När det gäller Bosnien och Hercegovina utgör dess konstitution grunden för fördelningen av befogenheter mellan landets folkgrupper. Den rättsliga grunden för skydd mot förföljelse eller kränkningar tillräckligt underbyggd med materiell och processrättslig lagstiftning på området mänskliga rättigheter och antidiskriminering. Dessutom har landet anslutit sig till alla viktiga internationella fördrag om mänskliga rättigheter. Det finns inga uppgifter om eventuella fall av avvisning av landets egna medborgare. Det förekommer fortfarande enskilda fall av diskriminering och våld mot personer på grund av etnisk eller religiös tillhörighet eller på grund av deras politiska åsikter samt mot personer som tillhör sårbara grupper såsom hbti-personer och journalister och barn. Bosnien och Hercegovina har anslutit sig till den europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna (Europakonventionen) vilket innebär att möjligheten att vända sig till Europeiska domstolen för de mänskliga rättigheterna är en skyddsmekanism som garanterar effektiva rättsmedel mot sådana människorättskränkningar. Under 2014 konstaterade Europeiska domstolen för de mänskliga rättigheterna sådana kränkningar i fem av 1196 anmälningar. Under 2014 ansåg medlemsstaterna att 4,6 % (330) av asylansökningarna från medborgare från Bosnien och Hercegovina var välgrundade. Minst nio medlemsstater har betecknat Bosnien och Hercegovina som ett säkert ursprungsland. Medlemsstaterna bör ägna särskild uppmärksamhet åt ovannämnda omständigheter vid bedömningen av huruvida ett tredjeland som upptas i EU:s gemensamma förteckning över säkra ursprungsländer betraktas som ett säkert ursprungsland för en enskild sökande samt under prövningen av en ansökan använda de förfarandealternativ som föreskrivs i direktiv 2013/32/EU när det gäller sökande från ett säkert ursprungsland. Mot denna bakgrund drar kommissionen slutsatsen att Bosnien och Hercegovina är ett säkert ursprungsland i den mening som avses i direktiv 2013/32/EU.

När det gäller Albanien är den rättsliga grunden för skydd mot förföljelse eller kränkningar tillräckligt underbyggd med materiell och processrättslig lagstiftning på området mänskliga rättigheter och antidiskriminering. Dessutom har landet anslutit sig till alla viktiga internationella fördrag om mänskliga rättigheter. Det finns inga uppgifter om eventuella fall av avvisning av landets egna medborgare. Enskilda fall av blodsfejd, våld i hemmet, diskriminering eller våld mot personer som hör till etniska minoriteter eller utsatta grupper av personer, inklusive romer, balkanegyptier och hbti-personer, förekommer fortfarande i enskilda fall. Albanien har anslutit sig till den europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna (Europakonventionen) vilket innebär att möjligheten att vända sig till Europeiska domstolen för de mänskliga rättigheterna är en skyddsmekanism som garanterar effektiva rättsmedel mot sådana människorättskränkningar. Under 2014 konstaterade Europeiska domstolen för de mänskliga rättigheterna sådana kränkningar i fyra av 150 anmälningar. Under 2014 ansåg medlemsstaterna att 7,8 % (1040) av asylansökningarna från medborgare från Albanien var välgrundade. Minst åtta medlemsstater har betecknat Albanien som ett säkert ursprungsland. Albanien har utsetts som kandidatland av Europeiska rådet. Medlemsstaterna bör ägna särskild uppmärksamhet åt ovannämnda omständigheter vid bedömningen av huruvida ett tredjeland som upptas i EU:s gemensamma förteckning över säkra ursprungsländer betraktas som ett säkert ursprungsland för en enskild sökande samt under prövningen av en ansökan använda de förfarandealternativ som föreskrivs i direktiv 2013/32/EU när det gäller sökande från ett säkert ursprungsland. Mot denna bakgrund drar kommissionen slutsatsen att Albanien är ett säkert ursprungsland i den mening som avses i direktiv 2013/32/EU.

