la siguiente dirección electrónica: http://ec.europa.eu/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm. , y, en particular, su artículo 5, apartado 3,[7] DO L 209 de 2.8.1997, p.1. Reglamento modificado por el Reglamento (CE) nº 1055/2005 (DO L 174 de 7.7.2005, p. 1). Los documentos a que se hace referencia en este texto pueden consultarse en la siguiente dirección electrónica: http://ec.europa.eu/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm. Vista la Recomendación de la Comisión, Previa consulta al Comité Económico y Financiero, HA EMITIDO EL PRESENTE DICTAMEN: (1) El [8 de julio de 2008], el Consejo examinó el programa de estabilidad actualizado de Bélgica, que abarca el periodo 2007-2011 La actualización se presentó más de cuatro meses y medio después del plazo del 1 de diciembre establecido en el código de conducta debido a que tras las elecciones federales de junio de 2007 se tardó más de lo previsto en formar un nuevo Gobierno con plenos poderes. .[8] La actualización se presentó más de cuatro meses y medio después del plazo del 1 de diciembre establecido en el código de conducta debido a que tras las elecciones federales de junio de 2007 se tardó más de lo previsto en formar un nuevo Gobierno con plenos poderes. (2) En los últimos diez años, el PIB ha crecido aproximadamente el 2,25% por término medio, esto es, a una tasa ligeramente superior a la de la zona del euro. Este crecimiento del PIB relativamente elevado ha llevado a una disminución de la tasa de desempleo, mientras que la tasa de empleo (especialmente, la de los jóvenes y los trabajadores de más edad) y el número de horas trabajadas se han mantenido a un bajo nivel, como consecuencia de la alta presión fiscal sobre el trabajo y la rigidez del mercado laboral, de unas exigencias de búsqueda de empleo poco estrictas y de una baja edad de jubilación efectiva. El saldo presupuestario ha oscilado en torno a una situación de equilibrio desde 2000 (excepto en 2005), y el ratio de deuda, que había caído del 134% del PIB en 1993 al 108% del PIB en 2000, siguió su impresionante ritmo de reducción, situándose actualmente por debajo del 85% del PIB. Un aumento de la tasa de empleo, junto con unos saldos presupuestarios ambiciosos, contribuiría a la viabilidad a largo plazo de la hacienda pública. (3) Según el escenario macroeconómico subyacente en el programa, el crecimiento del PIB real disminuiría del 2,8% en 2007 al 1,9% en 2008, para estabilizarse en los años siguientes en torno al 2%. Partiendo de la información disponible En particular, la evaluación tiene en cuenta las previsiones de la primavera de 2008 de los servicios de la Comisión y la evaluación por la Comisión del informe de octubre de 2007 sobre la aplicación del programa nacional de reforma. , el escenario para 2008 y 2009 parece basarse en unas hipótesis de crecimiento favorables habida cuenta del deterioro del marco exterior y del aumento de la inflación observados tras la finalización de las previsiones incluidas en el programa. Las hipótesis de crecimiento para 2010-2011 parecen globalmente verosímiles. Según la actualización del programa, la inflación aumentaría al 3,0% en 2008 y disminuiría al 1,75% durante el periodo 2009-2011. Las previsiones de inflación para 2008-2009 incluidas en el programa parecen optimistas habida cuenta de la notable subida de los precios de los productos básicos y de los alimentos transformados registrada en los últimos meses. Por otra parte, las previsiones de aumento del empleo de alrededor del 1% anual incluidas en la actualización del programa parecen relativamente elevadas teniendo en cuenta un crecimiento del PIB por debajo de su nivel potencial durante todo el periodo del programa. Aunque las previsiones del programa relativas al incremento de los salarios son bajas para 2008, para los años siguientes son demasiado elevadas (3,25%-3,5%), particularmente en comparación con la baja tasa de inflación prevista.[9] En particular, la evaluación tiene en cuenta las previsiones de la primavera de 2008 de los servicios de la Comisión y la evaluación por la Comisión del informe de octubre de 2007 sobre la aplicación del programa nacional de reforma. (4) En 2007, el déficit de las administraciones públicas representaba el 0,2% del PIB, frente a un objetivo de superávit equivalente al 0,3% del PIB establecido en la anterior actualización del programa de estabilidad. Los peores resultados en 2007 se debieron a que el aumento de los gastos por encima de lo previsto sólo fue compensado parcialmente por un pequeño efecto de base positivo derivado de unos resultados en 2006 mejores de lo previsto y de un aumento de los ingresos superior al esperado. Los gastos superiores a los planeados fueron la consecuencia, en particular, de un fuerte incremento de las subvenciones pagadas a las empresas en el marco del régimen de bonos para la prestación de servicios y de unos efectos de las medidas puntuales inferiores a lo previsto. La sorpresa positiva por el lado de los ingresos se derivó principalmente de unas cotizaciones sociales mayores de lo previsto y tuvo lugar a pesar de no haberse aplicado una serie de medidas puntuales de aumento de los ingresos previstas. De esta forma, la ejecución del presupuesto en 2007 no siguió totalmente la invitación formulada en el dictamen del Consejo de 27 de marzo de 2007 sobre la anterior actualización del programa de estabilidad DO C 89/2 24.4.2007, p. 2. y las orientaciones formuladas por el Eurogrupo en abril de 2007 en materia de política presupuestaria, dado que los ingresos no previstos se emplearon en un aumento de los gastos por encima de los presupuestados.