Det årliga nordliga stödet till Finland under rapporteringsperioden överskred inte de högsta tillåtna nivåer som anges i besluten. Det totala utbetalade stödbeloppet låg på en relativt jämn nivå under rapporteringsperioden. De kategorier som används vid stödrapporteringen förenklades under rapporteringsperioden. Innehållet i tabellerna nedan motsvarar de olika rapporteringskraven.

För att förenkla stödsystemet ändrades rapporteringskraven för de beviljade tillstånden under rapporteringsperioden. Uppgifter för tillstånd som beviljats för de år som omfattas av rapporteringsperioden har rapporterats in i enlighet med respektive beslut och presenteras i tabellerna 1 och 2 nedan.

Under rapporteringsperioden stod området som omfattas av nordligt stöd för cirka 81 % av Finlands nötköttsproduktion. Produktionen har varit konstant under rapporteringsperioden, med en fluktueringsmarginal på endast 2 %. Region C2 (se figur 1) hade de högsta produktionsvolymerna och stod för 60 % av nötköttsproduktionen i området som omfattas av nordligt stöd. De stabila produktionsnivåerna visar att stödet här har uppfyllt sitt syfte att upprätthålla jordbruksverksamheten i stödområdet i enlighet med vad som fastställs i besluten.

Den viktigaste sektor som stöds via systemet för nordligt stöd i Finland är mjölksektorn. Under rapporteringsperioden producerades cirka 80 % av mjölken i Finland inom stödområdet, och andelen av den totala nationella produktionen har varit relativt konstant under rapporteringsperioden. Produktionen är koncentrerad till region C2 (se figur 1).

Jordbruket i de områden som omfattas av stödsystemet kan också få stöd genom instrument som finansieras av EU. Stöd till mindre gynnade områden (områden med naturliga begränsningar) och för miljöåtgärder i jordbruket utgör särskilt viktiga insatser för jordbrukssektorn i stödområdena. I kommissionens beslut (EU) 2018/672, delgivet med nr C(2016) 8419, har taket för högsta tillåtna totala stöd i området satts till 1 118,9 miljoner euro (1993 års nivå). Tabell 3 visar att det stöd som betalades ut i stödområdet under åren 2016–2020 låg under det tak som fastställs i beslutet.

Det nationella stödets betydelse för jordbruksföretagens totala driftsöverskott varierade mellan olika produktionssektorer och stödregioner. Betydelsen ökar inom alla sektorer ju längre norrut regionen ligger. Under åren 2016–2019 hade stödet störst betydelse inom mjölkproduktionen (10,4 % av driftsöverskottet i region C1, 11,5 % i C2, 12 % i C2P och 19,2 % i C3) och nötkreatursproduktionen (10 % i C1, 11,3 % i C2 och 16,2 % i C3). Det finns även sektorer där antalet jordbruksföretag förblivit relativt konstant under rapporteringsperioden, vilket visar på det nordliga stödets betydelse för att upprätthålla jordbruksproduktionen i norr. Stödets betydelse för det totala driftsöverskottet var minst inom trädgårdsodlingen (1,1 % i C1 och 1,2 % i C2).

Under rapporteringsperioden fanns det cirka 47 000 jordbruksföretag i Finland, varav 58 % i stödområdet. Detta innebär en minskning med 8 % jämfört med referensvärdet 2015. Minskningen av antalet jordbruksföretag har skett inom olika sektorer och stödregioner under rapporteringsperioden. Utvecklingen har gått något fortare i de sydligaste stödregionerna C1 och C2P (se figur 1) jämfört med resten av stödområdet.

Sammanfattningsvis kan vi konstatera att det nordliga stödet bidrar till att upprätthålla en stabil produktion inom stödområdet i Finland. Den totala produktionen i de understödda sektorerna var relativt konstant i stödområdet under rapporteringsperioden. Det högsta antalet stödberättigande produktionsfaktorer i de olika produktionskategorierna har respekterats fullt ut under rapporteringsperioden.

Systemet för nordligt stöd i Finland omfattar även rennäringen där stödet beviljas per djur. Det högsta antalet stödberättigande produktionsfaktorer som anges i besluten överskreds inte under rapporteringsperioden. Övriga former av annat stöd är inte direkt kopplade till produktionen.

