ARBETSDOKUMENT FRÅN KOMMISSIONENS AVDELNINGAR SAMMANFATTNING AV KONSEKVENSBEDÖMNINGEN som bifogas Följedokument till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING om nya psykoaktiva ämnen och EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV om ändring av rådets rambeslut 2004/757/RIF av den 25 oktober 2004 om minimibestämmelser för brottsrekvisit och påföljder för olaglig narkotikahandel vad gäller definitionen av narkotika /* SWD/2013/0320 final */





SV || EUROPEISKA KOMMISSIONEN || Bryssel den 17.9.2013 SWD(2013) 320 final ARBETSDOKUMENT FRÅN KOMMISSIONENS AVDELNINGAR SAMMANFATTNING AV KONSEKVENSBEDÖMNINGEN som bifogas Följedokument till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING om nya psykoaktiva ämnen och EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV om ändring av rådets rambeslut 2004/757/RIF av den 25 oktober 2004 om minimibestämmelser för brottsrekvisit och påföljder för olaglig narkotikahandel vad gäller definitionen av narkotika {COM(2013) 619 final} {COM(2013) 618 final} {SWD(2013) 319 final} ARBETSDOKUMENT FRÅN KOMMISSIONENS AVDELNINGAR SAMMANFATTNING AV KONSEKVENSBEDÖMNINGEN som bifogas Följedokument till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING om nya psykoaktiva ämnen och EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV om ändring av rådets rambeslut 2004/757/RIF av den 25 oktober 2004 om minimibestämmelser för brottsrekvisit och påföljder för olaglig narkotikahandel vad gäller definitionen av narkotika INNEHÅLLSFÖRTECKNING 1........... Inledning........................................................................................................................ 4. 2........... Problemformulering......................................................................................................... 3 3........... Analys av subsidiariteten................................................................................................. 5 4........... Politiska mål................................................................................................................... 6 5........... Politiska alternativ och utvärdering................................................................................... 6 6........... Föreslagen strategisk lösning......................................................................................... 10 7........... Övervakning och utvärdering......................................................................................... 11 ARBETSDOKUMENT FRÅN KOMMISSIONENS AVDELNINGAR SAMMANFATTNING AV KONSEKVENSANALYSEN Följedokument till förslag till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING om nya psykoaktiva ämnen och EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV om ändring av rådets rambeslut 2004/757/RIF av den 25 oktober 2004 om minimibestämmelser för brottsrekvisit och påföljder för olaglig narkotikahandel vad gäller definitionen av narkotika 1. Inledning Konsekvensanalysen innehåller åtgärder som har till syfte att på den inre marknaden minska tillgången till nya psykoaktiva ämnen som medför risker för konsumenterna medan hinder för den lagliga handeln undanröjs. Nya psykoaktiva ämnen (”lagliga droger”) är naturliga eller syntetiska ämnen som påverkar det centrala nervsystemet och ändrar mentala funktioner. Många sådana ämnen har eller kan ha andra användningsområden (”legitimt bruk”), exempelvis som verksamma ämnen i läkemedel. Nya psykoaktiva ämnen omfattas inte av kontrollåtgärder enligt FN-konventionerna om narkotika, till skillnad från psykoaktiva ämnen såsom kokain och amfetamin (”olaglig narkotika”). Den snabba framväxten och spridningen av nya psykoaktiva ämnen på den inre marknaden har varit en av de största utmaningarna för EU:s narkotikapolitik under de senaste åren. Genom rådets beslut 2005/387/RIF inrättades ett EU-omfattande system för informationsutbyte om sådana ämnen vilket förvaltas av Europeiska centrumet för kontroll av narkotika och narkotikamissbruk (ECNN) och Europol. De bedömer ämnenas risker och kontrollerar dem samt ser till att de omfattas av straffrättsliga påföljder i hela EU. I kommissionens bedömning 2011 drogs slutsatsen att rådets beslut inte utgör ett effektivt verktyg för att lösa utmaningen med nya psykoaktiva ämnen. 