[pic] | EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION |

Bryssel den 23.12.2005

KOM(2005) 570 slutlig

KOMMISSIONENS ÅRSRAPPORT

OM KONTROLL OCH TILLÄMPNING AV GEMENSKAPSRÄTTEN (2004){SEC(2005)1446}{SEC(2005)1447}

KOMMISSIONENS ÅRSRAPPORT

OM KONTROLL OCH TILLÄMPNING AV GEMENSKAPSRÄTTEN (2004)

Som svar på en begäran från Europaparlamentet (resolution av den 9 februari 1983) och medlemsstaterna (punkt 2 i förklaring nummer 19 till Maastrichtfördraget av den 7 februari 1992) utarbetar Europeiska kommissionen varje år en rapport om kontrollen och tillämpningen av gemenskapsrätten. Även frågor från Europeiska rådet och ministerrådets olika fackområden besvaras genom rapporten.

1.1 Inledning

I egenskap av fördragets väktare säkerställer och övervakar kommissionen medlemsstaternas enhetliga tillämpning av gemenskapsrätten enligt artikel 211 i EG-fördraget. Enligt artikel 226 kan kommissionen inleda ett förfarande mot en medlemsstat som har antagit eller tillämpar lagar eller förordningar som strider mot de grundläggande principerna i gemenskapsrätten.

I vitboken Styrelseformerna i EU[1] som offentliggjordes av kommissionen år 2001 understryks det att ansvaret för tillämpningen av gemenskapsrätten i första hand åvilar medlemsstaternas nationella administration och myndigheter. Det främsta målet med överträdelseförfarandena är att medlemsstaterna frivilligt och så snart som möjligt skall anpassa sig till gemenskapslagstiftningen. Kommissionen har dessutom försökt stärka samarbetet med hjälp av kompletterande eller alternativa metoder för att lösa problemen.

Övervakning och tillämpning av gemenskapsrätten är mycket viktigt för den allmänna efterlevnaden av lagstiftningen och den bidrar till att göra principen om en rättsgemenskap påtaglig för medborgarna och de ekonomiska aktörerna. De talrika klagomålen från medlemsstaternas medborgare är ett viktigt instrument för att upptäcka överträdelser mot gemenskapsrätten.

Den tjugoandra årsrapporten – inklusive bilagor och tjänstegrenarnas arbetsdokument (SEK(2005)1446) samt statistiska bilagor (SEK(2005)1447) – innehåller en sammanfattning av kommissionens åtgärder för att övervaka tillämpningen av gemenskapslagstiftningen 2004.

1.2. Utvidgningen av unionen

År 2004 präglades av utvidgningen av unionen med tio nya medlemsstater. Ett integrerat system för elektronisk anmälan av nationella åtgärder för att införliva direktiven i de 25 medlemsstaterna infördes den 3 maj 2004. I slutet av 2004 var det bara Frankrike, Nederländerna och Sverige som stod utanför systemet. De har emellertid påbörjat förberedelserna för att införa det.

Tack vare de tio nya medlemsstaternas stora ansträngningar att använda det system för elektronisk föranmälan som utvecklas av kommissionen underlättades registreringen av de flesta åtgärder som krävs för att införliva alla de direktiv inom gemenskapslagstiftningen som skall införlivas före anslutningen.

I de nya medlemsstaterna hade genomsnittligen 94,14 % av de nationella åtgärder som skall införlivas också införlivats i augusti 2004 (97,96 % i de gamla medlemsstaterna). Den 31 december 2004 låg genomsnittet på 97,69 % för hela EU, på 97,30 % för de nya medlemsstaterna och på 97,95 % för de gamla. Litauen låg först (99,45 %), följt av Spanien (99,09 %), Österrike (98,81 %), Danmark (98,81 %) och Ungern (98,66 %).

Antalet överträdelseförfaranden som kommissionen inlett ökade också från 2709 år 2003 (för de gamla medlemsstaterna) till 2993 år 2004 (för hela EU). I de gamla medlemsstaterna noterades en minskning till 2146 år 2004. De nya medlemsstaterna behandlas på samma sätt som gamla. Den sista december 2004 pågick fortfarande 2531 ärenden av de 2993 registrerade.

