MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL RÅDET, EUROPAPARLAMENTET, EKONOMISKA OCH SOCIALA KOMMITTÉN OCH REGIONKOMMITTÉN Införande av tredje generationens system för mobil kommunikation i Europeiska unionen: Lägesrapport och förslag till åtgärder

INNEHÅLLSFÖRTECKNING

Sammanfattning

1. Inledning

2. Beskrivning av läget i Europeiska unionen

2.1. Regelverket

2.2. Ekonomin

2.3. Skaffa erfarenheter på den nya marknaden

2.4. Olösta tekniska frågor

3. Politiska mål

4. Åtgärder som bör vidtas på EU-nivå

5. Slutsatser

BILAGA 1: FÖRKORTNINGAR

BILAGA 2: Översikt över tilldelning av 3G-licenser i medlemsstaterna

Sammanfattning

Hittills har 11 av 15 medlemsstater delat ut 3G-licenser, och man håller nu på att bygga upp de första 3G-näten. I detta meddelande ges en kortfattad bedömning av läget, och här utpekas också framför allt fyra kritiska områden som kan påverka utvecklingen för 3G-tjänster under de kommande åren:

*Regelverket

*Ekonomin

*Skaffa erfarenheter på den nya marknaden

*Olösta tekniska frågor

I meddelandet bekräftas den tillförsikt som kommissionen har beträffande marknadsutsikterna för 3G. Samtidigt erinras om de underliggande politiska målen: bygga informationssamhället; dra nytta av framgångarna med 2G; trygga sysselsättningen; bibehålla och stärka Europeiska unionens ledande roll inom området mobil kommunikation (teknisk utveckling, konkurrenskraft och utveckling av tjänster).

I syfte att övervinna eventuella svårigheter föreslår kommissionen handlingslinjer som skulle kunna bidra till att övergången från 2G till 3G underlättas. Åtgärderna berör följande områden: förbättra regelverket; ta itu med olösta tekniska frågor; främja utvecklingen av innovativa trådlösa tillämpningar samt utvecklingen av ett innehållsutbud; säkerställa kontinuerliga FoTU-insatser inom denna sektor på gemenskapsnivå.

1. Inledning

I början av 2001 hade 63 % av EU:s medborgare en mobiltelefon. Den överväldigande majoriteten av dem (235 miljoner) abonnerade på GSM-tjänster [1]. EU-marknaden för telekommunikationstjänster är nu värd mer än 200 miljarder euro, med en årlig tillväxt på 12,5 %. Mobila kommunikationer, som ökade med cirka 38 % under år 2000, står redan för cirka 30 % av de samlade intäkterna för teletjänstsektorn inom EU. Därmed har EU blivit världsledande inom området mobil kommunikation, och europeiska tillverkare av teleutrustning och teleoperatörer hör till sektorns mest innovativa och snabbväxande företag.

[1] En definition av förkortningarna återfinns i bilaga 1.

I Europa följdes "första generationens" analoga mobilsystem av GSM (även kallat 2G). Nu kommer "tredje generationens" mobilkommunikation (3G) där man kombinerar trådlös mobil teknik med möjlighet till snabb dataöverföring. Med 3G-systemen skall man kunna få tillgång till Internettjänster som är skräddarsydda för personer i rörelse. Detta skall ske via multimedietillämpningar där man använder bilder, video, ljud och tal. Sammansmältningen i 3G mellan de två viktigaste tekniska trenderna från senare år - Internet och mobil kommunikation - kommer därför med säkerhet att få stor social och ekonomisk betydelse för Europeiska unionen.

Framgångarna med GSM ledde till ihållande insatser av alla berörda parter för att förbereda ett samordnat och sammanhängande införande av tredje generationens nät och tjänster i EU. Exempel på sådana förberedelser är utvecklingen av en gemensam teknisk plattform (UMTS, en del av ITU-rekommendationen för IMT-2000, standardfamiljen för 3G), harmoniseringen av radiospektrum och fastställande av regelverket. Idag har EU det tekniska kunnande och den kapacitet för tillverkning av utrustning som krävs för att man skall lyckas med att lansera 3G. Dessutom har dynamiken i mobilmarknaden för 2G främjat framväxten av stora Europatäckande nät- och tjänsteoperatörer som kan engagera sig i 3G i stor skala.

