EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION 
Bryssel den 13.10.1999 
KOM(1999) 508 slutlig 
1999 
ÅTERKOMMANDE 
RAPPORT 
FRÅN KOMMISSIONEN 
OM 
MALTAS 
FRAMSTEG PÅ VÄGEN MOT ANSLUTNING 
Innehållsförteckning 
A. Inledning 
a) Förord 
b) Förbindelser mellan Europeiska unionen och Malta 
Utvecklingen (även beträffande bilateral handel) inom ramen för Europaavtalet 
mellan EU och Malta 
Finansiellt samarbete 
Partnerskapet för anslutning och det nationella programmet för antagande av 
gemenskapens regelverk 
Stöd inför anslutningen för år 2000 
B. Kriterier för medlemskap 
1. Politiska kriterier 
Inledning 
Den senaste tidens utveckling 
1.1. Demokrati och rättsstat 
Parlamentet 
Den verkställande makten 
Rättsväsendet 
Åtgärder för att bekämpa korruption 
1.2. Mänskliga rättigheter och skydd av minoriteter 
1.3. Allmän bedömning 
2. Ekonomiska kriterier 
2.1. Inledning 
2.2. Den ekonomiska utvecklingen 
Makroekonomisk utveckling 
Strukturreformer 
2.3. Bedömning på grundval av Köpenhamnskriterierna 
Förekomsten av en fungerande marknadsekonomi 
Förmåga att hantera konkurrens och marknadskrafter inom unionen 
2.4. Allmän bedömning 
3. Förmåga att påta sig de skyldigheter som ett medlemskap medför 
3.1. En gränslös inre marknad 
De fyra friheterna 
Konkurrens 
3.2. Innovation 
Informationssamhället 
Utbildning, yrkesutbildning och ungdomsfrågor 
Forskning och teknisk utveckling 
Telekommunikation 
Den audiovisuella sektorn 
3.3. Ekonomiska och fiskala frågor 
Den ekonomiska och monetära unionen 
Beskattning 
Statistik 
3.4. Politiken inom olika sektorer 
Industri 
Jordbruk 
Fiske 
Energi 
Transport 
Små och medelstora företag 
3.5. Ekonomisk och social sammanhållning 
Sysselsättning och sociala frågor 
Regionalpolitik och sammanhållning 
3.6. Miljö och livskvalitet 
Miljö 
Konsumentskydd 
3.7. Rättsliga och inrikes frågor 
3.8. Yttre förbindelser 
Handel och internationella ekonomiska förbindelser 
Utvecklingssamarbete 
Tull 
Den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken 
3.9. Finansiella frågor 
Finansiell kontroll 
3.10. Allmän bedömning 
4. Den offentliga förvaltningens förmåga att tillämpa gemenskapens 
regelverk 
4.1 Den offentliga förvaltningens organisation 
4.2 Administrativ och rättslig förmåga: nyckelområden för genomförandet av 
gemenskapens regelverk 
C. Slutsats 
Bilagor 
Av kandidatländerna ratificerade konventioner om de mänskliga rättigheterna 
Statistiska uppgifter 
A. Inledning 
a) Förord 
På begäran av rådet (allmänna frågor) i oktober 1998 lade kommissionen i februari 1999 
fram en rapport om uppdatering av kommissionens yttrande om Maltas ansökan om 
medlemskap, efter att Malta beslutat att förnya den ansökan som legat vilande sedan 
november 1996. Kommissionen konstaterade i följande: "Kommissionen kommer att 
utarbeta en återkommande rapport i vilken det i detalj redogörs för hur långt Malta har 
kommit i sina medlemskapsförberedelser, och denna kommer att avges vid årets slut 
tillsammans med rapporterna om de övriga kandidatländerna och deras framsteg på vägen 
mot anslutning. Kommissionen förväntar sig att Malta, vid den tidpunkt då Europeiska 
rådet diskuterar möjligheten att utvidga anslutningsförhandlingarna, kommer att kunna 
ansluta sig till de kandidatländer med vilka förhandlingar redan inletts." 
Den här återkommande rapporten om Malta är upplagd på samma sätt som rapporten från 
februari 1999.1 rapporten 
- beskrivs förbindelserna mellan Malta och unionen, 
- analyseras situationen vad gäller de politiska villkor som Europeiska rådet anger 
(demokrati, rättssäkerhet, mänskliga rättigheter, skydd av minoriteter), 
- bedöms Maltas situation och framtidsutsikter vad gäller de ekonomiska villkor som 
Europeiska rådet anger (fungerande marknadsekonomi, förmåga att hantera konkurrens 
och marknadskrafter inom unionen), 
- analyseras Maltas förmåga att påta sig de skyldigheter som ett medlemskap medför, 
dvs. landets förmåga att anta unionens regelverk i form av fördraget, sekundärrätten och 
unionens politik på olika områden. 
I rapporten behandlas också den rättsliga och administrativa förmågan i enlighet med vad 
som begärdes av Europeiska rådet vid dess möte i Madrid, vid vilket det framhölls att 
kandidatländerna bör anpassa sina administrativa strukturer så att ett harmoniskt 
genomförande av gemenskapens politik på olika områden efter anslutningen garanteras. 
I rapporten tas hänsyn till de framsteg som gjorts sedan rapporten i februari. En 
genomgång görs av huruvida de reformer som nämndes i februarirapporten har 
genomförts nya initiativ analyseras. 
Bedömningen av framstegen när det gäller förmågan att uppfylla de politiska kriterierna 
och att tillämpa gemenskapens regelverk koncentreras på vad som har skett sedan 
rapporten i februari, medan den ekonomiska bedömningen går tillbaka på en mera 
långsiktig utvärdering av Maltas ekonomiska resultat. Bedömningen av de framsteg som 
gjorts när det gäller att anta gemenskapens regelverk har i första hand gjorts på grundval 
av den lagstiftning som faktiskt har antagits och inte på grundval av lagstiftning som är 
under beredning eller som håller på att godkännas av parlamentet. Denna ansats 
garanterar lika behandling av alla kandidatländerna och gör det möjligt att objektivt 
bedöma och jämföra länderna med avseende på de konkreta framsteg de har gjort i 
anslutningsförberedelserna. 
Rapporten stöder sig på ett stort antal informationskällor. Malta ombads lämna uppgifter 
om de framsteg som gjorts i förberedelserna för medlemskap sedan rapporten 
offentliggjordes i februari. Den analytiska genomgången av gemenskapens regelverk (s.k. 
screening), som påbörjades i maj 1999, har också använts som informationskälla. Rådets 
överläggningar och Europaparlamentets betänkande och resolutioner1 har beaktats vid 
utarbetandet av rapporterna. Kommissionen har också använt sig av de bedömningar som 
olika internationella organisationer gjort, särskilt de bidrag som lämnats av Europarådet, 
OSSE och de internationella finansiella instituten samt olika icke-statliga organisationer. 
b) Förbindelserna mellan Europeiska unionen och Malta 
Vid rådets (allmänna frågor) möte i mars 1999 beslutades att den analytiska 
genomgången av regelverket skulle inledas så snart som möjligt. Malta uppmanades att 
utarbeta ett nationellt program för antagande av gemenskapens regelverk. Kommissionen 
uppmanades att lägga fram lämpliga förslag om fastställande av en särskild strategi inför 
anslutningen för Malta. Mot bakgrund av dessa riktlinjer meddelades det att 
ordförandeskapet avsåg att bjuda in Malta till nästföljande europeiska konferens. 
I maj 1999 inledde kommissionen den analytiska genomgången av regelverket (nio 
kapitel) med Malta. 
Europeiska rådet välkomnade vid sitt möte i Köln i juni 1999 "att den analytiska 
granskningen av unionens regelverk tillsammans med Malta har kunnat inledas tack vare 
att kommissionen aktualiserat sitt yttrande över Maltas ansökan om medlemskap. 
Kommissionen kommer i god tid före Europeiska rådets möte i Helsingfors att överlämna 
en rapport även om Maltas utveckling med avseende på anslutningen, vilken tillsammans 
med motsvarande rapporter om de andra kandidatländerna kommer att ligga till grund för 
eventuella beslut av Europeiska rådet i Helsingfors." 
Vid rådets (allmänna frågor) möte i juni 1999 enades man om att utvidga den pågående 
multilaterala politiska dialogen med de central- och östeuropeiska länderna och Cypern 
till att även omfatta Malta. Rådet konstaterade i sina slutsatser att "en intensifierad dialog 
om utrikes- och säkerhetspolitiska frågor med Malta kommer att gagna båda parter och ge 
Malta möjlighet att bli bättre insatt i och anpassa sig till överenskommelserna inom den 
gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken, liksom att samarbeta helt och hållet med 
unionen i olika internationella fora." 
Utvecklingen (även beträffande bilateral handel) inom ramen för Europaavtalet mellan 
EU och Malta 
Inga särskilda förändringar kan rapporteras när det gäller genomförandet av 
associeringsavtalet. Att upprätta en tullunion under två femårsetapper är sedan länge en 
målsättning som dock ännu inte har uppfyllts. 
Vid tidpunkten för offentliggörandet av den förra rapporten i februari 1999 hölls ett möte 
i den gemensamma parlamentariska associeringskommittén bestående av företrädare för 
Maltas parlamentet och Europaparlamentet. 
1 Föredragande i Europaparlamentet: A. Oostlander och E. Baron Crespo; medföredragande: M. Aelvoet, 
J. Donner, O. Von Habsburg, E. Caccavale, F. Kristoffersen, M. Hoff, C. Carnero Gonzales, P. 
Bernard-Reymond, R. Speciale, J. Wiersma, J.W. Bertens och B. Malone. 
EU är fortfarande Maltas största handelspartner (tre fjärdedelar av Maltas utrikeshandel 
sker med EU). Värdet på exporten från Malta till unionen uppgick 1998 till 763 miljoner 
euro medan värdet på importen från EU uppgick till 2 miljarder euro. 
Finansiellt samarbete 
Det fjärde finansprotokollet (juni 1995 - oktober 1998) ligger till grund för det finansiella 
och tekniska samarbetet. I mars 1999 beslutade rådet att förlänga fjärde 
finansprotokollets giltighet med ett år, till och med den 31 december 1999. För 1999 
uppgår de tillgängliga anslagen till 5 miljoner euro och är fördelade på följande sätt: 
Åtaganden har redan gjorts till ett belopp av 2 miljoner euro för ett riskkapitalprojekt 
med EIB och 844 000 euro till ett stipendieprogram. Före årets slut kommer åtaganden att 
göras till ett belopp av 511 000 euro för tekniskt bistånd för att anpassa den centrala 
statistikmyndighetens metoder till Eurostats metoder och till ett belopp av 1 645 000 euro 
för ett program för tekniskt bistånd och administrativt samarbete. 
Protokollet är det enda finansiella gemenskapsinstrumentet (utöver EIB-lån) för 
finansiellt och tekniskt samarbete. 
Malta bör se till att framtida finansiellt stöd från EU används effektivt. 
Partner skåpet för anslutning och det nationella programmet för antagande av 
gemenskapens regelverk 
Ett första partnerskap för anslutning för Malta skall antas under 1999. Syftet med 
partnerskapet för anslutning är att inom en och samma ram fastställa de prioriterade 
områden inom vilka ytterligare insatser bör göras, de finansiella medlen för att hjälpa 
Malta att genomföra dessa prioriteringar samt villkoren för detta stöd. 
Malta håller för närvarande på att utarbeta sitt första nationella program för antagande av 
gemenskapens regelverk. 
Stödet inför anslutningen för år 2000 
Kommissionen håller för närvarande på att utarbeta en förordning om vilka verksamheter 
som skall finansieras inom ramen för strategin inför anslutningen under de kommande 
fem åren. De finansierade verksamheterna kommer främst att inriktas på 
harmoniseringsprocessen (på grundval av de prioriteringar som kommer att fastställas i 
partnerskapet för anslutning med Malta). 
B. Kriterier för medlemskap 
1. Politiska kriterier 
Inledning 
I rapporten från februari 1999 om uppdatering av kommissionens yttrande över Maltas 
ansökan om medlemskap, gjorde kommissionen följande bedömning: 
"...[När det gäller de politiska aspekterna] innebär denna rapport en bekräftelse av de 
slutsatser som drogs i kommissionens yttrande från 1993: institutionerna fungerar väl, 
och respekten för de mänskliga rättigheterna innebär inga särskilda problem. Maltas. 
offentliga förvaltning har en tillräcklig personalstyrka, men insatser krävs för att öka dess 
effektivitet. Landet tycks inte ha några större svårigheter med att anpassa sina 
administrativa strukturer och sina regeringsorgan- inför deltagandet i gemenskapens 
institutioner." 
Den senaste tidens utveckling 
Mandatperioden för Maltas president löpte ut i april 1999. Samma månad utsåg 
parlamentet professor Guido de Marco, Maltas vice premiärminister och utrikesminister, 
till ny president vilket ledde till vissa ändringar i regeringens sammansättning. 
I mars 1999 hölls val till de lokala råden i 21 kommuner på Malta och Gozo. 
EU-medlemskap fortsätter att stå högt på den politiska dagordningen för det regerande 
nationalistpartiet (NP), men arbetarpartiet (MLP) som är i opposition, är fortsatt kritiskt. 
För att förbereda inför anslutningen har statliga och icke-statliga organ inrättats. 
1.1 Demokrati och rättsstat 
Som nämns i rapporten från februari uppfyller Malta kraven på stabila institutioner vilket 
garanterar demokrati och rättsstat. Detta avsnitt tar därför endast upp de viktigaste 
inslagen i utvecklingen under det senaste året. 
Parlamentet 
Inga förändringar att rapportera. 
Den verkställande makten 
Den verkställande maktens administrativa förmåga måste stärkas. Antalet 
offentliganställda är fortsatt stort (omkring 33 000 personer). Trots den pågående 
personalutbildningen och införandet av informationsteknik, har Malta fortfarande lång 
väg att gå när det gäller att förbättra den offentliga sektorns effektivitet och 
genomslagskraft, särskilt i fråga om utbildning och omfördelning av personalresurser så 
att behoven motsvaras bättre. 
Rättsväsendet 
Domstolssystemet är i allmänhet ganska trögt. Detta gäller inte enbart själva 
rättsprocessen utan även verkställande av domar. 
Åtgärder för att bekämpa korruption 
Ombudsmannaämbetet, där påståenden om korruption utreds, fungerar fortsatt väl. 
Maltas "ständiga kommission mot korruption", som har till uppgift att skydda 
medborgarnas rättigheter, arbetar emellertid för långsamt och bör öka sin effektivitet. 
Malta har inte undertecknat Europarådets straffrättsliga konvention om korruption, som 
öppnades för undertecknande av Europarådets medlemmar i januari 1999. 
Malta har ännu inte anslutit sig till OECD:s överenskommelse om bekämpning av 
bestickning (rekommendation från OECD:s råd till medlemsstaternas regeringar 
beträffande bestickningar i samband med internationella affärstransaktioner). 
Malta har inte anslutit sig till FN:s program för narkotikakontroll och förebyggande av 
brott. 
1.2. Mänskliga rättigheter och skydd av minoriteter 
I rapporten från februari 1999 konstaterades att det inte föreligger några problem när det 
gäller iakttagandet av de grundläggande fri- och rättigheterna, vilket fortfarande stämmer 
till stor del. 
Malta har ratificerat flertalet av de viktigaste överenskommelserna om mänskliga 
rättigheter (se bilaga). 
Grundläggande medborgerliga och politiska rättigheter respekteras i Malta. Fortfarande 
finns dock vissa restriktioner gällande utländska medborgares köp av mark. 
Händelser på senare tid har visat att Malta inte längre är förskonat från rasism. 
Vidare har det rapporterats att vissa personer som häktats av Maltas polis inte genast fått 
tillgång till advokat samt att häktesförhållandena är otillfredsställande. Malta bör sträva 
efter att förbättra förhållandena för häktade personer, bland annat när det gäller 
underrättelse om frihetsberövande, rätt till advokat och läkarvård. 
1.3. Allmän bedömning 
Malta uppfyller de politiska kriterier som angavs i Köpenhamn. 
2. Ekonomiska kriterier 
2.1 Inledning 
I uppdateringen av kommissionens yttrande över Maltas ansökan om medlemskap som 
antogs av kommissionen i februari 1999 drogs slutsatsen att "Malta måste visa på 
framsteg när det gäller skapandet av ett stabilt och sunt makroekonomiskt klimat och det 
fortsatta genomförandet av reformer och liberalisering. Med hänsyn till landets ekonomis 
ringa storlek, bör det vara möjligt för Malta att lösa dessa frågor på ett lämpligt sätt och 
därigenom framgångsrikt integreras i den europeiska ekonomin". 
Vid sin genomgång av den ekonomiska utvecklingen i de övriga kandidatländerna, har 
kommissionen vägletts av slutsatserna från Europeiska rådet i Köpenhamn i juni 1993, i 
vilka angavs att medlemskap i unionen förutsätter 
• en fungerande marknadsekonomi, samt 
• förmåga att hantera konkurrens och marknadskrafter inom unionen. 
Kommissionen har använt samma metod i analysen nedan. 
2.2 Den ekonomiska utvecklingen 
BNP beräknas under 1998 ha vuxit med cirka 4 % i reala termer, vilket är en svag 
minskning i förhållande till tidigare noterade tillväxttal. En ihållande svag inhemsk 
efterfrågan har bidragit till att halvera bytesbalansunderskottet jämfört med det underskott 
på 11 % av BNP som noterades för 1995-96, när underskotet var som störst. Inflationen 
sjönk till 1,4 % det sista kvartalet 1998, vilket gjorde att den genomsnittliga inflationen för 
helåret minskade till 2,4 %. Arbetslösheten steg till mer än 5 % under de första månaderna 
1999, trots ett starkt efterfrågetryck på arbetsmarknaden i den privata sektorn. Den största 
utmaningen för Maltas ekonomiska politik är att få ned underskottet i de offentliga 
finanserna, som uppgår till närmare 12 % av BNP. 