[10] DO C 89/2 24.4.2007, p. 2. (5) El principal objetivo de la estrategia presupuestaria a medio plazo definida en el programa es garantizar una reducción continua del aún elevado ratio de deuda, que pasaría de una cifra próxima al 85% del PIB en 2007 a aproximadamente el 71% del PIB en 2011, mediante una constitución gradual de superávit presupuestarios globales hasta el 1% del PIB en 2011, partiendo de una situación de equilibrio presupuestario en 2008. El superávit primario, que ha venido disminuyendo desde 2001 (del 7,0% al 3,7% del PIB en 2007) paralelamente a los avances en la reducción de la deuda, se prevé que aumente hasta el 4,4% del PIB de aquí a 2011. Como consecuencia de los resultados peores de lo previsto en 2007, los objetivos presupuestarios (tanto en términos nominales como en términos estructurales) son inferiores para todo el período del programa a los incluidos en la anterior actualización. El saldo estructural, calculado aplicando la metodología común, se espera que mejore de un déficit del 0,25% del PIB en 2007 a un superávit de cerca del 1,5% del PIB en 2011. En comparación con lo previsto en la anterior actualización del programa de estabilidad, el logro del objetivo a medio plazo —superávit del 0,5% del PIB del saldo estructural (saldo ajustado en función del ciclo excluidas las medidas puntuales y otras medidas de carácter temporal)— se retrasa en un año, hasta 2009. El ajuste tendría lugar tanto por el lado de los gastos como por el de los ingresos. La reducción planeada del gasto de 0,7 puntos porcentuales del PIB en términos nominales se debería principalmente a la reducción del gasto de intereses que se derivaría de la disminución prevista del ratio de deuda. Los ingresos aumentarían en 0,5 puntos porcentuales del PIB, debido al aumento previsto de las bases impositivas. A diferencia de la anterior actualización, el programa no prevé explícitamente recurrir a nuevas medidas puntuales a partir de 2008. (6) Los resultados presupuestarios podrían ser peores de lo previsto en el programa. En primer lugar, el marco macroeconómico podría ser peor que el previsto en la actualización del programa, especialmente en 2008 y 2009. En particular, las hipótesis optimistas en materia de empleo, salarios y aumento del consumo podrían haber llevado a una sobreestimación de los ingresos tributarios. Por otra parte, la previsión de elasticidad tributaria global parece demasiado elevada para 2008. En cuanto a los gastos primarios, el programa no incluye las medidas que parecen necesarias para alcanzar el ajuste planeado en un contexto de aumento de los gastos vinculados al envejecimiento de la población y de previsión de fuertes subidas salariales. Además, excluyendo la reducción de los gastos de intereses, la composición del ajuste se realizaría principalmente por el lado de los ingresos, lo que posiblemente reducirá la sostenibilidad del mismo. Por último, aunque el presupuesto se ha mantenido globalmente equilibrado durante los últimos años, se ha retrasado el logro de los superávit presupuestarios establecidos como objetivo. A pesar de las buenas condiciones macroeconómicas en 2007, el objetivo global no se alcanzó al no haberse formado un gobierno con plenos poderes tras las elecciones generales celebradas en junio. En 2008, parecen necesarias nuevas medidas para alcanzar el objetivo. A la luz de los riesgos mencionados anteriormente para las perspectivas macroeconómicas y para los objetivos presupuestarios, es probable que la evolución del ratio de deuda sea menos favorable que la prevista en el programa, aunque la deuda seguiría una firme tendencia decreciente. (7) A la luz de esta evaluación de riesgos, la orientación presupuestaria del programa podría no ser suficiente para garantizar el logro del objetivo a medio plazo de aquí a 2009, según se prevé en el programa. Sin embargo, durante todo el periodo que abarca el programa se lograría un margen de seguridad suficiente para impedir que se rebase el límite del 3% del PIB en caso de fluctuaciones cíclicas normales. El ritmo de ajuste hacia el objetivo a medio plazo que implica el programa deberá reforzarse en 2008 mediante la aplicación de nuevas medidas presupuestarias estructurales en el contexto del ejercicio de control presupuestario previsto con objeto de garantizar el logro del equilibrio presupuestario. En 2009, deberá apoyarse en nuevas medidas, particularmente por el lado del gasto, para permitir la mejora mínima del 0,5% del PIB especificada en el Pacto de Estabilidad y Crecimiento y el logro del objetivo a medio plazo según lo previsto. El Consejo también observa que los planes presupuestarios para 2008 no son totalmente compatibles con las orientaciones en materia de política presupuestaria formuladas por el Eurogrupo en abril de 2007. Aunque podría disminuir menos que lo previsto en el programa, el ratio de deuda disminuiría suficientemente hacia el valor de referencia a lo largo del periodo cubierto por el programa. (8) Bélgica parece afrontar un nivel de riesgo medio en cuanto a la sostenibilidad de su hacienda pública. Los efectos del envejecimiento de la población sobre el presupuesto a largo plazo serían superiores a la media de EU-27, debido particularmente a un aumento relativamente elevado de la proporción que representan los gastos de pensiones en el PIB. La edad de jubilación efectiva de Bélgica es una de las más bajas de Europa, y aumentarla es el objetivo del «Pacto entre Generaciones», que introduce una serie de cambios en el sistema de pensiones. Aunque esta reforma representa un paso en la dirección adecuada, las previsiones a escala nacional muestran que no reduciría la brecha de sostenibilidad. La situación presupuestaria en 2007, según la estimación del programa, aunque es ligeramente peor que la situación de partida del programa anterior, contribuiría a compensar los efectos del envejecimiento de la población sobre el presupuesto a largo plazo. No obstante, no bastaría para contrarrestar totalmente las futuras presiones sobre el gasto. El mantenimiento de unos altos superávit primarios a largo plazo, la reducción del ratio de deuda por debajo del valor de referencia establecido en el Tratado y la aplicación de nuevas medidas tendentes a limitar el aumento substancial de los gastos vinculados al envejecimiento de la población contribuirían a reducir los riesgos para la viabilidad de la hacienda pública. (9) El programa de estabilidad parece compatible en cierta medida con el informe de octubre de 2007 sobre la aplicación del programa nacional de reforma. En particular, ambos informes consideran la sostenibilidad de la hacienda pública a la luz del envejecimiento de la población, que representa un reto fundamental para la economía belga. Sin embargo, el programa de estabilidad no contiene una evaluación cualitativa de las repercusiones generales del informe de aplicación de octubre de 2007 del programa nacional de reforma dentro de la estrategia fiscal a medio plazo, ni información sistemática sobre los costes o ahorros presupuestarios directos de las principales reformas contempladas en el programa nacional de reforma. Por otra parte, sus previsiones presupuestarias no tienen en cuenta las implicaciones para la hacienda pública de las medidas ya aplicadas en el marco del programa nacional de reforma. (10) La estrategia presupuestaria del programa es globalmente compatible con las orientaciones generales de política económica por país incluidas en las Directrices integradas y las orientaciones para los Estados miembros de la zona del euro en el ámbito de las políticas presupuestarias formuladas en el contexto de la Estrategia de Lisboa. (11) En cuanto a los requisitos en materia de datos que establece el código de conducta para los programas de estabilidad y de convergencia, el programa presenta lagunas en los datos obligatorios y opcionales En particular no se facilitaron los datos sobre saldos sectoriales. .