EUROPEISKA KOMMISSIONEN Bryssel den 29.6.2017 COM(2017) 352 final 2017/0145(COD) Förslag till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING om Europeiska byrån för den operativa förvaltningen av stora it-system inom området frihet, säkerhet och rättvisa, om ändring av förordning (EG) nr 1987/2006 och rådets beslut 2007/533/RIF och om upphävande av förordning (EU) nr 1077/2011



MOTIVERING 1.BAKGRUND TILL FÖRSLAGET ·Motiv och syfte med förslaget Den förordning som inrättade Europeiska byrån för den operativa förvaltningen av stora it-system inom området frihet, säkerhet och rättvisa (nedan kallad eu-LISA) antogs 2011 (förordning (EU) nr 1077/2011) och ändrades 2015 genom förordning (EU) nr 603/2013. eu-LISA ansvarar för närvarande för den operativa förvaltningen på central nivå av andra generationen av Schengens informationssystem (SIS II), informationssystemet för viseringar (VIS) och Eurodac. eu-LISA kan också anförtros utvecklingen och den operativa förvaltningen av andra stora it-system inom området frihet, säkerhet och rättvisa om så föreskrivs i relevanta rättsakter. eu-LISA inledde sin kärnverksamhet den 1 december 2012 och driver VIS sedan den 1 december 2012, SIS II sedan maj 2013 och Eurodac sedan juni 2013. Byrån har sitt säte i Tallinn och systemen drivs från den tekniska enheten i Strasbourg. Backup-enheten finns i Sankt Johann im Pongau. Syftet med detta förslag är att se över förordningen om inrättande av byrån för att anpassa den till rekommendationerna om lagändringar enligt en utvärdering, förbättra byråns funktion samt öka och stärka dess roll för att säkerställa att dess mandat omfattar aktuella utmaningar på EU-nivå inom området frihet, säkerhet och rättvisa. Det syftar också till att i förordningen införa ändringar som följer av utvecklingen i politik, lagstiftning och sakförhållanden – i synnerhet för att beakta det faktum att nya system kommer att anförtros byrån, förutsatt att medlagstiftarna kommer överens, och att byrån bör få i uppdrag att bidra till utvecklingen av interoperabilitet mellan stora it-system som uppföljning till kommissionens meddelande om starkare och smartare informationssystem för gränser och säkerhet av den 6 april 2016, slutrapporten från expertgruppen för informationssystem och interoperabilitet av den 11 maj 2017 och kommissionens sjunde rapport om framsteg i riktning mot en effektiv och verklig säkerhetsunion av den 16 maj 2017. Det beaktar också de föreslagna ändringar som byråns styrelse har rekommenderat samt möjligheten att eu-LISA behöver hysa och förvalta gemensamma tekniska lösningar för det nationella genomförandet av decentraliserade system för intresserade medlemsstater. Slutligen anpassas byråns grundakt genom förslaget till principerna i det gemensamma uttalandet från Europaparlamentet, Europeiska unionens råd och Europeiska kommissionen av den 19 juli 2012 om decentraliserade organ (nedan kallad den gemensamma ansatsen). I enlighet med artikel 31 i inrättandeförordningen har kommissionen gjort en utvärdering, på grundval av en extern utvärdering, i nära samråd med eu-LISA:s styrelse, för att undersöka på vilket sätt och i vilken utsträckning som byrån faktiskt bidrar till den operativa förvaltningen av stora it-system inom området frihet, säkerhet och rättvisa och fullgör de arbetsuppgifter som anges i inrättandeförordningen. Den har också undersökt behovet av att revidera eller utvidga de uppgifter som anförtros eu-LISA i inrättandeförordningen. Efter samråd med styrelsen bör kommissionen, på grundval av utvärderingen, utfärda rekommendationer om ändringar av inrättandeförordningen och översända dem, styrelsens yttrande samt lämpliga förslag till Europaparlamentet, rådet och Europeiska datatillsynsmannen. Rekommendationerna ingår i rapporten från kommissionen till Europaparlamentet och rådet om hur Europeiska byrån för den operativa förvaltningen av stora it-system inom området frihet, säkerhet och rättvisa (eu-LISA) fungerar och i det åtföljande arbetsdokumentet från kommissionens avdelningar om utvärderingen av eu-LISA, som enligt planerna kommer att antas på samma gång som detta förslag. Detta förslag är därför kopplat till utvärderingen av byrån, men bygger även på andra rättsliga och politiska utvecklingar och återspeglar de rekommendationer som avses ovan samt styrelsens yttrande. ·Rekommendationerna i rapporten om den externa utvärderingen av eu-LISA Enligt utvärderingen har byrån fyra år efter det att den tog över sina uppgifter i december 2012 visat sin förmåga att fullgöra sina uppgifter och de nya uppgifter den har anförtrotts, framför allt DubliNet, Vision och genomförandet av pilotprojektet för smarta gränser på ett effektivt och ändamålsenligt sätt. Utvärderingen fann också att eu-LISA effektivt bidragit till inrättandet av en samordnad, ändamålsenlig och enhetlig it-miljö för förvaltningen av stora it-system som stöder genomförandet av politik inom området frihet, säkerhet och rättvisa. Det finns dock brister som bör åtgärdas för att förbättra byråns funktionssätt och öka och stärka dess roll för att säkerställa att dess mandat är anpassat för att möta dagens utmaningar på EU-nivå på området migration och säkerhet. De flesta brister som konstaterades vid utvärderingen kan åtgärdas utan lagstiftningsändringar. Rekommendationerna om icke-lagstiftningsåtgärder har följts upp av eu-LISA:s verkställande direktör. Styrelsen antog den relevanta handlingsplanen den 21 mars 2017. De brister som skulle kräva lagstiftningsändringar enligt utvärderingen är följande: –Enhetligheten i förvaltningen av kommunikationsinfrastrukturen bör förbättras genom att man överför kommissionens uppgifter (i synnerhet genomförandet av budgeten, förvärv och förnyande samt avtalsfrågor) till byrån, genom en ändring av de rättsakter som reglerar inrättandet och driften av de system som byrån driver. –Omfattningen av samarbetet med andra byråer på området frihet, säkerhet och rättvisa bör klargöras inom ramen för eu-LISA:s mandat. –Styrelsen bör anta en interimsrapport senast i slutet av augusti varje år om hur genomförandet av planerade åtgärder har framskridit under de första sex månaderna av året. –Omfattningen av pilotprojekt som eu-LISA kan utföra är begränsad till sådana som avses i artikel 54.2 a i budgetförordningen (dvs. utan en grundläggande rättsakt) och bör åtminstone utvidgas till pilotprojekt med en befintlig grundläggande rättsakt. I utvärderingen rekommenderades även att en risk- och förhandsbedömning bör göras för projekt över 500 000 euro som utförs av eu-LISA inom ramen för det nuvarande mandatet (dvs. som inte härrör från en rättsakt som anförtror byrån ett nytt system som blir föremål för en konsekvensbedömning av kommissionen). Det här är en viktig rekommendation som eu-LISA ska iaktta på lämpligt sätt. Det kräver dock inte en ändring av förordningen om eu-LISA eftersom det enligt artikel 29.5 i kommissionens delegerade förordning (EU) nr 1271/2013 och byråns budgetförordning redan krävs utvärderingar både i förväg och efterhand av program och verksamheter som medför betydande utgifter. I utvärderingen rekommenderades även ändringar av byråns mandat. Dessa bör införas i rättakterna för systemen och skulle inte, när det gäller eu-LISA:s ökade ansvar för statistik, kräva en ändring av byråns inrättandeförordning: –Ett utökat ansvar för eu-LISA att utarbeta och offentliggöra statistik för varje system.

–En ny uppgift för eu-LISA att utarbeta rapporter om uppgifternas kvalitet och dataanalys för att förbättra kontrollen av genomförandet av systemens rättsakter. Rapporten om hur Europeiska byrån för den operativa förvaltningen av stora it-system inom området frihet, säkerhet och rättvisa fungerar antas samma dag som detta förslag och där presenteras utvärderingens resultat och rekommendationer. Det noteras också att inrättandeförordningen där byråns uppgifter definieras återspeglar den rättsliga, politiska och ekonomiska miljö i vilken byrån skapades. Nyare politisk och rättslig utveckling kräver ytterligare ändringar eller utökning av de uppgifter som anförtros eu-LISA i inrättandeförordningen och andra relevanta rättsakter (dvs. systemens rättsakter). Kommissionen lade 2016 fram förslag om att byrån skulle anförtros nya system, nämligen in- och utresesystemet, det automatiska systemet för registrering, övervakning och tilldelningsmekanismen för ansökningar om internationellt skydd och EU-systemet för reseuppgifter och resetillstånd (Etias). Om medlagstiftarna antar dessa initiativ skulle det kräva ändringar av förordningen om eu-LISA, vilka bör träda i kraft när dessa förslag blir tillämpliga för att förordningen ska återspegla de nya uppgifterna, i synnerhet när det gäller styrelsens och den verkställande direktörens ansvarsområden. Förslaget om ett in- och utresesystem inbegriper ändringar av förordning (EU) nr 1077/2011. När det gäller förslagen om Etias och omarbetningen av Eurodac har sådana ändringar införts av ordförandeskapet i samband med diskussionerna i rådet. Eftersom detta förslag läggs fram innan något av de tre förslagen om att anförtro byrån nya system antas är det nödvändigt att återspegla de ändringar som behövs även i detta förslag inom hakparentes, under förutsättningen att de slutligen godkänns som en del av texten när förslagen antas av medlagstiftarna. Kommissionen antog den 6 april 2016 ett meddelande om starkare och smartare informationssystem för gränser och säkerhet. eu-LISA bör i inrättandeförordningen uttryckligen ges i uppdrag att utföra de uppgifter byrån anförtros enligt detta meddelande och kommissionens sjunde rapport om framsteg i riktning mot en effektiv och verklig säkerhetsunion av den 16 maj 2017. Hit hör bland annat att stödja kommissionen och medlemsstaterna med att undersöka den tekniska genomförbarheten av utveckling och åtgärder som syftar till systemens interoperabilitet genom studier och/eller tester. De ändringar som härrör från utvärderingen av SIS under 2016 och som återspeglas i förslagen om revidering av rättsakterna för SIS och förslaget till omarbetning av Eurodac bör också införas i förslaget. Dessutom finns det skillnader mellan inrättandeförordningen och den gemensamma ansats som bifogats det gemensamma uttalandet från Europaparlamentet, Europeiska unionens råd och Europeiska kommissionen om decentraliserade organ av den 19 juli 2012 (nedan kallad den gemensamma ansatsen) och den nya budgetförordningen och rambudgetförordningen. Dessa bör beaktas vid översynen av lagstiftningen. Ett exempel är en eventuell förlängning av den verkställande direktörens mandat i högst fem år istället för, som nu, högst tre år. Ett annat exempel är kravet på att byrån ska utvärderas vart femte år istället för, som nu, vart fjärde år. I förordningen bör också fastställas att eu-LISA får ge medlemsstaterna