Makroekonomisk utveckling 
Tillväxten för 1998 var något under 4 %, efter att ha legat på minst 4 % per år under 
perioden 1993-1996. Sedan 1993 har Maltas BNP per capita har således ökat med 
ungefär en fjärdedel i reala termer, även om den fortfarande är låg i förhållande till 
genomsnittet i EU (maltesisk statistik medger inte någon direkt jämförelse grundad på 
köpkraft). 
Arbetslösheten uppgick till 5,1 % av arbetskraften vid utgången av 1998, och den har 
ökat något under de första månaderna 1999. Detta till trots ökade antalet 
förvärvsarbetande 1998 genom att de förlorade arbetstillfällena i den offentliga sektorn 
mer än väl kompenserades av ökad sysselsättning i den privata tjänstesektorn. Samtidigt 
upphörde sysselsättningen att öka i tillverkningssektorn och antalet egenföretagare, vilka 
utgör 11. % av de förvärvsarbetande, minskade. 
En försvagning i den inhemska efterfrågan har lett till minskade handels- och 
bytesbalansunderskott, jämfört med de mycket höga underskottsnivåer som noterades för 
två år sedan. Under 1998 uppbars denna trend av en osedvanligt stor ökning av exporten 
av elektroniska produkter och av nedgången i energipriserna, även om de lägre 
energiprisernas inverkan dämpades till följd av tidigare ingångna terminskontrakt. 1998 
blev också ett bra år för turismen: antalet besökande turister ökade med 6,4 % jämfört 
med 1997. En av de ledande kryssningsoperatörerna i världen beslöt att utse Maltas hamn 
som nav för sin kryssningsverksamhet från och med 1999. Vad gäller finansieringen av 
bytesbalansunderskottet är det värt att notera att det långfristiga kapitalinflödet ökat 
under de senaste två åren på bekostnad av kortfristigt inflöde av kapital. 
Inflationen minskade till 2,4 % 1998. Konsumentprisindex för december var endast 1,3 % 
högre än motsvarande siffra för december 1997. Efter införandet av mervärdesskatt i 
januari 1999 steg den löpande årsinflationstakten till 1,9 % i februari, men har därefter 
fallit tillbaka till 1,4 % i maj. 
Maltas ekonomi drabbades inte särskilt hårt av den senaste tidens turbulens på de 
internationella finansmarknaderna. Efter det att räntan sänkts med 50 räntepunkter i 
början av året, är centralbankens reporäntor nu tillbaka på den nivå som rådde för två år 
sedan, samtidigt som räntedifferensen gentemot EU-räntorna under mellantiden dock 
fortsatt varit minst 100 räntepunkter till följd av räntesänkningarna i eurozonen. Maltas 
centralbank (CBM) avvaktade med räntesänkningen med motiveringen att ökningstakten 
på 10 % i utlåningen till hushåll och företag (inklusive statsägda företag) under 1998 
fortfarande var mycket hög och att en ökning av den inhemska efterfrågan åter skulle 
kunna sätta utrikesbalansen under tryck. 
Den maltesiska valutan har sedan 1989 varit knuten till en valutakorg bestående av tre 
valutor, nämligen ecun, det brittiska pundet och den amerikanska dollarn. Lirans fasta 
växelkurs justerades till följd av att euron infördes den 1 januari 1999. Vikterna i korgen 
är som tidigare 56,8 % för euron och 21,6 % för pundet sterling respektive dollarn. 
Trots tecken på en stramare finanspolitik ökade underskottet i den offentliga sektorns 
finanser till 11,8 % av BNP 1998 jämfört med 4 % 1995. Under denna period har den 
statliga upplåningen för att finansiera de växande offentliga underskotten ökat högst 
avsevärt. Ökande löpande utgifter, inberäknat löner till offentligt anställda, bidrog 
samtidigt kraftigt till försämringen av de offentliga finanserna. De offentliga intäkterna 
minskade trots att ekonomin fortsatte att expandera. Denna nedgång förklarades 
huvudsakligen av lägre skatteintäkter till följd av en förändrad periodisering av 
uppbörden av kvarskatt samt effekterna av den tidigare förändringen av systemet för 
indirekt beskattning, vilken genomfördes i juli 1997. Sedan början av 1990-talet har även 
skillnaden mellan socialförsäkringsavgifterna och de utbetalda ersättningarna ständigt 
ökat. En annan väsentlig bidragande orsak till det ökade offentliga underskottet är 
räntebetalningarna. Den offentliga skulden uppgick i slutet av 1998 till 55,2 % av BNP. 
10 
Viktiga ekonomiska trender 
Malta 
Real BNP-tillväxt Procent 
Inflationstakt 
- årligt genomsnitt Procent 
- december till december Procent 
Arbetslöshet vid årets slut 
- ILO:s definition Procent 
Den offentliga sektorns Procent 
finansiella sparande2 BNP 
Bytesbalanssaldo Procent 
BNP 
miljoner 
ecu/euro 
Utlandsskuld3 
- kvot skuld/export Procent 
- utlandsskuld brutto miljarder 
ecu/euro 
Utländska direktinvesteringar -
- nettoinflöde Procent 
- betalningsbalansstatistik BNP 
miljoner 
ecu/euro 
Källor: Nationella källor, OECD.s externat av 
av 
av 
Deb 1995 
6,2 
4,0 
3,7 
-3,5 
-11,0 
-274 
5,6 
140 1996 
4,0 
2,5 
4,4 
-7,7 
-10,7 
-281 
9,7 
256 
t Statistics, IMF\ 1997 
4,9 
3,1 
5,0 
-6,2 
-183 
90 
2,6 
3,8 
113 
s Govern 1998 
4,1 
2,4 
5,1 
-4,8 
-150 
97 
3,2 
ment Fin 1999 senaste 
4,0 Jan.-
mars 
^ 
5,1 Juni 
-3,5 Jan.-
-26,7 mars 
jan.-
mars 
ance Statistics. 
Strukturreformer 
2 Exklusive lokala myndigheter. 
3 Uppgifterna i andra raden har utarbetats av BIS, IMF, OECD och Världsbanken i samarbete och bör 
vara mer tillförlitliga eftersom de har bredare täckning, inte har dubbelräknats och är mer aktuella. 
11 
Den nuvarande regeringens ekonomiska program är utformad kring en medelfristig 
finanspolitisk ram med den angivna målsättningen att minska det offentliga underskottet 
till 4 % av BNP till år 2004. Den förutsätter en förbättrad skatteadministration och 
möjligheten att genomföra skattehöjningar om utvecklingen av de offentliga utgifterna 
skulle komma att äventyra de uppställda målen för det offentliga underskottet. 
Regeringen har i detta sammanhang antagit en tidsplan för avvecklingen av 
importavgiftssystemet. Programmet innehåller också strukturella reformer av de 
offentliga utgifterna, i förening med ett åtagande om socialhjälp och ett program för 
omskolning av friställda. Regeringen betonar att sådana åtgärder kommer att vara 
nödvändiga både för att tillgodose Maltas egna behov och för att underlätta ett EU-
inträde. 
Maltas regering har endast nyligen inlett privatiseringsprocessen och omstruktureringen 
av den offentliga sektorn. En särskild arbetsgrupp har inrättats för detta ändamål med 
företrädare för den offentliga och privata sektorn. Försörjningsföretagen (el, gas, vatten 
etc.) är för närvarande fortfarande i statlig ägo, och andra företag, som exempelvis 
torrdockor och varv, erhåller fortfarande stora subventioner. De statligt garanterade 
skulder som ackumulerats av offentliga förlustföretag uppgår nu till mer än 40 % av 
BNP. Eventuella privatiseringsförsök kommer troligtvis att möta starkt motstånd, och 
enskilda medlemmar i arbetsgruppen utsätts för ett ökat tryck. 
Den maltesiska staten sålde i juni 1999 sitt sjuttioprocentiga innehav i Mid-Med Bank, 
Maltas största bank, till Midland Bank. I försäljningen ingick även det indirekta 
innehavet av aktier genom andra av staten kontrollerade bolag, vilket motsvarade en 
indirekt andel på närmare 3 % av aktierna i Mid-Med Bank. Midland bank är ett 
dotterbolag till Hong Kong and Shanghai Banking Corporation (HSBC). Banken betalade 
cirka 86 miljoner maltesiska lira för statens ägarandel. Affären kritiserades kraftigt av 
Maltas arbetarparti (Labour Party), som hävdade att mer än hälften av den inhemska 
bankmarknaden genom affären skulle komma att kontrolleras av ett utländskt 
kreditinstitut och därigenom utgöra ett hot mot den maltesiska statens självständighet. 
Viktiga indikatorer på den ekonomiska strukturen 
1998 
Befolkning Tusental 
(genomsnitt) 
BNP per capita Euro (KKS) 
procent av 
genom­
snittet för 
EU 
Jordbrukets4 andel 
av: Procent 
- brutto-378 
2,8 
4 Jordbruk, jakt, skogsbruk och fiske. 
12 
förädlingsvärdet Procent 
- sysselsättningen 
Kvoten Procent 
investeringar/BNP 
Bruttoutlandsskuld/ Procent 
BNP 
Export av varor och Procent 
tjänster/BNP 
Ackumulerade Miljarder 
utländska euro 
direktinvesteringar, euro per 
enligt EBRD capita 1,8 
100,7 
87,5 
Källor: Nationella källor, OECD.s external Debt 
Statistics, IMF, EBRD. 
2.3 Bedömning på grundval av Köpenhamnskriterierna 
Förekomsten av en fungerande marknadsekonomi 
Som angavs i Agenda 2000 krävs det för att en fungerande marknadsekonomi skall anses 
föreligga att såväl priser som handel är liberaliserade och att det finns ett tillämpbart 
rättsligt system som inbegriper äganderätt. En marknadsekonomi fungerar bättre om det 
råder makroekonomisk stabilitet och samförstånd om den ekonomiska politiken. En väl 
utvecklad finansiell sektor och avsaknad av betydande hinder för marknadstillträde och -
utträde förbättrar ekonomins effektivitet. 
Maltas nya regering har en betryggande majoritet för att genomföra de ändringar av den 
ekonomiska politiken som är nödvändiga för att uppnå ett större mått av 
makroekonomisk stabilitet i den mening som avses i EU-fördraget. 
Den främsta utmaningen för den ekonomiska politiken är att få ned det offentliga 
underskottet till en långsiktigt hållbar nivå, och en nivå som skulle göra det möjligt för 
Malta att upprätthålla balans i de offentliga finanserna på medellång sikt efter EU-
anslutningen. Detta skulle också bidra till att minska räntedifferensen i förhållande till 
EU. 
Mervärdesskatten återinfördes den 1 januari 1999 efter det att ett tidigare 
mervärdesskattesystem vid halvårsskiftet 1997 hade ersatts av en alternativ struktur för 
indirekt beskattning. Återinförandet av mervärdesskatt förenades med en ökning av 
punktskattesatserna på cigaretter och bensin. Punktskatter på andra varor sänktes för att 
kompensera för att dessa varor inräknas i mervärdesskattebasen. 
13 
Valen i september 1998 ledde också till att höjningarna av vatten- och eltaxoma i slutet 
av 1997 återtogs. I november 1998 hade de flesta räkningar från de offentliga 
försörjningsföretagen som återspeglade de tidigare prishöjningarna inte betalats. 
Som angavs ovan har Maltas regering en tidsplan för att avskaffa det stora antal 
importavgifter som fortfarande finns (se avsnittet om fri rörlighet för varor). Den har 
också klart deklarerat sin avsikt att avskaffa den kvarvarande valutaregleringen. 
Malta tillämpar sedan halvårsskiftet 1999 internationella normer för riskvärdering i 
banksektorn. Bankernas riskvägda kapitaltäckningsgrad uppgick till 15,3 % vid utgången 
av 1998. Valutaexponeringar och risker som sammanhänger med räntevolatilitet 
övervakas nu noga, och regelverket för den finansiella sektorn har stärkts i väntan på en 
ytterligare liberalisering av valutaregleringen. 
Malta är en fungerande marknadsekonomi. Landet bör återupprätta makroekonomisk 
stabilitet genom att minska det mycket stora underskottet i de offentliga finanserna. Malta 
bör också öppna upp sin ekonomi genom ytterligare liberalisering av handeln och 
kapitalbalansen. 
Förmåga att hantera konkurrens och marknadskrafter inom unionen 
Som angivits i Agenda 2000 beror Maltas förmåga att uppfylla detta kriterium på om det 
finns en fungerande marknadsekonomi och en stabil marknadsekonomisk ram som gör 
det möjligt för de ekonomiska aktörerna att fatta beslut i en förutsägbar omgivning. Det 
krävs även en tillräcklig mängd humankapital och fysiskt kapital, bland annat 
infrastruktur. De statligt ägda företagen behöver omstruktureras och alla företag behöver 
investera för att förbättra sin effektivitet. Ju större tillgång företagen har till extern 
finansiering och ju bättre de är på att omstrukturera och förnya sin verksamhet, desto 
större kommer också deras anpassningsförmåga att vara. Ett land kommer generellt sett 
att ha bättre förmåga att uppfylla de skyldigheter som ett medlemskap medför ju mer 
ekonomiskt integrerat det är med unionen innan landet blir medlem. Den ekonomiska 
integrationen kan mätas både med hjälp av volymen av och slaget av produkter som 
omfattas av handeln med EU:s medlemsstater. 
I samband med tidsplanen för avskaffandet av importavgifterna har den maltesiska 
regeringen meddelat att den kommer att vidta åtgärder för att stödja de småföretag som 
särskilt drabbats av handelsliberaliseringen. Regeringen anför också att ett ytterligare 
lättande på valutarestriktionerna skulle kunna förbättra Maltas ställning som 
mottagarland för utländska direktinvesteringar, och den har för avsikt att underbygga sin 
politik genom ett enda ställe för kontakterna med potentiella investerare och genom att 
erbjuda effektivt stöd när verksamheten väl kommit igång. 
Elektroniksektorn, den elektromekaniska sektorn och turismen fortsätter att utgöra 
drivkrafterna för investeringar och sysselsättning. Storleken på de utländska 
direktinvesteringarna varierar kraftigt och är beroende av stora privatiseringstransaktioner 
som exempelvis HSBC:s övertagande av Mid-Med Bank. 
EU fortsätter att vara EU:s huvudsakliga exportmarknad och mer än 50 % av landets 
totala export går dit. EU:s andel av Maltas import utgör fortfarande ungefär 70 %. Maltas 
14 
stora beroende av turismen och dess begränsade antal exportprodukter gör att 
utvecklingen av landets handel är känslig för variationer i internationell efterfrågan. 
Jordbruks- och fiskesektorns andel av förädlingsvärdet är liten och uppgår endast till 3 % 
av BNP. 
Malta bör kunna hantera konkurrens och marknadskrafter inom unionen under 
förutsättning att landet vidtar de åtgärder som krävs, särskilt i form av en fortsatt 
industriell omstrukturering. 
2.4 Allmän bedömning 
Malta är en fungerande marknadsekonomi och bör kunna hantera konkurrens och 
marknadskrafter inom unionen under förutsättning att det vidtar de åtgärder som krävs, 
särskilt i form av en fortsatt industriell omstrukturering. Maltas ekonomiska tillväxt 
mattades under 1998 och kännetecknades av en ihållande svag efterfrågan, vilket ledde 
till en minskning av bytesbalansunderskottet. Inflationen avtog mot slutet av 1998, 
samtidigt som arbetslösheten ökade trots ett efterfrågetryck på arbetsmarknaden. 
Den viktigaste utmaningen för den ekonomiska politiken på Malta under de kommande 
åren består i att få ned underskottet i den offentliga sektorns finanser och förstärka 
uppbörden av statens inkomster. Malta bör också fortsätta att öppna upp sin ekonomi 
genom att gå vidare med liberaliseringen av handels- och kapitalbalansen. Landet bör 
framhärda i stärkandet och genomförandet av den ekonomiska politik som regeringen 
inlett. 
15 
3. Förmåga att påta sig de skyldigheter som ett medlemskap 
medför 
Syftet med detta avsnitt är att uppdatera rapporten från februari 1999 när det gäller 
Maltas förmåga att påta sig de skyldigheter som ett medlemskap medför, dvs. att tillämpa 
den rättsliga och institutionella ram, vanligen kallad gemenskapens regelverk, med vars 
hjälp Europeiska unionen förverkligar sina mål. 
I rapporten från februari gjorde kommissionen följande bedömning: 
"Ett stort antal av de instrument som krävs för ett stegvist antagande av gemenskapens 
regelverk är inbegripna i 1971 års associeringsavtal och tilläggsprotokollen till detta. Det 
slutgiltiga målet avseende en tullunion har emellertid ännu inte uppnåtts på grundval av 
dessa instrument. 
När det gäller den inre marknaden har Malta gjort vissa framsteg sedan 1993 års yttrande 
offentliggjordes. Generellt sett tycks Malta inte få några större problem med att anta 
regelverket. Framsteg har gjorts i och med antagandet av ny lagstiftning om offentlig 
upphandling, bolagsrätt och redovisningsrätt, även om ytterligare justeringar måste göras. 
Avsevärda förbättringar krävs dock i fråga om immaterialrätt och industriell äganderätt 
samt när det gäller lagstiftning om skydd av personuppgifter. Betydande insatser 
avseende kontrollen av efterlevnaden kan också komma att bli nödvändiga. 
Viktiga institutionella arrangemang för genomförandet av regelverket avseende fri 
rörlighet för varor, särskilt den nya metoden, saknas eller har ännu inte införts till fullo. 