[11] En particular no se facilitaron los datos sobre saldos sectoriales. De forma general puede concluirse que, tras una impresionante reducción del ratio de deuda a partir de 1993, hasta el 85% en 2007, el programa contempla una reducción continua y rápida mediante una constitución progresiva de superávit globales tras el deterioro presupuestario sufrido en 2007. El saneamiento presupuestario se basaría principalmente en una reducción de los gastos de intereses y un aumento de los ingresos presupuestarios, mientras que los esfuerzos de reducción de los gastos primarios seguirían siendo limitados. Existen riesgos para el logro de los objetivos presupuestarios, particularmente habida cuenta de que las hipótesis macroeconómicas subyacentes son relativamente favorables y del hecho de que el programa no especifica medidas que parecen necesarias para alcanzar los objetivos. El ajuste hacia el objetivo a medio plazo no parece ser suficiente en 2008 y parece poco probable el logro de este en 2009, según lo previsto, si no se adoptan nuevas medidas. A la luz de la anterior evaluación y teniendo en cuenta las orientaciones adoptadas por el Eurogrupo en abril de 2007 en materia de política fiscal, se insta a Bélgica a: (i) garantizar el logro del objetivo de equilibrio presupuestario en 2008 y del objetivo a medio plazo en 2009, realizando la mejora mínima anual del saldo estructural (0,5% del PIB), particularmente mediante la aplicación de nuevas medidas estructurales, sobre todo por el lado del gasto; (ii) a la luz del aún elevado nivel de deuda y del incremento previsto de los gastos vinculados al envejecimiento de la población, seguir abordando la sostenibilidad a largo plazo de las finanzas públicas obteniendo altos superávit primarios estructurales y aplicando medidas de reforma tendentes a aumentar la tasa de empleo y el potencial de crecimiento y a reducir los costes del envejecimiento de la población sobre el presupuesto. Comparación de las principales previsiones macroeconómicas y presupuestarias | |2006|2007|2008|2009|2010|2011| PIB real (% variación)|PE Abr 2008|2,8|2,7|1,9|2,0|2,0|2,0| |COM Abr 2008|2,8|2,7|1,7|1,5|–|–| |PE Dic 2006|2,7|2,2|2,1|2,2|2,2|–| Inflación IPCA (%)|PE Abr 2008|2,3|1,8|3,0|1,7|1,8|1,8| |COM Abr 2008|2,3|1,8|3,6|2,3|–|–| |PE Dic 2006|2,4|1,9|1,8|1,8|1,9|–| Brecha de producción 1 (% del PIB potencial)|PE Abr 2008|0,1|0,3|-0,1|-0,4|-0,5|-0,8| |COM Abr 2008 2|0,1|0,3|-0,3|-1,0|–|–| |PE Dic 2006|-0,3|-0,4|-0,4|-0,4|-0,3|–| Saldo neto de las operaciones financieras con el resto del mundo (% del PIB)|PE Abr 2008|–|–|–|–|–|–| |COM Abr 2008|3,4|3,2|2,6|2,4|–|–| |PE Dic 2006|2,0|2,0|2,2|2,4|2,7|–| Saldo presupuestario de las administraciones públicas (% del PIB)|PE Abr 2008|0,3|-0,2|0,0|0,3|0,7|1,0| |COM Abr 2008|0,3|-0,2|-0,4|-0,6|–|–| |PE Dic 2006|0,0|0,3|0,5|0,7|0,9|–| Saldo primario (% del PIB)|PE Abr 2008|4,3|3,7|3,7|3,8|4,1|4,3| |COM Abr 2008|4,3|3,7|3,3|2,9|–|–| |PE Dic 2006|4,1|4,2|4,1|4,1|4,2|–| Saldo presupuestario ajustado en función del ciclo 1 (% del PIB)|PE Abr 2008|0,3|-0,4|0,0|0,5|1,0|1,4| |COM Abr 2008|0,3|-0,3|-0,2|-0,1|–|–| |PE Dic 2006|0,2|0,5|0,7|0,9|1,1|–| Saldo estructural 3 (% del PIB)|PE Abr 2008|-0,4|-0,3|0,0|0,5|1,0|1,4| |COM Abr 2008|-0,6|-0,3|-0,2|-0,1|–|–| |PE Dic 2006 4|-0,4|0,1|–|–|–|–| Deuda pública bruta (% del PIB)|PE Abr 2008|88,2|84,9|81,5|78,1|74,7|71,1| |COM Abr 2008|88,2|84,9|81,9|79,9|–|–| |PE Dic 2006|87,7|83,9|80,4|76,6|72,6|–| Notas :| 1 Brechas de producción y saldos ajustados en función del ciclo recalculados por los servicios de la Comisión partiendo de los datos del programa .| 2 Sobre la base de un potencial de crecimiento estimado del 2,5%, el 2,5%, el 2,2% y el 2.2%, respectivamente, en 2006, 2007, 2008 y 2009 .| 3 Saldo presupuestario ajustado en función del ciclo excluidas las medidas puntuales y otras medidas de carácter temporal . Las medidas puntuales y otras medidas de carácter temporal representan el 0,7% del PIB en 2006 (reducción del déficit) y el 0,1% del PIB en 2007 (aumento del déficit) según el programa más reciente, y el 0,9% del PIB in 2006 (reducción del déficit) y el 0,1% del PIB en 2007 (aumento del déficit).| 4 En la actualización de diciembre de 2006 del programa de estabilidad no se proporciona información sobre la aplicación de medidas puntuales en el período 2008-2010| | | | | | | | | Fuente :| Programa de estabilidad (PE); previsiones de los servicios de la Comisión (COM) de la primavera de 2008; cálculos de los servicios de la Comisión.| [1] DO L 209 de 2.8.1997, p.1. Reglamento modificado por el Reglamento (CE) nº 1055/2005 (DO L 174 de 7.7.2005, p. 1). Los documentos a que se hace referencia en este texto pueden consultarse en la siguiente dirección electrónica: http://ec.europa.eu/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm. [2] El texto completo de la declaración puede consultarse en: www.gouvernement.lu/salle_presse/actualite/2007/04/20pm_krecke_berlin/MTBR_EG_conclusions-finalCLEAN.rtf [3] DO L 139, 29.5.2008, p. 59. [4] Comunicación de la Comisión al Consejo Europeo, «Informe estratégico sobre la estrategia de Lisboa renovada para el crecimiento y el empleo: lanzamiento del nuevo ciclo (2008-2010)», 11.12.2007, COM(2007)803. [5] Comunicación de la Comisión al Consejo y al Parlamento Europeo: «Sostenibilidad a largo plazo de las finanzas públicas en la UE», 12.10.2006, COM (2006) 574 final; y Comisión Europea, Dirección General de Asuntos Económicos y Financieros (2006), « The