EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION 
Bryssel den 29.06.1999 
KOM(1999) 319 slutlig 
MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN 
TILL RÅDET, EUROPAPARLAMENTET, 
EKONOMISKA OCH SOCIALA KOMMITTÉN 
OCH REGIONKOMMITTÉN 
Utvärderingsrapport om 
det tredje fleråriga programmet för 
små och medelstora företag i 
Europeiska unionen (1997-2000) 
Rådets beslut 97/15/EG av den 9 december 1996 
1. INLEDNING 
I december 1996 antog rådet det tredje fleråriga programmet för små och medelstora företag i 
Europeiska unionen^. Programmet sträcker sig över 4 år från 1997 till 2000. I beslutet anges 6 
mål och 25 åtgärder för att nå dessa mål. 
Avsikten med detta meddelande är att presentera den externa utvärderingsrapporten om 
genomförandet av det tredje fleråriga programmet för små och medelstora företag. Enligt 
artikel 6 i rådsbeslutet skall kommissionen lämna en sådan rapport till Europaparlamentet, 
rådet, Ekonomiska och sociala kommittén samt Regionkommittén före utgången av 1999. Men 
på begäran från rådet lämnas rapporten nu, 6 månader innan kommissionen lägger förslaget till 
nästa fleråriga program för små och medelstora företag, vilket planeras till slutet av 1999. Detta 
för att ge utrymme åt konstruktiv återkoppling från utvärderingsresultaten till förslaget till ett 
nytt program. 
Utvärderingsrapporten lades ut på kontrakt till Deloitte & Touche efter ett öppet 
anbudsförfarande^. Själva utvärderingsarbetet inleddes i september 1998. Slutrapporten inkom 
den 30 april 1999 och ett sammandrag bilägges detta meddelande. 
ALLMÄNNA KOMMENTARER 
1. Kommissionen välkomnar den utvärdering konsulterna gjort, särskilt deras uppfattning att, i 
den utsträckning det går att slå fast i detta skede, det tredje fleråriga programmet för små och 
medelstora företag genomförs på ett godtagbart och kostnadseffektivt sätt. Eftersom över 
hälften av programutgifterna ligger på mål C 3 noterar kommissionen med tillfredsställelse att 
åtgärderna under det målet, bortsett från partnersökningsnäten, får ett allmänt sett gott betyg. 
Utvärderingskonsulterna framhåller generellt den tydliga rollen för insatserna från GD XXIII 
(Företagspolitik, handel, turism och näringsdrivande föreningar), som ansvarar för 
genomförandet av programmet. De ger ett särskilt högt betyg åt de "policyåtgärder" som GD 
XXIII genomfört. 
Kritiken gäller särskilt områden där "pilotverksamhet" genomförs, vilken enligt konsulterna 
inte bidrar verksamt till egentlig policyutveckling. Vidare uppfattas fördelningen av de knappa 
mänskliga och ekonomiska resurserna på alltför många småskaliga projekt som en svaghet i 
delar av programmet. Kommissionen instämmer i principen att pilotverksamhet bör vara tydligt 
kopplad till övergripande policyprogram, och att resultaten bör användas aktivt och spridas. 
Projekten bör vara så omfattande att de ger användbara resultat. 
2. I kapitel 1 och 2 av sammandraget beskrivs det tillvägagångssätt och den metod som 
tillämpades vid utvärderingen. Kommissionen vill här betona två omständigheter när det gäller 
utvärderingen och programmet som man bör hålla i minnet när man läser utvärderingen: 
1 Rådets beslut av den 9 december 1996, 97/15/EG, EGT L 6, 10.1.1997, s. 25-31. 
2 Anbudsinfordran offentliggjord i EGT S 48, 10.3.1998, s. 38-39. 
3 Mål C: "Hjälpa små och medelstora företag att europeisera och internationalisera sina strategier, särskilt genom 
bättre informations- och samarbetsavdelningar." 
För det första tidsaspekten, utvärderingen är gjord i ett mycket tidigt skede av 
programgenomförandet. Som nämndes ovan beror detta på att man vill få konstruktiv 
återkoppling till förberedandet av nästa program. Men att lägga utvärderingen halvvägs genom 
programmet medför vissa nackdelar. Många nya åtgärder som lanserats genom det tredje 
fleråriga programmet för små och medelstora företag har ännu inte gett mätbara resultat. Därför 
kan heller inget säkert sägas om deras verkan, effektivitet eller nytta. Samma gäller ändringar 
som vidtagits i uppläggningen av och resultatrapporteringen från äldre projekt. 
För det andra är den slutliga målgruppen på 18 miljoner små och medelstora företag i 
Europeiska unionen i sig mycket bred och mångskiftande^. Att bedöma verkan på målgruppen 
med hjälp av statistiskt representativa stickprov för varje mål och åtgärd skulle ha varit en 
omöjlig uppgift för utvärderingens rimliga tids- och budgetramar. Följaktligen grundar sig 
utvärderingens slutsatser, av nödvändighet, främst på uttalanden från intressenter och 
mellanhänder, snarare än på "objektiva" data. Det betonas dock i rapporten att riktiga 
indikatorer på prestanda behövs för att åtgärder som vidtas inom programmet skall gå att 
utvärdera på ett mera vetenskapligt sätt i framtiden. Kommissionen instämmer i att ett antal 
prestationsindikatorer borde ingå i förslaget till nytt program, så att det blir möjligt att 
genomföra en mera objektiv utvärdering av framtida åtgärder. 
IAKTTAGELSER OM BEDÖMNINGEN AV SÄRSKILDA ÅTGÄRDER PER MÅL 
Detta avsnitt syftar till att ge en första reaktion på vissa viktigare slutsatser och 
rekommendationer i utvärderingen. Mera detaljerade kommentarer kommer att lämnas i 
förslaget till nästa program. 
3.1. Mål A och F 
Kommissionen håller med om att man bör bygga vidare på resultaten av programmet 
samordnade åtgärder med medlemsstaterna. Utvecklingen under det senaste året har gett 
struktur och målinriktning åt det inledningsvis vida diskussionsfältet, och är på väg mot att 
identifiera vissa bra metoder. Exempelvis har medlemsstaterna nu enats om en lista över bra 
metoder, som resultat av arbetet i seminarier om stödåtgärder för företagsnybildning. Dessa bra 
metoder kommer att spridas i vida kretsar med hjälp av en reklambroschyr. I broschyren 
kommer man också att uppmärksamma webbplatsen - beräknas startklar till andra halvåret 
1999 - där mer information om de samordnade åtgärderna kommer att finnas och där 
intresserade organisationer kommer att uppmanas att ta aktiv del i diskussionen om bra 
metoder på de berörda områdena. Vidare har man gjort stora framsteg den senaste tiden när det 
gäller att lägga fast lämpliga förfaranden med medlemsstaterna, särskilt i form av rullande 
arbetsprogram. 
BEST-gruppens (Arbetsgruppen för enklare företagsvillkor) rekommendationer har följts upp 
med en handlingsplan som godkändes av rådet den 29 april 1999. Hanlingsplanen spänner över 
ett vitt område och omfattar för första gången alla politikområden som påverkar företagande 
och företag. Kommissionen kommer, i nära samarbete med medlemsstaterna, att noga följa upp 
genomförandet av handlingsplanen. Arbetet kommer bl.a. att omfatta regelbunden rapportering 
till rådet, fr.o.m. 2000, om den pågående utvecklingen, med särskild information om varje ny 
Se Företag i Europa, GD XXIII/Eurostat, femte rapporten, juni 1999. 
åtgärd. Kommissionen skall också komma överens med medlemsstaterna om sätt att mäta den 
företagsfrämjande politikens framgångar. Eventuellt kommer man att göra en oberoende 
framstegsutvärdering med hjälp av näringslivet. Denna utvärdering skulle i så fall bedöma hur 
handlingsplanen påverkar företagens prestationer och bidra till att urskilja områden där det 
krävs ytterligare insatser, samt eventuellt rekommendera hur detta skulle kunna uppnås. 
I fråga om bedömningen av näringslivseffekter anser kommissionen att väsentliga 
förbättringar gjorts i de analyser av regelverkets effekter som lagförslagen undergår, samt att 
samrådsförfarandena blivit mera kompletta. Dock medger kommissionen att det krävs 
ytterligare förbättringar av bedömningarna av näringslivseffekter. Just nu diskuteras en 
omarbetning av anvisningarna för hur bedömningen av näringslivseffekter skall genomföras 
parallellt med en ny version av bedömningsformuläret. Förhoppningsvis kommer förslagen att 
antas inom kort. Detta är interna arbetsförfaranden, men kommissionen överväger att 
offentliggöra de omarbetade anvisningarna tillsammans med formuläret. 
Det material om euron som nämns är faktiskt inte bara en cd-rom, utan en cd-rom i 
kombination med en broschyr. Broschyren innehåller ett sammandrag av innehållet på cd-
romskivan och är därmed intressant för företagare (särskilt småföretagare) som inte har tillgång 
till utrustning för att läsa cd-romskivor. Detta dubbla angreppssätt, både cd-rom och broschyr, 
bör vara till hjälp för alla små och medelstora företag, oberoende av storlek. Det är mot denna 
bakgrund som man bör se den information i utvärderingssammandraget som ger ett intryck av 
att produkten bara är en cd-rom och därför saknar intresse för de minsta företagen. 
Slutsatserna i utvärderingen om värdet och kostnadseffektiviteten i arbetet i EEIG (Europeiska 
ekonomiska intressegrupperingar) förefaller subjektiva och grundlösa. Eftersom EEIG är den 
enda gränsöverskridande rättsliga organisationsform EU-företagen har är det viktigt att peka på 
att den existerar. Ungefär 1 000 EEIG har bildats. Arbetet på området har bara i mindre 
utsträckning gått ut på att göra reklam för organisationsformen genom en broschyr och genom 
information om EEIG via Regie-databasen. Kommissionen har aldrig haft för avsikt att 
marknadsföra EEIG direkt till företagen, utan snarare att informera via sådana kanaler som 
Euroinfocentrerna och branschorgan, för att lämna fritt spelrum åt marknadskrafterna. Däremot 
följer kommissionen upp intresse för EEIG och lämnar information på webbplatsen. Precis som 
det står i utvärderingen är kostnaden för åtgärdsområdet minimal. För övrigt har 
Europaparlamentet uppmanat till ett mera dynamiskt och riktat sätt att hantera EEIG^. 
3.2. Mål B och JEV (europeiska samföretag) 
När det gäller Rundabordssamtalen mellan banker och små eller medelstora företag, med 
åtföljande resultatspridning, bestod slutrapporten efter den andra rundabordsrundan av ett 
sammandrag och rekommendationer. Materialet översattes till alla de officiella språken och 
publicerades tillsammans med hela rapporten på engelska. Ungefär 8 500 exemplar trycktes 
och alla rekvireringar kunde tillgodoses. De ämnen som behandlades i den tredje 
rundabordsrundan pekar på nödvändigheten av att kombinera lånefinansiering med externa 
kapitaltillskott, ett klart underutvecklat område i Europa. Det är viktigt att peka på nya 
finansieringskällor för små och medelstora företag så att de blir mindre beroende av 
lånefinansiering, som bortåt 1/3 av de små och medelstora företagen fortfarande har svårt att få 
5 Europaparlamentets resolution av den 14 juli 1998 som svar på kommissionens meddelande av den 9 september 
1997 (KOM(97)434). 
tillgång till. Med utgångspunkt i slutrapporten från den tredje rundabordsrundan, som kommer 
att läggas ut på internet, räknar kommissionen med att arrangera minst 3 konferenser i 
medlemsstaterna som, i överensstämmelse med rekommendationen, skulle kunna kopplas till 
samordnade åtgärder. 
När det gäller CREA gav kommissionen faktiskt enligt artikel 3.2 i rådets beslut 97/15/EG, ut 
årsrapporter om pilotprojektet groddkapital I och ombesörjde extern utvärdering. 
Medlemsstaternas förvaltningskommitté för det tredje fleråriga programmet för små och 
medelstora företag (artikel 4-kommittén) informerades regelbundet om de framsteg som 
gjordes och fick tillfälle att yttra sig över den externa utvärderingen. Den samtyckte också till 
att starta CREA. Detta gör kritiken mot CREA desto mer förvånande. 
Det nya CREA-programmet som kommissionen antog i november 1998, är en följd av att de 
europeiska kapitalmarknaderna fortfarande misslyckas med att förse groddföretag med 
riskkapital. Flera tusen innovativa små och medelstora företag startas aldrig därför att 
riskkapital saknas. Kommissionen föreslog flera väsentliga ändringar i det första 
groddkapitalprojektet för att dels öka antalet nybildade företag med hjälp av CREA, dels öka 
antalet nya arbetstillfällen i dessa företag. Exempelvis infördes en nedre gräns för 
kapitalfondens storlek på 4 miljoner euro, ett krav på att 50 % av kapitalet måste komma från 
den privata sektorn (för att endast livskraftiga projekt skulle få stöd) och en breddning av 
åtgärden till att även omfatta företag som övertas av nya ägare, vilket i de flesta fall ur rättslig 
synpunkt är synonymt med att starta ett nytt företag. 
CREA är också svaret på Europaparlamentets begäran att fokusera programmets budget på att 
till låg kostnad skapa nya företag och nya arbetstillfällen. Verksamheten sker än så länge i liten 
skala men kommer att, på europeisk nivå, visa på möjligheterna med att ge stöd i form av 
riskkapital till groddföretag och finansiering i startskedet till nybildade innovativa små och 
medelstora företag. Kommissionen kommer att ordna med utvärdering av CREA, dvs. det 
första groddkapitalprojektet, och se till att resultaten sprids på bred front. 
Förslaget till direktiv beträffande sena betalningar, som betraktas som kostnadseffektivt, är ett 
viktigt policyinitiativ till förmån för små och medelstora företag som kommer att fullföljas. 
Kommissionen välkomnar den politiska överenskommelsen som uppnåddes i Industrirådet den 
29 april om kompromisstexten under det tyska ordförandeskapet och uppmanar 
Europaparlamentet och Rådet att utan dröjsmål anta direktivet. De praktiska åtgärderna för 
utbildning i likvididetsförvaltning för små och medelstora företag kommer att ses över i ljuset 
av resultaten av redan lanserade åtgärder. 