När det gäller fri rörlighet för kapital bör Malta anta en detaljerad tidsplan för att kunna ta 
de första stegen mot en välordnad liberalisering. Vissa bestämmelser på området för fri 
rörlighet för tjänster måste fortfarande antas, t.ex. om system för garanti av insättningar 
och om gruppbaserad tillsyn. Den maltesiska lagstiftningen om betalningssystem måste 
anpassas för att överensstämma med EG-direktiven. Vad beträffar den fria rörligheten för 
personer måste överensstämmelsen med EG-direktiven om ömsesidigt erkännande av 
utbildningsbevis undersökas ytterligare. 
Vidare kan framsteg i varierande grad konstateras vad beträffar antagandet av regelverket 
på de flesta områden. Avsevärda förbättringar krävs dock fortfarande, och dessa bör 
prioriteras. Det viktiga arbetet med införlivande och genomförande kommer att kräva 
stora insatser från de maltesiska myndigheternas sida, om full överensstämmelse mellan 
Maltas lagstiftning och hela regelverket skall kunna åstadkommas under de närmaste 
° ff 
aren. 
Nedanstående redovisning är uppbyggd på samma sätt som de återkommande rapporterna 
för de andra kandidatländerna och koncentreras på de framsteg som gjorts sedan februari 
1999. Under varje rubrik redogörs för beslut om lagstiftning och för framsteg när det 
gäller att genomföra lagstiftningen och att kontrollera dess efterlevnad. 
3.1 En gränslös inre marknad 
16 
Unionens inre marknad definieras i artikel 14 i fördraget som ett område utan inre gränser 
där fri rörlighet för varor, personer, tjänster och kapital säkerställs. Den inre marknaden, 
som är av central betydelse för gemenskapens integrationsprocess, har som grund en 
öppen marknadsekonomi där konkurrens och ekonomisk och social sammanhållning 
måste spela centrala roller. 
För ett faktiskt genomförande och förverkligande av de fyra friheterna krävs inte bara att 
viktiga principer såsom icke-diskriminering och ömsesidigt erkännande av nationella 
föreskrifter iakttas, utan också en faktisk tillämpning av gemensamma bestämmelser, 
såsom de bestämmelser som är avsedda att trygga säkerhet, miljöskydd och 
konsumentskydd, och faktiska möjligheter att överklaga beslut. Samma principer gäller 
för vissa gemensamma bestämmelser som är viktiga när det gäller att utforma den 
allmänna ram inom vilken ekonomierna verkar, t.ex. bestämmelserna om offentlig 
upphandling, immateriella rättigheter och dataskydd. 
År 1996 infördes ny lagstiftning om offentlig upphandling, som delvis stämmer överens 
med bestämmelserna i EG-direktiven. Malta måste fortfarande införa lagstiftning som 
utvidgar upphandlingsbestämmelserna så att de även gäller lokala myndigheter. 
Omprövningsmöjligheter finns men de måste anpassas till gemenskapens regelverk. I 
augusti 1999 avskaffades förmånsbehandling av lokala företag och leverantörer. Det 
sammanlagda värdet av de kontrakt som tilldelats sedan februari uppgår till omkring 90 
miljoner euro. 
Det är av yttersta vikt att Maltas gällande lagstiftning om immateriella rättigheter 
moderniseras och anpassas till gemenskapens regelverk. 
Sedan rapporten i februari har inga ytterligare framsteg gjorts när det gäller upphovsrätt 
och närstående rättigheter. Det kommer att krävas fortsatta insatser för att anta ny 
lagstiftning och kontrollera att den efterlevs samt för att eliminera pirattillverkning och 
varumärkesförfalskning. 
Malta bör anta nya patent- och varumärkeslagar inom området industriellt rättsskydd. Det 
behövs särskilda utbildningssatsningar vad gäller både immateriella rättigheter och 
industriellt rättsskydd. Kompletterande skyddscertifikat bör införas för farmaceutiska 
produkter och växtskyddsprodukter. 
I rapporten från februari konstaterades att Malta hade uppnått "en relativt hög grad av 
överensstämmelse med gemenskapens regelverk i fråga om bolagsrätt". Inga ytterligare 
framsteg kan redovisas på området. 
Malta bör snarast möjligt införa lagstiftning om dataskydd. I samband med detta bör 
också ett oberoende tillsynsorgan inrättas. Malta har ännu inte ratificerat Europarådets 
konvention om skydd av personuppgifter. 
De fyra friheterna 
I rapporten från februari framhöll kommissionen att det saknas eller ännu inte till fullo 
har införts viktiga institutionella arrangemang för genomförandet av regelverket avseende 
fri rörlighet för varor, särskilt den nya metoden. I fråga om fri rörlighet för kapital bör 
Malta anta en detaljerad tidsplan för att kunna ta de första stegen mot en välplanerad 
17 
liberalisering. När det gäller fri rörlighet för tjänster respektive personer krävs det 
ytterligare insatser för att fullständigt anpassa lagstiftningen till gemenskapens regelverk. 
Fri rörlighet för varor 
Avskaffande av importavgifterna vid import från EU är en förutsättning för Maltas 
faktiska tillämpning av artikel 28 i EG-fördraget. I juli 1999 fastställde regeringen en 
tidsplan för avskaffande av importavgifter på icke jordbruksprodukter. I oktober kommer 
endast 56 importavgifter att ha avskaffats. 121 avgifter kommer att vara avskaffade 
senast den 1 januari 2000, medan avskaffandet av ytterligare 392 importavgifter kommer 
att ske först senare (20 % per den 1 januari 2001, 30 % per den 1 januari 2002 och 50 % 
per den 1 januari 2003). 
Den utdragna tidsplanen står i skarp kontrast till Maltas tidigare åtagande att före slutet 
av 1996 avskaffa 400 importavgifter. Det finns ingen tidsplan för avskaffande av 
importavgifter på jordbruksprodukter, varför frågan om en sådan bör tas upp snarast 
möjligt. 
Överlag stämmer Maltas lagstiftning dåligt överens med gemenskapens regelverk i fråga 
om fri rörlighet för varor. Malta bör överväga att anta ett tillnärmningsprogram avseende 
den inre marknaden. 
På området standardisering och certifiering har inga framsteg gjorts. 
Ytterligare arbetsinsatser krävs för att definiera den rättsliga ramen för genomförande av 
EU:s principer om ackreditering, metrologi och marknadsövervakning och för att 
effektivisera systemet för bedömning av överensstämmelse. 
När det gäller sektorsspecifik lagstiftning kan följande framsteg noteras: 
• EG-direktiven om lågspänningsutrustning, elektromagnetisk kompatibilitet respektive 
utrustning i explosionsfarliga omgivningar har genomförts genom 
sekundärlagstiftning. Ytterligare framsteg behövs i fråga om tryckutrustning, 
leksaker, fritidsbåtar, metrologi, färdigförpackningar, mekanisk utrustning, personlig 
skyddsutrustning, medicintekniska produkter, anordningar för förbränning av 
gasformiga bränslen samt byggprodukter. 
• Under perioden mars-juli 1999 infördes nationell lagstiftning som införlivar 
gemenskapens regelverk när det gäller extraktionsmedel, livsmedel avsedda att 
användas i energibegränsade dieter, socker, honung, sylt, gelé, marmelad och sötad 
kastanjepuré. 
• På området kemikalier har det inte gjorts några framsteg angående begränsningar, god 
laboratoriesed eller rengöringsmedel. Det finns inga krav på att rengöringsmedel skall 
registreras innan de släpps ut på marknaden. 
Det har inte vidtagits några lagstiftningsåtgärder för att genomföra direktivet om 
produktansvar. 
Fri rörlighet för kapital 
Malta släpar fortfarande efter i arbetet med att anpassa sin lagstiftning till gemenskapens 
regelverk när det gäller kapitalrörelser, även om flera liberaliseringsåtgärder har vidtagits 
sedan den förra rapporten. 
Bland annat har gränsen höjts betydligt för hur mycket kapital personer bosatta i landet 
får föra ut. Det allmänna tillståndsförfarandet för bankers utlandsexponering har 
avskaffats och ersatts med ett tak på 20 % av kapitalbasen. Den fastställda tidslängd 
under vilken exportföretagen har rätt att ha sina utlandsintäkter på ett valutakonto har 
förlängts, liksom den period som företagen har tillåtelse att behålla swappar och 
möjligheter till övertrassering hos utländska banker. Slutligen har man gett de maltesiska 
medborgarna tillåtelse att ta långfristiga lån utomlands. 
Trots dessa förändringar tillämpas fortfarande relativt omfattande restriktioner på 
kapitalrörelser, särskilt transaktioner till utlandet. Transaktioner från utlandet underlättas 
av ganska generösa undantag. Utländska direktinvesteringar är till exempel tillåtna 
förutom i ett fåtal sektorer. Tillstånd ges vanligtvis även för förvärv av fast egendom för 
affärsändamål som anses gagna Malta och för förvärv av bostäder av hög standard. 
Fri rörlighet för tjänster 
På det hela taget har Malta redan uppnått en hög grad av överensstämmelse med EG-
lagstiftningen om finansiella tjänster. 
Sedan halvårsskiftet 1999 tillämpar Malta också de internationella normerna (som 
motsvarar EU-normerna) om riskbedömning i banksektorn. Dessa förändringar syftar 
också till att genomföra kapitalkravsdirektivet. 
Maltas centralbank ansvarar för tillsynen över banker. Sedan februari har 16 inspektioner 
på plats utförts, elva hos kreditinstitut och fem hos finansinstitut utan bankverksamhet. 
Resultaten gås igenom med högre tjänstemän inom de berörda instituten och utvärderas 
sedan internt av centralbanken. Kontrollrapporter tillhandahålls för externa revisorers 
räkning. 
År 1998 uppdaterade Malta sm försäkringslagstiftning för att följa EG-direktiven. Sedan 
dess har inga lagstiftningsåtgärder inom sektorn meddelats. Maltas centrum för 
finansiella tjänster har sedan februari granskat fem försäkringsbolags räkenskaper. Det 
granskade även räkenskaperna hos 31 bolag som verkar som agenter för försäkringsbolag 
och 20 bolag som är auktoriserade mäklare. Några inspektioner på plats har inte ägt rum 
sedan februari. 
Merparten av EU:s börslagstiftning har redan införlivats med Maltas börslag). Fler 
ändringar krävs för att ytterligare anpassa värdepapperslagstiftningen. 
När det gäller betalning av stora belopp har mängden transaktioner hittills inte gjort det 
nödvändigt att införa ett system för bruttoavvecklingar i realtid (RTGS). Ett sådant 
system bör emellertid införas för att det maltesiska betalningssystemet skall kunna 
anpassas till medlemsstaternas system. 
Förordningen från 1994 om bekämpning av penningtvätt behandlar det finansiella 
systemet och inför skyldigheter i fråga om identifiering, arkivering, utbildning och 
rapportering av misstänkta transaktioner. Genom förordningen har rådets direktiv 
19 
91/308/EEG om åtgärder för att förhindra att det finansiella systemet används för 
tvättning av pengar endast delvis genomförts. 
Fri rörlighet för personer 
Några större framsteg har inte gjorts i fråga om fri rörlighet för personer, etableringsfrihet 
eller ömsesidigt erkännande av examensbevis och andra behörighetsbevis. Ytterligare 
ansträngningar krävs för att uppnå faktisk överensstämmelse med gemenskapens 
regelverk på området. 
När det gäller avskaffande av personkontrollen vid de inre gränserna måste Malta 
avskaffa personkontrollerna vid flyg- och sjötransport inom EU. 
Konkurrens 
Maltas nuvarande konkurrenslag ansluter sig i stort till gemenskapens regler om 
konkurrensbegränsande samverkan. Någon speciell koncentrationskontroll förekommer 
dock inte i landet. 
Det finns ännu inget särskilt system i Malta för kontroll av statligt stöd. Olika typer av 
statligt stöd förekommer (exportstöd, driftsstöd, m.fl.), och de kriterier enligt vilka stöden 
beviljas behöver bringas i överensstämmelse med EU:s regler. Särskilt gäller detta stödet 
till fartygsbyggnad och fartygsreparationer. 
Malta måste sörja för full öppenhet genom att lägga fram årsrapporter om de statliga 
stöden, upprättade i enlighet med den metod som tillämpas för översikterna avseende 
statliga stöd i EU, och genom att upprätta en heltäckande förteckning över befintliga stöd. 
Det måste också inrättas en myndighet för övervakning av statligt stöd, utrustad med 
tillräckliga befogenheter och med kvalificerad personal. 
Statliga monopol förekommer inom olika sektorer (telekommunikation, postsektorn, 
elektricitet, vatten m.fl.) och bör underkastas konkurrensregler. De affärsdrivande 
monopolen måste bli fullt förenliga med artikel 31 i fördraget. 
Det finns ingen bestämmelse i landet motsvarande artikel 86 i fördraget. Det betyder att 
konkurrensreglerna i allmänhet inte är tillämpliga på offentliga företag eller på privata 
företag med särskilda eller exklusiva rättigheter. Detta behöver åtgärdas. 
Slutsats 
Inga större framsteg har gjorts sedan februari. Malta bör ge hög prioritet åt området för 
den inre marknaden. 
Malta bör särskilt sträva efter att införa ny lagstiftning och upprätta de administrativa 
strukturer som behövs för att tillämpa gemenskapens regelverk, särskilt på följande 
områden: immateriella rättigheter och industriellt rättsskydd, dataskydd, fri rörlighet för 
varor, liberalisering av kapitalrörelser samt konkurrens (statligt stöd, 
konkurrensbegränsande samverkan, statliga affärsdrivande monopol). 
20 
Malta fortsätter att ta ut avgifter på. import från EU, vilket strider mot den inre 
marknadens filosofi. Tidsplanen för att avskaffa dessa avgifter måste fastställas och 
påskyndas. 
3.2 Ny teknik och framtidsfrågor 
Informationssamhället 
Det finns flera Internetleverantörer och ungefär 7 % av befolkningen har tillgång till 
Internet. Ett partnerskap har nyligen ingåtts mellan Internetleverantörerna och kabel-TV-
företaget, Melita Cable (som når cirka 80 % av hushållen), som har ingått en allians med 
ett företag i USA som tillhandahåller Internettjänster via kabel-TV-nätet. Vad gäller 
globala nät (WAN) har företaget "Malta Information Technology and Training Services 
Ltd" byggt upp och förvaltar nu ett modernt nät (MAGNET), som de maltesiska 
myndigheterna kan använda för att dela med sig av administrativa uppgifter. 
Utbildning, yrkesutbildning och ungdomsfrågor 
Vissa frågor återstår att ta itu med vad gäller fri rörlighet för personer och icke­
diskriminering, som t. ex. kvinnors tillgång till yrkesutbildning och arbetsmarknadens 
parters deltagande när det gäller att formulera politiska mål. Ytterligare framsteg krävs 
för att lagstiftningen skall överensstämma med direktivet om undervisning av barn till 
migrerande arbetstagare. 
Maltas sysselsättningspolitik inriktas alltmer på omskolning av mänskliga resurser. Detta 
är särskilt viktigt eftersom man räknar med strukturella förändringar både inom den 
offentliga och den privata sektorn de närmaste åren. Denna nya satsning på 
sysselsättningspolitik bör utformas med tanke på Maltas framtida deltagande i den 
europeiska sysselsättningspolitiken. 
Malta har framfört en önskan om att delta i vissa gemenskapsprogram, t. ex. Sokrates n, 
Leonardo da Vinci II och Ungdom. 
Forskning och teknisk utveckling 
Gemenskapens nuvarande regelverk behöver inte införlivas med den nationella 
lagstiftningen. Däremot måste man se till att den allmänna lagstiftningen är förenlig med 
gemenskapens regelverk. 
Ingen ny utveckling finns att rapportera sedan förra året. Samarbete mellan EU och Malta 
i fråga om forskning och teknisk utveckling äger rum inom Femte ramprogrammet. 
21 
Telekommunikation 
Telesektorn är välutvecklad med ett helt digitaliserat nät och en telefontäthet på 50,4 
linjer per 100 invånare i det fasta nätet, vilket är jämförbart med EU-genomsnittet på 
52,6. Malta har emellertid fortfarande inte påbörjat anpassningen till gemenskapens 
regelverk inför öppnandet av marknaden för taltelefonitjänster för konkurrens, som skall 
äga rum före januari 2003, och det successiva öppnandet av marknader för andra tjänster 
före samma datum. Myndigheterna har redan informerat teleoperatörerna med tillstånd 
om sin avsikt att tidigarelägga liberaliseringen av taltelefonimarknaden, som i 1997 års 
telekommunikationslag planerades till 2010. 
När det gäller privatisering sålde regeringen 40 % av stamaktierna i Maltacom inom 
ramen för en internationell marknadsintroduktion i juni 1998 och behöll 60 % av 
aktierna. 
1998 ändrades postlagen, och ansvaret för samhällsomfattande tjänster gavs därmed till 
Malta Post som genom en regeringsförordning instiftades som börsnoterat aktiebolag. 
Den audiovisuella sektorn 
Inga framsteg har gjorts på Malta vad gäller antagandet av gemenskapens regelverk på 
det audiovisuella området (direktivet "Television utan gränser") sedan i februari 1999. 
Slutsats 
På området utbildning, yrkesutbildning och ungdomsfrågor krävs ytterligare framsteg. 
Inga nya framsteg kan rapporteras vad gäller vetenskap och teknisk utveckling. På 
området telekommunikationer har Malta mycket kvar att göra för att anpassa sin 
lagstiftning till gemenskapens regelverk. 
3.3 Ekonomiska och fiskala frågor 
Den ekonomiska och monetära unionen 
Malta måste helt uppfylla kraven enligt gemenskapens regelverk såsom de definieras i 
avdelning VII i EG-fördraget och i övriga relevanta texter och säkerställa att offentliga 
strukturer införs för att genomföra regelverket och kontrollera att det efterlevs. 
