SV    SV  
 EUROPEISKA  
KOMMISSIONEN 
Bryssel den 31.1.2013  
COM(2013) 36 final 
  
MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET, 
RÅDET, EUROPEISKA EKONOMISKA  OCH SOCIALA KOMMITTÉN SAMT 
REGIONKOMMITTÉN 
ATT SKAPA EN EURO PEISK HANDLINGSPLA N FÖR HANDEL OCH 
DISTRIBUTION 
(Text av betydelse för EES) 
 
 
2 
 TABLE OF CONTENTS 
1. INLEDNING................................................................................................................ 2 
2. ATT SKAPA EN INRE MARK NAD FÖR DETALJHANDEL................................. 4 
2.1 En detaljhandel i förändring......................................................................................... 4 2.2 Detaljhandelssektorn står inför många utmaningar...................................................... 4 
2.3 En inre marknad för handel och distribution gynnar alla parter .................................. 5 3. FEM VIKTIGA DRIVKRAFTER FÖR EN MER KONKURRENSKRAFTIG OCH 
HÅLLBAR DETALJHANDEL................................................................................... 6 
3.1 Ökat inflytande för konsumenterna.............................................................................. 6 
3.1.1 Konsumentupplysning ................................................................................................. 7 
3.1.2 Mer hållbara konsumentbeslut ..................................................................................... 7 3.2 Tillgång till mer konkurrenskraf tiga detaljhandelstjänster .......................................... 8 
3.2.1 Företagsetablering....................................................................................................... .8  
3.2.2 E-handel ................................................................................................................. ...... 9 
3.3 Att skapa en mer balanserad leveranskedj a för livsmedel och icke-livsmedel mellan 
företag ........................................................................................................................ 10 
3.3.1 Hur kan man komma till rätta med otillbörliga affärsmetoder?................................. 11 3.4 Att utveckla en mer miljömässigt håll bar leveranskedja för detaljhandeln ............... 12 
3.4.1 Mer hållbar produktion och konsumtion.................................................................... 12 3.4.2 Att minska slöseriet med livsmedel ........................................................................... 13 3.5 Att främja innovativa lösningar ................................................................................. 14 3.5.1 Produktmärkning........................................................................................................ 15  
3.5.2 Elektroniska betalningar ............................................................................................ 15 3.6 Att skapa gynnsammare arbetsvillkor........................................................................ 17 3.6.1 Obalans mellan utbud och efterfrågan på kompetens ................................................ 17 3.6.2 Den informella ekonomin .......................................................................................... 19 3.7 Internationell dimension ............................................................................................ 19 
4. SLUTSATS – EN KONTINUERLIG DIALOG MED DETALJHANDELN .......... 20 
 
3 
  1. INLEDNING 
Sektorn handel och distribution – som nedan även diskuteras i termerna detalj- och/eller 
grossisthandel – utgör 11 % av EU:s saml ade BNP och nästan 15 % av den totala 
sysselsättningen inom unionen. Fler än sex milj oner företag, motsvarande 29 % av alla företag 
i EU, är verksamma inom denna sektor. Detalj handelsledet kännetecknas av en mycket stor 
andel små och medelstora företag, särskilt mikroföretag (över 95 % av antalet företag)1. 
Detaljist- och grossistleden är nära knutna  både till varandra och till andra ekonomiska 
sektorer som jordbruk, tillver kning, it-tjänster, energi , logistik och transport2. Dessa sektorer 
blir alltmer integrerade och skillnaden mellan de m håller successivt på att suddas ut, eftersom 
vissa detaljister nu också är verksamma som grossister eller till och med tillverkare. 
I Europa 2020-strategin ges grossi st- och detaljhandelssektorerna en central roll för att främja 
tillväxt och sysselsättning, inte minst för att driva på övergå ngen till en mer hållbar ekonomi 
och mer hållbara konsumtionsmönster. Effektivite ten inom dessa sektorer har konsekvenser 
för såväl konkurrens som innovation, pristrender och konkurrenskraft. 
Detaljhandeln spelar en viktig roll för att föra ut den inre marknadens fördelar till EU:s 
konsumenter. Men det finns fortfarande hinder för utvecklingen av en effektiv och konkurrenskraftig inre marknad för handel och distribution. Enligt resultattavlan för 
konsumentvillkor ( Consumer Conditions Scoreboard ) från maj 2012 är integrationen av EU:s 
inre marknad för detaljhandel fortfarande långt ifrån fullbordad
3. Det finns också ett antal 
olika hinder för t.ex. gränsöverskrid ande inköp och för marknadsinträde för 
detaljhandelsföretag. De faktor er som hämmar utvecklingen av den inre marknaden för 
detaljhandel har identifierats i kommissione ns rapport om marknaden för handel och 
distribution4, Europaparlamentets resolution om  en effektivare och rättvisare 
detaljhandelsmarknad5 och de seminarier6 som anordnats av kommissionen under 
utarbetandet av denna handlingsplan. Medan en allmän strategi för tjänster anges i 
tjänstedirektivet7 och dess uppföljningsdokument8 inriktas denna handlingsplan särskilt på 
detalj- och grossisthandel. Den innehåller således en färdplan mot en inre marknad för dessa 
sektorer. 
                                                                 
1 Källa: Eurostats Structural Business Statistics , SBS (2010). 
2 Denna handlingsplan omfattar all handel och distribu tion (avdelning G i Nace Rev. 2), vilket inkluderar 
bilindustri samt grossist- och detaljhandel. Ha ndel och distribution används i rubriken, men 
huvudsakligen diskuteras detalj- och grossisthandel separat, ö.anm.. 
3  http://ec.europa.eu/consumers/consumer_resear ch/editions/docs/7th_edition_scoreboard_en.pdf   
4 Övervakning av marknaden för handel och distribution – Mot en mer effektiv och rättvis inre marknad 
för handel och distribution 2020, KOM(2010) 355 slutlig av den 5 juli 2010. 
5 Europaparlamentets resolution av den 5 juli 2011 om en effektivare och rättvisare detaljhandelsmarknad 
(2010/2109 (INI)). 
6 Dessa seminarier hölls under första kvartalet 201 2, med företrädare för de viktigaste aktörerna i 
leverantörskedjan för detaljhandeln (sammanfattningar av mötena finns på http://ec.europa.eu/internal_market/retail/index_en.htm
.) 
7 Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/123/EG  av den 12 december 2006 om tjänster på den inre 
marknaden (EUT L 376, 27.12.2006, s. 36). 
8 Meddelande från kommissionen till Europaparlamentet, rådet, Europeiska ekonomiska och sociala 
kommittén och Regionkommittén om genomförandet av tjänstedirektivet: ett partnerskap för ny tillväxt 
i tjänstesektorn 2012–2015 (COM(2012) 261 final, 3.10.2012) samt tre arbetsdokument från kommissionens avdelningar, nr (2012)146, 147 och 148, alla slutliga (final). 
 
4 
 De flaskhalsar som har identifierats i detaljhandeln, och som ofta omfattar flera olika 
politikområden, måste bemötas genom en samma nhängande plan för att förbättra sektorns 
ekonomiska, sociala och miljömässiga resultat och för att garantera att den bidrar fullt ut till 
målen för Europa 2020-strategin. Som reda n konstaterades i de landspecifika 
rekommendationer som utfärdades av rådet i ju li 2012 finns det två stora utmaningar som rör 
detaljhandelssektorn: i) begrän sningar av etableringsfriheten, och mer allmänt, ii) minskad 
konkurrenskraft inom detaljhandeln , i synnerhet i vissa medlemsst ater, och ett behov av att 
minska hinder och operativa restriktioner. 
Syftet med denna handlingsplan är  bland annat att ta itu med de viktigaste av de ovan nämnda 
hindren för utvecklingen av en inre marknad fö r handel och distribution genom att utarbeta en 
strategi för att förbättra konkurrenskraften oc h stärka sektorns ekonomiska, sociala och 
miljömässiga resultat. De strategiska målen kan emellertid inte uppnås enbart genom åtgärder 
som beslutas centralt, utan det kommer givetv is också att behövas ett aktivt samarbete med 
och initiativ från själva deta ljhandelssektorn. Ansvaret för investering i kunskap måste till 
exempel vara gemensamt, och detaljhandeln måste där spela en viktig roll vid sidan av offentliga myndigheter, privatpersoner och utbildningssektorn. 
Den europeiska detaljhandelssektorn präglas av mångfald och komplexitet. Det finns således 
ingen heltäckande lösning eller strategi för de  utmaningar sektorn stäl ls inför. Mångfalden 
inom detaljhandelssektorn tar sig till exempel uttryck i stora skillnader mellan företagens 
storlek (små och medelstora företag respektiv e storföretag), organisa tionstyper (grupper av 
oberoende detaljhandlare, koo perativ, större företag etc.), butiksstorlekar, format, 
produktsortiment, leveranskedja, lokalisering, a ffärsmodeller, grad av vertikal integration, 
ägarskapsstrukturer och verksamhetens omfattning. 
Sektorerna för handel och distribution i Europa  måste arbeta för att öka sin produktivitet, 
samtidigt som man slår vakt om kvalitete n på arbetstillfällena och de nuvarande 
sysselsättningsnivåerna. Mikroför etag och små och medelstora företag bidrar med en relativt 
stor del av mervärdet i EU, och det är därför särskilt relevant att st imulera dessa företags 
produktivitet ytterlig are, eftersom sådana produktivitets ökningar kan få en betydande positiv 
effekt på tillväxten och sysselsättningen i EU. Vissa av de åtgärder som föreslås i denna 
handlingsplan (t.ex. produktmärkning) kommer att hjälpa företagen att omfördela resurserna 
till de verksamheter som genererar reell tillväxt, vilket ökar deras produktivitet. Detta gäller särskilt för små och medelstora företag, som ofta måste använda en stor del av sina 
personalresurser och ekonomiska resurser för att samla information, inte minst om just regler 
som gäller i andra medlemsstater. Vissa andra åt gärder som föreslås i denna handlingsplan, 
t.ex. den som gäller elektronisk a betalningar, kommer att unde rlätta distansförsäljning via 
internet och förväntas därmed öka i synnerhet de små och medelstora företagens möjligheter 
att utvidga sina kundunderlag, ev entuellt även över nationsgränse rna. De kommer också att 
bidra till att uppnå de må l som anges i meddelandet En digital agenda för Europa
9 och i 
handlingsplanen för e-handel10. 
                                                                 