JEV genomförs till största delen utanför det tredje fierårsprogrammets ram. Kommissionen var 
väl medveten om att den bristande marknadsföringen av JEV. Väldigt många små och 
medelstora företag känner fortfarande inte till JEV. Kommissionen inledde därför i början av 
1999 en reklamkampanj inriktad på att hjälpa småföretagarorganisationer att arrangera JEV-
evenemang som skulle sammanföra små eller medelstora företag från minst två medlemsstater. 
När det gäller förfarandena är kommissionen medveten om att både de finansiella 
intermediärerna och de små eller medelstora företagen efterfrågar regelförenkling. Dock måste 
jämvikt upprätthållas mellan å ena sidan regelförenkling, å andra sidan effektiv 
bedrägeribekämpning och därmed åtföljande rapporteringssystem. 
När det gäller stödet till genomförandestudier, så är det en förutsättning för investeringsstödet 
på 10 % som utgår när det transnationella samföretaget har bildats. Utan denna andra stödinsats 
hade kommissionen fått nöja sig med att bekosta dyra genomförbarhetsstudier utan att kunna 
påverka bildandet av nya samföretag. Eftersom stödet är begränsat till högst 100 000 euro per 
projekt försöker de små och medelstora företagen hålla nere kostnaden för 
genomförbarhetsstudien och satsar på investeringsstödet, vilket leder till att fler nya 
arbetstillfällen skapas. 
3.3. Mål C 
Kommissionen välkomnar det genomgående positiva betyg som tilldelas Euroinfocentrerna 
(ElC-nätet), vilka står för en tredjedel av programutgifterna i det fleråriga programmet. Att 
enträget betona kvaliteten har visat sig vara en framgångsrik metod och lett till bedömningen 
att verksamheten är prisvärd. Samma kvalitetsinriktning kommer att bibehållas för att ge 
företagen bästa möjliga service. I anknytning till detta och till begreppet "first-stop shops" 
kommer kommissionen att stärka Euroinfocentrernas roll i ett nära samarbete med andra lokala 
och regionala instanser för stöd till näringslivet för att den vägen skapa ett gemensamt och 
enhetligt tjänsteutbud till små och medelstora företag. Initiativet "näringslivsdialogen", som 
ingår i den "dialog med medborgarna och näringslivet" som lanserades vid Europeiska rådets 
möte i Cardiff i juni 1998, bidrar kraftigt till en utveckling i denna riktning. Större samverkan 
med nationella stödorgan för små och medelstora företag är en del av denna politik. 
Utvärderingskonsulterna är införstådda med att BC-NET och BRE undergått stora 
förändringar för att bli effektiva och att det är för tidigt att bedöma resultaten. Av de första 
tecknen att döma förefaller dock förändringarna, såsom det nya datorhjälpmedlet som infördes 
1998, vara på väg att ge resultat. Kommissionen instämmer i att en omfattande och oberoende 
utvärdering av BC-NET och BRE borde göras under år 2000. När utvärderingsresultaten 
föreligger kommer kommissionen att överväga de mest effektiva åtgärderna, däribland 
alternativet att slå samman de båda nätverken. 
Europartenariat och Interprise evenemang betraktas som överlag kostnadseffektiva. De 
första resultaten från det senaste Europartenariat evenemanget i Wien 10-11 maj, vilket 
kombinerades med ett PHARE-Partenariat och samlade ca. 2.700 företag, ger en indikation om 
dessa stora evenemangs fortsatta framgång. Europartenariat, Interprise och IBEX evenemang 
kommer att bli föremål för särskilda utvärderingar under 1999 och år 2000, men arbete pågår 
redan nu med att förbättra kvaliteten och att utveckla nya verktyg. 
Kommissionen medger att arbetet med viktiga policyfrågor när det gäller underentreprenader 
måste drivas vidare. Som uppföljning till den andra europeiska underentreprenadkonferensen i 
Graz i oktober 1998 kommer ett meddelande om underentreprenader att slutföras före utgången 
av 1999. Ett centralt inslag i meddelandet kommer att vara ett nytt arbetsprogram om 
underentreprenader för de närmaste åren. 
I fråga om breddning av löpande GD XXIII-program utelämnar utvärderingsrapporten EU:s 
förestående utvidgning och det faktum att det tredje fleråriga företagsprogrammet öppnats för 
sju kandidatländer" och att ytterligare fyra torde ansluta sig i slutet av 1999. Dessa länder har 
övertygande visat på sitt engagemang genom att bidra med egna medel till programbudgeten. 
Bulgarien, Tjeckien, Estland, Ungern, Polen och Slovakien från den 1 december 1998, och Rumänien från den 1 
januari 1999. Tillsammans med EU-länderna och EES-länderna deltar nu 25 länder i det tredje fleråriga 
programmet för små och medelstora företag. 
Att låta dem delta i programmet är en del av kommissionens anslutningsförberedande strategi 
och kommer att hjälpa kandidatländerna att integrera i EU:s företagspolitik. Det kommer också 
att hjälpa dem att utveckla en egen politik på området och att stimulera företagandet inför det 
kommande EU-medlemskapet. Utvärderingens rekommendationer att t.ex. öppna 
Europartenariat för länder utanför EU skjuter således vid sidan om målet. 
3.4. Mål D 
Pilotprojekten om innovation har startats nyligen (1997), och det är ännu för tidigt att dra 
några bestämda slutsatser. Resultaten av dessa projekt, som självklart blir isolerade företeelser, 
kommer att utvärderas och analyseras. Avsikten med dem har alltid varit att pröva 
policyalternativ. 
Planerade insatser när det gäller utbildning rör främst policy och behöver inte dra med sig 
några nya kostnader. Avsikten är ett meddelande om utbildning och små eller medelstora 
företag skall färdigställas inom den närmaste tiden. Syftet är att utreda de små och medelstora 
företagens behov när det gäller företagarutbildning, varvid insatser som redan är på gång både i 
medlemsstaterna och på gemenskapsnivå skall tas med i beräkningen. Det tredje fleråriga 
företagarprogrammets enda initiativ fram till nu på området kvalitet är kommissionens 
fortsatta stöd till det europeiska kvalitetspriset till små och medelstora företag som existerar 
sedan ett antal år och har vidsträckt erkännande inom näringslivet I egenskap av ett värdefullt 
verktyg för att förbättra kvalitetsstyrningssystemen. 
3.5. Mål E 
Arbetet med att främja entreprenörskap har fått ökad vikt sedan Kommissionens Meddelande 
1998 om främjande av entreprenörskap. Kommissionen ställer sig bakom rekommendationen 
att fokusera på att utveckla forskning och främja bra metoder. 
De flesta av de horisontella åtgärderna i programmet gynnar småföretag och hantverksföretag. I 
rådets beslut om det tredje fleråriga programmet för små och medelstora företag bekräftas 
behovet av särskilda stödåtgärder riktade till hantverk, småföretag och mikroföretag, liksom 
till sådana målgrupper som kvinnor, unga företagare eller företagare ur minoritetsgrupper. 
Kommentarerna om huruvida det är bra eller dåligt att rikta särskilda åtgärder till målgrupper är 
därför ointressanta. 
Det stod vidare uttryckligen i kommissionens förslag till det tredje fleråriga programmet att 
metoderna för att nå målen skulle inbegripa pilotprojekt (transnationellt samarbete, 
utbildningsåtgärder, gemensamt deltagande i handelsmässor m.m.), konferenser (särskilt 
hänvisas till den tredje och fjärde europeiska konferensen om hantverk och småföretag) och 
studier. Det är just dessa metoder som har använts under hela det tredje fleråriga programmet. 
I utvärderingen antyds att åtgärderna på området kom igång sent. Vissa projekt som 
finansierades via det andra fleråriga företagsprogrammet har emellertid inte slutförts förrän i år. 
Förslagsomgångar inom det tredje programmet utlystes 1997 och 1998, vilket knappast kan 
anses som sent för ett program med fyra års löptid. Kommissionen instämmer i att man nu 
måste koncentrera sig på att utvärdera resultaten av det avslutade arbetet och sprida resultaten i 
så vida kretsar som möjligt. 
Frågan om huruvida åtgärder på området handel är relevanta eller ej är återigen en sak som 
avgörs på ett entydigt sätt i rådsbeslutet om det tredje fleråriga programmet, I vilket handel och 
distribution anges som målgrupp för ett antal åtgärder. 
Vitboken om handel har blivit mycket uppskattad, särskilt av Europaparlamentet, rådet och 
Ekonomiska och sociala kommittén. Nästa uppgift blir att genomföra handlingsplanen i bilagan 
till vitboken så effektivt som möjligt. Ett inslag i planen är en upplysningskampanj. Som en del 
av kampanjen kommer man att ge ut resultaten av Commerce 2000 (fas 3) och dra nytta av 
Internet för att samla in fler bra metoder. Kommissionen håller med om att resultaten av 
Commerce 2000 nu bör analyseras och spridas på bred front, och arbetet med detta är redan 
igång. Det är främst genom denna verksamhet man skapar mervärde utifrån 
undersökningsarbetet. Resultaten från näthandeln kommer att inkluderas i 
upplysningskampanj en. 
SLUTSATSER 
Kommissionen anser att utvärderingsrapporten utgör en nyttig genomlysning av de åtgärder 
som vidtagits under det tredje flerårsprogrammet. Slutsatserna och rekommendationerna 
kommer att beaktas noga under arbetet med att förbereda nästa flerårsprogram och vissa av 
dem har redan accepterats i detta Meddelande. Kommissionen ställer sig bakom den 
övergripande rekommendationen att det framtida arbetet borde fokuseras på ett mindre antal 
större prioriteringar och att åtgärder i mindre skala som inte visat sig vara kostnadseffektiva 
inte bör fortsättas. GD XXIII kommer också att sträva efter att säkerställa bästa nyttjande av 
medlen under den återstående programperioden. 
BILAGA: SAMMANDRAG AV UTVÄRDERINGSRAPPORTEN FRÅN DELOITTE & TOUCHE 
1. Vårt tillvägagångssätt 
Deloitte & Touche utsågs för att göra utvärderingen av det tredje fleråriga programmet för små 
och medelstora företag. En arbetsgrupp med konsulter från sex medlemsstater, baserade i fyra 
kontor, utförde arbetet under en halvårsperiod i linje med ett detaljerat förslag som 
presenterades i ett anbudsförfarande. 
Uppdraget är uppdelat i tre tydliga delar: 
• Indelning av verksamhet som inletts inom ramen för det tredje fleråriga programmet. 
• Ingående fältstudier och analyser för att fastställa verksamhetens resultat, dess inverkan på 
intresserade parter samt uppfattningar om verksamhetens värde inom kommissionen och bland 
medlemsstaternas representanter och andra intresserade parter. 
• Analytisk utvärdering av uppnådda resultat. 
Utvärderingsgruppen lade särskild vikt vid direkta samtal med viktiga aktörer ute på fältet. 
Dessa bestod bl.a. av: 
• 
• 
• Programmets målgrupper (som kontaktades genom SMF-organisationer och i vissa fall 
individuella företag). 
Förmedlingsorganisationer och -byråer som leder åtgärder med och/eller för kommissionen 
inom ramen för programmet. 
Tjänstemän inom hela kommissionen, som arbetar inom berörda områden. 
Programmets institutionella övervakare, d.v.s. medlemsstaternas tjänstemän i artikel 4-
kommittén. 
Tjänstemän inom hela GD XXIII. 
Vårt tillvägagångssätt inriktades på fyra huvudelement, inom såväl programmets enskilda 
åtgärder som programmet som helhet. Dessa element var: 
Kvalitet på syfte och tillvägagångssätt. I detta område granskar vi rollen och valet av 
förmedlingsorganisationer som utsetts av kommissionen, subsidiaritetsfrågor och framför allt 
åtgärdernas motiveringar baserade på uttryckta behov eller identifierade problem. 
Kvantitativ inverkan, ett område som innebär vissa svårigheter med tanke på kommissionens 
relativa avlägsenhet från själva verksamhetsfältet för Europas SMF. Vidare är flera åtgärder 
avsedda att pröva en fråga eller idé och förväntas därför inte resultera i någon direkt kvantitativ 
inverkan i detta skede. Där det har varit möjligt har vi försökt att fastställa kvantitativa 
åtgärder. 
Kvalitativ inverkan, en kombination av flera faktorer såsom ändringar i lagstiftningen till 
fördel för SMF, mervärdet av kommissionens verksamhet jämfört med vad som skulle ha hänt 
om det fleråriga programmet inte hade ägt rum, i vilken omfattning användbar information och 
"lärdomar" har nått fram samt den indirekta effekten genom att andra aktörer övertalas att vidta 
åtgärder till fördel för SMF. 
Kostnadseffektivitet, där vi försöker fastställa effektiviteten, verkningsgraden, användbarheten 
och genomförbarheten av programmets åtgärder. I detta område tittar vi dels på förhållandet 
mellan kvantitativa och kvalitativa resultat och dels kostnaderna för åtgärden i fråga. När det är 
relevant försöker vi beräkna kostnaderna för andra aktörer som vidtar åtgärder för 
kommissionens räkning. Våra slutsatser är baserade på en subjektiv avvägning av samtliga 
faktorer. Det faktum att vissa åtgärder ännu inte befinner sig i ett stadium där resultaten är 
tydliga gör det svårt att göra en bedömning av dessa åtgärders kostnadseffektivitet. 
Det bör noteras att samtliga ovannämnda utvärderingskriterier bedömdes utifrån åtgärdernas 
helhetsperspektiv. Vi har granskat det fleråriga programmet i förhållande till den verksamhet 
som bedrivs av andra avdelningar inom kommissionen och medlemsstaternas myndigheter. Vi 
har även bedömt programmet i förhållande till Europeiska unionens nuvarande politiska 
prioriteringar när det gäller att stödja SMF, uppmuntra företagsamhet och öka sysselsättningen. 
I våra slutsatser har vi tagit hänsyn till de resurser som finns till GD XXIII :s förfogande 
(finansiella och mänskliga). 