Malta har gjort få framsteg i sina förberedelser för att delta i den ekonomiska och 
monetära unionen. När det gäller det regelverk som måste genomföras före anslutningen 
är Maltas centralbank inte helt oberoende av regeringen. Enligt den nuvarande rättsliga 
ramen får styrelsemedlemmarna inte ta emot eller godta riktlinjer från någon person eller 
myndighet, men finansministern får dock under särskilda omständigheter ge riktlinjer till 
centralbanken om utformningen av den monetära politiken. Malta uppfyller inte heller 
bestämmelserna i fördraget om direkt finansiering av den offentliga sektorn genom 
centralbanken. För närvarande får centralbanken både bevilja tillfälliga krediter till 
regeringen och köpa statsobligationer på förstahandsmarknaden. En ändring av Maltas 
22 
centralbankslag, som innebär att rätten att övertrassera konton avskaffas, har ännu inte 
trätt i kraft. Enligt de maltesiska myndigheterna har den offentliga sektorn inte tillgång 
till finansiering från finansinstitut på förmånsvillkor. 
Uppfyllandet av kraven enligt gemenskapens regelverk om den ekonomiska och 
monetära unionen är avhängigt av att liberaliseringen av kapitalrörelserna fullföljs, vilket 
behandlas i avsnittet om fri rörlighet för kapital. 
Beskattning 
Malta införde mervärdesskatt 1995, men i juli 1997 avskaffades den och ersattes med ett 
diskriminerande tull- och punktskattesystem. Till följd av Maltas beslut att förnya sin 
ansökan om medlemskap i Europeiska unionen ersattes tull- och punktskattesystemet 
med ett mervärdesskattesystem från och med januari 1999. 
När det gäller punktskatter antogs en ändring av punktskattelagen i maj 1999, varigenom 
punktskattesatsen för cigaretter höjdes, punktskatt infördes på tobak som inte importeras 
för industriell cigarettframställning och punktskatten på fotogen sänktes. När det gäller 
direkt beskattning har självdeklaration av inkomstskatt införts från och med 1999 och ett 
system med påföljder och dröjsmålsränta vid sent inkomna betalningar har införts. 
Slutsats 
o 
Återinförandet av mervärdesskatt utgör ett framsteg och systemet överensstämmer nu 
med de allmänna principerna i gemenskapens system för mervärdesskatt, även om en 
väsentlig anpassning fortfarande krävs. Inga framsteg har gjorts när det gäller punktskatt, 
där Maltas system i hög grad skiljer sig från det system som tillämpas inom 
gemenskapen. På detta område bör Malta utarbeta en väl strukturerad och målinriktad 
strategi inför anslutningen. 
Statistik 
Malta bör kunna uppfylla EU:s krav på medellång sikt. Landets statistiska centralbyrå har 
sedan slutet av 1998 börjat införa det europeiska räkenskapssystemet (ENS 95), vilket 
kommer att vara fullt förenligt med EU:s system i mitten av 2002. Den institutionella 
ramen för de nödvändiga ändringarna har införts och genomförandet pågår. 
- Bland övriga förbättringar kan nämnas att IMF nyligen godkänt rapporteringen om 
betalningsbalansen (även i linje med Eurostat) och att datainsamlingen i fråga om t.ex. 
turism jordbruk, fiske, miljö, transport och sociala frågor har intensifierats eller ändrats. 
23 
3.4 Politiken inom olika sektorer 
Industri 
Maltas regering har erkänt bristen på öppenhet i ekonomin och den låga konkurrensnivån 
i delar av den industri som är inriktad på hemmamarknaden och har därför antagit ett 
omstruktureringsprogram för industrin samt en tidsplan för att avskaffa skyddsavgifterna 
på andra produkter än jordbruksprodukter. Den mycket utdragna processen för 
avskaffandet av dessa avgifter bör emellertid skyndas på (se avsnittet om fri rörlighet för 
varor). 
Institutet för främjande av småföretag (IPSE), som inrättades 1998, har nu börjat 
genomföra omstruktureringsprogrammet. 
En stor del av de maltesiska företagen som är inriktade på hemmamarknaden och som 
startades under systemet med importsubstitution verkar fortfarande i en skyddad miljö. 
Behovet av att anta en nationell industripolitik kvarstår. 
Det görs fortfarande få direkta ingripanden från statens sida på Malta, med undantag för 
varvssektorn som får betydande statliga subventioner och därmed fortfarande utgör ett 
problem. En viktig dimension av industripolitiken är kontrollen av statligt stöd (se 
avsnittet om konkurrens). 
Malta måste omstrukturera industrin och utveckla sektorn för små och medelstora företag 
inför anslutningen. Framför allt måste de problem som rör varvssektorn lösas. 
Jordbruk 
Situationen på jordbruksområdet 
Jordbruksproduktionen utgör ungefär 2,7% av BNP (1998) och 1,6% av den totala 
sysselsättningen. Antalet deltidsjordbrukare ökar och myndigheterna uppmuntrar 
befolkningen att starta jordbrukskooperativ. Malta fortsätter att exportera huvudsakligen 
färskpotatis och, i avsevärt mindre omfattning, vissa trädgårdsprodukter, till exempel 
blommor och tomater. 
Huvudproblemet för jordbruket på Malta är vattenbristen på de 12 000 hektaren 
jordbruksmark (varav 6 % bevattnas). 
Jordbrukspolitik 
De jordbrukspolitiska åtgärderna på Malta är i allmänhet oförenliga med gemenskapens 
regelverk på jordbruksområdet, och staten spelar fortfarande en viktig roll vid produktion 
och saluföring av jordbruksprodukter. De avgifter som nu tillämpas utgör ett 
betydelsefullt skydd för Maltas jordbrukssektor. Senast vid anslutningen måste detta 
system för gränsskydd ha anpassats till gemenskapens bestämmelser. 
Malta har ännu inte förberett ett sammanhängande rättsligt ramverk för att införliva 
gemenskapens regelverk på jordbruksområdet. 
24 
Inga konkreta framsteg finns att rapportera när det gäller anpassningen av Maltas 
lagstiftning till gemenskapens regelverk inom viktiga sektorer av den gemensamma 
jordbrukspolitiken, till exempel den fytosanitära sektorn, och inte heller för 
jordbruksgrödor. För den senare kommer dock den del av gemenskapens regelverk som 
ingår i den gemensamma organisationen av marknaderna omedelbart att börja gälla vid 
anslutningen, varför inget införlivande är nödvändigt. Det kommer därför att vara ytterst 
viktigt att Malta kan genomföra och kontrollera efterlevnaden av denna lagstiftning. 
Planer måste utformas för genomförandet av gemenskapens regelverk på det veterinära 
och det fytosanitära området. 
Vissa miljöprogram finns för att främja ekologiskt jordbruk och integrerad bekämpning 
av skadedjur för att minska mängden bekämpningsmedel. 
Slutsats 
Inga nämnvärda framsteg har gjorts i anpassningen av den nationella lagstiftningen till 
gemenskapens regelverk på jordbruksområdet. En fullständig integrering av Maltas 
jordbruk och jordbrukspolitik i den gemensamma jordbrukspolitiken kommer att kräva 
ansenliga ansträngningar. Skyddsavgifterna på jordbruksvarorna måste anpassas till 
gemenskapens regelverk. 
Fiske 
Den lokala fiskesektorn utgör 0,21 % av BNP (1998). Inga framsteg kan rapporteras när 
det gäller anpassningen till gemenskapens regelverk. Malta måste fortfarande genomföra 
ett antal anpassningar, särskilt av de politiska riktlinjerna för kontroll, import och statligt 
stöd, liksom av flottregistret, om landets fiskepolitik skall vara i linje med gemenskapens. 
En sådan anpassning kräver en omfattande reform av den offentliga förvaltningen. 
Energi 
Sedan februari 1999 har ingen ny lagstiftning införts av Malta. Gemenskapens regelverk 
avseende råolja, handel med oljeprodukter och oljelager samt lagstiftning om särskilda 
åtgärder vid en eventuell oljekris måste antas. Särskild uppmärksamhet måste ägnas åt en 
åtskillnad mellan politikens utformning och den faktiska verksamheten samt åt att stärka 
kapaciteten för genomförande av gemenskapens regelverk. 
Slutsats 
Huvuddelen av gemenskapens energilagstiftning måste antas, inbegripet reglerna om den 
inre energimarknaden (gas- och eldirektiven), nödberedskap inbegripet uppbyggandet av 
oljelager och energieffektivitet. 
25 
Transport 
Malta har fortfarande inte genomfört vissa delar av regelverket på transportområdet. 
Detta gäller bl.a. trafiksäkerhet, yrkesbehörighet, körtider, viloperioder och beskattning. 
Det skall noteras att Malta inte har anslutit sig till ett antal viktiga FN-ECE-konventioner 
inom områdena sociallagstiftning och transport av farligt gods, som också ingår i 
gemenskapens regelverk. 
Sjöfart är en mycket viktig fråga för Malta. Regelverket har dock fortfarande inte 
genomförts helt. Bestämmelserna för att få starta rederiverksamhet på Malta och segla 
under maltesisk flagg är mindre strikta än dem som i allmänhet gäller i medlemsstaterna. 
Vad gäller genomförandet tillämpar Malta fortfarande inte vissa grundläggande 
säkerhets- och utsläppsnormer, och det är nödvändigt att landet snabbt gör framsteg på 
området. Den låga säkerhetsstandarden på fartygen i Maltas fartygsregister är en källa till 
oro. Förbättringar gällande flaggstatens administration bör fortfarande prioriteras. Landet 
måste utarbeta en lämplig strategi för att från registret avlägsna fartyg som inte uppfyller 
standarderna. 
Inom luftfartsområdet har Malta kommit långt både tekniskt och ekonomiskt sett. Även 
om gemenskapens regelverk ännu inte är genomfört på en rad viktiga områden är man 
mycket väl insatt i regelverket på luftfartsområdet. Malta för en tydlig politik när det 
gäller att ingå avtal med samtliga medlemsstater på området fria luftfartstjänster. Dessa 
avtal baseras på ömsesidighet och gäller särskilt godkännande av avgifter, 
kapacitetskontroll och tillgång till marknaden. Malta är redan medlem av de 
gemensamma luftfartsmyndigheterna. 
Malta kommer inom kort att börja delta i systemet för bedömning av kandidatländernas 
behov av transportinfrastruktur (Transport Infrastructure Needs Assessment, TINA). 
Maltas deltagande i det transeuropeiska nätverket för ett globalt satellitbaserat 
navigationssystem (GNSS) bör beaktas inom ramen för ett multimodalt och genomförbart 
satellitnavigeringssystem i Medelhavsområdet. 
Slutsats 
Med tanke på att sjöfartsfrågorna är mycket viktiga för Malta bör landet prioritera 
införlivande och kontroll av genomförandet av regelverket på detta område. 
Små och medelstora företag 
Maltas ekonomi domineras av små och medelstora företag. Dessa företag påverkas av 
bristen på öppenhet i ekonomin och av den dåliga konkurrenskraften i vissa delar av den 
industri som är inriktad på hemmamarknaden. 
De små och medelstora företagen har svårigheter med finansieringen, i synnerhet när det 
gäller att uppbringa startkapital och finansiering för investeringar i omstruktureringar. 
Regeringen ger dock lånegarantier och har upprättat ett system för exportkreditgarantier. 
Affärsbanker och finansinstitut har också utarbetat särskilda program och vidtagit 
åtgärder för att förbättra de små och medelstora företagens tillgång till finansiering. 
26 
Malta deltar tills vidare i olika partnerskapsverksamheter på samma villkor som övriga 
partnerländer i Medelhavsområdet. Landet kan även utnyttja gemenskapsinitiativ såsom 
Euro Info Correspondence Centre och Nätverket för företagssamverkan samt delta i 
företagssamarbete genom t.ex. Europartenariat och Interprise. 
3.5 Ekonomisk och social sammanhållning 
Sysselsättning och sociala frågor 
Arbetslösheten på Malta ökar och uppgår för närvarande till mer än 5 %. 
Sysselsättningspolitiken är inriktad på omskolning av arbetskraften. En gemensam 
översyn av sysselsättningspolitiken planeras under de kommande åren. 
Malta har inlett en omfattande revidering av sin lagstiftning på området för hälsa och 
säkerhet på arbetsplatsen, inom arbetsrätten och på området för lika behandling av 
kvinnor och män. Det kommer att krävas ny lagstiftning och frågan om kontroll av 
efterlevnaden behöver ägnas särskild uppmärksamhet. 
Den sociala dialogen är väletablerad och inom den har bl.a. den ökande välfärdsklyftan 
tagits upp. I juni 1999 inrättades en nationell kommission för en reformering av 
välfärdssystemet med uppgift att överväga reformer av de maltesiska pensions- och 
sociala trygghetssystemen. 
Slutsats 
Det krävs fortfarande en betydande anpassning vad gäller sysselsättning och sociala 
frågor. 
Regionalpolitik och sammanhållning 
Europeiska unionen stödjer en starkare sammanhållning, framför allt genom 
strukturfonderna. Malta måste införa dessa fonder på ett effektivt sätt samtidigt som det 
respekterar de principer, mål och förfaranden som kommer att gälla vid tidpunkten för 
dess anslutning. 
Det har inte skett några förändringar sedan rapporten från februari 1999. Eftersom det 
saknas exakta statistiska uppgifter om BNP uttryckt i köpkraftspariteter, är det inte 
möjligt att göra en jämförelse med EU-regionerna. Malta har inte någon regional struktur 
och det finns inte någon mellannivå mellan den nationella regeringen och de 67 
kommunerna. Gozo (med Comino) har ett eget ministerium och särskilda stödprogram. 
Slutsats 
Utarbetandet av statistik enligt EU:s metoder bör prioriteras. 
27 
3.6 Miljö och livskvalitet 
Miljö 
Malta har nyligen börjat diskutera hur man skall utveckla landets miljöpolitik i linje med 
Europeiska unionens politik på området. Ännu har dock ingen övergripande strategi 
utarbetats. 
Inga framsteg har gjorts på området naturskydd, och knappast heller vad gäller 
vattenskydd, luftkvalitet, avfallshantering, kontroll av utsläpp från industrin och 
riskhantering. Det är också nödvändigt att öka medvetenheten om generella problem 
såsom kemikalier och genetiskt modifierade organismer. 
Malta ansökte den 15 juli 1999 om medlemskap i den europeiska miljöbyrån. 
Slutsats 
Mycket återstår att göra inom samtliga miljösektorer, bl.a. att införliva och genomföra 
regelverket, kontrollera att det efterlevs samt att i tillräckligt stor utsträckning utöka den 
offentliga förvaltningens förmåga. En av de viktigaste faktorerna när det gäller att 
genomföra regelverket på miljöområdet är att göra en noggrann bedömning av 
kostnaderna. Malta har ännu inte utarbetat någon sådan finansieringsplan för de olika 
direktiven. 
Konsumentskydd 
Maltas konsumentskyddspolitik är inte anpassad till gemenskapens regelverk. Ett 
konsumentråd bestående av konsumentorganisationer inrättades i maj 1999. Med tanke 
på turismens betydelse för Malta prioriteras bl. a. paketresor, tidsdelning, 
konsumentkrediter, oskäliga avtalsvillkor samt jämförande och vilseledande reklam. I 
och med lagen om resor och turism (antagen den 13 juli 1999) tar man itu med några av 
dessa frågor genom att skapa Maltas turistmyndighet och genom att konsolidera och 
uppdatera befintliga lagar som rör turistindustrin. 
Även om vissa positiva saker skett i fråga om konsumentskydd återstår mycket arbete. 
3.7. Rättsliga och inrikes frågor 
I februarirapporten betonades att det viktigaste kravet på kort sikt beträffande rättsliga 
och inrikes frågor gällde upphävandet av den geografiska reservationen i fråga om 
Genévekonventionen men att ytterligare uppgifter behövdes om det praktiska 
genomförandet av asylrätten, förhindrandet av illegal invandring och kampen mot den 
organiserade brottsligheten, framför allt kampen mot narkotika och de metoder som 
används i detta sammanhang. I rapporten konstaterades också att Malta måste sträva efter 
ett ökat deltagande i det internationella civil- och straffrättsliga samarbetet. 
28 
Invandring och gränskontroll 
Sedan mars 1999 behöver maltesiska medborgare inte längre fylla i embarkerings- och 
debarkeringskort för kontroll av persontrafiken. För andra resenärer kommer dessa kort 
att avskaffas före utgången av 1999. När det gäller den ökande illegala invandringen 
sjövägen inriktade Maltas och Italiens väpnade styrkor sin årliga gemensamma övning 
1999 på övervakning av denna trafik. 
Det måste göras en bedömning av hur den maltesiska lagstiftningen i fråga om 
invandring och gränser tillämpas, särskilt vid havsgränserna, och en kontroll av hur 
mycket personal, utbildning och utrustning som behövs. Ansvaret för kustbevakningen 
måste för övrigt flyttas från de väpnade styrkorna till en civil gränspolisstyrka. 
Malta bör fortsätta att gradvis anpassa lagstiftning och praxis i fråga om visering till vad 
som gäller inom EU. 
Asyl 
Malta upprätthåller en geografisk reservation till Genévekonventionen, enligt vilken 
endast flyktingar av europeiskt ursprung tas emot. Denna reservation måste hävas för att 
överensstämmelse med regelverket skall uppnås. Vidare har Malta ingen särskild 
asyllagstiftning. I avsaknad av lagstiftning och offentlig infrastruktur godtar Malta 
UNHCR.s beslut om asyl, och ansökningar behandlas genom en icke-statlig organisation, 
den lokala invandrarkommissionen. 
Polis 
I april 1999 ratificerade Malta den europeiska konventionen om efterforskning, beslag 
och förverkande av vinning av brott. 