9  Meddelande från kommissionen till Europaparlamentet, rådet, Europeiska ekonomiska och sociala 
kommittén och Regionkommittén: En digital agenda för Europa , KOM(2010) 245 slutlig, 26.8.2010. 
10  Meddelande från kommissionen till Europaparlamentet, rådet, Europeiska ekonomiska och sociala 
kommittén och Regionkommittén: Samstämmiga ramar för att öka tilltron till en inre e-marknad för e-handel och nättjänster (KOM(2011) 942 slutlig, 11.1.2012, även kallad handlingsplanen för e-handel). 
 
5 
  2. ATT  SKAPA  EN INRE  MARKNAD  FÖR  DETALJHANDEL 
Under de senaste årtiondena ha r EU:s detaljhandelssektor geno mgått omfattande förändringar. 
Idag står sektorn inför ett antal problem oc h utmaningar som behöver hanteras om man ska 
kunna frigöra dess potential att bidra fullt ut till Europa 2020-målen för tillväxt och 
sysselsättning. 
Vi behöver därför en strategi för att förb ättra den inre marknadens funktion inom 
detaljhandeln. Framsteg på detta område sku lle bidra till EU:s territoriella och sociala 
sammanhållning genom en bättre tillgång till en hållbar och konkurrenskraftig detaljhandel. 
En sådan strategi skulle vidare kraftigt förb ättra den ekonomiska tillväxten och stärka 
detaljhandelns förmåga att ge ett ännu st örre mervärde till Europas konsumenter. 
 2.1 En detaljhandel i förändring 
Under de senaste tjugo åren har moderniseringen av EU:s ekonomi lett till många 
förändringar i detaljhandeln. Återförsäljarnät  som säljer att antal olika produkttyper har 
expanderat. Vertikal integration har gjort det möjligt för detaljhandlare att effektivisera distribution och logistik. St ora detaljhandelsföretag har kunnat dra nytta av betydande 
stordriftsfördelar vid inköp, genom att bland a nnat stärka sin förhandlingsposition gentemot 
leverantörer. Denna centralisering har gradvis gjort inköpsprocessen mer internationell, både 
inom EU och i form av inköp från tredjeland. Inköpsallianser och grupper av oberoende små 
och medelstora detaljhandlare har skapats, i sy fte att dela med sig inbördes av sin sakkunskap 
och uppnå stordriftsfördelar. Slutligen har detalj handlarnas strävan att bä ttre anpassa sig till 
konsumenternas efterfrågan uppmuntrat dem att öka sin kontroll över leveranskedjan (t.ex. 
genom egna varumärken)
11. 
Sammantaget har sådana förändringar lett till fl er försäljningsställen, format och bredare 
produkturval, och en relativ minskning av konsumentpriserna. Den ökade konkurrensen och de pressade marginalerna har emellertid också lett till att många små och fristående butiker har fått avveckla sin verksamhet, i likhet me d många små och medelstora producenter och 
leverantörer. Det ökade trycket i fråga om arbetsvillkor har inte heller nödvändigtvis medfört bara fördelar för konsumenterna, och i viss a fall har förändringarna också ökat EU:s 
miljöpåverkan. 
 2.2 Detaljhandelssektorn står inför många utmaningar 
Detaljhandeln står idag inför många och må ngskiftande utmaningar, vilka varierar med 
företagens storlek och verksamhetsområde. E-handelns utveckling ök ar också trycket på 
detaljhandelsföretagen att förnya sina affärs modeller. Dessutom ha r mer otydliga gränser 
mellan sektorerna, där detaljiste r erbjuder ett al lt bredare urval av produkter och tjänster, 
inklusive finansiella tjänster, telekommunikationer,  resor, försörjningstjänster m.m., vilket har 
inneburit att affärsmodellerna också blivit mer mångfasetterade. Befintliga affärsmodeller och processer i detaljhandeln utmana s också av olika globala fenome n, t.ex. finanskrisens följder 
för konsumenternas köpkraft, stig ande råvarupriser, demografis ka trender, i synnerhet den 
ökande medelåldern i EU, och strävan efter hållbarhet.  
Som förklarats tidigare kan dessa  utmaningar te sig olika för olika detaljhandelsföretag, och 
kan också skilja sig åt mellan medlemsstaterna  på grund av de nationella marknadernas 
särdrag. En förändring är att det utveckla ts ny teknik för betalning via smarttelefoner 
                                                                 
11 Se det arbetsdokument från kommissionens avdelningar som åtföljer rapporten om övervakning av 
marknaden för handel och distribution, (SEK(2010) 807), s. 11. 
 
6 
 (mobilbetalningar). Detta kräver dock att man in rättar av den infrastr uktur som krävs för att 
försäljningsstället ska kunna ta emot sådana betalningar. För stora detaljhandelsföretag som 
har verksamhet i fler än en medlemsstat är de t en stor begränsning att det inte finns någon 
gemensam europeisk standard för mottagande av mobila betalningar. Mindre detaljhandlare, å 
andra sidan, saknar ibland de färdighete r som krävs för att hantera ny teknik. 
 2.3 En inre marknad för handel oc h distribution gynnar alla parter 
Om vi kan ta itu med de huvudsakliga hindren fö r utvecklingen av en in re marknad för handel 
och distribution kan vi skapa fördelar bå de för berörda parter och för miljön: 
− Konsumenterna  får bättre tillgång till högkvalitativa tjäns ter och produkter från 
detaljhandeln till mer konkurrensutsatta och dä rmed lägre priser. Dessutom förbättras 
informationen om kvalitet, pris och produkter s miljöegenskaper. Dessa faktorer skulle 
bidra till att öka konsumenternas valmö jligheter såväl inom den traditionella 
detaljhandeln som via e-handeln. 
− Företag : Detaljhandelsföretag och deras levera ntörer, särskilt små och medelstora 
företag, skulle dra väsentliga fördelar av den inre marknadens utveckling, framförallt 
genom att det skapas en mer förutsebar rätt slig miljö som underlättar för dem att erbjuda 
ännu högre kvalitet genom hela leveranskedjan . Genom att man undanröjer orättvisor i 
leveranskedjan såväl uppströms som nedstr öms skulle aktörerna kunna utveckla mer 
hållbara relationer, och skulle  uppmuntras att öka både innov ation och investeringar. En 
fortsatt utveckling av e-handeln kommer att också att gynna detaljhandlare genom att de 
får större möjligheter att hitta nya marknader.  
− Arbetstagare : Detaljhandeln skulle få tillgång till mer kvalificerad personal och kunna 
erbjuda förbättrade arbetsvillkor, vilket lede r till ökad tillfredsställelse i arbetet. Bättre 
internutbildning för arbetstagare skulle också bidra till ökade möjligheter till nya 
anställningar, särskilt för ungdom ar och lågutbildad arbetskraft.  
Det räcker inte att behandla dessa frågor var oc h en för sig, utan de politiska förslagen måste 
utformas i noggrann balans mellan ekonomiska friheter och samhällsintresse. Detta meddelande innehåller därför en  europeisk handlingsplan för handel och distribution, vilken 
bygger på 11 konkreta åtgärder och syftar till att skapa en sammanhängande och heltäckande 
europeisk strategi
12.  
Kommissionen kommer dessutom att inrätta en ständig arbetsgrupp för konkurrenskraft 
inom detaljhandeln . I gruppen ska ingå företrädare för medlemsstaterna och alla berörda 
parter, särskilt små och medelstora företag, och tanken är att generellt sett få in en ”detaljhandelsdimension” i den politiska plan eringen och öka medvete nheten om de frågor, 
problem och begränsningar som är viktiga att komma till rätta med när det gäller detaljhandel. Gruppen ska också bidra till att ut veckla ytterligare specifika mål inom de områden man valt 
ut, övervaka de framsteg som görs och utfärda re kommendationer för att se  till att de åtgärder 
som ingår i planen genomförs fullt ut. Där så är lämpligt kommer gruppen också att ge kommissionen råd att lägga fram  förslag till nya åtgärder. 
                                                                 
12   Den strategi som föreslås är i linje med principerna i kommissionens meddelande till 
Europaparlamentet, rådet, Europeiska ekonomiska  och sociala kommittén samt Regionkommittén: EU-
lagstiftningens ändamålsenlighet (COM(2012) 746 final, 12.12.2012).  Kommissionen kommer i detta 
sammanhang att kartlägga de rättsakter som berör detaljhandeln och som har störst potential till 
förenkling och minskning av tillsynskostnaderna för näringslivet och medborgarna, utan att äventyra mål av allmänt intresse. 
 