råd om de nationella systemens anslutning till de centrala systemen och ge medlemsstaterna ad hoc-stöd (som det stöd som tillhandahölls vid mottagningscentrumen i Grekland under flyktingkrisen i början av 2016). Det bör också vara möjligt för eu-LISA att på begäran ge stöd till berörda avdelningar vid kommissionen i tekniska frågor som rör befintliga eller nya system. ·Rekommendationer om ändringar som föreslagits av byråns styrelse Byråns styrelse rådfrågades den 25 november 2016 om rekommendationerna om ändringar av byråns inrättandeförordning och den antog sitt yttrande den 27 februari 2017. Styrelsen välkomnade rekommendationerna om ändringar och kommissionens avsikt att utvidga eu-LISA:s ansvarsområden, och rekommenderade ytterligare ändringar. Av dessa ytterligare ändringsrekommendationer har kommissionen omfattat utvidgningen av forskningsmandatet samt förlängningen av mandatet för de rådgivande gruppernas ordförande. Styrelsen föreslog att byrån efter styrelsens godkännande bör ha möjlighet att inrätta ytterligare tekniska enheter, utöver de befintliga enheterna i Strasbourg (Frankrike) och Sankt Johann im Pongau (Österrike). Kommissionen kan inte godta denna rekommendation, eftersom den inte styrks av några relevanta bevis på behov, mervärde eller effektivitetsvinster. Det noteras att medlagstiftarna fastställt Strasbourg (Frankrike) och Sankt Johann im Pongau (Österrike) som platserna för de centrala enheterna och backup-enheterna för SIS II och VIS redan i rättsakterna om SIS II (som antogs 2006 respektive 2007) och VIS (som antogs 2008). Under förhandlingarna om förslaget till byråns inrättandeförordning beslöt medlagstiftarna, på grundval av ett gemensamt erbjudande från Estland och Frankrike om att stå värd för byrån, att byråns säte skulle vara i Tallinn, medan den tekniska enheten och backup-enheten skulle förbli i Strasbourg respektive Sankt Johann im Pongau. Byrån har inte tillhandahållit någon bedömning som skulle motivera behovet av ytterligare en enhet. För att säkerställa mer flexibilitet anges emellertid i detta förslag en möjlighet för byrån att använda backup-enheten i Sankt Johann im Pongau för att samtidigt driva backupsystemen i aktivt läge. Detta torde göra det möjligt att sköta verksamhet även under normal drift och inte bara vid systemfel. ·Ändringar som krävs för att anförtro eu-LISA uppgifter som anges i slutrapporten från expertgruppen för informationssystem och interoperabilitet av den 11 maj 2017 och kommissionens sjunde rapport om framsteg i riktning mot en effektiv och verklig säkerhetsunion av den 16 maj 2017 Till dessa ändringar hör följande: (a)Ge eu-LISA utökat ansvar för uppgifternas kvalitet, förutsatt att vissa lagstiftningsändringar/förslag antas. Expertgruppen för informationssystem och interoperabilitet har övervägt rekommendationen i meddelandet om starkare och smartare informationssystem för gränser och säkerhet om att eu-LISA ska utveckla en central övervakningskapacitet för uppgiftskvalitet. Expertgruppen ansåg att de automatiska kontroller av kvalitet, format och fullständighet som de centrala systemen kräver eller föreslår bör förbättras eller kompletteras. Ytterligare analys krävs om en möjlig utveckling av automatisk kontroll av uppgiftskvalitet i de olika datafälten i SIS, VIS, Eurodac och i eventuella nya system, såsom in- och utresesystemet. Målet med en sådan mekanism för kontroll av uppgiftskvalitet skulle vara att de centrala systemen automatiskt identifierar inmatade uppgifter som verkar vara inkorrekta eller inkonsekventa, så att ursprungsmedlemsstaten kan kontrollera uppgifterna och vidta eventuella åtgärder som behövs. Denna verksamhet skulle kunna underlättas genom en gemensam databas för att ta fram rapporter om statistik och uppgiftskvalitet (datalager) med anonymiserade data från systemen. I den sjunde rapporten om framsteg i riktning mot en effektiv och verklig säkerhetsunion konstaterades att kommissionen kommer att fortsätta att arbeta med expertgruppens rekommendationer om automatiserad kvalitetskontroll, ett ”datalager” som har kapacitet att analysera anonymiserade uppgifter som tagits fram från relevanta informationssystem för statistik- och rapporteringsändamål samt utbildningsmoduler om uppgifternas kvalitet för personal som ansvarar för att mata in uppgifter i systemen på nationell nivå. Denna nya uppgift och skapandet av ett ”datalager” skulle kräva att särskilda detaljerade bestämmelser om uppgiftskvalitet anges i systemens rättsakter eller i en särskild rättsakt. (b)Ge eu-LISA ansvaret för utvecklingen av åtgärder för interoperabilitet, förutsatt att relevanta lagstiftningsförslag antas. I den sjunde rapporten om framsteg i riktning mot en effektiv och verklig säkerhetsunion av den 16 maj 2017 konstaterades att kommissionen, i enlighet med meddelandet från april 2016, vilket bekräftats av expertgruppens iakttagelser och rekommendationer, fastställer en ny strategi för uppgiftshantering för gränser och säkerhet där EU:s alla centraliserade informationssystem för säkerhet, gränsförvaltning och migrationshantering är driftskompatibla med full respekt för de grundläggande rättigheterna så att ·systemen kan samköras med hjälp av en europeisk sökportal, i full överensstämmelse med ändamålsbegränsningar och åtkomsträttigheter, för att bättre kunna utnyttja befintliga informationssystem, eventuellt med hjälp av förenklade regler för brottsbekämpande myndigheters åtkomst, ·systemen använder en gemensam biometrisk matchningstjänst för att möjliggöra sökningar i olika informationssystem med biometriska uppgifter, eventuellt med en flaggning för en träff/ingen träff som markerar en koppling till relaterade biometriska uppgifter i ett annat system, ·systemen har en gemensam databas med alfanumeriska identitetsuppgifter för att upptäcka om en person har registrerats under flera identiteter i olika databaser. Syftet med detta förslag är att göra det möjligt för eu-LISA att fullgöra de uppgifter som följer av sjunde rapporten om framsteg i riktning mot en effektiv och verklig säkerhetsunion av den 16 maj 2017 och utvecklingen av en europeisk sökportal, en gemensam biometrisk matchningstjänst och en gemensam databas med identitetsuppgifter, förutsatt att de relevanta rättsakterna om interoperabilitet antas.

(c)Beakta möjligheten att eu-LISA kan behöva utveckla, förvalta och/eller hysa gemensamma tekniska lösningar för det nationella genomförandet av tekniska aspekter av skyldigheter enligt EU:s lagstiftning om decentraliserade system inom området frihet, säkerhet och rättvisa för intresserade medlemsstater. Som påpekades i sjunde rapporten om framsteg i riktning mot en effektiv och verklig säkerhetsunion av den 16 maj 2017 framhölls i expertgruppens slutrapport också vikten av att inrätta och tillämpa de befintliga informationssystemen fullt ut. I rapporten behandlades också den decentraliserade Prümramen för utbyte av DNA-uppgifter, fingeravtryck och fordonsregistreringsuppgifter, och det föreslogs en genomförbarhetsstudie om utvecklingen mot en centraliserad dirigeringskomponent och eventuellt nya funktioner. Vad gäller förhandsinformation om passagerare rekommenderade expertgruppen att kommissionen gör en genomförbarhetsstudie om en centraliserad mekanism för förhandsinformation om passagerare, bland annat om behovet av en central router. Syftet skulle vara att göra det möjligt för berörda medlemsstater att ha en enda anslutningspunkt för flygbolag och förmedla förhandsinformation om passagerare både till nationella system och de centrala systemen (in- och utresesystemet, Etias). Vad gäller det decentraliserade system som inrättats genom EU:s direktiv om passageraruppgifter (PNR-direktivet) rekommenderade expertgruppen en genomförbarhetsstudie om en central komponent för förhandsinformation om passagerare och passageraruppgifter som ett tekniskt hjälpmedel för att underlätta förbindelserna med lufttrafikföretag. Syftet skulle vara att göra det möjligt för berörda medlemsstater att ha en enda anslutningspunkt för flygbolag och förmedla passageraruppgifter till nationella system i de medlemsstater som genomför PNR-direktivet. Expertgruppen ansåg att detta skulle effektivisera enheterna för passagerarinformation så fort medlemsstaterna har genomfört PNR-direktivet. Detta förslag inbegriper därför möjligheten att en grupp medlemsstater även kan ge byrån i uppdrag att utveckla, förvalta och/eller hysa ett gemensamt it-system för att de tillsammans ska kunna genomföra tekniska aspekter av skyldigheter som följer av EU-lagstiftningen om decentraliserade system inom området frihet, säkerhet och rättvisa, efter ett styrelsebeslut och förutsatt att kommissionen ger sitt förhandsgodkännande. Detta skulle kunna ske genom ett delegeringsavtal mellan de berörda medlemsstaterna och byrån, där den senare anförtros ovan nämnda uppgifter och tillhörande budget. I sådana fall ska byrån debitera medlemsstaterna ett bidrag som täcker alla relevanta kostnader. Som angavs i sjunde rapporten om framsteg i riktning mot en effektiv och verklig säkerhetsunion har kommissionen gett stöd till det arbete som i nuläget utförs av en grupp medlemsstater för att underhålla e-Codex, ett system för gränsöverskridande rättsligt samarbete och digital tillgång till rättsliga förfaranden. Kommissionen har noterat att dessa medlemsstater anser att detta inte är en hållbar lösning. På arbetsgruppsnivå i rådet har medlemsstaterna utforskat olika alternativ och dragit slutsatsen att eu-LISA skulle vara den bästa platsen för att säkerställa underhållet och driften av e-Codex-systemet. För att ta reda på den bästa lösningen har kommissionen inlett en bedömning av konsekvenserna av de olika lösningarna för att underhålla e-Codex. Resultatet av denna konsekvensbedömning kommer att vara klart under hösten 2017. ·Ändringar som krävs till följd av antagandet av förslaget om Ecris-TCN-systemet Slutligen återspeglar förslaget också ändringar som krävs till följd av antagandet av förslaget till Europaparlamentets och rådets förordning om inrättande av ett centraliserat system för identifiering av medlemsstater som innehar uppgifter om fällande domar mot tredjelandsmedborgare och statslösa personer för att komplettera och stödja det europeiska informationssystemet för utbyte av uppgifter ur kriminalregister (Ecris-TCN-systemet) (nedan kallat Ecris-TCN-systemet). I likhet med de andra förslagen varigenom nya system anförtros byrån kommer förslaget om Ecris-TCN-systemet att kräva ändringar av förordningen om eu-LISA. Dessa ändringar bör återspeglas både i förslaget om Ecris-TCN-systemet och föreliggande förslag. Om förslaget om Ecris-TCN-systemet antas före föreliggande förslag kommer ändringarna av den nuvarande förordningen om eu-LISA i den förstnämnda texten att tillämpas. De ändringarna skulle ersättas