Förordning (EU) 2018/974 omfattar inte statistik över passagerartransporter på inre vattenvägar. De viktigaste uppgifter som krävs för att bedöma denna marknads storlek och tillväxtpotential är antalet passagerare per land och per enskild marknadssektor, såsom flodkryssningar, minikryssningar, färjor och stadstransporter. Om den visar sig vara möjlig skulle insamlingen av passagerarkilometer vara en stabil indikator för att mäta sektorns resultat.

De fem flodkryssningsföretagen i Österrike kontaktades (via expertintervjuer, telefon och e-post). För att samla in relevanta uppgifter om andra passagerartransporter än flodkryssningar utarbetades en enkät, och ungefär hälften av de 36 enkäterna besvarades.

Uppgifter om passagerartransporter på inre vattenvägar samlades in från operatörer som har tillstånd att tillhandahålla denna typ av transport och som själva registrerade sig för undersökningen. Uppgifter om kryssningar på inre vattenvägar samlades in från regionala hamnkontor och godkända företag.

Det anses i allmänhet vara möjligt att samla in passageraruppgifter. Uppgifter om land/region för ombordstigning och landstigning är dock i de flesta fall inte tillgängliga eller endast delvis tillgängliga, och det var inte möjligt att fastställa varje kryssningstyp. Det skulle därför vara bättre att samla in och offentliggöra uppgifter om passagerartrafik i hamnar för inre vattenvägar snarare än uppgifter om antalet transporterade passagerare, eftersom det finns uppgifter om antalet passagerare som går ombord och stiger i land i varje hamn.

Om passageraruppgifter ska samlas in regelbundet måste lämplig it-infrastruktur som motsvarar de system som används för att samla in andra uppgifter byggas upp. Dessutom måste kostnaden för en lämplig preliminär hanteringstid beaktas. Denna kostnad är särskilt hög under uppgiftsinsamlingens första år. Vidare måste hänsyn tas till resurserna för att bygga och underhålla webbinsamlingsverktyg.

Sverige anser att kostnaden, mätt i tid per uppgiftslämnare, är relativt låg och uppskattar den till mindre än 60 000 kronor per undersökning.

Variabler avseende antalet passagerare per fartygstyp i nationella transporter fanns tillgängliga och tillhandahölls av uppgiftslämnarna i enlighet med metodkraven. Dessa variabler kan ingå i den vanliga framställningen av uppgifter. Insamlingen av uppgifter om antalet transporterade passagerare per ombordstignings-/landstigningshamn genomfördes utan några bearbetningsproblem.

För att samla in uppgifter skickades det statistiska frågeformuläret, metoden och kompletterande specifikationer per post till de territoriella statistikbyråerna.

Studierna har visat på betydande skillnader i insamlingen av uppgifter om passagerartransporter på inre vattenvägar mellan de sju länderna, varför det inte är lämpligt att jämföra alla indikatorer som erhållits.

Studierna visade på ett stort antal uppgiftskällor som ligger till grund för statistiken över passagerartransporter på inre vattenvägar. De källor som oftast nämndes var webbinsamling, ökad användning av AIS och fartygsregister. Andra relevanta källor är hamnkontor, hamnmyndigheter, företagsstatistikregister, statistik över företagsstrukturer, siffror över kortsiktig omsättning, flodinformationssystemet och externa uppgiftslämnare.

De befintliga administrativa uppgifterna är inte tillräckligt omfattande för att uppfylla kraven på god statistisk insamling. Riktade undersökningar skulle behöva genomföras för att komplettera de olika källorna och få mer fullständiga och standardiserade uppgifter. I vilken utsträckning ytterligare riktade undersökningar skulle behövas varierar mellan de sju länderna.

De nuvarande källorna måste förbättras när det gäller volym och kvalitet på uppgifterna för att kunna tillhandahålla den information som krävs för tabellerna A1 (antal transporterade passagerare per påstigningsland, avstigningsland, transporttyp och fartygstyp), A2 (flodkryssningar – antal passagerare, passagerarkilometer och antal resor per påstigningsregion, avstigningsregion, fartygets nationalitet och typ av kryssning), B1 (antal tillryggalagda passagerarkilometer per fartygstyp som inte är flodkryssningsfartyg) och C1 (antal fartyg som är registrerade i ett land per fartygstyp, fartygskapacitet och fartygets ålder). I nuläget kan inte alla sju länder tillhandahålla alla variabler.

Pilotstudierna har visat på kvalitetsproblem kopplade till bristerna i de administrativa uppgifterna och företagens rapportering. Särskilda problem konstaterades avseende passagerarkilometer, eftersom många företag inte kan lämna all information som krävs för att beräkna passagerarkilometer. Det konstaterades också ofta att det var svårt att rapportera om dagsturer och genomsnittlig beläggningsgrad. Dessutom har vissa företag inte all den information som krävs om befraktning av fartyg eller särskilda biljetterbjudanden. På grund av dessa brister måste företagen göra uppskattningar, vilket påverkar kvaliteten på den information de lämnar.