7 
  3. FEM  VIKTIGA  DRIVKRAFTER  FÖR  EN MER  
KONKURRENSKRAFTIG  OCH  HÅLLBAR  DETALJHANDEL 
Kommissionen har identifierat följ ande fem prioriterade områden : 
(1) Ökat inflytande för konsumenterna , bland annat genom tydligare, mer 
tillförlitlig och mer dire kt jämförbar information om pris och kvalitet på 
produkter. 
(2) Ökad tillgång till detalj handelstjänster som är både konkurrenskraftiga och 
långsiktigt hållbara : både de aktörer som bedriver  traditionell detaljhandel och 
e-handel skulle tjäna på att marknads tillträde underlätta s, särskilt genom 
tydligare och mer lättbegr ipliga etableringsregler. 
(3) Rättvisare affärsförbindelser i alla led i detaljhandelskedjan, som också bör 
göras mer miljömässigt hållbar : en ram för effektiv be kämpning av otillbörliga 
affärsmetoder skulle generellt vara till fördel för berörda parter. 
(4) Mer innovativa lösningar : berörda parter skulle gynnas om marknaden i ett 
tidigare skede fick del av forskningsresultat. 
(5) Bättre arbetsvillkor : insatser för att förbättra arbetsvillkoren och ta itu med den 
bristande matchningen mellan tillgänglig kompetens och efterfrågan på 
arbetskraft skulle ge fördelar bå de för anställda och arbetsgivare. 
 3.1 Ökat inflytande för konsumenterna 
Enligt strategin för konsumentpolitiken i Europa13 behövs det ett antal grundläggande 
principer och verktyg för att stärka konsumenternas  inflytande på en inte grerad inre marknad. 
Dessa principer och verktyg ska garantera att konsumenternas rättigheter tillämpas korrekt 
och att det finns tillgång till effektiva rättsmed el, tillförlitlig och relevant information samt 
bättre konsumentupplysning. 
Starka konsumenter kan fatta bätt re köpbeslut. De söker efter in formation och drar nytta av 
den, och känner till och tar vara på sina rät tigheter. Mer kunniga och engagerade konsumenter 
har inte bara bättre förutsättn ingar att hitta de me st prisvärda produkterna , utan är också mer 
måna om hållbara och etiskt försvarbara inköp. Konsumenternas val och preferenser är också 
bland de viktigaste faktorerna som styr detaljh andelns utveckling. Detaljh andlarna är generellt 
väl lämpade att informera konsumenter och bidra konstruktivt till deras beslut: genom den dagliga kontakten med kunderna och det inflytande  de har på andra aktörer i leveranskedjan 
kan detaljhandlarna informera konsumentern a om produkter som är av högre kvalitet, 
producerade enligt etiska, miljömässiga eller sociala principer. 
Genom att klargöra produktvalen för konsumenterna har detaljhandlarna en  stark potential att 
främja den inre marknadens utveckling inom sin egen sektor, eftersom tillförlitlig, relevant och användbar information om de köpmöjlighe ter som står till buds i EU underlättar för 
konsumenterna att dra full nytta av den inre ma rknaden. Om det är lättare att jämföra olika 
erbjudanden stärks konsumentern as förutsättningar att välja de produkter och tjänster som 
bäst passar deras behov, vilket  samtidigt bidrar till en s und konkurrens. I kombination med 
andra åtgärder för att avhjälpa fragmenteringe n av EU-marknaden bör detta på sikt bidra till 
                                                                 
13 Meddelande från kommissionen till Europaparlamentet, rådet, Europeiska ekonomiska och sociala 
kommittén samt Regionkommittén: En strategi för konsumentpolitiken i EU - att öka förtroendet och tillväxten (COM(2012) 225 final, 22.5.2012). 
 
8 
 en EU-täckande priskonvergens.  Åtgärder för att göra konsumentinformationen tydligare och 
mer tillförlitlig skulle göra extra stor nytta om de kan införas på EU-nivå, eftersom nationella 
åtgärder – även om de är väl utformade – inte  skulle få samma effekter som en verkligt 
integrerad inre marknad. 
 3.1.1 Konsumentupplysning 
Enligt aktuell forskning använder flertalet internetanvändare i Europa nätet för att söka 
information inför inköp, t.ex. för att jämföra pris eller kvalitet innan de be slutar att köpa varor 
online eller via försäljningskana ler utanför internet. Med tanke  på överflödet av information 
vänder de sig ofta till mellanhänder, t.ex. särs kilda jämförelseverktyg online, som kan hjälpa 
dem att hitta de bästa erbjudandena. Även om de nna typ av webbplatser kan vara till nytta för 
konsumenter som vill jämföra erbjudanden finns det också betydande brister i deras funktion 
och praxis14. För att verkligen vara till nytta för konsumenterna måste jämförelseverktygen 
vara anpassade till deras behov, fungera på ett öppet och tillförlitligt sä tt och ge uttömmande 
och lätt tillgänglig information. Det är t.ex . viktigt att dessa webbplatser också visar 
erbjudanden från andra medlemsstater, så att ko nsumenterna kan dra full nytta av den inre 
marknaden. 
Bättre information till konsumenterna handlar dessutom inte bara om att öka konsumenternas 
medvetenhet och därmed underlätta för dem att försva ra sina rättigheter, utan även om att öka 
företagens kunskap om sina skyldigheter en ligt den konsumentlagstiftnin g som gäller på hela 
den inre marknaden. 
I linje med strategin för konsumentpolitiken i Europa och handlingsplanen för e-handel 
kommer kommissionen att arbeta med mellanhände r och handelsföretag i syfte att utveckla 
uppförandekoder, riktlinjer för god praxis eller a ndra verktyg för prisjämf örelse, beroende på 
vilket som är lämpligast. 
I kodexen för EU-onlinerättigheter,  som är en del av den digita la agendan, sammanställs EU-
lagstiftningens bestämmelser om rättigheter i de n digitala miljön på ett klart och överskådligt 
sätt. Kodexen är ett viktigt verktyg för att i nge tillit och förtroende hos konsumenterna och 
bidra till ökad användning av onlinetjänster15. 
 3.1.2 Mer hållbara konsumentbeslut 
Organisationers och produkters miljöprestanda mäts och meddelas i dag via en rad olika 
kanaler och format under olika privata och of fentliga initiativ. Såväl ambitionsnivåer som 
bedömningsmetoder skiljer sig också åt. Detta leder till en mångfald olika system för 
märkning, påståenden om miljöegenskaper oc h rapportering. Harmoniserade europeiska 
metoder på dessa områden skulle leda ti ll ökad insyn och klarare information till 
konsumenterna. I sitt arbete med att utveckla  sådana metoder kommer kommissionen att se 
till att det råder lika  villkor för företag och att kostnaderna blir så låga som möjligt, särskilt för 
små och medelstora företag. 
Åtgärder:  
(1) Kommissionen kommer genom dialog med berö rda parter att utarbeta riktlinjer 
                                                                 
14 Consumer market study on the functioning of e-comm erce and internet market and selling techniques in 
the retail of goods , CIVIC consulting, 2011: 
http://ec.europa.eu/consumers/consumer_resear ch/market_studies/e_commerce_study_en.htm   
15  https://ec.europa.eu/digital-agenda/en/code-eu-online-rights 
 