Antalet klagomål registrerade av kommissionen minskade i de gamla medlemsstaterna från 1290 år 2003 till 1080 år 2004. För hela EU steg denna siffra till 1146. Totalt sett utgör klagomålen (för hela EU) omkring 38 % av alla de överträdelser som upptäcktes under 2004.

Antalet förfaranden som kommissionen inledde med stöd i egna undersökningar ökade och steg från 253 år 2003 till 285 år 2004 för de gamla medlemsstaterna. För hela EU uppgår siffran till 328.

För hela EU ökade antalet förfaranden om underlåtelse att anmäla införlivandeåtgärder, och uppgick till 1519 fall (781 fall i de gamla medlemsstaterna och 738 i den nya). Statistiken för 2004 visar en ökning på 50,8 % jämfört med föregående år (från 1166 till 1519 ärenden). Uppgifterna för år 2004 gäller dels förfaranden mot de gamla medlemsstaternas underlåtelser att anmäla de åtgärder som vidtagits för att införliva direktiv, vilkas införlivandefrist löpt ut, dels förfaranden mot de nya medlemsstaternas underlåtelse att inkomma med anmälningar avseende de delar av gemenskapslagstiftningen som skall införlivas för anslutningen.

För en ingående redovisning, se tabellerna i statistikbilagan till SEK(2005)1447.

1.3 Den viktigaste utvecklingen inom kommissionens olika sektorer

Nedan beskrivs den viktigaste utvecklingen sektorsvis. Ingående analyser finns i kommissionens arbetsdokument SEK(2005)1446 i bilagan.

Inom jordbrukssektorn är åtgärderna för att kontrollera tillämpningen av gemenskapsrätten kopplade till arbetet med att avlägsna hinder för jordbruksprodukternas fria rörlighet och genomförandet av en effektiv och korrekt tillämpning av jordbruksreglerna

Den starka tendensen till minskning av de traditionella hindren för jordbruksprodukternas fria rörlighet bekräftades. Vad gäller nya former av hinder mot jordbruksprodukternas fria rörlighet var kommissionens åtgärder inriktade på att förhindra spridning av en godtycklig diskriminering av produkter från andra medlemsstater.

Vad gäller kontrollen och tillämpningen av den gemensamma jordbrukspolitikens specifika regler, utförde kommissionen kontroll på olika områden och platser. På strukturfondernas område vill kommissionen garantera efterlevnaden av den regel om utbetalning av hela stödbeloppet till den stödberättigade som kommit att ifrågasättas genom de förhandsbetalningar som genomförts av IFADAP i Portugal. Kommissionen vidtog åtgärder för att garantera efterlevnaden av de fastställda gränserna för och syftet med användningen av produkter från dess yttersta randområden som åtnjuter gemenskapspolitikens fördelar, särskilt det socker som processas på Azorerna. Slutligen hade också kommissionens åtgärder målet att påminna medlemsstaterna om deras skyldighet att lämna en årsrapport om befintliga stödregler.

De flesta nationella lagar om införlivande av direktiven har lämnats in.

Inom utbildnings- och kultursektorn är en av kommissionens mest prioriterade frågor fri rörlighet för studerande. Hindren beror antingen på en byråkratisk förvaltningspraxis eller diskriminering på grund av nationalitet.

På detta område inledde kommissionen överträdelseförfaranden avseende förseningar av teknisk och administrativ art vid erkännandet av akademiska examina.

Administrativa avgifter som tas ut av den som begär erkännande av en akademisk examen var en annan fråga som behandlades. Om den avgift som begärs av den studerande är oproportionerlig, kan det leda till att den studerande inte kan tillvarata sina rättigheter, särskilt tillgången till utbildning och den fria rörligheten.

Vad gäller tillgången till utbildning har två klagomål inkommit efter unionens utvidgning. Enligt dessa klagomål har studerande behandlats i strid med de regler som gäller unionsmedborgare. Kommissionen översände en formell underrättelse till den berörda medlemsstaten.