Detta dokument är inte avsett att täcka alla de frågeställningar som hör samman med införandet av avancerade mobildatatjänster i EU. Exempelvis behandlas inte sociala följder, skydd av användare och rättsliga frågor som har att göra med innehåll. Dokumentet är huvudsakligen inriktat på några rättsliga och tekniska frågor som är av avgörande betydelse för att 3G-teknik, det system som kommer att möjliggöra införandet av sådana nya tjänster, skall bli en framgång i EU. Slutligen föreslås i dokumentet flera åtgärder för att ta itu med dessa frågor på gemenskapsnivå.

2. Beskrivning av läget i Europeiska unionen

Man räknar med att uppbyggnaden av 3G-nät inom Europeiska unionen kommer att inledas inom de närmaste månaderna, och de första kommersiella tjänsterna beräknas bli tillgängliga och gradvis utökas under 2002.

Majoriteten av medlemsstaterna har nu delat ut 3G-licenser. Vid denna tidpunkt är det fyra frågor som kräver särskild uppmärksamhet, eftersom de kommer att ha en avgörande betydelse för 3G:s framtida utveckling:

*Regelverket

*Ekonomin

*Skaffa erfarenheter på den nya marknaden

*Olösta tekniska frågor

2.1. Regelverket

De rättsliga villkoren för ett harmoniserat införande av det nya mobilsystemet i gemenskapen är baserade på existerande lagstiftning om licensvillkor. Dessutom finns det ett gemenskapsbeslut [2] där man definierar önskvärda egenskaper hos de nya 3G-tjänsterna, efterlyser harmoniserad spektrumanvändning samt fastställer att medlemsstaterna skall ha inrättat auktorisationsförfaranden senast den 1 januari 2000. Alla parter var överens om denna tidsfrist. Den bedömdes vara nödvändig för att möjliggöra, för de marknadsaktörer som vill vara med på denna nya marknad, ett samordnat och gradvist införande av kommersiella 3G-tjänster med början senast den 1 januari 2002.

[2] Europaparlamentets och rådets beslut nr 128/1999/EG av den 14 december 1998 om samordnat införande av ett system för mobil och trådlös telekommunikation (UMTS) av tredje generationen inom gemenskapen (EGT L 17, 22.1.1999, s. 1).

Enligt detta regelverk får medlemsstaterna själva bestämma vilket system som skall användas för frekvenstilldelning samt fastställa licensvillkor som skall gälla inom det egna territoriet. Medlemsstaterna måste följa vissa principer som fastställts i EU-lagstiftning [3]: licenser skall beviljas genom öppna, icke-diskriminerande och tydligt redovisade förfaranden som bygger på objektiva kriterier som fastställts på förhand.

[3] Europaparlamentets och rådets direktiv 97/13/EG av den 10 april 1997 om gemensamma ramar för allmän auktorisation och individuella tillstånd på teletjänstområdet.

Elva medlemsstater [4] har redan delat ut 3G-licenser för sammanlagt 48 nät. Dessa länder täcker nästan 90 % av dagens 2G-marknad (GSM). Licensvillkoren ser mycket olika ut i de olika medlemsstaterna (se bilaga 2). Man har använt olika urvalsförfaranden: auktioner, anbudsförfaranden eller en blandning av de två metoderna. Antalet licenser som föreslås i de olika länderna varierar mellan 4 och 6. Licensavgifterna, omräknade så att man tar hänsyn till de olika ländernas befolkningsmängd, varierar mellan 0 och cirka 650 euro per invånare. Licenserna har olika giltighetstid och träder i kraft vid olika tidpunkter. Det finns också stora skillnader mellan villkoren för nätutbyggnad (föreskrivna täckningskrav och krav på gemensam nätanvändning) i de olika länderna. Spektrumtilldelningen för varje operatör är inte harmoniserad. Villkoren för tillgång till mobila 2G-nät (t.ex. nationell roaming) är inte heller enhetliga.

[4] Läget den 20 mars 2001: Belgien, Finland, Frankrike (licenserna har inte utfärdats formellt, 2 ansökningar om 3G-licenser), Förenade kungariket, Italien, Nederländerna, Portugal, Spanien, Sverige, Tyskland, Österrike.