2. Problemformulering Nya psykoaktiva ämnen, som används för olika lagliga ändamål, är tillgängliga i allt större utsträckning på den inre marknaden och konsumeras av ett ökande antal människor. De potentiella riskerna med dessa ämnen har lett till att myndigheterna begränsat dem på olika sätt som kan hindra den lagliga handeln samt utvecklingen av lagliga användningsområden. De främsta orsakerna till problemen är att de nationella strategierna för att hantera nya psykoaktiva ämnen varierar och att EU:s instrument för sådana ämnen är ineffektivt. 2.1. Marknaden för nya psykoaktiva ämnen Mellan 1997 och 2012 anmälde medlemsstaterna 290 nya psykoaktiva ämnen. Det stora flertalet anmäldes av flera medlemsstater. Anmälningstakten har ökat kraftigt under de senaste åren, från 24 år 2009 till 73 år 2012. Det är möjligt att tusentals ämnen kommer att utvecklas. 2.1.1. Marknaden för rekreationsbruk av nya psykoaktiva ämnen Användningen av nya psykoaktiva ämnen för rekreationsändamål har ökat under de senaste åren och är vanligast bland ungdomar. Enligt 2011 års Eurobarometer om ungas attityder till narkotika har 5 % av ungdomarna i EU använt sådana ämnen minst en gång i sitt liv och Irland befinner sig i topp med 16 %. Antalet personer som har använt nya psykoaktiva ämnen under det senaste året beräknas uppgå till 2,2 miljoner i EU. Internet och sociala nätverk har underlättat ämnenas spridning i hela EU — ECNN:s undersökningar har registrerat en fyrfaldig ökning av antalet internetbutiker som sålde dessa ämnen mellan 2010 och 2012 (från 170 till 690). Under de senaste tre åren har specialiserade butiker som säljer nya psykoaktiva ämnen startats i minst 13 medlemsstater. Sådana ämnen säljs ibland också på bensinstationer, i videobutiker, sexbutiker eller hos tobakshandlare. De företag som producerar dessa ämnen är baserade utanför EU (Kina och Indien) och anpassar sig snabbt till begränsningsåtgärder genom att erbjuda alternativa ämnen. Marknaden för nya psykoaktiva ämnen för rekreationsbruk uppskattas, genom en jämförelse med marknaden för ecstasy, uppgå till 0,5 miljarder euro per år. 2.1.2. Marknaden för lagligt bruk av nya psykoaktiva ämnen Många nya psykoaktiva ämnen som används för rekreationsbruk har eller kan ha olika användningsområden inom industrin - t.ex. GBL (gamma-butyrolakton), 1-4 BDO (1,4-butandiol) och mCPP Det finns dock inte övergripande information från hela EU eftersom insamlingen av sådana uppgifter inte regleras enligt EU:s befintliga mekanism och medlemsstaternas myndigheter inte anmäler sådan användning systematiskt. Sedan 1997 har ECNN mottagit information om lagliga användningsområden för omkring en femtedel av de ämnen som anmäls. Detta är en betydande andel och den kan ha underskattats med tanke på att dessa nya ämnen ofta är okända. Det antas att storleken på marknaden för laglig användning är betydande med anledning av antalet psykoaktiva ämnen som finns på marknaden, ämnen som kan komma att tas i bruk och ämnenas ”dubbla” potential (rekreationsbruk och bruk inom industrin). 2.2. Problem 1: Riskerna med rekreationsbruket av nya psykoaktiva ämnen Rekreationsbruket av nya psykoaktiva ämnen kan skada konsumenters hälsa och säkerhet och kan medföra risker och belastningar för samhället. De vanligaste hälsorelaterade skadorna är bl.a. upphetsning, delirium, takykardi, högt blodtryck, en dödlig överdos, spridning av blodburna infektioner (såsom HIV eller hepatit C), psykiska problem och beroende. Riskerna är större när flera nya psykoaktiva ämnen brukas samtidigt och i kombination med olaglig narkotika eller alkohol. Brist på information om användningen av dessa ämnen ökar riskerna. Eftersom nya psykoaktiva ämnen kan påverka den mentala hälsan och det sociala beteendet, kan en frekvent användning av dem påverka samhället negativt och ha negativa följder för familjeliv och olika samfund. Användningen av sådana ämnen kan försämra förmågan att köra bil och leda till våldsamt beteende och brottslighet. Den organiserade brottslighetens involvering i denna marknad