long-term sustainability of public finances in the European Union », Economía Europea, nº 4/2006. [6] «Condiciones de aplicación del Pacto de Estabilidad y Crecimiento y directrices sobre el contenido y el formato de los programas de estabilidad y de convergencia», aprobadas por el Consejo EcoFin de 11 de octubre de 2005. [7] DO L 209 de 2.8.1997, p.1. Reglamento modificado por el Reglamento (CE) nº 1055/2005 (DO L 174 de 7.7.2005, p. 1). Los documentos a que se hace referencia en este texto pueden consultarse en la siguiente dirección electrónica: http://ec.europa.eu/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm. [8] La actualización se presentó más de cuatro meses y medio después del plazo del 1 de diciembre establecido en el código de conducta debido a que tras las elecciones federales de junio de 2007 se tardó más de lo previsto en formar un nuevo Gobierno con plenos poderes. [9] En particular, la evaluación tiene en cuenta las previsiones de la primavera de 2008 de los servicios de la Comisión y la evaluación por la Comisión del informe de octubre de 2007 sobre la aplicación del programa nacional de reforma. [10] DO C 89/2 24.4.2007, p. 2. [11] En particular no se facilitaron los datos sobre saldos sectoriales. ET (...PICT...)|EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON| Brüssel 11.6.2008 SEK(2008) 2013 lõplik Soovitus: NÕUKOGU ARVAMUS Belgia ajakohastatud stabiilsusprogrammi kohta aastateks 2007-2011 (komisjoni esitatud) SELETUSKIRI 1. Üldine taust Stabiilsuse ja kasvu pakt põhineb eesmärgil muuta valitsemissektori rahalised vahendid usaldusväärseks, mis on hindade stabiilsuse ning uute töökohtade loomist soodustava tugeva ja püsiva majanduskasvu tingimuste tugevdamise vahend. Pakti reformimisel 2005. aastal tunnistati selle kasulikkust eelarvedistsipliini kehtestamisel, kuid püüti tugevdada selle tõhusust ja majanduslikku mõju ning kindlustada riigi rahanduse pikaajaline jätkusuutlikkus. Nõukogu määruses (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta, EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1. Määrust on muudetud määrusega (EÜ) nr 1055/2005 (ELT L 174, 7.7.2005, lk 1). Käesolevas tekstis osutatud dokumendid asuvad veebilehel: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm mis moodustab osa stabiilsuse ja kasvu paktist, on sätestatud, et iga liikmesriik peab nõukogule ja komisjonile esitama stabiilsus- või lähenemisprogrammi ning selle iga-aastase ajakohastatud versiooni. Ühisraha kasutusele võtnud liikmesriigid esitavad (ajakohastatud) stabiilsusprogrammi ning ühisraha veel mitte kasutavad liikmesriigid esitavad (ajakohastatud) lähenemisprogrammi. Belgia esitas esimese stabiilsusprogrammi 1998. aasta detsembris. Määruse kohaselt esitas nõukogu 15. märtsil 1999 komisjoni soovituse põhjal ja pärast konsulteerimist majandus- ja rahanduskomiteega programmi kohta oma arvamuse. Määrusega nähakse ette, et komisjon peab ajakohastatud stabiilsus- ja lähenemisprogramme hindama ja komitee peab neid kontrollima, samas kui nõukogul on õigus ajakohastatud programme eespool nimetatud sama menetluse kohaselt vajaduse korral kontrollida.[1] EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1. Määrust on muudetud määrusega (EÜ) nr 1055/2005 (ELT L 174, 7.7.2005, lk 1). Käesolevas tekstis osutatud dokumendid asuvad veebilehel: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm 2. Ajakohastatud programmi hindamise taust Komisjon on kontrollinud Belgia stabiilsusprogrammi viimast ajakohastatud versiooni, mis esitati 21. aprillil 2008, ning esitab soovituse nõukogu sellekohase arvamuse kohta (vt hinnangus käsitletud põhipunktid). Asjaolud, mille põhjal on eelarvestrateegiat ajakohastatud stabiilsusprogrammis hinnatud, on kokkuvõtlikult järgmised: (1) viimane hinnang riigi eelarveseisundile stabiilsuse ja kasvu pakti ennetavate sätete alusel (nõukogu arvamuse kokkuvõte stabiilsusprogrammi eelmise ajakohastatud versiooni kohta); (2) eurogrupi kohtumisel 2007. aasta aprillis vastu võetud suunised eelarvepoliitika kohta; (3) 2008. aasta mais ajakohastatud riigispetsiifilised majanduspoliitika üldsuunised eelarvepoliitika valdkonnas; (4) komisjoni hinnang riikliku reformikava 2007. aasta oktoobri rakendusaruandele. 2.1. Programmi eelmisele ajakohastatud versioonile nõukogu arvamuses antud hinnang Stabiilsusprogrammi eelmisele ajakohastatud versioonile, mis hõlmas ajavahemikku 2006–2010, andis nõukogu 27. märtsi 2007. aasta arvamuses järgmise kokkuvõtliku hinnangu. „Nõukogu leiab, et jätkuv võla suure suhte vähendamise strateegia on näide paktiga kooskõlas olevast eelarvepoliitikast. Kuigi pärast nominaalse eelarvetasakaalu saavutamist on programmiga ette nähtud järk-järguline ülejäägi loomine (eelkõige vähendades intressikulusid), on eelarve-eesmärkide täitmisel teatavad riskid. Siiski peaks keskpika perioodi eesmärk saavutatama programmiperioodi jooksul.” Eeltoodud hinnangut silmas pidades kutsub nõukogu Belgiat üles: „tagama 2007. aasta eelarve-eesmärgi saavutamine ning kiirendama seejärel eelarve kohandamist keskpika perioodi eesmärgi suunas, kasutades selleks vähem ühekordseid meetmeid” ja „arvestades kõrget võlataset ning elanikkonna vananemisega seotud kulutuste prognoositud suurenemist, parandama riigi rahanduse pikaajalist jätkusuutlikkust, saavutades vähemalt keskpika perioodi eelarve-eesmärgi ning rakendades reforme.” 2.2. Eurogrupi kohtumisel 2007. aasta aprillis vastu võetud suunised eelarvepoliitika kohta Selleks et parandada eelarvepoliitika kooskõlastamist euroalal, arutasid eurogrupi ministrid 20. aprillil 2007 riikide eelarvemuutusi 2007. aastal ja esialgseid poliitilisi väljavaateid 2008. aastaks ning nende mõju euroalale. Veelkord kinnitades oma toetust läbivaadatud stabiilsuse ja kasvu pakti rangele eelarvepoliitikale ning riikide eelarvekorrale, võtsid ministrid kohustuse i) lähtuda 2006. aasta oodatust parematest eelarvetulemustest, et seada stabiilsusprogrammide 2006. aasta lõpus ajakohastatud versioonides sätestatust veelgi ambitsioonikamad eelarve-eesmärgid; ii) rakendada 2007. aasta eelarveid kavakohaselt, vältides ülekulusid ja kasutades ootamatuid lisatulusid riigieelarve puudujäägi ja valitsuse võlgade vähendamiseks; ja iii) hoolikalt kavandada 2008. aasta eelarvekavasid, et kiirendada eelarve kohandamist keskpika perioodi eesmärgi suunas kõnealuseid eesmärke mittetäitvate liikmesriikide puhul ja hoida ära makromajandusliku tasakaalutuse üldine suurenemine kõnealuseid eesmärke täitvates liikmesriikides. Kogu teatis on kättesaadav veebilehel: www.gouvernement.lu/salle_presse/actualite/2007/04/20pm_krecke_berlin/MTBR_EG_conclusions-finalCLEAN.rtf[2] Kogu teatis on kättesaadav veebilehel: www.gouvernement.lu/salle_presse/actualite/2007/04/20pm_krecke_berlin/MTBR_EG_conclusions-finalCLEAN.rtf 2.3. 