Sådana olikartade villkor kommer ofrånkomligen att skapa skevheter vid införandet av 3G-nät och 3G-tjänster i Europa. Det faktum att licensvillkoren varierar mellan EU:s medlemsstater skulle kunna påverka marknadsutvecklingen i enskilda länder - eftersom kostnaderna och tidpunkten för beviljande av licenser i andra länder kan påverka Europatäckande operatörers beslut om eventuellt inträde på en nationell marknad.

2.2. Ekonomin

Hittills har operatörerna betalat sammanlagt över 130 miljarder euro [5] i licensavgifter. De kan behöva betala minst lika mycket för uppbyggnaden av nya nät och för marknadsföring av nya 3G-tjänster. Totalt sett tyngs sektorn av mycket höga initialkostnader.

[5] Totalkostnad för licensavgifter, exklusive den del av licensavgifterna som skall täcka administrativa kostnader, inklusive de två licenser som det är mest troligt att man kommer att bevilja i Frankrike samt de reviderade avgifterna i Spanien.

För att finansiera de investeringar som krävs för 3G (och den pågående globala konsolideringen i sektorn), har operatörerna i stor utsträckning vänt sig till finansmarknaderna. Resultatet har blivit samtidiga ansökningar om extern finansiering samt hög skuldsättning för de flesta teleoperatörer. Detta har i flera fall lett till sänkta kreditvärderingsbetyg och till betydande räntespridningar. Denna sjunkande kreditvärdighet har i sin tur påverkat operatörernas börsvärde negativt, något som ytterligare påverkar deras möjligheter att finansiera erforderliga investeringar.

Alla dessa svårigheter gäller inte enbart för 3G, utan de sammanfaller med en period av världsomfattande osäkerhet beträffande värderingen av aktier i telekom- media- och teknikföretag. Alltsedan Internet började bli tillgängligt för stora delar av befolkningen, något som främjades av tillgängligheten och användarvänligheten hos webbläsare med grafiska användargränssnitt, har denna sektors värdering på marknaden ökat kraftigt. Höjdpunkten inträffade våren 2000, men sedan dess har dessa aktiers marknadsvärde sjunkit stadigt.

Sedan sommaren 2000 har intresset för 3G-licenser minskat i Europa. Detta har skett i takt med att operatörer och potentiella nya marknadsaktörer har omvärderat de risker som är förbundna med 3G. Exempelvis har det pågående förfarandet för licenstilldelning i Frankrike endast lockat två operatörer för fyra licenser, och i Belgien har endast tre operatörer ansökt om fyra licenser. Det kommersiella värdet av 3G-spektrum (illustrerat av de belopp som operatörerna är villiga att betala) har alltså minskat betydligt efter auktionerna i Förenade kungariket och Tyskland förra året.

De reviderade finansiella utsikterna för sektorn skulle kunna få följder för utvecklingen av en konkurrensutsatt marknad. Orsaken till detta är att den finansiella bördan kommer att vara särskilt betungande för nytillkommande marknadsaktörer som ännu inte har upprättat nät och en närvaro på marknaden. Vidare skulle de tunga initialkostnaderna kunna inverka negativt på de investeringar som planeras för utvecklingen av nya 3G-tjänster, något som skulle hindra uppbyggnaden av en stor kundbas.

2.3. Skaffa erfarenheter på den nya marknaden

Marknaden för nya 3G-tjänster är fortfarande till stor del obeprövad, även om det finns indikationer på att nya mobildatatjänster snabbt skulle kunna generera en stark efterfrågan på marknaden. Detta visar sig dels genom de stora framgångarna med nya trådlösa datatjänster i Japan, dels av den exponentiella tillväxten för SMS-meddelanden i Europa. SMS står redan för 10 % av intäkterna för vissa 2G-operatörer. Det är absolut nödvändigt för alla berörda parter (tillverkare av teleutrustning, operatörer, tjänsteleverantörer och konsumenter) att skaffa erfarenhet från användning av nya trådlösa datatillämpningar. Här kan nämnas att europeiska GSM-operatörer och tjänsteleverantörer redan utnyttjar WAP (Wireless Application Protocol) för innovativa tjänster. Visserligen har WAP-tjänsterna till en början inte rönt den framgång som man hade förväntat sig, men man har fått ett användbart gensvar från kunderna till hela branschen när det gäller marknadsföringsstrategi, skapande av tjänster samt designaspekter.