är begränsad och kommer främst till uttryck genom försäljningen av sådana ämnen vid sidan av olaglig narkotika. Kostnaderna för hälsorelaterade skador av nya psykoaktiva ämnen uppskattas till 211 miljoner euro per år och genomförandet av straffrättsliga åtgärder till 117–144 miljoner euro per år. 2.3. Problem 2: Hinder för den lagliga handeln på den inre marknaden De begränsningsåtgärder som införts av offentliga myndigheter för att minska rekreationsbruket av nya psykoaktiva ämnen kan hindra den lagliga handeln genom att det blir svårare för ekonomiska aktörer att få tillgång till sådana ämnen, vilket leder till förlorade affärsmöjligheter. De kan också göra det svårare att bedriva forskning, vilket hämmar utvecklingen av nya användningsområden. Begränsningarna varierar mellan medlemsstaterna och mellan olika ämnen. Beroende på lagstiftningen är endast vissa användningsområden tillåtna på nationell nivå och bristande efterlevnad sanktioneras av förvaltningsrättsliga eller straffrättsliga bestämmelser. Detta leder till handelshinder, fragmentering och olika villkor och gör det svårt för företag att vara verksamma inom hela den inre marknaden. Begränsande åtgärder kan orsaka en kedjereaktion för ekonomiska aktörer eftersom dessa ämnen ofta används vid produktion av andra ämnen och varor. Eftersom marknaden för nya psykoaktiva ämnen troligen kommer att öka och medlemsstaterna sannolikt kommer att införa ytterligare åtgärder för att hämma rekreationsbruket av ämnena, förväntas hindren för den lagliga handeln öka. 2.4. Orsaker till problemet De bakomliggande orsakerna till problemet är följande: · Olika nationella strategier; skillnaderna mellan medlemsstaternas lagstiftning och icke-samordnade nationella åtgärder kan ha negativa konskevenser för ekonomiska aktörer på den lagliga marknaden och för konsumenter. · EU-lagstiftningen om nya psykoaktiva ämnen är ineffektiv; rådets beslut är långsamt och endast reaktivt och ger otillräcklig bevisning för att lämpliga och långsiktiga beslut ska kunna fattas samtidigt som det saknar alternativ till begränsningsåtgärder. 2.5. Grundscenario Om den nuvarande ramen inte ändras kommer problemen sannolikt att förvärras. Marknaden för rekreationsbruk kommer troligen att öka och eventuellt fördubblas fram till 2020. De hälsorelaterade och sociala kostnader som har samband med den ökande tillgängligheten och användningen av skadliga ämnen skulle öka proportionerligt. Marknaden för lagliga användningsområden förväntas också växa och de negativa effekterna av varierande nationella strategier och en ineffektiv EU-lagstiftning om laglig handel kommer att fortgå och möjligtvis intensifieras. 3. Analys av subsidiariteten Artikel 114.1 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget) ger Europaparlamentet och rådet befogenhet att besluta om åtgärder för tillnärmning av sådana bestämmelser i lagar och andra författningar i medlemsstaterna som syftar till att upprätta den inre marknaden och få den att fungera, medan artikel 114.3 i EUF-fördraget kräver att kommissionen ska sträva efter att säkra en hög nivå på konsumentskydd samt hälso- och säkerhetsaspekter i dessa förslag. Europeiska unionen är skyldig att säkra en hög skyddsnivå för människors hälsa vid utformningen och genomförandet av all EU-politik (artikel 168.1 i EUF-fördraget) och att skydda konsumenters hälsa, säkerhet och ekonomiska intressen (artikel 169.1 i EUF-fördraget). För att ta itu med de ämnen som medför allvarliga risker har EU befogenhet att besluta att de ska omfattas av straffrättsliga bestämmelser om olaglig narkotikahandel (artikel 83.1 i EUF-fördraget). EU har bättre möjligheter än medlemsstaterna att vidta åtgärder för att begränsa tillgången på den inre marknaden till skadliga nya psykoaktiva ämnen för rekreationsbruk och för att säkra att varierande nationella strategier inte hindrar den lagliga handeln. Åtgärder på EU-nivå är nödvändiga för att skadliga nya psykoaktiva ämnen ska kunna kartläggas och snabbt dras tillbaka från marknaden i alla medlemsstater och för att minska och förebygga hinder för den lagliga handeln som kan följa av medlemsstaternas åtgärder. 