av ändringarna i föreliggande förslag när det antas. Beroende på hur snabbt de båda förslagen antas kommer de att anpassas under förhandlingarna för att säkerställa samstämmighet mellan de båda texterna när det gäller eu-LISA:s uppgifter. *** De nya uppgifter/system som planeras för eu-LISA kommer att stärka det bekräftade mervärdet av denna byrå, som har fört samman tre stora it-system under ett och samma tak. Det här har gjort det möjligt att samla sakkunskap, utnyttja synergieffekter och få en mer flexibel ram än vad som var möjligt innan byrån skapades, då systemen utvecklades och förvaltades av kommissionen och vissa uppgifter hade anförtrotts offentliga organ i två medlemsstater. De nya uppgifterna kommer också att tillgodose behovet av stöd från byrån för att hjälpa medlemsstaterna när det behövs. Initiativet kommer att ha en direkt inverkan på byrån, dess personal och verkställande direktör, de medlemsstater som är företrädda i styrelsen och rådgivande grupper samt kommissionens avdelningar som interagerar med byrån, men det kommer också mer allmänt att gynna de medlemsstater och byråer som är slutanvändare av systemen, eftersom byrån kommer att få en större roll när det gäller framtida utveckling av it-system inom området frihet, säkerhet och rättvisa och kommer att stödja medlemsstaterna vid behov. •Förenlighet med befintliga bestämmelser inom området Det här förslaget bygger på den befintliga förordningen om eu-LISA, som ändrades 2015 genom förordning (EU) nr 603/2013 för att beakta de ändringar som infördes genom den omarbetade Eurodacförordningen, bland annat åtkomst till Eurodac för brottsbekämpande ändamål. Detta förslag utvidgar byråns mandat för att den ska kunna överta nya uppgifter. Europeiska säkerhetsagendan och den europeiska migrationsagendan har angett riktningen för utveckling och genomförande av EU-politiken för att komma till rätta med de parallella utmaningarna migrationshantering och kampen mot terrorism och organiserad brottslighet. I den europeiska migrationsagendan framhålls vikten av fullständigt utnyttjande av de stora it-systemen SIS, VIS och Eurodac, vilket kan gynna gränsförvaltningen och förstärka Europas kapacitet att minska irreguljär migration och återsända irreguljära migranter. Där påpekas också att en ny fas skulle inledas genom antagandet av förslaget om ett in- och utresesystem, som skulle stärka kampen mot irreguljär migration genom att ett register inrättas över alla gränsöverskridande förflyttningar som tredjelandsmedborgare gör. Europeiska säkerhetsagendan påminde om att EU:s organ spelar en avgörande roll när det gäller att stödja operativt samarbete. Medlemsstaterna uppmuntrades att fullt ut utnyttja organens stöd för att bekämpa brottslighet genom gemensamma åtgärder och det påpekades att ökat samarbete mellan byråerna också bör främjas, inom ramen för deras respektive mandat. Med detta förslag till förordning bidrar kommissionen till att göra gränsförvaltningen effektivare och säkrare, stärka säkerheten samt bekämpa och förebygga brott genom att öka eu-LISA:s roll och ansvar för befintliga och möjliga nya stora it-system om samarbete och informationsutbyte inom området frihet, säkerhet och rättvisa och för stöd till medlemsstaterna och kommissionen. Det återspeglar och är helt överensstämmande med de föreslagna ändringarna av de rättsakter som reglerar utvecklingen, inrättandet, driften och användningen av de system som eu-LISA förvaltar för närvarande och med de förslag varigenom byrån anförtros framtida system. •Förenlighet med unionens politik inom andra områden Förslaget har en nära koppling till och kompletterar unionens övriga politik, däribland följande: (a)Inre säkerhet. Som betonades i den europeiska säkerhetsagendan är gemensamma höga normer för gränsbevakning grundläggande för att förebygga gränsöverskridande brottslighet och terrorism. Detta förslag bidrag ytterligare till en hög inre säkerhet genom att göra det möjligt för eu-LISA att ta sig an utvecklingen och den operativa förvaltningen av möjliga nya system (in- och utresesystemet, Etias och Ecris-TCN-systemet) och relaterade uppgifter som konkret kommer att bidra till detta. (b)Det gemensamma europeiska asylsystemet, såtillvida att byrån driver Eurodac, DubliNet och kommer att anförtros utvecklingen och den operativa förvaltningen av det automatiska systemet för registrering, övervakning och tilldelningsmekanismen för ansökningar om internationellt skydd (förslag till omarbetning av Dublinförordningen) samt när det gäller samarbete mellan byrån och [Europeiska unionens asylbyrå]. (c)Förvaltningen av de yttre gränserna och säkerheten, såtillvida att byrån driver SIS och VIS, som bidrar till en effektiv kontroll av unionens yttre gränser och kommer att anförtros in- och utresesystemet och Etias. (d)Dataskydd, såtillvida att detta förslag säkerställer att byrån skyddar uppgifterna i de centrala systemen och kommunikationsinfrastrukturen.

2.RÄTTSLIG GRUND, SUBSIDIARITETSPRINCIPEN OCH PROPORTIONALITETSPRINCIPEN ·Rättslig grund Detta lagstiftningsförslag grundar sig på artiklarna 74, 77.2 a, 77.2 b, 78.2 e, 79.2 c, 82.1 d, 85.1, 87.2 a och 88.2 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, vilket utgör den rättsliga grunden för ändring av den förordning som inrättar eu-LISA och rättsakterna för systemen. Av artikel 74 i EUF-fördraget följer att lämpliga åtgärder ska vidtas för att uppmuntra och stärka samarbetet mellan de relevanta enheterna i medlemsstaternas förvaltningar. Detta är en lämplig rättslig grund, eftersom byrån kommer att främja kommunikationen och samarbetet mellan de relevanta enheterna i medlemsstaternas förvaltningar inom de områden som anges ovan. De operativa förvaltningsuppgifter som anförtros byrån ska stödja de politiska målsättningar som ligger till grund för SIS- och VIS-förordningarna. I enlighet med artiklarna 77.2 b och 79.2 c i EUF-fördraget, som utgör en lämplig rättslig grund för byråns SIS II-relaterade uppgifter, ska byråns verksamhet tekniskt omfatta frågor om personkontroll vid de yttre gränserna och åtgärder med avseende på olaglig invandring respektive olaglig vistelse. När det gäller frågor rörande VIS ska byråns verksamhet tekniskt stödja förfarandena för utfärdande av viseringar i medlemsstaterna. Rättslig grund för detta är artikel 77.2 a i EUF-fördraget. När det gäller frågor rörande Eurodac ska byråns operativa förvaltningsuppgifter tekniskt stödja avgörandet av vilken medlemsstat som har ansvaret för att pröva en ansökan om asyl som en tredjelandsmedborgare har lämnat in i någon medlemsstat (artikel 78.2 e i EUF-fördraget); identifiering av tredjelandsmedborgare eller statslösa personer som vistas olagligt (artikel 79.2 c i EUF-fördraget); insamling, lagring, behandling, analys och utbyte av information som är relevant för brottsbekämpning (artikel 87.2 a i EUF-fördraget); samt Europols verksamhetsområde och uppgifter avseende Eurodac för brottsbekämpning (artikel 88.2 a i EUF-fördraget). I artikel 82.1 d i EUF-fördraget anges att åtgärder ska antas för att underlätta samarbetet mellan rättsliga eller likvärdiga myndigheter i medlemsstaterna inom ramen för lagföring och verkställighet av beslut. Av artikel 87.2 a i EUF-fördraget följer dessutom att åtgärder om insamling, lagring, behandling, analys och utbyte av relevant information får antas i syfte att utveckla ett polissamarbete mellan medlemsstaternas behöriga myndigheter. Dessa bestämmelser utgör en lämplig rättslig grund för att överlåta uppgifter inom detta område på byrån. Sådana åtgärder som avses i artiklarna 77.2 a, 77.2 b, 78.2 e, 79.2 c, 82.1 d och 87.2 a i EUF-fördraget ska antas i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet. Därför är det ordinarie lagstiftningsförfarandet tillämpligt för antagandet av förordningen som helhet. · Variabel geometri Eftersom den rättsliga grunden för detta förslag till förordning finns i avdelning V i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt påverkas det av den variabla geometri som följer av protokollen om Förenade kungarikets, Irlands och Danmarks ställning. Förslaget till förordning grundar sig på Schengenregelverket och bestämmelserna om Eurodac-relaterade åtgärder. Därför måste följande konsekvenser med avseende på de olika protokollen och associeringsavtalen beaktas. Danmark: Enligt protokoll 22 om Danmarks ställning som fogats till EU- och EUF-fördragen ska Danmark inte delta i rådets beslut om åtgärder enligt avdelning V i EUF-fördraget, med undantag för ”åtgärder för att bestämma de tredjeländer vars medborgare är skyldiga att ha visering när de passerar medlemsstaternas yttre gränser eller […] åtgärder som avser en enhetlig utformning av viseringar”. Eftersom denna förordning i den utsträckning som den rör SIS och VIS, [in- och utresesystemet] och [Etias] är en utveckling av Schengenregelverket ska Danmark, i enlighet med artikel 4 i det protokollet, inom sex månader från antagandet av denna förordning besluta huruvida landet ska genomföra den i sin nationella lagstiftning. I enlighet med liknande artikel 5 i det tidigare protokollet om Danmarks ställning beslutade Danmark att genomföra förordning (EG) nr 1987/2006 och förordning (EG) nr 767/2008 i sin nationella lagstiftning. I den mån föreliggande förslag rör Eurodac [och det automatiska system för registrering, övervakning och tilldelningsmekanismen för ansökningar om internationellt skydd, vilket avses i artikel 44 i förordning (EU) XX/20XX om kriterier och mekanismer för att avgöra vilken medlemsstat som är ansvarig för att pröva en ansökan om internationellt skydd som en tredjelandsmedborgare eller en statslös person har lämnat in i någon medlemsstat (omarbetning)]. Emellertid ska Danmark, i enlighet med artikel 3 i avtalet mellan Europeiska gemenskapen och Konungariket Danmark om kriterier och mekanismer för att avgöra vilken medlemsstat som har ansvaret för att pröva en asylansökan som en medborgare i tredjeland har gett in i Danmark eller någon annan medlemsstat i Europeiska unionen, och om Eurodac för jämförelse av fingeravtryck för en effektiv tillämpning av Dublinkonventionen, meddela kommissionen huruvida landet har för avsikt att genomföra denna förordning i den utsträckning som den rör Eurodac [och det automatiska system för registrering, övervakning och tilldelningsmekanismen för ansökningar om internationellt skydd vilket avses i artikel 44 i förordning (EU) XX/20XX om kriterier och mekanismer för att avgöra vilken medlemsstat som är ansvarig för att pröva en ansökan om internationellt skydd som en tredjelandsmedborgare eller en statslös person har lämnat in i någon medlemsstat (omarbetning)]. Danmark tillämpar den gällande Eurodacförordningen (EU) nr 603/2013 efter en anmälan i enlighet med avtalet. [I den utsträckning förordningen gäller Ecris-TCN-systemet