Kommissionen har underrättats om att vissa medlemsstater vägrat låta personer med juristexamen från en annan medlemsstat praktisera som tingsnotarier. Ärendet behandlades på grundval av Morgenbesser-målet.

På området audiovisuell politik krävde teknik- och marknadsutvecklingen en undersökning tillsammans med berörda parter av en eventuell översyn av direktivet om tv utan gränser.

Vad gäller arbetsmarknadssektorn och frågan om fri rörlighet för arbetstagare, rör det sig i första hand om problem till följd av bristfällig tillämpning av reglerna i EG-fördraget och berörda förordningar, som kommit till kommissionens kännedom genom klagomål från medborgarna. På övriga områden (lika behandling av män och kvinnor, arbetsförhållanden samt hälsa och säkerhet på arbetsplatsen samt lika behandling eller förbud mot diskriminering (art 13 i EG-fördraget)) inleddes de flesta överträdelseförfaranden på grund av bristande överensstämmelse med gemenskapslagstiftningen och underlåtelse att anmäla nationella införlivandeåtgärder.

Bland de mest framträdande dragen märks de första förfarandena på grundval av att talan väckts i förstainstansrätten på grund av underlåtelse att införliva direktiv enligt artikel 13 om likabehandling och förbud mot diskriminering.

Talan väcktes också vid domstolen i ett överträdelseförfarande enligt artikel 228 i EG-fördraget mot Italien för att inte efterleva domstolens dom angående vissa italienska universitets underlåtelse att erkänna tidigare utländska lektorers rättigheter (”Lettori”) . Kommissionen uppmanade domstolen att utdöma ett belopp på 309 750 euro om dagen så länge förseningen varade.

Kontrollen av de nya medlemsstaternas tillämpning av gemenskapslagstiftningen var en annan viktig prioritering. Det periodiska och systematiska övervakningsförfarandet fortsatte efter den 1 maj. Diverse bilaterala kontakter gjorde att kommissionen kunde identifiera de främsta problemen vid fullgörandet av sociallagstiftningen. Dessa kontakter gjorde också att vissa problem kunde lösas. De första mötet i sammanhanget hölls i december och var främst inriktat på underlåtenheten i fråga om anmälan av införlivande åtgärder.

Inom företags- och industrisektorn uppgick antalet direktiv till 480, varav 23 trädde i kraft under 2004.

Jämfört med förra året utgör antalet klagomål och överträdelseförfaranden på dessa områden under 2004 omkring 12 % av alla de fall som undersökts av kommissionen.

Det totala antalet överträdelseförfaranden mot de gamla medlemsstaterna har emellertid minskat. Detta har skett tack vare den dialog som inletts under senare år för att säkerställa efterlevnaden av införlivandefristerna, särskilt ifråga om de tre nya läkemedelsdirektiven.

Reglerna i direktiv 98/34/EG om anmälan av utkast till tekniska bestämmelser följdes i allt högre grad, eftersom de i 95 % av fallen lett till en lösning i enlighet med gemenskapslagstiftningen. Dessutom kunde kommissionen tillgripa andra förebyggande åtgärder och samarbete med medlemsstaterna, exempelvis sakkunniggrupper och bilaterala kontakter med medlemsstaterna, särskilt inom läkemedels- och kosmetiksektorerna, för att identifiera eventuella svårigheter vid införlivandet och i tillämpliga fall lämna tekniskt bistånd som gör att de kan säkerställa ett effektivt införlivande och en enhetlig tillämpning av direktiven.

Utvidgningen av gemenskapen ledde till en ökning av antalet underlåtenhetsförfaranden mot de nya medlemsstaterna. Jämfört med antalet direktiv som skall införlivas är antalet emellertid begränsat. Detta är ett resultat av de nationella myndigheternas ansträngningar under förberedelserna inför utvidgningen och de åtgärder som kommissionen vidtagit inom ramen för de europeiska avtalen om bedömning av överensstämmelsen med gemenskapslagstiftningen.

