B4-0731/95

Resolution om rasism, främlingsfientlighet och antisemitism

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

- med beaktande av den gemensamma förklaringen från Europaparlamentet, rådet och medlemsstaternas regeringar samlade i rådet och kommissionen mot rasism och främlingsfientlighet, antagen den 11 juni 1986 ((EGT nr C 158, 25.6.1986, s. 1.)), samt alla resolutioner som därefter antagits i detta ärende,

- med beaktande av undersökningskommittéernas slutsatser om rasism och främlingsfientlighet ((A2-0160/85 och A3-0195/90.)) samt parlamentets resolutioner av den 21 april 1993 ((EGT nr C 150, 31.5.1993, s. 127.)) och den 2 december 1993 ((EGT nr C 342, 20.12.1993, s. 19.)) om rasism och främlingsfientlighet av den 20 april 1994 om etnisk rensning ((EGT nr C 128, 9.5.1994, s. 221.)) och av den 27 oktober 1994 om rasism och främlingsfientlighet ((EGT nr C 323, 21.11.1994, s. 154.)), och upprepar återigen de rekommendationer som görs däri,

- med beaktande av slutsatserna från Europeiska rådet på Korfu den 24-25 juni 1994 om rasism och främlingsfientlighet,

- med beaktande av artikel 14 i 1950 års konvention om skydd av de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna, som föreskriver att de fri- och rättigheter som föreskrivs i konventionen skall garanteras utan diskriminering på grund av kön, ras, färg, språk, religion, politisk eller annan övertygelse,

- med beaktande av artikel F 2 i Maastrichtfördraget, och

A. Rasism, främlingsfientlighet, antisemitism samt strategier för etnisk rensning och utvisning har orsakat stora konflikter och mycket lidande i Europas nationer under historiens gång, och har lämnat djupa och svårläkta sår. Ändå sprider sig dessa strömningar nu när 1900-talet närmar sig sitt slut.

B. De av Europeiska unionens medborgare som utövar sin rätt till fri rörlighet kan, liksom unionens medborgare i sina dagliga liv, bli offer för rasism, främlingsfientlighet och antisemitism.

C. Kommissionen bör undersöka möjligheten till ett interinstitutionellt interimsavtal så att framsteg kan göras redan nu i kampen mot rasism och främlingsfientlighet i Europa.

D. Medborgare i icke-medlemsstater som lever i Europeiska unionen eller som besöker den måste skyddas lika effektivt mot rasism, främlingsfientlighet, antisemitism och terroristattacker som alla medborgare i unionen.

E. Antalet attacker på invandrare av båda könen, flyktingar och medlemmar av minoriteter har ökat i medlemsstaterna med flera dödsfall som följd.

F. Rasism, främlingsfientlighet och antisemitism måste bekämpas främst på lokal och nationell nivå.

G. Trots det ovanstående har detta problem en grundläggande europeisk dimension, beroende på den fria rörligheten för människor och det faktum att skillnader i lagstiftning gör att handlingar som inte är tillåtna i en medlemsstat ändå kan nå den medlemsstaten över en annan medlemsstats gräns eller över gemenskapens externa gränser.

H. Oklarheten vad gäller gemenskapens befogenheter att bekämpa rasism, främlingsfientlighet och antisemitism har förhindrat gemenskapen att anta beslut andra än den ovan nämnda gemensamma deklarationen.

I. En av kommissionärerna har utsetts till ansvarig för kampen mot rasism och främlingsfientlighet.

Parlamentet

1. är av den åsikten att den fria rörligheten för människor inom Europeiska unionen samt unionsmedborgarskapet, tillsammans med främjandet av mänskliga rättigheter och grundläggande friheter inom och utanför unionen, förutsätter att ingen rasistisk, främlingsfientlig eller antisemitisk verksamhet förekommer inom Europeiska unionen,

2. vill uppmärksamma den rådgivande kommittén för frågor kring rasism och främlingsfientlighet på att rasism, främlingsfientlighet och antisemitism bara kan bekämpas på ett effektivt sätt om olika linjer inom nationell politik inte står i konflikt med varandra eller gör det möjligt att utöva rasism, främlingsfientlighet och antisemitism över gränserna,

3. yrkar på att Europeiska unionens behöriga myndigheter skall få i uppdrag att se till att de tillåtna restriktionerna för den fria rörligheten av varor och personer, enligt artiklarna 35 och 56 i Romfördraget, med hänvisning till «allmän ordning» och «allmän säkerhet», inbegriper alla sorters skriftligt material, skivor, videoband, filmer och andra media, inklusive elektroniska sådana, som propagerar för rashat, liksom personer vilka bevisligen bedrivit rasistisk propaganda,

4. rekommenderar att kommissionen framlägger ett förslag till direktiv om kamp mot diskriminering,

5. anser det nödvändigt att kommissionen undersöker hur gemenskapen kan agera mot rasism, främlingsfientlighet, antisemitism och förnekande av förintelsen på en europeisk nivå, samtidigt som subsidiaritetsprincipen respekteras,

6. välkomnar upprättandet av en europeisk övervakningsenhet för incidenter av rasistisk och främlingsfientlig karaktär i unionen,

7. anser att det i väntan på att gemenskapens befogenheter på detta område klart fastställs i 1996 års fördrag behövs ett tillfälligt organ för att försäkra att unionen fortsätter att göra framsteg på detta område,

8. anser att det med undantag av ovanstående inte behövs några nya eller ytterligare gemenskapsinstitutioner, istället bör de som redan finns utvecklas och inlemmas i unionens normala struktur,

9. önskar att de kriminella aspekterna undersöks av Europol så fort det föreligger en risk att organisationer eller människor som utför rasistiska, främlingsfientliga eller antisemitiska handlingar står i kontakt med varandra över medlemsstaternas gränser,

10. anmodar medlemsstaterna att utbilda socialarbetare, polis och tjänstemän inom rättsväsendet i att behandla minoriteter i Europeiska unionen på ett sätt som överensstämmer med mänsklig värdighet och att anta åtgärder för att motverka kränkningar,

11. insisterar på att Europeiska unionen efter revideringen av fördragen får klara befogenheter som gör det möjligt för unionen att agera, då problemet med rasism, främlingsfientlighet och antisemitism på grund av sin gränsöverskridande natur inte kan bekämpas effektivt nog på lokal nivå och av medlemsstaterna själva,

12. betonar den avgörande roll som massmedia borde spela för att motverka rashat och rasfördomar och främja tolerans och solidaritet; uppmanar följaktligen massmedia att objektivt informera allmänheten om farorna med rasism, främlingsfientlighet och intolerans,

13. anser det nödvändigt att såväl på nationell nivå som på gemenskapsnivå inleda och förstärka en aktiv utbildnings- och ungdomspolitik med sin främsta tonvikt på kampen mot intolerans, rasism och främlingsfientlighet,

14. hoppas att rådet ger sitt fulla stöd för en ökning av gemenskapens budgeterade medel för kampen mot rasism, främlingsfientlighet och antisemitism och uppmanar kommissionen att stödja organisationer och initiativ av antirasistisk natur,

15. uppdrar åt sin ordförande att vidarebefordra denna resolution till rådgivande kommittén för frågor kring rasism och främlingsfientlighet, rådet, kommissionen, Ekonomiska och sociala kommittén, Europarådet samt regeringarna och parlamenten i medlemsstaterna och ansökande stater.