MOTIVERING

ÄRENDETS GÅNG

Kommissionen antog förslaget den 17 september 2008.

Förslaget överlämnades till rådet och Europaparlamentet – KOM(2008) 563 slutlig – den 15 oktober 2008 (2008/0183 (CNS)).

Europaparlamentets yttrande – första behandlingen: Det yttrande som antogs den 26 mars 2009 bekräftades genom resolutionen av den 5 maj 2010 om konsekvenser av Lissabonfördragets ikraftträdande för pågående interinstitutionella beslutsförfaranden (KOM(2009) 665) – ”omnibus”.

Vid sammanträdet den 26 mars 2009 antog Europaparlamentet på grundval av Czesław Adam Siekierskis betänkande en lagstiftningsresolution innehållande 20 ändringsförslag med 425 röster för, 71 mot och 62 nedlagda röster.

Den 17 september 2010 antog kommissionen ett ändrat förslag (KOM(2010) 486 slutlig). Utöver lägre nivåer för nationell medfinansering innehöll förslaget ett tak på 500 miljoner euro för EU:s årliga finansiella bidrag och ett antal tekniska justeringar till följd av Europaparlamentets ändringsförslag. Det ändrade förslaget modifierades också för att ta hänsyn till Lissabonfördragets ikraftträdande.

Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande om det ändrade förslaget: CESE 70/2011 antaget den 20 januari 2011 (föredragande: Eugen Lucan).

Regionkommitténs yttrande om det ändrade förslaget: CdR 340/2010 antaget den 27 januari 2011 (föredragande: Ossi Martikainen).

Detta nya ändrade förslag ersätter det tidigare ändrade förslaget (KOM(2010) 486 slutlig).

BAKGRUND TILL FÖRSLAGET

I rådets förordning (EEG) nr 3730/87 fastställdes allmänna bestämmelser för leverans av livsmedel från interventionslager till utsedda organisationer, för utdelning till de sämst ställda i gemenskapen. Den förordningen upphävdes senare och införlivades i förordningen om upprättande av en gemensam organisation av jordbruksmarknaderna och om särskilda bestämmelser för vissa jordbruksprodukter (”förordningen om en samlad marknadsordning”).

Under mer än två decennier har de interventionslager som ställts till förfogande genom denna stödordning inneburit tillförlitliga leveranser av livsmedel till de sämst ställda. Behovet av livsmedelsbistånd har vuxit med den successiva utvidgningen av EU, eftersom antalet behövande personer inom unionen därmed har ökat betydligt. År 2010 fick mer än 18 miljoner personer hjälp genom denna stödordning.

Den gemensamma jordbrukspolitiken har enligt artikel 39.1 i fördraget till mål att bland annat stabilisera marknaderna och tillförsäkra konsumenterna tillgång till varor till skäliga priser. Att stärka unionens sociala sammanhållning är ett annat mål enligt artikel 174 i fördraget. Stödordningen bidrar till alla dessa mål genom att öka livsmedelstryggheten för de sämst ställda i unionen och medverka till att minska offentliga interventionslager.

Under de senaste åren har den gemensamma jordbrukspolitiken omarbetats avsevärt, och det primära målet är inte längre att höja produktiviteten utan att öka jordbrukets hållbarhet på lång sikt. Till följd av detta har interventionslagren av jordbruksprodukter minskat. De rättsliga ramarna för ordningen för livsmedelsutdelning måste anpassas till denna nya verklighet.

I Europaparlamentets förklaring av den 4 april 2006 om leveransen av livsmedel till godkända välgörenhetsorganisationer som arbetar med genomförandet av Europeiska unionens program för livsmedelsbistånd till de sämst ställda, uttryckte parlamentet sin oro för programmets framtid och uppmanade kommissionen och rådet att göra programmet permanent, som en bekräftelse på vikten av att tillgodose livsmedelsbehovet för de sämst ställda.

Europaparlamentet antog den 22 maj 2008 en resolution om de stigande livsmedelspriserna i EU och i utvecklingsländerna. Parlamentet framhöll där det grundläggande i rätten till livsmedel och vikten av att förbättra tillgången till livsmedel för alla människor för att de ska kunna ha ett aktivt och hälsosamt liv.

Kommissionen har redan erkänt vikten av denna ordning i sitt meddelande De stigande livsmedelspriserna – Riktlinjer för EU:s agerande av den 20 maj 2008. I sitt tal till parlamentet den 18 juni 2008 tillkännagav kommissionens ordförande att kommissionen planerade en ökning av budgeten för detta initiativ med två tredjedelar.

Den 13 april 2011 ogiltigförklarade Europeiska unionens domstol (mål T-576/08) bestämmelserna om inköp på marknaden för 2009 års utdelningsplan. Mot denna bakgrund var kommissionen tvungen att till 2012 års utdelningsplan ta livsmedel uteslutande från befintliga interventionslager. Till följd av detta omfattar budgeten för 2012 års plan endast 113 miljoner euro, mindre än en fjärdedel jämfört med tidigare års planer.

