SV    SV  EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION 
Bryssel den 08.10.2004 
KOM(2004)643 slutlig 
2004/0241 (CNS)   
Förslag till 
RÅDETS BESLUT 
om undertecknande av ett avtal mellan Euro peiska gemenskapen och Republiken San 
Marino om åtgärder likvärdiga med de som fö reskrivs i rådets direktiv 2003/48/EG om 
beskattning av inkomster från sparande  i form av räntebetalningar, och om 
godkännande och undertecknande av det tillhörande samförståndsavtalet  
Förslag till 
RÅDETS BESLUT 
om ingående av ett avtal mellan Europeiska gemenskapen och Republiken San Marino 
om åtgärder likvärdiga med de som föres krivs i rådets direktiv 2003/48/EG om 
beskattning av inkomster från spar ande i form av räntebetalningar 
(framlagda av Komissionen) 
SV 2   SV MOTIVERING  
Genom sitt beslut av den 16 oktober 2001 bem yndigade rådet kommissionen att förhandla 
med Schweiz, Förenta staterna, Andorra, Liecht enstein, Monaco och San Marino om avtal för 
att se till att dessa länder antar åtgärder som är likvärdiga med de som tillämpas inom 
gemenskapen i syfte att sörja för en effektiv besk attning av inkomster från sparande i form av 
räntebetalningar. Kommissionen skulle föra dessa  förhandlingar i nära samarbete med rådets 
ordförandeskap och genom nära och regel bundna samråd med den högnivågrupp som inrättats 
genom Corepers beslut av den 13 juni 20011 och som rådet utsåg till en särskild kommitté 
som skulle biträda kommissionen i denna uppgift. 
Efter beslutet av den 16 oktober 2001 skrev ko mmissionen till de berörda tredjeländerna och 
framförde önskemål om att inleda förhandlingar.  Det var dock först efter det att Ekofinrådet 
den 13 december 2001 hade godkänt utkastet till direktiv som dessa förhandlingar verkligen 
kunde inledas. Sedan dess har många möten på både politisk och teknisk nivå hållits. I enlighet med rådets beslut av den 16 oktobe r 2001 har kommissionen förhandlat i nära 
samverkan med de på varandra följande ordf örandeskapen i rådet. Kommissionen har 
regelbundet avgivit muntliga rapporter om förh andlingarna till rådet och Europaparlamentet 
samt lagt fram ett meddelande rörande förha ndlingarna med tredjeland om beskattning av 
inkomst från sparande för Ekofinrådet den 3 december 2002
2. På Ekofinrådets begäran har 
förhandlingarna om beskattning av inkoms ter från sparande därefter fortsatt.  
Den 3 juni 2003 uttalade rådet att det utkast till avtal med Schweiz som kommissionen hade 
överlämnat den 28 maj 2003 utgjorde det sista erbjudandet om ett avtal mellan EG och 
Schweiz. I protokollet fastslås även följande:  
”- De fyra delarna i detta avtal om besk attning av sparande ut gör också grunden för 
avtal mellan Europeiska unionen och Liech tenstein, Andorra, Monaco och San Marino…” 
Den 21 januari 2003 fastslog rådet de ssa fyra delar till följande: 
”- Källskatt och särskild källskatt: Schw eiz kommer att tillämpa samma satser på 
källskatten och den särskilda källskatten  som Belgien, Luxemburg och Österrike… 
- Intäktsdelning: Schweiz kommer att tillä mpa intäktsdelning på källskatten och godta 
den fördelning på 75/25 som tillämpas inom gemenskapen… - Frivilligt utlämnande av uppgifter. En översynsklausul i vilken det fastslås at t de avtalsslutande par terna skall samråda med 
varandra åtminstone vart tredje år eller på begäran av endera av parterna i syfte att granska 
och – om de avtalsslutande parterna bedömer de tta nödvändigt – förbättr a avtalet i tekniskt 
avseende. När Belgien, Luxemburg och Österri ke avskaffar den särskilda källskatten till 
förmån för automatiskt informati onsutbyte enligt direktivet ska ll de avtalsslutande parterna i 
vilket fall samråda med varandra för att unde rsöka om ändringar av avtalet behövs med 
hänsyn till den internationella utvecklingen.'   
                                                
 
1 EGT C 183, 29.6.2001, s. 1. 
2 SEK (2002) 1287 slutlig, 27.11.2002. 
SV 3   SV Schweiz skall efter anmodan bevilja utbyte av information för alla straff- elle r civilrättsliga 
bedrägerier eller liknande oegentligheter so m skattskyldiga gör sig skyldiga till …” 
Avtalet med San Marino, som innehåller dessa  fyra delar, föreläggs nu rådet för 
undertecknande och ingående. Det åtföljs av et t kompletterande samförståndsavtal (nedan 
kallat ”samförståndsavtalet”) mellan San Marino  och Europeiska gemenskapen och var och 
en av dess medlemsstater. I enlighet med Ekof inrådets slutsatser av den 21 januari 2003 
bekräftas det i samförståndsav talet att Europeiska gemens kapen under den övergångsperiod 
som föreskrivs i rådets direkt iv 2003/48/EG av den 3 juni 20033 skall inleda diskussioner med 
andra viktiga finansiella centrum i syfte att ve rka för att det även inom dessa jurisdiktioner 
antas bestämmelser som är likvärdiga med dem som gemenskapen tillämp ar. Vidare anges det 
i samförståndsavtalet att parterna kommer att ärli gt genomföra de avtalade åtgärderna och inte 
kommer att agera ensidigt fö r att utan orsak undergräva denna ordning. Om betydande 
skillnader skulle uppdagas mellan tillämpningsområ det för direktiv 2003/48/EG och avtalets 
tillämpningsområde, kommer de avta lsslutande parterna omedelbart  att inleda samråd i syfte 
att se till att åtgärderna enligt avtalet alltjämt är likvärdiga me d åtgärderna enligt direktivet.  
I samförståndsavtalet anges även att ingåendet av skatteavtal med medlemsstaterna i 
Europeiska unionen och San Mari nos åtagande att, inom de nna ram, tillhandahålla ett 
informationsutbyte i enlighet med OECD:s norme r skulle främja ett bredare ekonomiskt och 
skattemässigt samarbete. Med hänsyn till Sa n Marinos insats kan samråd ske mellan San 
Marino och Europeiska unionens medlemsstater i syfte att bilateralt avskaffa eller minska 
dubbelbeskattning för olika slags inkomster. 
I samförståndsavtalet anges vidare att parterna  så snart som möjligt skall inleda samråd i 
följande syften:  
– Undersöka möjligheterna till att gradvis förbättra parternas fria tillträde till varandras 
finansmarknader. Inledningsvis är det nödvändi gt att de relevanta tillsynsreglerna för 
och tillsynen av de berörda aktörerna i San Marino säkerstä ller att den inre 
marknaden kan fungera väl när det gäller de  berörda sektorerna. Varje eventuellt 
avtal på detta område måste grunda sig på att San Marino i de berörda sektorerna 
antar och genomför den gällande och den fr amtida gemenskapslagstiftningen. I dessa 
avtal skall det även föresk rivas att San Marino förbi nder sig att genomföra andra 
gemenskapsbestämmelser, både nu gällande och sådana som kan komma att införas i 
framtiden, t.ex. på områdena konkurrens och beskattning, vilka även de är 
nödvändiga för att säkerställa att den inre marknaden fungerar väl när det gäller de 
berörda sektorerna.  
– Undersöka möjligheterna till att förenkla de förfaranden som föreskrivs i deras avtal 
om samarbete och tullunion. För detta ändamål är San Marino berett att införa datoriserade förfaranden li knande Intrastatsystemet.  
– Undersöka möjligheterna till att ge medborgare  i San Marino tillträde till de program 
för forskning, studier och högre utbildni ng som genomförs av Europeiska 
gemenskapen.  
Kommissionen anser att avtalste xten överensstämmer med de fö rhandlingsdirektiv som rådet 
antog den 16 oktober 2001. Rådet gav sitt politiska godkännande  av texten den 2 juni 2004 
                                                
 
3 EUT L 157, 26.6.2003, s. 38.  
SV 4   SV och rådets högnivågrupp bekräftade  den 9 juni 2004 att den var en ig om de närmare detaljerna 
i avtalet och det tillhörande samförståndsavtalet. 