deltar Danmark, i enlighet med artiklarna 1 och 2 i protokoll nr 22 om Danmarks ställning, fogat till EU-fördraget och EUF-fördraget, inte i antagandet av denna förordning, som inte är bindande för eller tillämplig på Danmark.] Förenade kungariket och Irland: I den utsträckning som förslaget rör SIS II, så som systemet regleras i förordning (EG) nr 1987/2006, samt VIS, och [in- och utresesystemet] och [Etias] innebär det en utveckling av bestämmelserna i Schengenregelverket i vilka Förenade kungariket och Irland inte deltar enligt rådets beslut 2000/365/EG av den 29 maj 2000 om en begäran från Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland om att få delta i vissa bestämmelser i Schengenregelverket och rådets beslut 2002/192/EG av den 28 februari 2002 om Irlands begäran om att få delta i vissa bestämmelser i Schengenregelverket. Följaktligen är den föreslagna förordningen, i den utsträckning som den rör SIS II, så som systemet regleras i förordning (EG) nr 1987/2006, och VIS, [in- och utresesystemet] och [Etias], inte bindande för eller tillämplig på Förenade kungariket och Irland. Förenade kungariket och Irland kan begära att få delta i antagandet av denna förordning i enlighet med artikel 4 i protokoll (nr 19) om Schengenregelverket, införlivat inom Europeiska unionens ramar. I den utsträckning som dess bestämmelser rör SIS II, så som systemet regleras i beslut 2007/533/RIF, deltar Förenade kungariket och Irland i denna förordning i enlighet med artikel 5.1 i protokoll (nr 19) om Schengenregelverket införlivat inom Europeiska unionens ramar, fogat till EU-fördraget och EUF-fördraget (protokollet om Schengenregelverket), och artikel 8.2 i rådets beslut 2000/365/EG av den 20 maj 2000 om en begäran från Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland om att få delta i vissa bestämmelser i Schengenregelverket och artikel 6.2 i rådets beslut 2002/192/EG av den 28 februari 2002 om Irlands begäran om att få delta i vissa bestämmelser i Schengenregelverket. I enlighet med artikel 3 i protokoll (nr 21) om Förenade kungarikets och Irlands ställning med avseende på området med frihet, säkerhet och rättvisa, fogat till EU-fördraget och till EUF-fördraget, får Förenade kungariket och Irland meddela rådets ordförande att landet önskar delta i antagandet och tillämpningen av denna förordning, i den utsträckning som dess bestämmelser rör Eurodac [och det automatiska system för registrering, övervakning och tilldelningsmekanismen för ansökningar om internationellt skydd vilket avses i artikel 44 i förordning (EU) XX/20XX om kriterier och mekanismer för att avgöra vilken medlemsstat som är ansvarig för att pröva en ansökan om internationellt skydd som en tredjelandsmedborgare eller en statslös person har lämnat in i någon medlemsstat (omarbetning)]. Förordning (EU) nr 603/2013 är bindande för Förenade kungariket och Irland, sedan de meddelat sin önskan att delta i antagandet och tillämpningen av förordningen i enlighet med protokollet (nr 21) om Förenade kungarikets och Irlands ställning med avseende på området med frihet, säkerhet och rättvisa. [I enlighet med artiklarna 1, 2 och 4a.1 i protokoll (nr 21) om Förenade kungarikets och Irlands ställning med avseende på området med frihet, säkerhet och rättvisa, fogat till EU-fördraget och EUF-fördraget, deltar dessa länder inte i antagandet av denna förordning, som inte är bindande för eller tillämplig på länderna, i den utsträckning som dess bestämmelser rör Ecris-TCN-systemet. I enlighet med artiklarna 3 och 4a.1 i protokoll nr 21 får dessa länder meddela att de önskar delta i antagandet av denna förordning.] Eftersom Förenade kungariket den 29 mars 2017 anmälde sin avsikt att utträda ur unionen kommer fördragen, i enlighet med artikel 50 i fördraget om Europeiska unionen, att upphöra att vara tillämpliga på Förenade kungariket från och med den dag då avtalet om utträde träder i kraft eller, om det inte finns något sådant avtal, två år efter anmälan, om inte Europeiska rådet i samförstånd med Förenade kungariket beslutar att förlänga denna tidsfrist. Följaktligen, och utan att det påverkar tillämpningen av bestämmelserna i avtalet om utträde, är beskrivningen ovan av Förenade kungarikets deltagande i förslaget tillämplig endast fram till dess att Förenade kungariket upphör att vara en medlemsstat.

Norge och Island: När det gäller Norge och Island utgör detta förslag, i den utsträckning det rör SIS II och VIS, [in- och utresessystemet] [och Etias], en utveckling av Schengenregelverket i den mening som avses i avtalet mellan Europeiska unionens råd och Republiken Island och Konungariket Norge om dessa staters associering till genomförandet, tillämpningen och utvecklingen av Schengenregelverket. Parallellt med fyra tredjeländers associering till Schengenregelverket har unionen också ingått avtal som associerar dessa länder till Dublin-relaterade åtgärder, bland annat Eurodac. Associeringsavtalet med Island och Norge ingicks 2001. Schweiz: När det gäller Schweiz utgör detta förslag, i den utsträckning som det rör SIS och VIS, {in- och utresesystemet} och {Etias} en utveckling av bestämmelserna i Schengenregelverket i den mening som avses i avtalet mellan Europeiska unionen, Europeiska gemenskapen och Schweiziska edsförbundet om Schweiziska edsförbundets associering till genomförandet, tillämpningen och utvecklingen av Schengenregelverket, närmare bestämt av bestämmelserna på det område som avses i artikel 1.A, 1.B och 1.G i beslut 1999/437/EG, jämförd med artikel 3 i rådets beslut 2008/146/EG. När det gäller Dublinrelaterade åtgärder ingicks associeringsavtalet med Schweiz den 28 februari 2008 och började tillämpas den 12 december 2008. Liechtenstein: När det gäller Liechtenstein utgör detta förslag, i den utsträckning som det rör SIS och VIS, {in- och utresesystemet} och {Etias} en utveckling av bestämmelserna i Schengenregelverket i den mening som avses i protokollet mellan Europeiska unionen, Europeiska gemenskapen, Schweiziska edsförbundet och Furstendömet Liechtenstein om Furstendömet Liechtensteins anslutning till avtalet mellan Europeiska unionen, Europeiska gemenskapen och Schweiziska edsförbundet om Schweiziska edsförbundets associering till genomförandet, tillämpningen och utvecklingen av Schengenregelverket, närmare bestämt av bestämmelserna på det område som avses i artikel 1.A, 1.B och 1.G i beslut 1999/437/EG, jämförd med artikel 3 i rådets beslut 2008/261/EG. När det gäller Eurodac-relaterade {och Dublinrelaterade} åtgärder ingicks associeringsavtalet med Liechtenstein den 7 mars 2011. Gemensamma bestämmelser för de länder som associerats till Eurodac-relaterade {och Dublinrelaterade} åtgärder: I enlighet med de tre ovannämnda avtalen ska de associerade länderna godta de Eurodac-relaterade {och Dublinrelaterade} åtgärderna och utvecklingen av dessa undantagslöst. De deltar inte i antagandet av rättsakter som ändrar eller bygger på de Eurodac-relaterade åtgärderna (därmed ej heller detta förslag), men måste inom en fastställd tidsperiod efter det att en sådan rättsakt godkänts av rådet och Europaparlamentet meddela kommissionen huruvida de godtar dess innehåll. För att skapa rättigheter och skyldigheter mellan Danmark – som i enlighet med vad som förklarats ovan har associerats till de Eurodac-relaterade {och Dublinrelaterade} åtgärderna via ett internationellt avtal – och de ovannämnda associerade länderna har ytterligare två instrument ingåtts mellan den tidigare gemenskapen (numera unionen) och de associerade länderna. •Subsidiaritetsprincipen Förslaget respekterar subsidiaritetsprincipen, eftersom målet med den föreslagna åtgärden är att bekräfta överförandet av den operativa förvaltningen av det centrala SIS, det centrala VIS och de nationella gränssnitten, det centrala Eurodac, deras kommunikationsinfrastrukturer samt andra system och att anförtro eu-LISA ytterligare nya uppgifter. Dessa uppgifter kan inte uppnås av medlemsstaterna på egen hand utan kan uppnås bättre på unionsnivå i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget om Europeiska unionen. •Proportionalitetsprincipen Detta förslag till förordning är avsett att omfatta både rekommendationerna från utvärderingen och utvecklingen till följd av nya utmaningar och realiteter som unionen står inför vad gäller såväl migrationshantering som den inre säkerheten. Det återspeglar därför byråns nya uppgifter när det gäller föreslagna nya system på området frihet, säkerhet och rättvisa. Det ger också byrån begränsade nya uppgifter förutsatt, vid behov, att relevanta rättsakter antas. Byrån, som finansieras genom EU-budgeten, ges befogenhet att förvalta endast de centrala delarna av SIS II, de centrala delarna av VIS, de nationella gränssnitten, den centrala delen av Eurodac och deras respektive kommunikationsinfrastruktur, utan ansvar för de uppgifter som läggs in i systemen. Medlemsstaterna ansvarar för sina nationella system även om byrån nu ges utökade uppgifter i fråga om rådgivning och stöd till medlemsstater i specifika fall. Byråns befogenheter hålls således på det minimum som krävs för att på ett effektivt, säkert och fortlöpande sätt stödja utbytet av uppgifter mellan medlemsstaterna. Det anses proportionerligt att bekräfta byråns inrättande som en särskild struktur för förvaltningen av stora it-system på området frihet, säkerhet och rättvisa samt att utvidga dess mandat och uppgifter i den föreslagna utsträckningen, sett till användarnas legitima intressen och systemens höga säkerhet, stora tillgänglighet och avgörande betydelse för verksamheten. •Val av instrument På grund av att byrån för den operativa förvaltningen av stora it-system inom området frihet, säkerhet och rättvisa inrättades genom en förordning är det lämpligt att samma rättsliga instrument används för detta förslag. 3.RESULTAT AV EFTERHANDSUTVÄRDERINGAR, SAMRÅD MED BERÖRDA PARTER OCH KONSEKVENSBEDÖMNINGAR