2008. aasta mais ajakohastatud riigispetsiifilised majanduspoliitika üldsuunised eelarvepoliitika valdkonnas Nõukogu võttis 14. mail 2007 vastu soovituse liikmesriikide ja ühenduse majanduspoliitika üldsuuniste ajakohastamise kohta 2008. aastal ja liikmesriikide tööhõivepoliitika rakendamise kohta. ELT L 139, 29.5.2008, lk 59. Eelarvepoliitika valdkonnas soovitati Belgial „tugevdada eelarve tasakaalustamise meetmeid” ning julgustati keskenduma „riigi rahanduse pikaajalise jätkusuutlikkuse tagamisele suunatud strateegia täies mahus rakendamisele, mis hõlmab muuhulgas kulude piiramist, eelarveülejäägi loomist ja valitsemissektori võla pidevat vähendamist.” Lisaks soovitati kõigil euroala liikmesriikidel „jätkata eelarveseisundi parandamist keskpika perioodi eesmärkide suunas vastavalt stabiilsus- ja kasvupaktile ning seega üritada saavutada iga-aastast struktuurset kohandamist vähemalt 0,5 % SKTst,” ja „riiklike kulutuste ja maksude läbivaatamise ning avaliku halduse ajakohastamise teel parandada riigi rahanduse kvaliteeti, et suurendada tootlikkust ja innovatsiooni ning sedasi toetada majanduskasvu ja eelarve jätkusuutlikkust.”[3] ELT L 139, 29.5.2008, lk 59. 2.4. Komisjoni hinnang riikliku reformikava 2007. aasta oktoobri rakendusaruandele Komisjon võttis 11. detsembril 2007 vastu strateegilise aruande majanduskasvu ja tööhõivet käsitleva uuendatud Lissaboni strateegia kohta, kusjuures aruandes antakse hinnang Belgia riikliku reformikava 2007. aasta oktoobri rakendusaruandele Komisjoni teatis Euroopa Ülemkogule „Strateegiline aruanne majanduskasvu ja tööhõivet käsitleva uuendatud Lissaboni strateegia kohta: uue tsükli käivitamine (2008–2010)”, KOM(2007) 803, 11.12.2007. ja kõnealune hinnang on kokkuvõtlikult järgmine:[4] Komisjoni teatis Euroopa Ülemkogule „Strateegiline aruanne majanduskasvu ja tööhõivet käsitleva uuendatud Lissaboni strateegia kohta: uue tsükli käivitamine (2008–2010)”, KOM(2007) 803, 11.12.2007. Belgia riiklikus reformikavas on kindlaks määratud järgmised peamised prioriteedid majanduskasvu ja tööhõive valdkonnas: riigi rahanduse jätkusuutlikkus, tööjõukulude vähendamine, paindlikuma tööturu loomine, majanduse ergutamine investeeringute ja reformidega, sotsiaalkindlustussüsteemi tugevdamine ning keskkonnakaitse ja majanduskasvu sünergia tugevdamine. Komisjoni hinnangul on Belgia aastatel 2005–2007 olnud riikliku reformikava rakendamisel väga edukas vaatamata reformide mõningasele aeglustumisele 2007. aastal. Tuvastatud tugevusi ja nõrkusi ning tehtud edusamme arvesse võttes soovitas komisjon, et Belgia pööraks eelkõige tähelepanu tööjõuga seotud suure maksukoormuse vähendamisele ning samal ajal parandaks eelarveseisundit ja tööturu toimimist. Lisaks peaks Belgia keskenduma järgmistele valdkondadele: riigi rahanduse pikaajaline jätkusuutlikkus, konkurents gaasi- ja elektriturul, uurimis- ja arendustegevus ning innovatsioon ning eakamate töötajate ja haavatavate rühmade tööhõive. Nõukogu võttis 14. mail 2008 komisjoni strateegilise aruande alusel vastu soovituse liikmesriikide, sealhulgas Belgia, majanduspoliitika üldsuuniste ajakohastamise kohta. Hinnangus käsitletud põhipunktidVastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikele 1 (stabiilsusprogrammid) ja artikli 9 lõikele 1 (lähenemisprogrammid) käsitletakse hinnangus järgmisi teemasid:kas programmi aluseks olevad majandusprognoosid on usutavad;kas liikmesriigi esitatud keskpika perioodi eelarve-eesmärk ning sellele suunatud kohandamiskava on asjakohased;kas kõnealuse kohandamiskava järgimiseks võetud ja/või kavandatud meetmed keskpika perioodi eesmärgi saavutamiseks kõnealusel ajavahemikul on piisavad;kas keskpika perioodi eesmärgi saavutamisele suunatud kohandamiskava hindamisel on majanduse tõusuaegadel kohandamine suurem ja langusaegadel väiksem ning kas euroala ja vahetuskursimehhanismis osalevate (ERM II) liikmesriikide puhul on liikmesriik oma keskpika perioodi eesmärgi saavutamisel seadnud sihiks, et eelarve tsükliliselt kohandatud eelarvetasakaal paraneb (ilma ühekordsete ja muude ajutiste meetmeteta) 0,5% SKTst aastas;keskpika perioodi eesmärgile suunatud kohandamiskava kindlaksmääramisel (liikmesriikide puhul, kes ei ole seda veel saavutanud) või keskpika perioodi eesmärgist ajutise kõrvalekaldumise lubamisel (liikmesriikide puhul, kes on selle saavutanud) peamiste struktuurireformide rakendamine, millel on pikaajaline kokkuhoidu soodustav mõju (sh võimalikku majanduskasvu suurendades) ning seega tõestatav mõju riigi rahanduse pikaajalisele jätkusuutlikkusele (tingimusel et säilitatakse asjakohane kindlusvaru kontrollväärtuse 3% SKTst suhtes ning et eelarveseisund peaks programmiperioodi jooksul taastuma keskpika perioodi eesmärgini), kusjuures eritähelepanu pööratakse pensionireformidele, millega kehtestatakse mitmesambaline süsteem, mis hõlmab kohustuslikku täielikult finantseeritavat pensionisammast;kas liikmesriigi majanduspoliitika on kooskõlas majanduspoliitika üldsuunistega.Programmi makromajanduslike prognooside usutavust hinnatakse komisjoni talituste koostatud 2008. aasta kevade majandusprognoosi põhjal, kasutades ka ühiselt kokkulepitud metoodikat potentsiaalse SKT ja tsükliliselt kohandatud eelarvetasakaalu hindamiseks.Hinnangus vaadeldakse ka:võla suhte arengut ja riigi rahanduse pikaajalise jätkusuutlikkuse väljavaateid, millele tuleks stabiilsuse ja kasvu pakti rakendamise parandamise kohta esitatud nõukogu 20. märtsi 2005. aasta aruande kohaselt pöörata „eelarveseisundi järelevalves piisavat tähelepanu“. Komisjoni 12. oktoobri 2006. aasta teatises Komisjoni teatis nõukogule ja Euroopa Parlamendile – Riigi rahanduse pikaajaline jätkusuutlikkus Euroopa Liidus, KOM(2006) 574, 12.10.2006, ning Euroopa Komisjoni majanduse ja rahanduse peadirektoraat (2006) – Riigi rahanduse pikaajaline jätkusuutlikkus Euroopa Liidus, European Economy nr 4/2006. on sätestatud lähenemisviis pikaajalise jätkusuutlikkuse hindamiseks;Komisjoni teatis nõukogule