Kommissionen föreslår att rådet an tar de bifogade förslagen till 
– beslut om undertecknande av ett avtal om åtgärder likvärdiga med de som föreskrivs 
i rådets direktiv 2003/48/EG om beskattning av inkomster från sparande i form av 
räntebetalningar, och om godkännande och undertecknande av det tillhörande samförståndsavtalet, 
– beslut om ingående av avtalet enligt de förfaranden som fastst älls i artikel 300 i 
Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen. 
Enligt artikel 300.2 i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen skall rådet 
besluta enhälligt om avtalet omfattar ett område dä r det krävs enhällighet för att interna regler 
skall kunna antas. Eftersom de interna regler na på det område som avtalet omfattar har 
antagits på grundval av artik el 94 i fördraget anser kommi ssionen att rådet bör besluta 
enhälligt när det antar förslaget till beslut. Det framgår av Ekofinrådets slutsatser av den 21 januari 2003 att även rådet är överens om att avtalet med San Marino skall ingås på enhällig 
basis. 
SV 5   SV Förslag till 
RÅDETS BESLUT 
om undertecknande av ett avtal mellan Europeiska gemenskapen och Republiken 
San Marino om åtgärder likvärdiga med de som föreskrivs i rådets direktiv 
2003/48/EG om beskattning av inkomster från  sparande i form av räntebetalningar, 
och om godkännande och undertecknande av det tillhörande samförståndsavtalet  
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR BESLUTAT FÖLJANDE 
med beaktande av Fördraget om upprättandet av  Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 
94 jämförd med artikel 300.2 första stycket i detta, 
med beaktande av kommissionens förslag4, och 
av följande skäl: 
(1) Den 16 oktober 2001 bemyndigade rådet kommissionen att förhandla med 
Republiken San Marino om ett avtal för att se till att detta land inför åtgärder som 
är likvärdiga med de åtgärder som tillämpa s i gemenskapen i syfte att sörja för en 
effektiv beskattning av inkomster från sparande i form av räntebetalningar. 
(2) Texten till det avtal som är resultatet  av förhandlingarna överensstämmer med de 
förhandlingsdirektiv som antagits av rådet.  Texten åtföljs av ett samförståndsavtal 
mellan Europeiska gemenskapen och dess medlemsstater, å ena sidan, och 
Republiken San Marino, å andra sidan. 
                                                 
4 EUT C …, ……..2004, s… 
SV 6   SV (3) Med förbehåll för att ett beslut om ingå ende av avtalet senare antas bör de två 
dokument, som paraferades den 12 ju li 2004, undertecknas och rådets 
godkännande av samförståndsavtalet bekräftas. 
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.  
Enda artikel 
Med förbehåll för att det senare antas ett beslut om ingående av avtalet bemyndigas 
rådets ordförande att utse de personer so m skall ha rätt att med bindande verkan för 
gemenskapen underteckna avtalet mellan Eu ropeiska gemenskapen och Republiken San 
Marino om åtgärder likvärdiga med de som föreskrivs i rådets direktiv 2003/48/EG om 
beskattning av inkomster från sparande i form av räntebetalningar, det tillhörande 
samförståndsavtalet och den skriftväxling so m avses i artikel 21.2 i avtalet och i sista 
stycket i samförståndsavtalet.  
Texten till samförståndsavtalet, som åtföljer  detta beslut, godkänns härmed av rådet. 
Utfärdat i Bryssel den… 
 På rådets vägnar 
 Ordförande 
SV 7   SV BILAGA  
Samförståndsavtal 
mellan 
Europeiska gemenskapen, Konungariket Belg ien, Republiken Tjeckien, Konungariket 
Danmark, Förbundsrepubliken Tyskland, Re publiken Estland, Republiken Grekland, 
Konungariket Spanien, Republiken Frankrike,  Irland, Republiken Italien, Republiken 
Cypern, Republiken Lettland, Republiken Litauen, Storherti gdömet Luxemburg, 
Republiken Ungern, Republiken Malta, K onungariket Nederländerna, Republiken 
Österrike, Republiken Polen, Republiken Po rtugal, Republiken Slovenien, Republiken 
Slovakien, Republiken Finland, Konungar iket Sverige, Förenade konungariket 
Storbritannien och Nordirland  
och 
Republiken San Marino 
SV 8   SV SAMFÖRSTÅNDSAVTAL 
mellan 
Europeiska gemenskapen, 
Konungariket Belgien, 
Republiken Tjeckien, 
Konungariket Danmark, 
Förbundsrepubliken Tyskland, 
Republiken Estland, 
Republiken Grekland, 
Konungariket Spanien, 
Republiken Frankrike, 
Irland, 
Republiken Italien, 
Republiken Cypern, 
Republiken Lettland, 
Republiken Litauen, 
Storhertigdömet Luxemburg, 
Republiken Ungern, 
Republiken Malta, 
Konungariket Nederländerna, 
Republiken Österrike, 
Republiken Polen, 
Republiken Portugal, 
Republiken Slovenien, 
Republiken Slovakien, 
Republiken Finland, 
Konungariket Sverige, 
Förenade konungariket Storbr itannien och Nordirland 
och 
Republiken San Marino 
I samband med ingåendet av ett avtal om åtgärder likvärdiga med de som föreskrivs i 
rådets direktiv 2003/48/EG av den 3 juni 2003 om beskattning av inkomster från sparande i form av räntebetalningar (nedan kallat ”direktivet”) undertecknade Europeiska 
gemenskapen, Konungariket Belgien, Republiken Tjeckien, Konungariket Danmark, 
Förbundsrepubliken Tyskland, Republiken Estland, Republiken Grekland, Konungariket 
Spanien, Republiken Frankrike, Irland, Republiken Italien, Republiken Cypern, 
Republiken Lettland, Republiken Litauen, Storhertigdömet Luxemburg, Republiken 
Ungern, Republiken Malta, Konungariket Ne derländerna, Republiken Österrike, 
Republiken Polen, Republiken Portugal, Re publiken Slovenien, Republiken Slovakien, 
Republiken Finland, Konungariket Sverige, Fö renade konungariket Storbritannien och 
Nordirland, å ena sidan, och Republiken San Marino, å andra sidan, detta samförståndsavtal som ko mpletterar avtalet. 
1. Signatärerna av detta samförståndsavtal anser att avtalet mellan Republiken San 
Marino och Europeiska gemenskapen om åtgärder likvärdiga med de som 
föreskrivs i direktivet utgör ett väl avvägt och godtagbart  avtal som skyddar 
SV 9   SV båda parters intressen. De kommer dä rför att ärligt genomföra de avtalade 
åtgärderna och kommer inte att agera ensidigt för att utan skälig orsak 
undergräva detta avtal. Om betydand e skillnader skulle uppdagas mellan 
räckvidden för direktivet (rådets direktiv 2003/48/EG), i dess lydelse av den 3 juni 2003, och avtalet, särskilt avseende  artiklarna 4 och 6 i avtalet, kommer de 
avtalsslutande parterna omedelbart att inle da samråd i enlighet med artikel 15.1 i 
avtalet i syfte att se till att åtgärderna enligt avtalet alltjämt är likvärdiga med 
åtgärderna enligt direktivet. Signatärerna av detta samförståndsavtal noterar att 
definitionen av begreppet skattebedrägeri vid tillämpningen av artikel 13 i 
avtalet endast är tillämplig i samband med beskattning av inkomster från sparande inom ramen för detta avtal och inte inverkar på den utveckling som kan 
äga rum eller de beslut som kan fattas rörande skattebedrägeri under andra 
omständigheter och i andra sammanhang. 
2. Under den övergångsperiod som föresk rivs i direktivet skall Europeiska 
gemenskapen inleda diskussioner med andra viktiga finansiella centrum i syfte att verka för att det även inom dessa ju risdiktioner antas bestämmelser som är 
likvärdiga med de som geme nskapen kommer att tillämpa. 