4. POLITISKA MÅL De viktigaste politiska målen med EU:s åtgärder vad gäller nya psykoaktiva ämnen är följande: · Att minska hindren för den lagliga handeln med nya psykoaktiva ämnen och förebygga uppkomsten av sådana hinder. · Att skydda konsumenters hälsa och säkerhet mot de risker som har samband med skadliga nya psykoaktiva ämnen. De särskilda målen är följande: · Att ta itu med ämnen som utgör hälsomässiga, sociala och säkerhetsmässiga risker och som orsakar omedelbar oro för folkhälsan. · Att förbättra kapaciteten att snabbt identifiera och bedöma nya psykoaktiva ämnen och ta itu med dem beroende på deras risker. · Att underlätta den lagliga handeln med dessa ämnen på den inre marknaden. · Att förbättra samstämmigheten i de nationella strategierna mot skadliga nya psykoaktiva ämnen som orsakar oro över gränserna och att minska risken för att de flyttar över från en medlemsstat till en annan. 5. Politiska alternativ och utvärdering De politiska alternativen har delats in i fyra grupper, inklusive ”status quo”. Följande alternativ har strukits: reglering av specialiserade butiker och internetbutiker, införande av ett EU-system för godkännande av nya psykoaktiva ämnen, införande av ett generellt förbud, avbryta genomförandet av EU-åtgärder. 5.1. Översikt över de politiska alternativen Grupp 1: Förbättra kunskapen om och analysen av nya psykoaktiva ämnen Denna grupp lägger fram alternativ för att stärka forskningen på EU-nivå och den analytiska kapaciteten kring nya psykoaktiva ämnen för att EU ska kunna agera mer effektivt. (1) Status quo ECNN och Europol ska endast sammanställa och analysera den information om ämnenas sammansättning eller förväntade effekter som lämnats in av medlemsstaterna. (2) Att underlätta det strukturella samarbetet mellan ECNN, forskningsinstitut och kriminaltekniska laboratorier EU ger ekonomiskt stöd till det strukturella samarbetet mellan ECNN, forskningsinstitut, inklusive Gemensamma forskningscentrumet (GFC) och kriminaltekniska laboratorier i hela EU, för att stödja behovet av information om särskilda ämnen och för att bistå med att producera och sprida analyser om nya psykoaktiva ämnen. (3) Inrättande av en forskningsinfrastruktur på EU-nivå En forskningsinfrastruktur inrättas i en av EU:s befintliga forskningsanläggningar (GFC) eller organ (ECNN). Den kommer att ha samma uppgifter som de som anges ovan i alternativ 2). Grupp 2: att ta itu med nya psykoaktiva ämnen individuellt eller i grupp Denna grupp lägger fram alternativ för att ta itu med nya psykoaktiva ämnen genom att bedöma deras risker (och vidta åtgärder) antingen om enskilda ämnen eller grupper av ämnen. (1) Individuell metod (status quo) Varje ämne övervakas och bedöms individuellt och ett beslut om huruvida begränsningsåtgärder ska införas eller inte fattas på grundval av ämnets specifika risker. (2) Metod för grupper av ämnen Hela grupper av liknande ämnen övervakas, bedöms och utsätts för begränsningsåtgärder. Gruppen definieras på grundval av en liknande kemisk struktur (generisk metod) eller farmakologisk effekt (analog metod). (3) En individuell metod som stöds av information om en grupp av ämnen som ”grupperats på ett intelligent sätt” Varje ämne övervakas, bedöms och utsätts för begränsningsåtgärder individuellt (som i alternativ 1)), men det samlas in uppgifter om andra ämnen från samma grupp. Därför kan det förväntas att vissa ämnen växer fram men det kommer att göras en riskbedömning av varje enskilt ämne. Grupp 3: tillfälliga åtgärder Denna grupp lägger fram alternativ för att tillfälligt begränsa tillgången till de nya psykoaktiva ämnen på konsumentmarknaden som misstänks utgöra en omedelbar risk för folkhälsan, vilket bevisas av rapporterade dödsfall och allvarliga hälsomässiga konsekvenser som har samband med konsumtion av ämnena, samt att ämnena används i flera medlemsstater. Begränsningarna är i kraft innan riskbedömningen av ämnena har slutförts och är inte tillämpliga på ämnenas kommersiella och vetenskapliga användning eller på de produkter som innehåller ämnet och som har godkänts enligt annan EU-lagstiftning. (1) Inga tillfälliga åtgärder (status quo) Enligt rådets beslut är det inte