På miljöområdet har medlemsstaternas genomförande av gemenskapslagstiftningen förbättrats på senare år. Ett bevis på detta är den avsevärda minskningen av antalet nya klagomål som registrerats av kommissionen under 2004 – 336 istället för 555 år 2002.

Kommissionen avgav 101 motiverade yttranden enligt artikel 226 i EG-fördraget och väckte talan vid domstolen om 45 förfaranden. Kommissionen antog också om 14 formella underrättelser och 6 motiverade yttranden i enlighet med artikel 228 i EG-fördraget. Kommissionen inledde överträdelseförfaranden mot åtta nya medlemsstater.

För att säkerställa bästa möjliga tillämpning av gemenskapslagstiftningen tillgrep kommissionen också kompletterande metoder. Bland dessa förutseende initiativ fanns utarbetandet av riktlinjer och tillämpningsdokument, men också diskussioner i de tekniska kommittéerna och bilaterala kontakter med medlemsstaterna samt särskilda möten.

Kommissionen eftersträvade största möjliga systematik i sin översyn av efterlevnaden av gällande lagstiftning. Inom vissa sektorer spelar rapporterna en avgörande roll, medan det inom andra är kommissionen som samlar in och analyserar de centrala uppgifterna. Kommissionen tog hjälp av externa jurister under förberedelserna för den årliga strategiska översynen av gemenskapslagstiftningen. Kommissionen inledde en kontroll av den nationella lagstiftning som antagits av de nya medlemsstaterna.

På konkurrenspolitikens område fortsatte kontrollen av konkurrensdirektivets och öppenhetsdirektivets införlivande inom en del av regelverket för elektronisk kommunikation (båda grundar sig på artikel 86 i EG-fördraget). I enskilda fall behandlade kommissionen flera klagomål med stöd av artikel 86 tillsammans med artikel 82 i EG-fördraget. Ett viktigt beslut fattades mot Tyskland i fråga om landets nationella lagstiftning om posttjänster.

På informationssamhällets område innehåller reglerna för år 2002 om elektronisk kommunikation tre av Lissabonstrategins stora mål – nämligen att skapa stabila och förutsägbara regler, främja innovation och stimulera till investeringar i kommunikationsnät och -tjänster.

Arbetet i de nya grupperna och kommittéerna samt de nya samordningsmekanismer som förutses i de nya reglerna uppnådde styrfart under 2004. Dessa åtgärder är huvudsakligen koncentrerade till genomförandet av nya föreskrifter och inrättandet av gemensamma regleringsstrategier. Kommissionen hade ett nära samarbete med reglerade myndigheter med avseende på anmälan av utkast till ”artikel 7-åtgärder” och utnyttjade för första gången sin vetorätt.

Kommissionen fortsatte att intensivt övervaka införlivande av gemenskapslagstiftningen i de nya medlemsstaterna, för vilka gällande regler trädde i kraft i juli 2003. Den hade också ett nära samarbetade med de tio nya medlemsstaterna för att införa alla nya regler fram till tidpunkten för utvidgningen, det vill säga när de blev tillämpliga i dessa stater. I slutet av 2004 hade 20 medlemsstater antagit den primära lagstiftningen om införlivande av 2002 års regler och anmält detta till kommissionen. Under 2004 försköts emellertid intresset stegvis från införlivandet till ett säkerställande av fullständig förenlighet med gemenskapslagstiftningen och ett praktiskt genomförande i samtliga medlemsstater.

Meddelandet om regler för elektronisk kommunikation och dess marknader i Europa 2004 (tionde genomföranderapporten) antogs i december.[2]

På området frihet, säkerhet och rättvisa vände sig kommissionen till domstolen med en rad ärenden som gällde underlåtelser att anmäla nationella åtgärder för genomförande av två direktiv som antogs år 2001.

På området fri rörlighet för personer riktade kommissionen två motiverade yttranden till Nederländerna avseende utvisning av två italienska är medborgare som vistats länge i landet. Antagandet av lag nr 2003-1119 i Frankrike gjorde att kommissionen kunde avsluta överträdelseförfarandet mot Frankrike om studerandes rätt att uppehålla sig i landet. Efter en ändring av den italienska vägtrafiklagen avslutade kommissionen överträdelseförfarandet om olika och oproportionerlig behandling av förare av fordon som är registrerade i andra medlemsstater.