3. Med hänsyn till att Republiken San Ma rino önskar integreras ytterligare i den 
europeiska ekonomin och att landet av denna anledning anser att det är både 
lämpligt och önskvärt att det deltar fullt ut i det europeiska banksystemet 
respektive finansiella systemet skall Republiken San Marino och Europeiska 
gemenskapen inleda samråd så snart som möjligt i syfte att fastställa villkoren 
för ömsesidigt erkännande av parternas respektive system och regler för tillsyn 
av finansiella tjänster, inbegripet försäkringar. I detta sammanhang förbinder sig 
Republiken San Marino att för de berörda ekonomiska sektorerna anta och genomföra relevant gällande och framtida gemenskapslagstiftning, inbegripet de 
relevanta tillsynsreglerna för och tillsyne n av de berörda aktörerna i Republiken 
San Marino, i syfte att säkerställa att de n inre marknaden kan fungera väl när det 
gäller de berörda sektorerna. Varje eventuellt avtal på detta område kan även föreskriva att Republiken San Marino förbinder sig att genomföra andra 
gemenskapsbestämmelser, både nu gällande och sådana som kan komma att 
införas i framtiden, t.ex. på om rådena konkurrens och beskattning.  
4. Mot denna bakgrund av fördjupade förbi ndelser främjar ingåendet av skatteavtal 
med medlemsstaterna i Europeiska unionen och Republiken San Marinos 
åtagande att, inom denna ram, tillhandah ålla ett informationsutbyte i enlighet 
med OECD:s normer ett bredare ekonomiskt och skattemässigt samarbete. Med hänsyn till Republiken San Marinos insats kan samråd ske mellan Republiken 
San Marino och Europeis ka unionens medlemsstater i sy fte att bilateralt avskaffa 
eller minska dubbelbeskattning för olika slags inkomster. 
5. Europeiska gemenskapen och Republiken San Marino skall även inleda samråd i 
följande syfte: 
SV 10   SV – Utarbeta metoder för att förenkla de  förfaranden som föreskrivs i deras 
avtal om samarbete och tullunion. Fö r detta ändamål är Republiken San 
Marino berett att införa datori serade förfaranden liknande 
Intrastatsystemet.  
– Bättre utnyttja de befintliga möjli gheterna för medborgare och företag i 
Republiken San Marino att delta i Eu ropeiska gemenskapens program och 
åtgärder på området forskning och utveckling. 
Undertecknat i ….den…. i två exemplar på da nska, engelska, finska, franska, grekiska, 
italienska, nederländska, portugisiska, spansk a, svenska och tyska språken, vilka alla 
texter är lika giltiga. 
Den estniska, lettiska, litauiska, maltesiska, polska, slovakiska, slov enska, tjeckiska och 
ungerska språkversionen skall bekräftas av  de avtalsslutande parterna genom 
skriftväxling. Dessa versioner har därefter  samma giltighet som de  språkversioner som 
anges i stycket ovan. 
Underskrifter 
SV 11   SV 2004/0241 (CNS) 
Förslag till 
RÅDETS BESLUT 
om ingående av ett avtal mellan Europeiska gemenskapen och Republiken San 
Marino om åtgärder likvärdiga med de so m föreskrivs i rådets direktiv 2003/48/EG 
om beskattning av inkomster från sparande i form av räntebetalningar 
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR BESLUTAT FÖLJANDE 
med beaktande av Fördraget om upprättandet av  Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 
94, jämförd med artikel 300.2 första stycket, 300. 3 första stycket och artikel 300.4 i detta, 
med beaktande av kommissionens förslag5, 
med beaktande av Europaparlamentets yttrande6, och 
av följande skäl: 
(1) Den 16 oktober 2001 bemyndigade rådet kommissionen att förhandla med 
Republiken San Marino om ett lämpligt avtal för att se till att detta land inför 
åtgärder likvärdiga med de som tillämpas i gemenskapen i syfte att sörja för en 
effektiv beskattning av inkomster från sparande i form av räntebetalningar. 
(2) Texten till det avtal som är resultatet  av förhandlingarna överensstämmer med de 
förhandlingsdirektiv som antagits av rådet.  Texten åtföljs av ett samförståndsavtal 
mellan Europeiska gemenskapen och dess medlemsstater, å ena sidan, och 
Republiken San Marino, å andra sidan, som är bifogat rådets beslut …/…/EG av den …2004. 
(3) Tillämpningen av bestämmelserna i rådets direktiv 2003/48/EG av den 3 juni 
2003 om beskattning av inkomster från spar ande i form av räntebetalningar är 
beroende av att Republiken San Marino tillämpar åtgärder som är likvärdiga med 
de som finns i det direktivet, i enligh et med ett avtal mellan Republiken San 
Marino och Europeis ka gemenskapen. 
                                                
 
5 EUT C …, ……..2004, s… 
6 EUT C …, ……..2004, s… 
SV 12   SV (4) I enlighet med rådets beslut …/…/EG av den … 2004, och med förbehåll för ett 
beslut om ingående av avtalet, undertec knades avtalet på Europeiska gemenskapes 
vägnar den … 2004. 
(5) Avtalet bör godkännas på  gemenskapens vägnar. 
(6) Det är nödvändigt att föreskriva ett enke lt och snabbt förfarande för eventuella 
anpassningar av bilagorna I och II till avtalet. 
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.  
Artikel 1 
Avtalet mellan Europeiska gemenskapen och Republiken San Marino om åtgärder 
likvärdiga med de som föreskrivs i rådets direktiv 2003/48/EG om beskattning av inkomster från sparande i form av räntebetalningar godkänns härmed på Europeiska 
gemenskapens vägnar.  
Texten till avtalet åtföljer detta beslut. 
Artikel 2 
Kommissionen bemyndigas härmed att, på  gemenskapens vägn ar, godkänna sådana 
ändringar av avtalets bilagor som säkerstä ller att de motsvarar de uppgifter angående 
behöriga myndigheter som följer av de anmä lningar som avses i artikel 5 a i direktiv 
2003/48/EG och uppgifterna i bilagan därtill. 
Artikel 3 
Rådets ordförande skall göra  den underrättelse som avses i artikel 16.1 i avtalet på 
gemenskapens vägnar
7. 
Artikel 4 
Detta beslut skall offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning . 
Utfärdat i Bryssel den …  
 På rådets vägnar 
 Ordförande 
                                                 
7 Dagen för avtalets ikraftträdande kommer att offentliggöras i Europeiska unionens officiella 
tidning  av rådets generalsekretariat. 
SV 13   SV BILAGA  
Avtal mellan Europeiska gemenskapen oc h Republiken San Marino om åtgärder 
likvärdiga med de som föreskrivs i rådets direktiv 2003/48/EG av den 3 juni 2003 om 
beskattning av inkomster från sparande i form av räntebetalningar 
SV 14   SV Avtal 
mellan 
Europeiska gemenskapen 
och 
Republiken San Marino 
om åtgärder likvärdiga med de som föreskrivs i rådets direktiv 2003/48/EG av den 3 juni 2003 om 
beskattning av inkomster från spar ande i form av räntebetalningar 
Europeiska gemenskapen och Republiken San Marino nedan kallade antingen ”avtalsslutande part” eller ”avtalsslutande pa rter”, beroende på 
sammanhanget, 
har ingått följande avtal: 
Artikel 1 
Mål 
1. Detta avtal mellan Europeiska gemenskapen och Republiken San Marino har till syfte att 
befästa och utvidga de rådande nära förbinde lserna mellan de båda  parterna genom att 
införa åtgärder som är likvärdiga med de åt gärder som föreskrivs i rådets direktiv 
2003/48/EG av den 3 juni 2003 (nedan kalla t ”direktivet”) röra nde beskattning av 
inkomster från sparande i form av rä ntebetalningar som görs till faktiska 
betalningsmottagare som är fysiska personer med skatterättsligt hemvist i en medlemsstat i Europeiska gemenskapen. 
2. Republiken San Marino skall vidta nödvändi ga åtgärder och införa uttryckliga 
bestämmelser om förfaranden och påföljder so m säkerställer att de uppgifter som krävs för 
genomförandet av detta avtal utförs av betaln ingsombud etablerade inom dess territorium, 
oavsett var gäldenären för den räntebärande fordran är etablerad. 