Den 29 juni 2011 antog kommissionen ett meddelande om den fleråriga budgetramen för perioden 2014–2020. Där föreslogs att livsmedelsbiståndet till de sämst ställda i framtiden ska finansieras genom rubrik 1 med ett totalt belopp på 2,5 miljarder euro (2011 års priser).

Europaparlamentet uppmanade i sin resolution av den 7 juli 2011 kommissionen och rådet att ta fram en övergångslösning för de återstående åren av innevarande fleråriga budgetram för att undvika en kraftig minskning av livsmedelsbiståndet på grund av att finansieringen minskar från 500 miljoner euro till 113 miljoner euro, så att människor som är beroende av livsmedelsbistånd slipper hamna i livsmedelsfattigdom. Många företrädare för det europeiska civila samhället, alltifrån lokala myndigheter till icke-statliga organisationer och välgörenhetsorganisationer, har uttryckt oro för ordningens framtid och har undantagslöst uppmanat unionens institutioner att finna en lösning för att trygga dess fortbestånd.

DET URSPRUNGLIGA FÖRSLAGETS INNEHÅLL

År 2008 föreslog kommissionen en revidering av livsmedelsutdelningsprogrammet (KOM(2008) 563 slutlig) utifrån följande principer:

- Två källor. Livsmedel kan antingen tas från interventionslager eller köpas upp på marknaden. Den senare möjligheten skulle inte längre vara begränsad till situationer med otillräckliga interventionslager. Utnyttjandet av lämpliga interventionslager prioriteras dock, när sådana finns att tillgå.

- Större variation av livsmedel som delas ut och tydligare prioriteringar. För att förbättra näringsbalansen i livsmedel som delas ut via programmet, är valet av livsmedel inte längre begränsat till sådana som omfattas av intervention. Livsmedlen väljs ut av medlemsstaternas myndigheter inom ramen för nationella program för livsmedelsutdelning där syften och prioriteringar fastställs för utdelning till de sämst ställda med beaktande av näringsvärdet.

- Långsiktigt perspektiv. Utdelning av livsmedel kräver långsiktig planering och noggranna förberedelser från de nationella myndigheternas och välgörenhetsorganisationernas sida. För att öka effektiviteten kommer unionens ordning för livsmedelsutdelning att löpa på tre år. Stödbeloppen för det andra och tredje året är enbart vägledande och behöver senare bekräftas. Dessutom föreslås ett tak för unionens finansiella bidrag.

- Samfinansiering. Genom att införa samfinansiering understryks ordningens sammanhållningsdimension, garanteras en god planering och förstärks synergieffekterna. För att underlätta införandet och säkra ett fortsatt högt utnyttjande av de EU-medel som står till förfogande fastställs för perioden 2010–2012 en EU-finansiering på 75 procent, som ökas till 85 procent för de medlemsstater som får stöd från Sammanhållningsfonden. Från och med planen för perioden 2013–2015 blir EU-finansieringen 50 procent respektive 75 procent.

- Ökad kontroll och rapportering. Rapporteringsskyldigheten på olika nivåer stärks, bland annat genom rapporter från kommissionen till Europaparlamentet och rådet.

Förslaget från 2008 åtföljdes av en konsekvensanalys i form av ett arbetsdokument från kommissionens avdelningar (SEK(2008) 2436/2).

KOMMISSIONENS YTTRANDE ÖVER EUROPAPARLAMENTETS ÄNDRINGAR – DET NYA ÄNDRADE FÖRSLAGETS INNEHÅLL

Europaparlamentet har i sitt yttrande starkt förordat bibehållen full unionsfinansiering för denna ordning (ändringarna 5, 10, 16, 17, 18, 19). Yttrandet från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén innehåller en liknande begäran.

Nationella myndigheter i de deltagande medlemsstaterna och ett mycket stort antal företrädare från det civila samhället har nyligen uttryckt sin önskan att ordningen även i fortsättningen ska finansieras helt genom EU:s budget. De menar att den rådande ekonomiska krisen gör att vissa deltagande medlemsstater inte kan säkra sin del av den nationella finansieringen och att livsmedelsutdelningen därför skulle kunna avbrytas där behovet är störst.

Kommissionen är också väl medveten om att allt fler människor i Europa behöver livsmedelsbistånd.

Mot denna bakgrund har kommissionen beslutat att ersätta det ändrade förslag (KOM(2010) 486 slutlig) med detta nya ändrade förslag.

Med tanke på att programmen för livsmedelsutdelning bidrar både till målen för den gemensamma jordbrukspolitiken och till att stärka den sociala sammanhållningen i unionen, anser kommissionen att detta skulle avspeglas bättre i förslaget genom en dubbel rättslig grund (artiklarna 42 och 43.2 tillsammans med artikel 175.3).

Detta nya ändrade förslag innebär att den nuvarande 100-procentiga EU-finansieringen av ordningen bibehålls, men för att säkerställa dess budgetstabilitet bibehålls också det årliga taket på 500 miljoner euro för unionens ekonomiska bidrag.