Slutligen beslutade kommissionen att inställa överträdelseförfarandet mot Belgien på rösträttsområdet efter det att landet riktat en skrivelse till medborgare i andra medlemsstater som bor i kommunen Honnelles och som hade strukits ur röstlängden till kommunalvalen, av vilken det framgår att de på grundval av sin ursprungliga begäran registrerats som röstberättigade i nästa kommunalval.

På den inre marknadens områden kan politiken delas upp i tre huvuddelar:

Det förekom flera insatser för att utveckla samarbetet med medlemsstaterna vid införlivandet av direktiv och inom ramen för underlåtenhetsförfaranden. Kommissionen har antagit en rekommendation i vilken medlemsstaterna uppmanas att tillämpa bästa praxis för att, utan avkall på kvaliteten, garantera ett snabbt införlivande av direktiven. Offentliggörandet av resultattavlan för den inre marknaden liksom ett regelbundet offentliggörande av antalet införlivade direktiv har bidragit till förbättrade resultat totalt sett. Det genomsnittliga procenttalet för icke införlivande direktiv i hela unionen sjönk från 7,1 % i juli 2004 till 3,6 % i januari 2005. Såväl bilaterala (särskilda införlivandemöten) som multilaterala kontakter om införlivandet av direktiven blev betydligt fler. Sakkunnigmöten anordnades med avseende på de nya direktiven om försäkringsmäklare, marknadsmissbruk och pensionsfonder. På området offentlig upphandling anordnades flera särskilda möten om pågående överträdelseförfaranden. Dessa möten ledde i de flesta fall till betydande framsteg.

Dessutom inrättades nätet SOLVIT för att lösa problemen med tillämpningen av lagarna för den inre marknaden. SOLVIT-centren i de tio nya medlemsstaterna tog upp arbetet dagen efter anslutningen. Inom nätet har 289 nya fall handlagts, vilket är en ökning med 73 %, jämfört med 2003. Av dessa fall löstes 80 %, jämfört med 73 % år 2003.

Slutligen fortsatte man arbetet med att se till att underlåtenhetsförfarandena genomförs effektivt och skyndsamt.

Inom sektorerna hälsovård och konsumentskydd , inledde kommissionen 457 överträdelseförfaranden på grund av underlåtenhet att anmäla införlivande åtgärder och översände 37 motiverade yttranden. Kommissionen översände fem motiverade yttranden på grund av underlåtenhet att införliva direktivet om allmän produktsäkerhet och inledde ett överträdelseförfarande mot Estland på grund av underlåtenhet att införliva tobaksdirektivet.

Kommissionen inledde ett överträdelseförfarande enligt artikel 228 i EG-fördraget mot Belgien (underlåtenhet att införliva direktivet om skydd för värphöns) och Frankrike (underlåtenhet att införliva direktivet om garantier för konsumtionsvaror).

De inspektioner som utfördes av byrån för livsmedel- och veterinärfrågor bidrog till en bättre tillämpning av gemenskapslagstiftningen på områdena livsmedel och djurfoder, djurens hälsa samt växt- och djurskydd. Kommissionen riktade en formell underrättelse och ett motiverat yttrande till Grekland om förstärkta veterinärkontroller. Ett liknande överträdelseförfarande kunde avslutas efter det att Storbritannien vidtagit lämpliga åtgärder.

Spanien drogs inför domstolen på grund av ett oriktigt införlivande av direktivet om oskäliga villkor i konsumentavtal.

Ett omfattande arbete utfördes för att förbereda de tio nya medlemsstaternas tillträde till unionen. Den införlivandenivå som uppnåddes 2004 var något högre än de gamla medlemsstaternas.