Vår utvärdering omfattar verksamhet som fått bidrag inom ramen för det fleråriga programmet 
under perioden 1997-1998 och innefattar även verksamhet som påbörjats under de första 
månaderna 1999. Vi har också försökt att ta hänsyn till den sannolika effekten av de åtgärder 
som kommer att vidtas senare under 1999 och även under 2000 i den mån det går att göra en 
bedömning av dessa. Det är dock tydligt att en "preliminär" utvärdering såsom denna inte kan 
fastställa det slutliga värdet och kostnadseffektiviteten av vissa åtgärder som fortfarande var i 
utvecklingsskedet när vår analys utfördes. 
2. Metodik 
Vår arbetsgrupp gjorde först ingående och ofta långa intervjuer med en rad olika tjänstemän 
inom GD XXIII. Vi besökte sedan samtliga medlemsstater (både för diskussioner med 
tjänstemän i olika huvudstäder och besök hos de olika regionernas projektorganisatörer och 
leverantörer av förmedlingstjänster). Vi organiserade en dag för rundabordsdiskussioner i 
Bryssel för att erbjuda samtliga SMF-organisationer möjligheten att ge sina kommentarer. Vi 
gjorde även ett antal intervjuer med tjänstemän från andra avdelningar inom kommissionen. 
Vidare förbereddes totalt 34 olika enkäter som sändes ut till nästan två tusen mottagare inom 
15 olika målgrupper. 
På det hela taget var analyserna och de direkta fältstudierna noggranna och uttömmande. Vårt 
mål var inte nödvändigtvis att i samtliga fall inhämta statistiskt giltiga åsiktsprover (vad 
beträffar användare av tjänster skulle detta ha medfört ett mycket mer omfattande arbete). Vår 
utvärdering är mer en överblick av hur hela det fleråriga programmet fungerar. Utförliga 
utvärderingar av enskilda åtgärder inom det fleråriga programmet genomförs separat. Vår 
uppgift bestod inte i att duplicera dessa utan istället få exempel på olika åsikter och belysa 
framsteg och problemområden. Vi försökte därför att erbjuda samtliga opinionskategorier 
möjligheten att ge sina kommenterar på programmet och att samla in tillräckligt med svar för 
att kunna urskilja en allmän indikation på olika åsikter. 
I de flesta utvärderingar som riktades till statstjänstemän, förmedlingsorganisationer och 
projektorganisatörer fick vi in många svar. Endast när det gällde Interprise-organisatörer, 
förmedlare inom BC Net/BRE och medlemmarna i kommittén för handel och distribution var 
10 
• resultaten en besvikelse trots den nitiska uppföljningen. I båda fallen gjordes ett antal intervjuer 
för att komplettera enkätundersökningen. 
Med tanke på studiens karaktär skulle det vara omöjligt att tillskriva åsikterna från de olika 
kategorierna av parter som ingick i vår undersökning någon vetenskaplig tyngd. Därtill 
kommer att de ingående diskussionerna avslöjade många olika åsikter, varierande intensitet i 
åsikterna och olika grader av betoning även inom samma opinionskategorier. Den oundvikliga 
tendensen att av egenintresse färga svaren var också en faktor som vi fick ta hänsyn till. Vi har 
försökt att lägga större vikt vid åsikter som baserats på objektivitet och samstämmighet inom 
större provgrupper än vid sådana som har framförts av enskilda individer och parter med 
direkta intressen. I vissa fall där vi har känt att enskilda kommentarer har avspeglat ovanlig 
insikt har vi emellertid rapporterat dessa och indikerat om vi har hållit med om de uttryckta 
åsikterna. 
I vissa fall har vi mött utbredd okunskap om detaljerna i kommissionens verksamhet, även 
bland medlemmarna i artikel 4-kommittén. Ibland har vi också känt att åsikterna grundats på 
information som inte längre är aktuell. Vi har försökt att ta hänsyn till de missuppfattningarna 
som detta kan ha medfört och på flera ställen har vi indikerat att vi inte håller med om 
kommentarerna som uttryckts av enstaka intresserade parter. När vi gör detta förklarar vi varför 
vi inte samtycker. 
Vad beträffar åsikterna från artikel 4-kommittén har vår undersökning avslöjat många kritiska 
områden, även i områden där kommittén enhälligt har godkänt åtgärden i fråga. Vårt 
tillvägagångssätt har gått ut på att troget avspegla åsikterna som vi i förtroende tagit del av 
under intervjuerna. Voteringsmönster i kommittéer kan grundas på många olika faktorer och vi 
kan inte kommentera varför det kan finnas avvikelser mellan de åsikter som vi tagit del av och 
de som framförts öppet under kommittésammanträden. 
Vi är övertygade om att våra slutsatser, som dels bygger på åsikter från de olika parterna inom 
det fleråriga programmet och dels vår egen bedömning av dessa åsikter och de åtgärder som 
hittills vidtagits under programmet, är välgrundade inom ramen för vårt uppdrag. I rapportens 
bilagor finner läsaren en sammanfattning av undersökningens resultat i förhållande till varje 
opinionskategori. Där vi uttrycker våra egna åsikter om enskilda element inom programmet 
försöker vi tydliggöra detta i texten. 
3. Indelning av åtgärder 
Mål A och F: Förenkla och förbättra den administrativa och regelmässiga affärsmiljön. 
Förbättra instrumenten för SMF-politik. 
Vi identifierade följande åtgärder: 
Samordning med andra delar av GD XXIII och andra delar av kommissionen för att påverka 
villkoren för den politiska debatten och säkerställa att man inom ramen för EUs politiska 
utveckling tar hänsyn till SMF-intressen. 
Samråd med SMF-organisationer och om möjligt med utvalda SMF för att säkerställa att SMF-
representanter har möjlighet att kommentera förslag till ny EU-lagstiftning och tillgängligheten 
för SMF till EU-program. 
11 
• 
• Övervakning av systemet "Business Impact Assessments" för att säkerställa att samtliga av 
kommissionens tjänster ger en bedömning av hur förslag till ny lagstiftning kan komma att 
påverka SMF. 
Samordnade åtgärder för att främja en större samordning mellan medlemsstaterna i deras 
åtgärder till förmån för SMF och för att främja identifieringen och spridningen av "bästa 
praxis" och "god praxis" på samtliga myndighetsnivåer. 
Upprättandet av och stöd till "Business Environment Simplification Task Force" (BEST) samt 
publiceringen av BEST-rapportens båda delar. Dessutom publiceringen av en kommunikation 
om kommissionens svar på BESTs rekommendationer med ett förslag till en handlingsplan för 
medlemsstaterna och kommissionen. 
Publiceringen av en rekommendation om hur man kan förbättra och förenkla affärsmiljön för 
nystartade företag samt förberedelser inför upprättandet av en databas över medlemsstaternas 
åtgärder inom ny företagande. 
Organiserandet av ett forum för diskussioner om överlåtelse av företag, en kommunikation om 
denna fråga med en sammanfattning av resultaten av 1994 års rekommendation samt ett 
meddelande om ansökningsomgång till pilotprojekt för SMF-utbildning i överlåtelse av 
företag. 
Särskilda åtgärder för att hjälpa SMF att göra nödvändiga anpassningar till införandet av euron 
(förutom det ovannämnda arbetet med att påverka verksamheten i kommissionens övriga GD 
inom detta område). De särskilda åtgärderna har bl.a. innefattat: rundabordskonferenser och 
seminarier där man har tagit upp särskilda frågor med andra intresserade parter, 
informationskampanjer som ägt rum genom EIC, säkerställandet av ordningsregler för 
relationerna mellan konsumentorganisationer och SMF, information om införandet av euron till 
representanter inom turism och handel, utvecklingen av en cd-rom/broschyr avsedd för SMF 
samt offentliggörandet av en infordran av förslag till pilotprojekt för SMF-utbildning angående 
införandet av euron. 
Underhåll av en databas som kallas Régie rörande inrättandet av Europeiska ekonomiska 
intressegrupperingar (EEIG), en kommunikation om deltagande av EEIG i offentliga kontrakt 
och program samt utarbetandet av en praktisk handbok för SMF med information om när EEIG 
kan vara ett användbart instrument för gränsöverskridande samarbete. 
Arbete med statistiska frågor rörande europeiska SMF, bl.a. den regelbundna rapporten "Företag 
i Europa", broschyrer om särskilda frågor, bl.a. "statistik i fokus", publikationen 
"Företagstjänster i Europa " samt utarbetandet av ett utkast till en förordning rörande 
företagsstatistik i framtiden. 
Regelbundna rapporter med titeln "The European Observatory for SMEs" som förberetts av 
externa konsulter och forskningsinstitut, och som tar upp politiska frågor rörande SMF-
utveckling och erfarenheter från samtliga medlemsstater. 
Genomförandet av ett antal särskilda utvärderingar av enskilda element i det fleråriga 
programmet, organiserandet av den nuvarande utvärderingen, samordning med kommissionens 
GD XIX inom detta område samt utvecklingen av resultatindikatorer för den pågående interna 
övervakningen av GD XXIIIs program. 
12 
Mål B (och JEV): Förbättra den finansiella affärsmiljön för foretag 
Vi identifierade följande åtgärder: 
• Organiserandet av ett antal rundabordskonferenser för bankchefer och SMF med avsikt att 
identifiera "bästa praxis" och förbättra de små och medelstora företagens bankförbindelser samt 
publiceringen av rundabordskonferensernas resultat. 
• Forskningsstudier och seminarier om olika aspekter av SMF-finansiering, bl.a. riskkapital, 
ömsesidiga garantier, leasefmansiering, tillgång till långfristig kredit, factoring, 
"företagsänglar", säkerhet för SMF samt den föreslagna investeringsbyrån för SMF. 
• Lanseringen av ett nytt pilothandlingsprogram för riskkapital, CREA, för att ge finansiellt stöd 
till inrättandet av upp till 30 st. riskkapitalfonder avsedda för investeringar i nystartade företag 
och överlåtelser av befintliga företag. 
• En kommunikation och ett direktivförslag om hur man ska bekämpa sena betalningar i 
kommersiella transaktioner samt en infordran av förslag till pilotprojekt för utbildning av SMF-
chefer i likviditetsförvaltning. 
• Upprättandet av projektet Joint European Ventures (JEV) där SMF, som planerar att bilda 
samriskföretag eller andra nya gränsöverskridande samarbetsformer, har rätt till bidrag på upp 
till 50% av kostnaderna enligt deras förstudier och upp till 10% av kostnaderna för att 
säkerställa investeringen (med 100 000 euro som högsta bidragsbelopp per samriskföretag). 
Mål C: Hjälpa SMF att följa mer europeiskt och internationellt inriktade strategier, framför 
allt genom bättre information och samarbetstjänster 
Vi identifierade följande åtgärder: 
Underhåll och förbättring av ElC-nätverket genom att utveckla ett "första anhalf-koncept för 
SMF-rådgivning inom EU-frågor och genom att förbättra verksamhetens övervakning, 
kvalitetskontrollen, utbildningen samt nätverksstödet i Bryssel. Nya kategorier av 
"ElC/nätverkssamordnare" (EIC ansvariga för ett nätverk bestående av förgreningar och 
förmedlare genom vilka de erbjuder SMF olika tjänster) och "associerade medlemmar" 
(organisationer som inte kan erbjuda samtliga ElC-tjänster men som ändå bidrar till nätverket) 
skapades för att utvidga nätverkets räckvidd. Ett första steg togs för att använda EIC för att ge 
kommissionen feedback om hur SMF reagerar på politiska initiativ. 
Satsningar för att främja SMF-politiska åtgärder, bl.a. genom nyhetsbrevet Euro Info, 
kampanjstånd vid evenemang, en "besökstjänst" för att ta emot grupper av intresserade parter 
som besöker kommissionen, en informationstjänst öppen för allmänheten samt upprättandet 
och underhållet av webbplatsen GD XXIII. GD XXIII har också gett ut publikationen 
"Verksamhet till förmån för SMF och hantverkssektorn", som bidrar till att öka förståelsen av 
EU-åtgärder inom detta område. 
Underhåll av BC Net- och BRE-nätverken bestående av affärsrådgivare som använder ett 
datoriserat söksystem för att lokalisera potentiella samarbetspartners för SMF i andra EU-
medlemsstater. Det datoriserade systemet har uppgraderats avsevärt och tonvikten ligger nu på 
nätverket av rådgivare istället för själva datasystemet som ett hjälpmedel för att finna partners. • 
13 
• Nätverken håller nu på att lanseras på nytt genom en kampanj som huvudsakligen består av 
nationella möten för medlemsstaternas förmedlare. 
Organiserandet av Europartenariat- och Interprise-evenemang där SMF har möjlighet att möta 
andra SMF som är intresserade av att bilda gränsöverskridande partnerskap. Europartenariat 
har fortsatt att hålla två multisektoriella evenemang per år i EUs mindre utvecklade regioner. 
Interprise-evenemangen har fortsatt att vara sektorspecifika och är mycket mindre i omfattning. 
51 st. Interprise-evenemang ägde rum under perioden 1997/1998. GD XXIII har gett ut en 
handbok för organisatörer av båda typer av evenemang och lagt större vikt vid uppföljningen 
och utvärderingen av evenemangens resultat. 
Ett antal initiativ har lanserats för att försöka utveckla underleverantörspartnerskap för SMF. 
Dessa initiativ innefattar ett antal publikationer, studier och referenshjälpmedel, upprättandet 
av ett forum för underleverantörsförmedlare, organiserandet av ett antal sektoriella projekt och 
befrämjande åtgärder till förmån för EU-underleverantörer i tredje länder, bidrag till SMF-
deltagande i utbildningsprogram i Japan, vidareutvecklingen av ett system för att länka 
samman befintliga databaser för underleverantörer samt organiserandet av IBEX-evenemang 
(internationell buyers' exhibitions). 
Vidare har flera åtgärder vidtagits för att förbättra SMF-tillgången till internationella marknader 
utanför EU. Dessa åtgärder har bestått av en utvidgning av EIC- och BC Net/BRE-nätverken 
till Central- och Östeuropa, medelhavsländerna och även andra delar av världen. 