Malta har ingen allmän lagstiftning om dataskydd. Det finns dock bestämmelser om 
dataskydd i vissa grundläggande lagar, till exempel sekretesslagen, skattelagen och 
socialförsäkringslagen. En allmän lag om dataskydd är en förutsättning för att Malta skall 
kunna delta i Europol. 
En viss personalförstärkning behövs i enheten för ekonomisk brottslighet för att 
bedrägerier och korruption skall kunna bekämpas mer effektivt. Även den enhet som är 
ansvarig för det internationella samarbetet behöver förstärka sin personal med sikte på att 
upprätta nära förbindelser med Europol. 
Narkotika 
Även om Malta inte anses vara ett centrum för tillverkning av narkotika är landet dock en 
transiteringspunkt och ett mål för olaglig handel med narkotika från Nordafrika, 
Mellanöstern och Östeuropa. Narkotikamissbruk och narkotikasmuggling har blivit stora 
problem på Malta. Malta har ännu inte undertecknat Europarådets avtal om olaglig 
hantering av narkotika till havs, ett avtal som är särskilt viktigt med hänsyn till Maltas 
geografiska belägenhet. För att Malta skall kunna tillämpa gemenskapens regelverk 
rörande narkotika krävs ytterligare personal och utrustning. 
29 
Rättsligt samarbete 
I juni 1999 undertecknade Malta Europarådets konvention rörande övervakning av 
villkorligt dömda eller villkorligt frigivna personer. Malta har ännu inte antagit ett antal 
av de internationella avtal som nämndes i rapporten från februari 1999. 
Slutsats 
För att kunna genomföra gemenskapens regelverk rörande rättsliga och inrikes frågor 
måste Malta ännu anta vissa rättsliga instrument: en lag om asyl, utan geografisk 
reservation, en lag om dataskydd, avtalet om olaglig hantering till havs samt flera 
internationella konventioner om rättshjälp. 
Malta måste också förbättra sin förmåga att genomföra gemenskapens regelverk, i 
synnerhet vad gäller asyl samt kampen mot illegal invandring, organiserad brottslighet 
och narkotika. 
3.8 Yttre förbindelser 
Handel och internationella ekonomiska förbindelser 
Malta är medlem i Världshandelsorganisationen (WTO). När Malta går med i EU måste 
landet avsäga sig sin status som utvecklingsland och underteckna de plurilaterala WTO-
avtal som gemenskapen är ansluten till. 
Malta har uttryckt sin vilja att nära samarbeta med EG i den kommande WTO-
förhandlingsrundan och i förberedelserna inför denna, i syfte att i möjligaste mån anpassa 
politik och ståndpunkter. 
Malta har undertecknat allmänna tjänstehandelsavtalet (GATS). Inga större förändringar 
på detta område har meddelats sedan föregående rapport. WTO:s nya runda kommer att 
medföra en möjlighet för Malta att stegvis anpassa nivån på sina åtaganden på detta 
område till gemenskapens nivå. 
Inga betydande förändringar i Maltas genomsnittliga tullsatser har ägt rum sedan den 
förra rapporten. 
Inga ytterligare avtal om förmånshandel har anmälts. 
Utvecklingssamarbete 
Malta har än så länge ingen politik på utvecklingsområdet. 
30 
Tull 
Maltas tullagstiftning är oförenlig med gemenskapens regelverk och landet har inte gjort 
några betydande framsteg i fråga om harmonisering av sin tullagstiftning med 
gemenskapens regelverk. Anpassningar måste göras exempelvis när det gäller 
tullförfaranden med ekonomisk verkan, frizoner, tullager, tullkvoter, tulltak, tillfälliga 
upphävanden av tullar och varumärkesförfalskade och pirattillverkade varor. Ett system 
för bindande klassificeringsbesked bör inrättas. 
Malta bör prioritera antagandet av Kombinerade nomenklaturen (vilket innebär en 
ändring av ursprungsreglerna), översynen av det system för värdering av varor som är i 
kraft i syfte att genomföra WTO-avtalet om tullvärdeberäkning (GATT 1994) och 
tillämpningen av det administrativa enhetsdokumentet. 
Malta har uttryckt intresse för att underteckna ett protokoll om ömsesidigt administrativt 
bistånd i tullfrågor med EU, och kommissionen har redan inlett det förfarande som krävs 
för ett avtal på detta område. 
Slutsats 
Malta bör utforma en anslutningsstrategi för tullförvaltningen som innefattar en 
harmonisering av tullagstiftningen med gemenskapens regelverk, en uppbyggnad av 
institutionell och administrativ förmåga att påta sig det ansvar som krävs av en 
tullförvaltning inom EG samt en datorisering av förvaltningen. 
Den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken 
Malta fortsätter att orientera sin utrikespolitik i riktning mot Europeiska unionen. I juni 
1999 beslutade unionen att inbjuda Malta att återuppta den multilaterala politiska 
dialogen med de associerade centraleuropeiska länderna och med Cypern så att landet 
kan bekanta sig med och anpassa sig till instrumenten för den gemensamma utrikes- och 
säkerhetspolitiken (GUSP) och samarbeta fullständigt med unionen i internationella 
forum. Malta kommer från och med nu att delta i dialogen, däribland i de ordinarie 
mötena på politisk chefstjänstemanna- och Europakorrespondentnivå och i arbetsgrupper, 
och anpassa sina ståndpunkter till EU:s. Redan innan den multilaterala dialogen 
återupptogs understödde Malta i allmänhet EU:s ståndpunkter på GUSP-området. 
Sålunda anslöt sig landet till den gemensamma ståndpunkten rörande Kosovo och till 
flygförbudet och oljeembargot mot Jugoslavien. 
Malta vinnlägger sig om att bidra till stabiliteten i regionen inom ramen för Europa-
Medelhavsdialogen och har utvecklat ett nära samarbete med grannländerna i 
Medelhavsområdet. 
31 
3.9 Finansiella frågor 
Finansiell kontroll 
Lagstiftningen behöver anpassas till gemenskapens regelverk så att systemet med egna 
medel kan införas. De administrativa förfarandena på området har förbättrats. 
Andra ändringar (av lagstiftningsmässig och administrativ art) är också nödvändiga för 
att EU:s kontrollkrav skall kunna uppfyllas. Särskilt bör nämnas att den interna 
finansiella kontrollen inom den offentliga sektorn för närvarande är decentraliserad och 
sker inom fackministerierna. Svagheterna i systemet avser främst revisorernas 
"organisatoriska oberoende", kvaliteten på den interna revisionen samt antalet 
kvalificerade personer som kan utföra finansiell kontroll. För att åtgärda detta håller man 
nu på att överföra ansvaret till den s.k. allmänna revisionskommittén, som är fristående 
från finansministeriet och står under regeringens direkta kontroll. 
Malta behöver också upprätta lämpliga administrations- och kontrollsystem avseende de 
EU-medel som landet kommer att beviljas efter anslutningen. 
Slutsats 
Mycket arbete återstår när det gäller såväl anpassningen till gemenskapens regelverk som 
upprättandet av de nödvändiga administrativa strukturerna. 
3.10 Allmän bedömning 
Sedan kommissionen lade fram sin senaste rapport i februari 1999 har få ytterligare 
framsteg gjorts beträffande den inre marknaden. Malta bör snarast möjligt anta ett 
tillnärmningsprogram på området. På området offentlig upphandling har man gjort 
framsteg genom avskaffandet av nationella förmånsklausuler, men fortfarande kvarstår 
brister när det gäller standardisering och certifiering. Anpassningen måste påskyndas för 
områden som skydd av immateriella rättigheter och dataskydd. Återinförandet av 
mervärdesskatten under 1999 var positivt, men fortfarande behövs ytterligare anpassning. 
Det fortsatta bruket att ta ut importavgifter på import från EU är inkonsekvent och måste 
omedelbart avskaffas. 
Lagstiftningen om konkurrensbegränsande samverkan har anpassats i relativt hög grad till 
gemenskapens regelverk, men Malta har ingen lagstiftning om koncentrationer och vissa 
företag med särskilda eller exklusiva rättigheter omfattas fortfarande inte av 
konkurrensreglerna. Det förekommer ingen systematisk kontroll av statligt stöd och det 
finns inte heller några rättsliga ramar. Anpassning till gemenskapens regelverk på detta 
område bör prioriteras, särskilt i fråga om stöd till konstruktion och reparation av fartyg. 
Staten har alltjämt en viktig roll när det gäller jordbruk och under den senaste tiden har 
inga större framsteg skett i arbetet med att förbereda jordbrukssektorn för den 
gemensamma jordbrukspolitiken. Inom transportsektorn behöver anpassningen till 
gemenskapens regelverk ökas, särskilt när det gäller säkerheten till sjöss och begränsning 
av föroreningar. Malta måste anta en övergripande strategi för anpassning av sin 
lagstiftning inom miljösektorn och förbättra sin förmåga att genomföra och kontrollera 
32 
efterlevnaden av bestämmelserna. På området rättsliga och inrikes frågor bör Malta införa 
lagstiftning om asyl och avskaffa sina geografiska förbehåll. Kapaciteten behöver 
förbättras när det gäller kontroll av invandring, dataskydd och kampen mot narkotika och 
organiserad brottslighet. 
Det behöver inrättas institutioner på områdena miljö, tull, konsumentpolitik, fiske, 
sjötransport och regionalpolitik. Den offentliga förvaltningens förmåga behöver 
förbättras överlag. 
33 
4. Den offentliga förvaltningens förmåga att tillämpa 
gemenskapens regelverk 
I detta avsnitt uppdateras den information som ges i kommissionens återkommande 
rapport från 1998. Vid Europeiska rådets möte i Madrid i december 1995 framhölls 
behovet av att skapa förutsättningar för en gradvis och harmonisk integrering av 
kandidatländerna, särskilt med hjälp av anpassning av de administrativa strukturerna. I 
Agenda 2000 underströks att det är viktigt att gemenskapslagstiftningen införlivas 
effektivt med nationell lagstiftning, men än viktigare att den genomförs korrekt i 
praktiken genom lämpliga administrativa och rättsliga strukturer. Detta är nödvändigt för 
att ömsesidigt förtroende, som är en förutsättning för ett framtida medlemskap, skall 
kunna skapas. 
När så är möjligt lämnas uppgifter om det ministerium eller den organisation som 
ansvarar för en bestämd del av gemenskapens regelverk. Bland annat anges deras rättsliga 
befogenheter, antalet anställda och budgetens omfattning. Liksom i medlemsstaterna 
måste varje myndighet besluta om hur knappa personalresurser och finansiella resurser 
skall fördelas och se till att den har tillräcklig förmåga att genomföra gemenskapens 
regelverk. Det finns inget "idealiskt" antal anställda, och enbart siffror säger inget om 
förmågan att genomföra regelverket på ett effektivt sätt. I de fall då det finns uppgifter 
om antalet anställda och om hur detta antal förändrats lämnas dock dessa uppgifter. 
Självfallet är det otillräckligt om det inom områden med omfattande kontroll- och 
genomförandeuppgifter bara finns en eller ett par anställda. I sådana fall kan ett lågt antal 
anställda vara ett tecken på att myndighetens förmåga att tillämpa gemenskapens 
regelverk behöver ges högre prioritet. 
Många av de organ som skall se till att lagstiftningen tillämpas och som nämns i 
rapporten har inrättats först nyligen. De har börjat fatta beslut på områden som omfattas 
av gemenskapens regelverk, men i många fall är det ännu för tidigt att bedöma beslutens 
kvalitet och deras förenlighet med gemenskapens regelverk, eller också saknas de 
närmare uppgifter som behövs för en sådan bedömning. På vissa områden är det 
emellertid möjligt att lämna uppgifter som visar att gemenskapens regelverk nu håller på 
att bli en levande, integrerad del av det inhemska beslutsfattandet. Under nästa år 
kommer kommissionen att fortsätta arbetet att tillsammans med de enskilda 
kandidatländerna bygga upp en databas med upplysningar om den offentliga 
förvaltningens förmåga och om kontrollen av lagstiftningens efterlevnad. Med hjälp av 
denna databas kommer unionen att kunna bedöma kandidatländernas förmåga att i 
praktiken tillämpa gemenskapens regelverk. 
I februarirapporten konstaterade kommissionen följande: 
"Vad beträffar Maltas administrativa och rättsliga förmåga att tillämpa regelverket väntas 
inga större svårigheter. Den administrativa kapaciteten måste emellertid förbättras på ett 
antal områden, t.ex. avseende tull, konkurrens, sjötransport och rättsliga och inrikes 
frågor." 
4.1 Den offentliga förvaltningens organisation 
Maltas offentliga förvaltning grundas på demokratiska principer. 
34 
Antalet offentliganställda inom den centrala förvaltningen är för närvarande omkring 33 
000. Slutsatsen i februarirapporten att "det finns utrymme för förbättring av den 
offentliga förvaltningens effektivitet och prestationsförmåga" är fortfarande relevant. 
Sedan februari omfattar den offentliga förvaltningen även enheter som ansvarar för 
integrationsprocessen. För att förbereda anslutningen har statliga och icke-statliga organ 
inrättats. Beslut i anslutning till genomgången av gemenskapens regelverk och 
förhandlingsprocessen kommer att fattas av en ad hoc-kommitté ledd av 
premiärministern, på grundval av rekommendationer från styrkommittén för EU och 
Malta (MEUSAC) som bildats under utrikesministerns ledning. En mängd nationella 
intressen företräds i MEUSAC, bland andra regeringen, näringslivet, fackföreningar, 
politiska partier och intressegrupper. 
Dessutom har en särskild arbetsgrupp för samordning av stödet från EU inrättats för att 
underlätta deltagandet i de gemenskapsprogram som öppnats för Malta och för att se till 
att EU-medlen utnyttjas effektivt och till fullo både före och efter anslutningen. 
4.2 Den offentliga förvaltningens och rättsväsendets förmåga: 
Nyckelområden för genomförandet av gemenskapens regelverk 
Enhetlig tillämpning av EG:s lagstiftning: Antalet domare uppgår för närvarande -
som fastställs i Maltas förvaltningslagstiftning - till sjutton, inklusive rättens ordförande. 
Vidare finns det sjutton domare som handlägger enklare mål. Större tyngd läggs numera 
vid EG-rättskunskaper. Det finns för närvarande inga lediga tjänster som domare eller 
domare som handlägger enklare mål. 
Det är på detta stadium inte möjligt att göra en omfattande och korrekt utvärdering av 
rättsväsendets förmåga att tillämpa gemenskapens regelverk. 
Den inre marknaden: Upphandlingsministeriet, som är en självständig avdelning inom 
finansministeriet, ansvarar för att lagstiftningen om offentlig upphandling tillämpas och 
kontrollerar att den efterlevs. Utöver de nio ledamöterna i upphandlingskommittén (som 
inte är offentliganställda) har avdelningen 26 anställda. 
Samtliga ministerier och ett antal offentliga företag sköter sin upphandling genom 
upphandlingsministeriet. Befogenheter kan i enlighet med föreskrifterna om offentlig 
upphandling i relativt stor utsträckning delegeras till upphandlingschefen, som själv har 
rätt att avgöra om ett ärende skall hänskjutas till finansministeriet för ett slutligt beslut. 
Upphandlingsministeriet skall övervaka utfärdandet av anbudsinfordringar för offentlig 
upphandling, ge ministerier råd i frågor om offentlig upphandling, bistå med information 
etc. Alla anbud som finansieras med statliga medel offentliggörs i Malta Government 
Gazette medan anbud från företag vanligen offentliggörs i den nationella pressen. 
Upphandlingskommittén kan enligt föreskrifterna om offentlig upphandling fungera som 
en granskningskommitté som tar emot och fattar beslut om klagomål som inges av 
förbigångna anbudsgivare, och även medla mellan ansvarigt ministerium/företag och 
berörda anbudsgivare. Sedan ett klagomålsförfarande infördes har förbigångna 
anbudsgivare dessutom möjlighet att lämna in en protest mot kontrakt innan de faktiskt 
undertecknas. Vidare finns det möjlighet att vända sig till handelsdomstolarna. 
35 
Den offentliga förvaltningens förmåga på statlig nivå verkar vara tillräcklig. 
Personalutbildning är emellertid något som bör ägnas särskild uppmärksamhet. När det 
gäller offentligrättsliga organ, kommuner och offentliga företag (allmännyttiga tjänster), 
måste Malta skapa nödvändiga administrativa infrastrukturer för att se till att de organ 
som skulle komma att omfattas av EG-bestämmelserna tar ansvar för övervakning och 
kontroll av tillämpningen av upphandlingsbestämmelserna. 
Byrån för industriellt rättsskydd ansvarar för godkännande av varumärkesregistrering, 
patent och mönsterskydd. Polisens enhet för ekonomisk brottslighet har till uppgift att 
kontrollera att skyddet av de immateriella rättigheterna respekteras när det gäller varor 
som saluförs på den nationella marknaden. Enheten utför regelbundet undersökningar i 
detaljhandeln och på marknader. Tullmyndighetens undersökningsavdelning ansvarar för 
gränskontroll. 
Den administrativa organisationen måste förstärkas avsevärt för att underlätta ett 
effektivt antagande av gemenskapens regelverk Den nuvarande organisationen kan 
behöva omvandlas till en nationell myndighet med kvalificerad personal i lämpligt antal. 
Det finns ingen domstol enbart för ärenden om immateriella rättigheter. Dessa tas i 
stället upp i civildomstolar, men mycket få av domarna och åklagarna är tillräckligt 
insatta i lagstiftning om immateriella rättigheter. Inom polis- och tullmyndigheterna 
krävs omfattande utbildningsinsatser. 
Särskild vikt bör läggas vid förbättrade resurser för att kontrollera att gemenskapens 
regelverk efterlevs. 
Finansministeriet (budget-, finans- och tullavdelningarna) och den nationella 
revisionsmyndigheten ansvarar för tillämpningen av revisionslagstiftningen. Omkring 
160 tjänstemän på ministeriet och 30 på revisionsmyndigheten arbetar med 
genomförandet av relevant lagstiftning på Malta. 