Informationsluckor i fartygsregistren påverkar fartygsrapporteringen, och ett sätt att samla in uppgifter om fartyg är att koppla undersökningar direkt till företagsregister. På så sätt identifieras fartygen genom det företag som äger dem. I företagsregister anges dock endast företag som utför passagerartransporter på inre vattenvägar som sin huvudsakliga verksamhet under undergrupp 50.30 i Nace rev. 2. Följaktligen kommer företag som tillhandahåller passagerartransporter på inre vattenvägar som en sekundär verksamhet att uteslutas, även om de står för en betydande del av denna typ av transport.

I studierna togs en särskild fråga upp om rapportering av inhemska transporter som tillhandahålls av utländska företag. Utländska företag är inte skyldiga att underrätta de nationella myndigheterna när de utför passagerartransporter. Tillförlitlig och strukturerad information om utländska företag och deras tjänster saknas, och ett europeiskt fartygsregister skulle kunna lösa problemen med utländska företags inhemska transporter.

Generellt sett måste kraven på detaljerade uppgifter stämmas av mot en förenkling av metoden för att begränsa bördan för företagen. De länder som lade fram pilotstudier betonade behovet av att begränsa uppgiftsinsamlingen, som är särskilt stor för mindre företag. Det finns olika sätt att begränsa denna börda: tröskelvärdet för fartygskapacitet kan fastställas till mer än tolv passagerare, flerårsintervall kan införas för rapportering av transportverksamhet och små företag kan undantas från rapporteringskravet. Bördan skulle kunna begränsas ytterligare genom att tillämpningsområdet begränsas till motordrivna fartyg. Segelfartyg, som vanligtvis körs av små företag och vars rutter varierar kraftigt, skulle således undantas från rapporteringskravet.

Med tanke på problemen med definitionerna skulle färjor kunna definieras mer exakt eller färjetransporter kunna integreras med stads-/regionaltransporter. Införandet av ytterligare en kategori för ”skärgårdstrafik” skulle kunna övervägas med tanke på de unika förhållandena för sjötransporter i Sverige.

Enligt studierna varierar de uppskattade kostnaderna för uppgiftsinsamling avsevärt mellan länderna. Inget land anser att kostnaderna är oproportionerliga i förhållande till fördelarna, men det finns stora kostnadsskillnader mellan dem. Vissa anser att det är lätt att integrera insamlingen av uppgifter om passagerartransporter i sitt nuvarande arbete, medan andra beaktar utgifterna för den nya infrastruktur som skulle behöva utvecklas.

Sammanfattningsvis anser man i de sju pilotstudierna att det i princip är möjligt att ta fram tabellerna A1, A2, B1 och C1, trots att vissa uppgifter saknas.

3.RESULTATEN AV UNDERSÖKNINGEN OM STATISTIK ÖVER PASSAGERARTRANSPORTER SOM GENOMFÖRDES I MARS 2020

I mars 2020 genomförde Eurostat en undersökning för att få en överblick över de olika aspekterna av statistik över passagerartransporter från alla medlemsstater som använder inre vattenvägar för transporter. Frågorna gällde kostnaderna och den ytterligare bördan i samband med insamling av uppgifter, skälen till att passageraruppgifter inte samlas in och möjligheten att samla in uppgifter i framtiden.

3.1.Allmän information

Sammanlagt 15 länder besvarade undersökningen. Av dessa svarade nio att de redan samlar in vissa uppgifter om passagerartransporter på inre vattenvägar, medan sex uppgav att de inte samlar in sådana uppgifter.

3.2.Kostnad för insamling av uppgifter om passagerartransporter på inre vattenvägar i fråga om ekonomiska resurser och personalresurser

I de länder som för närvarande samlar in statistik över passagerartransporter på inre vattenvägar anses kostnaden och bördan inte vara oproportionerlig. Tre länder bedömde att kostnaderna för att samla in uppgifter var minimala både i fråga om ekonomiska resurser och om personalresurser. Dessa länder påpekade dock att den nuvarande arbetsstyrkan är liten och att flera avdelningar utför arbetet med att fylla i enkäten, samla in och kontrollera uppgifter samt sammanställa och förbereda uppgifter för offentliggörande.

Uppgifterna samlas in på en mycket begränsad och allmän nivå, och endast ett fåtal små företag är verksamma inom detta marknadssegment. Statistikrapporterna lämnas till relevanta enheter för datapreparering och endast uppgifter som sammanställs på landsnivå offentliggörs.

Länderna noterade att uppgifter om kostnader för passagerartransporter inte kunde lämnas separat, eftersom sådana kostnader ingår i de totala kostnaderna för att tillhandahålla statistik över transporter på inre vattenvägar, för vilken uppgifter samlas in årligen genom en särskild undersökning. Ett land noterade att de ekonomiska resurserna främst omfattar alla utgifter som är direkt eller indirekt kopplade till insamling av statistik, såsom personalens löner, it-infrastruktur, elektricitet osv.