ja Euroopa Parlamendile – Riigi rahanduse pikaajaline jätkusuutlikkus Euroopa Liidus, KOM(2006) 574, 12.10.2006, ning Euroopa Komisjoni majanduse ja rahanduse peadirektoraat (2006) – Riigi rahanduse pikaajaline jätkusuutlikkus Euroopa Liidus, European Economy nr 4/2006.kooskõla majanduskasvu ja tööhõivet käsitleva Lissaboni strateegia raames liikmesriikide esitatud riikliku reformikava ja selle 2007. aasta oktoobri rakendusaruandega. Majandus- ja rahandusministrite nõukogu märkis Euroopa Ülemkogule 7. juunil 2005. aastal saadetud edastamisteatises majanduspoliitika üldsuuniste kohta aastateks 2005–2008, et riiklikud reformikavad peaksid olema kooskõlas stabiilsus- ja lähenemisprogrammidega;vastavust tegevusjuhendile „Täpsustused stabiilsuse ja kasvu pakti rakendamise kohta ning suunised stabiilsus- ja lähenemisprogrammide sisu ja vormi kohta”, mille kinnitas majandus- ja rahandusministrite nõukogu, 11.10.2005. , mis näeb stabiilsus- ja lähenemisprogrammide jaoks muu hulgas ette ühtse struktuuri ning ühtsed andmetabelid.„Täpsustused stabiilsuse ja kasvu pakti rakendamise kohta ning suunised stabiilsus- ja lähenemisprogrammide sisu ja vormi kohta”, mille kinnitas majandus- ja rahandusministrite nõukogu, 11.10.2005.| Soovitus: NÕUKOGU ARVAMUS Belgia ajakohastatud stabiilsusprogrammi kohta aastateks 2007-2011 EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta, EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1. Määrust on muudetud määrusega (EÜ) nr 1055/2005 (ELT L 174, 7.7.2005, lk 1). Käesolevas tekstis osutatud dokumendid asuvad veebilehel: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm eriti selle artikli 5 lõiget 3,[7] EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1. Määrust on muudetud määrusega (EÜ) nr 1055/2005 (ELT L 174, 7.7.2005, lk 1). Käesolevas tekstis osutatud dokumendid asuvad veebilehel: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm võttes arvesse komisjoni soovitust, olles konsulteerinud majandus- ja rahanduskomiteega, ON ESITANUD KÄESOLEVA ARVAMUSE: (1) Nõukogu kontrollis [8. juulil 2008] Belgia ajakohastatud stabiilsusprogrammi, mis hõlmab aastaid 2007–2011. Ajakohastatud versioon esitati pärast täisvolitustega valitsuse ametisse astumist, seega oluliselt hiljem kui 1. detsembril, mis on tegevusjuhendis kehtestatud tähtpäev.[8] Ajakohastatud versioon esitati pärast täisvolitustega valitsuse ametisse astumist, seega oluliselt hiljem kui 1. detsembril, mis on tegevusjuhendis kehtestatud tähtpäev. (2) SKT reaalkasv on viimasel kümnel aastal olnud keskmiselt 2,25 %, mis on veidi suurem euroala keskmisest. Suhteliselt suur SKT kasv on toetanud töötuse määra vähenemist, samal ajal on tööhõivemäär (eriti nooremate ja vanemate töötajate seas) madal ning töötundide arv väike, mis osutavad tööjõuga seotud suurele maksukoormusele ja tööturu jäikusele, puudulikele nõuetele otsida tööd ja madalale pensionieale. Eelarve on alates 2000. aastast olnud peaaegu tasakaalus (välja arvatud 2005. aastal) ning võla suhe, mis on vähenenud 134 %-lt SKTst 1993. aastal 108 %-le SKTst 2000. aastal, jätkas jõudsat vähenemist ning moodustab nüüd alla 85 % SKTst. Riigi rahanduse pikaajalise jätkusuutlikkuse tagamisele aitaks kaasa tööhõive suurendamine ning ambitsioonikad eelarve-eesmärgid. (3) Programmi makromajanduslikus lähtestsenaariumis prognoositakse, et SKT reaalkasv väheneb 2,8 %-lt 2007. aastal 1,9 %-le 2008. aastal ning jääb järgnevatel aastatel püsima 2 % tasemel. Olemasoleva teabe Hinnangus võetakse eelkõige arvesse komisjoni talituste 2008. aasta kevadprognoosi ja komisjoni hinnangut riikliku reformikava 2007. aasta oktoobri rakendusaruandele. põhjal hinnates tundub, et stsenaarium 2008. ja 2009. aastaks põhineb optimistlikel majanduskasvu prognoosidel, sest pärast programmi prognooside valmimist on välistingimused halvenenud ja inflatsioon kiirenenud. Kasvuprognoosid aastateks 2010–2011 on üldiselt usutavad. Ajakohastatud programmis oodatakse inflatsiooni kiirenemist 3 %-le 2008. aastal ning selle aeglustumist 1,75 %-le aastatel 2009–2011. Programmi inflatsiooniprognoos aastateks 2008–2009 tundub olevat tagasihoidlik, arvestades tooraine ja töödeldud toidu hindade märkimisväärset tõusu viimastel kuudel. Samuti tundub ajakohastatud programmi ligi 1 %-ne tööhõive kasvuprognoos suhteliselt optimistlik arvestades kasvupotentsiaalist väiksemat SKT kasvu programmiperioodi jooksul. Kuigi programmi palgakasvu prognoos on 2008. aastaks tagasihoidlik, näib see järgmisteks aastateks olevat optimistlik (3,25–3,5 %), eelkõige võrreldes prognoositud madala inflatsioonimääraga.[9] Hinnangus võetakse eelkõige arvesse komisjoni talituste 2008. aasta kevadprognoosi ja komisjoni hinnangut riikliku reformikava 2007. aasta oktoobri rakendusaruandele. (4) Valitsemissektori eelarve puudujääk oli 2007. aastal 0,2 % SKTst, kuigi stabiilsusprogrammi eelmises ajakohastatud versioonis oli prognoositud eelarve ülejääki 0,3 % SKTst. Oodatust halvemad tulemused põhjustas kavandatust suurem kulutuste kasv, mida korvas üksnes osaliselt väike positiivne üldmõju, mida avaldas 2006. aasta oodatust parem tulemus ning ootamatu tulude kasv. Kavandatust suuremad kulutused kajastasid eelkõige teenusevautšeri skeemi kuuluvatele ettevõtetele makstud toetuste olulist suurenemist ning ühekordsete meetmete oodatust väiksemat mõju. Ootamatu tulude kasv tulenes peamiselt oodatust suuremast sotsiaalmaksu laekumisest ning tekkis vaatamata sellele, et mitmeid tulusid suurendavaid kavandatud ühekordseid meetmeid ei rakendatud. Seega ei olnud 2007. aasta eelarve täitmine täielikult kooskõlas nõukogu 27. märtsi 2007. aasta arvamuses (stabiilsusprogrammi eelmise ajakohastatud versiooni kohta) ELT C 89, 24.4.2007, lk 2. esitatud soovitusega ning eurogrupi 2007. aasta aprilli suunistega, kuna ootamatuid lisatulusid kasutati eelarves kavandatust suurema kulutuste kasvu korvamiseks.[10] ELT C 89, 24.4.2007, lk 2. (5) Lähtudes 2008. aasta tasakaalus eelarvest, on programmi keskpika perioodi eelarvestrateegia peamine eesmärk tagada võla jätkuvalt suure osatähtsuse (2007. aastal ligikaudu 85 % SKTst) pidev vähendamine 2011. aastaks alla 71 % SKTst, suurendades järk-järgult valitsemissektori eelarve ülejääki 1 %-le SKTst 2011. aastaks. Esmane ülejääk, mis on alates 2001. aastast vähenenud (2007. aastal 7 %-lt 3,7 %-le) samal ajal võla vähenemisega, suureneb 2011. aastaks prognoosi kohaselt 4,4 %-le SKTst. 