Den aviserade övergången till det serviceutbud som kallas "2,5G" förväntas medföra ökad användning av kreativa, nya trådlösa datatjänster i EU. Många operatörer har redan uppgraderat sina GSM-nät så att de kan tillhandahålla GPRS-tjänster. Med GPRS kan man vara "uppkopplad" hela tiden (med hjälp av paketkoppling - packet-switched mode) och man kan uppnå dataöverföringshastigheter som utgör ett övergångsstadium mellan dagens GSM-nät och framtida 3G-nät. Ytterligare ett utvecklingsalternativ, EDGE, håller på att övervägas. Med EDGE kan man uppnå ännu högre dataöverföringshastigheter.

Införandet av 2,5G-tjänster kan visa sig vara ett avgörande steg för att 3G skall kunna utvecklas tillfredsställande. Via 2,5G får man en etappvis utveckling av marknaden samt omfattande testning av "3G-liknande" tillämpningar. På så sätt får man tillförlitlig kunskap om den framtida marknaden för riktiga 3G-tjänster. Samtidigt får man möjlighet att bygga upp en första kundbas med hjälp av förhållandevis begränsade investeringar i uppgraderingar av befintliga GSM-nät.

2.4. Olösta tekniska frågor

Det är mycket viktigt att det finns terminaler (telefoner) för 2,5G och 3G tillgängliga i rätt tid. Man kan fortfarande inte leverera GPRS-terminaler i tillräckligt antal. Detta bidrar till att tillhandahållande av 2,5G-tjänster försenas. På det hela taget har produktutvecklingen för 3G-terminaler ännu inte passerat prototypstadiet, i avvaktan på att man skall fastställa vilka viktigare tillämpningar dessa terminaler skall kunna användas för. Dessutom är de terminaler som klarar både 2G och 3G - och som behövs för roaming utanför det täckningsområde som man kommer att ha i initialskedet för 3G - fortfarande antingen på designstadiet eller på ett tidigt teststadium.

Operatörerna har gjort stora investeringar för att förvärva 3G-licenser. Därför är snabb installation av tillförlitlig och stabil nätutrustning en kritisk faktor. Nära 50 nätoperatörer har för avsikt att ta sina nät i bruk inom en förhållandevis kort tidsperiod. Därför kan det uppstå flaskhalsar i samband med leveranserna av teleutrustning, och detta kan leda till snedvridning av konkurrensen mellan operatörerna. Dessutom kan man räkna med att denna efterfrågetopp kommer att leda till högre priser än vad man skulle ha vid ett stegvist införande.

Man har färdigställt en första uppsättning specifikationer, baserad på nätteknik för GSM (3GPP release 99), som gör det möjligt för tillverkare att bygga terminaler och nätkomponenter för 3G. En del operatörer förordar dock en lösning som är fullständigt IP-kompatibel (Internet Protocol), där man kan utnyttja multimedietillämpningar fullt ut.

På lång sikt anses den version av Internetprotokollet som används för närvarande (version 4, IPv4) utgöra ett hinder för ett fullvärdigt införande av 3G-tjänster. Med den föreslagna nya IP-versionen (IPv6) skulle man få bukt med adresseringsproblemen, samtidigt som det skulle bli möjligt att införa nya funktioner, t.ex. garanterad tjänstekvalitet och säkerhet. Mobila nät med IPv6 kommer att möjliggöra trådlös sammankoppling av apparater, något som skulle ge 3G en ordentlig skjuts framåt. Varje försening i övergången till rena IPv6-nät - övergången kommer att kräva flera års ansträngningar - riskerar att hindra ibruktagandet av dessa avancerade 3G-funktioner vid en senare tidpunkt.

3. Politiska mål

Huvudansvaret för att 3G skall bli en framgång i Europa ligger hos branschaktörerna själva. Eventuella framgångar med 3G och "det trådlösa Internet" kommer först och främst att vara beroende av om man kan tillhandahålla tjänster som allmänheten vill använda, till priser som de har råd med. Men en framgångsrik utveckling av nya mobila tjänster har också klara politiska konsekvenser för Europeiska unionen.