Artikel 2 
Definition av faktisk betalningsmottagare 
1. I detta avtal avses med ”faktisk betalningsmott agare” varje fysisk person som tar emot en 
räntebetalning eller varje fysisk person för vilk en en räntebetalning ombesörjs, såvida inte 
denna person företer bevis på att betalningen in te har tagits emot eller ombesörjts för hans 
SV 15   SV eller hennes egen räkning. En fysisk pers on skall inte anses vara den faktiska 
betalningsmottagaren om han eller hon 
a) agerar som betalningsombud enligt artikel 4, eller b) handlar på uppdrag av en juridisk pers on, ett investmentbolag eller ett jämförbart 
eller motsvarande organ för kollektiva investeringar i vä rdepapper, eller 
c) handlar på uppdrag av en annan fy sisk person, som är den faktiska 
betalningsmottagaren, och för be talningsombudet uppger den faktiska 
betalningsmottagarens identitet i enlighet med artikel 3. 
2. Om ett betalningsombud har information som t yder på att en fysisk person som mottar en 
räntebetalning eller för vilken en räntebetal ning ombesörjs kanske inte är den faktiska 
betalningsmottagaren och om vare sig punkt 1 a eller 1 b är tillämplig på denna fysiska person, skall ombudet vidta rimliga åtgärd er för att fastställa den faktiska 
betalningsmottagarens identitet, i enlighet med artikel 3. Om betalningsombudet inte kan 
fastställa den faktiska betalningsmottagarens  identitet skall ombudet betrakta den fysiska 
personen som den faktiska betalningsmottagaren. 
Artikel 3 
Den faktiska betalningsmott agarens identitet och hemvist 
I syfte att fastställa identitet och hemvist för de n faktiska betalningsmottagaren enligt definitionen i 
artikel 2 skall betalningsombude t bevara uppgifter om för- och efternamn, adress och hemvist i 
enlighet med den sanmarinska lagstiftningen om bekämpning av ocker och penningtvätt. När det 
gäller avtalsförbindelser som upprä ttats eller, i avsakna d av avtalsförbindels er, transaktioner som 
utförts från och med den 1 januari 2004 skall hemv istet för sådana fysiska personer som uppvisar ett 
pass eller ett officiellt identitetsko rt utfärdat av en medlemsstat oc h som förklarar sig ha hemvist i 
ett annat land än en medlemsstat  eller Republiken San Marino fastställas på grundval av ett 
hemvistintyg utfärdat av den behöriga myndigheten i det land där den fysiska personen förklarar sig 
ha hemvist. Om ett sådant inty g inte uppvisas skall den medlemsstat  som har utfärdat passet eller 
någon annan officiell identitetshandling anses vara hemviststat. 
Artikel 4 
Definition av betalningsombud 
I detta avtal avses med ”betalningsombud” i Republiken San Marino banker som omfattas av 
sanmarinsk banklagstiftning, ekonomiska aktörer (i nbegripet fysiska och juridiska personer som har 
sin hemvist eller är etablerade i Republiken San Marino), handelsbolag och utländska företags fasta 
driftställen som, även om det bara sker emellanåt,  tar emot, innehar, invest erar eller överför tredje 
parters tillgångar eller enbart be talar eller ombesörjer betalning av ränta inom ramen för sin 
verksamhet.  
SV 16   SV Artikel 5 
Definition av behörig myndighet 
1. I detta avtal avses med de avtalsslutande pa rternas ”behöriga myndighe ter” de myndigheter 
som anges i bilaga I. 
2. I fråga om tredjeland avses med ”behöriga myndigheter” de myndigheter som är behöriga 
med avseende på bilaterala och multilaterala  konventioner eller, om sådana myndigheter 
saknas, de myndigheter som är behöriga att utfärda intyg om skatterättsligt hemvist. 
Artikel 6 
Definition av räntebetalning 
1. I detta avtal avses med ”räntebetalning” följande: 
a) Räntor som betalas till e ller krediteras ett konto och so m härrör från fordringar av 
alla slag, med eller utan säke rhet genom inteckning och med eller utan rätt att få del 
av gäldenärens vinst, särs kilt inkomster från statspa pper och obligationer eller 
debentures, inklusive agiobelopp och vinster som är förenade med sådana 
värdepapper, obligationer e ller debentures. Straffavgifter  på grund av sen betalning 
skall inte anses vara räntebetalningar. 
b) Upplupen eller kapitaliserad ränta från försäljning, återbetaln ing eller inlösen av 
fordringar som avses i a. 
c) Inkomster som härrör från räntebetalningar antingen dire kt eller genom ett subjekt 
som avses i artikel 4.2 i direk tivet och som delas ut av 
i) företag för kollektiva investeringar e ller jämförbara eller motsvarande organ 
för kollektiva investeringar i värdepapper etablerade inom det territorium som avses i artikel 19,  
ii) subjekt som har hemvist i en medlemsstat och som utnyttjar den rättighet som 
anges i artikel 4.3 i direktivet och underrättar betalningsombudet om detta, och
 
iii) företag för kollektiva investeringar e ller jämförbara eller motsvarande organ 
för kollektiva investeringar i värdepappe r etablerade utanför det territorium 
som avses i artikel 19. 
d) Inkomster som realiseras vid försäljning, återbetalning eller inlösen av aktier eller 
andelar i följande företag och subjekt, om  de direkt eller indirekt genom andra 
företag för kollektiva investeringar eller så dana subjekt som avses nedan investerar 
mer än 40 % av sina tillgånga r i fordringar som avses i a. 
i) Företag för kollektiva investeringar eller jämförbara eller motsvarande organ 
för kollektiva investeringar i värdepapper etablerade inom det territorium som avses i artikel 19.  
SV 17   SV ii) Subjekt som har hemvist i en medlemsstat och som utnyttjar den rättighet som 
anges i artikel 4.3 i direktivet och underrättar betalningsombudet om detta.  
iii) Företag för kollektiva investeringar eller jämförbara eller motsvarande organ 
för kollektiva investeringar i värdepappe r etablerade utanför det territorium 
som avses i artikel 19. 
Republiken San Marino har dock rätt att i defi nitionen av räntebetalning inbegripa sådana 
inkomster som anges i led d e ndast i den mån dessa inkomster  svarar mot inkomster som 
direkt eller indirekt härrör fr ån räntebetalningar i den meni ng som avses i leden a och b. 
2. När det gäller punkt 1 c och d skall hela inkomstbeloppet anses vara en räntebetalning om 
betalningsombudet inte har någr a uppgifter om hur stor ande l av inkomsterna som härrör 
från räntebetalningar. 
3. När det gäller punkt 1 d skall den procentu ella andelen anses va ra mer än 40 %, om 
betalningsombudet inte har någr a uppgifter om den procentue lla andel av tillgångarna som 
investerats i fordringar eller i aktier eller andelar enligt definitionen i det ledet. Om betalningsombudet inte kan avgöra hur stor in komst den faktiska betalningsmottagaren har 
haft, skall inkomsten anses vara det belopp som erhållits vid försäljningen, återbetalningen 
eller inlösen av aktierna eller andelarna. 
4. När det gäller punkt 1 b och d skall Republ iken San Marino ha rätt att kräva att 
betalningsombud inom dess territo rium beräknar räntan på årsbasis för en period som inte 
får överstiga ett år och att behandla så dan på årsbasis beräknad ränta som en 
räntebetalning, även om ingen försäljning, inlösen eller återbeta lning sker under den 
perioden. 
5. Genom undantag från punkt 1 c och d har Repub liken San Marino rätt att från definitionen 
av räntebetalning undanta sådana inkomster so m anges i dessa led och som kommer från 
företag eller subjekt etablerade inom dess te rritorium under förutsättn ing att dessa företag 
investerat högst 15 % av sina tillgånga r i de fordringar som avses i punkt 1 a. 
Om Republiken San Marino utövar denna rä tt skall detta vara bindande för båda 
avtalsslutande parter från och med det a tt Republiken San Mari no underrättat den andra 
avtalsslutande parten om detta. 
6. Den procentuella andel som avses i punkt 1 d och punkt 3 skall vara 25 % från och med 
den 31 december 2010. 
7. De procentuella ande lar som avses i punkt 1 d och punkt 5 skall fastställas med hänvisning 
till placeringsinriktningen enligt  de berörda företagens elle r subjektens fondbestämmelser 
eller bolagsordning eller, i avsaknad av såda na, efter sammansättningen av de berörda 
företagens eller subj ektens tillgångar. 