Europeiska kommissionen har på grundval av all relevant information som den förfogar över, särskilt rapporter från Europeiska utrikestjänsten och information från medlemsstaterna, Europeiska stödkontoret för asylfrågor (Easo), Europarådet, FN:s flyktingkommissariat (UNHCR) och andra berörda internationella organisationer, dragit slutsatsen att Albanien, Bosnien och Hercegovina, f.d. jugoslaviska republiken Makedonien, Kosovo*, Montenegro, Serbien och Turkiet är säkra ursprungsländer i den mening som avses i direktiv 2013/32/EU och bör föras upp på EU:s gemensamma förteckning över säkra ursprungsländer.

c) hur landet iakttar principen om ”non-refoulement” i enlighet med Genèvekonventionen,

När det gäller f.d. jugoslaviska republiken Makedonien är den rättsliga grunden för skydd mot förföljelse eller kränkningar tillräckligt underbyggd med materiell och processrättslig lagstiftning på området mänskliga rättigheter och antidiskriminering. Dessutom har landet anslutit sig till alla viktiga internationella fördrag om mänskliga rättigheter. Det finns inga uppgifter om eventuella fall av avvisning av landets egna medborgare. Enskilda fall av diskriminering eller våld mot personer som tillhör utsatta grupper av personer, inbegripet barn, romer, personer med funktionsnedsättning och hbti-personer förekommer fortfarande. F.d. republiken Makedonien* har anslutit sig till den europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna (Europakonventionen) vilket innebär att möjligheten att vända sig till Europeiska domstolen för de mänskliga rättigheterna är en skyddsmekanism som garanterar effektiva rättsmedel mot sådana människorättskränkningar. Under 2014 konstaterade Europeiska domstolen för de mänskliga rättigheterna sådana kränkningar i sex av 502 anmälningar. Under 2014 ansåg medlemsstaterna att 0,9 % (70) av asylansökningarna från medborgare från f.d. republiken Makedonien var välgrundade. Minst sju medlemsstater har betecknat f.d. republiken Makedonien som ett säkert ursprungsland. F.d. jugoslaviska republiken Makedonien har utsetts som kandidatland av Europeiska rådet. Medlemsstaterna bör ägna särskild uppmärksamhet åt ovannämnda omständigheter vid bedömningen av huruvida ett tredjeland som upptas i EU:s gemensamma förteckning över säkra ursprungsländer betraktas som ett säkert ursprungsland för en enskild sökande samt under prövningen av en ansökan använda de förfarandealternativ som föreskrivs i direktiv 2013/32/EU när det gäller sökande från ett säkert ursprungsland. Mot denna bakgrund drar kommissionen slutsatsen att f.d. jugoslaviska republiken Makedonien är ett säkert ursprungsland i den mening som avses i direktiv 2013/32/EU.

När det gäller Kosovo* är den rättsliga grunden för skydd mot förföljelse eller kränkningar tillräckligt underbyggd med materiell och processrättslig lagstiftning på området mänskliga rättigheter och antidiskriminering. Att Kosovo* inte har anslutit sig till relevanta internationella människorättsinstrument, såsom Europakonventionen beror på bristen på internationell enighet om landets status som självständig stat. Det finns inga uppgifter om eventuella fall av avvisning av landets egna medborgare. Diskriminering och våld mot personer som tillhör sårbara grupper såsom kvinnor, hbti-personer och personer som tillhör etniska minoriteter, inklusive etniska serber, förekommer fortfarande i enskilda fall. Under 2014 ansåg medlemsstaterna att 6,3 % (830) av asylansökningarna från medborgare från Kosovo*var välgrundade. Minst sex medlemsstater har betecknat Kosovo* som ett säkert ursprungsland. Medlemsstaterna bör ägna särskild uppmärksamhet åt ovannämnda omständigheter vid bedömningen av huruvida ett tredjeland som upptas i EU:s gemensamma förteckning över säkra ursprungsländer betraktas som ett säkert ursprungsland för en enskild sökande samt under prövningen av en ansökan använda de förfarandealternativ som föreskrivs i direktiv 2013/32/EU när det gäller sökande från ett säkert ursprungsland. Mot denna bakgrund drar kommissionen slutsatsen att Kosovo* är ett säkert ursprungsland i den mening som avses i direktiv 2013/32/EU.