Ett av de viktigaste politiska målen för EU är att få med alla européer i informationssamhället genom att främja användningen av Internettjänster [6]. Mobiltelefontätheten i EU är 63 %, men andelen invånare som är uppkopplade till Internet via det fasta nätet är betydligt lägre (28 % av hushållen är anslutna) [7]. Ett snabbt och smidigt införande av 3G-tjänster i Europa kommer att öka chanserna att uppnå detta mål. Lagstiftning (t.ex. regler om tillträde till accessnät [8]) eller utnyttjande av andra tekniska lösningar (t.ex. interaktiv TV eller fasta satellittjänster) kan också utgöra viktiga bidrag för att öka Internetanvändningen totalt sett inom EU. 3G kommer dock att vara av avgörande betydelse för att man skall få tillgång till avancerade Internetliknande datatjänster som är anpassade till olika användningsmiljöer (mobilitetsspecifika, positionsbaserade och tidsberoende data).

[6] "Handlingsplanen eEurope 2002", framtagen av rådet och Europeiska kommissionen inför Europeiska rådets möte i Feira den 19-20 juni 2000, (Bryssel, 14.6.2000).

[7] Det är oroande att denna siffra döljer mycket stora olikheter inom EU - från 54 % av hushållen (i Nederländerna) till 11 % (i Grekland). (Källa: Eurobarometer, 10/2000.).

[8] Europaparlamentets och rådets förordning om tillträde till accessnät (antagen av rådet den 5 december 2000).

3G kommer också att få stor betydelse för sysselsättningen i Europeiska unionen. Sedan 1996 har GSM-sektorn skapat ungefär 445 000 jobb i Europa, och hittills uppgår de samlade investeringarna i GSM till cirka 70 miljarder euro [9]. Införande av 3G-tjänster erbjuder också stora sysselsättningsskapande möjligheter utanför mobiltelefonisektorn (leverantörer av innehåll via Internet, m-handel, telebanktjänster, finansiella tjänster m.m.).

[9] Källa: GSM Association, 2001.

Det finns idag konkreta möjligheter att uppnå världsomspännande enhetlighet när det gäller frekvenser och tekniska lösningar för trådlös kommunikation. 3G kommer att införas i Japan i maj 2001, på grundval av licenser som utfärdas utan avgifter, och den amerikanska regeringen har nyligen vidtagit åtgärder för att välja och auktionera bort frekvensspektrum för 3G i överensstämmelse med internationella standarder [10]. Andra länder är i färd med att införa 3G-system. Ett snabbt införande av 3G-tjänster i Europa kommer att främja dels europeisk konkurrensförmåga och europeiskt ledarskap inom denna sektor, dels världsomspännande enhetlighet för nya mobila elektroniska kommunikationssystem.

[10] Enligt president Clintons "Executive Memorandum" av den 13 oktober 2000. USA har dock fortfarande inte fastställt vilka frekvensband som skall användas för 3G i början och inte heller vilka driftsvillkor som skall gälla.

4. åtgärder som bör vidtas på EU-nivå

Kostnaderna till följd av en låg grad av harmonisering av licenstilldelningsmetoder och licensvillkor har blivit uppenbara i samband med den pågående licenstilldelningsomgången. Den påtagliga snedvridningen på den europeiska inre marknaden för mobila kommunikationstjänster gör att det finns ett behov av åtgärder på EU-nivå.

*För det första: Det är privata företag som skall göra framtida trådlösa tjänster till en kommersiell framgång, men det är gemenskapens ansvar att se till att det finns ett lämpligt regelverk på plats med tanke på den framtida utvecklingen.

*För det andra: Samordnade åtgärder till stöd för framtida trådlösa tjänster kan erbjudas via befintliga politiska åtgärder på gemenskapsnivå (t.ex. forskningsprogrammen och handlingsplanen eEurope).

*För det tredje: Nya regleringsfrågor har uppstått i samband med den pågående licenstilldelningsomgången - som genomförs i enlighet med befintlig lagstiftning. Dessa nya frågor kan öka fragmenteringen ytterligare om inga åtgärder vidtas.

4.1. Utforma ett passande regelverk

Medlemsstaterna har traditionellt sett föredragit minimilösningar när det gäller harmoniserad tilldelning av licenser för telekommunikationstjänster. Detta har i synnerhet varit fallet för tjänster som kräver användning av radiospektrum.

Kommissionen presenterade i juli 2000 ett förslag till lagstiftningspaket avseende ett nytt regelverk för alla elektroniska kommunikationstjänster [11]. Ett av målen med detta förslag är att nationella myndigheter skall samråda med varandra innan licenser utfärdas. Syftet med detta är att uppnå enhetlighet beträffande licenstilldelningsmetoder och licensvillkor för tjänster som erbjuds av operatörer i flera delar av den inre marknaden.