Ändringarna 8, 11, 13 och 14 innehåller andra väsentliga ändringar som kommissionen har godtagit i detta ändrade förslag, även om den lydelse som kommissionen slutligen valt kan skilja sig från den som Europaparlamentet föreslog. Genom ändring 8 införs begreppet livsmedel med ursprung i unionen, som enligt detta ändrade förslag kan prioriteras av medlemsstaterna när de väljer vilken typ av livsmedel de ska dela ut. Ändring 11 rör utdelningsplatsernas plikt att klart och tydligt ange att EU deltar i programmet, något som kommissionen har valt att låta ingå i detta ändrade förslag. Tillämpningsföreskrifter för detta kommer att antas senare. I ändring 13 anges det att uppköp av livsmedel bör ske utifrån konkurrensbaserade förfaranden, något som nu tydligt anges i förslaget. Dessutom efterlyses i ändring 14 att välgörenhetsorganisationernas kostnader för lagring ska ersättas. Även detta ingår nu i förslaget.

Kommissionen kommer snart att anta lagförslag som rör den nya fleråriga budgetramen, däribland ett om att livsmedelsutdelning till behövande ska finansieras genom rubrik 1. Mot denna bakgrund skulle de treårsplaner som ingick i det tidigare förslaget inte längre passa in i den nya tidsramen. Det nya ändrade förslaget bibehåller därför det nuvarande systemet med årsplaner.

Övriga element som ingick i det ursprungliga förslaget, dvs. två källor till livsmedel, större variation av livsmedel och mer fokus på näringsaspekter, tillsammans med tydligare prioriteringar och bättre kontroll- och rapporteringssystem, finns kvar i det nya ändrade förslaget.

ANPASSNING TILL FÖRDRAGET OM EUROPEISKA UNIONENS FUNKTIONSSÄTT

I fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget) görs en tydlig åtskillnad mellan å ena sidan den behörighet som delegeras till kommissionen för att denna ska kunna anta andra akter än rättsakter (delegerade akter), som kompletterar eller ändrar vissa icke-väsentliga delar av rättsakter, i enlighet med artikel 290, och å andra sidan den behörighet som tilldelas kommissionen för att denna ska kunna anta genomförandeakter i enlighet med artikel 291. Medlemsstaterna har ansvar för att genomföra EU:s juridiskt bindande rättsakter, men om tillämpningen av rättsakterna kräver enhetliga genomförandevillkor är det kommissionens uppgift att anta genomförandeakter.

Anpassningen av ordningen för livsmedelsutdelning till de nya bestämmelserna i fördraget består i att rättsakterna kategoriseras, så att de genomförandebestämmelser som kommissionen antar för att se till att åtgärden genomförs på ett bra sätt nu indelas i genomförandeakter eller delegerande akter.

Detta ändrade förslag innehåller ordningens alla viktiga delar, allmänna principer och programbestämmelser, som alltså fastställs av lagstiftaren.

I enlighet med artikel 290 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt tilldelas kommissionen befogenhet att komplettera eller ändra vissa icke-väsentliga delar som inte desto mindre är nödvändiga för att ordningen ska fungera tillfredsställande. Enligt det ändrade förslaget ska kommissionen genom delegerade akter fastställa en metod för beräkning av den totala fördelningen av resurser, inklusive utdelningen av livsmedel från interventionslager och ekonomiska medel, definitionen av bokföringsvärdet av livsmedel som frisläppts från interventionslagren och metoden för fördelning av resurser efter eventuella översyner av planerna i programmet. Kommissionen bör anta bestämmelser som föreskriver att anbudsförfaranden ska användas i samband med all verksamhet som rör genomförandet av planerna, bestämmelser om säkerheter de sökande ska ställa och regler om påföljder och minskningar som ska tillämpas av medlemsstaterna om tidsfristerna inte efterlevs eller andra brister konstateras.

I enlighet med artikel 291 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt har medlemsstaterna ansvar för att genomföra bindande EU-rättsakter som lagstiftaren har antagit. För att undvika risk för snedvridning och diskriminering verkar det dock vara nödvändigt att se till att programmet genomförs på ett enhetligt sätt i medlemsstaterna. Därför tilldelar lagstiftaren i detta ändrade förslag kommissionen genomförandebefogenhet att anta tillämpningsföreskrifter och -förfaranden, anta och i tillämpliga fall se över planerna, fastställa ytterligare element som ska införas i treårsplanerna, förfarandena och tidsfristerna för uttag, formatet på de årliga genomföranderapporterna och de nationella programmen för livsmedelsutdelning, regler för återbetalning av utgifter med tidsfrister och ekonomiska tak, villkor för anbudsinfordran och villkor rörande livsmedel och leveransen av dessa, minimikraven för kontrollprogrammen, enhetliga villkor för betalningsförfarandena inklusive de uppgifter som ska utföras av de nationella interventionsorganen, samt de närmare villkoren när det gäller kravet att ange att EU deltar i ett program, vilket ska framgå både på förpackningarna och vid utdelningsställena.