2007. aasta oodatust halvema tulemuse tõttu on eelarve-eesmärgid (nii nominaalne kui ka struktuurne seisund) kogu programmiperioodi jooksul tagasihoidlikumad kui eelmises ajakohastatud versioonis. Üldiselt kokkulepitud metoodika alusel arvutatud struktuurne seisund peaks kavakohaselt paranema ligikaudu -0,25 %-lt SKTst 2007. aastal ligikaudu 2,5 %-le SKTst 2011. aastal. Võrreldes eelmises programmi ajakohastatud versioonis kavandatuga, on keskpika perioodi eesmärgi - eelarve struktuurne ülejääk 0,5 % SKTst (st tsükliliselt kohandatud seisund ilma ühekordsete ja muude ajutiste meetmeteta) – saavutamine edasi lükatud ühe aasta võrra, 2009. aastani. Kohandamisi tehakse nii kulude kui ka tulude poolel. Kavandatud nominaalne kulude kärpimine 0,7 protsendipunkti SKTst on tingitud peamiselt intressikulude vähenemisest, mis tuleneb prognoositavast võla suhte vähenemisest. Prognoositav tulude kasv on ligikaudu 0,5 % SKTst, mis tuleneb eeldatavast maksubaaside kasvust. Vastupidiselt eelmisele ajakohastatud versioonile, nähakse programmiga selgelt ette, et pärast 2008. aastat ühekordseid meetmeid ei rakendata. (6) Eelarvetulemused võivad osutuda programmis kavandatust halvemaks. Esiteks, makromajanduslik keskkond võib olla ajakohastatud programmis prognoositust halvem, eriti 2008. ja 2009. aastal. Eelkõige võivad maksutulud olla ülehinnatud, mis on tingitud optimistlikest tööhõive-, palga- ja tarbimiskasvu prognoosidest. Lisaks näib, et üldise maksuelastsusega seotud ootused 2008. aastaks on liiga kõrged. Esmaste kulutuste osas ei sisalda programm meetmeid, mis tunduvad olevat vajalikud kavandatud kohandamise saavutamiseks, arvestades kasvavaid elanikkonna vananemisega seotud kulusid ja prognoosi järgi suhteliselt jõulist palgakasvu. Kui intressikulude vähendamine välja jätta, on kohandamised ette nähtud ainult tulude poolel, mis võib vähendada kohandamise jätkusuutlikkust. Kui eelarve on viimastel aastatel jäänud üldiselt tasakaalu, siis eelarve ülejäägiga seotud eesmärgid on edasi lükatud. Olukorras, kus pärast juuni üldvalimisi ei olnud ametis täisvolitustega valitsust, ei suudetud vaatamata 2007. aasta headele makromajanduslikele tingimustele eelarve-eesmärki täita. Tundub, et 2008. aastal on vaja võtta täiendavaid meetmeid eesmärgi täimiseks. Arvestades makromajandusliku väljavaatega seotud riske ning eespool nimetatud eelarve-eesmärke, väheneb võla suhe tõenäoliselt aeglasemalt kui programmis prognoositud, kuid võlg väheneb jätkuvalt kindlalt. (7) Kõnealust riskianalüüsi arvesse võttes ei pruugi programmi eelarvepõhimõtted olla piisavad, et tagada 2009. aastaks keskpika perioodi eesmärgi saavutamine. Siiski tagab see piisava kindlusvaru tavaliste makromajanduslike kõikumiste korral, et programmiperioodi jooksul ei ületataks kontrollväärtust 3 % SKTst. Selleks et tagada tasakaalustatud eelarve, tuleks 2008. aastal programmis esitatud keskpika perioodi eesmärgi suunas liikumise tempot kiirendada, rakendades täiendavaid meetmeid eelarve struktuurseks tasakaalustamiseks kavandatud eelarvekontrolli raames. 2009. aastal tuleks eelarvepoliitikat toetada täiendavate meetmetega eelkõige kulutuste poolel, et olla kooskõlas stabiilsuse ja kasvu paktiga, milles on sätestatud, et struktuurne seisund peaks paranema vähemalt 0,5 % SKTst aastas, ning saavutada keskpika perioodi kavandatud eesmärgid. Nõukogu märgib samuti, et 2008. aasta eelarve-eesmärgid ei ole täielikult kooskõlas 2007. aasta aprilli eurogrupi eelarvepoliitika suunistega. Kuigi võla suhe ei pruugi väheneda programmis prognoositud kiirusega, tundub, et see väheneb programmiperioodi jooksul kontrollväärtuse suunas piisavalt. (8) Näib, et Belgias on riigi rahanduse jätkusuutlikkusega seotud riskitase keskmine. Elanikkonna vananemisega kaasnev pikaajaline mõju eelarvele on Belgias kõrgem kui EL 27-s keskmiselt, mida põhjustab eelkõige järgmistel aastakümnetel pensionikulude osakaalu märkimisväärne suurenemine SKTst. Pensioniiga on Belgias üks ELi madalamaid ning selle tõstmine on seatud eesmärgiks põlvkondade paktis, mis tõi kaasa mitmeid muudatusi pensionisüsteemis. Kuigi see on samm õiges suunas, osutavad riiklikud prognoosid, et kõnealune reform ei vähendaks jätkusuutlikkuse mahajäämust. 2007. aasta eelarveseisund, mis on küll veidi halvem kui eelmise programmi lähtepositsioon, aitab programmis esitatud hinnangu alusel vähendada elanikkonna vananemise eeldatavat pikaajalist mõju eelarvele, kuid ei ole piisav, et tulevikus katta kulusurve täielikult. Suure esmase eelarveülejäägi säilitamine keskpika perioodi jooksul, võla suhte vähendamine alla asutamislepingus sätestatud kontrollväärtuse ja täiendavate meetmete rakendamine elanikkonna vananemisega seotud kulude olulise kasvu piiramiseks aitaksid vähendada riske riigi rahanduse jätkusuutlikkusele. (9) Stabiilsusprogramm tundub olevat teatud ulatuses kooskõlas riikliku reformikava 2007. aasta oktoobri rakendusaruandega. Eelkõige käsitlevad nii stabiilsusprogramm kui ka rakendusaruanne riigi rahanduse jätkusuutlikkust arvestades elanikkonna vananemist, mis on Belgia majanduse suurim probleem. Stabiilsusprogramm ei hõlma siiski keskpika perioodi eelarvestrateegia raames riikliku reformikava 2007. aasta oktoobri rakendusaruande üldise mõju kvaliteedihindamist ega korrapärast teavet riiklikes reformikavades kavandatud peamiste reformide otseste eelarvekulude või kokkuhoiu kohta. Samas tundub, et programmi eelarveprognoosides on võetud arvesse riikliku reformikava alusel juba rakendatud meetmete mõju riigi rahandusele. (10) Programmis esitatud eelarvestrateegia on üldiselt kooskõlas riigispetsiifiliste majanduspoliitika üldsuunistega ning Lissaboni strateegia raames euroala liikmesriikide jaoks eelarvepoliitika valdkonnas välja antud suunistega. (11) Seoses stabiilsus- ja lähenemisprogrammide tegevusjuhendis esitatud andmenõuetega esineb programmis kohustuslike ja vabatahtlike andmete puhul teatavaid puudujääke Eelkõige puuduvad andmed valdkondadevahelise seisundi kohta. .