[11] Lagförslagen genomgår för närvarande första behandling i medbeslutandeförfarandet mellan Europaparlamentet och rådet.

Enligt förslaget till ramdirektiv [12] skulle de åtgärder som rör användning av radiospektrum, och som planeras av en medlemsstat, behöva gå igenom en samrådsprocess. Samråd skall därvid ske med berörda myndigheter i andra medlemsstater och med Europeiska kommissionen. Kommissionen skulle behålla den slutgiltiga rätten att kräva att en medlemsstat skall ändra eller återkalla den föreslagna åtgärden om den skulle stå i strid med de politiska målen i det nya regelverket. Den nya lagstiftningen skulle också möjliggöra andrahandshandel med radiospektrum, något som bör kunna öka flexibiliteten när det gäller användning av denna knappa resurs.

[12] Förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om ett gemensamt regelverk för elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster, KOM(2000) 393, 12.7.2000.

Kommissionen har också lagt fram ett förslag till beslut om ett regelverk för radiospektrumpolitik. Detta beslut skulle ge möjlighet att upprätta en politisk plattform på gemenskapsnivå där man kan behandla alla frågor som rör användning av radiospektrum. I beslutet förutses en mekanism för harmonisering av allokering och tilldelning samt villkor för användning av radiospektrum för alla icke-militära ändamål (i synnerhet telekommunikation, transport, radio- och TV-sändningar och forskning) i EU. Medlemsstaterna och kommissionen skulle därigenom få möjlighet att på ett strukturerat och organiserat sätt diskutera aktuella frågor - t.ex. fördelar med olika metoder för spektrumtilldelning (auktioner och anbudsförfaranden) och villkor som kopplats till licenser. Detta beslut skulle omfatta alla gemenskapspolitiska områden som är beroende av användning av radiospektrum.

Kommissionen är övertygad om att dessa åtgärder skulle bidra till att minska skillnaderna mellan de olika ländernas licenstilldelningsförfaranden och licensvillkor i framtiden, och att man därigenom skulle undvika den fragmentering som vi ser idag.

Slutligen innehåller förslagen andra delar, utöver de delar som rör licenstilldelning, som är viktiga för att framtida trådlösa tjänster skall bli en framgång. Inom denna sektor, som kräver enorma investeringar, är det viktigt att undvika överdriven förhandsreglering, t.ex. vad gäller priskontroll. Att höja tröskeln för regleringsinsatser och öka tilliten till konkurrenslagstiftning är viktiga element när det gäller att skapa en gynnsam investeringsmiljö.

Europeiska rådet uppmanade vid sitt möte i Lissabon gemenskapens institutioner att anta detta lagstiftningspaket senast i slutet av 2001.

4.2. "Ett europeiskt område för forskningsverksamhet" och eEurope - stöd för framtida digitala trådlösa tjänster

Den privata sektorn, medlemsstaterna och gemenskapen måste bibehålla en hög nivå på forskningen inom området trådlös teknik för att säkerställa utvecklingen av tekniska lösningar bortom 3G. Budgetarna för gemenskapens ramprogram är förhållandevis små jämfört med FoTU-budgetar på det nationella planet och inom den privata sektorn. De utgör dock viktiga plattformar för forskningssamverkan inom IT-området före introduktion på marknaden. Kommissionen föreslog i februari 2001 att man skulle lägga större tonvikt vid mobil och trådlös kommunikation i kommissionens förslag till det sjätte ramprogrammet för forskning och teknisk utveckling [13].

[13] Förslag till Europaparlamentets och rådets beslut om det fleråriga ramprogrammet 2002-2006, KOM (2001) 94 slutlig, 21.2.2001.