BUDGETKONSEKVENSER

De föreslagna bestämmelserna är avsedda att genomföra de nya bestämmelserna om ordningen för livsmedelsutdelning till de sämst ställda i unionen. Även den nya stödordningen kommer helt och hållet att finansieras av unionen.

Detta ändrade förslag bibehåller ett årligt tak på 500 miljoner euro för EU:s finansiering av ordningen.

ÄNDRAT FÖRSLAG

Kommissionens nya ändrade förslag presenteras nedan med beaktande av artikel 293.2 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt.

2008/0183 (COD)

Ändrat förslag

EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING

om ändring av rådets förordning (EG) nr 1290/2005 och rådets förordning (EG) nr 1234/2007 vad gäller utdelning av livsmedel till de sämst ställda i unionen

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 42 första stycket, artikel 43.2 och artikel 175.3,

med beaktande av Europeiska kommissionens förslag[1],

efter översändande av förslaget till de nationella parlamenten,

med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande[2],

med beaktande av Regionkommitténs yttrande[3],

i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet, och

av följande skäl:

1. Rådets förordning (EEG) nr 3730/87 av den 10 december 1987 om allmänna bestämmelser för leverans av livsmedel från interventionslager till utsedda organisationer för utdelning till de sämst ställda i gemenskapen[4], senare upphävd och införlivad i rådets förordning (EG) nr 1234/2007 av den 22 oktober 2007 om upprättande av en gemensam organisation av jordbruksmarknaderna och om särskilda bestämmelser för vissa jordbruksprodukter (”förordningen om en samlad marknadsordning”)[5], har under mer än två decennier utgjort en stabil ordning för livsmedelsutdelning till de sämst ställda i unionen och har bidragit positivt till den sociala sammanhållningen i EU genom att minska ekonomiska och sociala skillnader.

2. I målen för den gemensamma jordbrukspolitiken ingår enligt artikel 39.1 i fördraget att stabilisera marknaderna och att tillförsäkra konsumenterna tillgång till varor till skäliga priser. Under årens lopp har ordningen för livsmedelsutdelning framgångsrikt bidragit till att förverkliga dessa båda mål och den har, genom att öka livsmedelstryggheten för de sämst ställda i unionen, visat sig effektivt bidra till att garantera den allmänna livsmedelstillgången inom unionen och minska interventionslagren. EU:s ordning för livsmedelsbistånd för de sämst ställda bör även fortsättningsvis bidra till målen i den gemensamma jordbrukspolitiken. Den bör samtidigt syfta till att stärka den sociala sammanhållningen i unionen.

3. Europaparlamentet konstaterade i sin förklaring av den 4 april 2006 när det gäller de välgörenhetsorganisationer som utsetts att genomföra Europeiska unionens program för livsmedelsbistånd till de sämst ställda[6] att denna ordning har visat sig vara effektiv och har blivit livsviktig för miljontals européer. Parlamentet uttryckte dock oro för ordningens framtid och uppmanade kommissionen och rådet att bland annat göra ordningen bestående och därigenom bekräfta nödvändigheten av att tillfredsställa livsmedelsbehovet för de sämst ställda. Vidare har Europaparlamentet i sin resolution av den 7 juli 2011 uppmanat kommissionen och rådet att ta fram en övergångslösning för de återstående åren av innevarande fleråriga budgetram för att undvika en kraftig minskning av livsmedelsbiståndet på grund av att finansieringen minskar från 500 miljoner euro till 113 miljoner euro, så att människor som är beroende av livsmedelsbistånd slipper hamna i livsmedelsfattigdom.

4. Den successiva utvidgningen av unionen har ökat antalet potentiella mottagare av livsmedelsbistånd. Samtidigt har stigande livsmedelspriser inverkat negativt på livsmedelstryggheten för de sämst ställda och ökat kostnaderna för livsmedelsbiståndet. Till följd därav har den ordning som ursprungligen inrättades genom förordning (EEG) nr 3730/87 och som nu omfattas av artikel 27 i förordning (EG) nr 1234/2007 fått allt större betydelse under åren. Det är därför nödvändigt att ordningen består på unionsnivå och ytterligare anpassas till förändringar på marknaden.

5. Den nuvarande ordningen för livsmedelsutdelning bygger på utdelning av produkter från unionens interventionslager, kompletterat med tillfälliga uppköp på marknaden. Den successiva reformeringen av den gemensamma jordbrukspolitiken och den gynnsamma utvecklingen av producentpriserna har dock lett till en fortlöpande minskning av interventionslagren och utbudet av tillgängliga produkter. Därför bör uppköp på marknaden också göras till en permanent leveranskälla för ordningen som ett komplement till interventionslagren, om lämpliga lager inte finns att tillgå.