Revisorerna är ansvariga inför revisionsnämnden (finansministeriet) som inrättats genom 
redovi sningslagen. 
Den administrativa organisation som behövs för att genomföra gemenskapens regelverk 
på det här området finns redan, men antalet anställda behöver ökas betydligt. 
Företagsregistret har 25 anställda och ansvarar för genomförandet av EG:s bolagsrätt. 
Företagsregistret sorterar under Maltas center för finansiella tjänster och utövar tillsyn 
över företag som omfattas av bolagslagen från 1995 och partnerskap som omfattas av 
förordningen från 1962 om affärsförbindelser. 
Den befintliga strukturen bör vara fullgod för att genomföra och kontrollera 
efterlevnaden av gemenskapens regelverk. 
Det finns inga administrativa strukturer för dataskydd, vilket är en brist i Maltas förmåga 
att genomföra, gemenskapens regelverk. 
En oberoende offentlig tillsynsmyndighet måste inrättas för att övervaka att 
bestämmelserna om dataskydd tillämpas korrekt. 
En rad olika myndigheter ansvarar för tillämpningen av EG:s lagstiftning om fri rörlighet 
för varor. 
36 
Omkring 15 organ och statliga myndigheter ansvarar för den tekniska lagstiftningen på 
området. Inom vissa sektorer behöver mängden personal ökas för att gemenskapens 
regelverk skall kunna genomföras till fullo. 
Ett system för ömsesidigt erkännande behöver inrättas. Den befintliga administrativa och 
tekniska infrastrukturen måste utvidgas för att man skall kunna kontrollera 
överensstämmelse med bestämmelserna om produktsäkerhet vid import av varor från 
tredje land. 
Maltas standardiseringsmyndighet (MSA) bildades i samband med att man år 1996 
ändrade lagen om Maltas standardiseringsnämnd, varvid man grundade en fristående 
myndighet för standardisering och tillhörande verksamhet. MSA är nu Maltas enda 
myndighet för samordning av standardisering och tillhörande verksamhet. Den leds av en 
styrelse vars ledamöter representerar den offentliga förvaltningen (industri, jordbruk, tull, 
konsumentfrågor, miljöskydd, folkhälsa) och andra intressen (handels- och 
branschorganisationer, rådet för forskning och teknik). Styrelsen har fem heltidsanställda 
och 15 ledamöter (deltid). 
Hälsovårdsavdelningen kommer även i fortsättningen att vara den myndighet som 
ansvarar för att hälsovårdsministeriets livsmedelsnormer efterlevs och att MSA:s 
rekommendationer följs. 
De maltesiska myndigheterna borde inte stöta på några oöverstigliga hinder under 
arbetet med att genomföra gemenskapens regelverk när det gäller fri rörlighet för varor. 
Utbildningsinsatser kommer emellertid att behövas. Det finns fortfarande ett behov av att 
inrätta lämpliga administrativa strukturer som är förmögna att genomföra 
gemenskapens regelverk och kontrollera att det efterlevs. 
När det gäller fri rörlighet för kapital har Maltas centralbank till uppgift att reglera 
verksamheten vid och utöva tillsyn över kredit- och finansinstitut, utöva valutakontroll i 
enlighet med lagen om valutakontroll från 1972 och, på finansministerns uppdrag, utöva 
tillsyn över betalningssystemet. Antalet anställda är 329. 
Det behövs ingen ny administrativ infrastruktur för att genomföra gemenskapens 
regelverk på det här området. De befintliga administrativa systemen för kontroll och 
godkännande av kapitalrörelser kommer i och med liberaliseringen tvärtom att behöva 
avvecklas. 
På området finansiella tjänster är Maltas center för finansiella tjänster (MFSC) den 
instans som fastställer bestämmelser om leverantörer av försäkrings- och 
investeringstjänster, kollektiva investeringssystem och offshorebolag. Antalet anställda 
vid MFSC är 66. 
MFSC utfärdar licenser och har rätt att tillfälligt återkalla, dra tillbaka eller begränsa 
licenser om överträdelser konstateras. Vidare kan MFSC genomföra undersökningar och 
göra offentliga uttalanden. 
I mån av resurser genomförs löpande inspektioner av överensstämmelse med 
bestämmelserna, både på plats och centralt. Vid behov genomförs också undersökningar. 
37 
Den befintliga administrativa organisationen är tillräcklig för att genomföra 
gemenskapens regelverk. På medellång sikt bör ett särskilt tillsynsorgan inrättas för 
försäkringssektorn. 
Inom ramen för fri rörlighet för personer ansvarar Maltas universitet 
(förvaltningsavdelningen) för erkännande av högskoleexamina och yrkeskvalifikationer. 
Det kan rådgöra med respektive branschorganisation om problem uppstår. Inom vissa 
yrkesgrupper krävs dessutom särskilda tillstånd för yrkesutövande (statliga tillstånd för 
advokater, arkitekter etc). Ministeriet för rättsliga och inrikes frågor utfärdar tillstånd för 
advokater och miljöministeriet utfärdar tillstånd för arkitekter. 
I mitten av 1996 antog parlamentet en lag om arkitektyrket som träder i kraft den 1 
oktober. Enligt lagen skall det inrättas en tillståndsnämnd för arkitekter som skall 
samarbeta med arkitektkammaren och regeringen. Nämndens uppgifter består bland annat 
av handläggning av tillståndsansökningar samt godkännande och erkännande av 
kvalifikationer från utländska universitet, i syfte att utfärda tillstånd. 
När det gäller erkännande av yrkeskvalifikationer finns det ännu inte några regler eller 
bestämmelser, vilket är ett stort problem. För förvaltningsavdelningens del fungerar 
systemet relativt bra i fråga om maltesiska medborgare, medan det för utländska 
medborgare är en ganska långsam procedur. Detta skulle kunna tolkas som en ovilja att 
låta utländska medborgare slå sig ner på Malta. När det gäller statliga tillstånd för 
advokater, arkitekter osv. räcker det inte med att förstärka den nuvarande 
förvaltningsstrukturen - det som behövs är ett oberoende tillsynsorgan för samtliga 
aktuella sektorer. 
Konkurrens: Den nationella konkurrensmyndighet som skall genomföra 
konkurrensreglerna (bestämmelser om konkurrensbegränsande avtal, missbruk av 
dominerande ställning samt koncentrationskontroll) är byrån för rättvis konkurrens (25 
anställda). Myndigheten granskar påstådda fall av illojal konkurrens och vidarebefordrar 
uppgifter om överträdelser till kommittén för rättvis konkurrens. 
Kommittén för rättvis konkurrens har beslutsbefogenheter och är en oberoende 
myndighet som utses av presidenten. Den fastställer sin egen arbetsordning och har 
samma befogenheter som tillkommer de nationella civildomstolarna. 
Det måste inrättas en nationell tillsynsmyndighet med uppgift att övervaka statligt stöd 
(dvs. bedöma om det statliga stödet är förenligt med kraven i de relevanta 
bestämmelserna i gemenskapens regelverk). 
Telekommunikation: Statens ägarroll i förhållande till Maltacom (operatören av det 
allmänt tillgängliga nätet) utövas genom ekonomiministeriet och är således skild från 
dess reglerande funktion, helt i enlighet med gemenskapens regelverk. Tillsynsorganet på 
telekommunikationsområdet är emellertid inte undantaget regeringens policyskapande 
verksamhet eftersom det lyder under transport- och kommunikationsministeriet och 
premiärministern utser dess chef. 
Tillsynsorganet på telekommunikationsområdet (OTR) inom transport- och 
kommunikationsministeriet har till uppgift att utfärda licenser, fastställa tariffer, förordna 
om radiofrekvenser, avgöra tvister och slå vakt om abonnenternas intressen. Ministeriets 
avdelning för trådlös telegrafi ansvarar för standarder för och testning av teleutrustning. 
Antalet anställda uppgår till 65, inklusive ingenjörer, tekniker och administrativ personal. 
38 
Besvärsnämnden för telekommunikationsfrågor avgör eventuella tvister mellan 
tillsynsorganet och operatörerna. Den består av en ordförande och ytterligare två 
ledamöter som utses av transport- och kommunikationsministern. 
Tillsynsorganet bör göras mer oberoende iförhållande till regeringen och måste ge prov 
på sin förmåga genom att förbereda lagstiftning som är förenlig med gemenskapens 
regelverk, särskilt när det gäller licensiering, samtrafik och nummerplanering. 
Den audiovisuella sektorn: Maltas myndighet för radio- och TV-sändning, som har 22 
anställda, skall enligt lagen om sändningsverksamhet från 1991 genomföra och tillämpa 
lagstiftning på det audiovisuella området. Ledamöterna av detta offentligrättsliga organ 
utses av Maltas president i enlighet med premiärministerns rekommendationer och efter 
samråd med oppositionsledaren. 
Utöver de uppgifter som myndigheten tilldelas enligt konstitutionen (dvs. att garantera 
opartiskhet i politiskt eller industriellt kontroversiella frågor eller frågor som rör den 
gällande offentliga politiken), har den en dubbel funktion: dels att tilldela radio- och TV-
stationslicenser och utse leverantörer, övervaka stationernas verksamhet och reglera 
juridiska förhållanden och licensförpliktelser, dels att om villkoren inte uppfylls, vidta 
sanktionsåtgärder i form av allt från böter till indragning av licensen - tillfällig eller 
permanent. Myndigheten behandlar också överklaganden från licensinnehavare och ser 
till att de lagstadgade bestämmelserna om reklam beaktas. 
Regeringen (premiärministern) ansvarar för tilldelning av frekvenser som reserverats för 
Maltas myndighet för radio- och TV-sändning. 
Radio- och TV-tjänsterna omfattar statligt ägda och privata radio- och TV-stationer som 
har rikstäckande sändningsverksamhet, lokala radiostationer med begränsat 
sändningsomfång samt kabel-TV-tjänster. Kabel-TV-verksamheten inbegriper lokala och 
utländska marksändningar liksom en mängd andra markbundna kanaler och 
satellitkanaler. 
Myndigheten för radio- och TV-sändning är en icke vinstdrivande organisation vars 
inkomster främst härrör från statliga subventioner (statsbudgeten). För att garantera 
myndighetens oberoende ställning är regeringen enligt lag skyldig att bidra med minst en 
kvarts miljon. Övriga inkomster kommer från licensavgifter (av dessa betalas 20 % 
automatiskt till det ministerium som ansvarar för trådlös telegrafi), franchisingavgifter 
och böter. 
Myndigheten för radio- och TV-sändning är en livaktig instans. Den är sedan länge aktiv 
medlem i den europeiska branschsammanslutningen European Broadcasting Union och 
Commonwealth Broadcasting Association. Myndigheten är också medlem i European 
Institute for the Media och en av grundarna av EPRA - European Platform of 
Regulatory Authorities - som inrättades i samband med en konferens på Malta år 1995. 
Beskattning: Skatteverket (395 anställda), momsavdelningen (125 anställda) liksom tull-
och punktskatteavdelningen (685 anställda, varav 32 arbetar med punktskatter) är alla del 
av finansministeriet och ansvarar för beskattningsområdet. 
Det går inte att utifrån den tillgängliga informationen göra en omfattande och korrekt 
utvärdering av Maltas förmåga att genomföra gemenskapens regelverk på ett fullgott 
sätt. 
39 
Jordbruk: Jordbruks- och fiskeriministeriet består av tre avdelningar: jordbruk, 
veterinärverksamhet samt fiske och vattenbruk. 
Växtskyddsenheten inom jordbruksavdelningen - med 41 anställda - har hand om alla 
frågor som rör växtskyddsverksamhet (utfärdande av certifikat, registrering av 
bekämpningsmedel och gödningsmedel, växtskydds- och kvalitetskontroll). Det finns ett 
biologilaboratorium inom växtskyddsenheten. Enheten är medlem i 
växtskyddsorganisationen för Europa och Medelhavsområdet (EPPO) och uppdaterar 
kontinuerligt sina normer och har även möjlighet att ge råd till jordbrukare ("tidig 
varning"). 
Avdelningen för veterinärverksamhet - med 180 anställda - ansvarar för all relevant 
verksamhet, till exempel utfärdande av licenser, importcertifikat, regelbundna 
kontrollbesök på anläggningar och slakterier samt förpackningsanläggningar för 
jordbruksprodukter och detaljhandelsställen. Avdelningen kan vidta sanktionsåtgärder 
om bristande överensstämmelse med bestämmelserna kan konstateras. 
Det finns ingen administrativ infrastruktur på området växtförädlarrätt, men ansökningar 
till gemenskapens växtsortsmyndighet kan lämnas in via jordbruksavdelningen. 
Malta har fortfarande inte fastställt några gränsvärden för högsta tillåtna restmängder och 
har ingen förmåga att genomföra gemenskapens regelverk på detta område. 
Jordbruks- och fiskeriministeriet har grundläggande administrativa strukturer för att 
tillämpa och kontrollera efterlevnaden av EG-lagstiftningen på ett stort antal områden, 
inklusive den veterinära sektorn och växtskyddssektorn. Vissa enheter behöver ytterligare 
resurser i form av kvalificerad personal och utrustning för att genomföra gemenskapens 
regelverk, till exempel växtskyddsenheten, där personalsituationen behöver 
omstruktureras. Avdelningen för veterinärverksamhet måste utnyttja sina 
personalresurser bättre och förbättra samarbetet och samordningen med andra 
instanser, till exempel folkhälsoavdelningen, jordbruksavdelningen och polisen vad 
gäller inspektioner. Eftersom Malta är en ö kommer det bli nödvändigt med utbildning 
om förstärkning av gränskontrollställen. Nya administrativa strukturer kommer också att 
behövas på ett flertal områden där Malta i dag saknar lagstiftning. 
Fiske: Fiske- och vattenbruksenheterna utgör en avdelning inom jordbruks- och 
fiskeriministeriet. Fiskeri enheten (50 anställda) har lagstiftande funktioner medan 
vattenbruksenheten (6 specialister) är mer inriktad på forskning och utbildning. 
För att gemenskapens regelverk skall kunna genomföras måste såväl fartygsregistret som 
inspektions- och kontrollrutinerna omorganiseras. Marknadsstrukturen måste också 
ändras för att den gemensamma organisationen av marknaden skall kunna genomföras. 
Energi: Enemalta är landets största energileverantör och i dess verksamhet ingår 
anskaffande, transformering, framställning, distribution och försäljning av energi. 
Enemalta är ett oberoende statligt bolag som sorterar under ekonomiministeriet. 
Enemalta är uppdelat i tre sektioner: elektricitet (2 värmekraftverk), gas (import av gasol) 
och petroleum (upphandling och saluföring av alla slags petroleumprodukter, bränsle för 
bunkring och till internationellt flyg). Antalet anställda hos Enemalta är 2 000. 
40 
Malta har ingen kärnenergi och oljeutvinningsenheten ingår i premiärministerns kansli. 
Antalet anställda är 12 och enheten ansvarar för genomförande av EG:s 
kolvätelagstiftning. Nya energisystem befinner sig fortfarande på experimentstadiet. 
Maltas standardiseringsmyndighet ansvarar för energieffektivisering och har 20 anställda 
(fem på heltid, femton på deltid). När EG:s lagstiftning om energieffektivisering har 
införlivats kommer ansvaret för kontroll av efterlevnad att delas mellan Maltas 
standardiseringsmyndighet, avdelningen för konsumentfrågor och industriavdelningen. 
Det måste införas regler och rutiner för kontroll av att EG-direktiven om 
energiproduktion respekteras. Det är absolut nödvändigt att en oberoende 
tillsynsmyndighet inrättas. Det finns inget "krisorgan" för samordning och krishantering 
på nationell nivå. 
Transport: Transport- och kommunikationsministeriet är den behöriga offentliga 
myndigheten på området. 
I ministeriet ingår kollektivtrafikmyndigheten (PTA) som ansvarar för bestämmelser (och 
deras efterlevnad) om kollektiv marktransport och trafikkontrollstyrelsen (fyra ledamöter) 
som ansvarar för trafikbestämmelser (deras efterlevnad är helt och hållet polisens ansvar). 
PTA består av en ordförande och fyra andra ledamöter som utses för ett år i taget av den 
minister som ansvarar för kollektivtrafik, och antalet anställda är 172. 
Malta har nyligen infört lagstiftning om provning av fordons trafiksäkerhet. Provningarna 
skall utföras av privatägda provningsstationer. I ett inledande skede (från och med 
oktober 1999) kommer endast sådana fordonsdelar att provas som inte direkt påverkas av 
de dåliga vägförhållandena (styrsystem, strålkastare, bromsar, registreringsskyltar). 
Inom ministeriet finns en vägavdelning (25 anställda) som utarbetar och upprätthåller 
normer för planering, utformning, konstruktion och underhåll av vägar. 
Andra avdelningar inom transport- och kommunikationsministeriet är: 
• Avdelningen för civil luftfart, som reglerar området civil luftfart, tillhandahåller 
flygtrafikledning inom Maltas flyginformationsområde och tillhandahåller 
anläggningar och tjänster för Maltas utrikesflygplats (MIA). 
• Avdelningen för licensiering och provning, som tillhandahåller alla tänkbara tjänster i 
fråga om licensiering, utbildning och provning av fordon och förare. 
• Avdelningen för Maltas utrikesflygplats, som samordnar politik, förvaltning, tillsyn, 
kontroll, forskning, planering, handel och all övrig verksamhet på Maltas flygplatser. 
• Maltas sjöfartsmyndighet (190 anställda), som ansvarar för sjötransport, inbegripet 
administration och drift av hamnar och småbåtshamnar. 