•Efterhandsutvärderingar/kontroller av ändamålsenligheten med befintlig lagstiftning I enlighet med förordning (EU) nr 1077/2011 har kommissionen, i nära samarbete med styrelsen, gjort en utvärdering av byråns verksamhet inom tre år efter den 1 december 2012. Kommissionens utvärdering byggde på en extern utvärdering som gjordes av Ernst & Young under mars 2015–mars 2016 och som täcker perioden december 2012–september 2015. Den externa utvärderingsrapporten offentliggjordes i mars 2016. Kommissionens rapport om hur Europeiska byrån för den operativa förvaltningen av stora it-system inom området frihet, säkerhet och rättvisa (eu-LISA) fungerar och det åtföljande arbetsdokumentet från kommissionens avdelningar om utvärderingen av eu-LISA läggs fram på samma gång som detta förslag. Resultaten av utvärderingen och dess rekommendationer sammanfattas i punkt 1. •Samråd med berörda parter Kommissionens förslag grundar sig på den utvärdering som avses ovan och som bygger på samråd med berörda parter. Hit hör medlemsstater (i synnerhet företrädare i styrelsen och rådgivande grupper), Schengen- och Dublin/Eurodac-associerade länder, Europaparlamentet, Europeiska unionens råd, Europeiska datatillsynsmannen, Europeiska revisionsrätten, EU-organ (i synnerhet Cepol, Frontex, Easo, Europol, Eurojust, FRA) och eu-LISA:s avtalsparter. Dessutom har kommissionen bett byrån rekommendera möjliga ändringar av inrättandeförordningen till följd av den tekniska utvecklingen och utföra korta konsekvensbedömningar för att motivera sådana ändringar. Som föreskrivs i förordningen samrådde kommissionen med byråns styrelse om rekommendationerna till ändring av förordningen om byrån. Som förklaras i punkt 1 har kommissionen i möjligaste mån omfattat styrelsens rekommendationer, i synnerhet att utvidga byråns mandat när det gäller forskning, utvidga mandatet för ordförandena för de rådgivande grupperna och möjliggöra användning av enheten i Sankt Johann im Pongau för att driva systemen samtidigt i aktivt läge. Styrelsens yttrande om kommissionens rekommendationer bifogas ovan nämnda kommissionsrapport. •Insamling och användning av sakkunnigutlåtanden Den externa oberoende utvärderingen av byrån utfördes av Ernst & Young som använde sin långa erfarenhet och sakkunskap för att utvärdera byrån och genomförde ett omfattande samråd med berörda parter. De beaktade även eu-LISA:s rapporter om SIS II och VIS tekniska funktion, årliga verksamhetsrapporter för Eurodacs centrala enhet och kommissionens övergripande utvärderingsrapporter om VIS och SIS II. •Konsekvensbedömning Förslaget grundar sig i stor utsträckning på resultaten och rekommendationerna från den oberoende externa utvärderingsrapport som avses i punkt 1. Ingen konsekvensbedömning har gjorts eftersom det vid utvärderingen konstaterades att ändringarna huvudsakligen är tekniska i det hänseendet att de krävs antingen för att förbättra byråns funktion och operativa effektivitet eller på grund av den rättsliga och politiska utvecklingen, dvs. att byrån anförtrotts nya system eller uppgifter. Dessa ändringar skulle utvidga byråns mandat i begränsad omfattning och har inga betydande konsekvenser. När det gäller de ändringar som följer av den rättsliga eller politiska utvecklingen har kommissionen ingen bestämmanderätt om politiska beslut eftersom de relevanta ändringarna krävs på grund av samma utveckling. •Grundläggande rättigheter Detta förslag är förenligt med de grundläggande rättigheter och de principer som erkänns i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna. Det utvidgar omfattningen av byråns uppgifter och ansvarsområden, framför allt genom att den anförtros nya stora it-system inom området frihet, säkerhet och rättvisa. Dess inverkan på de grundläggande rättigheterna är dock begränsad eftersom byrån har visat sig effektivt säkerställa den operativa förvaltningen av SIS, VIS och Eurodac samt de nya uppgifter som den anförtrotts och samtidigt respektera de grundläggande rättigheterna och i synnerhet artikel 8 om skydd av personuppgifter. De nya föreslagna system som kommer att anförtros byrån kommer att, i enlighet med de relevanta rättsakterna, inbegripa lämpliga dataskyddsgarantier som byrån måste säkerställa. Förslaget är därmed förenligt med artiklarna 2 och 6 i fördraget om Europeiska unionen och med Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna. 4.BUDGETKONSEKVENSER Byråns bidrag för den operativa förvaltningen av stora it-system inom området frihet, säkerhet och rättvisa utgör redan en del av unionens budget. Detta förslag utvidgar omfattningen av byråns uppgifter. Varje nytt system som den anförtros blir föremål för en särskild rättsakt grundad på avdelning V i EUF-fördraget vilken även anslår den budget som behövs för dess utveckling och operativa förvaltning, men andra nya uppgifter som planeras i detta förslag kräver särskilda resurser och budget, som beskrivs närmare i den finansieringsöversikt som bifogas detta förslag. Detta är fallet för uppgifterna avseende kommunikationsinfrastrukturen för SIS vilka kommer att överföras till byrån, uppgifterna som följer av meddelandet om starkare och smartare informationssystem för gränser och säkerhet av den 6 april 2016 och kommissionens sjunde rapport om framsteg i riktning mot en effektiv och verklig säkerhetsunion av den 16 maj 2017. Budgetmedel bör även tilldelas för att täcka byråns nya uppgifter att ge medlemsstaterna råd och ad hoc-stöd och att vid behov ge kommissionens avdelningar hjälp i tekniska frågor med anknytning till befintliga eller nya system. Utvidgningen av uppgifterna avseende forskning när det gäller genomförande av de delar av ramprogrammet för forskning och innovation som avser stora it-system inom området frihet, säkerhet och rättvisa bör täckas av unionens bidrag som föreskrivs i kommissionens relevanta delegeringsakt till byrån. Möjligheten att en grupp medlemsstater ger eu-LISA i uppdrag att utveckla, förvalta och/eller hysa centraliserade lösningar för genomförandet av tekniska aspekter av skyldigheter enligt EU:s lagstiftning om decentraliserade system bör finansieras helt genom bidrag som betalas ut av de berörda medlemsstaterna och som täcker alla relevanta kostnader. För att byrån på lämpligt sätt ska kunna fullgöra sina nya uppgifter i enlighet med detta förslag behöver ett belopp på 78 354 miljoner euro från 2018 till 2020 läggas till byråns bidrag från unionen och ytterligare 52 poster under samma period kommer att behövas, däribland 23 tjänster som tas upp i tjänsteförteckningen (tillfälligt anställda), 2 kontraktsanställda, 2 utstationerade nationella experter och 25 kontraktsanställda till följd av att extraanställningar görs om till interna tjänster. Detta belopp inbegriper varken den budget som behövs för de nya systemen och som anges i de relevanta lagstiftningsförslagen eller den som krävs för förslagen om ändring av befintliga system. Den detaljerade fördelningen per år och per system finns i avsnitt 3.2.2. i den finansieringsöversikt som bifogas detta förslag.

5.ÖVRIGA INSLAG ·Övervakning, utvärdering och rapportering eu-LISA har en rad skyldigheter att rapportera om sin verksamhet och övervaka sitt arbete. Framför allt måste byrån sammanställa en konsoliderad årlig rapport om byråns verksamhet för det föregående året där man, i synnerhet, jämför de resultat som har uppnåtts med målen i det årliga arbetsprogrammet. En av den verkställande direktörens uppgifter är att inrätta och genomföra ett effektivt system som möjliggör regelbunden övervakning och utvärdering av stora it-system och av byrån, bland annat av att målen uppnås på ett effektivt och ändamålsenligt sätt. Byrån kommer att ha ett större ansvar för att utarbeta statistik om de system den driver. Den är också ansvarig för offentliggörande av statistik om systemen. De närmare bestämmelserna om detta anges i de särskilda rättsakter som reglerar de olika systemen. Styrelsen kommer vartannat år att anta de rapporter om SIS och VIS tekniska funktion vilka krävs enligt de rättsakter som reglerar dessa system och den årliga verksamhetsrapporten om Eurodacs centrala system. Den kommer också att anta utvecklingsrapporter och rapporter om den tekniska funktionen hos de nya system som den anförtros. Kommissionen måste göra en utvärdering av byråns verksamhet senast fem år efter det att denna förordning träder i kraft och vart femte år därefter. Kommissionen ska meddela resultatet av utvärderingen till Europaparlamentet, rådet och styrelsen. Den verkställande direktören kommer att säkerställa lämplig uppföljning av resultaten och rekommendationerna från utvärderingen. Dessutom kan den verkställande direktören bjudas in till Europaparlamentet och rådet för att rapportera om utförandet av sina arbetsuppgifter, liksom till Europaparlamentet för att göra ett uttalande och svara på frågor från behöriga kommittéledamöter före utnämningen och före förlängningen av sitt mandat. Byråns centrala roll i den operativa förvaltningen av stora it-system inom området frihet, säkerhet och rättvisa är och bör förbli att säkerställa den operativa förvaltningen av befintliga stora it-system inom detta politikområde samt att förbereda, utveckla och förvalta nya system om detta föreskrivs i relevanta rättsakter på grundval av artiklarna 69–89 i EUF-fördraget. På kort sikt kommer byrån framför allt att behöva utveckla in- och utresesystemet och Etias, förutsatt att de relevanta rättsakterna antas. Den första utvärderingen av byrån visade dock att det är nödvändigt att utvidga byråns mandat. För att ta hänsyn till rekommendationerna från utvärderingen och ytterligare utveckling i lagstiftning, politik och sakförhållanden som sammanfattats i punkt 1 anges i detta förslag följande steg för att stärka byråns mandat jämfört med dess roll enligt förordning (EU) nr 1077/2011: ·Utvidga eu-LISA:s mandat Artikel 1: I den här bestämmelsen ingår nu en förteckning över byråns befogenheter. I synnerhet anges att byrån kan ges ansvaret för följande nya uppgifter: –Förbereda, utveckla och operativt förvalta in- och utresesystemet, DubliNet, EU-systemet för reseuppgifter och resetillstånd (Etias), det automatiska systemet för registrering, övervakning och tilldelningsmekanismen för ansökningar om internationellt skydd och Ecris-TCN-systemet (förutsatt att de relevanta rättsakterna antas). –Säkerställa uppgifternas kvalitet i enlighet med artikel 8. –Utarbeta nödvändiga åtgärder för att möjliggöra interoperabilitet i enlighet med artikel 9. –Stödja medlemsstaterna och kommissionen i enlighet med artikel 12. ·Särskilda uppgifter för nya system (dessa uppgifter förutsätter att de relevanta rättsakterna antas) I artikel 5a anges uppgifter avseende det in- och utresesystem som kommissionen föreslog den 6 april 2016 och som för närvarande är föremål för förhandlingar mellan medlagstiftarna. I artikel 5b anges uppgifter avseende EU-systemet för reseuppgifter och resetillstånd. Förslaget om Etias antogs den 16 november 2016 och väntas antas under hösten 2017. I artikel 5d anges uppgifter avseende det automatiska systemet för registrering, övervakning och tilldelningsmekanismen för ansökningar om internationellt skydd (tilldelningssystemet inom ramen för Dublinförordningen). Förslaget till omarbetning av Dublinförordningen antogs den 4 maj 2016 och är för närvarande föremål för förhandlingar mellan medlagstiftarna. I artikel 5e anges uppgifter avseende ett centraliserat system för identifiering av medlemsstater som innehar uppgifter om fällande domar mot tredjelandsmedborgare och statslösa personer för att stödja det europeiska informationssystemet för utbyte av uppgifter ur kriminalregister (Ecris) (Ecris-TCN-systemet). Förslaget om Ecris-TCN-systemet antogs den 29 juni 2017.