9 
 för god praxis eller uppförandekoder för att underlätta kons umenternas tillgång 
till tydlig och tillförlitlig information som gör det lättare att jämföra priser, 
kvalitet och miljömässig hållbarhet för varor och tjänster.  
(2) Kommissionen kommer att föreslå europeiska metoder för att mäta och meddela de 
övergripande miljökonsekvenserna av en produkt eller organisation.  
 3.2 Tillgång till mer konkurren skraftiga detaljhandelstjänster 
Tillgången till detaljhandelstjänst er har avsevärt ökat under de se naste åren, både i fråga om 
lokalisering och tillgänglighet. E-handel har blivit en självklar del av många detaljhandlares 
affärsmodeller, vilket leder till ökat ur val av produkter och tjänster och underlättar 
prisjämförelser. Det återstår dock ett anta l frågor att lösa för att konkurrensen inom 
detaljhandeln ska kunna stärkas ytterligare. 
Behovet att undanröja befintliga hinder för etable ringsfriheten, och mer allmänt att stärka 
konkurrensen inom detaljhande lssektorn, hörde till de viktigaste landsspecifika 
rekommendationerna i samband me d 2012 års europeiska planeri ngstermin, vars mål är att 
främja tillväxt och sysselsättning i Europa. A tt införa konkurrensfrämjande åtgärder, särskilt 
vad gäller e-handel, skulle sålede s bidra till att stärka den inre  marknaden, inte minst för små 
och medelstora företag. Enligt vissa aktuella beräkningar16 skulle de ekonomiska effekterna 
av tjänstedirektivet också kunna ge en ökning av EU:s samlade BNP på upp till 2,6 % om 
direktivet genomförs fullt ut. Eftersom gro ssist- och detaljhandelssektorerna tillsammans 
utgör en fjärdedel av mervärdet för samtliga se ktorer som omfattas av tjänstedirektivet torde 
effekterna av att undanröja återstående hi nder inom dessa sektorer vara betydande. 
 3.2.1 Företagsetablering 
Konkurrensen inom detaljhandeln kan stärkas genom att man underlätta r marknadsinträde för 
nya aktörer. För att ett detalj handelsföretag ska bli framgångsri kt är det avgörande att välja 
rätt plats och tidpunkt för etableringen. För att åstadkomma detta krävs inte bara tillgång till 
affärslokaler som sådana, utan också att de taljplaneringen för handeln och den fysiska 
planeringen inte styrs av regl er och procedurer som hämmar konkurrensen på ett omotiverat 
sätt. 
Ansvaret för att garantera en balanserad och hå llbar territoriell planeri ng ligger i första hand 
på medlemsstaterna, och deras beslut kan ib land innebära begränsnin gar av det urval av 
produkter och tjänster som detaljh andlare kan erbjuda. Sådana be gränsningar har t.ex. stor 
inverkan på i) geografisk orga nisation (t.ex. trafik- och trans portinfrastruktur), ii) utrymmet 
för företag att starta och driva butiker, iii) försäljningsställena s format och iv) konsumenternas 
valmöjligheter. Europeiska unionens domstol har bekräftat17 att inskränkningar av 
etableringsfriheten för affärsverksamhet kan vara motiverade om det föreligger tvingande 
hänsyn till allmänintresset, t.ex. miljöskydd, god samhällsplanering eller konsumentskydd, förutsatt att inskränkningarna är  rimliga och proportionella. 
Det är därför viktigt att dels slå vakt om etableringsfriheten och undvika snedvridning av 
konkurrensen, dels respektera andra mål och intressen som också utgör del av den övergripande EU-politiken. Man måste alltså sträva  efter balans i politiken och ta hänsyn till 
bl.a. planeringen för en hållbar utveckling  och till sådana mål som rör territoriell 
                                                                 
16 http://ec.europa.eu/economy_finance/publications/economic_paper/2012/ecp456_en.htm   
17 Se EU-domstolens dom C-400/08, Kommissionen mot Spanien av den 24 mars 2011. 
 
10 
 sammanhållning, hög livskvalitet i städer och på landsbygden, samt kravet att minimera 
miljöpåverkan18. 
Det faktum att tjänstedirektivet är tillämplig t på detta område medför också ett antal 
otvetydiga skyldigheter för medlemsstaterna. Ti ll dessa hör skyldighete n att avskaffa sådana 
villkor som är förbjudna enligt tjänstedirektivet, t.ex. ekonomisk prövning där tillståndsgivningen är beroende av att man kan påvisa att det finns et t ekonomiskt behov eller 
en efterfrågan på marknaden eller en utvärder ing av verksamhetens potentiella eller aktuella 
ekonomiska effekter eller av huruvida verksamheten stä mmer överens med målen i den 
behöriga myndighetens ekonomiska planer ing. I meddelandet om genomförandet av 
tjänstedirektivet
19 understryker kommissionen att man för en  nolltoleranspolitik när det gäller 
återstående fall där otvetydiga  skyldigheter enligt tjänsted irektivet inte uppfylls, t.ex. 
skyldigheten att avlägsna såda na ekonomiska prövninga r som fortfarande tillämpas i vissa 
medlemsstater trots att de är förbjudna enligt tjänstedirektivet. Nolltoleranspolitiken omfattar 
dock inte planeringskrav som tjänar överor dnade syften kopplade till allmänintresset20. 
Med hänsyn till vissa viktiga mål för EU, t.ex. territoriell sammanhållning och miljöskydd, 
behöver man identifiera och sprida bästa prax is i fråga om detalj planebestämmelser för 
handeln, på ett sätt som gör det möjligt att framgångsrikt kombinera en konkurrenskraftig 
detaljhandel med en rättvis och långsik tigt hållbar utveckling av stads- och 
landsbygdsområden i runtom i unionen. 
 3.2.2 E-handel 
E-handelns betydande expans ion har lett till en ökad konku rrens mellan traditionella 
detaljhandlare och online-basera de distributörer, oc h skapar nya möjligheter som kan frigöra 
en betydande tillväxtpotential.  Man bör dock också notera att e-handeln i dag endast utgör 
5 % av detaljhandelns totala omsättning i EU21, och att endast 10 % av EU-medborgare har 
gjort inköp online från en annan medlemsstat, me dan 39 % har gjort sådana inköp från företag 
inom den egna medlemsstaten22. Dessa siffror visar på en stor  outnyttjad potential inom den 
digitala ekonomin. För att kunna utnyttja de möjligheter som online-försäljning ger behöver 
de små och medelstora företagen anpassa sig ti ll denna nya verklighet och välja strategier som 
bygger på flera försäljningskana ler. Små och medelstora före tag med stor internetanvändning 
i verksamheten växer och exporterar dubbelt så  mycket som andra, och skapar också dubbelt 
så många arbetstillfällen23. Som exempel kan nämnas att 97 % av de affärsdrivande 
försäljarna på eBay säljer varor utomlands, och att siffran fortfarande är 94 % om man mäter 
endast bland de minsta tio procenten inom denna kategori24. Detta visar att små och 
medelstora företag med begränsade investeringar kan använda en webbplattform för att nå utländska marknader och utveckla en gränsöve rskridande verksamhet, ibland med betydande 
                                                                 
18 För att bedöma enskilda miljöåtgärders lämplighet kommer olika instrument att användas, bl.a. 
direktivet om strategisk miljöbedömning (direktiv 2001/42/EG). För konkreta projekt, t.ex. byggande av 
shoppingcentrum och parkeringsplatser, ska en inledande bedömning genomföras enligt artikel 4.2 i direktivet om miljökonsekvensbedömning (direktiv 2011/92/EU). Utifrån resultatet av denna ska det 
sedan beslutas om en fullständig miljökonsekvensbedömning bör ske.  
19 COM(2012) 261 final. 
20 Arbetsdokument från kommissionens avdelningar som bifogas meddelandet om genomförandet av 
tjänstedirektivet (SWD(2012)148 final, 8.6.2012). 
21 Källa: Eurostat, ICT usage and e-commerce in enterprises , 2011. 
22 Källa: Eurostat, ICT usage in households and by individuals , 2011. 
23 Internet Matters, the net's sweeping impact on growth, jobs, and prosperity , McKinsey Global institute, 
maj 2011. 
24 Källa: Enabling traders to enter and grow on the global stage , Ebay-studie från juni 2012. 
 
11 
 tillväxtpotential. I en sådan föränderlig  omgivning måste kommissionen noggrant följa 
utvecklingen både inom nätbaserad och tr aditionell detaljhandel, undersöka dessa båda 
grenars respektive roller inom modern detalj handel och på så sätt utforma sina möjliga 
åtgärder så att de  gynnar denna dynamik. 
I detta sammanhang är det viktigt att kontroller a att nya lagstiftningsförslag inte negativt 
påverkar vare sig den traditi onella detaljhandeln eller e-hande ln, i synnerhet när det gäller 
gränsöverskridande försäljning. Det är därför  viktigt att göra noggranna överväganden vid 
förberedelserna av nya lagstiftningsförslag. Ko mmissionen kommer därför  aktivt att granska 
dessa aspekter i allt så dant förberedelsearbete. 
Åtgärder : 
(3) Medlemsstaterna måste åtgärda alla de fa ll där de fortfarande inte fullt ut 
uppfyller sina otvetydiga skyldigheter enligt  tjänstedirektivet i fråga om tillträde 
till och utövande av detaljhandel, bland annat genom att avskaffa all ekonomisk 
prövning enligt artikel 14.5 i direkti vet. Kommissionen kommer att tillämpa 
nolltolerans, där så krävs genom överträdelseförfaranden.  
(4) Kommissionen kommer att 
a) inleda en kontroll av framstegen inom detaljhandelssektorn, bland annat 
genom att granska hur de behöriga myndigheterna i praktiken tillämpar 
detaljplanebestämmelser för handeln oc h bestämmelser om fysisk planering 
när en potentiell aktör vill öppna et t litet, medelsto rt eller stort 
försäljningsställe för detaljhandel, 
b) genom utbyte av god praxis skapa större klarhet kring vad som är en lämplig 
balans mellan etableringsfrihet, fysisk  planering och detaljplanering för 
handeln, miljöskydd och social trygghet.  
 3.3 Att skapa en mer balanserad leveranskedja för livsmedel och icke-
livsmedel mellan företag 
Otillbörliga affärsmetoder är praxis och villk or som starkt avviker från god affärssed och 
strider mot god tro och heder i förbinde lser mellan företag (förkortas nedan B2B, efter 
Business-to-Business ). B2B-leveranskedjan för livsmedel och icke-livsmedel är den kedja av 
transaktioner mellan företag eller mellan företag och offentliga myndigheter som i slutskedet möjliggör leverans av varor till allmänheten fö r personligt bruk eller för användning i hushåll. 
Den består av ett antal olika aktörer, såsom producenter/förädlare och distributörer. En väl 
fungerande B2B-leveranskedja för livsmedel och icke-livsmedel är avgörande för att dessa 
delsektorer ska kunna uppnå sin ekonomiska potential. Otillbör liga affärsmetoder påförs 
vanligtvis den svagare parten i en si tuation med ojämna styrkeförhållanden. 
Rättvisa förhållanden i B2B-handeln hjälper till att garantera att transaktioner mellan företag i 
såväl livsmedels- som icke-livsmed elssektorer fungerar på ett sunt  sätt. Det framhålls även att 
otillbörliga affärsmetoder kan på verka kapaciteten hos företag att investera och ägna sig åt 
innovation, särskilt när det gälle r små och medelstora företag. Ett exempel på otillbörliga 
affärsmetoder kan vara sådan praxis som innebär att återförsäljare återför en del av den risk 
som är förknippad med detaljhandel till leverantören. Detta kan till exempel ske vid låg försäljning, nedsatta priser eller i samband med inventering. Andra exempel på otillbörliga 
affärsmetoder kan vara begränsningar av  regionalt utbud som följer av att vissa 
multinationella leverantörer hindrar återförsälja re från att köpa identiska varor över gränserna 
 