SV 18   SV Artikel 7 
Källskatt 
1. När den faktiska betalningsmottagaren ha r hemvist i en medlemsstat i Europeiska 
gemenskapen skall Republiken San Marino ta ut  en källskatt på 15 % under de första tre 
åren av detta avtals tilläm pningsperiod, 20 % för de följande tre åren och 35 % därefter. 
2. Betalningsombudet skall ta ut käll skatt enligt följande bestämmelser: 
a) När det gäller räntebetalningar enligt arti kel 6.1 a: på det betalda eller krediterade 
räntebeloppet. 
b) När det gäller räntebetalningar enligt artikel 6.1 b eller d: på det ränte- eller 
inkomstbelopp som avses i de nämnda le den eller genom en avgift med samma 
verkan som påförs mottagaren för hela det belopp som intäkten från försäljningen, inlösen eller återbetalningen uppgår till. 
c) När det gäller räntebetalni ngar enligt artikel 6.1 c: på det inkomstbelopp som avses i 
det ledet. 
d) När Republiken San Marino utövar sin rätt en ligt artikel 6.4: på beloppet på den på 
årsbasis beräknade räntan. 
3. När det gäller leden a och b i punkt 2 skall källskatten tas ut  i proportion ti ll den tid som 
den faktiska betalningsmottagaren innehaft  fordran. Om betalningsombudet inte kan 
fastställa tiden för innehavet på grundval av  tillgängliga uppgifter, skall ombudet anse att 
den faktiska betalningsmottagare n har innehaft fordran så länge som den har existerat, om 
inte den faktiska betalnings mottagaren lägger fram bevis om tidpunkten för förvärvet. 
4. Andra skatter än de som föreskrivs i detta  avtal på samma ränteb etalning, särskilt de 
källskatter som tas ut av Republiken San Mari no på inkomster av rä ntebetalningar i San 
Marino, skall dras av från de n källskatt som beräknas i enlighet med denna artikel. 
5. Även om ett betalningsombud etablerat i Repub liken San Marino tar ut källskatt skall detta 
inte hindra den medlemsstat i Europe iska gemenskapen där den faktiska 
betalningsmottagaren har skatte rättsligt hemvist från att be skatta inkomsterna i enlighet 
med den nationella lagstiftningen. I det fall en skattebetalare deklarerar ränteinkomster 
som betalats av ett betalningsombud et ablerat i Republiken San Marino till 
skattemyndigheterna i den medlemsstat i Euro peiska gemenskapen där han har hemvist 
skall dessa ränteinkomster omfattas av samma skattesats som den som gäller för räntor 
som betalas ut i denna medlemsstat. 
Artikel 8 
Intäktsdelning 
1. Republiken San Marino skall behålla 25 % av sina intäkter av den källskatt som anges i 
artikel 7 och överföra 75 % av intäkterna till  den medlemsstat i Europeiska gemenskapen 
där den faktiska betalningsmotta garen av räntan har hemvist. 
SV 19   SV 2. Överföringarna skall ske i form av en e nda betalning per medl emsstat i Europeiska 
gemenskapen och år och göras senast sex må nader efter utgången av  beskattningsåret i 
Republiken San Marino.  
3. Republiken San Marino skall vidta de åtgä rder som är nödvändiga för att ordningen för 
intäktsdelning skall fungera väl. 
Artikel 9 
Frivilligt utlämnande av uppgifter  
1. Republiken San Marino skall införa ett förfarande som gör det möjligt för den faktiska 
betalningsmottagaren enligt definitionen i artik el 2 att undvika den särskilda källskatt som 
avses i artikel 7 genom att uttryckligen bem yndiga sitt betalningsombud i Republiken San 
Marino att anmäla räntebetalningarna till de n behöriga myndigheten i det landet. Ett sådant 
bemyndigande skall gälla samtliga räntebet alningar som betalningsombudet gör till den 
faktiska betalningsmottagaren eller har ombesörjt direkt till förmån för denne. 
2. De uppgifter som betalningsombudet skall lämna i fall av ett uttryckligt bemyndigande 
från den faktiska betalningsmottagaren skall åtminstone innefatta följande: 
a) Den faktiska betalningsmottagarens identitet och hemvist, fastställda i enlighet med 
artikel 3 i detta avtal och, om uppgift om de tta finns, skattenummer  som tilldelats av 
den medlemsstat i Europeiska gemenskape n där den faktiska betalningsmottagaren 
har sin hemvist. 
b) Betalningsombudets namn och adress. c) Den faktiska betalningsmottagarens kontonummer eller, om sådant saknas, den 
räntebärande fordrans identifieringsnummer. 
d) Räntebetalningens belopp, beräknat i enlighet med artikel 6 i detta avtal. 
3. Den behöriga myndigheten i Republiken San Ma rino skall vidarebefordra de uppgifter som 
avses i punkt 2 till den behöriga myndigh eten i den medlemss tat i Europeiska 
gemenskapen där den faktiska betalningsmo ttagaren har hemvist. Uppgifterna skall 
vidarebefordras automatiskt och minst en  gång om året, inom sex månader efter 
beskattningsårets utgång i Republiken San Ma rino, och avse alla rä ntebetalningar gjorda 
under det året. 
Artikel 10 
Undanröjande av dubbelbeskattning 
1. Den medlemsstat i Europeiska gemenskape n där en faktisk betalningsmottagare har 
skatterättsligt hemvist skall,  i enlighet med punkterna 2 och 3, sörja för att sådan 
dubbelbeskattning som kan uppstå till följd av den källskatt som avses i artikel 7 
undanröjs. 
SV 20   SV 2. Om de räntor som en faktisk betalningsmotta gare erhållit har källbe skattats som anges i 
artikel 7 i Republiken San Marino skall den medlemsstat i Europeiska gemenskapen där den faktiska betalningsmottaga ren har skatterättsligt hemvis t bevilja honom avräkning med 
det uttagna skattebeloppet, i enlighet med de n nationella lagstiftningen. Om det uttagna 
skattebeloppet överstiger det skattebelopp som skall betalas i enlighet med den nationella 
lagstiftningen för hela den räntebetalning som belagts med den källskat t som anges i artikel 
7 skall den medlemsstat i Europeiska gemenska pen där den faktiska betalningsmottagaren 
har skatterättsligt hemvist återbetala det överskjutande  källskattebeloppet till denne. 
3. Om ränta som en faktisk beta lningsmottagare erhållit besk attats med någon annan typ av 
källskatt, utöver den källskatt som avses i artik el 7, och om den medlemsstat i Europeiska 
gemenskapen där den faktiska betalningsmotta garen har skatterättsligt hemvist beviljar 
avräkning för denna källskatt i enlighet med den nationella lagstiftningen eller enligt 
dubbelbeskattningsavtal, skall denna källskatt avräknas in nan förfarandet enligt punkt 2 
tillämpas. 
4. Den medlemsstat i Europeiska gemenskapen där den faktiska betalningsmottagaren har 
skatterättsligt hemvist får ersätta den av räkning som avses i punkterna 2 och 3 med 
återbetalning av den källskatt som avses i artikel 7. 
Artikel 11 
Överlåtbara skuldebrev 
1. Från och med den dag då detta avtal bör jar tillämpas och så länge som minst en 
medlemsstat i Europeiska gemenskapen oc kså tillämpar liknande  bestämmelser, dock 
senast till och med den 31 december 2010, skall inhemska och internationella obligationer 
och andra överlåtbara skuldebrev som emitterats  första gången före den 1 mars 2001 eller 
för vilka de ursprungliga emissionsprospekt en har godkänts före den tidpunkten av de 
behöriga myndigheterna i den emitterande staten inte anses vara fordringar enligt artikel 6.1 a, under förutsättning att inga ytterligare emissioner av sådana öve rlåtbara skuldebrev 
görs från och med den 1 mars 2002.  
Så länge som minst en medlemsstat i Eu ropeiska gemenskapen också tillämpar 
bestämmelser liknande dem i artikel 7 i detta avtal skall emellertid bestämmelserna i den här artikeln fortsätta att gälla efter den 31 december 2010 för överlåtbara skuldebrev  
– som innehåller gross up-klausuler el ler klausuler för förtida inlösen, 
– där betalningsombudet en ligt definitionen i artikel 4 är  etablerat i Republiken San 
Marino, och 
– där betalningsombudet betalar rä nta direkt till eller sörjer  för att ränta betalas till 
förmån för en faktisk betalningsmottagare som har hemvist i en medlemsstat i Europeiska gemenskapen. 