När det gäller Montenegro är den rättsliga grunden för skydd mot förföljelse eller kränkningar tillräckligt underbyggd med materiell och processrättslig lagstiftning på området mänskliga rättigheter och antidiskriminering. Dessutom har landet anslutit sig till alla viktiga internationella fördrag om mänskliga rättigheter. Det finns inga uppgifter om eventuella fall av avvisning av landets egna medborgare. Diskriminering eller våld mot personer som tillhör utsatta grupper av personer, inbegripet personer med funktionsnedsättning, journalister, romer och hbti-personer förekommer fortfarande. Montenegro har anslutit sig till den europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna (Europakonventionen) vilket innebär att möjligheten att vända sig till Europeiska domstolen för de mänskliga rättigheterna är en skyddsmekanism som garanterar effektiva rättsmedel mot sådana människorättskränkningar. Under 2014 konstaterade Europeiska domstolen för de mänskliga rättigheterna sådana kränkningar i 1 av 447 anmälningar. Under 2014 ansåg medlemsstaterna att 3,0 % (40) av asylansökningarna från medborgare i Montenegro var välgrundade. Minst nio medlemsstater har betecknat Montenegro som ett säkert ursprungsland. Montenegro har utsetts som kandidatland av Europeiska rådet och förhandlingarna har inletts. Medlemsstaterna bör ägna särskild uppmärksamhet åt ovannämnda omständigheter vid bedömningen av huruvida ett tredjeland som upptas i EU:s gemensamma förteckning över säkra ursprungsländer betraktas som ett säkert ursprungsland för en enskild sökande samt under prövningen av en ansökan använda de förfarandealternativ som föreskrivs i direktiv 2013/32/EU när det gäller sökande från ett säkert ursprungsland. Mot denna bakgrund drar kommissionen slutsatsen att Montenegro* är ett säkert ursprungsland i den mening som avses i direktiv 2013/32/EU.

När det gäller Serbien utgör konstitutionen grunden för självstyre för minoritetsgrupper inom områdena utbildning, språkanvändning, information och kultur. Den rättsliga grunden för skydd mot förföljelse eller kränkningar tillräckligt underbyggd med materiell och processrättslig lagstiftning på området mänskliga rättigheter och antidiskriminering. Dessutom har landet anslutit sig till alla viktiga internationella fördrag om mänskliga rättigheter. Det finns inga uppgifter om eventuella fall av avvisning av landets egna medborgare. Det förekommer fortfarande diskriminering mot personer som tillhör utsatta grupper, inbegripet etniska minoriteter, såsom etniska albaner, religiösa minoriteter, såsom muslimer, romer samt homosexuella, bisexuella, transpersoner och intersexuella. Serbien har anslutit sig till den europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna (Europakonventionen) vilket innebär att möjligheten att vända sig till Europeiska domstolen för de mänskliga rättigheterna är en skyddsmekanism som garanterar effektiva rättsmedel mot sådana människorättskränkningar. Under 2014 konstaterade Europeiska domstolen för de mänskliga rättigheterna sådana kränkningar i 16 av 11 490 anmälningar. Under 2014 ansåg medlemsstaterna att 1,8 % (400) av asylansökningarna från medborgare från Serbien var välgrundade. Minst nio medlemsstater har betecknat Serbien som ett säkert ursprungsland. Serbien har utsetts som kandidatland av Europeiska rådet och förhandlingarna har inletts. Medlemsstaterna bör ägna särskild uppmärksamhet åt ovannämnda omständigheter vid bedömningen av huruvida ett tredjeland som upptas i EU:s gemensamma förteckning över säkra ursprungsländer betraktas som ett säkert ursprungsland för en enskild sökande samt under prövningen av en ansökan använda de förfarandealternativ som föreskrivs i direktiv 2013/32/EU när det gäller sökande från ett säkert ursprungsland. Mot denna bakgrund drar kommissionen slutsatsen att Serbien är ett säkert ursprungsland i den mening som avses i direktiv 2013/32/EU.