Europartenariat-modellen har också utvidgats till andra delar av världen för att erbjuda EUs 
SMF möjligheten att utveckla partnerskap med länder i hela världen. Andra åtgärder har 
innefattat studier om internationalisering och den sannolika effekten av en framtida utvidgning 
på EUs SMF samt lanseringen av pilotprojekt för att pröva nya tillvägagångssätt för att hjälpa 
SMF upprätta affärsförbindelser på nya marknader. 
Mål D: Stärka konkurrenskraften bland SMF och förbättra tillgången till forskning, 
innovation och utbildning. 
Vi identifierade följande åtgärder: 
• Studier, forskning och pilotprojekt inom innovation och teknologiska frågor för SMF. • 
• Utövande av inflytande på andra delar av kommissionen (framför allt GD XII och GD XIII) för 
att säkerställa att SMF får bättre tillgång till EU-program inom forskning, teknologi och 
innovation. 
• Upprättandet av ett nätverk av handelsskolor (BENE-nätverket) samt studier om bästa praxis för 
ledarskapsutbildningar för SMF. 
• Lanseringen av ett nytt europeiskt kvalitetspris för SMF. 
• Finansiellt stöd till NORMAPME, en organisation som hjälper SMF att sätta sig in i 
standardkraven på europeisk nivå. 
• Meddelande om ansökningsomgång till pilotprojekt för utbildning av SMF-chefer inom en rad 
olika områden samt utarbetandet av en kommunikation. 
14 
• Ett pilotprojekt inriktat på att utveckla en europeisk metodik för att hjälpa SMF som önskar 
delta i EUs miljöstyrnings- och miljörevisionsordning (EMAS). 547 SMF deltog i revisions-
och inventeringsfasen och 50 utsågs för att få hjälp med EMAS-certifiering. 1997 avfattades en 
rapport om hela projektet. 
• Utgivandet av en handbok om miljöstyrning, av miljögruppen inom EIC. 
Mål E: Främja företagsamhet och stödja målgrupper. 
Vi identifierade följande åtgärder: 
• Förberedningen och organiserande av en stor konferens med temat "Sysselsättning genom 
innovation", som inriktades på hantverkssektorn. Huvudkonferensen föregicks av elva 
förberedande konferenser och samråd med nationella experter och SMF-representanter. 2 000 
delegater deltog i huvudkonferensen. 
• 
• Inflytande på policyn i andra delar av kommissionen beträffande behoven bland 
hantverksföretag och mikroföretag samt bland kvinnliga och unga företagare. 
Lanseringen av 39 studier, konferenser och pilotprojekt för att fastställa behoven bland 
småföretag och hantverksföretag, med bl.a. satsningar för att erbjuda dessa företag möjlighet 
att delta i gränsöverskridande verksamhet, förbättrad standardisering av hantverksprodukter, 
finansiering och utbildning av företag som drivs av kvinnor, utbildning för att främja 
företagsamhet samt lösningar till de särskilda svårigheter som unga företagare står inför. 
Publiceringen av en kommunikation med titeln "Främja företagsamhet i Europa: prioriteringar 
för framtiden". 
Bidrag till undersökningar, studiegrupper, seminarier och konferenser. För att inom ramen för 
Commerce 2000-programmet identifiera framtida utmaningar inom detalj- och grosshandeln 
samt spridningen av bästa praxis genom konferenser och (inom kort) publikationer. 
Publiceringen av en grönbok följd av en vitbok om handel. 
Möten med kommittén för handel och distribution (KHD). Spridning av protokollen till samtliga 
intresserade parter tillsammans med rapporter om yttranden från KHD och dess 
paneldelegationer till tredje länder. 
Interservice-samråd om handelsfrågor. 
En konferens och lanseringen av studier, ett pilotsystem för certifiering av webbplatser avsedda 
att stärka konsumenternas förtroende och en online informationstjänst för SMF rörande 
elektronisk handel. 
15 
s-<u 13 s. :« Ml -** °SB 
t» v: <U 
J3 w 
O 
-*-
a 
U ex) o k. 
CL, 43 °«S T3 
fe i. 
« 
* 
•BD 
•** 
3 
S --c s .ts C/5 J3 
fe &) Utgifi 
1998 
t^ 
o os 
U 
WD 
5 v 
:e« 
•** 
•< 
»3 s in 
•SJ­
ÖS 
O 
Os 
c--
(N 
(M 
in 
so 
<3-
ro 
oo 
i—i 
ro 
os 
CN 
SO 
in 
OS 
G 0) t/3 t/1 1 
fe 
00 
»-
ID 
g 
<D 
*-* 
CO 
,-H 
< 
<< o 
o 
o 
oo 
G i 
• i—< 
CO if 
ti 
co 
1 
-O 
-El 
O 
o 
ca 1 
<D 
i-H 
:0 
fe 
CM 
<i 
< Os 
•* 
o 
T—t 
SO 
^ 
o o 
r-
oo 
CN 
oo 
o\ 
•st­
rö 
CM 
Cl 
SO 
oj 
£, 
co 
'x 
ca i~ 
CL, 
res <7y 
oo <L) 
:oJ T3 
•° :c3 
03 oo3 
, <D 
00 T3 
G cB 
"3 ^ "C o 
CO B 
O -G 
o o ppenhet i 
stration o rre ö 
dmini 
••O oj 
CO g 
o3 
2^ 
^ o o 
o 
so 
•<* 
CN 
O 
o 
o o 
so •sf 
<N 
jd 
3 +-> 
<u 
C/0 
-* 1-1 
ID 
> 
"ö3 G 
O 
••§ 
G 
G c3 
cg 
oS 
Si 
OJ i 
O 
fe 
fe 
5 ^ < CO 
<< TT 
OS 
OS 
l> 
OS 
•<* 
rf 
O 
*n so so 
<s 
os 
00 
i-H 
<< 
»"N 
°C1 
£ 
« 
S 
S 
s 
CG ON 
so 
OS 
SO 
oo 
ro 
O 
IT) 
r--
T—t 
in 
Os 
* 
co 
S 
CO 
^ , 
fe 
fe O o o 
m 
(N 
<N 
O 
r~-
lO 
Os 
* 
a 
_2 *-< o 
-g 
<D 
M 
Xi 
O 
(N 
fe 
fe O 
O 
CN 
00 
OS 
rn 
O 
in 
C~-
in 
Os 
* 
bO .g 'C 
<D 
^ 
J3 
ro 
fe 
fe OS 
OS 
os »A 
00 
"* 
OS 
so 
00 
o 
OS 
r^ 
o 
»T5 
T—1 
IT) 
OS 
fe 
^^ oC5 
s « 
s s s 
co in 
<N 
fN 
in 
O 
o CN 
ro 
ro 
in 
o 
SO 
Os 
T—1 
W) 
_G 
'C 
<D 
'M 
G 
03 
G 
S "ö5 +-• 1 
'C 
-G 
O 
G 
s 
*+-» 
G 
ID 
00 
03 1 
„jQ 
1-1 
fe 
r-, 
PQ 
pa o 
o 1—I 
ro 
^r 
o 
o o 
1—1 
ro 
•f 
c3 00 
G 
"öl +-> 
-O 
K! 
G 
(D 
CO 
(N 
CQ 
CO 
oo 
•t 
T—« 
TT 
m 
(N 
^O 
00 
•<* 
co 
o 
o CM 
\o 
^o 
a 
u 
CO 
C 
tÖ 
2 
M 
en i— ••a 
> 
a 
ao Ö • ^H 
3 
1 
ca 
ö :cö 
T< 
<u 
Ö -t! 5 ö l—1 <u 
3 -*-> to 23 
CQ .a 
CQ o 
o 
o 
cd w C/3 
CD 
;—; 4-» 
ö 
00 
ö oCÖ 
00 
*ö 
fe s 
00 
J3 
o 
il 
tlJ 
T3 ca 
a 
-*-• '§< ca ^ -S 3 
o 
CD £ 
£> 
^d-CQ 
CQ o 
o o 
o o o 
*n 
o 
o 
o o 
o o o 
l/"> 
> 
w H-a 
O 
CQ ^* 
i^ 
T-H 
»o 00 
ov 
\n 
ro 
c* 00 
c\ l~~ 
Vö 
1-H 
IT) 
m 
»/> O 
m 
»n 
CQ 
— 
0^ 
s? 13 
S -g a u 
oo 
T—1 
MD 
CN 
t--
CN 
00 
o r-
in 
T—* 
OS 
oo 
in 
Os 
CN 
T—t 
(-1 <u -*—» Vi 
G _:cd 
en 
C O 
.5 
en 
w 
i-H 
O 
u Os 
'tf-
ro 
^O 
os 
'* 
ro 
>o 
o 
1-1 
cu 
T3 
£ 
bo 
43 
CO 
"o 
Bi ti 
in 
cd 
C 
I 
CU 
S-l 
g 
PQ CN 
U 
U o in 
f-
W) 
»o 
Os 
T—1 
O 
in 
ro 
o in 
O 
o 
o 
•* 
in 
T—1 
os 
£/J 
(-1 
CU 
fl 
B 
1*1 
+-> 
CU 
1 
en 
ed 
t! 
n 
Cg 
!-l 
CU i 
2; 
ro 
O 
U o o o 
o o o 
CN 
in 
CN 
oo 
OS 
r-
ro 
* * 
1-1 
CU 
G o 
cd 
J-H ^ 
-o 
CU 
a 
OX) 
o 
s-l 
B en 
en 
s-i 
cu 
fl 
^ 
O 
u ca 
'S 
c 
CU 
B 
O 
Vi 3 o o 
o in 
CN 
CN 
in 
CN 
00 
OS 
r--
co 
* * 
CU 
en 
"C 
& 
CU fl 
0) >t-> 
Ig -ä fl O 
cd 
cu 
»-I 
• I—1 
T3 T3 
CU 
a i 
s-l 
00 O 
S-l B en 
en Si 
cu 1 
Q-, 
TT 
u 
u ro 
•* 
o 
^ 
OS 
in 
in 
CN 
in 
00 
00 
CN 
in 
s-i 
CU 
s-l ••o 
u 
Si 
cu 
> 
CU 
CU 
fl 
D in 
O 
u o 
o 
o 
-fl 
o 
o 
G 
CU 
ca 
M 
£3 
a 
CU 
a • i—i 
G 
cu 
CU 
s ~ 
ca cu 
60;=! $ «d 6 SMF-del 
Lformationssamr 
O .5 
U ^ 
O 
OS 
in 
-<* 
o 
OS 
in 
O 
S-i 
00 
'C cu 
en 
"3 
ö o 
"is a 
cu •(-; 
.fl 
-fl O 
O 
s-l 
cu 
"3 Cd 
a 
cd 
fl 
• i—i 
-i-» 
00 
J30 
H fe 
«- £ O K 
u «n 
Tt 
1/5 
C3S 
1--
00 
f) 
l—1 
in 
OS 
V) 
<s 
TT 
C3S 
K) 
00 
fo 
V) 
SO 
»-H 
u 
mM 
°C5 
£ 
A 
a 
C/3 in 
in 
o Os 
ro 
O 
r-
t--
vr> 
-_< 
t-~ 
oo 
ro 
ro 
CN 
'Sb 
"o 
å cu -t-» 
si o o 
fl o 
•g > o 
Un 
C/5 
ti 
00 
• -H 
-*—• 
CU 
-•-• 
C/5 
,—i 
Q 
Q ro 
CN 
T—1 
in 
ro 
ro 
CN 
O 
ro 
O 
O 
o 
o in 
00 
G 
'fl 2 
j3 
cd 
3, 
fl 
en fl cu 
-l-> 
CU 1 
o edarskapsk 
disering) 
-* ä Förbättra 
litet och stånd 
CN S 
Q o 
o 
o 
Cd 
a 
UU 
C/5 
£ cd 
a1 
'a 
en 
en 
cd 1 ro 
Q 
Q «n o 
00 ^o 
«N 
i—< 
ro 
os 
fN 
os 
?—i 
t~-
00 
ro 
00 
<N 
Ö 
^^ °A 
s « 
s s 
s 
C/5 O 
O 
in 
00 
o 
O 
>n 
oo 
o 
-i—» 
cu 
cd 
en 00 
cd +-» cu 
cS 
CJ 
o 
3 +-» 
en 
00 
cd +-» cu >-i 
UU 
T_H 
w 
w 
o o O 
•* 
v© 
TT 
^f 
O 
i/~i 
(N 
O 
v© 
m 
r~4 
^f 
CN 
<3-
tsO 
cd 
4H 1 
§ 
Ä O 
O 
bo 
ca 
i-4 
-cd 
s 
cd 
S-c 
11 
> 
K 
CN 
w 
W o\ ><o m 
©\ 
•* 
00 
T—1 
t-» 
m 
*—t 
f—» 
o 
00 
as ON 
oo 
O 
'is 
'B 
T3 
o 
o 13 
K 
ro 
w 
-i/-> 
r--•<* 
CN 
m 
•* 
v© 
in 
f-
-* 
CN 
IT) 
0"\ 
m 
o o o 
o OO 
^ 
<N 
+J 
a ed 
00 
<D 
l-i 
cd 
OJO 
cd 
<u S-H 
cd 
c 2 
.d 
o o 
cd 
1 
*> 
V ' S-l 
O 
J2P "O 
«cd 2 
ÖB co 
V3 
Sa 
w Tl-
•* 
CN 
00 
(N 
OO 
<N 
*© 
OO 
00 
OO 
v© 
CN 
in 
OO 
in 
ro 
ON 
IT) 
in 
r-
W 
°cs 
s cs 
B B p 
X/1 H 
00 
•*r m 
<s fS 
00 
vo 
ift 
J—i 
i—1 
o 
w t> 
•T) 
f> 
vo 
>*© 
m ro 
r-T 
*M 
f) 
« B B 
s cn 
o H ttH 
, , ort s s 
o 
c SH 
<D T) 
ocd 
<D 
-P 
cd 
01) 
•^ i 
CO 
ou 
CO 
O v; Ö 
:cd 
^3 
J-I 
<D 
* 
ÖU 
3 
<o 
r~-
CTv 
Os 4> 
&o 
>-
& 
x o O 
td 
S c 
-c cd 
a o v-3 
^__, 
OJ) 
00 
I-I 
,:° <+-) C 
:cd 
Ä 
i~ 
<U 
*5 
bil 
3 
CO 
ON 
ON 
1—l 
4. Identifierade åtgärdstyper 
Fyra olika typer av GD XXIII-åtgärder har framkommit under utvärderingen: 
• Åtgärder inom politisk utveckling 
• Pilotprojekt eller demonstrationsåtgärder 
• Operativa åtgärder 
• Publikationer, databaser och andra informationsåtgärder 
Självfallet är det inte alltid möjligt att i praktiken helt avgränsa fyra åtgärdstyper. I 
många fall är pilotåtgärderna en integrerad del av den politiska processen, t.ex. när 
de kan användas för att undersöka hur politiska linjer anpassas till problem som 
identifierats genom politisk analys och forskning. Vissa pilotåtgärder kan vara 
småskaliga föregångare till fullskaliga operativa åtgärder och vissa publikationer har 
också anknytning till operativa åtgärder. Vi anser dock att avgränsningarna är 
användbara för att kunna skilja på olika typer av verksamhet som inletts inom ramen 
för det tredje fleråriga programmet, framför allt med tanke på att ett antal teman 
framgick vid vår undersökning av de olika parternas åsikter och våra egna 
bedömningar i förhållande till varje åtgärdstyp. 
