I fråga om den information som rättsinnehavarna ska lämna för att leverantörerna ska fullgöra skyldigheten att avlägsna innehåll enligt punkt 4 led c, och särskilt de uppgifter som ska ingå i en tillräckligt välgrundad underrättelse, rekommenderas medlemsstaterna att följa kommissionens rekommendation om åtgärder för att effektivt hantera olagligt innehåll online. Punkterna 6–8 i rekommendationen innehåller uppgifter som kan ingå i underrättelsen och anmälan. Anmälningarna bör vara tillräckligt exakta och underbyggda för att leverantören av tjänsten ska kunna fatta ett välgrundat och omsorgsfullt beslut om det innehåll som anmälan rör, särskilt om innehållet ska anses vara olagligt innehåll eller inte. I synnerhet ska anmälningarna innehålla en redogörelse för skälen till att anmälaren anser att innehållet är olagligt innehåll och en tydlig anvisning om var innehållet finns. Denna särskilda information behöver inte nödvändigtvis krävas enligt artikel 17.4 b, men bör i regel krävas enligt artikel 17.4 c första stycket. I rekommendationen föreskrivs också möjligheten för dem som gör anmälan att lämna sina kontaktuppgifter, om de så önskar.

När medlemsstaterna genomför artikel 17.4 led c måste de göra tydlig åtskillnad mellan den typ av information som rättsinnehavare ger i en tillräckligt välgrundad underrättelse (en anmälan) för att innehållet ska avlägsnas (den del av led c där innehållet ”avlägsnas”) och den typ av relevant och nödvändig information som rättsinnehavarna tillhandahåller för att förhindra framtida uppladdningar av anmälda verk (den del av led c där åtkomst till innehållet inte längre är möjlig och som hänvisar tillbaka till led b).

Den viktiga faktorn för differentiering mellan de två kategorierna av tjänsteleverantörer är antalet unika besökare per månad. I artikel 17.6 anges att det genomsnittliga antalet unika besökare per månad för sådana tjänsteleverantörer ska beräknas på basis av föregående kalenderår. Som framgår av förklaringen i skäl 66 måste besökare i alla medlemsstater beaktas vid denna beräkning. Integritets- och dataskyddsregler måste respekteras vid beräkning av antalet unika besökare.

Onlineleverantörer av delningstjänster för innehåll bör, tills motsatsen bevisats, anses ha uppfyllt sina skyldigheter att vad de har kunnat enligt artikel 17.4 b och c mot bakgrund av artikel 17.7. Detta förutsätter att de har agerat omsorgsfullt när det gäller innehåll som inte uppenbart strider mot den strategi som beskrivs i denna vägledning, med beaktande av relevant information från rättsinnehavare. De bör däremot inte anses ha uppfyllt sina skyldigheter enligt artikel 17.7 och ska hållas ansvariga för intrång i upphovsrätten om de har tillhandahållit uppladdat innehåll utan hänsyn till den information som getts av rättsinnehavaren. Här ingår även – i fråga om innehåll som inte är ett uppenbart intrång – informationen om öronmärkt innehåll som nämns i avsnitt V.2 ovan.

Med hjälp av regelbundna rapporter om innehåll som blockerats med automatiska verktyg på begäran av rättsinnehavarna, ges medlemsstaterna möjlighet att övervaka om artikel 17 har tillämpats korrekt, särskilt artikel 17.8 och 17.9. Detta skulle i synnerhet innebära att användarnas representanter får möjlighet att övervaka och bestrida tillämpningen av parametrar, som definieras av tjänsteleverantörer i samarbete med rättsinnehavare, för att upptäcka systematiska missbruk. Detta system skulle exempelvis kunna baseras på antal och typ av innehåll som blockerats och klagomål som lämnats in av användare.

Mekanismen som beskrivs i den här vägledningen bör inte hindra eventuell användning av teknik för rapportering och betald ersättning för användningen av tillåtet innehåll enligt avtalsvillkor som rättsinnehavare och tjänsteleverantörer kommit överens om.

(III)Mekanism för klagomål och prövning enligt artikel 17.9

Enligt artikel 17.9 ska medlemsstaterna tillhandahålla en mekanism för klagomål och prövning som tjänsteleverantörerna måste göra tillgänglig för användarna i händelse av tvist om blockering eller borttagning av deras innehåll. Enligt denna mekanism måste beslut om att inaktivera åtkomst eller avlägsna uppladdat innehåll bli föremål för en mänsklig granskning som avgör om användningen är legitim eller inte, och bör återställas eller inte. Det kräver också att medlemsstaterna ser till att mekanismer för prövning utanför domstol finns tillgängliga för att lösa dessa tvister.

Medlemsstaterna bör reglera mekanismen för klagomål och prövning. Användarna måste ges möjlighet att ifrågasätta tjänsteleverantörernas beslut att blockera eller avlägsna deras uppladdningar. Detta kan gälla uppenbart intrång i innehåll som blockerats till följd av tillämpningen av artikel 17.4 b i enlighet med artikel 17.7, samt innehåll som tagits bort i efterhand efter en tillräckligt välgrundad underrättelse från rättsinnehavaren enligt artikel 17.4 c. Innehållet bör förbli inaktiverat under den mänskliga granskningen enligt prövningsmekanismen, utom i det särskilda fall som nämns ovan för innehåll som inte uppenbart strider mot artikel 17.7.