[11] Eelkõige puuduvad andmed valdkondadevahelise seisundi kohta. Üldine järeldus on, et võla suhte olulise vähenemise järel alates 1993. aastast 85 %-le 2007. aastal, nähakse programmiga ette jätkuv ja kiire võla suhte vähenemine, viies 2007. aasta eelarveseisundi halvenemise järel valitsemissektori eelarve järk-järgult ülejääki. Peamiselt aitab eelarve tasakaalustamisele kaasa intressikulude vähendamine ja maksutulude suurendamine, samal ajal kui esmaste kulutuste vähendamisele suunatud jõupingutused on endiselt väikesed. Eelarve-eesmärkide saavutamine on ohus, arvestades eelkõige suhteliselt optimistlikke makromajanduslikke prognoose ning asjaolu, et programmis ei täpsustata meetmeid, mis tunduvad olevat nende eesmärkide saavutamiseks vajalikud. Tundub, et 2008. aasta eelarve kohandamine keskpika perioodi eesmärgi suunas ei ole piisav, ning näib ebatõenäoline, et kõnealune eesmärk 2009. aastal lisameetmeid rakendamata kavakohaselt saavutatakse. Võttes arvesse eespool esitatud hinnangut ja eurogrupi 2007. aasta aprilli suuniseid eelarvepoliitika kohta, kutsutakse Belgiat üles: (i) tagama 2008. aastal tasakaalustatud eelarve ning 2009. aastal keskpika perioodi eesmärkide täitmise, saavutades struktuurse kohandamise, mis vastab kontrollväärtusele 0,5 % SKTst ning rakendades muu hulgas täiendavaid struktuurseid meetmeid eelkõige kulutuste poolel; (ii) pidades silmas endiselt kõrget võla taset ning elanikkonna vananemisega seotud kulutuste prognoositavat kasvu, jätkama riigi rahanduse pikaajalise jätkusuutlikkuse parandamist, püüdes saavutada suurt struktuurset esmast ülejääki ja rakendades reforme, et suurendada tööhõivet ja vähendada eelarves elanikkonna vananemisega seotud kulutusi. Peamiste makromajanduslike ja eelarveprognooside võrdlus | |2006|2007|2008|2009|2010|2011| SKT reaalkasv (muutuse %)|SP apr 2008|2,8|2,7|1,9|2,0|2,0|2,0| |KOM apr 2008|2,8|2,7|1,7|1,5|Puudub|Puudub| |SP dets 2006|2,7|2,2|2,1|2,2|2,2|Puudub| THHI inflatsioon (%)|KOM apr 2008|2,3|1,8|3,0|1,7|1,8|1,8| |KOM apr 2008|2,3|1,8|3,6|2,3|Puudub|Puudub| |SP dets 2006|2,4|1,9|1,8|1,8|1,9|Puudub| Prognoositav SKT lõhe 1 (% potentsiaalsest SKTst)|KOM apr 2008|0,1|0,3|-0,1|-0,4|-0,5|-0,8| |KOM apr 2008 2|0,1|0,3|-0,3|-1,0|Puudub|Puudub| |SP dets 2006|-0,3|-0,4|-0,4|-0,4|-0,3|Puudub| Netolaenuandmine/-võtmine muu maailma suhtes (% SKTst)|KOM apr 2008|Puudub|Puudub|Puudub|Puudub|Puudub|Puudub| |KOM apr 2008|3,4|3,2|2,6|2,4|Puudub|Puudub| |SP dets 2006|2,0|2,0|2,2|2,4|2,7|Puudub| Valitsemissektori eelarve seisund (% SKTst)|KOM apr 2008|0,3|-0,2|0,0|0,3|0,7|1,0| |KOM apr 2008|0,3|-0,2|-0,4|-0,6|Puudub|Puudub| |SP dets 2006|0,0|0,3|0,5|0,7|0,9|Puudub| Esmane eelarveseisund (% SKTst)|KOM apr 2008|4,3|3,7|3,7|3,8|4,1|4,3| |KOM apr 2008|4,3|3,7|3,3|2,9|Puudub|Puudub| |SP dets 2006|4,1|4,2|4,1|4,1|4,2|Puudub| Tsükliliselt kohandatud seisund 1 (% SKTst)|KOM apr 2008|0,3|-0,4|0,0|0,5|1,0|1,4| |KOM apr 2008|0,3|-0,3|-0,2|-0,1|Puudub|Puudub| |SP dets 2006|0,2|0,5|0,7|0,9|1,1|Puudub| Struktuurne seisund 3 (% SKTst)|KOM apr 2008|-0,4|-0,3|0,0|0,5|1,0|1,4| |KOM apr 2008|-0,6|-0,3|-0,2|-0,1|Puudub|Puudub| |SP dets 2006 4|-0,4|0,1|Puudub|Puudub|Puudub|Puudub| Valitsemissektori koguvõlg (% SKTst)|KOM apr 2008|88,2|84,9|81,5|78,1|74,7|71,1| |KOM apr 2008|88,2|84,9|81,9|79,9|Puudub|Puudub| |SP dets 2006|87,7|83,9|80,4|76,6|72,6|Puudub| Märkused :| 1 Programmi raames esitatud teabe alusel komisjoni talituste arvutatud tsükliliselt kohandatud seisund ja SKT lõhe.| 2 Vastavalt prognoositud potentsiaalsele kasvule, mis on 2006.–2009. aastal hinnanguliselt vastavalt 2,5 %, 2,5 %, 2,2 % ja 2,2 %.| 3 Tsükliliselt kohandatud seisund, v.a ühekordsed ja muud ajutised meetmed. Vastavalt kõige viimasele programmile on ühekordsed ja muud ajutised meetmed 2006. aastal puudujääki vähendavad 0,7 % SKTst ning 2007. aastal puudujääki suurendavad 0,1 % SKTst . Vastavalt kõige viimasele programmile on ühekordsed ja muud ajutised meetmed 2006. aastal puudujääki vähendavad 0,9 % SKTst ning 2007. aastal puudujääki suurendavad 0,1 % SKTst.| 4 Stabiilsusprogrammi 2006. aasta detsembris ajakohastatud versiooniga ei ole ette nähtud ühekordseid meetmeid aastateks 2008–2010.| | | | | | | | | Allikad :| Stabiilsusprogramm (SP): komisjoni talituste 2008. aasta kevade majandusprognoosid (KOM); komisjoni talituste arvutused| [1] EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1. Määrust on muudetud määrusega (EÜ) nr 1055/2005 (ELT L 174, 7.7.2005, lk 1). Käesolevas tekstis osutatud dokumendid asuvad veebilehel: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm [2] Kogu teatis on kättesaadav veebilehel: www.gouvernement.lu/salle_presse/actualite/2007/04/20pm_krecke_berlin/MTBR_EG_conclusions-finalCLEAN.rtf [3] ELT L 139, 29.5.2008, lk 59. [4] Komisjoni teatis Euroopa Ülemkogule „Strateegiline aruanne majanduskasvu ja tööhõivet käsitleva uuendatud Lissaboni strateegia kohta: uue tsükli käivitamine (2008–2010)”, KOM(2007) 803, 11.12.2007. [5] Komisjoni teatis nõukogule ja Euroopa Parlamendile – Riigi rahanduse pikaajaline jätkusuutlikkus Euroopa Liidus, KOM(2006) 574, 12.10.2006, ning Euroopa Komisjoni majanduse ja rahanduse peadirektoraat (2006) – Riigi rahanduse pikaajaline jätkusuutlikkus Euroopa Liidus, European Economy nr 4/2006. [6] „Täpsustused stabiilsuse ja kasvu pakti rakendamise kohta ning suunised stabiilsus- ja lähenemisprogrammide sisu ja vormi kohta”, mille kinnitas majandus- ja rahandusministrite nõukogu, 11.10.2005. [7] EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1. Määrust on muudetud määrusega (EÜ) nr 1055/2005 (ELT L 174, 7.7.2005, lk 1). Käesolevas tekstis osutatud dokumendid asuvad veebilehel: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm [8] Ajakohastatud versioon esitati pärast täisvolitustega valitsuse ametisse astumist, seega oluliselt hiljem kui 1. detsembril, mis on tegevusjuhendis kehtestatud tähtpäev. [9] Hinnangus võetakse eelkõige arvesse komisjoni talituste 2008. aasta kevadprognoosi ja komisjoni hinnangut riikliku reformikava 2007. aasta oktoobri rakendusaruandele. [10] ELT C 89, 24.4.2007, lk 2. [11] Eelkõige puuduvad andmed valdkondadevahelise seisundi kohta. FR (...PICT...)|COMMISSION DES COMMUNAUTÉS EUROPÉENNES| Bruxelles, le 11.6.2008 SEC(2008) 2013 final Recommandation en vue d'un AVIS DU CONSEIL relatif au programme de stabilité actualisé de la Belgique pour 2007-2011 (présentée par la Commission) EXPOSÉ DES MOTIFS 1. Introduction Le pacte de stabilité et de croissance repose sur l’objectif de finances publiques saines en tant que moyen de renforcer les conditions propices à la stabilité des prix et à une croissance soutenue et durable, génératrice d'emplois. Tout en reconnaissant l'utilité du pacte en tant que point d'ancrage de la di