möjligt att införa tillfälliga åtgärder i hela EU. Ett beslut om huruvida tillgången till ett ämne ska begränsas eller inte fattas först efter det att riskbedömningen har slutförts och detta beslut är permanent. (2) En EU-rekommendation om införande av tillfälliga åtgärder Kommissionen utfärdar en rekommendation till medlemsstaterna om införande av tillfälliga åtgärder för att omedelbart dra tillbaka ett ämne från marknaden och förbjuda distribution, försäljning, exponering för eller erbjudande till konsumenter (industriell och vetenskaplig användning skulle inte omfattas av begränsningen). De medlemsstater som tillämpar rekommendationen vidtar lämpliga åtgärder för att se till att ämnet dras tillbaka från marknaden. (3) Ett EU-beslut om införande av tillfälliga åtgärder Samma som 2) men åtgärderna är bindande för medlemsstaterna. Beslut om att införa dem fattas av kommissionen genom en genomförandeakt. Överträdelser av dessa bestämmelser skulle medföra förvaltningsrättsliga påföljder som fastställs på nationell nivå. Grupp 4: slutligt beslut om ett nytt psykoaktivt ämne Denna grupp lägger fram alternativ för att ta itu med ämnet när en riskbedömning har slutförts. Kommissionen identifierar de hälsomässiga, sociala och säkerhetsmässiga risker som ett ämne utgör — låga, måttliga eller allvarliga — och kontrollerar huruvida och vilka typer av restriktiva åtgärder som bör införas. Kommissionen kommer att beakta följande kriterier: de skador på hälsan som orsakas av konsumtion av ämnet (skada, sjukdom och fysisk och psykisk funktionsnedsättning), sociala skador för individer och samhället (t.ex. påverkan på samhället, organiserad brottslighet, olagliga vinster), säkerhetsrisker (spridning av sjukdomar, effekter på trafiksäkerheten). (1) EU-beslut om att utsätta ämnen för begränsningsåtgärder med stöd av straffrättsliga påföljder eller inga åtgärder (status quo) På grundval av resultaten av riskbedömningen lägger kommissionen fram ett lagstiftningsförslag till rådet om att medlemsstaterna ska utsätta ämnet för straffrättsliga kontrollåtgärder (nationell lagstiftning som är tillämplig på olaglig narkotika tillämpas på det nya psykoaktiva ämnet) eller motivera varför detta inte är nödvändigt. Eftersom nationella lagar om olaglig narkotika måste vara förenliga med rambeslut 2004/757/RIF om olaglig narkotikahandel är bestämmelserna i rambeslutet tillämpliga på det nya psykoaktiva ämne som utsätts för kontroll. Endast de undantag för ämnets lagliga användning som fastställs i FN:s konventioner om narkotika är tillåtna. (2) Status quo och en EU-rekommendation om att utsätta ämnen för konsumentmarknadsbegränsningar med stöd av förvaltningsrättsliga påföljder Kommissionen har tre alternativa åtgärder: om ett ämne medför låga risker införs det inga restriktioner, om det medför måttliga risker rekommenderar kommissionen att medlemsstaterna ska dra tillbaka ämnet från marknaden och förbjuda dess distribution, försäljning, exponering för eller erbjudande till konsumenter (kommersiell och industriell användning samt vetenskaplig användning begränsas inte), om det medför allvarliga risker tillämpas straffrättsliga bestämmelser enligt status quo. (3) Status quo och ett EU-beslut om att utsätta ämnen för konsumentmarknadsbegränsningar med stöd av förvaltningsrättsliga påföljder Samma som 2) men om ett ämne medför måttliga risker antar kommissionen ett beslut, i stället för en rekommendation, om att utsätta det för begränsningar på konsumentmarknaden som kommer att vara bindande och införas genom en genomförandeakt. 