När det gäller Turkiet är den rättsliga grunden för skydd mot förföljelse eller kränkningar tillräckligt underbyggd med materiell och processrättslig lagstiftning på området mänskliga rättigheter och antidiskriminering. Dessutom har landet anslutit sig till alla viktiga internationella fördrag om mänskliga rättigheter. Det finns inga uppgifter om eventuella fall av avvisning av landets egna medborgare. Diskriminering och kränkningar av de mänskliga rättigheterna för personer som hör till utsatta grupper, såsom etniska minoriteter, inklusive kurder, journalister och hbti-personer förekommer fortfarande. Turkiet har anslutit sig till den europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna (Europakonventionen) vilket innebär att möjligheten att vända sig till Europeiska domstolen för de mänskliga rättigheterna är en skyddsmekanism som garanterar effektiva rättsmedel mot sådana människorättskränkningar. Under 2014 konstaterade Europeiska domstolen för de mänskliga rättigheterna sådana kränkningar i 94 av 2899 anmälningar. Under 2014 ansåg medlemsstaterna att 23,1 % (310) av asylansökningarna från turkiska medborgare var välgrundade. En medlemsstat har betecknat Turkiet som ett säkert ursprungsland. Turkiet har utsetts som kandidatland av Europeiska rådet och förhandlingarna har inletts. Medlemsstaterna bör ägna särskild uppmärksamhet åt ovannämnda omständigheter vid bedömningen av huruvida ett tredjeland som upptas i EU:s gemensamma förteckning över säkra ursprungsländer betraktas som ett säkert ursprungsland för en enskild sökande samt under prövningen av en ansökan använda de förfarandealternativ som föreskrivs i direktiv 2013/32/EU när det gäller sökande från ett säkert ursprungsland. Mot denna bakgrund drar kommissionen slutsatsen att Turkiet är ett säkert ursprungsland i den mening som avses i direktiv 2013/32/EU.

Detta förslag bör ses som ett första steg mot målet att upprätta en heltäckande gemensam förteckning över säkra ursprungsländer på unionsnivå. Kommissionen kan därför föreslå att ytterligare tredjeländer som uppfyller kriterierna för att betecknas som säkra förs upp på EU:s gemensamma förteckning så snart den har antagits av Europaparlamentet och rådet. Prioritet kommer att ges till tredjeländer från vilka ett stort antal personer som söker internationellt skydd i EU härrör, såsom Bangladesh, Pakistan och Senegal.

Enligt föreliggande förslag skulle kommissionen efter en period på tre år efter ikraftträdandet av förordningen, om den antas av Europaparlamentet och rådet, lägga fram en rapport om möjligheten att vidta ytterligare åtgärder för harmonisering som kunde leda till att behovet av nationella förteckningar över säkra ursprungsländer undanröjs.

1.2.Förenlighet med befintliga bestämmelser inom området

Detta förslag är förenligt med de gemensamma förfarandena för att bevilja och återkalla internationellt skydd enligt direktiv 2013/32/EU och med de övriga instrumenten i det gemensamma europeiska asylsystemet.