Om och när alla medlemsstater i Europeiska  gemenskapen slutar tillämpa bestämmelser 
liknande dem i artikel 7 i detta avtal skall emellertid bestämmelserna i den här artikeln fortsätta att gälla endast för överlåtbara skuldebrev 
– som innehåller gross up-klausuler el ler klausuler för förtida inlösen, 
SV 21   SV – där emittentens betalningsombud är et ablerat i Republiken San Marino, och 
– där betalningsombudet betalar rä nta direkt till eller sörjer  för att ränta betalas till 
förmån för en faktisk betalningsmottagare som har hemvist i en medlemsstat i Europeiska gemenskapen. 
Om ytterligare emissioner görs från och me d den 1 mars 2002 av överlåtbara skuldebrev 
enligt ovan som emitterats av en regering eller ett närstående rättssubjekt som agerar som 
myndighet eller vars roll erkänns  i ett interna tionellt avtal (förteckna t i bilaga II till detta 
avtal), skall emissionen i sin helhet, dvs. den ursprungliga emissionen och eventuella 
ytterligare emissioner, anses vara en fordran enligt artikel 6.1 a. 
Om ytterligare emissioner görs från och me d den 1 mars 2002 av överlåtbara skuldebrev 
enligt ovan som emitterats av en annan emittent som inte omfattas av fjärde stycket skall varje sådan ytterligare emission anses vara en fordran en ligt artikel 6.1 a. 
2. Denna artikel skall inte hindra Republiken San Marino och medlemsstaterna i Europeiska 
gemenskapen från att fortsätta  att ta ut skatt på inkomst er från de i punkt 1 nämnda 
överlåtbara skuldebreven i enlighe t med sin nationella lagstiftning.  
Artikel 12 
Andra källskatter – förhå llande till andra avtal 
1. Denna artikel skall inte hindra parterna från att ta ut andra typer av källskatt än den som 
anges i detta avtal i enlighet med sin nationella lagstiftning eller med dubbelbeskattningsavtal. 
2. Dubbelbeskattningsavtalen mellan Republik en San Marino och medlemsstaterna i 
Europeiska gemenskapen skall inte hindra ut tag av den särskilda källskatten enligt detta 
avtal.  
Artikel 13 
Informationsutbyte på begäran 
1. De behöriga myndigheterna i Republiken  San Marino och var och en av 
medlemsstaterna i Europeiska gemenskapen skall utbyta information om handlingar som 
utgör skattebedrägeri enligt lagstiftningen i den anmodade staten eller liknande handlingar, 
när det gäller inkomster som omfattas av dett a avtal. ”Liknande handlingar” skall endast 
innefatta brott som är lika allvarliga som skattebedrägeri enligt lagstiftningen i den anmodade staten och skadar den begärande st atens skatteintressen. Den anmodade staten 
skall som svar på en vederbörligen motiverad  begäran tillhandahålla information avseende 
de handlingar som den begärande staten under söker eller kan komma att undersöka både ur 
straffrättslig och icke  straffrättslig synpunkt. 
2. När den anmodade staten skall besluta om uppgifter kan lämnas till följd av en begäran, 
skall den staten tillämpa preskriptionsbestämm elserna enligt lagstiftn ingen i den begärande 
staten. 
SV 22   SV 3. Den anmodade staten skall tillhandahålla information om den begärande staten har en 
skälig misstanke om att den berörda handlingen kan utgöra skattebedrägeri eller en liknande handling. Den begärande statens missta nke om skattebedräger i eller en liknande 
handling får baseras på 
a) dokument, vare sig de är bestyrkta eller ej och inbegripet me n inte begränsat till 
affärshandlingar, räkenska per eller bankkontouppgifter, 
b) bevisuppgifter från skattebetalare, c) uppgifter som erhållits av en uppgiftsl ämnare eller någon annan utomstående och 
som är oavhängigt bestyrkta eller an nars sannolikt tillförlitliga, eller  
d) indiciebevisning. 
4. Den behöriga myndigheten i den begärande staten skall lämn a följande uppgifter till den 
behöriga myndigheten i den anmo dade staten i samband med en begäran om uppgifter 
enligt detta avtal för att påvisa uppg ifternas relevans för begäran: 
a) Den undersökta personens identitet. b) En redovisning av de begärda uppgifterna  i vilken det anges både vilken slags 
uppgifter det rör sig om och i vilken form den begärande staten önskar motta uppgifterna från den anmodade staten. 
c) I vilket beskattningssa mmanhang uppgifterna begärs. 
d) Skäl till att anta att de begärda uppgifterna innehas av den anmodade staten eller till 
att de innehas eller kontrolleras av en person inom den anmodade statens 
jurisdiktion. 
e) I den utsträckning som dessa uppgifter är  kända: namn och adress för alla personer 
som tros inneha de begärda uppgifterna. 
f) En förklaring om att begäran är fören lig med den begärande statens lagstiftning och 
administrativa förfaranden, att det skulle vara möjligt för den behöriga myndigheten i 
den begärande staten att er hålla uppgifterna i enlighet med den begärande statens 
lagstiftning eller normala administrativa förf aranden i det fall de begärda uppgifterna 
skulle finnas inom den begärande statens ju risdiktion samt att begäran är förenlig 
med detta avtal. 
g) En förklaring om att den begärande staten har använt sig av alla  tillgängliga medel på 
sitt eget territorium för att inhämta uppgi fterna, med undantag för sådana medel som 
medför oproportionellt stora svårigheter. 
5. Den behöriga myndigheten i den anmodade stat en skall lämna de begärda uppgifterna till 
den begärande staten så snart som möjligt. 
6. Republiken San Marino skall inleda bilaterala  förhandlingar med varje medlemsstat i syfte 
att fastställa enskilda kategorier av  ”liknande handlingar” i enlighet med 
beskattningsförfarandet i den berörda staten. 
SV 23   SV Artikel 14 
Konfidentiell behandling  
 Alla uppgifter som en avtalsslutande part  mottar enligt detta av tal skall behandlas 
konfidentiellt och får endast meddelas till pers oner eller myndigheter (inbegripet domstolar 
och förvaltningar) inom den avtalsslutande partens jurisdiktion som är inblandade i 
beräkning eller uppbörd av, ve rkställighet eller åtal av seende, eller prövning av 
överklaganden i samband med sådan inkoms tbeskattning som omfattas av avtalet. 
Personerna eller myndigheterna sk all endast använda uppgifter na i dessa syften. De får 
lämna ut uppgifterna i samband med allmän na domstolsförhandlingar eller rättsliga 
avgöranden. Uppgifterna får inte medde las någon annan person, myndighet eller 
jurisdiktion eller annat rättssubjekt utan uttr yckligt skriftligt tillstånd från den anmodade 
partens behöriga myndighet. 
Artikel 15 
Samråd och översyn 
1. Om oenighet om tolkningen eller tillämpninge n av detta avtal uppstår mellan de behöriga 
myndigheterna i Republiken San Marino och en  eller flera av de andra behöriga 
myndigheter som anges i bilaga I, skall de strä va efter att finna en lösning i samförstånd. 
De skall omedelbart underrätta  Europeiska gemenskapernas kommission och de behöriga 
myndigheterna i de övriga medlemsstaterna om resultatet av samrådet. Kommissionen får 
på begäran av någon av de behöriga myndigheter som anges i bilaga I delta i samråd som gäller tolkningsfrågor. 
2. De avtalsslutande parterna skall samråda med varandra åtminstone vart  tredje år eller på 
begäran av endera avtalsslutan de parten i syfte att se över  och – om de avtalsslutande 
parterna anser att det behövs – förbättra det sä tt på vilket avtalet fungerar rent tekniskt 
samt bedöma den internationella  utvecklingen. Samrådet skall hållas inom en månad efter 
begäran eller, i brådskande fall, så snart som möjligt. 
3. De avtalsslutande parterna får på grundval av en sådan bedömni ng samråda med varandra 
för att undersöka om avtalet behöver ändr as med hänsyn till den internationella 
utvecklingen. 