5.2. Utvärdering av politiska mål Grupp 1: förbättra kunskapen om nya psykoaktiva ämnen Status quo bidrar inte till uppfyllandet av de politiska målen. De positiva effekterna på människors hälsa och säkerhet är små och acceptansen bland berörda parter är låg. Inga extra kostnader åsamkas EU eller medlemsstaterna. Det strukturella samarbetet mellan ECNN, forskningsinstitut och kriminaltekniska laboratorier har mycket positiva effekter. EU:s åtgärder blir effektivare genom att det kan tas fram underlag om de nya psykoaktiva ämnenas skador. Det behövs EU-finansiering på cirka 3,7 miljoner euro under 2014–2020. Acceptansen bland berörda parter är hög. En EU-forskningsinfrastruktur har samma effekter men medför oproportionerliga kostnader eftersom inrättandet kostar 5,1 miljoner euro och driften 1,4 miljoner euro per år. Acceptansen bland berörda parter är låg. Grupp 2: att ta itu med nya psykoaktiva ämnen individuellt eller i grupp Den individuella metoden (status quo) har medelstora positiva effekter på de politiska målen. Den effektiviserar inte EU-åtgärderna eftersom EU:s kapacitet att förutse utvecklingen på marknaden inte stärks, men har positiva effekter på hälsa och säkerhet genom att det ger tillförlitliga bevis om riskerna med varje ämne. Den har positiva effekter på aktörerna på den lagliga marknaden eftersom endast skadliga ämnen begränsas. Acceptansen bland berörda parter är god. Metoden per grupper av ämnen har medelstora positiva effekter på de politiska målen eftersom den bidrar till att förutse utvecklingen på marknaden och har positiva effekter på hälsa och säkerhet men har negativa effekter på de grundläggande rättigheterna och på aktörerna på den lagliga marknaden eftersom begränsningsåtgärder för ämnen kan införas trots att det saknas bevis om deras skador. Den innebär låga kostnader för EU och medlemsstaterna och acceptansen bland berörda parter är god. Den individuella metod som stöds av information om en ”intelligent grupperad” ämnesgrupp har höga positiva effekter på uppfyllandet av de politiska målen eftersom den kombinerar fördelarna med de båda tillvägagångssätt som beskrivs ovan. Den har höga effekter på hälsa och säkerhet och medför inga ytterligare kostnader för EU och medlemsstaterna. Den har positiva effekter för aktörerna på den lagliga marknaden och hög acceptans bland berörda parter. Grupp 3: tillfälliga åtgärder Avsaknaden av tillfälliga åtgärder (status quo) har mycket negativa effekter för uppfyllandet av de politiska målen eftersom de ämnen som sannolikt är skadliga fortsätter att finnas på marknaden. Acceptansen bland berörda parter är låg. En EU-rekommendation om att införa tillfälliga åtgärder har medelstora positiva effekter på de politiska målen eftersom skadliga ämnen snabbt dras in från konsumentmarknaden. Det finns dock fortfarande en risk för att problemet förskjuts eftersom det är troligt att alla medlemsstater inte kommer att genomföra rekommendationen. Det medför begränsade kostnader för EU:s och medlemsstaternas budgetar (i samband med genomförandet). Verksamheten för aktörerna på den lagliga marknaden kommer att underlättas av ett gemensamt tillvägagångssätt för vissa ämnen i hela EU. De negativa effekterna för aktörernas affärsverksamhet på marknaden för rekreationsbruk och vissa av deras grundläggande rättigheter är berättigade. Den är proportionerlig och acceptansen bland berörda parter är god. Ett EU-beslut om införande av tillfälliga åtgärder har liknande men mer intensiva effekter eftersom det genomförs av alla medlemsstater. Det är dyrare än en rekommendation men effektivare vad gäller att minska risken för att problemet förskjuts och påverkar folkhälsan positivt. Verksamheten för aktörerna på den lagliga marknaden kommer att underlättas av ett gemensamt tillvägagångssätt för vissa ämnen i hela EU. Det är proportionerligt och acceptansen bland berörda parter är god. Grupp 4: slutligt beslut om ett nytt psykoaktivt ämne Status quo har små positiva effekter när det gäller att uppfylla de politiska målen. Trots att det bidrar till att förbättra samstämmigheten i de nationella åtgärderna är det inte möjligt att på ett proportionerligt sätt ta itu med ämnen som utgör medelstora risker. Det har negativa men berättigade effekter på de grundläggande rättigheterna. Det orsakar oro för proportionaliteten och acceptansen bland berörda parter är låg. Om det till status quo läggs till möjligheten att anta EU-rekommendationer om konsumentmarknadsbegränsningar, medför det medelstora positiva effekter för att uppfylla de politiska målen eftersom det möjliggör en respons som är mer proportionerlig till ämnenas skador. En risk för att problemet förskjuts finns dock kvar. Det har medelstora positiva effekter på skyddet av hälsa och säkerhet och