Politisk utveckling 
Under "politisk utveckling" har vi grupperat åtgärder för att undersöka problem och 
svårigheter som SMF står inför. Detta innefattar diskussioner med intresserade parter, 
konferenser, seminarier, forskningsrapporter samt analyser av särskilda områden. Det 
innefattar också utarbetandet av kommunikationer, rekommendationer och utkast till 
handlingsplaner för att politiska reformer ska ta hänsyn till de problem som identifierats 
samt allt övrigt arbete med att identifiera möjliga politiska lösningar till särskilda 
problemområden. 
Samtliga parter är eniga om att GD XXIII har en tydlig roll att spela i utformningen av de 
politiska linjerna för företagsutveckling. Man anser också att en europeisk dimension i 
den politiska forskningen är av stort värde eftersom den möjliggör ett utbyte av 
erfarenheter mellan medlemsstater och även analyser på europeisk nivå. Kommissionen 
har möjlighet att jämföra de mycket olika erfarenheterna som framkommit på en rad olika 
platser och sedan hjälpa till att göra en analys av vilka lösningar som visat sig vara mest 
effektiva. En sådan analys (och resultaten av själva forskningen) måste dock enligt vår 
bedömning spridas till en bred publik och diskuteras med medlemsstaterna för att man 
ska kunna dra största möjliga nytta av dess värde. Detta beror på att den lämpliga 
politiska anpassningen, beroende på problemets karaktär, kan behöva genomföras på 
nationell eller regional nivå istället för av själva EU. 
Alla parter är också eniga om att GD XXIIIs försök att påverka resten av kommissionen 
att införa SMF-vänlig politik och lagstiftning är av stor betydelse. 
Pilotprojekt 
Med "pilotprojekt" menar vi alla DG XXIII-fmansierade prov- eller 
demonstrationsåtgärder som inte är av tillräckligt stor omfattning för att ha någon 
2o 
generaliserbar inverkan inom EU. Den kvantitativa effekten av pilotprojekt är vanligtvis 
lokaliserad och begränsad i förhållande till det potentiella antalet mottagare inom EU 
som helhet. Det huvudsakliga värdet av åtgärderna ligger i potentialen att påverka den 
politiska debatten och att de kan användas som förebild för andra aktörer eller 
kommissionen om de är framgångsrika. Åtgärderna är vanligtvis avsedda att pröva olika 
politiska anpassningar till identifierade problem och kallas ofta "demonstrationsprojekt" 
på grund av deras förmåga att demonstrera lämpliga politiska åtgärdsplaner för 
framtiden. 
Våra intervjupersoner var ofta skeptiska till värdet av vissa GD XXIII-åtgärder av detta 
slag. Flertalet var i princip inte emot pilotåtgärder men det underströks vid flera tillfällen 
att pilotåtgärder bör endast användas för att pröva potentiella politiska anpassningar och i 
så fall endast anpassningar som inte redan har prövats någon annanstans. Detta betyder 
att åtgärder bör endast lanseras efter en ingående analys av de relevanta politiska 
möjligheterna. Åtgärderna bör ses som kliniska försök för att pröva effekten av ett nytt 
läkemedel. Man kan inte tillämpa dem förrän forskningen är helt klar och man behöver 
dem inte för att pröva ett läkemedel som redan har prövats i ett annat laboratorium, 
såvida inte försöket har genomförts under andra förhållanden. 
Vi anser däremot att pilotåtgärder måste knytas an till den politiska utvecklingen och inte 
lanseras separat. Vidare måste resultaten av pilotåtgärden genomgå en noggrann 
granskning och tillställas samtliga berörda politiska instanser och intresserade parter. 
Slutligen måste målen för pilotåtgärderna vara tydliga och om möjligt bör man före 
lanseringen utforma resultatindikatorer för att mäta pilotåtgärdernas resultat. 
Operativa åtgärder 
Med operativa åtgärder menar vi sådan åtgärder som vidtas i stor skala av kommissionen, 
eftersom det är mest logiskt att åtgärderna hanteras på europeisk nivå. Den "stora skalan" 
står emellertid endast i relation till storleken av den potentiella mottagargruppen. En klart 
sektoriell åtgärd till förmån för exempelvis leverantörer av delar till skoterindustrin är 
endast av intresse för ett hundratal företag runtom i Europa, så ett projekt som omfattar 
ett hundra av dessa skulle vara "operativ". Däremot skulle ett projekt som är avsett att 
stödja ett hundra SMF i bageri- eller restaurangbranschen endast vara ett "pilotprojekt" 
eftersom det endast kan ha en allmän inverkan genom att driva fram politiska 
förändringar. 
Vi mötte inga grundläggande invändningar mot att GD XXIII medverkar i de operativa 
åtgärderna, så länge det finns ett tydligt behov av åtgärder på europeisk nivå. Det 
påpekades dock ofta att när kommissionen väl agerar ska den i möjligaste mån göra detta 
i samarbete med nationella eller regionala program. EU-åtgärder bör så långt som möjligt 
integreras i andra mekanismer för att på så vis skapa större synlighet och effektivitet och 
för att undvika duplicering och slöseri av resurser. 
På samma sätt som med pilotåtgärder anser vi att målen för åtgärderna bör vara tydliga 
och det bör finnas resultatindikatorer inbyggda i programmet så att en oberoende 
utvärderare kan bedöma om de varit framgångsrika. 
Slutligen måste operativa program enligt vår bedömning upprättas i tillräckligt stor skala 
för att ha en reell inverkan. Detta är nödvändigt för att uppnå stordriftsfördelar och 
-21-
administrativ effektivitet. Administrationen för flera mindre projekt är mycket mer 
tidskrävande än att hantera ett stort program. För att kunna uppnå den nödvändiga 
verksamhetsvolymen och även genomslagskraft på marknaden bör dessa åtgärder enligt 
vår bedömning också vara välplanerade och få tillräcklig marknadsföring och resurser på 
flerårig basis så att effekten upprätthålls. 
Publikationer, databaser och andra informationsåtgärder 
De flesta publikationer och andra informationsåtgärder som vidtagits av GD XXIII har 
direkt anknytning till dess politiska arbete och inga av dessa har fått någon allvarlig 
kritik. Publikationer används också i samband med spridningen av resultaten av EUs 
åtgärder. Dessa har i allmänhet inte heller fått någon kritik. Den tredje typen av 
informationsåtgärd hänför sig till främjandet av EUs SMF-politik. Dessa har inte 
ifrågasatts vad beträffar deras syfte och giltighet, även om vissa kommentarer har 
framförts. Ett fåtal av publikationerna och databaserna har emellertid bredare mål för 
affärsrådgivning och många av dessa har ifrågasatts. 
Den allmänna uppfattningen om denna typ av åtgärd är att sådan verksamhet bör vara 
klart inriktad på särskilda politiska syften om de ska ha något reellt värde. Kommissionen 
bör enligt vår bedömning inte ersätta rollen av akademiska förläggare och inte heller åta 
sig verksamhet som andra organ såsom förmedlare eller fackförbund skulle kunna och 
borde utföra själva. EU-åtgärder bör antingen utformas inom särskilda politiska ramar 
eller vara baserade på specifika mål för att få en direkt inverkan på europeiska SMF. 
5. Tillämpning av teman i GD XXIIIs verksamhet 
Politisk utveckling 
Huvuddelen av kommissionens politiska arbete har lovordats och välkomnats av 
svarspersonerna som ingick i våra undersökningar och har fått positiv kritik i vår 
utvärdering. Nya initiativ såsom BEST och samordnade åtgärder ansågs vara särskilt 
användbara och de flesta svarspersonerna bekräftade framstegen som gjorts med att få 
andra generaldirektorat och medlemsstater att ta upp frågor rörande SMF-politik. De 
flesta kommentarer som framfördes av olika intresserade parter handlade om ytterligare 
förbättringar, områden som redan fungerar relativt bra samt integreringen av olika 
åtgärder. 
En återkommande kommentar, som vi anser vara användbar, var att de teman som 
använts för den politiska forskningen och utbytet av information bör tillämpas i samtliga 
av kommissionens instrument. Detta skulle exempelvis innebära att ett 
forskningsuppdrag som tilldelats observatoriet skulle utgöra grunden för specifik och 
ingående forskning av praktiska tillämpningar och sedan leda till en samordnad åtgärd 
med utbyten av åsikter mellan medlemsstaterna. Efter detta skulle man kunna göra 
ytterligare analyser och eventuella uppföljningar eller diskussioner för att slutligen göra 
en analytisk rapport, följt eventuellt av en rekommendation eller en pilotåtgärd för att 
pröva en innovativ lösning. Det finns flera exempel på denna typ av följdriktig politisk 
verksamhet inom ett visst tema i det tredje fleråriga programmet, som har lett till 
konkreta resultat i form av politiska förändringar i såväl medlemsstaterna som 
kommissionen. 
-22-
Ibland har vi dock fått intrycket av att den politiska forskningen har inletts mitt i denna 
process eller avbrutits efter att endast ett eller två av elementen har slutförts. 
Forskningsåtgärder, som bedrivits inom ramen för det europeiska observatoriet för SMF, 
har ibland ingen anknytning till andra åtgärder. Vissa samordnade åtgärder avsedda att 
skapa en särskild grund för diskussioner har ägt rum med knappa förberedelser eller 
analyser på ett europeiskt plan. I vissa sektorer anser vi att kommissionen kanske 
hanterar alltför många teman på samma gång utan att ha anslagit tillräckliga resurser till 
politiska frågor för att kunna omfatta ett så brett utbud av ämnen. Vissa intresserade 
parter ansåg att en del teman var för allmänna för att kunna dra några särskilda slutsatser. 
Vi är inte så säkra på att denna kritik alltid var befogad. 
Slutligen har kritik riktats mot att resultaten av vissa åtgärder inom forskning och politisk 
utveckling inte har vidarebefordrats i tillräckligt stor omfattning. I vissa fall håller vi med 
om att spridningen av forskningsresultat skulle kunna förbättras. 
Pilot- och demonstrationsprojekt 
De flesta av kommissionens åtgärder inom detta område kritiserades av minst några av de 
experter som vi kontaktade. En del av kritiken, framför allt från vissa medlemmar i 
artikel 4-kommittén, handlade om grundläggande frågor. I vissa fall har vi förståelse för 
kritiken men i andra fall anser vi att den är obefogad. 
Den viktigaste frågan som togs upp av medlemmarna i artikel 4-kommittén var att många 
av pilotåtgärderna inte verkade stå i relation till någon uttömmande agenda för politisk 
utveckling från kommissionens sida. På grund av att resultaten av många av dessa 
åtgärder enligt uppgifter inte vidarebefordrades till medlemsstaternas myndigheter kunde 
de inte heller här användas i den politiska beslutsprocessen. I dessa fall anser flera av 
medlemmarna i artikel 4-kommittén att medlen till stor del har gått till spillo. I vissa fall 
menar man att det inte heller görs någon utvärdering av projekten och enligt ett antal 
medlemmar i kommittén är det långsiktiga syftet med vissa projekt inte helt klart. 
Ett annat klagomål var att vissa satsningar verkar bedrivas som operativa åtgärder, men 
bedrivs i en sådan liten skala att de aldrig kommer att ha en övergripande effekt, utom i 
fråga om politisk utveckling. Vidare anser man att en del av åtgärderna inte är innovativa 
eller baserade på ett tydligt och identifierat behov och att de ibland duplicerar åtgärder 
som redan görs i medlemsstaterna. Enligt kritikerna borde kommissionen istället först 
analysera medlemsstaternas åtgärder, sedan utveckla en politisk linje och först på ett 
senare stadium lansera någon form av pilotprojekt för att pröva alternativa 
tillvägagångssätt. 
Samtliga anser att resultaten av åtgärderna måste analyseras på ett tydligt sätt och 
vidarebefordras till alla intresserade parter. Vissa svarspersoner menade att det helt enkelt 
finns för många program och åtgärdstyper för att de ska kunna utvärderas och analyseras 
på ett riktigt sätt, med tanke på begränsade budgetar och personalresurser. Enligt dessa 
personer borde GD XXIII därför ta färre initiativ och se till att initiativen är relevanta och 
väl inriktade och att resultaten utvärderas och vidarebefordras till intresserade parter. 
Som vi nämnde ovan anser vi att en del av den ovannämnda kritiken är obefogad. Helt 
uppenbart är det inte helt rimligt att kritisera kommissionen för bredden i sin 
verksamheten när den implementerar ett flerårigt program som grundar sig på beslut från 
-23-
samtliga medlemsstater (även om kommissionen kunde kanske ha begränsat sina åtgärder 
för uppfylla det slutligt fastställda referensbeloppet för det fleråriga programmet och med 
tanke på de begränsade personalresurserna). 