6. I den mån ordningen utnyttjar uppköp av livsmedel på marknaden när det inte finns interventionslager som är lämpliga för livsmedelsutdelningen är detta en särskild åtgärd som är nödvändig för målet att stärka den sociala sammanhållningen i unionen.

7. En unionsordning kan inte på egen hand tillgodose det ökande behovet av livsmedelsbistånd inom unionen. Åtgärder som vidtas av myndigheterna på nationell nivå och det civila samhällets engagemang, även lokalt, är lika viktiga för att garantera en trygg livsmedelsförsörjning för de sämst ställda. En unionsordning med ett starkt sammanhållningsinslag kan dock utgöra en modell för livsmedelsutdelningen till de sämst ställda, särskilt i mindre utvecklade regioner, bidra till att skapa synergieffekter och uppmuntra offentliga och privata initiativ som syftar till att öka tryggheten kring livsmedelsförsörjningen för behövande. Med tanke på den geografiska spridningen av den reducerade mängd interventionslager som finns att tillgå i medlemsstaterna kan ordningen vidare bidra till att dessa lager utnyttjas optimalt. Unionsordningen bör därför inte heller påverka den nationella politiken på området.

8. För att garantera en sund budgetförvaltning bör det fastställas ett tak för unionens stöd. Ordningen för de sämst ställda bör föras in i den förteckning över åtgärder som berättigar till finansiering från Europeiska garantifonden för jordbruket (EGFJ) som anges artikel 3.1 i rådets förordning (EG) nr 1290/2005 av den 21 juni 2005 om finansieringen av den gemensamma jordbrukspolitiken[7].

9. Erfarenheten har visat att det är nödvändigt att göra vissa förbättringar av förvaltningen av ordningen för livsmedelsutdelning. Kommissionen bör därför upprätta årliga planer för genomförandet av ordningen, på grundval av de önskemål som medlemsstaterna anmäler till kommissionen samt övrig information som anses vara relevant. Medlemsstaterna bör basera sina önskemål om livsmedel på nationella livsmedelsutdelningsprogram och ange de syften och prioriteringar de har när det gäller utdelningen till de sämst ställda, även med hänsyn till livsmedlets näringsvärde. I detta sammanhang vore det lämpligt om medlemsstaterna gav företräde åt produkter med ursprung i unionen. För att säkerställa att utgifterna i samband med genomförandet av planen är täckta bör det också föreskrivas att medlemsstaterna inom ramen för de resurser som tillgängliggjorts via planen får ersätta vissa förvaltnings-, transport- och lagringskostnader för de utsedda organisationerna.

10. Medlemsstaterna bör utföra lämpliga administrativa och fysiska kontroller och besluta om sanktioner vid oegentligheter för att säkerställa att årsplanen genomförs i enlighet med tillämpliga bestämmelser.

11. I artikel 27 i förordning (EG) nr 1234/2007 ges kommissionen befogenhet att genomföra vissa av bestämmelserna i den artikeln.

12. Till följd av Lissabonfördragets ikraftträdande behöver de befogenheter som kommissionen tilldelas för förvaltningen av ordningen enligt artikel 27 i förordning (EG) nr 1234/2007 därför anpassas till artiklarna 290 och 291 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (nedan kallat fördraget ).

13. Kommissionen bör ha befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 290 i fördraget för att komplettera eller ändra vissa icke-väsentliga delar av artikel 27 i förordning (EG) nr 1234/2007. Det bör fastställas vilka delar som kan bli föremål för denna befogenhet samt vilka villkor som ska gälla för denna delegering.

14. För att garantera att artikel 27 i förordning (EG) nr 1234/2007 tillämpas enhetligt i alla medlemsstater bör kommissionen ha befogenhet att anta genomförandeakter i enlighet med artikel 291 i fördraget. De åtgärder som krävs för sådan enhetlig tillämpning bör antas av kommissionen i form av genomförandeakter i enlighet med bestämmelserna i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr XX/XXXX om …

15. För att säkerställa effektivitet och insyn vid antagandet av årsplanerna bör kommissionen anta förfaranden för antagande och översyn av planerna genom genomförandeakter. Av samma anledning bör antagande och eventuell översyn av årsplaner också genomföras med hjälp av genomförandeakter.

16. För att säkerställa att medlemsstaterna får enhetliga och effektiva ramar för att delta i och genomföra ordningen bör kommissionen anta genomförandeakter och där fastställa vilka ytterligare delar som ska omfattas av årsplanen, reglerna för leverans av produkter och förfaranden och tidsfrister avseende uttag av interventionsprodukter, inklusive överföringar mellan medlemsstater.

17. För att säkerställa att de uppgifter som de deltagande medlemsstaterna lämnar in är jämförbara bör kommissionen i form av genomförandeakter anta bestämmelser om formatet för de nationella programmen för livsmedelsutdelning och de årliga genomföranderapporterna.

18. Medlemsstaterna bör ha möjlighet att betrakta vissa av välgörenhetsorganisationernas utgifter som stödberättigande. För att säkerställa att denna möjlighet genomförs med samma effekt i alla medlemsstater bör kommissionen anta genomförandeakter med gemensamma regler för återbetalning av dessa kostnader med angivelse av tidsfrister och finansieringstak.