4. Så snart som det finns tillräck lig erfarenhet av det fullstä ndiga genomförandet av detta 
avtal skall de avtalsslutande parterna samråda med varandra för att undersöka om avtalet 
behöver ändras med hänsyn till de n internationella utvecklingen. 
5. När det gäller samråd enligt punkterna 1, 2 och 3 skall en avtalsslut ande part underrätta 
den andra avtalsslutande parten om händelser  som eventuellt kan inverka på detta avtals 
sätt att fungera. Detta skall även innefatta eventuella relevanta av tal mellan en av de 
avtalsslutande part erna och tredjeland. 
SV 24   SV Artikel 16 
Undertecknande, ikraftträdande och uppsägning 
1. Detta avtal förutsätter att de avtalsslutande  parterna ratificerar eller godkänner det enligt 
sina egna förfaranden. De avtalsslutande parterna skall underrät ta varandra om att 
förfarandena avslutats. Avtalet träder i kraf t den första dagen i den andra månaden efter 
dagen för den sista underrättelsen. 
2. Med förbehåll för sina konstitutionella bestämme lser om ingående av internationella avtal 
och utan att det påverkar tillämpningen av ar tikel 17 skall Republiken San Marino faktiskt 
genomföra och börja tillämpa detta avtal fr ån och med den 1 juli 2005 och underrätta 
Europeiska gemenskapen om detta. 
3. Detta avtal gäller till dess att en  avtalsslutande part säger upp det.  
4. Varje avtalsslutande part få r säga upp avtalet genom anmäla n till den andra avtalsslutande 
parten. I så fall skall av talet upphöra att gälla tolv  månader efter uppsägelsen. 
Artikel 17 
Tillämpning 
1. Ett villkor för tillämpningen av detta avtal ska ll vara att de av medlemsstaternas beroende 
och associerade territorier som nämns i Ekofin rådets rapport till Europeiska rådets möte i 
Santa Maria de Feira den 19–20 juni 2000 samt  Förenta staterna, Schweiz, Andorra, 
Liechtenstein och Monaco var och en antar och genomför bestämmelser som är förenliga 
med eller likvärdiga med bestämmelserna i direktivet eller detta avtal. 
2. De avtalsslutande parterna skall i samförstånd minst sex må nader före den dag som nämns 
i artikel 16.2 besluta om villkoret i punkt 1 kommer a tt uppfyllas med tanke på 
tidpunkterna för ikraftträdande av de relevanta bestämmelserna i de berörda tredjestaterna 
och beroende eller associerade territorierna. Om de avtalsslutande parterna inte beslutar att 
villkoret kommer att vara uppfyllt skall de i samf örstånd anta ett nytt datum i stället för det 
som anges i artikel 16.2. 
3. Tillämpningen av detta avtal eller delar av det kan avbrytas tillfälligt av en avtalsslutande 
part med omedelbar verkan genom anmälan till de n andra parten, om direktivet eller en del 
av direktivet upphöra att vara tillämpligt anti ngen tillfälligt eller permanent i enlighet med 
Europeiska gemenskapens lagstiftning elle r om en medlemsstat tillfälligt avbryter 
tillämpningen av sin genomförandelagstiftning. 
4. En avtalsslutande part får tillfälligt avbryt a tillämpningen av detta avtal genom anmälan till 
den andra parten, om något av de tredjelände r eller territorier som avses i punkt 1 senare 
slutar tillämpa de bestämmelser som avses i den punkt en. Tillämpningen får avbrytas 
tidigast två månader efter anmälan. Tillämpninge n av detta avtal skall återupptas så snart 
som bestämmelserna åter tillämpas.  
SV 25   SV Artikel 18 
Fordringar och slutbetalning 
1. Om detta avtal sägs upp eller dess tillämpning tillfälligt avbryts, he lt eller delvis, skall 
fysiska personers fordringar enli gt artikel 10 inte påverkas. 
2. Republiken San Marino skall i så fall upprätta  en slutredovisning senast när avtalets 
tillämpning upphör och göra en slutbetalni ng till medlemsstaterna i Europeiska 
gemenskapen.  
Artikel 19 
Territoriell tillämpning 
Detta avtal skall tillämpas, å ena sidan, på de te rritorier där Fördraget om upprättandet av 
Europeiska gemenskapen är tillämpligt och i enlighe t med de villkor som fast ställs i det fördraget 
och, å andra sidan, på Republik en San Marinos territorium. 
Artikel 20 
Bilagor 
1. Bilagorna skall utgöra en integrerad del av detta avtal.  
2. Förteckningen över behöriga myndigheter i bilaga I får ändras genom en enkel anmälan 
från Republiken San Marino till den andra av talsslutande parten när det gäller den 
myndighet som anges i led a i den bilagan och genom en enkel anmälan från Europeiska 
gemenskapen när det gäller övriga myndigheter. 
Förteckningen över närstående rättssubjekt i bilaga II får ändras genom ömsesidig 
överenskommelse. 
Artikel 21 
Språk 
Detta avtal skall upprättas i två ex emplar på danska, engelska, finska , franska, grekiska, italienska, 
nederländska, portugisiska, spanska, svenska och ty ska språken, vilka alla texter är lika giltiga. 
Den estniska, lettiska, litauiska, maltesiska, polsk a, slovakiska, slovenska , tjeckiska och ungerska 
språkversionen skall bekräftas av de avtalssl utande parterna geno m skriftväxling. Dessa 
språkversioner har därefter samma giltighet som de språkversion som anges i stycket ovan. 
TILL BEVIS HÄRPÅ har undertecknade befu llmäktigade undertecknat detta avtal. 
Utfärdat i ........................ den........................ 
SV 26   SV För 
För
SV 27   SV BILAGA I  
Förteckning över de avtalsslutande  parternas behöriga myndigheter 
Följande myndigheter skall vara ”behör iga myndigheter” enligt detta avtal : 
a) I Republiken San Marino: Il Segretario di Stato per le Finanze e il Bilancio eller en 
befullmäktigad företrädare för denna institution. 
b) I Konungariket Belgien: De Minister van Fi nanciën/Le Ministre des Finances eller en 
befullmäktigad företrädare för denna institution. 
c) I Republiken Tjeckien: Ministr financí el ler en befullmäktigad företrädare för denna 
institution. 
d) I Konungariket Danmark: Skatteministeren el ler en befullmäktigad företrädare för denna 
institution. 
e) I Förbundsrepubliken Tyskland: Der Bundesmin ister der Finanzen eller en befullmäktigad 
företrädare för denna institution. 
f) I Republiken Estland: Rahandusminister elle r en befullmäktigad företrädare för denna 
institution. 
g) I Republiken Grekland: Ο Υπουργός  Οικονο µίας και Οικονο µικών  eller en befullmäktigad 
företrädare för denna institution. 
h) I Konungariket Spanien: El Ministro de Economia y Hacienda eller en befullmäktigad 
företrädare för denna institution. 
i) I Republiken Frankrike: Den minister som ansvarar för budgeten eller en befullmäktigad 
företrädare för denne. 
j) I Irland: The Revenue Commissioners elle r en befullmäktigad företrädare för denna 
institution. 
k) I Republiken Italien: Il Capo del Dipart imento per le Politiche Fiscali eller en 
befullmäktigad företrädare för denna institution. 
l) I Republiken Cypern: Υπουργός  Οικονο µικών  eller en befullmäktigad företrädare för 
denna institution. 
m) I Republiken Lettland: Finanšu ministrs eller en befullmäktigad företrädare för denna 
institution. 
n) I Republiken Litauen: Finans ų ministras eller en befullmäktigad företrädare för denna 
institution. 
o) I Storhertigdömet Luxemburg: Le Minist re des Finances eller en befullmäktigad 
företrädare för denna institution. När det gäller  artikel 13 skall emellertid den behöriga 
myndigheten vara Le Procureur Gé néral d’Etat luxembourgeois. 