Vi anser även att en del av pilotprojekten som lanserades under det tredje fleråriga 
programmet har utgått från politisk analys och företagits inom övergripande politiskt 
ramar för att pröva innovativa tillvägagångssätt. Detta är utan tvekan fallet med 
CREA och pilotprojekten inom hantverkssektorn och det är åtminstone delvis fallet i 
fråga om pilotprojekten till stöd för kvinnliga och unga företagare. Fallet är mindre 
uppenbart i fråga om pilotåtgärder inom SMF-utbildning (utom när det gäller klart 
avgränsade frågor såsom överlåtelse av företag) samt åtgärderna inom innovation, 
internationalisering, miljöstyrning, Commerce 2000 och elektronisk handel. 
Klagomålet rörande avsaknad av utvärdering och underlåtenhet att vidarebefordra 
resultat är inte heller befogat, eftersom många av pilotåtgärderna inte har lanserats 
förrän nu och utvärderingen och spridningen av information kommer inte att kunna 
ske förrän om några månader eller år. Vad beträffar förseningarna med att utvärdera 
pilotåtgärderna inom innovation, miljöstyrning och Commerce 2000 är kritiken dock 
tyvärr befogad. 
Operativa åtgärder 
Flertalet av de rent operativa åtgärderna som vidtogs inom ramen för det tredje 
fleråriga programmet har välkomnats på en bred front och verkar fungera effektivt. 
Vad beträffar t.ex. ElC-nätverket och evenemangen som organiserats av 
Europartenariat, Interprise och Ibex har dessa i allmänhet fått positiv kritik. Värdet 
av åtgärderna på EU-nivå framgick mycket tydligt. Dessa inriktades på områden där 
förändringar behövs och försök har gjorts för att särskilja produkterna från andra 
program som bedrivs på nationell nivå, även om integreringen med nationella 
programstrukturer skulle kunna förbättras. 
Åtgärderna vidtogs i en omfattning som möjliggjorde en betydande inverkan (även 
om de kunde ha marknadsförts bättre) och planerades och bedrevs på flerårig basis. 
Målen för åtgärderna var relativt tydliga och försök gjordes för att säkerställa att 
deras inverkan övervakades och utvärderades och att kvalitetskontrollen upprätthölls 
under hela programmet. 
Ett antal operativa åtgärder fick dock kritik. Den långsiktiga planeringen för en del 
av de mindre åtgärderna ansågs vara otillräcklig och gav därför intryck av att vara 
något "ad hoc". Vi anser att denna kritik kanske är befogad vad gäller de sektoriella 
åtgärderna till stöd för EUs underleverantörer (som för övrigt har fått en bra 
bedömning) men att den i allmänhet inte är befogad när det gäller övriga operativa 
åtgärder. 
En annan punkt som kritiserades var att en del av åtgärderna inte marknadsfördes 
tillräckligt. Vi anser att denna kritik är befogad när det gäller JEV och BC 
NET/BRE, men i båda fallen är kommissionen medveten om denna brist och vidtar 
åtgärder för att förbättra situationen. Kritiken verkar även vara befogad i fråga om 
det europeiskt kvalitetspris-projektet. 
-24-
En ytterligare punkt i kritiken som riktades mot vissa operativa åtgärder var att de 
inte utvärderades tillräckligt. Återigen anser vi att kritiken kan vara befogad när det 
gäller JEV och BC Net/BRE, men i båda fallen finns det omständigheter som i viss 
mån förklarar förseningen med att vidta utvärderingsåtgärderna i full omfattning. 
Publikationer, databaser och andra informationsåtgärder 
Kritik riktades även mot en del av de mindre åtgärderna av detta slag, som bedrevs inom 
ramen för det fleråriga programmet, men som vi nämnde ovan, hade huvuddelen av 
informationsåtgärderna en klar anknytning till politisk utveckling och kommunikation 
och dessa fick ingen kritik. 
Vissa svarspersoner i vår undersökning ansåg att en av publikationerna (cd-rom/broschyr 
rörande euron) duplicerar medlemsstaternas initiativ och vi anser att en del av de övriga 
publikationerna inte var lämpliga satsningar för ett offentligt organ (vissa publikationer 
för underleverantörer och EEIG). Andra publikationer (huvudsakligen inriktade på 
underleverantörer) tyckte vi var intressanta men inte en prioritering för avdelningen i 
fråga, som fått lägga ner värdefull arbetstid och resurser i något som gav begränsad 
effekt. Vissa andra publikationer fick enligt vår bedömning inte tillräcklig spridning för 
att ha någon inverkan. Informationsmaterialet, å andra sidan, som var avsett att ge en 
allmän sammanfattning av EUs SMF-politik, välkomnades i allmänhet som en användbar 
sammanfattning av utvecklingen. 
6. Slutsatser och rekommendationer rörande målen för det fleråriga programmet 
Mål A och F: Förenkla och förbättra den administrativa och regelmässiga 
affärsmiljön. Förbättra instrumenten för SMF-politik. 
Slutsats 
Kommissionen bör bygga vidare på det goda arbete som gjorts inom ramen för 
samordnade åtgärder. Dessa åtgärder säkerställer engagemang från 
medlemsstaterna, ökar möjligheten för en bredare spridning av olika erfarenheter 
och ökar potentialen för att uppnå en reell inverkan. Vi är övertygade om att 
åtgärderna har varit kostnadseffektiva ur EUs synvinkel. 
Rekommendation 
Kommissionens resurser för detta arbete bör kanske utökas för att säkerställa 
tillräcklig planering och forskning såväl före, under som efter samtliga evenemang 
och initiativ. Detta har fått gehör inom GD XXIII och situationen tycks ha 
förbättrats. I de fall där kommissionen har lagt ner resurser på ingående komparativ 
politisk analys och särskilda rekommendationer till förändringar (i 
rekommendationerna rörande överlåtelse av företag och nyföretagande) har 
resultaten varit imponerande. Ytterligare uppföljningsåtgärder inom dessa frågor 
skulle befästa deras framgångar. 
Slutsats 
-25-
BEST-initiativet har av allt att döma varit en framgång. Kostnaderna var begränsade 
och det finns stora potentiella vinster. Vi är övertygade om att denna åtgärd är 
kostnadseffektiv. 
Rekommendation 
Många observatörer befarar att handlingsplanen har urvattnats så att de omedelbara 
förändringarna kommer att vara begränsade. Kommissionen kan behöva investera 
resurser i en noggrann uppföljning av BEST-initiativet för att försäkra sig om att trycket 
upprätthålls. Man skulle förslagsvis kunna lansera ett antal mindre arbetsgrupper enligt 
BEST-modellen med uppgift att fokusera på mer specifika områden och utarbeta mer 
specifika rekommendationer som skulle kunna främjas och övervakas på ett mer direkt 
sätt. 
Slutsats 
Vad beträffar samråd med SMF, har man gjort stora framsteg. Kostnaderna är minimala 
och de potentiella vinsterna är stora, dock omöjliga att kvantifiera. Verksamheten har 
utan tvekan varit kostnadseffektiv enligt vår bedömning. 
Rekommendation 
Kommissionen borde nu investera mer resurser i att övertala medlemsstaterna och/eller 
SMF-organisationerna att upprätta statistiskt giltiga och omfattande databaser över SMF 
som ska användas i testpaneler. I detta sammanhang skulle den danska modellen kunna 
användas som förebild. Om detta inte görs är det tveksamt om panelerna kommer att 
kunna fungera effektivt. Vi ställer oss också tveksamma till det systematiska användandet 
av EIC för denna typ av feedbackroll om de inte får någon ersättning för denna funktion 
och inte utbildas i att fastställa representativa prover och provtagningstekniker. I 
mellantiden måste kommissionen fortsätta att samråda med SMF-organisationer och vid 
behov be dem att göra undersökningar bland sina medlemmar i viktiga frågor. Andra 
generaldirektorat bör medverka i samråden med de befintliga SMF-organisationerna 
inom relevanta områden. 
Slutsats 
Vad beträffar frågan om att påverka kommissionen, har det bekräftats att man under de 
senaste åren har gjort framsteg med att ge SMF-politiken en fast förankring i de övriga 
direktoratens verksamhet. Bildandet av "kommissionärsgruppen för SMF och 
företagsamhet", som ska ta upp företagspolitiken på ett samordnat sätt, anses vara en stor 
framgång. Man har också på många håll noterat framsteg i fråga om de små och 
medelstora företagens tillgång till FoU-fonder och vi anser att ytterligare framsteg har 
gjorts när det gäller strukturfonderna. Det föreligger inga problem med 
kostnadseffektiviteten inom detta område. 
Rekommendation 
-26-
Fortsatta satsningar i samma riktning. 
-27-
Slutsats 
Systemet Business Impact Assessment (BIA) fungerar inte på ett optimalt sätt men det 
faktum att BIA måste göras ger GD XXIII ett visst inflytande på andra generaldirektorat 
och möjligheten att påverka deras verksamhet. Kostnaderna är obetydliga, utom när det 
gäller personaltid, och vinsterna är identiflerbara. Vår slutsats är att processen fortfarande 
är kostnadseffektiv. 
Rekommendation 
BIA-systemet bör få högre status och kompletteras med ex ante-analyser av förhållandet 
mellan kostnader och vinster i de fall där lagförslagen förväntas få en stor inverkan på 
näringslivet. GD XXIII bör även överväga olika sätt att visa för omvärlden att systemet 
tas på allvar. 
Slutsats 
Det finns enligt uppgifter en viss fara i att duplicera medlemsstaternas åtgärder i fråga om 
den föreslagna cd-romskivan om euron. Denna produkt har fått befogad kritik för att ha 
getts ut för sent. Vi ställer oss tveksamma till om cd-romskivans format är fullt lämpligt 
för de minsta SMF som är i störst behov av en sådan produkt. Kostnadseffektiviteten av 
denna åtgärd kan ännu inte fastställas, men enligt vår bedömning kommer svagheterna 
sannolikt att ha en negativ effekt. 
Vi ställer oss också tveksamma till den sannolika kostnadseffektiviteten av pilotprojekten 
inom utbildning, vilka kommer att lanseras i samband med införandet av euron, med 
tanke på antalet utbildningsinitiativ som lanseras i de flesta medlemsstater och den tid det 
kommer att ta för erfarenheterna av denna pilotsatsning att nå fram till de nationella 
politikerna. Med tanke på tidspressen med att hjälpa SMF sätta sig in i frågor rörande 
övergången till euron, borde GD XXIII enligt vår bedömning ha inriktat sig på att se till 
att andra aktörer med större resurser i tillräcklig omfattning integrerar SMF-intressen i 
sin information och sina utbildningskampanjer rörande den enhetliga valutan. 
Å andra sidan har GD XXIIIs arbete i samband med ordningsregler för detaljhandeln i 
allmänhet fått positiv kritik och eurokampanjerna som lanserades av EIC har enligt vår 
bedömning varit såväl värdefulla som kostnadseffektiva. 
Rekommendation 
Resultaten av pilotprojekten inom utbildning bör analyseras och spridas så snabbt som 
möjligt. Andra eventuella åtgärder bör integreras med de åtgärder som vidtas i 
medlemsstaterna inom detta viktiga område. 
Slutsats 
-28-
Vi är inte övertygade om att det arbete som inletts inom ramen för europeiska 
ekonomiska intressegrupperingar (EEIG) är värdefullt och kostnadseffektivt, trots de 
relativt låga utgifterna under dessa poster. Vi anser att Régie-databasen huvudsakligen 
tjänar förmedlingsorganisationernas intressen, istället för SMF, och att broschyrerna om 
hjälpmedlet inte borde ha getts ut på offentlig bekostnad fjorton år efter att lagstiftningen 
om inrättande av EEIG antogs. Mot bakgrund av att det enligt vår bedömning inte finns 
något konkret behov eller någon användning av åtgärderna, anser vi att de inte är 
kostnadseffektiva. 
Rekommendation 
Dessa åtgärder bör enligt vår bedömning upphöra efter att 1999 års broschyr har kommit 
ut. 
Slutsats 
Arbetsprocessen för att göra statistik- och forskningsstudier tillsammans med Eurostat 
och SMF-observatoriet ger enlig vår bedömning oftast användbara resultat till rimliga 
kostnader. 
Rekommendationer 
Arbetet skulle kunna vara mer kreativt (t.ex. snabbare rapporter om enskilda ämnen) och 
mer mottagligt för användarnas behov (genom Internetspridning). Det har också 
framkommit användbara förslag på att man skulle kunna göra en närmare integrering av 
framför allt observatoriets arbete i det övriga forskningsarbetet inom ramen för GD 
XXIII, så att observatoriets forskningskapacitet kan mobiliseras för att direkt påverka den 
politiska debatten. 
Slutsats 
GD XXIIIs ansträngningar inom utvärdering har märkbart förbättrats under det tredje 
fleråriga programmet och är utan tvekan kostnadseffektiva. 
Rekommendationer 
Man borde på sikt trappa upp och effektivisera utvärderingsverksamheten, men redan nu 
kan man urskilja en märkbar förbättring i utvärderingskulturen. 
Mål B (och JEV): Förbättra den finansiella affärsmiljön för företag 
Slutsats 
-29-
Nästan alla anser att rundabordskonferenserna för bankchefer är användbara och med 
tanke på de låga kostnaderna har vi inga invändningar mot kostnadseffektiviteten av 
denna åtgärd. 
Rekommendation 
Spridningen av resultaten från dessa möten har kritiserats och skulle förmodligen kunna 
förbättras. Man skulle även kunna förbättra den praktiska effektiviteten av 
rundabordskonferenserna genom att inrikta arbetet mer på särskilda frågor, istället för att 
behandla en rad olika ämnen. Rundabordskonferenserna skulle även kunna ha en 
tydligare anknytning till de samordnade åtgärderna genom att bidra med underlag till de 
diskussioner som förs mellan medlemsstaterna. Detta skulle även bidra till att sprida 
konferensernas resultat och skulle kunna inspirera till ytterligare forskning. Denna 
forskning skulle sedan kunna tas upp vid nästa rundabordskonferens. 
» 
Slutsats 
Inom området tillgång till finansiering välkomnar samtliga parter den forskning som 
hittills bedrivits av kommissionen och ser fram emot uppföljningsåtgärderna som 
planeras inom ett antal områden. Enligt vår bedömning har åtgärderna inom detta område 
hittills varit kostnadseffektiva. 