19. För att säkerställa att en anbudsinfordran utfärdas enligt enhetliga bestämmelser i alla medlemsstater bör kommissionen anta genomförandeakter rörande villkoren för anbudsinfordran och villkoren för livsmedlen och leveransen av dem.

20. För att säkerställa att de olika delarna av kontrollsystemet håller en jämn nivå bör kommissionen anta genomförandebestämmelser för medlemsstaternas åtaganden avseende kontroller.

21. För att säkerställa att planen genomförs enhetligt av myndigheterna i medlemsstaterna och för att underlätta samarbetet dem emellan bör kommissionen anta genomförandebestämmelser om förfaranden och tidsfrister för betalning, inklusive minskningar vid bristande efterlevnad, räkenskapsbestämmelser och om vilka uppdrag som ska fullgöras av nationella interventionsorgan bland annat avseende överföringar mellan medlemsstater.

22. Förordningarna (EG) nr 1290/2005 och (EG) nr 1234/2007 bör därför ändras i enlighet med detta.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

I artikel 3.1 i förordning (EG) nr 1290/2005 ska följande led läggas till som led g:

”g) Ordningen för utdelning av livsmedel till de sämst ställda i unionen i enlighet med artikel 27 i förordning (EG) nr 1234/2007.”

Artikel 2

Förordning (EG) nr 1234/2007 ska ändras på följande sätt:

23. Följande artikel ska införas som artikel 4a:

” Artikel 4a

[Antagande av delegerade akter och genomförandeakter]

När kommissionen har givits befogenhet att anta delegerade akter ska den följa det förfarande som anges i artikel 196a.

När kommissionen har givits befogenhet att anta genomförandeakter ska den följa det förfarande som anges i artikel 196b.”

24. I del II avdelning I kapitel I avsnitt II ska underavsnitt IV ändras på följande sätt:

25. Artikel 27 ska ersättas med följande:

”Artikel 27 Ordning för livsmedelsutdelning till de sämst ställda i unionen

1. En stödordning inrättas för utdelning av livsmedel till de sämst ställda i unionen via organisationer som utses av medlemsstaterna. Produkter i interventionslager ska ställas till förfogande för detta ändamål, men om interventionslagren inte lämpar sig för utdelning av livsmedel inom ramen för denna ordning, ska livsmedel köpas upp på marknaden.

Vid tillämpning av första stycket ska med sämst ställda avses fysiska personer, dvs. individer eller familjer, eller grupper bestående av sådana personer, som på grundval av kriterier som antagits av de nationella behöriga myndigheterna konstaterats eller erkänts vara, eller enligt kriterier som tillämpas av de utsedda organisationerna och som godkänts av de behöriga myndigheterna, bedömts vara beroende av socialt eller ekonomiskt stöd.

2. Medlemsstater som önskar delta i ordningen i punkt 1 ska lämna in program för livsmedelsutdelning till kommissionen med uppgifter om

26. programmets huvuddrag och mål,

27. vilka organisationer som utsetts,

28. ansökningarna avseende de livsmedelsmängder som ska delas ut varje år samt andra relevanta upplysningar.

Medlemsstaterna ska välja livsmedel utifrån objektiva kriterier som inbegriper livsmedlens näringsvärde och hur lämpade de är för utdelning. I detta syfte får medlemsstaterna ge företräde för produkter med ursprung i unionen.

3. Kommissionen ska anta årliga planer utifrån de ansökningar som medlemsstaterna lämnar in i enlighet med punkt 2 första stycket och annan information som anses relevant.

Varje årsplan ska ange unionens årliga ekonomiska tilldelning per medlemsstat.

Om livsmedel som omfattas av årsplanen inte är tillgängliga i interventionslager i den medlemsstat där de begärs, ska årsplanen ange att de ska överföras från medlemsstater där de finns i interventionslager.

En årsplan får ses över mot bakgrund av ändrade förhållanden som påverkar dess tillämpning.

4. De organisationer som utses av medlemsstaterna enligt punkt 1 får inte vara affärsdrivande.

Livsmedlen ska erbjudas dessa organisationer utan kostnad.

Utdelningen av livsmedel till de sämst ställda ska

29. vara gratis, eller

30. ske till ett pris som under inga omständigheter får överstiga vad som kan anses berättigat med hänsyn till de kostnader som de utsedda organisationerna ådrar sig i samband med genomförandet av åtgärden, andra än de kostnader som kan täckas i enlighet med punkt 7 andra stycket leden a och b.

5. De medlemsstater som deltar ska

31. till kommissionen överlämna en årlig rapport om genomförandet av ordningen, och

32. i god tid underrätta kommissionen om nya förhållanden som påverkar genomförandet av livsmedelsutdelningsprogrammen.