Vid rapporteringen av trädgårdsodlingsproduktionen görs åtskillnad mellan uppgifter för områden med växthusodling under kortare perioder (2–7 månader) och växthusodling under längre perioder (> 7 månader). En analys av uppgifterna som differentierats på denna nivå visar mer signifikanta förändringar.

Det årliga nordliga stödet till Sverige under rapporteringsperioden överskred inte de högsta tillåtna nivåer som anges i besluten. Det utbetalade stödet ökade med en tredjedel under 2018 (i linje med höjningen av de tillåtna nivåerna enligt beslut (EU) 2018/479, med marginella ökningar under följande år. De kategorier som används vid stödrapporteringen förenklades under rapporteringsperioden. Innehållet i tabellerna nedan motsvarar de olika rapporteringskraven.

För att förenkla stödsystemet ändrades rapporteringskraven för de beviljade tillstånden under rapporteringsperioden. Uppgifter för tillstånd som beviljats för de år som omfattas av rapporteringsperioden har rapporterats in i enlighet med respektive beslut och presenteras i tabellerna 6 och 7 nedan. Genom beslut K(2010) 6050 fick Sverige tillstånd att under 2016 och 2017 betala ut 318,67 miljoner kronor per år (cirka 33,37 miljoner euro per år), se tabell 6 nedan. I enlighet med kommissionens beslut (EU) 2018/479, delgivet med nr C(2018) 1622, har Sverige från och med den 1 januari 2018 tillstånd att betala ut 422,92 miljoner kronor per år (cirka 40,51 miljoner euro). De årliga högsta beloppen ska betraktas som årliga genomsnitt för stöd som beviljas under en period om fem kalenderår som omfattas av beslut (EU) 2018/479.

Enligt forskningsinstitutet Pellervo ekonomisk forskning PTT är det problematiskt att bedöma det nordliga stödets direkta effekter för den totala ekonomiska situationen i stödområdet eftersom variabler som andra former av stöd, politiska åtgärder och samhällsfaktorer också spelar in. Med hjälp av uppgifter om sysselsättning och antal företag kan man dock slå fast att de nordliga C-regionerna (se figur 1) är missgynnade jämfört med den sydligaste jordbruksregionen A (se figur 1). Sysselsättningen inom jordbrukssektorn är proportionellt sett högre i stödområdet (t.ex. cirka 8 % av den totala sysselsättningen i region C2) jämfört med övriga landet (t.ex. 0,8 % i region A). Jordbrukssektorns höga andel av den totala sysselsättningen i området som omfattas av nordligt stöd visar på vikten av nationellt stöd till denna sektor i norr.

Det totala kombinerade stödet har, med någon variation, ökat något under de senaste fem åren men hela tiden legat under referensnivån och på ungefär samma nivå sedan 1997.

4.3 Produktionsvolymer i stödområdet

Mjölksektorn

Mjölk är den viktigaste jordbruksprodukten i stödområdet och står för cirka 13 % av Sveriges totala mjölkproduktion. Andelen har i stort sett legat på samma nivå under femårsperioden men uppvisar en minskning i förhållande till 1991 års referensvärde på 15 %. Det genomsnittliga belopp som betalades ut till mjölkproduktionen under rapporteringsperioden uppgick till 342 miljoner kronor per år (att jämföra med ett genomsnitt på 267 miljoner kronor 2011–2015), vilket ligger i linje med höjningen av de tillåtna nivåerna enligt beslut (EU) 2018/479.

Under rapporteringsperioden minskade mjölkproduktionen med cirka 3,9 % i stödområdet (3,1 % nationellt). Minskningen var relativt jämn under rapporteringsperioden. Transportstöd betalades ut för i genomsnitt 362 778 ton per år (att jämföra med 386 202 ton per år i genomsnitt under föregående femårsperiod). Det faktum att produktionsminskningen i stödområdet inte varit större än i övriga landet visar på stödets effekt för att upprätthålla produktionen även under de tuffare förhållanden som råder i norr.

Svin och fjäderfän

Svinproduktionen har ökat något i området under femårsperioden. En försvårande faktor för svinproducenterna i norra Sverige är att det finns så få slakterier. Detta medför långa avstånd från gården till slakteriet och sämre möjligheter för jordbrukarna att välja vart de vill skicka sina djur för slakt och att förhandla om priserna. När det gäller suggor för smågrisproduktion har antalet företag och suggor uppvisat endast smärre fluktueringar under perioden, vilket ligger i linje med utvecklingen när det gäller utbetalningar. Årsproduktionen (i genomsnitt 11 436 djurenheter) ligger fortfarande långt under den totala tillåtna produktionsfaktorn (17 000 djurenheter).