Rekommendation 
Det finns en risk för att forskningsarbetet växer för fort och överstiger GD XXIIIs 
förmåga att fortsätta med uppföljningen av initiativen eller publicera resultaten på ett 
tillfredställande sätt. Utan denna uppföljning skulle forskningens värde minska avsevärt. 
Slutsats 
CREA-initiativet fick mycket kritik i samband med vår undersökning. Många 
svarspersoner påstod att den nya "piloten" i viss utsträckning duplicerar temat för den 
första piloten och är därför inte tillräckligt innovativt för att vara en riktig "pilot". Andra 
klagade över att det nya programmet inte tar hänsyn till lärdomarna från det första 
programmet. Vissa ansåg att CREA egentligen är en operativ åtgärd, men ett fullskaligt 
operativt program inom detta område skulle gå emot subsidiaritetsprincipen. Vår 
bedömning är att kommissionen troligtvis gör rätt i att vidta en ny pilotåtgärd inom 
riskkapital med tanke på de många förändringar som gjorts i programmet, till stor del till 
följd av utvärderingen av Seed Capital I. Så länge pilotåtgärder utvärderas och resultaten 
sprids tror vi att de kan bidra med information vid politiska överläggningar på såväl 
nationell nivå som medlemsstatsnivå. Det är dock för tidigt att bedöma den sannolika 
kostnadseffektiviteten av denna åtgärd. 
Rekommendation 
-30-
En lämplig utvärdering och analys av denna åtgärd, med full spridning av resultaten, kan 
enligt vår bedömning bidra till att skingra allt tvivel om dess syfte. 
Slutsats 
Lagstiftningsarbetet med sena betalningar uppfyller enligt vår bedömning ett behov och 
har låga kostnader. Vi anser också att det är kostnadseffektivt. Vi tror dock att det är 
osannolikt att pilotåtgärderna i samband med utbildning inom likviditetsförvaltning i 
det nuvarande läget kommer att användas i några politiska sammanhang, vilket enligt vår 
bedömning väcker tvivel om den sannolika och slutliga kostnadseffektiviteten av dessa 
åtgärder. 
Rekommendation 
Lagstiftningsarbetet bör påskyndas med tanke på dess implikationer när det gäller att 
underlätta handels- och investeringsflöden inom den inre marknaden. Vad beträffar SMF-
utbildning inom likviditetsförvaltning bör kommissionen enligt vår bedömning först 
granska medlemsstaternas verksamhet inom detta område och analysera lärdomarna från 
sina egna utbildningsprogram inom likviditetsförvaltning. 
Slutsats 
Principiellt sett välkomnades JEV-programmet av nästan alla svarspersoner som ingick i 
vår undersökning, men det fanns vissa frågor om programmets regler och restriktioner. 
Frågorna handlade bl.a. om de företagsformer som godtas (endast samriskföretag), 
bristen på marknadsföring och lämpligheten i valet av finansiella förmedlare inom 
nätverket. Enligt vår bedömning är JEVs avsikt fullt befogat med tanke på behovet av att 
förebygga bedrägliga ansökningar och minimera risken för "gratisåkare" (företag som 
söker bidrag när de ändå skulle ha upprättat ett samriskföretag). Den mest befogade 
kritiken av programmet hittills rör bristen på marknadsföring. Kostnadseffektiviteten kan 
inte fastställas i detta skede. 
Rekommendation 
Enligt vår bedömning behöver man locka många fler finansiella förmedlare till 
programmet så att det får en central ställning. Fördelningen av arbete och ansvar mellan 
kommissionen och de finansiella förmedlarna skulle också kunna granskas i en slutlig 
utvärdering för att se om en förändring skulle kunna göra ansökningsförfarandet både 
snabbare och enklare. En annan fråga som man skulle kunna ta upp i framtiden är om 
bidragen till enbart förstudier skulle kunna uppnå ett minst lika gott resultat till en 
mycket lägre kostnad. 
-31-
Mål C: Hjälpa SMF att följa mer europeiskt och internationellt inriktade strategier, 
framför allt genom bättre information och samarbetstjänster 
Slutsats 
Euroinfocentrerna (EIC) har fått en positiv utvärdering. De visar på en stark kvantitativ 
och kvalitativ inverkan, en växande nätverkseffekt och en utveckling av mervärde till 
SMF, som går utanför deras traditionella roll som tjänsteleverantörer inom EU-
information. Det tekniska stödkontoret i Bryssel visar också på bra resultat. Systemen för 
att övervaka verksamhetsnivån bland Euroinfocentrerna och för att upprätthålla 
kvalitetskontrollen har förbättrats under det tredje fleråriga programmet. Vår slutsats är 
att trots åtgärdens höga kostnader och den stora personalstyrkan så har utgifterna överlag 
varit kostnadseffektiva. 
Rekommendationer 
ElC-projektet skulle vinna på att tydliggöra sitt " första anhalf'-koncept och acceptera att 
enskilda EIC bör integreras mer i medlemsstaternas stödbyråer för SMF. Detta bör göras 
på regional basis, åtminstone i de större medlemsstaterna. En sådan integrering skulle ge 
utrymme för en eventuell minskning av antalet EIC, dock ej i alla medlemsstater och 
förutsatt att man når enighet med de nationella myndigheterna i fråga. 
Man bör dock inte kompromissa när det gäller att upprätthålla en strikt kvalitetskontroll 
inom hela nätverket, inklusive "nätverks EIC" och "associerade EIC". Organisationer 
som får tillstånd att använda varunamnet EIC bör vara skyldiga att följa kommissionens 
kvalitetskrav. Det finns även ett behov av att undvika missförstånd och konkurrens som 
kan uppstå mellan två EIC i samma region. Vi anser att det finns en risk för att konceptet 
"ElC-nätverk" kan medföra splittringar om man avskaffar regionalt samförstånd och 
gemensamt "ägande" bland EIC på lokal eller regional nivå. Vi rekommenderar att man 
övertalar förmedlare, nätverk och byråer att samarbeta på lokal nivå istället för att ge dem 
befogenhet att konkurrera med varandra på nationell nivå. 
Nätverksfunktionen bör vidareutvecklas för att främja tillväxt inom nya marknadsdrivna 
tjänster. Det finns emellertid ett behov av att tydliggöra nätverkets "rättigheter och 
skyldigheter" för deltagande EIC så att "gott uppförande" blir ett villkor för att kunna 
delta och belönas på ett lämpligt sätt med tanke på att det är nyckeln till detta instruments 
framtida utveckling. 
Bidragsnivån bör enligt vår bedömning höjas i fall där man har gjort sig förtjänt av detta, 
men det finns samtidigt ett behov av att minska det totala antalet EIC för att upprätthålla 
kostnadseffektiviteten. Vad beträffar det tekniska stödkontoret har detta arbete 
uppskattats, men kommissionen bör vara medveten om att det även här finns möjlighet 
att göra vissa besparingar utan att förlora värdefulla tjänster. Vidare bör man lägga större 
vikt vid utbildning av ElC-personal och mindre vid "skedmatning" av lättsmält 
informationsmaterial. 
Slutsats 
-32-
Samtliga främjande åtgärder verkar vara meningsfulla och uppfyller ett behov. Vi anser 
dock att man skulle kunna förbättra innehållet och syftet med nyhetsbrevet Euro Info och 
GD XXIIIs webbplats, och att publicitetsstånd förmodligen inte behövs vid så små 
evenemang som Interprise-möten. Överlag bedömer vi att verksamheten är 
kostnadseffektiv. 
Rekommendation 
GD XXIII bör överväga möjligheten att någon gång i framtiden ersätta 
pappersnyhetsbrevet med en uppgraderad och mer regelbundet uppdaterad webbplats. 
Slutsats 
BC-Net och BRE fick utbredd kritik från de flesta svarspersoner som ingick i vår 
undersökning. 
En europeisk åtgärd i den offentliga sektorn är enligt vår bedömning berättigad under 
subsidiaritetsprincipen för detta område. Vi anser dock att om man inte kan få de 
befintliga programmen att nå en bredare publik och omfatta flera kompetenta och 
engagerade förmedlingsorganisationer borde de inte fortsätta att få bidrag från offentliga 
medel. I vilket fall bör programmen inte få stöd från offentliga medel på obestämd tid. 
Ett nytt datoriserat hjälpmedel infördes under 1998 och vissa förmedlare är entusiastiska 
(även om många inte är det). Vidare arbetar man med att på nytt lansera nätverken och 
det finns enligt kommissionen ett förnyat intresse för dem. Vi ställer oss tveksamma till 
om att det nya systemet och nylanseringen kommer att locka tillräckligt med stöd av hög 
kvalitet för att programmen i framtiden ska kunna bli kostnadseffektiva, men det är ännu 
för tidigt att vara säker på detta. Vi anser att de tidigare resultaten har varit för 
otillräckliga för att rättfärdiga de höga kostnaderna. 
Rekommendationer 
Vår bedömning är att BC Net/BRE någon gång under år 2000 bör genomgå en noggrann 
och oberoende utvärdering. Det borde då vara möjligt att avgöra om de senaste 
förbättringarna har varit tillräckliga för att tillföra nätverket ny energi, med avsevärt 
bättre resultat som rättfärdigar fortsatta offentliga bidrag. Om detta inte sker krävs det 
enligt vår bedömning radikala åtgärder. BC Net bör privatiseras eller läggas ned vid 
slutet av det tredje fleråriga programmet. Euroinfocentrerna bör, om de är villiga att göra 
detta, på ett tydligt sätt ta över den förmedlingsbaserade partnersökningen. BRE bör 
däremot läggas ut på Internet med allmän åtkomst för besökare, dock med begränsad 
åtkomst för att föra in data. Detta skulle underlätta sammanlänkningen av BRE med 
andra Internetbaserade mekanismer för partnersökning, framför allt i USA. 
Slutsats 
-33-
Europartenariat anses i allmänhet vara en värdefull tillgång, trots avsaknaden av tydlig 
statistik om slutliga resultat i fråga om att upprätta bestående samarbete. 44 procent av de 
medverkande företagen som vi gjorde direkta undersökningar av uppgav att man hade 
inlett någon form av givande samarbete till följd av ett evenemang. Vår bedömning är att 
evenemangen uppfyller ett reellt behov och att de betydande kostnaderna i samband med 
evenemangen är befogade med tanke på de kvantitativa och kvalitativa effekterna som de 
medför. De är därför i allmänhet kostnadseffektiva. 
Rekommendationer 
Det rent regionala tillvägagångssättet skulle enligt vår bedömning kunna kompletteras 
med en starkare sektoriell inriktning, samtidigt som evenemangen inte bör bli alltför 
stora. Företagen skulle kunna och bör kanske betala en mindre avgift för att delta. 
Mandaten för de nationella rådgivarna skulle kunna stramas åt något, med en 
kontraktsenlig förpliktelse att i efterhand följa upp evenemangens resultat. 
Större vikt bör läggas vid att följa upp de kontrakt som upprättas under evenemangen. 
Man bör också vara uppmärksam på att se till att evenemangens kvalitet inte försämras 
av att subventionerade besökare från utvecklingsländer utanför EU deltar, som kanske 
inte fullt förstår inriktningen av Europartenariats partnersökning. Om möjligt bör 
organisatörernas skyldigheter utvidgas när det gäller utvärdering, med t.ex. en skyldighet 
att utse en extern utvärderare. 
Slutsats 
Nästan alla intresserade parter ansåg att Interprise i allmänhet är användbart och 
framgångsrikt. Här uppgav 54 procent av företagen som vi undersökte att evenemangen 
hade lett till en affärsförbindelse. På samma sätt som med Europartenariat anser vi att 
evenemangen uppfyller ett reellt behov och att de betydande kostnaderna i samband med 
Interprise-verksamheten är befogade med tanke på de stora vinsterna som uppnåtts. Vi 
anser därför att denna åtgärd i allmänhet är kostnadseffektiv. 
Rekommendationer 
Vi tror att en bättre avpassning i valet av deltagarkategorier skulle hjälpa Interprise, 
samtidigt som organisatörerna bör åläggas mycket striktare skyldigheter vad gäller 
utvärdering som villkor för att erhålla bidrag. Kommissionen bör vid slutet av detta 
fleråriga program försöka minska bidraget per evenemang för att se om detta påverkar 
kraven från värdorganisatörerna. 
Slutsats 
När det gäller underleverantörer anser vi att publikationerna i allmänhet har haft en 
liten inverkan, utom kanske på förmedlarna, och vi ställer oss tveksamma till om de är 
-34-
kostnadseffektiva och om kommissionen borde vara involverad i dem. De sektoriella 
projekten verkar däremot vara uppskattade av parterna som deltagit i dem och verkar vara 
högt värderade av sina organisatörer i åtminstone två fall. Projekten förtjänar en 
fortsättning och har enligt vår bedömning hittills varit kostnadseffektiva men bör 
integreras i en flerårig plan, marknadsföras bättre och utvärderas externt. 
IBEX-evenemangen värderades högt av nästan samtliga svarspersoner i vår 
undersökning. Utvärderingen och marknadsföringen av evenemangen var som vanligt de 
svaga länkarna, men vi anser att man i framtiden bör hålla fler IBEX-evenemang om 
kommissionen kan finna lämpliga organisatörer. Åtgärderna verkar hittills ha varit 
kostnadseffektiva. De övriga åtgärderna till förmån för underleverantörer riskera att 
avleda uppmärksamhet från de mycket användbara sektoriella evenemangen och vi kan 
förstå syftet med att kommissionen deltar i konferenserna för underleverantörsförmedlare 
(dock utan att ge bidrag). Det föreslagna SCAN-systemet för att länka samman databaser 
för underleverantörer verkar vara en god idé, men i det här skedet är det ännu för tidigt att 
avgöra om systemet är genomförbart. 
Rekommendationer 
Om inte enheten/enheterna ansvarig/a för åtgärder till förmån för underleverantörer får 
mycket större resurser är det vår bedömning att den/de i framtiden endast bör inriktas på 
mer sektoriella projekt och på IBEX-evenemang. Det politiska arbetet, bl.a. forskning 
och analyser av medlemsstaternas politiska linjer, och de samordnade åtgärderna i detta 
område skulle också kunna bli en värdefull tillgång om större resurser beviljades. 