De datatjänster som användarna kommer att få tillgång till via 3G är en nyckel till framgång för 3G. Mobila Internettjänster kommer att vara positionsbaserade, personligt anpassade och alltmer användarvänliga. Det är mycket viktigt att det kommer fram tilltalande, flerspråkigt och kulturellt anpassat europeiskt innehåll både för privatanvändare och företag. Framställning av digitalt innehåll är som sagt i första hand en sak för privata företag. Det finns också argument för åtgärder på EU-nivå för att uppmuntra skapande av flerspråkigt, europeiskt innehåll. Information som finns hos offentliga myndigheter (t.ex. geografisk information och trafikdata) är en värdefull källa för skapande av förädlade datatjänster. Att övervinna hindren för utnyttjande av denna information blir alltmer viktigt. Dessutom skulle möjligheten att erbjuda online-tjänster från den offentliga sektorn, i ett format som är lämpat för mobilterminaler, vara ett viktigt tillskott till det serviceutbud som 3G kan erbjuda. Handlingsplanen eEurope 2002 [14] och dess eContent-program, som har antagits av rådet och Europaparlamentet [15], erbjuder en plattform på gemenskapsnivå för främjande av europeiskt innehåll.

[14] Handlingsplanen eEurope 2002, framtagen av rådet och Europeiska kommissionen inför Europeiska rådets möte i Feira den 19-20 juni 2000 (Bryssel, 14.6. 2000).

[15] Rådets beslut av den 22 december 2000 om antagande av ett flerårigt gemenskapsprogram för stimulans av utvecklingen och utnyttjandet av europeiskt digitalt innehåll på det globala nätet samt för främjande av den språkliga mångfalden i informationssamhället, 2001/48/EG, 18.1.2001.

3G-tjänsterna kan inte utnyttjas fullt ut utan ett gradvis införande av den nya versionen av Internetprotokollet (IPv6). Ett fullfjädrat mobilt Internet, där varje mobilterminal kommer att ha en Internetadress, kräver ett mycket större adressutrymme än vad nuvarande version, IPv4, kan klara. Med tiden riskerar Europa att få brist på Internetadresser om man inte redan nu vidtar samordnade åtgärder. Europeiska kommissionen kommer att uppmana medlemsstaterna att arbeta tillsammans med branschen i en särskild arbetsgrupp, som bör presentera sina förslag senast i slutet av 2001, för att påskynda införandet av IPv6. Kommissionen kommer också att öka stödet för testbäddar via sitt IST-program och sitt TEN-Telekomprogram.

4.3. Underlätta utvecklingen av 3G-nät med nuvarande lagstiftning

Hittills har 3G-licenser i EU beviljats på grundval av befintlig gemenskapslagstiftning och nationell lagstiftning. Kommissionen har inte för avsikt att i efterhand ifrågasätta giltigheten hos dessa licenser, under förutsättning att de har beviljats i enlighet med gemenskapens lagstiftning. Dessutom kommer kommissionen att fortsätta tillämpa och hävda konkurrensregler inom sektorn för mobil kommunikation.

En rad viktiga regleringsfrågor som rör pågående licenstilldelningsomgång uppstår dock som en följd av den alltmer betungande finansiella bördan för telekomoperatörerna. De flesta av frågorna är gemensamma för alla medlemsstater, och även de nationella tillsynsmyndigheterna ställs inför samma typ av frågor. Det finns risk för ytterligare fragmentering av regelverken i EU - om man inte börjar eftersträva gemensamma europeiska lösningar.

Därför har kommissionen för avsikt att utan dröjsmål, inom ramen för gällande lagstiftning [16], inleda en dialog med medlemsstaterna, operatörerna och tillverkarna av teleutrustning. Syftet är att hitta konkreta sätt att främja utvecklingen av 3G-nät och 3G-tjänster. Man måste bland annat ta ställning till följande frågor:

[16] Se särskilt artikel 8.4 i direktiv 13/97/EG, där man fastställer de villkor som måste vara uppfyllda för att licensvillkor skall kunna ändras.

Ø Rättslig behandling av förseningar i 3G-införandet vad gäller nätutbyggnadskrav, licensers giltighetstid och påverkan från samtidiga utbyggnadskrav i flera medlemsstater.

Ø Villkor som skall vara uppfyllda för att tillåta gemensamt utnyttjande av nätinfrastruktur. Detta är något som kommissionen i princip ser positivt på, eftersom det finns möjlighet till ekonomiska vinster, under förutsättning att konkurrensreglerna och bestämmelserna i annan relevant gemenskapslagstiftning respekteras.

Ø Flexibilitet för operatörer som beviljats licens när det gäller val av teknisk plattform för tillhandahållande av trådlösa tjänster.

Ø Hantering av radiospektrum som fortfarande inte fördelats efter det att man har avslutat den första omgången med tilldelning av 3G-licenser. Organisation av efterföljande licenstilldelningsomgångar.