Äggproduktionen varierade mellan olika år under rapporteringsperioden. De årliga fluktuationerna kan bero på vilken tidpunkt som hönorna ersätts med nya. Äggproduktionen i norra Sverige är starkt beroende av spannmålsbaserat foder eftersom förhållandena för att odla spannmål inte är lika gynnsamma som i södra Sverige.

Bär och grönsaker

Jordbruksföretag med bär- och grönsaksproduktion fick ett årligt stöd för en areal på i genomsnitt 341 hektar, vilket utgör en minskning med 5 % sedan den förra femårsperioden. Arealen precis som produktionen har fluktuerat under de senaste fem åren och uppgår till mindre än hälften av det högsta antalet stödberättigande produktionsfaktorer.

Slutsatser beträffande produktionsvolymer

När det gäller mjölk har produktionsvolymerna legat på en relativt konstant nivå, med undantag för en smärre nedgång under 2020 i linje med den nationella trenden. De andra sektorerna är också relativt stabila, även om produktionen varierar från år till år. I samtliga sektorer har högsta antal stödberättigande produktionsfaktorer respekterats fullt ut.

4.4 Jordbruksekonomins utveckling i stödregionen

Stödområdet i Sverige har låg och sjunkande befolkningstäthet, begränsad potential för ekonomisk utveckling och ogynnsamma villkor för jordbruket. Jordbrukets struktur kännetecknas av att åkrarna är mindre, mer utspridda och mer oregelbundna än genomsnittet för övriga Sverige. Detta ger högre kostnader, även för transporter inom jordbruksföretagen på grund av avstånden mellan åkrarna. För de nordligaste länen som omfattas av systemet för nordligt stöd är trenden för deras andel av den nationella produktionen (bruttoregionalprodukt, BRP) nedåtgående, med smärre årliga fluktuationer mellan 1995 och 2015, för att därefter plana ut (BRP för berörda län är cirka 13 % av landets totala bruttonationalprodukt, BNP).

Den viktigaste jordbruksprodukten i området är mjölk, och området står för cirka 13 % av Sveriges totala mjölkproduktion (att jämföra med 15 % 1991). Antalet producenter minskade med 20 % i området såväl som i hela landet mellan 2016 och 2020, medan antalet nötkreatur i området minskade med 10 % och i hela landet med 8 %. Mjölkproduktionen minskade i en något långsammare takt (–3,9 %), men snabbare än i övriga landet (–3,1 %). I stödområdet minskade mjölkproduktionen med 15 000 ton från 2016 fram till 2020. Trots det nordliga stödet och andra beviljade stöd var den ekonomiska lönsamheten för jordbruksföretag i stödområdet betydligt lägre jämfört med södra och mellersta Sverige. Stödområdet domineras av skogsmark, och jordbruket bidrar till att hålla landskapet öppet, vilket i sin tur gynnar den biologiska mångfalden. Jordbruksmetoderna i stödregionerna kännetecknas av en mindre intensiv produktion med vall och bete som de viktigaste odlingsformerna, dvs. odlingsformer som oftast kräver endast små mängder bekämpningsmedel och gödselmedel. Miljöpåverkan är därför mindre jämfört med jordbruksverksamheten i andra delar av landet.

Även om det berörda området upplevde en smärre befolkningstillväxt 2016–2020 var den mycket lägre än i övriga landet, vilket innebär att skillnaderna i befolkningstäthet mellan de norra delarna och landet som helhet har ökat. Sedan 1990 har stödregionen haft en negativ befolkningsutveckling med en minskning på 3 %, medan befolkningen i övriga Sverige ökat med 18 %.

5. SLUTSATSER

I den här rapporten ges en redogörelse för de tillstånd som beviljats för nordligt stöd till Finland och Sverige under perioden 2016–2020 och för de resultat som uppnåtts. Rapporten är utarbetad på grundval av de uppgifter som de svenska och finländska myndigheterna har tillhandahållit i enlighet med artikel 143.2 i anslutningsakten.

5.1 Finland