Slutsats 
Vi anser att utvidgningen av de befintliga GD XXIII-programmen till andra delar av 
världen är ett kostnadseffektivt sätt att ge programmen större räckvidd och öka deras 
potentiella värde för SMF till en låg kostnad. I det här skedet är det för tidigt att bedöma 
kostnadseffektiviteten av de övriga åtgärderna för att främja internationalisering. 
Rekommendationer 
I framtiden kan det bli nödvändigt att begränsa den internationella utvidgningen av 
evenemangen om de inte ska överväldigas av perifera besökare och förlora en del av det 
ursprungliga värdet. Inom detta område bör GD XXIII se till att integrera sina övriga 
åtgärder i de som vidtas av medlemsstaterna. 
Mål D: Öka konkurrenskraften bland SMF och förbättra tillgången till forskning, 
innovation och utbildning. 
Slutsats 
Innovationsåtgärderna bedöms vara verkningsfulla i fråga om GD XXIIIs inflytande på 
innehållet i handlingsplanen för innovation inom Europa och på det femte 
ramprogrammet för forskning och utveckling. Generaldirektoraten som är ansvariga för 
-35-
dessa frågor välkomnar GD XXIIIs förslag och expertis men ifrågasätter, liksom 
medlemsstaterna och även vi, om pilotåtgärderna har något värde. Kostnadseffektiviteten 
av åtgärderna i detta område kan endast rättfärdigas av deras låga totalkostnad. GD 
XXIIIs resurser för detta arbete är mycket begränsade och en väl avvägd inriktning är 
därför mycket viktig. 
Rekommendation 
Vi anser att GD XXIII i framtiden bör fokusera på att påverka det sätt på vilket GD XII 
och XIII använder offentliga medel för att hjälpa SMF. Pilotåtgärder bör enligt vår 
bedömning endast vidtas för att pröva politiska alternativ. 
Slutsats 
Inom området utbildning och kvalitet har de flesta svarspersoner allvarligt ifrågasatt om 
GD XXIII överhuvudtaget bör vara aktivt inom detta område. Man har hänvisat till 
subsidiaritetsfrågor, liksom det förhållande att samtliga medlemsstater redan har upprättat 
mycket omfattande program, samtidigt som kommissionen bedriver omfattande 
bidragsverksamhet under ledning av GD V och XXII. Vi tvivlar på att pilotåtgärderna 
inom detta område överlag kommer att ses som kostnadseffektiva, även om vissa 
utbildningsprogram skulle kunna vara användbara inom områden där ingående politisk 
forskning redan har bedrivits (t.ex. överlåtelse av företag), men det är ännu för tidigt att 
dra en definitiv slutsats av detta. 
Rekommendationer 
GD XXIIIs eventuella verksamhet i framtiden bör enligt vår bedömning begränsas till att 
påverka andra aktörer och bedriva politisk forskning inom detta område, utan att ta några 
egna bidragsinitiativ. 
Slutsats 
Standardisering är däremot ett område där vi anser att det finns ett behov av åtgärder på 
EU-nivå. NORMAPME-åtgärden fyller en lucka i den europeiska 
standardiseringsprocessen, är kostnadseffektiv och bör få en bred informationsspridning 
så att potentiella kunder har möjlighet att använda den. 
Rekommendation 
Denna åtgärd borde än så länge fortsätta, dock med en bredare informationsspridning. 
Slutsats 
Verksamheten som bedrivits inom miljö fick beröm i vår undersökning i den mån det har 
lett till ett positivt hänsynstagande av SMF-intressen i revideringen av EMAS-
förordningen. Enligt vår bedömning fanns det ett klart samband mellan 
-36-
euroförvaltning/miljö-åtgärden och EMAS, men återigen uppstod problematiken med att 
få GD XXIIIs personalresurser att räcka till för förvaltningen av denna åtgärd. 
Rekommendation 
Det är oklart om det finns ett behov av ytterligare åtgärder inom detta område. Om det 
finns ett behov anser vi att åtgärderna bör ha en klar politisk inriktning. 
Mål E: Främja företagsamhet och stödja målgrupper. 
Slutsats 
Att främja företagsamhet är det huvudsakliga syftet med Mål E och det har fått effekt 
framför allt i kommissionens kommunikation om att främja företagsamhet, som kom ut 
1998. Enligt vår bedömning bör man säkerställa att denna åtgärd får större 
genomslagkraft med tanke på slutsatserna vid toppmötet om sysselsättning i Luxemburg. 
BEST-uppföljningen kommer också att spela en viktig roll med att upprätthålla 
uppmärksamheten kring frågan. 
Rekommendation 
GD XXIII bör fortsätta att fokusera sig på att utveckla forskningen inom detta område 
och främja bästa praxis bland medlemsstaternas myndigheter. 
Slutsatser 
Vad beträffar arbetet med hantverkssektorn och särskilda målgrupper såsom 
kvinnliga och unga företagare och missgynnade grupper, har man ifrågasatt om det stora 
antalet konferenser, pilotprojekt och demonstrationsevenemang som ägt rum kommer att 
leda till en konkret utveckling. Administrerings- och behandlingssystemen har hittills 
varit långsamma, vilket har medfört att GD XXIII inte förrän nu har börjat utvärdera 
projekten inom det andra fleråriga programmet samtidigt som projekten inom det tredje 
fleråriga programmet nu börjat komma igång. Det är ibland svårt att finna et samband 
mellan dessa pilotåtgärder med den politiska utvecklingsfasen, vilket man bör titta 
närmare på så snart som möjligt. 
Vissa medlemmar i artikel 4-kommittén är i princip också emot att man särbehandlar 
hantverks- och mikroföretag. Enligt dessa bör alla SMF behandlas lika inom ramen för 
kommissionens åtgärder. Grupper med särskilda behov bör endast behandlas i ett 
politiskt sammanhang, genom forskning, samordnade åtgärder o.s.v. Vissa medlemsstater 
känner likadant när det gäller särskilda åtgärder för kvinnor och handikappade. 
-37-
Vår bedömning är att pilotåtgärderna inom hantverkssektorn principiellt sett är befogade 
eftersom de tydligt faller inom de politiska ramar som fastställdes under 
Milanokonferensen. De kommer dock endast att vara kostnadseffektiva om resultaten 
utvärderas och vidarebefordras till samtliga intresserade parter inom en rimlig tidsram 
och förs in i ett EU-politiskt sammanhang. Vi tycker dock att det är oklart om samma 
politiska sammanhang gäller för pilotåtgärderna till förmån för kvinnor och unga 
företagare. Detta gör att det sätt på vilket resultaten från dessa pilotåtgärder används 
kommer att vara avgörande för att bedöma om de har varit kostnadseffektiva. 
Rekommendationer 
I det här skedet bör utvärderingen av befintliga åtgärder och inledandet av en politisk 
debatt om resultatens implikationer enligt vår bedömning ha företräde framför 
lanseringen av ytterligare åtgärder. GD XXIII bör i framtiden se till att pilotåtgärder inom 
detta område har en given plats inom de övergripande politiska ramar som man kommit 
överens om med medlemsstaterna och även förmedlare, fackförbund och lobbygrupper 
för de särskilda intressena i fråga. 
Slutsats 
Handelssektorn är något kontroversiell inom ramen för det tredje fleråriga programmet 
på grund av dess sektoriella fokus inom vad som är ett horisontellt program. I många 
länder är man tveksam till om man bör ge bidrag till handelsektorn inom ramen för det 
fleråriga programmet för SMF. GD XXIII har dock försökt att ge sina ansträngningar 
inom detta område större SMF-inriktning. 
Vad beträffar de åtgärder som inletts, har den senaste vitboken i allmänhet välkomnats 
även om man på vissa håll anser att den kunde ha varit mer strategisk i fråga om 
inriktning och det finns farhågor om att begränsade resurser och förseningar kan innebära 
att vitbokens handlingsplan inte blir helt implementerad. Det råder också ovisshet om den 
uppföljning som sannolikt kommer att beviljas fas 3 av Commerce 2000, där partema 
befarar att de olika rapporterna och slutsatserna från ett antal konferenser, som trots sitt 
värde, kanske inte får den uppmärksamhet som behövs för att man ska kunna gå vidare. 
Initiativen inom elektronisk handel har välkomnats av de flesta parter. 
Kostnadseffektiviteten av de initiativ som tagits inom elektronisk handel kan inte 
fastställas i det här skedet. Vi ställer oss dock tveksamma till den slutliga 
kostnadseffektiviteten av de bidrag som hittills beviljats Commerce 2000 inom ramen för 
det tredje fleråriga programmet, men återigen är det för tidigt att bedöma hur man skulle 
kunna använda resultaten från dessa bidrag. De övriga politiskt inriktade åtgärderna tyder 
inte på några svårigheter i fråga om kostnadseffektivitet så länge man accepterar att stöd 
till handelssektorn är ett giltigt mål för det fleråriga programmet. 
Rekommendationer 
-38-
GD XXIII bör säkerställa att vitboken implementeras helt. Man bör även se till att 
resultaten från Commerce 2000 analyseras och sprids inom en rimlig tidsram och att de 
används för att utveckla förbättrade politiska linjer för sektorn. 
7. Allmänna slutsatser 
Ett tydligt intryck är att den politiska utvecklingen för tillfället inte får tillräckliga 
resurser inom GD XXIII. På grund av de många områden där politiska linjer diskuteras 
och utvecklas behövs det betydande resurser för att säkerställa att all forskning följs upp 
och att alla samordnade åtgärder är välplanerade och tydligt inriktade, och för att 
kontrollera att medlemsstaterna uppfyller sina åtaganden. Den politiska utvecklingen bör 
integreras mer och kanske mätas mer med prioriterade målteman, som bör utvecklas varje 
eller vartannat år. 
Som det ser ut nu finns det enligt vår bedömning för många små pilotprojekt och -
åtgärder, som på ett otillfredsställande sätt understödjer en rent politisk utveckling. Det 
finns även för mänga publikationsåtgärder som inte har en direkt anknytning till politisk 
utveckling eller konkreta resultat för SMF, eller som har en otillräcklig spridning för att 
ha någon större inverkan. Enligt vår bedömning bör en del av de minst kostnadseffektiva 
åtgärderna avbrytas och övriga bör utvärderas mycket snabbare och mer noggrant, och 
integreras i den politiska utvecklingen. Detta skulle frigöra resurser för politisk 
utveckling och för att utveckla och kanske utvidga en del av de rent operativa åtgärderna, 
varav de flesta anses vara användbara och givande. 
I det nuvarande läget består GD XXIIIs starka sida av att det har en engagerad ledning 
som är fokuserad på att uppnå resultat och upprätthålla SMF- och företagsfrågornas 
centrala ställning på EUs agenda. Många av åtgärderna inom det fleråriga programmet får 
generellt sett en god utvärdering i fråga om kvalitet i planering och verkställande, 
kvalitativ inverkan och kostnadseffektivitet. Svagheterna finns i allmänhet i en tendens 
till fragmentering inom generaldirektoratet, d.v.s. en ökning av antalet småskaliga 
åtgärder utan tillräckliga resurser, övervakning, analysering eller vidare behandling i det 
politiska systemet, vilket leder till frustration bland de många parter, vare sig de är 
medlemsstaternas myndigheter, branschorganisationer eller förmedlingsorganisationer. 
En vanlig tendens är också den bristfälliga spridningen av vad som skulle kunna vara 
intressanta resultat från GD XXIIIs verksamhet. 
Samrådet med SMF-organisationer om politiska frågor har förbättrats under det tredje 
fleråriga programmet. Kommissionen måste dock enligt vår bedömning vara försiktig 
med att inte alltför beredvilligt uppfylla önskemålen från speciella intressegrupper och 
sektoriella representanter för pilotprojekt och publikationer om särskilda frågor. Sådana 
initiativ måste alltid ingå i ett övergripande sammanhang för offentlig politik. 
Det råder stark och allmän enighet om behovet av en aktiv röst inom kommissionen, som 
främjar företagsamhetsaspekten i förhållande till det stora antalet frågor som påverkar 
SMF. Det råder lika stark enighet om att GD XXIII inte behöver "göra" så mycket. 
Direktoratets bästa arbete kommer ofta från experternas framsteg inom SMF-frågan. Det 
faktum att det finns en budget att spendera på det fleråriga programmet kan skapa en 
spenderingskultur och den naturliga slutsatsen av vår utvärdering är att de verkliga 
-39-
vinsterna för GD XXIII ofta kommer från experternas politiska arbete. På medellång sikt 
kan detta medföra större fördelar för SMF än spenderandet av de relativt begränsade 
medlen som finns till direktoratets förfogande. Efter att ha sagt detta är det vår 
bedömning att många av de största operativa åtgärderna är välplanerade och 
framgångrika och bör fortsätta och även utvidgas om myndigheterna ansvariga för 
budgetering medger detta. 
Vår allmänna slutsats i fråga om kostnadseffektiviteten av de åtgärder som hittills 
vidtagits av kommissionen under det tredje fleråriga programmet som helhet, är att den i 
allmänhet är acceptabel. I många fall är det dock ännu inte möjligt att fastställa 
kostnadseffektiviteten av utgifterna under de två första åren av det fleråriga programmet. 
I vissa fall finns det risk att resultaten från vissa av pilotåtgärderna inte analyseras 
tillräckligt och/eller att resultaten inte sprids inom en rimlig tidsram. GD XXIII måste 
fokusera på att få ut ett maximalt värde från 1997/1998 års utgifter under resten av det 
fleråriga programmet. Det kan vara tillrådligt att omlokalisera en del av GD XXIIIs 
mänskliga resurser för att säkerställa möjligheten att överlag höja verkningsgraden och 
kostnadseffektiviteten. 
-40-
ISSN 1024-4506 
KOM(1999) 319 slutlig 
DOKUMENTS 
SV 08 10 04 17 
Katalognummer : CB-CO-99-324-SV-C 
Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer 
L-2985 Luxemburg 
k\