Inom energi- och transportsektorn handlades 458 överträdelseförfaranden, varav 266 var fall av underlåtenhet att anmäla åtgärder om införlivande av direktiv och 192 var överträdelser i form av införlivande i strid med direktiv eller felaktig tillämpning av gemenskapslagstiftningen. Trots det stora antalet fall som avslutats under denna period (154 fall, varav 103 var fall av underlåtenhet att anmäla åtgärder), kan man konstatera en ökning av antalet överträdelsefall. Denna situation är resultatet av ett snabbare införlivande av transportdirektiven, trots att införlivandefristerna sällan efterlevts av medlemsstaterna. 223 nya överträdelseförfaranden inleddes (varav 183 var fall av underlåtenhet att anmäla åtgärder) och 38 registrerade klagomål behandlades under perioden. I 22 fall avkunnade domstolen överträdelsedomar. På transportområdet kan man notera att åtta direktiv införlivades inom den utsatta tidsfristen (mot 15 år 2003). Takten i införlivandet av direktiven inom energi- och transportsektorn ligger fortfarande mycket lägre än det mål som fastställdes i Lissabon (98,5%).

På energiområdet riktades formella underrättelser till 18 medlemsstater på grund av underlåtelse att anmäla nationella åtgärder för att införliva de två direktiven om den inre marknaden för elektricitet och gas. Mot flera medlemsstater inleddes överträdelseförfaranden på grund av underlåtelse att uppfylla miniminivåerna i råolje- eller petrolieproduktslagren. Likaså behandlades klagomål om brister i tillämpningen av direktivet om främjande av elektricitet framställd med hjälp av förnybara energikällor. Kommissionen fortsatte undersökningen av överträdelser på området för skydd mot joniserande strålning och skydd av befolkningen vid eventuella radioaktiva utsläpp.

På transportområdet fortsatte förfarandena om trafiksäkerhet både på områdena teknisk reglering och körkort.

Vad gäller paketet järnvägsinfrastruktur avkunnade domstolen domar mot de medlemsstater som ännu inte anmält vilka nationella åtgärder som vidtagits för att genomföra det ena eller det andra av de tre direktiven.

Som ett resultat av Open Sky -domen av den 19 november 2002 uppmanade kommissionen medlemsstaterna att vidta åtgärder för att förbättra situationen. Nya förfaranden inleddes för att ange diskriminerande bilaterala avtal med tredjeländer. Förfaranden inleddes också på grund av underlåtenhet att efterleva säkerhetslagstiftningen för civilflyget.

På området sjösäkerhet beslutade kommissionen att väcka talan vid domstolen mot de åtta medlemsstater som ännu inte införlivat direktiven om inrättandet av system för övervakning av fartygstrafik och informationssystem.

Inom fiskesektorn vidtog kommissionen åtgärder mot några medlemsstater på grund av underlåtenhet att utföra lagstadgade kontroller av överträdelser av vissa fiskekvoter samt underlåtenhet i fråga om skyldigheten att anmäla uppgifter om fångster och fiskeverksamhet.

Domstolen avkunnade domar mot tre medlemsstater på grund av överträdelse av fiskekvoterna. Kommissionen väckte talan vid domstolen mot Grekland för att inte ha efterlevt tidsfristen för inrättandet av det satellitbaserade övervakningssystemet för fiskefartyg.

Inom skatte- och tullsektorn noterades ett ökat antal klagomål från allmänheten mot medlemsstaterna. Dessa fall gäller i första hand området direkt beskattning, närmare bestämt nationell lag och praxis som innebär en högre beskattning av verksamheter och investeringar som genomförts i en annan medlemsstat. På samma område kunde kommissionen konstatera att medlemsstaterna reagerade positivt på dess två meddelanden[3] om pensioner respektive beskattning av fysiska personer, eftersom de anpassade sina nationella system till gemenskapsprinciperna. I ett fall var det emellertid nödvändigt att väcka talan på grund av överträdelse (Danmark i fråga om pensioner, mål C-150/04).