Hamnarna har ett monopol som gör att de godtyckligt kan fastställa transportavgifterna, 
vilket har resulterat i orimligt höga inhemska transportkostnader på Malta (från hamn 
till slutdestination). Det råder stora brister när det gäller genomförande och kontroll av 
efterlevnaden av bestämmelser och normer. Särskild vikt måste läggas vid genomförande 
och kontroll av efterlevnaden av internationella säkerhets- och föroreningsnormer, som 
utgör centrala säkerhetskrav på sjötransportområdet. 
41 
Sysselsättning och sociala frågor: Socialministeriet administrerar 
socialförsäkringssystemet, inom vilket det betalas ut bidrag, stöd och pensioner till 
fattiga, sjuka, äldre och arbetslösa personer. När det gäller socialbidrag har det inrättats 
ett offentligt organ, nämligen programmet för utveckling av den sociala välfärden. 
Socialministeriet ansvarar också för att genomföra den nationella sysselsättningspolitiken 
och man har därför inrättat ett organ för arbetsmarknadsutbildning (ETC) enligt den 
nationella sysselsättningslagen från 1990. Organets huvudsakliga uppgifter är att främja 
praktik för arbetslösa och att driva arbets- och omskolningscenter. 
Ansvaret för genomförandet av yrkesutbildning och fortbildning vilar på både 
socialministeriet (via ETC) och utbildningsministeriet. Socialministeriet ansvarar också 
för utveckling och genomförande av sådana socialpolitiska frågor som har med 
sysselsättning att göra. 
Alla de stora fackförbunden och arbetstagarsammanslutningarna förutom General 
Workers Union, som är det största fackförbundet, är anslutna till Confederation of Malta 
Trade Unions. De största arbetsgivar- och företagarföreningarna är Malta Employers 
Association, Malta Federation of Industries och Maltas handelskammare. I större 
socialpolitiska diskussioner rådgör regeringen med Maltas råd för ekonomisk utveckling, 
i vilket fackförbund och andra berörda organ är representerade. 
En mängd organ och kommittéer som sorterar under socialministeriet ansvarar för olika 
delar av gemenskapens regelverk (nationella kommittén för funktionshindrade personer 
är ett rådgivande organ för förvaltning av tjänster, Sedqa (offentligt organ) sysslar med 
frågor om narkotika- och alkoholmissbruk, kommittén för förbättring av kvinnors 
levnadsvillkor har hand om könsrollfrågor). 
För området hälsa och säkerhet på arbetsplatsen ansvarar för närvarande avdelningen för 
sysselsättning och arbetsmarknad (49 anställda) inom socialministeriet liksom 
arbetarskyddskommittén (ett trepartsorgan där även arbetsmarknadens parter är 
företrädda). 
Hälsoministeriet ansvarar för folkhälsofrågor. Inom hälsosektionen finns åtta avdelningar 
ledda av var sin avdelningschef: finans och administration, hälsoupplysning, policy och 
planering, hälsofrämjande, mänskliga resurser, institutionell hälsovård, primärhälsovård 
samt folkhälsa. 
Hälsoministeriet har till uppgift att tillhandahålla alla maltesiska medborgare gratis 
övergripande hälso- och sjukvård. Det finns också en privat hälso- och sjukvårdssektor. 
Chefsläkaren är regeringens rådgivare i frågor som rör hälso- och sjukvård och 
närliggande frågor. Chefsläkaren leder hälso- och sjukvårdsenheten och är administrativt 
ansvarig inför den minister som ansvarar för genomförande av regeringens 
hälsovårdspolitik. 
Den offentliga förvaltningens förmågan att tillämpa gemenskapens regelverk på 
områdena sysselsättning och socialförsäkring har ännu inte förbättrats tillräckligt. 
Uppgiften att avhjälpa bristerna i de befintliga administrativa strukturerna måste 
prioriteras. Investeringar behövs i fråga om infrastruktur, rekrytering och relevant 
utbildning av personal. 
42 
Regionalpolitik och sammanhållning: Maltas regering har startat en arbetsgrupp (Euro-
Assistance) för samordning av framtida EG-stöd (före och efter anslutningen). 
Arbetsmarknadens parter och andra intressen är företrädda i denna arbetsgrupp. 
Ansvaret för den sociala dimensionen av regionalpolitik och sammanhållning 
(genomförande av lagstiftning rörande Europeiska socialfonden och näraliggande 
områden) delas mellan socialministeriet, utbildningsministeriet och ministeriet för Gozo. 
Ministeriet för Gozo ansvarar för genomförandet av relevant lagstiftning på ön Gozo. 
Planeringskontoret har hand om frågor som rör landsbygdsutvecklingen när det gäller 
markanvändning. 
På grund av Maltas ringa storlek har det aldrig utarbetats någon egentlig 
regionalpolitik. Mycket få förberedelser har gjorts för genomförandet av EU:s 
strukturpolitik. Endast ett fåtal offentliganställda tjänstemän är insatta i EU:s 
sammanhållningspolitik och strukturåtgärder. Det kommer att behöva inrättas en 
administrativ struktur för att samordna genomförandet av strukturfonderna och ansvara 
för genomförandet av Europeiska regionala utvecklingsfonden. 
Miljö: Miljöministeriet, och i synnerhet dess avdelning för miljöskydd, har ansvaret för 
övergripande lagstiftning medan ansvaret för det faktiska genomförandet (och kontroll av 
efterlevnaden) vilar på flera organ (inrikesministeriet har t.ex. en del av ansvaret för 
miljökonsekvensutredningar och när det gäller utfärdande av miljötillstånd delas ansvaret 
med planeringsmyndigheten). 
Ministeriet ansvarar för kontroll av kvaliteten på luft och vatten (enheten för samordning 
av föroreningskontroll inom miljöskyddsavdelningen), vilket inbegriper bekämpning av 
föroreningar av ytvattenresurser, och för avfallshantering (avdelningen med ansvar för 
avloppsfrågor). Planeringsmyndigheten inom inrikesministeriet ansvarar för 
naturskyddsfrågor, miljökonsekvensutredningar, utfärdande av miljötillstånd och 
upprättande av skyddade områden. Ansvaret för civilskyddsfrågor vilar på 
inrikesministeriets civilskyddsavdelning. 
Antalet anställda på miljöskyddsavdelningen uppgår till 225, varav 13 arbetar inom 
enheten för samordning av föroreningskontroll. På planeringsmyndigheten arbetar 
sammanlagt 320 personer. 
Det finns ännu inga administrativa strukturer för genomförande och kontroll av 
efterlevnaden av bestämmelserna om rening av industriella utsläpp och riskhantering. 
Ännu har inga beslut fattats om hur man till fullo skall införliva gemenskapens regelverk 
i fråga om avfallshantering, bevarande av naturen (t.ex. det s.k. fågeldirektivet), buller 
från motorfordon och maskiner, kärnsäkerhet och strålskydd. 
Den offentliga förvaltningens förmåga är otillräcklig. Lagstiftningen uppfyller inte de 
uppställda kraven och kontrollen av efterlevnaden är i allmänhet bristfällig eller 
förekommer över huvud taget inte. Det är nödvändigt att så snart som möjligt göra 
ytterligare investeringar i form av personal och utrustning. 
Det har i princip inte gjorts några som helst framsteg när det gäller genomförande och 
kontroll av efterlevnaden av lagstiftning om kvaliteten på luft och vatten (enheten för 
43 
samordning av föroreningskontroll inom miljöskyddsavdelningen och hälsoministeriet) 
och avfallshantering (avdelningen med ansvar för avloppsfrågor). 
Konsumentskydd: Avdelningen för konsumentfrågor inom ekonomiministeriet, som har 
ansvaret på det konsumentpolitiska området, har mycket få anställda (endast en inspektör 
och några tjänstemän). I lagen om konsumentfrågor från 1994 fastslås att ett råd för 
konsumentfrågor skall inrättas, vilket skedde i maj i år. Rådets uppgift är att samla under 
sig de olika konsumentorganisationerna (än så länge bara två) och vara rådgivande i 
konsumentfrågor. Än så länge har ingen handlingsplan för konsumentskyddet utarbetats. 
På grund av avdelningens begränsade kapacitet genomförs bestämmelser i mycket liten 
omfattning. 
Det finns ytterligare ett inspektionsorgan (också det med mycket få anställda) inom 
hälsoministeriet. Det har till uppgift att kontrollera livsmedelssäkerhet i restauranger och 
hotell. 
Ett annat organ är standardiseringsmyndigheten, som är en självständig myndighet för 
standarder och tillhörande ärenden. 
Klagomål tas upp i konsumentdomstolen. 
De befintliga förvaltningsstrukturerna är dåligt utvecklade och behöver förstärkas. Den 
administrativa infrastrukturen är för närvarande inte kapabel att tillfullo genomföra den 
nya lagstiftningen och övervaka tillämpningen. Förstärkningar måste göras på 
personalsidan och mängden specialister måste ökas. Det är vidare viktigt att de anställda 
får relevant utbildning. 
Rättsliga och inrikes frågor: Det finns ingen offentlig administrativ struktur för 
behandling av asylansökningar; inte heller något oberoende rättsorgan för handläggning 
av överklaganden. Asylansökningar behandlas för närvarande av en icke-statlig 
organisation. Immigrationsmyndigheten inom polisen ansvarar för yttre gränser och 
invandring. Antalet anställda är sammanlagt 124. 
Polisens ansvarsområden omfattar frågor om organiserad brottslighet, terrorism, 
narkotika, bedrägerier och korruption samt polissamarbete. Brottsavdelningen är indelad i 
två sektioner, kriminalenheten och patrullenheten. Kriminalenheten består av nio grupper 
som ansvarar för allmänna utredningar och ytterligare en som sköter utredningar om 
stulna fordon. 
Narkotikaenheten är den största organisation som direkt sysslar med kampen mot 
narkotika. Den består för närvarande av sex grupper med sammanlagt 39 anställda och 
leds av en biträdande polischef. Narkotikasektionen inom tullavdelningen har 46 
anställda som gör riskbedömningar och fastställer kriterier för inspektioner av fartyg och 
flygplan och för passagerarkontroller. 
Enheten mot ekonomisk brottslighet ansvarar för utredning av en mängd olika typer av 
brott, från förfalskningar till kränkningar av upphovsrätten, från korruption av offentliga 
tjänstemän till valutakontroll etc. Enheten har endast 15 anställda. 
44 
Polissamarbetet sker i dag på grundval av bilaterala avtal och genom Interpol. Endast sju 
tjänstemän med begränsade administrativa uppgifter finns i dag vid Interpol. Det civil-
och straffrättsliga samarbetet sköts av utrikesministeriet. 
Den offentliga förvaltningens förmåga att kontrollera efterlevnaden av lagstiftning 
gällande rättsliga och inrikes frågor måste förbättras. Särskild vikt bör läggas vid att 
personalen ges regelbunden och relevant utbildning. Ytterligare resurser och personal 
krävs för att Maltas polis skall kunna delta aktivt i Europol. Immigrationsmyndigheten 
inom polisen behöver ytterligare personal och utrustning för att kunna genomföra 
gemenskapens regelverk om de yttre gränserna. 
Tull: Tullavdelningen inom finansministeriet ansvarar för genomförande av 
gemenskapens regelverk på tullområdet och har sammanlagt 685 anställda (inklusive 
förvaltning, finansiella och mänskliga resurser, sektioner för lossning och frigörande av 
varor, utredningssektioner, passagerarsektioner samt punktskatter och inhemska skatter). 
Avdelningen behandlar import- och exporthandlingar, utfärdar certifikat om ursprung, 
lossning och annat, handlägger ansökningar om återbetalning och ser till att import- och 
exportbestämmelser följs. 
En genomgripande reform av tullförvaltningen är nödvändig för att öka mängden 
personal och för att uppnå en tillräcklig infrastruktur- och utrustningsnivå, framför allt 
när det gäller datorisering och undersökningar. Det är också viktigt att personalen ges 
relevant utbildning. 
Finansiell kontroll: Det nationella revisionsorganet (30 anställda) är Maltas centrala 
kontrollorgan på området. 
Även om förvaltningsstrukturerna verkar fungera väl, bör det ske förbättringar, särskilt 
när det gäller den interna revisionsstrukturen och genom inrättande av en finansiell 
underrättelseenhet eller enhet för bedrägeribekämpning, som kan utgöra ett lämpligt 
kontaktorgan för kommissionens tjänstemän som utreder misstänkta bedrägerier som 
riktar sig mot Europeiska gemenskapernas ekonomiska intressen. Detta skulle innebära 
ytterligare rekrytering av kvalificerad personal och mer utbildning. 
45 
C. Slutsats 
Malta uppfyller de politiska Köpenhamnskriterierna. 
Malta är en fungerande marknadsekonomi och bör kunna hantera konkurrens och 
marknadskrafter inom unionen under förutsättning att det vidtar de åtgärder som krävs, 
särskilt i form av en fortsatt industriell omstrukturering. Maltas ekonomiska tillväxt 
mattades under 1998 och kännetecknades av en ihållande svag efterfrågan, vilket ledde 
till en minskning av bytesbalansunderskottet. Inflationen avtog mot slutet av 1998, 
samtidigt som arbetslösheten ökade trots ett efterfrågetryck på arbetsmarknaden. 
Den viktigaste utmaningen för den ekonomiska politiken på Malta under de kommande 
åren består i att få ned underskottet i den offentliga sektorns finanser och förstärka 
uppbörden av statens inkomster. Malta bör också fortsätta att öppna upp sin ekonomi 
genom att gå vidare med liberaliseringen av handels- och kapitalbalansen. Landet bör 
framhärda i stärkandet och genomförandet av den ekonomiska politik som regeringen 
inlett. 
Sedan kommissionen lade fram sin senaste rapport i februari 1999 har få ytterligare 
framsteg gjorts beträffande den inre marknaden. Malta bör snarast möjligt anta ett 
tillnärmningsprogram på området. På området offentlig upphandling har man gjort 
framsteg genom avskaffandet av nationella förmånsklausuler, men fortfarande kvarstår 
brister när det gäller standardisering och certifiering. Anpassningen måste påskyndas för 
områden som skydd av immateriella rättigheter och dataskydd. Återinförandet av 
mervärdesskatten under 1999 var positivt, men fortfarande behövs ytterligare anpassning. 
Det fortsatta bruket att ta ut importavgifter på import från EU är inkonsekvent och måste 
omedelbart avskaffas. 
Lagstiftningen om konkurrensbegränsande samverkan har anpassats i relativt hög grad till 
gemenskapens regelverk, men Malta har ingen lagstiftning om koncentrationer och vissa 
företag med särskilda eller exklusiva rättigheter omfattas fortfarande inte av 
konkurrensreglerna. Det förekommer ingen systematisk kontroll av statligt stöd och det 
finns inte heller några rättsliga ramar. Anpassning till gemenskapens regelverk på detta 
område bör prioriteras, särskilt i fråga om stöd till konstruktion och reparation av fartyg. 
Staten har alltjämt en viktig roll när det gäller jordbruk och under den senaste tiden har 
inga större framsteg skett i arbetet med att förbereda jordbrukssektorn för den 
gemensamma jordbrukspolitiken. Inom transportsektorn behöver anpassningen till 
gemenskapens regelverk ökas, särskilt när det gäller säkerheten till sjöss och begränsning 
av föroreningar. Malta måste anta en övergripande strategi för anpassning av sin 
lagstiftning inom miljösektorn och förbättra sin förmåga att genomföra och kontrollera 
efterlevnaden av bestämmelserna. På området rättsliga och inrikes frågor bör Malta införa 
lagstiftning om asyl och avskaffa sina geografiska förbehåll. Kapaciteten behöver 
förbättras när det gäller kontroll av invandring, dataskydd och kampen mot narkotika och 
organiserad brottslighet. 
Det behöver inrättas institutioner på områdena miljö, tull, konsumentpolitik, fiske, 
sjötransport och regionalpolitik. Den offentliga förvaltningens förmåga behöver 
förbättras överlag. 
46 
BILAGA 1 
MÄNNISKORÄTTSKONVENTIONER SOM RATIFICERATS AV KANDIDATLÄNDERNA, 
JUNI 1999 
Anslutna till följande 
konventioner och protokoll 
Europeiska konventionen 
om mänskliga rättigheter 
Protokoll 1 (äganderätt 
m.m.) 
Protokoll 4 (rörelsefrihet 
m.m.) 
Protokoll 6 (dödsstraffet) 
Protokoll 7 (förbud mot nytt 
åtal i avgjord rättssak) 
Europeiska konventionen 
till förhindrande av tortyr 
m.m. 