12 
 från en central plats varifrån de kan spridas till andra medlemsstater . Sådana begränsningar 
skapar en fragmentering av marknaden och ka n resultera i betydande grossistprisskillnader 
mellan länderna. Om dessa problem kan åtgärd as skulle sådana skillnader minska, och 
detaljhandlarna skulle därmed lättare kunna föra ut den inre marknadens alla fördelar till 
konsumenterna. 
Det finns olika sätt att komma tillrätta med otillbörliga affärsmetoder på nationell nivå. 
Medlemsstater kan införa system för självreg lering eller tvingande bestämmelser, men de 
system som införs skiljer sig vanligen från en  medlemsstat till en annan. De medlemsstater 
som inte infört några rambestämmelser om otillbörliga affärsmetoder menar vanligen att den allmänna konkurrensrätten är tillräckligt effektiv för att komma åt sådan praxis, eller att det finns ett motstånd mot att begränsa parternas av talsfrihet, i synnerhet när det inte föreligger 
något brott mot konkurrensreglerna. 
Arbetet inom högnivåforumet för en bättre funger ande livsmedelskedja är ett exempel på hur 
berörda parter tillsammans strävat efter en sj älvreglerande lösning inom livsmedelssektorn. 
En expertplattform för B2B-avtalsvillkor ( Expert Platform on B2B Contractual Practices ) har 
utformat en uppsättning principer för god sed i vertikala förbindelser i livsmedelskedjan. 
Dessa principer har undertecknats av elva organi sationer som företräder olika intressen i EU:s 
försörjningskedja för livsmedel
25, och expertgruppen har också arbetat på en 
sanktionsmekanism. Trots gemensamma insatser fick den föreslagna ramen emellertid inte 
stöd från företrädare för hela livsmedelskedja n, och man lyckades heller inte enas kring 
effektiva sanktioner vid överträdelser. Arbete pågår för att nå en kompromiss i fråga om 
denna sektorspecifika strategi, och kommissionen kommer att fort sätta att följa utvecklingen i 
detalj. 
För att hitta effektiva lösningar i fråga om otillbörliga affärsmetoder i hela B2B-
leveranskedjan behöver man dock anlägga e tt bredare perspekti v. Förändringar inom 
detaljhandeln, framför allt ut vecklingen av "blandade" form at, innebär att otillbörliga 
affärsmetoder kan uppkomma även i andra B2B- sektorer, såväl inom leveranskedjan för 
livsmedel som icke-livsmedel. 
 3.3.1 Hur kan man komma till rätta med otillbörliga affärsmetoder? 
Som en del av denna handlingsplan antar kommissionen parallellt en grönbok som specifikt 
tar upp otillbörliga affärsmetoder inom leveranskedjan för livsmedel och icke-livsmedel. Grönboken kommer att utgöra inle dningen av ett samråd i denna fråga, där resultaten 
förväntas vara klara i slutet av våren 2013. Utifrån resultatet av samrådet kommer 
kommissionen sedan att överväga lä mpliga ytterligare steg under 2013. 
Åtgärd:  
(5) Kommissionen kommer att anta en gr önbok där man diskuterar vissa 
gemensamma drag hos de otillbörliga affärsmetoder som förekommer inom B2B-
leveranskedjan för livsmedel och icke-l ivsmedel, samt inleda ett samråd vars 
resultat kommer att göras tillgängliga i slutet av våren 2013. Resultaten av 
samrådet kommer att ingå i en konsekvensbedömning av de olika 
handlingsalternativen för att behandla denna fråga på EU-nivå.  
                                                                 
25 AIM, Ceja, CELCAA, Clitravi, Copa-Cogeca, E RRT, EuroCommerce, Euro Coop, FoodDrinkEurope, 
UEAPME and Ugal. 
 
13 
  3.4 Att utveckla en mer mi ljömässigt hållbar leverans kedja för detaljhandeln  
En optimering av miljöprestanda i EU:s grossist - och detaljhandelsled (t.ex. genom att minska 
matavfall och onödiga förpackningar och genom att arbeta för miljömässigt hållbara inköp) 
kan leda till ökad levnadsstandard  och bättre livskvalitet i EU, och samtidigt spara resurser 
och stödja innovativa små och medels tora företag som främjar miljön. 
 3.4.1 Mer hållbar produktion och konsumtion 
Detaljhandlarna intar en central position när det gäller att främja mer hållbara 
konsumtionsmönster, inte bara genom de dagliga kontakterna med miljontals konsumenter i Europa, utan också genom sina egna insats er och sitt samarbet e med leverantörerna. 
Forskningsresultat
26 visar att det är av avgörande betyde lse att detaljhandelsföretag strävar 
efter att erbjuda produkter som är mer hållbara och miljövänliga, och därmed rör sig i riktning 
mot mer miljövänliga leveranskedjor27. Vissa detaljhandelsföretag har redan utvecklat sådana 
strategier, och har också med framgång infö rt dem i sin dagliga affärsverksamhet. 
Detaljhandlarna har en viktig roll för att vä gleda sina kunder i rikt ning mot mer hållbara 
konsumentbeslut och hjälpa dem att reda ut den förvirring som ofta uppstå r kring olika system 
för miljömärkning och miljöpåståenden om produkter, bland annat genom att främja tydlig och jämförbar information om produkters miljöpåverkan
28 och öka kännedomen om EU-
miljömärket. 
En annan viktig fråga gäller en ergibesparing. Potentialen för livsmedelsbutiker att förbättra 
energieffektiviteten är särskilt stor. Till de vi ktigaste åtgärderna hör att förbättra kyl- och 
frysdiskar, att återvinna den värme som är en  biprodukt av kylningsanläggningar för att värma 
upp utrymmen, samt att öka användn ingen av naturliga köldmedier29. 
 3.4.2 Att minska slöseriet med livsmedel 
För att kunna uppnå hållbara konsumtionsmönster måste vi arbeta för att öka medvetenheten 
och hjälpa konsumenterna att begränsa slöserie t med livsmedel. Slöseriet beror främst på i) 
ineffektivitet i leveranskedjan ii) ineffektiv lagerhantering, iii) marknadsstrategier och iv) 
vissa normer för försäljninge n (produkter kasseras på grund av skador eller fel på 
förpackningar trots att varken livsmedlets kvalitet  eller säkerhet påverkas). För att ta itu med 
denna mycket angelägna fråga överväger kom missionen för närvarande hur man bäst kan 
begränsa slöseri med livsmedel genom hela leve ranskedjan, för att kunna minska förlusten av 
ätbara livsmedel med 50 % till år 2020 enligt det mål som anges i färdplanen för resurseffektivitet. 
                                                                 
26 Sectoral Reference Document on Best Environmental Management Practices (BEMPs) in the Retail 
Trade Sector . 
27 JRC/IPTS Pilot Reference Document on Best Envi ronmental Management Practice in the Retail Trade 
Sector  (2011), http://susproc.jrc.ec.europa.eu/activities/ emas/documents/RetailTradeSector.pdf  och 
JRC/IPTS (Styles mfl.), Environmental Improvement of Product Supply Chains:: A Review of European 
Retailer' Performance, Resources, Conservation and Recycling 65  (2012) 57–78, och Environmental 
Improvement of Product Supply Chains:  Proposed Best Practice Techniques, Quantitative Indicators 
and Benchmarks of Excellence for Retailers, Journal of Environmental Management 110  (2012) 135–
150. 
28  Som angavs i inremarknadsakten kommer kommissionen 2013 att anta ett meddelande om en inre 
marknad för miljövänliga produkter, med harmoniserade kriterier och metoder för att fastställa vissa 
produktkategoriers miljöpåverkan. 
29 JRC/IPTS Pilot Reference Document on Best Envi ronmental Management Practice in the Retail Trade 
Sector for a description of techniques to explore the Retail Sector's significant energy-saving potential . 
 
14 
 Detaljhandelns roll som mellanhand är avgörande för att slöseriet med livsmedel ska kunna 
minskas. I EU:s hållbarhe tsforum för detaljhandeln30 kan berörda aktörer av olika kategorier 
utbyta bästa praxis för bättre hållbarhet inom detaljhandeln och identifiera de möjligheter och 
hinder som kan gynna eller hindra arbetet för hållbar konsumtion och produktion. Forumet inrättades i kölvattnet  av handlingsplanen för hå llbar konsumtion samt hållbar 
industripolitik
31 och har redan gripit sig an flera viktiga miljöfrågor, inklusive slöseri med 
livsmedel, genom gemensamma frivilliga åtgärder32. 
 