Ø Frågor som rör anskaffning och förvärv av platser avsedda för basstationer (t.ex. frågor som rör miljö och elektromagnetisk strålning).

Resultaten av en sådan dialog kommer att vara användbara inte bara om man vill hitta omedelbara lösningar för 3G-tjänster. De kan också vara till hjälp när man skall fastställa framtida metoder för licenstilldelning - så att man kan minimera de negativa effekterna av fragmentering i framtiden och så att man kan hantera frågor som rör organisation av ytterligare licenstilldelningsomgångar [17].

[17] Här ingår ytterligare licenstilldelningsomgångar i medlemsstaterna i syfte att fördela det ytterligare radiospektrum som identifierades vid WRC-2000 för IMT-2000-tillämpningar. Ytterligare spektrum kommer att behövas mellan 2005 och 2010 för att man skall kunna klara den förväntade ökningen av 3G-trafiken.

Slutligen är det viktigt att stödja en påskyndad framtagning av de tekniska specifikationer för 3G som för närvarande tas fram inom ramen för 3GPP [18]. Det gäller särskilt de nya utgåvorna av specifikationer som medger full multimediekapacitet. När man väl har kommit överens om dessa utgåvor bör man vidta åtgärder för att uppmuntra testning av nya specifikationer (t.ex. genom finansiering av pilotprojekt) i syfte att göra dem tillgängliga på marknaden så snabbt som möjligt.

[18] 3GPP (The 3rd Generation Partnership Project) är ett internationellt standardiseringsinitiativ som ursprungligen startades av ETSI (Europa), ARIB (Japan) och T1 (USA).

5. Slutsatser

Kommissionen påminner om den stora ekonomiska och samhälleliga potential som framtida trådlösa tjänster kommer att erbjuda. Trots dagens osäkerhet på marknaderna bör man komma ihåg att 3G är byggt på en mycket solid grund och att 3G inom överskådlig framtid är den enda livskraftiga, allmänt stödda, gemensamma plattformen för alla bredbands mobila Internettillämpningar. 3G kommer att erbjuda användarna en ny kvalitet på trådlösa tjänster som bygger på global roaming: personligt anpassade tjänster, mobil dataöverföring, transaktionstjänster och positioneringstjänster. Av dessa skäl måste alla berörda aktörer arbeta tillsammans för att ta itu med olösta frågor och problem som uppstått i samband med införandet av trådlösa datatjänster i Europeiska unionen.

EU måste fortsätta att främja villkor som kan få de framtida digitala mobila tjänsterna att blomstra. EU-institutionernas huvuduppgift är att ta fram ett lämpligt regelverk - som möjliggör erforderlig grad av europeisk harmonisering och som garanterar rättssäkerheten - som kan tjäna som stöd för framtida 3G-aktörer när de skall förverkliga sina affärsidéer. Kommissionen har för detta ändamål lämnat förslag till ett nytt regelverk för elektroniska kommunikationer och ett regelverk för radiospektrumpolitiken. Det är av avgörande betydelse att dessa regleringsinitiativ antas och genomförs så snart som möjligt.

BILAGA 1: FÖRKORTNINGAR

EDGE Enhanced Data for GSM Evolution

FoTU Forskning och teknisk utveckling

GPRS General Packet Radio Service

GSM Global System for Mobile communications

IMT-2000 International Mobile Telecommunications 2000

IP Internet Protocol

IST Teknik för informationssamhället, forskningsprogram i Europeiska unionen (Information Society Technologies)

ITU International Telecommunications Union (Internationella teleunionen)

SMS Short Messaging Service

TEN Trans-European Networks (transeuropeiska nät)

TMT Telekommunikationer, Media, Teknologi (Telecoms, Media, Technology )

ULL Liberalisering av accessnätet (Unbundling of the Local Loop )

UMTS Universal Mobile Telecommunications System

WAP Wireless Application Protocol

WRC World Radiocommunications Conference (världsradiokonferensen)

1G Analoga mobiltelefonisystem

2G GSM (i Europa)

2.5G GPRS och EDGE (i Europa)

3G System och tjänster baserade på ITU:s standardfamilj IMT-2000

3GPP 3rd Generation Partnership Project (standardiseringsinitiativ)

BILAGA 2: Översikt över tilldelning av 3G-licenser i medlemsstaterna (20 mars 2001)

>Plats för tabell>