Dessutom inleddes ett antal nya överträdelseförfaranden. På området indirekt beskattning, exempelvis, inleddes förfaranden i ärenden som gällde egna medel och kommissionen kontrollerade att direktiven tillämpas korrekt (särskilt direktiv 2000/65/EG om vilka personer som skall vara betalningsskyldiga för mervärdesskatt och direktiv 2001/115/EG om fakturering av mervärdesskatt) och detta ledde till anpassningar under förfarandets gång.

Samtidigt fick kommissionen ägna sig åt en teknisk översyn av ett allt större antal praxisärenden vid domstolen.

På budgetområdet måste kommissionen, med tillämpning av principen om sund ekonomisk förvaltning, se till att budgetkostnaderna fördelas jämnt mellan medlemsstaterna. Den ser till att överträdelser som har negativ inverkan på de egna medlen beivras, för att övriga medlemsstater inte skall behöva bekosta de finansiella konsekvenserna av dessa överträdelser. I fråga om traditionella egna medel måste en tolkningstvist nyligen tas upp i domstolen för avgörande.

Inom sektorn gemenskapsstatistik togs 20 nya överträdelseförfaranden upp. Ett av förfarandena gällde Grekland som underlåtit att efterleva sin skyldighet att till kommissionen anmäla sina statistiska uppgifter om alltför stora budgetunderskott.

Kommissionen riktade dessutom formella underrättelser till Grekland angående statistiken över landets konjunktur och till Belgien angående landets sociala statistik.

Inom sektorn jordbrukstatistik riktades formella underrättelser till nio medlemsstater på grund av underlåtelse att anmäla nationella införlivandeåtgärder. Till följd av utvidgningen krävdes ytterligare insatser. Kommissionen inledde åtta överträdelseförfaranden mot fem nya medlemsstater på grund av underlåtelse att anmäla nationella införlivandeåtgärder.

Inom sektorn statistik över transporter av varor på vägnätet väckte kommissionen talan vid domstolen mot Grekland.

Inom ramen för regionalpolitiken gällde flertalet överträdelseförfaranden oegentligheter vid utnyttjandet av strukturfonderna, på grund av brister i tillämpningen av de sektorregler som måste efterlevas för att bidrag skall utgå från gemenskapsfonderna. De konstaterade oegentligheterna leder också till att gemenskapsstödet helt eller delvis dras in.

På utvidgningens område grundar sig överträdelseförfarandena på klagomål som gäller brister vid tillämpningen av associationsavtalen och de europeiska avtalen mellan gemenskapen och kandidatländerna. Efter de tio nya medlemsstaternas inträde i unionen i maj 2004 måste associationsavtalen och de europeiska avtalen anses avslutade, eftersom ett nytt fördrag sedan slöts på samma område.

Denna ändring fick återverkningar på klagomål från några polska respektive litauiska medborgare som hävdade att deras rätt att bosätta sig inte efterlevdes av de österrikiska respektive svenska myndigheterna. Analyser visade emellertid att dessa klagomål var ogrundade.

Klagomålen från en rad medborgare i de nya medlemsstaterna som hänvisar till sin rätt att erbjuda tjänster, sin rätt att bosätta sig och rätten att erhålla arbetstillstånd kunde avfärdas, eftersom dessa sektorer ännu inte är helt liberaliserade.

Kommissionen inledde sin undersökning av de klagomål som gäller tillgången till medlemsstaternas arbetsmarknad inom ramen för beslut 1/80 om associationsavtalet mellan EU och Turkiet.

På området yttre förbindelser konstaterades att sex medlemsstater gjort sig skyldiga till överträdelser av gemenskapslagstiftningen i samband med tillämpningen av artikel 27 i rådets förordning nr°2368/2002 om genomförande av Kimberleyprocessens certifieringssystem för den internationella handeln med rådiamanter .

[1] Styrelseformerna i EU – Vitbok (KOM(2001)428).

[2] KOM(2004)759, 2.12.2004.

[3] Meddelande från kommissionen om avskaffande av skattehinder för tillhandahållande av tjänstepensioner över gränserna 19.4.2001 (IP/01/575) och meddelandet från kommissionen om beskattning av utdelning till fysiska personer på den inre marknaden (KOM 2003/810), 19.12.2003.