·Överföra kommissionens uppgifter avseende kommunikationsinfrastrukturen för SIS och VIS till byrån Artikel 7 ändras för att återspegla överföringen till byrån av kommissionens uppgifter avseende den kommunikationsinfrastruktur mellan det centrala systemet och det enhetliga nationella gränssnittet i varje medlemsstat vilken gör det möjligt att ansluta de centrala SIS och VIS till de nationella infrastrukturerna i medlemsstaterna. Där klargörs också att överföringen inte kommer att göras för de system som använder EuroDomain (för närvarande endast Eurodac), som är en säker infrastruktur för telekommunikation som tillhandahålls av TESTA-ng (transeuropeiska telematiktjänster för myndigheter) och som drivs och finansieras av kommissionen, varför inga avtalsuppgifter eller budget kommer att överföras till eu-LISA inom den närmaste framtiden. ·Säkerställa uppgifternas kvalitet I artikel 8 ges byrån i uppgift att inrätta automatiska mekanismer för kontroll av uppgifternas kvalitet och gemensamma uppgiftskvalitetsindikatorer samt att utveckla en central databas för rapportering och statistik, med förbehåll för särskilda lagstiftningsändringar av de befintliga systemens instrument och/eller särskilda bestämmelser i nya instrument. ·Utveckla nödvändiga åtgärder för att möjliggöra interoperabilitet I artikel 9 ges byrån i uppgift att utveckla nödvändiga åtgärder för att möjliggöra interoperabilitet mellan systemen, förutsatt att de berörda rättsakterna antas, där detta krävs. ·Utvidga eu-LISA:s uppgifter avseende forskning Artikel 10 utvidgar byråns mandat när det gäller forskning. I synnerhet ges eu-LISA i uppgift att genomföra de delar av ramprogrammet för forskning och innovation vilka avser stora it-system inom området frihet, säkerhet och rättvisa. ·Utvidga pilotprojektens omfattning Artikel 11 utvidgar omfattningen av pilotprojekt som kan anförtros eu-LISA. Kommissionen får anförtro byrån budgetgenomförandet för koncepttest som finansieras genom det instrument för ekonomiskt stöd för yttre gränser och visering som inrättas genom förordning (EU) nr 515/2014 genom ett delegeringsavtal. Byrån får också, efter ett styrelsebeslut, planera och genomföra tester på områden som omfattas av denna förordning och de rättsakter som reglerar utvecklingen, inrättandet, driften och användningen av alla stora it-system som byrån förvaltar. ·Stödja medlemsstaterna och kommissionen Enligt artikel 12 kan byrån ombes ge medlemsstaterna råd om de nationella systemens anslutning till de centrala systemen och ad hoc-stöd. Byrån kan också ombes ge kommissionen råd och/eller stöd i tekniska frågor som rör befintliga eller nya system, även genom studier och tester. I artikel 12 föreskrivs vidare att byrån, efter godkännande från kommissionen och ett styrelsebeslut, kan ges i uppgift att utveckla, förvalta och/eller hysa ett gemensamt it-system av en grupp på minst sex medlemsstater som frivilligt väljer en centraliserad lösning för att hjälpa dem genomföra tekniska aspekter av skyldigheter som följer av EU-lagstiftningen om decentraliserade it-system inom området frihet, säkerhet och rättvisa. I sådana fall kommer medlemsstaterna att anförtro byrån ovannämnda uppgifter genom ett delegeringsavtal som innehåller villkoren för delegeringen och en beräkning av alla relevanta kostnader och faktureringsmetoden. ·Möjliggöra användning av backup-enheten för aktiv drift av system I artikel 13 föreskrivs en möjlighet att använda backup-enheten i Sankt Johann im Pongau för aktiv drift av de stora it-system som förvaltas av byrån förutsatt att den samtidigt också kan säkerställa driften i händelse av systemfel. Ytterligare detaljer om användningen av backup-enheten för varje system ska anges i systemens särskilda rättsakter. ·Ytterligare uppgifter för styrelsen I artikel 15 klargörs styrelsens uppgifter, för att återspegla bland annat dess ansvar för att ge allmänna riktlinjer för byråns verksamhet. Artikel 15 kompletteras för att anpassa bestämmelserna till den gemensamma ansats som bifogats det gemensamma uttalandet från Europaparlamentet, Europeiska unionens råd och Europeiska kommissionen om decentraliserade organ av den 19 juli 2012. Den ändras också för att införa en ny skyldighet för styrelsen att anta en interimsrapport senast i slutet av augusti varje år om hur genomförandet av planerade åtgärder har framskridit under de första sex månaderna av året, för att återspegla utvecklingen i samband med den nya budgetförordningen och rambudgetförordningen och för att ta hänsyn till styrelsens nya uppgifter till följd av dess ansvar för nya system. ·Ändringar som berör styrelsen Artikel 18 utvidgar styrelseordförandens mandat från två till fyra år, som kan förlängas en gång i enlighet med den gemensamma ansatsen. Artikel 19 har kompletterats genom att vissa EU-byråer nu får möjlighet att delta i styrelsens möten när en fråga på dagordningen rör ett nytt system som de har åtkomst till som slutanvändare enligt de relevanta rättsakterna när de väl har antagits.

·Ändringar av den verkställande direktörens uppgifter och mandat I artikel 21 klargörs den verkställande direktörens uppgifter för att återspegla dennas ansvar för den administrativa förvaltningen av byrån och för genomförandet av de uppgifter som har tilldelats byrån. Artikel 21 kompletteras i enlighet med den gemensamma ansatsen och för att beakta nya uppgifter som följer av antagandet av rättsakter varigenom byrån anförtros nya system. Den verkställande direktörens skyldighet att till styrelsen lämna ett utkast till direktiv för utvärderingen har tagits bort. Enligt artikel 22 kan den verkställande direktörens mandat förlängas med högst fem år, i enlighet med den gemensamma ansatsen, istället för högst tre år, som nu. ·Ändringar rörande de rådgivande grupperna (förutsatt att relevanta rättsakter antas) I artikel 23 föreskrivs inrättandet av rådgivande grupper i enlighet med de relevanta rättsakterna för in- och utresesystemet, Etias och Ecris-TCN-systemet. ·Krav på kommissionens förhandsgodkännande av säkerhetsbestämmelser på grundval av kommissionens rättsakter Enligt artikel 33 måste styrelsen anta byråns säkerhetsbestämmelser om skydd av säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter och känsliga uppgifter som inte är säkerhetsskyddsklassificerade på grundval av kommissionens bestämmelser efter godkännande av kommissionen. ·Ändring av artikeln om utvärdering Artikel 35 ändras för att klargöra att kommissionen kommer att bedöma byråns arbete och rapportera till Europaparlamentet, rådet och styrelsen om resultaten av utvärderingen. Utvärderingen ska äga rum vart femte år i stället för vart fjärde år som nu, för överensstämmelse med den gemensamma ansatsen om decentraliserade organ. ·Införande av en bestämmelse om samarbete med unionens institutioner, organ, kontor och byråer I artikel 37 fastställs bestämmelserna om samarbete med unionens institutioner, organ, kontor och byråer, i synnerhet med dem som har inrättats inom området frihet, säkerhet och rättvisa. ·Anpassning av budgetanslagen till delegerad förordning (EU) nr 1271/2013 Artiklarna 39–42 anpassas till kommissionens delegerade förordning (EU) nr 1271/2013 med rambudgetförordning för de organ som avses i artikel 208 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU, Euratom) nr 966/2012 som den återspeglas i byråns finansiella regler. ·Införande av en bestämmelse om förhindrande av intressekonflikter Enligt artikel 43 måste byrån anta interna regler för att undvika intressekonflikter. ·Kapitel VI innehåller ändringar av andra unionsinstrument. I artiklarna 46 och 47 föreslås ändringar till rättsakterna om SIS II för att återspegla överföringen av kommissionens uppgifter avseende kommunikationsinfrastrukturen för SIS till byrån. Denna ändring behövs inte för VIS-förordningen, eftersom förslaget till ett in- och utresesystem innehåller en ändring av artikel 26.2 i VIS-förordningen i den meningen att förvaltningsmyndigheten (byrån) ska bli ansvarig för kommissionens uppgifter avseende kommunikationsinfrastrukturen sex månader efter det att förordningen om ett in- och utresesystem träder i kraft. När det gäller Eurodac behövs inga ändringar eftersom Eurodacs kommunikationsinfrastruktur sköts av EuroDomain, som drivs och finansieras av kommissionen, varför inga avtalsuppgifter eller budget kommer att överföras till eu-LISA inom den närmaste framtiden. Förutsatt att medlagstiftarna antar rättsakten kommer Ecris-TCN-systemet också att använda EuroDomain-infrastrukturen och kommissionen kommer därför att vara ansvarig för genomförandet av budgeten, förvärv och förnyande och avtalsfrågor för Ecris-TCN-systemets kommunikationsinfrastruktur. Efter att detta förslag antas bör samförståndsavtalet mellan kommissionen och byrån för den operativa förvaltningen av stora it-system inom området frihet, säkerhet och rättvisa ändras genom överenskommelse mellan kommissionen och eu-LISA för att återspegla ovan nämnda ändringar av systemens rättsakter avseende kommunikationsinfrastrukturen.