Åtgärder:  
(6) Kommissionen kommer inom befintliga EU -forum att uppmuntra detaljhandlare 
att verka för att minska slöseri med livs medel utan att för den skull äventyra 
livsmedelssäkerheten, bl.a. inom ramen fö r detaljhandelsavtalet om reducering av 
avfall (det kan t.ex. gälla åtgärder för ökad medvetenhet och bättre kommunikation 
eller åtgärder för att underl ätta distribution till liv smedelsbanker.). Kommissionen 
kommer också att arbeta med en långsiktig strategi för att minska slöseriet med 
livsmedel, och ska bl.a. lägga fram ett meddelande om hållbar livsmedelshantering 
2013.  
(7) Genom dialog med berörda parter komme r kommissionen att identifiera bästa 
praxis för att göra leveranskedjan miljövänligare och mer långsiktigt hållbar och 
minimera energiförbrukningen vid fö rsäljningsställena. Ko mmissionen kommer i 
befintliga forum också att uppmuntra de taljhandelsföretagen att tillämpa den 
bästa praxis man enats om.  
 3.5 Att främja innovativa lösningar 
Innovation är en av de viktigaste faktorerna  bakom ekonomisk tillväxt, och detaljhandeln 
bidrar ofta till att driva på denna innovation. Detaljis ter måste följa konsumtionstrender 
noggrant, och medverkar också till att forma dem. Dessutom för de givetvis vidare den 
kunskap de samlar på sig till si na leverantörer. Detaljhandlare både genererar och förmedlar 
således innovation, och inför ofta  tidigt ny teknik i olika led i leveranskedjan. Som tidiga 
användare av nya tekniska lösningar bidrar de  således till innovati on och mervärde genom 
hela kedjan. Inom logistiken möjliggör ”intelli genta lagersystem” hos detaljhandlare att tung 
last kan flyttas lättare och sna bbare än manuellt, och därför mer effektivt, vilket minskar 
risken för olyckor samtidigt som det ökar pr oduktiviteten. Vissa de taljhandlare har också 
utvecklat avancerade system för att plocka ut oc h leverera produkter som beställs via internet, 
vilket bidrar till att göra leverans kedjan mer hållbar miljömässigt. 
                                                                 
30 http://ec.europa.eu/environment/industry/retail/index_en.htm   
31 Meddelande från kommissionen till Europaparlamentet, rådet, Europeiska ekonomiska och sociala 
kommittén och Regionkommittén om handlingsplanen för hållbar konsumtion och produktion samt en hållbar industripolitik, KOM(2008) 397 slutlig. 
32  Detaljhandelsavtalet om reducering av avfall ( Retail Agreement on Waste ) 
(http://ec.europa.eu/environment/industry/retail/event_2012/pdf/retail-agreement-on-waste.pdf) undertecknades i oktober 2012 vid detaljhandelsforumets årliga sammankomst. Det undertecknades av 
19 detaljhandelsföretag och sammanslutningar som genom avtalet förbinder sig att senast i mitten av 
2014 ha genomfört minst två initiativ för att öka medvetenheten om behovet av att minska slöseriet med livsmedel. 
 
15 
 Många detaljhandelsföretag i EU har emellertid in te förnyat sig tillräck ligt för att kunna dra 
full nytta av ny teknik. Detta kan delvis kopplas till vissa särdra g hos detaljhandeln (t.ex. att 
koncept är lätta att kopiera, att handeln alltid drivs av kundernas  önskemål, att detaljistledet 
inte är högteknologiskt till sin na tur samt att det ingår en st ark servicekomponent). Men vid 
en internationell jämförelse kan det konstate ras att detaljhandlare i USA har investerat 
förhållandevis mycket i innovation i detaljhandeln. 
Man bör därför söka vägar för att underlä tta för detaljhandlare att engagera sig i 
flaggskeppsinitiativet Innovations unionen, som innehåller en i nnovationsstrategi som täcker 
hela vägen från forskning till försäljning till slutkund33. Man bör också undersöka hur 
innovativa tekniska lösningar kan bidra till at t komma till rätta med den fragmentering av 
marknaderna som bl.a. orsakas av skillnader mellan medlemsstaternas regelverk. Tekniska 
lösningar skulle ibland även kunna göra det lättare att avska ffa krångliga och kostsamma 
regler. Om man kan medverka till att forskning sresultat och idéer kommer ut snabbare på 
marknaden genom ett större deltagande från  detaljhandlarna sku lle detta också öka 
produktiviteten inom detaljhandeln generellt. 
Genom att skapa lika konkurrensvillkor för e konomiska aktörer som är verksamma inom 
innovation kan man bidra till ökad in tegration av den inre marknade n och samtidigt ta vara på 
god praxis från innovativa små och medelstora företag. De flesta små och medelstora företag 
har stor kapacitet för innovation, oavsett om  de är unga högteknologiska företag eller 
traditionella hantverksföretag, och oavsett om de  är verksamma på lokala marknader eller har 
kunder över hela världen. Mer än en fjärdedel (2 7 %) av de små och medelstora företag inom 
EU som sysslar med innovation införde nya elle r förbättrade produkter på marknaden bara 
under 200834. 
Inom detaljhandeln har små och medelstora före tag en mycket viktig roll när det gäller att 
trygga tillgängligheten på varo r och tjänster för konsumenter, såväl i fråga om tid och rum 
som utbud. Eftersom detaljhandeln är en starkt  konsumentorienterad sektor medför de små 
och medelstora företagens djupa marknadskänne dom att de ofta tidigt kan se var ny teknik 
kan bidra till att tillgodose konsumentefterfråga n. Genom sin organisatori ska flexibilitet har 
de små och medelstora företagen dessutom re lativt lätt att nyutveck la eller modifiera 
produkter eller tjänster på ett sätt so m bäst tillgodoser konsumenternas behov. 
 3.5.1 Produktmärkning  
Olika märkningskrav kan hindra oper atörer från att fritt söka leve rantörer inom EU i jakt på 
bästa möjliga pris. I EU:s befintliga regelverk för märkning av livsmedel35 harmoniseras den 
information om livsmedel som ska vara obligatorisk. Samtidigt lämnar direktivet dock utrymme för att medlemsstaterna på vissa villkor inför ytter ligare obligatoriska krav på 
nationell nivå. Detta betyder a tt även om medlemsstaterna gene rellt tillämpar liknande regler 
behövs det i vissa fall en bedömning land fö r land om en produkt som man vill saluföra 
uppfyller kraven på märkning. Det komplicerade rä ttsläget gör det svårare för företag att göra 
inköp över gränserna och att dra nytta av potentiella stordriftsfördelar. 
                                                                 
33 Meddelande från kommissionen till Europaparlamentet, rådet, Europeiska ekonomiska och sociala 
kommittén samt Regionkommittén flaggskeppsinitiativ i Europa 2020-strategin Innovationsunionen, 
(KOM(2010) 546 slutlig, 6.10.2010). 
34 Innovationsunionen, rapport om konkurrenskraft 2011. http://ec.europa.eu/research/innovation-
union/index_en.cfm?section=competitiveness-report&year=2011   
35 Genom direktiv 2000/13/EG harmoniseras de allm änna bestämmelserna om märkning av livsmedel. 
Direktivet kommer från den 13 december 2014 att ersättas av förordning 1169/2011. 
 
16 
 Tydligare regler på detta område skulle ge fö rdelar för alla berörda parter. Det kommer att 
inledas en genomförbarhetsstudie för att utreda  möjligheten att på försöksbasis inrätta en 
databas som skulle sammanföra information om märkningskrav på EU-nivå och nationell 
nivå, och på så sätt göra dessa bestämmelser lätt tillgängliga fö r alla. Man kan också ta hjälp 
av innovativ teknik (t.ex. att i butiker använda  streckkodsskannrar i stället för traditionella 
etiketter för att tillhandahålla den nödvändiga informationen), vilket  ibland bidrar till 
kostnadseffektiva och konsum entinriktade lösningar. 
 3.5.2 Elektroniska betalningar 
Enligt en färsk undersökning som offentliggjorts av Europeiska centralbanken36 medför de 
betalningstjänster som behövs för detaljhandeln relativt stor a kostnader för samhället. I 
genomsnitt uppgår dessa kostnader till 1 % av BN P, eller cirka 130 miljarder euro för 2009. 
Omkring hälften av dessa samhälle liga kostnader belastar banker och 
betalningsinfrastrukturer, medan 46 % bärs av detaljhandlarna. Uppgifterna om samhälleliga 
kostnader innefattar inte avgifter som betalas t ill andra marknadsaktörer i transaktionskedjan 
för betalningstjänsten. Om sådana avgifter ingår skulle den tota la kostnad för betalningar som 
belastar detaljhandlarna vara ännu större än  de som belastar banker och infrastrukturer. 
Hanteringen av betalningar utgör alltså en be tydande del av kostnaderna för näringsidkare i 
EU. 
Elektroniska betalningar erbj uder viktiga möjli gheter på detta område. Marknaden för 
detaljistbetalningar är dynamisk  och har sett en betydande utveckling i och med e-handeln. 
Även om banker och kortbetalningssystem fortfa rande har en dominerande ställning när det 
gäller detaljistbetalningar har även alternativa betalningsformer börjat växa fram, t.ex. icke 
kortbaserade betalningar via internet och mobila  betalningar – det sistnämnda kopplat till den 
ökande succén för smarttelefoner – och det finns en stor tillväxtpotential för dessa 
betalningsformer37. 
Kommissionens grönbok om kort-, internet- och mobilbetalningar38 syftar till att främja en 
integrerad europeisk marknad inom dessa om råden, till förmån för både konsumenter och 
handlare. Till fördelarna med en sådan ökad integration hör följande: 
− Ökad konkurrens mellan betaltjänstelever antörer samt lika konkurrensvillkor mellan 
etablerade och nya aktörer. 
− Större valfrihet och bättre översikt över be talningstjänster för bå de konsumenter och 
handlare. 
− Ökad innovation i fråga om betalningstjänste r och ökad säkerhet, vilket också gynnar e-
handelns utveckling. 
I samband med grönboken och de efterföljande sa mråden med berörda parter identifierades 
några av de hinder som hämmar utvecklingen av en mer integrerad marknad för kort-, 
internet- och mobilbetalningar. Det gällde bl.a. följande: 
                                                                 