Europeiska sociala 
stadgan 
Reviderade europeiska 
sociala stadgan 
Tilläggsprotokoll till 
Europeiska sociala stadgan 
(system för kollektiva 
klagomål) 
Ramkonventionen om 
skydd av nationella 
minoriteter BG 
X 
X 
0 
o 
0 
X 
0 
o 
o 
X CY 
X 
X 
X 
o 
o 
X 
X 
o 
X 
X cz 
X 
X 
X 
X 
X 
X 
o 
o 
0 
X EE 
X 
X 
X 
X 
X 
X 
0 
o 
0 
X HU 
X 
X 
X 
X 
X 
X 
X 
o 
0 
X LV 
X 
X 
X 
X 
X 
X 
0 
o 
0 
o LI 
T 
X 
X 
X 
X 
X 
X 
0 
0 
0 
o MT 
X 
X 
X 
X 
o 
X 
X 
0 
0 
X PL 
X 
X 
X 
o 
o 
X 
X 
0 
0 
o RO 
X 
X 
X 
X 
X 
X 
o 
X 
0 
X SK 
X 
X 
X 
X 
X 
X 
X 
0 
0 
X sv 
X 
X 
X 
X 
X 
X 
0 
X 
0 
X T 
X 
X 
0 
o 
0 
X 
X 
0 
0 
0 
1 
47 
Internationella 
konventionen om 
medborgerliga och 
politiska rättigheter 
Fakultativt protokoll till 
konventionen om 
medborgerliga och politiska 
rättigheter (enskildas rätt att 
göra framställningar) 
Andra fakultativa 
protokollet till konventionen 
om medborgerliga oeh 
politiska rättigheter 
(avskaffande av 
dödsstraffet) 
Internationella 
konventionen om 
ekonomiska, sociala och 
kulturella rättigheter 
Konventionen mot tortyr 
Internationella konventionen 
om avskaffande av alla 
former av rasdiskriminering 
Konventionen om 
avskaffande av all slags 
diskriminering av kvinnor 
Konventionen om barnets 
rättigheter X 
X 
X 
X 
X 
X 
X 
X X 
X 
o 
X 
X 
X 
X 
X X 
X 
0 
X 
X 
X 
X 
X X 
X 
0 
X 
X 
X 
X 
X X 
X 
X 
X 
X 
X 
X 
X X 
X 
0 
X 
X 
X 
X 
X X 
X 
o 
X 
X 
X 
X 
X X 
X 
X 
X 
X 
X 
X 
X X 
X 
0 
X 
X 
X 
X 
X X 
X 
X 
X 
X 
X 
X 
X X 
X 
o 
X 
X 
X 
X 
X X 
X 
X 
X 
X 
X 
X 
X o 
o 
o 
0 
X 
o 
X 
X 
X = Konventionen har ratificerats 
O = Konventionen har INTE ratificerats 
BG = Bulgarien; CY = Cypern; CZ = Tjeckien; EE = Estland; HU = Ungern; LV = Lettland; LIT 
= Litauen; MT = Malta; PL = Polen; RO = Rumänien; SK = Slovakien; SV = Slovenien; T = 
Turkiet 
48 
Bilaga 
STATISTISKA UPPGIFTER 
49 
STATISTISKA UPPGIFTER 
Basdata 
Medelfolkmängd (genomsnitt) 
Total areal 
Nationalräkenskaper 
BNP till löpande priser 
BNP till löpande priser 
BNP per capita till löpande priser 
BNP till fasta priser (nationell valuta) 
BNP per capita till löpande priser 
Produktionsstruktur 
- Jordbruket 
- Industrin (exkl. bygg- och anläggningssektorn) 
- Bygg- och anläggningssektorn 
- Tjänstesektorn 1994 1995 1996 1997 1998 
1 000-tal 
368 370 373 375 378 
I km2 
: : : 315,6 
I miljoner maltesiska lira 
1 028,5 1 145,5 1 201,3 1 288,2 1 364,4 
I miljoner euro 
2 293,2 2 482,2 2 625,1 2 952,7 3 132,3 
I euro 
6 207 6 687 7 019 7 841 8 276 
Förändring i % från föregående år 
5,7 6,2 4,0 4,9 4,1 
I köpkraftspariteter 
1 % av förädlingsvärdet, brutto 
2,8 
26,1 
3,4 
67,7 2,9 
25,5 
3,3 
68,3 2,9 
24,7 
3,1 
69,3 2,9 
24,3 
3,0 
69,7 2,8 
24,7 
2,8 
69,7 
Till faktorpris. 
50 
Utgifternas sammansättning 
- Konsumtion 
- därav hushållen och ideella organisationer 
- därav den offentliga sektorn 
- Fasta bruttoinvesteringar 
- Lagerförändringar 
- Export av varor och tjänster 
- Import av varor och tjänster 
Inflation 
Konsumentpris 
Betalningsbalans 
- Bytesbalans 
- Handelsbalans 
Export av varor 
Import av varor 
- Tjänster, netto 
- Inkomster, netto 
- Löpande transfereringar, netto 
därav: den offentliga sektorns transfereringar I % av BNP (till marknadspris) 
79,5 
59,1 
20,4 
29,7 
96,7 
106,9 81,7 
61,1 
20,5 
31,9 
93,8 
107,5 85,: 
63," 
21,« 
28," 
87,C 
101,C l 82,9 
' 62,4 
i 20,5 
' 25,3 
) 85,1 
) 93,5 82,5 
62,2 
20,3 
23,8 
87,5 
92,4 
Förändring i % från föregående år 
4,1 4,0 2,5 3,1 2,4 
I miljoner euro 
-111 
-507 
1361 
1867 
259 
58 
79 
27 -274 
-553 
1490 
2 042 
209 
30 
39 
8 -281 
-601 
1396 
1998 
233 
9 
78 
45 -183 
-579 
1467 
2 046 
330 
8 
59 
26 -150 
-528 
1626 
2 154 
368 
-53 
63 
25 
51 
Offentliga finanser 
Den offentliga sektorns under- eller överskott" 
Finansiella indikatorer 
Landets totala utlandsskuld, brutto 
Monetära aggregat 
-Ml 
-M2 
- Totala krediter 
Genomsnittlig kort ränta 
- Utlåningsränta 
- Inlåningsränta 
Eurokursen 
- Genomsnitt under perioden 
- Vid periodens slut 
- Faktiskt valutakursindex 
Reserver' 
- Reserver (inkl. guld) 
- Reserver (exkl. guld) 
Utrikeshandel 1994 1995 1996 1997 1998 
I % av BNP 
-4,3 -3,5 -7,7 
I % av BNP 
59,8 60,9 71,2 89,1 100,7 
I miljarder euro 
1,0 
3,5 
2,1 1,1 
3,8 
2,4 1,1 
4,2 
3,0 1,1 
4,7 
3,5 1,2 
5,0 
3,8 
% per år 
8,5 
4,5 7,4 
4,5 7,8 
4,5 8,0 
4,6 8,1 
4,6 
(1 euro =... maltesisk lira) 
0,449 
0,453 0,461 
0,463 0,458 
0,451 0,437 
0,433 0,435 
0,442 
1990=100 
93,4 94,5 93,4 94,8 95,8 
I miljoner euro 
1525 
1509 1254 
1246 1229 
1221 
I miljoner euro 1297 
1294 1417 
1416 
6 Endast staten. 
7 Nationella källor. 
52 
Import 
Export 
Saldo 
Bytesrelation 
Import från EU-15 (EU-12 för 1994) 
Export till EU-15 (EU-12 för 1994) 
Demografiska uppgifter 
Naturlig folkökning 
Invandringsöverskott 
Spädbarnsdödlighet 
Återstående medellivslängd Män 
Kvinnor 2 047 
1 320 
-727 2 249 
1463 
-786 2 200 
1362 
-837 2 250 
1438 
-812 2 379 
1637 
-742 
Föregående år = 100 
103,3 104,3 
I % av totalsumman 
75,7 
74,0 72,7 
71,4 68,5 
56,9 70,2 
54,3 69,3 
52,8 
Per 1 000 invånare 
5,8 
2,4 5,1 
-0,5 5,8 
1,6 5,2 
1,6 3,8 
Per 1 000 levande födda 
9,1 8,9 10,7 6,4 5,3 
Vid födseln 
74,9 
79,1 74,9 
79,5 74,9 
79,8 74,9 
80,1 74,48 
80,19 
8 Nationella källor. 
9 Nationella källor. 
53 
Arbetsmarknaden (enligt ILO) 
Relativt arbetskraftstal 
Total arbetslöshet 
Ungdomsarbetslöshet (personer under 25 år) 
Arbetslöshet bland personer som är 25 år och äldre 
Genomsnittlig sysselsättning per näringsgren efter 
NACE (AKU) 
- Jord- och skogsbruket 
- Industrin *" (exkl. bygg- och anläggningssektor) 
- Bygg- och anläggningssektorn 
- Tjänstesektorn 
Infrastruktur 
Järnvägsnät 
Motorvägar 
Industri och jordbruk 
Industriproduktionsindex 
Jordbruksproduktionsindex, brutto 
Levnadsstandard 1994 1995 1996 1997 1998 
I % av arbetskraften 
47,0 
4,1 
4,4 
4,0 48,0 
3,7 
4,3 
3,5 48,6 
4,4 
5,2 
4,1 48,6 
5,0 
6,4 
5,1 5,1 
6,5 
4,7 
I % av de förvärvsarbetande 
1,9 
26,0 
3,9 
68,2 1,9 
25,0 
4,3 
68,8 1,9 
24,1 
4,3 
69,7 1,9 
23,8 
4,1 
70,2 1,8 
23,9 
4,0 
70,3 
I km per 1 000 km2 
0 0 0 0 0 
Km 
157 
Föregående år = 100 
116,7 129,5 
: 123,5 121,7* 
: 130,4* 
: 
Per 1 000 invånare 
10 Förutom vattenförsörjning. 
54 
Antal bilar11 
Telefonabonnemang 
Antal Internetanslutningar 564 597 547 
48312 611 634 
3,0013 
preliminära uppgifter 
ej tillgänglig uppgift 
11 Under 1996 avregistrerades ett stort antal fordon som fortfarande var 
registrerade men som inte användes, vilket förklarar kvantitetsminskningen i antal 
registrerade fordon mellan 1995 och 1996. 
12 Huvudlinjer. Källa: FN (Förenta nationerna). 
13 Källa: FN (Förenta nationerna). 
55 
METODKOMMENTARER 
Inflation 
Prisindex: 
Det maltesiska konsumentprisindexet är ett Laspeyres-index med basen 1995 = 100. 
Indexets vikter har härletts ur en årsomfattande hushållsbudgetundersökning från år 1994. 
"Indexkorgen" består av ca 530 varor för vilka direkta prisobservationer genomförs varje 
månad av det centrala statistikorganets filialer. Indexet används också som mått på lokala 
inflationstakter. 
Finansiella indikatorer 
Källa: 
IMF:s publikation International Financial Statistics har använts som huvudkälla. 
Europeiska kommissionen (GD II) är källan till uppgifter om valutakurser mot euron, där 
dessa anges. 
När det gäller bruttoutlandsskulden har OECD:s publikation om statistik över utlands­
skulder använts som källa till uppgifterna för 1994-96. Uppgifterna för 1997-98 är 
resultatet av ett närmare samarbete mellan BIS, IMF, OECD och Världsbanken och har 
publicerats av dessa organisationer gemensamt. Uppgiften gäller hela ekonomins skuld, 
och omfattar både kort- och långfristiga skulder. Enligt praxis omräknas hela den 
utestående skulden från USA-dollar till euro till gällande kurs vid årets slut, medan BNP 
räknas om till euro med hjälp av valutakursens årsgenomsnitt. 
När det gäller den offentliga sektorns över- eller underskott kan kandidatländerna för 
närvarande inte lämna tillförlitliga uppgifter på basis av nationalräkenskaperna. Mot 
bakgrund av bristen på tillförlitliga uppgifter har en approximation av den offentliga 
sektorns under- eller överskott härletts ur IMF:s Government Finance Statistics Yearbook 
(för en förklaring till metoderna, se nedan). 
Metod 
För reserverna har man använt data över stocken vid årets slut. Reserverna definieras som 
summan av centralbankens innehav av guld, utländsk valuta och andra (brutto)fordringar 
på utländska medborgare. Guldet värderas till gällande marknadspris vid årets slut. 
Den offentliga sektorns över- eller underskott är en approximation av national­
räkenskapernas definition och har härletts ur uppgifter från IMF:s metoder för statistik 
över de offentliga finanserna. Man får fram den offentliga sektorns över- eller underskott 
genom att lägga samman statens konsoliderade över- eller underskott (vanligtvis inkl. 
vissa utombudgetära reserver) och de lokala myndigheternas över- eller underskott. 
Totalsumman justeras med avseende på nettoutlåning eller nettoupplåning för vissa 
56 
specifika politiska ändamål, som är en finansieringspost i nationalräkenskaperna. 
Uppgifterna om de offentliga finanserna är kontantuppgifter. 
För de monetära aggregaten har man använt data över stocken vid årets slut. Ml består 
vanligtvis av mynt och sedlar i omlopp samt checkkonton. M2 omfattar vanligen Ml plus 
sparkonton plus andra kortfristiga bankskulder. Alla krediter innebär i allmänhet 
inhemska krediter till den offentliga sektorn (med avdrag för inlåning, inkl. icke­
finansiella offentligt ägda företags inlåning) plus den privata icke-finansiella sektorn plus 
andra icke-monetära finansiella institutioner. Det bör noteras att problemet med att mäta 
den utländska valuta som är i omlopp i vissa kandidatländer kan påverka uppgifternas 
tillförlitlighet. 
Räntor: årsgenomsnitt. Utlåningsräntan motsvarar vanligtvis den genomsnittsränta som 
debiteras för lån som beviljats av de rapporterande bankerna. Inlåningsräntan gäller i 
allmänhet genomsnittsräntan på icke-tidsbunden samt tidsbunden inlåning. 
Valutakurs: Om den officiellt rapporterade eurokursen finns tillgänglig, används denna. 
Det faktiska valutakursindexet är vägt efter viktiga handelspartner och med 1990 som 
basår. 
Utrikeshandel 
Import och export (löpande priser): Handelsuppgifter bygger huvudsakligen på general­
handelssystemet även om vi även använder specialhandelssystemet. Vi utesluter 
omlastningshandel (direkt återexport), frizoner, licenser, know-how och tjänster. Värdena 
är cif/cf och export i fob. När det gäller klassificering används kodsystemet i HS 
tillsammans med det nationella tariffsystemet som utgörs av en 10-siffrig kod. 
Bytesrelation: Beräknas som enhetsvärdesindex för exporten dividerat med enhetsvärdes-
index för importen. 
Import från och export till EU-15: Uppgifter som lämnats av Malta. 
Arbetskraften 
Relativt arbetskraftstal (enligt ILO): Arbetskraftens procentuella andel av den del av 
befolkningen som är 15 år eller äldre. Detta värde har härletts ur AKU (arbetskrafts­
undersökningar), där ILO:s definitioner och rekommendationer följs. 
Arbetskraften: sysselsatta och arbetslösa (enligt ILO:s definition). 
Sysselsatta: alla personer, 15 år eller äldre, som under referensperioden förvärvsarbetade 
minst en timme som anställda, egenföretagare eller medlemmar av ett kooperativ eller som 
arbetande familjemedlemmar. Försvarsanställda samt föräldralediga omfattas. 
Arbetslösa: alla personer, 15 år eller äldre, som uppfyller följande tre krav i ILO:s definition 
på en arbetslös person: 
(i) Personen har inget förvärvsarbete, 
57 
(ii) söker aktivt efter ett arbete och 
(iii) kan ta ett arbete inom fjorton dagar. 
Arbetslöshet (enligt ILO:s metod). Andel av arbetskraften som är arbetslös. Detta värde 
har härletts ur AKU (arbetskraftsundersökningar), där ILO:s definitioner och rekommenda­
tioner följs. 
Genomsnittlig sysselsättning efter näringsgrenar i NACE: Denna indikator har härletts 
utgående från ILO:s definitioner och rekommendationer. 
Förvärvsarbetande: personer som förvärvsarbetar, antingen som anställda eller som egen-
företagare under en period. Dessa personer måste vara registrerade som förvärvsarbetande 
hos Employment and Training Corporation (ETC) som är det officiella organet för arbets­
marknadsuppgifter. Enligt lag måste alla förvärvsarbetande vara registrerade hos ETC. Då 
det inte genomförs några arbetskraftsundersökningar, gäller arbetsmarknadsstatistiken ingen 
given referensperiod. 
Infrastruktur 
Järnvägsnät: All järnväg inom ett givet område. Detta omfattar inte vägsträckor eller 
vattensträckor, även om rullande materiel skulle transporteras via sådana vägar, t.ex. på 
lastbilssläp eller i tågfärjor. Linjer som endast används för turister under turistsäsongen 
omfattas inte, och inte heller järnvägar som endast byggts för gruvändamål, skogs-, andra 
industri- eller jordbruksverksamheter och som inte är öppna för allmän trafik. 
Uppgifterna avser den färdigställda banlängden. 
Motorvägar: Vägar som är särskilt utformade och byggda för motorfordonstrafik och som 
inte betjänar fastigheter som gränsar till dem och som uppfyller följande: 
(a) De har, förutom vid särskilda platser eller tillfälligt, skilda körvägbanor, en för 
trafiken i vardera riktningen, vilka är separerade från varandra antingen med en mittremsa 
som inte är avsedd för trafik eller, undantagsvis, på annat sätt. 
(b) De har inte har några plankorsningar eller andra korsningar på någon nivå med 
järnväg, spårväg eller vägar för fotgängare. 
(c) De är särskilt utmärkta som motorväg och är reserverade för vissa kategorier av 
motorfordon för vägtrafik. 
Motorvägarnas på- och avfarter omfattas oberoende av var vägskyltarna är uppsatta. 
Motorvägar i städerna ingår också. 
Industri och jordbruk 
Industriproduktionsindex: I industriproduktionen ingår utvinning av mineraler, 
tillverkning samt el-, gas-, värme- och vattenförsörjning (enligt näringsgrensindelningen 
NACE Rev.l, avdelningarna C, D och E). 
58 
Jordbruksproduktionsindex, brutto: Detta index beräknas i 1993 års priser. Kvartalsindex 
beräknas på basis av det tidigare kvartalet. 
Levnadsstandard 
Antal bilar: Personbilar: motorfordon, förutom motorcyklar, som är avsedda att 
transportera passagerare och som tar högst nio personer (inkl. förare). 
Termen "personbil" täcker därför mikrobilar (inget körkortskrav), taxibilar och hyrda 
personbilar, under förutsättning att de har färre än 10 passagerarsäten. Denna kategori 
kan även täcka pickupar. 
59 
Källa: 
Total areal, nationalräkenskaper, inflation, infrastruktur, industri och jordbruk och 
reserver för 1998, utrikeshandel och arbetsmarknad: Nationella källor. 
Demografiska uppgifter: Eurostat. 
Betalningsbalans: IMF. 
60 
ISSN 1024-4506 
KOM(1999) 508 slutlig 
DOKUMENTS 
SV 17 01 11 06 
Katalognummer: CB-CO-99-497-SV-C 
Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer 
L-2985 Luxemburg