2017/0145 (COD) Förslag till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING om Europeiska byrån för den operativa förvaltningen av stora it-system inom området frihet, säkerhet och rättvisa, om ändring av förordning (EG) nr 1987/2006 och rådets beslut 2007/533/RIF och om upphävande av förordning (EU) nr 1077/2011 EUROPAPARLAMENTET OCH RÅDET HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 74, 77.2 a, 77.2 b, 78.2 e, 79.2 c, 82.1 d, 85.1, 87.2 a och 88.2, med beaktande av Europeiska kommissionens förslag, efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten, i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (), och av följande skäl: 1)Schengens informationssystem (SIS) inrättades genom Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1987/2006 och rådets beslut 2007/533/RIF. I förordning (EG) nr 1987/2006 och beslut 2007/533/RIF föreskrivs att kommissionen under en övergångsperiod ska ha ansvar för den operativa förvaltningen av det centrala SIS II. Efter den övergångsperioden ska en förvaltningsmyndighet ha ansvar för den operativa förvaltningen av det centrala SIS II och vissa delar av kommunikationsinfrastrukturen. 2)Informationssystemet för viseringar (VIS) inrättades genom rådets beslut 2004/512/EG. I Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 767/2008 föreskrivs att kommissionen under en övergångsperiod ska ha ansvar för den operativa förvaltningen av VIS. Efter denna övergångsperiod ska en förvaltningsmyndighet ha ansvar för den operativa förvaltningen av det centrala VIS och de nationella gränssnitten samt för vissa delar av kommunikationsinfrastrukturen. 3)Eurodac inrättades genom rådets förordning (EG) nr 2725/2000. I rådets förordning (EG) nr 407/2002 fastställs nödvändiga tillämpningsföreskrifter. Dessa instrument upphävdes och ersattes av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 603/2013 med verkan från och med den 20 juli 2015. 4)Europeiska byrån för den operativa förvaltningen av stora it-system inom området frihet, säkerhet och rättvisa inrättades genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1077/2011 för att säkerställa den operativa förvaltningen av SIS, VIS och Eurodac och vissa delar av deras kommunikationsinfrastruktur samt möjligen även av andra stora it-system inom området frihet, säkerhet och rättvisa, förutsatt att separata rättsakter antas. Förordning (EU) nr 1077/2011 ändrades genom förordning (EU) nr 603/2013 för att införliva de ändringar som gjorts i Eurodac. 5)Eftersom förvaltningsmyndigheten måste vara oavhängig i rättsligt, administrativt och ekonomiskt hänseende, inrättades den i form av en tillsynsbyrå (nedan kallad byrån) med ställning som juridisk person. Sätet för byrån förlades enligt överenskommelse till Tallinn (Estland). Eftersom de uppgifter som rör den tekniska utvecklingen och förberedelsen av den operativa förvaltningen av SIS och VIS emellertid redan utfördes i Strasbourg (Frankrike) och en backup-enhet för dessa it-system hade inrättats i Sankt Johann im Pongau (Österrike), i enlighet även med platserna för SIS och VIS enligt de relevanta rättsakterna, bör detta fortsättningsvis vara fallet. Dessa två enheter bör också fortsätta att vara de platser där de uppgifter som rör den operativa förvaltningen av Eurodac bör genomföras respektive där en backup-enhet för Eurodac bör inrättas. Dessa två enheter bör också vara de platser där den tekniska utvecklingen och operativa förvaltningen av andra stora it-system inom området frihet, säkerhet och rättvisa sker och, om så föreskrivs i den relevanta rättsakten, där det finns en backup-enhet som kan säkerställa driften av ett stort it-system vid systemfel. För att maximera den möjliga användningen av backup-enheten bör den även kunna driva system samtidigt i aktivt läge, förutsatt att den fortfarande klarar av att säkerställa deras drift i händelse av systemfel. Sedan byrån tog sig an sina ansvarsområden den 1 december 2012 har den tagit över de uppgifter som ålades förvaltningsmyndigheten avseende VIS genom förordning (EG) nr 767/2008 och rådets beslut 2008/633/RIF. Den tog över de uppgifter som ålagts förvaltningsmyndigheten avseende SIS II i förordning (EG) nr 1987/2006 och rådets beslut 2007/533/RIF i april 2013 efter det att systemet togs i bruk samt de uppgifter som ålagts kommissionen avseende Eurodac i enlighet med förordningarna (EG) nr 2725/2000 och (EG) nr 407/2002 i juni 2013. Vid den första utvärderingen av byråns verksamhet på grundval av en oberoende extern utvärdering som gjordes 2015–2016 konstaterades att eu-LISA effektivt säkerställer den operativa förvaltningen av de stora it-system och andra uppgifter byrån har anförtrotts, men även att det behövs ett antal ändringar av inrättandeförordningen, t.ex. överföring av kommissionens uppgifter avseende kommunikationsinfrastrukturen till byrån. På grundval av den externa utvärderingen beaktade kommissionen utveckling i politik, lagstiftning och sakförhållanden och föreslog i sin rapport om Europeiska byrån för den operativa förvaltningen av stora it-system inom området frihet, säkerhet och rättvisa (eu-LISA) framför allt att byråns mandat bör utvidgas för att den ska kunna utföra de uppgifter som följer av medlagstiftarnas antagande av förslag där nya system anförtros byrån, de uppgifter som avses i kommissionens meddelande om starkare och smartare informationssystem för gränser och säkerhet av den 6 april 2016, expertgruppens slutrapport av den 11 maj 2017 och kommissionens sjunde rapport om framsteg i riktning mot en effektiv och verklig säkerhetsunion av den 16 maj 2017, i tillämpliga fall under förutsättning att de relevanta rättsakterna antas. Byrån bör i synnerhet ges i uppgift att utveckla en europeisk sökportal, en gemensam biometrisk matchningstjänst och en gemensam databas med personuppgifter, förutsatt att den relevanta rättsakten om interoperabilitet antas. I tillämpliga fall bör åtgärder som vidtas för interoperabilitet följa kommissionens meddelande Europeiska interoperabilitetsramen – genomförandestrategi. 6)I kommissionens rapport konstaterades även att byråns mandat bör utvidgas till att ge medlemsstaterna råd om de nationella systemens anslutning till de centrala systemen och vid behov ad hoc-stöd, samt stödja kommissionen i tekniska frågor som rör nya system. 7)[Byrån bör därför anförtros förberedelsen, utvecklingen och den operativa förvaltningen av det in- och utresesystem som inrättas genom förordning XX/XX av den XX [om inrättande av ett in- och utresesystem som har till syfte att registrera in- och utreseuppgifter och uppgifter om nekad inresa för tredjelandsmedborgare som passerar Europeiska unionens medlemsstaters yttre gränser och om fastställande av villkoren för åtkomst till in- och utresesystemet för brottsbekämpande ändamål och om ändring av förordning (EG) nr 767/2008 och förordning (EU) nr 1077/2011].] 8){[Den bör anförtros den operativa förvaltningen av DubliNet, en separat säker elektronisk kanal som inrättades i enlighet med artikel 18 i kommissionens förordning (EG) nr 1560/2003, i enlighet med förordning XX/XX av den XX om inrättande av Eurodac för jämförelse av fingeravtryck för en effektiv tillämpning av [förordning (EU) nr 604/2013 om kriterier och mekanismer för att avgöra vilken medlemsstat som är ansvarig för att pröva en ansökan om internationellt skydd som en tredjelandsmedborgare eller en statslös person har lämnat in i någon medlemsstat, för identifiering av tredjelandsmedborgare eller statslösa personer som vistas olagligt, och för när medlemsstaternas brottsbekämpande myndigheter och Europol begär jämförelser med Eurodacuppgifter för brottsbekämpande ändamål (omarbetning)]. 9)[Den bör anförtros förberedelsen, utvecklingen och den operativa förvaltningen av EU-systemet för reseuppgifter och resetillstånd (Etias) som inrättas genom förordning XX/XX [av den XX om inrättande av ett EU-system för reseuppgifter och resetillstånd (Etias) och om ändring av förordningarna (EU) nr 515/2014, (EU) 2016/399, (EU) 2016/794 och (EU) 2016/1624].]

10)[Den bör anförtros förberedelsen, utvecklingen och den operativa förvaltningen av det automatiska systemet för registrering, övervakning och tilldelningsmekanismen för ansökningar om internationellt skydd, vilket avses i artikel 44 i förordning (EU) XX/20XX [om kriterier och mekanismer för att avgöra vilken medlemsstat som är ansvarig för att pröva en ansökan om internationellt skydd som en tredjelandsmedborgare eller en statslös person har lämnat in i någon medlemsstat (omarbetning)]. 11)[Den bör också anförtros förberedelsen, utvecklingen och den operativa förvaltningen av det centraliserade systemet för identifiering av medlemsstater som innehar uppgifter om fällande domar mot tredjelandsmedborgare och statslösa personer vilket inrättats genom förordning XX/XX av den XX om inrättande av ett centraliserat system för identifiering av medlemsstater som innehar uppgifter om fällande domar mot tredjelandsmedborgare och statslösa personer för att komplettera och stödja det europeiska informationssystemet för utbyte av uppgifter ur kriminalregister (Ecris-TCN-systemet) och om ändring av förordning (EU) nr 1077/2011 och underhållet av Ecris genomförandehänvisning som avses i den förordningen.] 12)Byrån bör förbli samma juridiska person, med full kontinuitet i all sin verksamhet och alla sina förfaranden. 13)Byråns kärnverksamhet bör fortsättningsvis vara att sköta den operativa förvaltningen av SIS, VIS och Eurodac, [in- och utresesystemet], [DubliNet], [Etias], [det automatiska systemet för registrering, övervakning och tilldelningsmekanismen för ansökningar om internationellt skydd] och [Ecris-TCN-systemet] och, om så beslutas, andra stora it-system inom området frihet, säkerhet och rättvisa. Byrån bör också ansvara för de tekniska åtgärder som krävs för de uppgifter som den anförtrotts och som inte är av normativ karaktär. De ansvarsområdena bör inte påverka de normativa uppgifter som är förbehållna kommissionen enbart, eller kommissionen med bistånd av en kommitté enligt respektive rättsakt som reglerar de system som operativt förvaltas av byrån. Det är inte längre motiverat för kommissionen att behålla vissa uppgifter som rör systemens kommunikationsinfrastruktur och dessa uppgifter bör därför överföras till byrån för att göra förvaltningen enhetligare. Kommissionen bör dock fortfarande ansvara för genomförandet av budgeten, förvärv och förnyande samt avtalsfrågor för de system som använder EuroDomain, en säker kommunikationsinfrastruktur som tillhandahålls av TESTA-ng (transeuropeiska telematiktjänster för myndigheter – ny generation) som är ett nättjänstprojekt på grundval av artikel 3 i Europaparlamentets och rådets beslut nr 922/2009/EG. 14)Byrån bör dessutom fortsättningsvis utföra uppgifter avseende utbildning i den tekniska användningen av SIS, VIS, Eurodac och andra stora it-system som den anförtros i framtiden. 15)Vidare kan byrån även ges ansvar för förberedelsen, utvecklingen och den operativa förvaltningen av ytterligare stora it-system vid tillämpning av artiklarna 67–89 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget). Byrån bör endast anförtros sådana uppgifter genom särskilda rättsakter utformade på grundval av en konsekvensanalys. 16)Byråns mandat bör utvidgas när det gäller forskning för att öka dess förmåga att vara mer proaktiv med att föreslå relevanta och nödvändiga tekniska ändringar i de it-system den ansvarar för. Byrån kan inte endast övervaka utan även bidra till genomförandet av forskningsverksamhet som är relevant för den operativa förvaltningen av de system den förvaltar. Den bör regelbundet sända information om sådan övervakning till Europaparlamentet, rådet och Europeiska datatillsynsmannen. 17)Byrån bör ansvara för genomförandet av pilotprojekt, i enlighet med artikel 54.2 a i Europaparlamentets och rådets förordning (EU, Euratom) nr 966/2012. Kommissionen kan dessutom anförtro byrån att genomföra budgetverksamhet för koncepttest som finansieras inom ramen för instrumentet för ekonomiskt stöd för yttre gränser och visering enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 515/2014 i enlighet med artikel 58.1 c i förordning (EU, Euratom) nr 966/2012. Byrån får också planera och genomföra tester på områden som direkt omfattas av denna förordning och de rättsakter som reglerar utvecklingen, inrättandet, driften och användningen av de stora it-system som byrån förvaltar. När byrån får i uppdrag att genomföra ett pilotprojekt bör den ägna särskild uppmärksamhet åt Europeiska unionens informationshanteringsstrategi. 