36 The social and private costs of retail payment instruments: a European Perspective , Occasional Paper 
Series, ECB, No. 137,  Frankfurt, september 2012. 
37 Banken för internationell betalningsutjämning: Report of the Working Group on Innovations in Retail 
Payments , maj 2012. 
38 Grönbok – Mot en integrerad europeisk marknad för kort, internet- och mobilbetalningar, (KOM (2011) 
941 slutlig, 11.1.2011). 
 
17 
 − Begränsningar av marknadstillträdet för nya tjänsteleverantörer, såväl vad gäller 
kortbaserade som icke-kortbaserade betalninga r. (t.ex. i fråga om externa leverantörers 
tillgång till information om betalkonton eller nya betaltjänsteleverant örers tillträde till 
clearing- och avvecklingssystem). 
− De multilaterala förmedlingsavgifterna för kortbetalning, som i vissa fall är för höga och 
i varje fall varierar kraftigt mellan olik a medlemsstater. Såda na avgifter utgör 
huvuddelen av de avgifter som inlösande in stitut ålägger handl are för att godkänna 
kortbetalningar. 
− Hinder som gör det svårt eller omöjligt för handlare att dra nytta av gränsöverskridande 
eller centraliserad inlö sen av kortbetalningar. 
− Bristande standardisering och interoperabilite t för kort-, internet- och mobilbetalningar, 
vilket leder till svagare incitament för ha ndlare att investera i den infrastruktur som 
behövs, t.ex. betalterminaler. 
Vissa av de åtgärder som behövs för att ta itu med dessa frågor skulle kunna införas i 
samband med översynen av direktivet om betaltjänster39 och utvecklingen av en bättre modell 
för styrningen av betalningar inom detaljh andeln i EU. Kommissionen aviserade också ett 
kommande lagförslag om multilaterala fö rmedlingsavgifter i sitt meddelande om 
inremarknadsakt II40. 
 
Åtgärder:  
(8) Kommissionen kommer under 2013 att star ta ett innovationsinitiativ för 
detaljhandeln, där den med stöd av sp ecialister kommer att undersöka hur 
detaljhandeln kan bidra med – och dra ny tta av – innovativa produkter, tjänster 
och tekniska landvinningar. På basis av detta kommer kommissionen sedan att 
utarbeta konkreta åtgärder för att främja  detaljhandelns konkurrenskraft. Man bör 
särskilt arbeta för att snabbare få ut fo rskningsresultat på marknaden, integrera 
den elektroniska handeln med den traditionella detaljhandeln, söka nya sätt att 
informera konsumenter om produkter oc h utveckla lagar och normer som gynnar 
och underlättar innovation.  
(9) Kommissionen kommer också att undersöka mö jligheterna att inrätta en särskild 
databas för alla EU-bestämmelser och nationella bestämmelser om 
livsmedelsmärkning, och samtidigt se över  hur det kan bli lättare att få reda på 
vilka märkningsregler som gäller för varje produkttyp. 
(10) Vidare kommer kommissionen att på följan de sätt att verka för en bättre 
integration av marknaderna för kort -, internet- och mobilbetalningar: 
a) Se över direktivet om betaltjänster. 
b)  Skapa en bättre styrningsmodell för betalningar inom detaljhandeln.    
                                                                 
39 Europaparlamentets och rådets direktiv 2007/64/EG av den 13 november 2007 om betaltjänster på den 
inre marknaden och om ändring av direktiven 97/7/EG, 2002/65/EG, 2005/60/EG och 2006/48/EG samt upphävande av direktiv 97/5/EG (EUT L 319, 5.12.2007, s. 1). 
40 Meddelande från kommissionen till Europaparlamentet, rådet, Europeiska ekonomiska och sociala 
kommittén samt Regionkommittén: Inremarknadsakt II – Tillsammans för ny tillväxt (COM(2012) 573 final, 3.10.2012). 
 
18 
 c) Lägga fram ett lagförslag om multila terala förmedlingsavgifter för 
kortbetalningar.  
 3.6 Att skapa gynnsammare arbetsvillkor 
En god rörlighet på arbetsmarknaden är mycket  viktigt för att detaljh andeln ska kunna ge 
arbetstillfällen för ungdomar, okva lificerade arbetstagare och sä songsarbetare (32 % av alla 
anställda i detaljhandeln är lågutbildade eller yrkesutbildade, jämfört med i genomsnitt 27 % av arbetskraften som helhet). I många fall är ett jobb i de taljhandelssektorn en första 
anställning för någon som kommer in på eller återkommer till arbetsmarknaden (15 % av alla 
anställda inom detaljhandeln är  under 24 år gamla, jämfört med 9 % på arbetsmarknaden som 
helhet). Dessutom arbetar 30 % av de anställda i sektorn deltid, jämfört med ett totalt 
genomsnitt på 20 %
41. 
Med tanke på det stora antalet anställda inom detaljhandeln är det särskilt viktigt att sektorn 
drar full nytta av den underlä ttade rörligheten för arbetsta gare, så att kompetensen kan 
användas där den bäst behövs. Detta är av av görande betydelse för att optimera sektorns 
bidrag till tillväxten i EU, och de åtgärder som föreslås kommer att bidra till ett bättre 
utnyttjande av den tillgängliga arbetskraften, särskilt för små och medelstora företag med 
tanke på den höga andelen egenföretagare i sektorn. 
 3.6.1 Obalans mellan utbud och efterfrågan på kompetens 
Den rådande obalansen mellan den tillgäng liga arbetskraftens kvalifikationer och 
detaljhandelns behov är ett vik tigt problem som måste lösas fö r att få sektorn att fungera 
optimalt. För att komma till rätta med problemet behöver dagens och framtidens arbetskraft sträva efter att skaffa sig rätt  uppsättning kvalifikat ioner, vilket ställe r krav på en noggrann 
förhandsbedömning av behoven. Att identi fiera kompetensbehoven och uppmärksamma 
brister och obalanser är särski lt viktigt när det gäller att förbättra anställbarheten för 
ungdomar som söker sitt första jobb, långtidsarbetslösa, äldre arbetstagare, invandrare och funktionshindrade. Den löpande tekniska ut vecklingen och ökade automatiseringen i 
detaljhandeln kräver också att arbetstagarn a kontinuerligt uppdaterar sina kunskaper för att 
anpassa sig till föränderliga arbetsuppgifter.  
Offentliga investeringar kommer inte att räck a till för att uppnå dessa mål. Ansvaret för 
investering i kompetens måste dela s, och detaljhandelssektorn måst e själv spela en större roll, 
vid sidan av staten, enskilda och utbildnings väsendet. Även om det råder ett ekonomiskt 
klimat med starkt fokus på budgetbesparingar är det aldrig en klok väg att spara in på 
investeringar i utbildning. Tvärtom är om fattande och välriktade investeringar i 
kompetensutveckling både ett sätt att få ut bä sta möjliga värde för de satsade pengarna och ett 
sätt att ta till vara människors potential.  Såsom betonas i kommissionens meddelande En ny 
syn på utbildning
42 måste insatserna för att modernis era utbildningssystemen mångdubblas 
om vi i framtiden ska kunna ha en tillräckligt välutbildad arbetskraft med rätt färdigheter. 
Företag inom detaljhandeln bör spela en viktig  roll i utformningen av nya kursplaner, bidra 
                                                                 
41 Structural features of distributive trades and their impact on prices in the euro area , ECB, tillfällig 
rapport (Occasional Paper) 128, september 2011. 
42  Meddelande från kommissionen till Europaparlamentet, rådet, Europeiska ekonomiska och sociala 
kommittén och Regionkommittén: En ny syn på utbildning: att investera i färdigheter för att uppnå bättre socioekonomiska resultat (COM(2012) 669 final, 20.11.2012). 
 