SV 28   SV p) I Republiken Ungern: A pénzügyminiszter elle r en befullmäktigad företrädare för denna 
institution. 
q) I Republiken Malta: Il -Ministru responsabbli g ħall-Finanzi eller en befullmäktigad 
företrädare för denna institution. 
r) I Konungariket Nederländerna: De Minist er van Financiën elle r en befullmäktigad 
företrädare för denna institution. 
s) I RepublikenÖsterrike: Der Bundesminister für Finanzen eller en befullmäktigad 
företrädare för denna institution. 
t) I Republiken Polen: Minister Finansów e ller en befullmäktigad företrädare för denna 
institution. 
u) I Republiken Portugal: O Ministro das Fina nças eller en befullmäktigad företrädare för 
denna institution. 
v) I Republiken Slovenien: Minist er za finance eller en befullmäktigad företrädare för denna 
institution. 
w) I Republiken Slovakien: Minist er financií eller en befullm äktigad företrädare för denna 
institution. 
x) I Republiken Finland: Valtiovarainministeriö/Finansministeriet eller en befullmäktigad 
företrädare för denna institution. 
y) I Konungariket Sverige: Chefen för Fina nsdepartementet eller en befullmäktigad 
företrädare. 
z) I Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland och de europeiska områden för 
vars yttre förbindelser Fö renade konungariket ansvarar: the Commissioners of Inland 
Revenue eller en befullmäktigad företrädar e och den behöriga myndigheten i Gibraltar, 
som Förenade konungariket kommer att utse i enlighet med de avtalade arrangemangen 
rörande myndigheter i Gibraltar med avseende på EU- och EG-instrument och tillhörande 
avtal som anmälts till Europeiska unionens me dlemsstater och institutioner den 19 april 
2000, varav en kopia skall sändas till San Marino av generalsekretera ren för Europeiska 
unionens råd, och som skall gälla detta avtal. 
SV 29   SV BILAGA 2  
Förteckning över närstående rättssubjekt 
Vid tillämpningen av artikel 11 i detta avta l kommer följande organ att anses vara ” ett närstående 
rättssubjekt som agerar som myndighet eller vars roll erkänns i ett internationellt avtal ”:  
ORGAN INOM EUROPEISKA UNIONEN : 
Belgien  
– Vlaams Gewest (regionen Flandern) 
– Région wallonne (regionen Vallonien) 
– Région bruxelloise/Brussels Gewest (Brysselregionen) 
– Communauté française (den fr anskspråkiga gemenskapen) 
– Vlaamse Gemeenschap (den flamländska gemenskapen) 
– Communauté germanophone (Deutschsprachig e Gemeinschaft) (den tyskspråkiga 
gemenskapen)  
Spanien 
– Xunta de Galicia (Galiciens re gionala regering och parlament) 
– Junta de Andalucía (Andalusiens regionala regering och parlament) 
– Junta de Extremadura (Extremaduras regionala regering och parlament) 
– Junta de Castilla- La Mancha (Castilla-La Manchas regionala regering och parlament) 
– Junta de Castilla- León (C astilla-Leóns regionala regering och parlament) 
– Gobierno Foral de Navarra (Navarras regionala regering och parlament) 
– Govern de les Illes Balears (Balearer nas regionala regering och parlament) 
– Generalitat de Catalunya (Katalonien s regionala regering och parlament) 
– Generalitat de Valencia (Valencias  regionala regering och parlament) 
– Diputación General de Aragón (Aragoniens regionala regering och parlament) 
– Gobierno de las Islas Canari as (Kanarieöarnas regionala  regering och parlament) 
– Gobierno de Murcia (Murcias re gionala regering och parlament) 
– Gobierno de Madrid (Madrids re gionala regering och parlament) 
SV 30   SV – Gobierno de la Comunidad Autónoma del País Vasco/Euzkadi (Baskiens regionala 
regering och parlament) 
– Diputación Foral de Guipúzcoa (Gui púzcoas deputeradeförsamling) 
– Diputación Foral de Vizcaya/Bizkaia (Vizcayas deputeradeförsamling) 
– Diputación Foral de Alava (Ala vas deputeradeförsamling) 
– Ayuntamiento de Madrid (Madrids stad) 
– Ayuntamiento de Barcelona (Barcelona stad) 
– Cabildo Insular de Gran Canaria (Gran Canarias gemensamma kommunstyrelse) 
– Cabildo Insular de Tenerife (Ten eriffas gemensamma kommunstyrelse)  
– Instituto de Crédito Oficial (Statens kreditinstitut) 
– Instituto Catalán de Finanzas (Kataloniens finansinstitut) 
– Instituto Valenciano de Finanzas  (Valencias finansinstitut) 
SV 31   SV Grekland 
– Оργανισ µός Тηλεπικοινωνιών  Ελλάδος  ((kontoret för grekisk telekommunikation) 
– Оργανισ µός Σιδηροδρό µων Ελλάδος  (grekiska järnvägsnätsorganisationen) 
– ∆ηµόσια Επιχείρηση  Ηλεκτρισ µού (allmänna elbolaget)  
Frankrike 
– La Caisse d'amortissement de la dette so ciale (CADES) ((amorteringsinstitutet för det 
sociala trygghetssystem ets skuldsättning) 
– L'Agence française de développement (A FD) (franska utvecklingsagenturen) 
– Réseau Ferré de France (RFF)(franska järnvägsnätet) 
– Caisse Nationale des Autoroutes (C NA) (nationella motorvägskassan) 
– Assistance publique Hôpitaux de Paris (A PHP) (Paris socialtjänst och sjukhus) 
– Charbonnages de France (CDF) (Frankrikes kolgruvor) 
– Entreprise minière et chimique (EMC)(gruvbolag och kemiskt bolag)  
Italien 
– Regioner 
– Provinser 
– Kommuner 
– Cassa Depositi e Prestiti (hypoteks- och kreditbank) 
Lettland 
– Pašvaldības (lokalförvaltningar) 
Polen 
– gminy (kommuner) 
– powiaty (distrikt) 
– województwa (provinser) 
– związki gmin (kommunalförbund) 
– związki powiatów (distriktsförbund) 
– związki województw (provinsförbund) 
– miasto sto łeczne Warszawa (huvudstaden Warszawa) 
SV 32   SV – Agencja Restrukturyzacji i Modernizacji Rolnic twa (byrån för jordbrukets omstrukturering 
och modernisering) 
– Agencja Nieruchomo ści Rolnych (byrån för jordbruksegendom)  
Portugal 
– Região Autónoma da Madeira (d en autonoma regionen Madeira) 
– Região Autónoma dos Açores (d en autonoma regionen Azorerna) 
– Kommuner  
Slovakien 
– mestá a obce (kommuner) 
– Železnice Slovenskej republiky (slovakiska järnvägsbolaget) 
– Štátny fond cestného hospodárstva (statens vägförvaltningsfond) 
– Slovenské elektrárne (slovakiska kraftverk) 
– Vodohospodárska výstavba (vattenförvaltningsbolaget) 
INTERNATIONELLA ORGAN : 
– Europeiska banken för åt eruppbyggnad och utveckling 
– Europeiska investeringsbanken 
– Asiatiska utvecklingsbanken 
– Afrikanska utvecklingsbanken 
– Världsbanken/IBRD/IMF 
– Internationella finansieringsbolaget 
– Interamerikanska utvecklingsbanken 
– Europarådets social- och utvecklingsfond 
– Euratom 
– Europeiska gemenskapen 
– Andinska utvecklingsorganisationen (ADC) 
– Eurofima 
– Europeiska kol- och stålgemenskapen 
– Nordiska investeringsbanken 
SV 33   SV – Karibiska utvecklingsbanken 
Bestämmelserna i artikel 11 påverkar inte tilläm pningen av några internationella åtaganden som de 
avtalsslutande parterna kan ha  ingått när det gäller ovan nämnda internationella organ. 
ORGAN I TREDJELAND : 
De organ som uppfyller följande kriterier: 
1. Organet anses klart och tydligt vara ett offe ntligt organ i enlighet med nationella kriterier. 
2. Ett sådant offentligt organ är en icke-marknadsproducent som förvaltar och finansierar ett 
antal verksamheter, som huvudsakligen tillhandahåller icke-marknadsförda varor och tjänster, för det allmännas bäst a och som faktiskt kontrolleras av en allmän styrelseform.  
3. Ett sådant offentligt organ är en stor och regelbunden emittent av skuldebrev. 4. Den berörda staten kan säkerställa att ett sådant offentligt organ inte kommer att verkställa 
förtida inlösen vid fall av s.k. gross up-klausuler.