6. Unionen ska finansiera de kostnader som är stödberättigande inom ordningen. Finansieringen får inte överstiga 500 miljoner euro per budgetår.

7. De kostnader som berättigar till stöd inom ramen för ordningen ska vara

33. kostnader för livsmedel som frisläpps ur interventionslager,

34. kostnader för livsmedel som köps upp på marknaden, och

35. kostnader för transporten av livsmedel i interventionslager mellan medlemsstater när så krävs.

Inom ramarna för de ekonomiska resurser som är tillgängliga för genomförandet av årsplanen i varje medlemsstat, får de nationella behöriga myndigheterna betrakta följande kostnader som stödberättigande:

36. Kostnader för transport av livsmedel till de utsedda organisationernas lagerlokaler.

37. De utsedda organisationernas följande kostnader, i den utsträckning de är direkt kopplade till genomförandet av planen:

i) Administrativa kostnader.

ii) Kostnader för transport mellan de utsedda organisationernas lagerlokaler och den slutliga utdelningsplatsen.

iii) Lagringskostnader.

8. Medlemsstaterna ska utföra administrativa och fysiska kontroller för att säkerställa att planen genomförs i enlighet med gällande regler och ska fastställa vilka sanktioner som ska vidtas vid oegentligheter.

9. Förpackningar med livsmedel som delas ut inom ramen för planerna ska, liksom utdelningsplatserna, vara tydligt märkta med ”EU-stöd” och bära Europeiska unionens emblem.

10. Unionsordningen ska gälla utan att det påverkar tillämpningen av nationella program för livsmedelsutdelning till de sämst ställda i enlighet med unionslagstiftningen.

* EUT L 243, 6.9.2006, s. 47.”

38. Följande artiklar 27a och 27b ska läggas till:

” Artikel 27a Icke-väsentliga delar av ordningen för livsmedelsutdelning

1. För att säkerställa att de budgetmedel som är avsatta för ordningen i artikel 27 används effektivt, ska kommissionen genom delegerade akter bestämma en metod för beräkning av den totala tilldelningen av resurser till medlemsstaterna, inklusive utdelningen av interventionsprodukter och finansiella medel för uppköp av livsmedel på marknaden. Den ska också fastställa bokföringsvärdet för produkter som frisläpps från interventionslager samt den metod som ska användas vid en eventuell omfördelning av resurser mellan medlemsstaterna till följd av en översyn av årsplanen.

2. För att säkerställa att de budgetmedel som är avsatta för ordningen i artikel 27 används ändamålsenligt och effektivt, och för att garantera aktörernas rättigheter och åtaganden, ska kommissionen genom delegerade akter anta bestämmelser som gör att anbudsförfaranden alltid krävs i samband med genomförandet av ordningen för livsmedelsutdelning, bestämmelser om de garantier som anbudsgivarna ska ställa, och bestämmelser om de sanktioner, minskningar och uteslutningar som medlemsstaterna kommer att tillämpa, framför allt när tidsfristerna för uttag av produkter ur interventionslager inte efterlevs och vid allvarliga brister eller oegentligheter vid genomförandet av årsplanen.

Artikel 27b Enhetligt genomförande av ordningen för livsmedelsutdelning

1. Kommissionen ska i form av genomförandeakter anta bestämmelser för enhetligt genomförande av årsplanen och de nationella program för livsmedelsutdelning som avses i artikel 27. Dessa akter ska avse

a) närmare föreskrifter och förfaranden för antagande och översyn av årsplanerna, inklusive relevanta tidsfrister,

b) antagande av årsplanerna och översyn av dessa,

c) bestämmelser om ytterligare beståndsdelar i årsplanerna, regler för leverans av livsmedel, samt förfaranden och tidsfrister i samband med uttag av interventionsprodukter och överföringar mellan medlemsstater,

d) bestämmelser om formatet för de årliga genomföranderapporterna och de nationella programmen för livsmedelsutdelning,

e) närmare föreskrifter för återbetalning av de kostnader som avses i artikel 27.7 andra stycket, inklusive finansieringstak och tidsfrister,

f) enhetliga villkor avseende anbudsinfordran, inklusive villkor som rör livsmedel och leverans av dessa,

g) bestämmelser om administrativa och fysiska kontroller som medlemsstaterna ska utföra,

h) enhetliga bestämmelser om förfaranden och tidsfrister för betalning, minskningar vid bristande efterlevnad, räkenskapsbestämmelser och förfaranden för överföringar mellan medlemsstater, inklusive en beskrivning av de uppgifter som de nationella interventionsorganen ska utföra,

i) enhetliga villkor för tillämpningen av artikel 27.9.”

39. I artikel 184 ska följande punkt 9 läggas till:

”(9) senast den 31 december 2014 för Europaparlamentet och rådet lägga fram en rapport om tillämpningen av den ordning för livsmedelsutdelning till de sämst ställda i unionen som avses i artikel 27, tillsammans med lämpliga förslag.”