19 
 till att utveckla yrkesutbildni ngs- och lärlingsprogram och be driva ett nära samarbete med 
utbildningssektorn för att iden tifiera områden som behöver prio riteras. Miljökompetens bland 
de anställda eller förbättring av förhållandena till leverantörer kan höra till sådana prioriteringar. Att stärka fö rbindelserna mellan skola och näringsliv, t.ex. genom sådana 
varvade utbildningar för lärlingar som stöds av den europeiska alliansen för 
lärlingsutbildning
43 och genom att införa olika former av  praktik och stipendier kan vara till 
nytta för båda parter: detaljhandeln kan försäkra sig om att få tillgång till arbetskraft med rätt 
kompetens, samtidigt som skolor och utbildningsinstitut kan locka till sig fler elever om deras 
kursplan leder fram till en examen som är eftertraktad på arbetsmarknaden. På EU-nivå har det dessutom nyligen utvecklats och testats vissa sektorsspecifika verktyg som ska gynna 
starkare och bättre strukturerad e partnerskap mellan företag och de som utbildar arbetskraften. 
Bland sådana verktyg kan de sektorskompetensallianser
44 som föreslås enligt det nya 
programmet Erasmus för alla45 vara särskilt lämpade för att hantera detaljhandelns specifika 
behov. Förnyelseprojekt för eftersatta geografis ka områden är ett annat bra exempel på hur 
detaljhandelsföretag kan samarbeta med lo kala myndigheter för att bl.a. bekämpa 
långtidsarbetslöshet. 
Hur stora obalanserna mellan tillgång och efterfrågan på kvalifikationer är varierar kraftigt 
mellan olika sektorer och länder i EU, och detta  gäller också obalanser nas varaktighet över 
tiden. För att minska de kunskapsbrister som missgynnar både företag och arbetssökande behöver de berörda parterna i detaljhandelssekt orn, dvs. företagen själva och företrädare för 
arbetsmarknadens parter, samarbeta för att definiera sektorns kom petensbehov på kort, 
medellång och lång sikt, såväl i kvali tativa som i kvantitativa termer.  
Det branschspecifika europeiska kompeten sråd som inrättades 2012 väntas spela en 
avgörande roll i arbetet med att sammanställa fakta om kompetenssituationen inom såväl grossist- som detaljhandeln, i samarbete med li knande organ som är verksamma i sektorn på 
nationell nivå. Kompetensrådens arbete komme r att bidra till den nyligen etablerade 
kompetenskartan för EU
46, eftersom de genom att ta fram information om 
arbetskraftsbehovens och syssels ättningens utveckling kommer at t göra det lättare att förutse 
och förebygga kompetensbrister och obalanser. Tidigare information kommer således att 
underlätta för både företag och enskilda i medl emsstaterna att fatta väl underbyggda beslut 
och göra rätt investeringar. 
 3.6.2 Den informella ekonomin 
Svart arbete är ett betydande problem inom  detaljhandeln. De som arbetar inom den 
informella ekonomin47 saknar ofta sjukförsäkring och andr a sociala förmåner. Detta medför 
stora sociala risker, låg inkomst och dålig so cial trygghet för dessa arbetstagare. Dessutom 
medför den informella ekonomin förlorade budge tinkomster i form av uteblivna skatter och 
sociala avgifter, och därmed en tyngre skattebö rda än nödvändigt på deklarerat arbete och 
sämre konkurrenskraft för den berörda medlemsstaten. 
                                                                 
43  Meddelande från kommissionen till Europaparlamentet, rådet, Europeiska ekonomiska och sociala 
kommittén samt Regionkommittén: sysselsättning åt ungdomar (COM(2012) 727 final, 5.12.2012) 
44  http://ec.europa.eu/education/news/20120425_en.htm 
45  Meddelande från kommissionen till Europaparlamentet, rådet, Europeiska ekonomiska och sociala 
kommittén och Regionkommittén: Erasmus för alla  – EU:s program för allmän utbildning, 
yrkesutbildning, ungdom och idrott (KOM(2011) 787 slutlig, 23.11.2011) 
46  http://euskillspanorama.ec.europa.eu/ 
47 Med informell ekonomi menas verksamhet och inkomster som helt eller delvis faller utanför offentlig 
reglering och beskattning. 
 
20 
 Kommissionen kommer att inbjuda alla berörda parter till en dialog för att bedöma den 
informella ekonomins inverkan på arbetsvillkor , och för att diskutera hur man kan utforma en 
EU-strategi för att ta sig an problemet48. 
Kommissionens avdelningar kommer att ar beta tillsammans för att se till att 
detaljhandelssektorns särdrag b eaktas vid genomförandet av alla åtgärder som syftar till att 
bekämpa den informella ekonomin.  
Åtgärd:  
(11) Kommissionen kommer att öka samarbetet med arbetsmarknadens parter för att 
skapa bättre villkor för att matcha tillgänglig kompetens med detaljhandelns behov, 
särskilt genom att identifiera och bättr e föregripa kommande arbetsmarknadsbehov 
som ett led i arbetet inom europeiska kompetensrådet, samt genom att verka för att 
detaljhandeln ska utöka sina egna ans trängningar för att vidareutbilda och 
omskola personal.  
 3.7 Internationell dimension 
De internationella handelshindren inom detaljh andeln, bland annat hinder för etablering eller 
tillgång till annorlunda leveransmetoder som fr anchising och e-handel, hämmar tillväxt och 
sysselsättning på ett betydande sätt. För närvarande är omkring 36 miljoner arbetstillfällen i EU direkt eller indirekt beroende av hande ln. Tillträde till tredjelandsmarknader skapar 
viktiga kanaler för europeiska aktörer, särskilt små och mede lstora företag, genom att de 
därigenom kan utnyttja ti llväxten på dessa marknader. Detaljh andelns tillträde till marknader i 
tredjeland har således en betydande tillväxtför stärkande potential för EU:s ekonomi. Sektorn 
kan spela en viktig roll som motor för eur opeisk export genom att erbjuda EU-tillverkade 
varor i tredjeland och bana väg för de små oc h medelstora företagens tillgång till dessa 
marknader. Man bör därför i nära samarbete med detaljhandeln utforma en EU-strategi för att 
verka för ett öppnande av den internationella handeln inom sektorn och ta itu med befintliga hinder, särskilt genom att 
− samla in rikligare information om de hinder för detaljhandel som läggs ut av 
tredjeländer och på så sätt hjälpa de berörda kommissi onsavdelningarna att övervaka 
tillämpningen av befintliga frihandelsavtal och förbereda förhand lingarna för framtida 
avtal, och 
− vidareutveckla hjälpcentralen fö r små och medelstora företag ( SME Helpdesk )
49 och 
exportrådgivningstjänsten och databasen om marknadstillträde, genom att låta dessa 
funktioner även omfatta tjänster.  
                                                                 
48 I kommissionens arbetsprogram för 2013 nämns särsk ilt inrättandet av en europeisk plattform för att 
bekämpa svartarbete. Syftet med denna plattform är att försöka täcka alla de viktigaste områdena som 
påverkas av svartarbete och att främja mer ändamå lsenliga metoder för att bekämpa problemet, bland 
annat genom att öka samarbetet, utbyta bästa praxis och utforma gemensamma principer. Initiativet aviserades först i kommissionens meddelande till Europaparlamentet, rådet, Europeiska ekonomiska 
sociala kommitten samt Regionkommittén: Att skapa förutsättningar för en återhämtning med ökad 
sysselsättning (COM(2012) 173 final, 18.4.2 012, även kallat ”sysselsättningspaketet”).  
 
49 En hjälpfunktion som kommissionen inrättat för att be svara frågor från företag, med särskilt fokus på 
små och medelstora företag. 
 
21 
  4. SLUTSATS  – EN KONTINUERLIG  DIALOG  MED  DETALJHANDELN 
Med tanke detaljhandelns potential för tillväxt oc h sysselsättning i EU som helhet behövs det 
en sammanhängande och övergripa nde strategi för att ta itu med de flaskhalsar som idag 
hämmar sektorns dynamik. 
För att frigöra sektorns potential behöver man bland annat förbättra konsumenternas tillgång 
till mer konkurrenspräglade och långsiktigt hå llbara detaljhandelstjänster, underlätta för 
konsumenterna att fatta bättre underbyggda köpbeslut , förbättra balansen i leveranskedjan till 
detaljhandeln, stödja innovativa lö sningar, snabbare omsätta fo rskningsresultat i produkter på 
marknaden och förbättra arbetsvillkoren  för dem som arbetar inom sektorn. 
För att snarast fullborda en verklig inre marknad för detaljhandel bör de elva konkreta 
åtgärder50 som föreslås i denna handli ngsplan genomföras senast 2014. Det är också viktigt att 
denna handlingsplan genomförs parallellt med andra initiativ, särskilt arbetet för ett 
fullständigt genomförande av tjänstedirektivet oc h direktivet om elektronisk handel samt det 
pågående initiativet inom betalningsområdet. 
Kommissionen kommer att övervaka utveckli ngen och rapportera om framstegen med 
genomförandet av denna handlingsplan, och ko mmer att lägga fram en rapport om detta 2015. 
Övervakningen av arbetet kommer att ske utif rån de diskussioner som bedrivs inom EU:s 
institutioner, med medlemsstaterna samt med fö reträdare för detaljhandeln och andra berörda 
parter i arbetsgruppen för konkurre nskraft inom detaljhandeln. 
 
 
                                                                 
50 Alla åtgärder som kommissionen föreslås vidta enligt detta dokument är förenliga med den nuvarande 
fleråriga budgetramen för 2007–2013 och med förslaget till ny flerårig budgetram för 2014–2020.