1.3.Förenlighet med unionens politik inom andra områden

Förslaget att inrätta en EU-övergripande gemensam förteckning över säkra ursprungsländer och i synnerhet att på en sådan förteckning över tredjeländer ta upp länder som har utsetts som kandidatländer av Europeiska rådet är förenligt med unionens utvidgningspolitik. När Albanien, f.d. jugoslaviska republiken Makedonien, Montenegro, Serbien, Turkiet utsågs som kandidatländer av Europeiska rådet var bedömningen att de uppfyllde de kriterier som fastställts av Europeiska rådet i Köpenhamn den 21–22 juni 1993 om stabila institutioner som garanterar demokrati, rättsstatsprincipen, mänskliga rättigheter samt respekt för och skydd av minoriteter, och de måste fortsätta att uppfylla dessa kriterier för att få medlemskap. Framsteg när det gäller uppfyllandet av de politiska och ekonomiska kriterierna samt anpassningen till regelverket utvärderas varje år i den årliga framstegsrapporten från Europeiska kommissionen. Det föreliggande förslaget att föra upp Albanien, f.d. jugoslaviska republiken Makedonien, Montenegro, Serbien och Turkiet på EU:s gemensamma förteckning över säkra ursprungsländer är oberoende av de kommande årliga framstegsrapporterna som kommer att läggas fram av Europeiska kommissionen avseende vart och ett av dessa tredjeländer.

2.SAMRÅD MED BERÖRDA PARTER

Europeiska rådet hänvisade i sina slutsatser av den 25 och 26 juni 2015, vad avser behovet av att påskynda behandlingen av asylansökningar, till kommissionens avsikt att stärka bestämmelserna om säkra ursprungsländer i direktiv 2013/32/EU, inklusive att eventuellt upprätta en gemensam EU-förteckning över säkra ursprungsländer.

Rådet (rättsliga och inrikes frågor) välkomnade i sina slutsatser om säkra ursprungsländer av den 20 juli 2015 ett eventuellt upprättande av en gemensam förteckning över säkra ursprungsländer. Rådet noterade ”att de flesta nationella förteckningar över säkra ursprungsländer omfattar länderna på västra Balkan, att Europeiska rådet vid upprepade tillfällen erinrat om dessa länders europeiska perspektiv och att Albanien, Bosnien och Hercegovina, f.d. jugoslaviska republiken Makedonien, Montenegro och Serbien den 19 december 2009 respektive den 15 december 2010 överfördes till förteckningen över länder vars medborgare är undantagna från viseringskrav, liksom att andelen godkända asylansökningar för länderna på västra Balkan under 2014 var ganska låg i EU som helhet, vilket tyder på att samtliga medlemsstater skulle kunna betrakta länderna på västra Balkan som säkra ursprungsländer”.

Efter rådets (rättsliga och inrikes frågor) slutsatser anordnade Easo den 2 september 2015 ett möte på expertnivå med medlemsstaterna, under vilket en bred konsensus nåddes om att Albanien, Bosnien och Hercegovina, Kosovo*, f.d. jugoslaviska republiken Makedonien, Montenegro och Serbien bör betraktas som säkra ursprungsländer i den mening som avses i direktiv 2013/32/EU.

3.Rättslig grund, subsidiaritetsprincipen, proportionalitetsprincipen och grundläggande rättigheter

3.1.Rättslig grund

Förslaget grundas på artikel 78.2 d i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget), som är den rättsliga grunden för åtgärder om gemensamma förfaranden för att bevilja och återkalla enhetlig asylstatus eller subsidiärt skydd. Förslaget syftar till att upprätta en EU-övergripande gemensam förteckning över säkra ursprungsländer enligt direktiv 2013/32/EU och att ändra direktivet, vilket antogs på grundval av artikel 78.2 d i EUF-fördraget.

3.2.Subsidiaritetsprincipen

I avdelning V i EUF-fördraget, som handlar om ett område med frihet, säkerhet och rättvisa, ges Europeiska unionen vissa befogenheter i dessa frågor. Dessa befogenheter måste utövas i enlighet med artikel 5 i fördraget om Europeiska unionen, dvs. endast om och i den utsträckning som målen för den planerade åtgärden inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av de enskilda medlemsstaterna och därför, på grund av den planerade åtgärdens omfattning eller verkningar, bättre kan uppnås av Europeiska unionen.