små effekter på EU:s budget och de nationella budgetarna (i samband med verkställigheten). Det har även positiva effekter på aktörerna på den lagliga marknaden eftersom deras verksamhet inte skulle påverkas av begränsningsåtgärderna (medelhöga risker) och vissa användningsområden skulle vara tillåtna även för ämnen med allvarliga risker. De negativa konsekvenserna för de grundläggande rättigheterna och de ekonomiska aktörernas affärsverksamhet på marknaden för rekreationsanvändning är berättigade. Det står i proportion till ämnenas risker och accepteras av berörda parter. Om det till status quo läggs till möjligheten att anta EU-beslut om införande av konsumentmarknadsbegränsningar, har detta liknande effekter men dessa är mer intensiva eftersom beslut är bindande för medlemsstaterna. Det är dyrare än det föregående alternativet men också mer effektivt vad gäller att minska risken för att problemet förskjuts och minskar de skadliga ämnenas negativa effekter på hälsa och säkerhet. Det är proportionerligt och acceptansen bland berörda parter är god. 6. Föreslagen strategisk lösning En jämförande bedömning av följderna visar att följande kombination av lagstiftningsalternativ och andra alternativ skulle vara mest effektiv för att uppnå målen: (1) Att underlätta det strukturella samarbetet mellan ECNN, forskningsinstitut och kriminaltekniska laboratorier (2) En individuell metod som stöds av information om en grupp av ämnen som ”grupperats på ett intelligent sätt” (3) Ett EU-beslut om införande av tillfälliga åtgärder. (4) Status quo och ett EU-beslut om att utsätta ämnen för marknadsbegränsningar med stöd av förvaltningsrättsliga påföljder Det alternativ som föreslås har mycket positiva effekter för folkhälsan och säkerheten Det möjliggör snabbare EU-åtgärder eftersom det genom tillfälliga åtgärder är möjligt att dra tillbaka ämnen som orsakar omedelbar oro från konsumentmarknaden i ett tidigare skede och det minskar den tid som krävs för att anta begränsningsåtgärder (genom genomförandeakter) som är direkt tillämpliga. Det alternativ som föreslås förbättrar kraftigt EU:s förmåga att förutse utvecklingen och tillhandahåller lämpliga strategier för nya psykoaktiva ämnen. Det har positiva effekter för aktörerna på den lagliga marknaden. Även om det medför negativa effekter för aktörernas affärsverksamhet på marknaden för rekreationsbruk samt deras grundläggande rättigheter är detta berättigat, eftersom det är nödvändigt att ta itu med de risker som ämnena medför och det uppvägs av de positiva konsekvenserna för ekonomiska aktörer på den lagliga marknaden. Det politiska alternativ som föreslås är en balanserad avvägning mellan behovet att skydda individer och samhället mot de risker som har samband med rekreationsbruket av nya psykoaktiva ämnen och nödvändigheten att minska hindren för den lagliga handeln och förebygga framväxten av sådana hinder. Det bidrar även till att på ett bättre sätt knyta den lagliga marknaden för nya psykoaktiva ämnen till den inre marknaden. Genom att tillhandahålla en mer graderad och bättre anpassad uppsättning alternativ som står i proportion till risknivåerna, blir begränsningsåtgärdernas negativa effekter på ekonomiska aktörer och konsumenter mindre. De positiva effekterna av detta alternativ uppväger kostnaderna för EU:s och medlemsstaternas budget. Detta alternativ är förenligt med subsidiaritetsprincipen eftersom det endast tar itu med de ämnen som orsakar problem i hela EU och ger medlemsstaterna ansvaret för att ta itu de ämnen som utgör ett lokalt problem. Dessutom är det förenligt med proportionalitetsprincipen eftersom det inte går utöver vad som är nödvändigt för att uppnå målen genom att tillhandahålla åtgärder som är anpassade till ämnenas risknivåer. 7. Övervakning och utvärdering ECNN och Europol kommer att årligen rapportera om genomförandet av instrumentet. Kommissionen kommer att regelbundet utvärdera dess genomförande, funktion, ändamålsenlighet, effektivitet och mervärde. Den kommer att vart femte år ta initiativ till en utvärdering av instrumentet och överlämna resultatet till Europaparlamentet och rådet med förslag på ändringar, om det behövs.