I enlighet med kravet i artikel 17.9 ska användares klagomål behandlas utan onödigt dröjsmål. Därmed bör medlemsstaterna föreskriva att onlineleverantörer av delningstjänster för innehåll och rättsinnehavare som en regel måste reagera på klagomål från användare inom så kort tid som är rimligt, för att mekanismen säkert ska tillämpas snabbt. I artikel 17.9 anges visserligen inte några särskilda tidsfrister för behandling av klagomål från användare. Ändå bör klagomål behandlas snabbt för att inte påverka den grundläggande rätten till yttrandefrihet. I praktiken kan olika tidsfrister krävas, beroende på att varje fall har specifika särdrag och komplexitet. Om rättsinnehavare inte reagerar inom rimlig tid kan onlineleverantörerna av delningstjänster för innehåll fatta ett beslut utan rättsinnehavarnas synpunkter om huruvida det innehåll som har blockerats eller tagits bort bör göras tillgängligt eller återställas på nätet.

Enligt direktivet ska medlemsstaterna föreskriva att rättsinnehavare vederbörligen ska motivera sin begäran om att deras verk ska inaktiveras eller tas bort. Det ska ske inom ramen för mekanismen för klagomål och prövning (i motsats till 17.4 led b eller c). Det är alltså inte tillräckligt att rättsinnehavarna på nytt lämnar in samma information som lämnats in enligt artikel 17.4 led b eller c. De måste motivera vilket slags intrång som den specifika uppladdningen innebär. Om det inte behövdes ytterligare bevis skulle mekanismen för klagomål och prövning sakna ändamålsenlig verkan.

För att mekanismen för prövning ska vara effektiv och snabb bör den vara enkel att använda och kostnadsfri för användarna. Medlemsstaterna kan rekommendera onlineleverantörerna av delningstjänster för innehåll att tillhandahålla enkla onlineformulär som användarna kan fylla i och lämna in inom prövningssystemet. De största onlineleverantörer av delningstjänster för innehåll kan också möjliggöra kommunikation mellan användare och rättsinnehavare inom sitt prövningssystem, som inte kräver att externa resurser används (såsom e-post). Detta skulle göra mekanismen snabbare. All behandling av personuppgifter inom ramen för prövningsmekanismen måste ske i enlighet med förordning (EU) 2016/679.

Om tjänsteleverantörernas slutliga beslut om blockerat innehåll är att innehållet ska förbli otillgängligt, måste användarna kunna bestrida beslutet genom den opartiska mekanism för tvistlösning utanför domstol som medlemsstaterna måste tillhandahålla. Mekanismen för tvistlösning utanför domstol kan vara en befintlig mekanism, men den ska bestå av relevant expertis som kan hantera upphovsrättstvister. Den bör också vara lätt att använda och utan kostnad för användarna.

Medlemsstaterna måste i sin lagstiftning införa skyldigheten för onlineleverantörer av delningstjänster för innehåll att informera sina användare om sina villkor. Informationen till användarna ska gälla villkoren för hur verk och andra alster kan användas inom ramen för de undantag eller inskränkningar av upphovsrätt och närstående rättigheter som föreskrivs i unionsrätten.

Medlemsstaterna kan ge rekommendationer om hur tjänsteleverantörer kan öka användarnas medvetenhet om vad som kan utgöra legitim användning, i enlighet med artikel 17.9. Tjänsteleverantörer kan t.ex. tillhandahålla tillgänglig och kortfattad information om undantagen för användarna, som åtminstone innehåller information om de obligatoriska undantag som föreskrivs i artikel 17. Förutom att tjänsteleverantörerna tillhandahåller den här informationen i sina allmänna villkor, kan informationen lämnas inom ramen för prövningsmekanismen, för att öka användarnas medvetenhet om eventuella undantag eller inskränkningar som kan vara tillämpliga.

VII.ONLINELEVERANTÖRER AV DELNINGSTJÄNSTER FÖR INNEHÅLL OCH TRANSPARENS – INFORMATION TILL RÄTTSINNEHAVARE (ARTIKEL 17.8)

Enligt artikel 17.8 ska onlineleverantörer av delningstjänster för innehåll på begäran ge rättsinnehavare tillräcklig information om de åtgärder som vidtagits i samband med samarbetet med rättsinnehavarna. Uppgifterna omfattar

a) adekvat information om hur de tillämpade verktygen fungerar för att säkerställa att otillåtet innehåll enligt artikel 17.4 inte är tillgängligt och

b) information, som ska ges när licensavtal ingås mellan tjänsteleverantörer och rättsinnehavare, om användningen av deras innehåll som omfattas av avtalen.

När denna bestämmelse genomförs uppmuntras medlemsstaterna att ge tjänsteleverantörerna information om vilken typ av uppgifter de ska lämna. Detta ska ske med beaktande av behovet av att respektera artikel 17.7 och 17.8 första stycket och 17.9.

Informationen som tillhandahålls bör vara tillräckligt specifik och transparent för att ge rättsinnehavarna insyn i hur de verktyg fungerar som syftar till att undvika otillåtet innehåll enligt punkt 4. Behovet av att säkerställa att det inte finns någon allmän övervakningsskyldighet ska samtidigt respekteras. Sådan information kan till exempel innehålla en beskrivning av vilken typ av teknik (i förekommande fall) eller andra medel som används av tjänsteleverantörerna, information om leverantörer av tredjepartsteknik vars tjänster leverantören eventuellt använder, verktygens genomsnittliga effektivitetsnivå, eventuella ändringar av de verktyg/tjänster som används (t.ex. eventuella uppdateringar eller ändringar av tredjepartstjänster). Tjänsteleverantörer bör inte vara skyldiga att lämna specifik information som strider mot deras affärshemligheter, såsom detaljerade egenskaper hos programvaran som används, som kan vara skyddad.