40. I del VII kapitel I ska följande artiklar 196a och 196b läggas till:

” Artikel 196a Delegerade akter

1. Rätten att anta de akter som avses i denna förordning delegeras till kommissionen tills vidare.

När kommissionen antagit en delegerad akt ska den samtidigt underrätta Europaparlamentet och rådet.

2. Delegeringen av de befogenheter som avses i artikel 1 får återkallas av Europaparlamentet eller rådet.

Den institution som inlett ett internt förfarande för att besluta om återkallande av delegering ska sträva efter att underrätta den andra institutionen och kommissionen i rimlig tid innan ett slutligt beslut fattas, och ange vilka delegerade befogenheter som återkallas och skälen därtill.

Beslutet om återkallande avslutar delegeringen av de befogenheter som anges i beslutet. Beslutet får verkan omedelbart, eller vid ett senare angivet datum. Beslutet påverkar inte sådana delegerade akter som redan trätt i kraft. Beslutet ska offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning .

3. Europaparlamentet och rådet får göra invändning mot en delegerad akt inom två månader från den dag akten överlämnats till dem. På Europaparlamentets eller rådets initiativ ska fristen förlängas med en månad.

Om varken Europaparlamentet eller rådet vid utgången av fristen invänt mot den delegerade akten ska den offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning och träda i kraft på därför utsatt dag.

Den delegerade rättsakten ska offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning och träda i kraft innan fristen löpt ut, om både Europaparlamentet och rådet har informerat kommissionen om sin avsikt att inte göra invändningar.

Om Europaparlamentet och rådet invänder mot en delegerad akt får den inte träda i kraft. Den institution som invänt mot en delegerad akt ska ange skälen därtill.

Artikel 196b Genomförandeakter

1. Kommissionens antagande av de genomförandeakter som avses i denna förordning ska ske enligt förfarandet i artikel [X] i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr [XXX/XXXX].

2. Kommissionen ska bistås av förvaltningskommittén för den samlade marknadsordningen inom jordbruket, som inrättats genom artikel 195 i rådets förordning (EG) nr 1234/2007.

Artikel 2

Denna förordning träder i kraft den sjunde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning .

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad […]

På Europaparlamentets vägnar På rådets vägnar

Ordförande Ordförande

FINANSIERINGSÖVERSIKT | Fichefin/478963rev2 (FB/nh) 6.5.2011.1 |

DATE: 27/09/2011 |

1. | BUDGETRUBRIK: 05 02 04 01 | ANSLAG: 500 milj. € i B-2011 500 milj. € i DB-2012 |

2. | BETECKNING: Ändrat förslag till Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr .../... om ändring av rådets förordning (EG) nr 1290/2005 och rådets förordning (EG) nr 1234/2007 vad gäller utdelning av livsmedel till de sämst ställda i unionen |

3. | RÄTTSLIG GRUND: Artiklarna 42, 43.2 och 175.3 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt |

4. | SYFTE: Den föreslagna regleringen är avsedd att genomföra de nya bestämmelserna om ordningen för livsmedelsutdelning till de sämst ställda i unionen |

5. | BUDGETKONSEKVENSER | 12-MÅNADERSPERIOD (miljoner euro) | INNEVARANDE BUDGETÅR (miljoner euro) | FÖLJANDE BUDGETÅR (miljoner euro) |

5.0 | UTGIFTER - SOM BELASTAR EU:S BUDGET (BIDRAG/STÖD) - NATIONELLA MYNDIGHETER - ÖVRIGA | 500 | - | - |

5.1 | INKOMSTER - EU:S EGNA MEDEL (AVGIFTER/TULLAR) - NATIONELLA | - | - | - |

2010 | 2011 | 2012 | 2013 |

5.0.1 | BERÄKNADE UTGIFTER | 500 | 500 |

5.1.1 | BERÄKNADE INKOMSTER | - | - | - | - |

5.2 | BERÄKNINGSMETOD: - |

6.0 | KAN PROJEKTET FINANSIERAS MED DE MEDEL SOM ANSLAGITS UNDER DET BERÖRDA KAPITLET I BUDGETEN FÖR INNEVARANDE ÅR? | JA NEJ |

6.1 | KAN PROJEKTET FINANSIERAS GENOM ÖVERFÖRING MELLAN KAPITEL I BUDGETEN FÖR INNEVARANDE ÅR? | JA NEJ |

6.2 | ÄR EN TILLÄGGSBUDGET NÖDVÄNDIG? | JA NEJ |

6.3 | KOMMER DET ATT BEHÖVAS ANSLAG I KOMMANDE BUDGETAR? | JA NEJ |

ANMÄRKNINGAR: Förslaget omfattar ett finansieringstak på 500 miljoner euro per år. |

[1] EUT C […], […], s. […].

[2] XX

[3] EUT C […], […], s. […].

[4] EGT L 352, 15.12.1987, s. 1.

[5] EUT L 299, 16.11.2007, s. 1.

[6] EUT C 293 E, 2.12.2006, s. 170.

[7] EUT L 209, 11.8.2005, s. 1.