18)Byrån bör ge medlemsstaterna råd om de nationella systemens anslutning till de centrala systemen. 19)Byrån bör också ge medlemsstaterna ad hoc-stöd när det krävs på grund av särskilda behov rörande säkerhet eller migration. I synnerhet om en medlemsstat vid särskilda områden av dess yttre gränser står inför specifika och oproportionella migrationsutmaningar som kännetecknas av stora inkommande migrationsflöden bör medlemsstaterna kunna förlita sig på teknisk och operativ förstärkning. Den bör tillhandahållas i områdena kring mottagningscentrumen av stödgrupper för migrationshantering som består av experter från relevanta EU-organ. Om eu-LISA:s stöd krävs i detta sammanhang i frågor som rör de stora it-system som den förvaltar bör kommissionen sända begäran om stöd till byrån. 20)Byrån bör även vid behov stödja kommissionens avdelningar i tekniska frågor som rör befintliga eller nya system, i synnerhet vid utarbetandet av nya förslag om stora it-system som ska anförtros byrån. 21)Det bör också vara möjligt att ge byrån i uppgift att utveckla, förvalta och/eller hysa ett gemensamt it-system för en grupp medlemsstater som frivilligt väljer en centraliserad lösning för att hjälpa dem genomföra tekniska aspekter av skyldigheter som följer av unionslagstiftningen om decentraliserade stora it-system inom området frihet, säkerhet och rättvisa. Detta bör kräva kommissionens förhandsgodkännande och ett styrelsebeslut och bör återspeglas i ett delegeringsavtal mellan de berörda medlemsstaterna och byrån samt finansieras genom att de berörda medlemsstaterna ger bidrag som täcker alla kostnader. 22)Att byrån anförtros den operativa förvaltningen av stora it-system inom området frihet, säkerhet och rättvisa bör inte påverka de särskilda regler som dessa system omfattas av. I synnerhet tillämpas till fullo de särskilda reglerna om syfte, åtkomsträtt, säkerhetsåtgärder och andra dataskyddskrav för vart och ett av de stora it-system som byrån har anförtrotts den operativa förvaltningen av. 23)För att effektivt kunna kontrollera hur byrån fungerar bör medlemsstaterna och kommissionen vara företrädda i byråns styrelse. Styrelsen bör ges nödvändiga befogenheter för att anta det årliga arbetsprogrammet, utföra sina arbetsuppgifter rörande byråns budget, anta de finansiella regler som ska gälla för byrån, utnämna en verkställande direktör och fastställa förfarandena för den verkställande direktörens beslut om byråns operativa uppgifter. Byrån bör styras och arbeta med beaktande av principerna i den gemensamma ansats för unionens decentraliserade organ som godkändes av Europaparlamentet, rådet och kommissionen den 19 juli 2012. 24)När det gäller SIS II bör Europeiska polisbyrån (Europol) och Europeiska enheten för rättsligt samarbete (Eurojust), som båda har rätt att få åtkomst till och direkt söka uppgifter som lagts in i SIS II vid tillämpningen av beslut 2007/533/RIF [eller förordning XX av den XX om inrättande, drift och användning av Schengens informationssystem (SIS) på området polissamarbete och straffrättsligt samarbete, om ändring av förordning (EU) nr 515/2014 och om upphävande av förordning (EG) nr 1986/2006, rådets beslut 2007/533/RIF och kommissionens beslut 2010/261/EU},], ha observatörsstatus vid de styrelsemöten där en fråga om tillämpningen av beslut 2007/533/RIF står på dagordningen. Europeiska gräns- och kustbevakningen, som har rätt att få åtkomst till och söka i SIS vid tillämpning av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/1624 och förordning XXX [om inrättande, drift och användning av Schengens informationssystem (SIS) på området polissamarbete och straffrättsligt samarbete] bör ha observatörsstatus i styrelsen när en fråga om tillämpningen av förordning (EU) 2016/1624 eller förordning XXX av den XXX [om inrättande, drift och användning av Schengens informationssystem (SIS) på området polissamarbete och straffrättsligt samarbete] står på dagordningen. Europol, Eurojust och Europeiska gräns- och kustbevakningen bör var för sig ha rätt att utnämna en företrädare i den rådgivande grupp för SIS som inrättas enligt denna förordning. 25)När det gäller VIS bör Europol ha observatörsstatus vid de styrelsemöten där en fråga om tillämpningen av rådets beslut 2008/633/RIF står på dagordningen. Europol bör ha rätt att utnämna en företrädare i den rådgivande grupp för VIS som inrättas enligt denna förordning. 26)När det gäller Eurodac bör Europol ha observatörsstatus vid de styrelsemöten där en fråga på dagordningen rör tillämpningen av förordning (EU) nr 603/2013 [eller förordning XX av den XX om inrättande av Eurodac för jämförelse av fingeravtryck för en effektiv tillämpning av förordning (EU) nr 604/2013 om kriterier och mekanismer för att avgöra vilken medlemsstat som är ansvarig för att pröva en ansökan om internationellt skydd som en tredjelandsmedborgare eller en statslös person har lämnat in i någon medlemsstat}], för identifiering av tredjelandsmedborgare eller statslösa personer som vistas olagligt, och för när medlemsstaternas brottsbekämpande myndigheter och Europol begär jämförelser med Eurodacuppgifter för brottsbekämpande ändamål (omarbetning)}. Europol bör ha rätt att utnämna en företrädare i den rådgivande gruppen för Eurodac. 27)[När det gäller in- och utresesystemet bör Europol ha observatörsstatus vid de styrelsemöten där en fråga som rör förordning XX/XXXX [om inrättande av ett in- och utresesystem] står på dagordningen.] 28)[När det gäller Etias bör Europol ha observatörsstatus vid de styrelsemöten där en fråga som rör förordning XX/XXXX [om inrättande av Etias] står på dagordningen. Europeiska gräns- och kustbevakningen bör också ha observatörsstatus vid de styrelsemöten där en fråga som rör Etias i samband med tillämpningen av förordning XX/XX om inrättande av Etias står på dagordningen. Europol och Europeiska gräns- och kustbevakningen bör ha rätt att utnämna en företrädare i den rådgivande gruppen för [in- och utresesystemet][Etias]. 29)[När det gäller det automatiska system för registrering, övervakning och tilldelningsmekanismen för ansökningar om internationellt skydd vilket avses i artikel 44 i förordning (EU) .../... [om kriterier och mekanismer för att avgöra vilken medlemsstat som är ansvarig för att pröva en ansökan om internationellt skydd som en tredjelandsmedborgare eller en statslös person har lämnat in i någon medlemsstat] bör Easo ha observatörsstatus vid de styrelsemöten där en fråga som rör detta system står på dagordningen.]

30)[När det gäller Ecris-TCN-systemet bör Eurojust, Europol [och Europeiska åklagarmyndigheten] ha observatörsstatus vid de styrelsemöten där en fråga som rör förordning XX/XXXX [om inrättande av Ecris-TCN-systemet] står på dagordningen}. Eurojust, Europol [och Europeiska åklagarmyndigheten] bör ha rätt att utnämna en företrädare i den rådgivande gruppen för Ecris-TCN-systemet.] 31)Medlemsstaterna bör ha rösträtt i byråns styrelse när det gäller stora it-system, om de enligt unionslagstiftningen omfattas av någon rättsakt som reglerar utvecklingen, inrättandet, driften och användningen av systemet i fråga. Även Danmark bör ha rösträtt när det gäller stora it-system, om landet inom ramen för artikel 4 i protokoll nr 22 om Danmarks ställning, fogat till fördraget om Europeiska unionen (EU-fördraget) och till EUF-fördraget, beslutar att i sin nationella lagstiftning genomföra den rättsakt som reglerar utvecklingen, inrättandet, driften och användningen av systemet i fråga. 32)Medlemsstaterna bör utnämna en ledamot av den rådgivande gruppen för ett stort it-system om de enligt unionslagstiftningen omfattas av en rättsakt som reglerar utvecklingen, inrättandet, driften och användningen av systemet i fråga. Även Danmark bör utnämna en ledamot av den rådgivande gruppen för ett stort it-system, om landet inom ramen för artikel 4 i protokoll nr 22 om Danmarks ställning beslutar att i sin nationella lagstiftning genomföra den rättsakt som reglerar utvecklingen, inrättandet, driften och användningen av systemet i fråga. 33)För att garantera byråns fullständiga oavhängighet och oberoende bör den ges en egen budget, som finansieras via Europeiska unionens allmänna budget. Finansiering av byrån bör medges under förutsättning att budgetmyndigheten har nått en överenskommelse enligt punkt 47 i det interinstitutionella avtalet av den 17 maj 2006 mellan Europaparlamentet, rådet och kommissionen om budgetdisciplin och sund ekonomisk förvaltning. Unionens budget- och ansvarsfrihetsförfaranden bör gälla. Revisionen av räkenskaperna och de underliggande transaktionernas laglighet och korrekthet bör utföras av revisionsrätten. 34)För att byrån ska kunna utföra sitt uppdrag och i den utsträckning som krävs för att den ska kunna fullgöra sina uppgifter bör den ha rätt att samarbeta med unionens institutioner, organ, kontor och byråer – i synnerhet de som har inrättats inom området frihet, säkerhet och rättvisa – i frågor som omfattas av denna förordning och de rättsakter som reglerar utvecklingen, inrättandet, driften och användningen av stora it-system som förvaltas av byrån inom ramen för samarbetsavtal som ingåtts i enlighet med unionens lagstiftning och politik och inom ramen för deras respektive behörigheter. Dessa samarbetsavtal bör ha förhandsgodkänts av kommissionen. Byrån bör också, när så är lämpligt, samråda med och följa upp rekommendationerna från Europeiska byrån för nät- och informationssäkerhet om nätsäkerhet. 35)Byrån bör, när den säkerställer utvecklingen och den operativa förvaltningen av stora it-system, följa europeiska och internationella standarder och mycket högt ställda yrkeskrav, särskilt Europeiska unionens informationsförvaltningsstrategi. 36)Förordning (EG) nr 45/2001 [eller Europaparlamentets och rådets förordning XX/2018 om skydd för enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter som utförs av unionens institutioner och organ] bör tillämpas på byråns behandling av personuppgifter. Europeiska datatillsynsmannen bör av byrån kunna få åtkomst till alla uppgifter som denna behöver för sina undersökningar. I enlighet med artikel 28 i förordning (EG) nr 45/2001 samrådde kommissionen med Europeiska datatillsynsmannen, som avgav sitt yttrande den XX XX. 37)För att säkerställa öppenhet i byråns operativa verksamhet bör den omfattas av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1049/2001. Byrån bör vara så öppen som möjligt med sin verksamhet, utan att det därigenom blir svårare att nå målen med insatserna. Byrån bör offentliggöra information om all sin verksamhet. Den bör även säkerställa att allmänheten och alla berörda parter snabbt får information om dess arbete. 38)Europeiska ombudsmannen bör granska byråns verksamhet i enlighet med artikel 228 i EUF-fördraget. 39)Europaparlamentets och rådets förordning (EU, Euratom) nr 883/2013 bör tillämpas på byrån, som bör ansluta sig till det interinstitutionella avtalet av den 25 maj 1999 mellan Europaparlamentet, Europeiska unionens råd och Europeiska gemenskapernas kommission om interna utredningar som utförs av Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (Olaf). 40)För att säkerställa öppna och transparenta anställningsvillkor och likabehandling av personal bör byråns personal (även byråns verkställande direktör) omfattas av tjänsteföreskrifterna för tjänstemän i Europeiska unionen (tjänsteföreskrifterna för tjänstemän) och anställningsvillkoren för övriga anställda i Europeiska unionen (anställningsvillkoren), vilka fastställs i förordning (EEG, Euratom, EKSG) nr 259/68 (tillsammans kallade tjänsteföreskrifterna), inklusive bestämmelserna om tystnadsplikt eller andra likvärdiga skyldigheter beträffande konfidentialitet. 41)Byrån är ett organ som inrättats av Europeiska unionen i den mening som avses i artikel 208 i förordning (EU, Euratom) nr 966/2012 och finansiella regler bör antas i enlighet med detta. 42)Kommissionens delegerade förordning (EU) nr 1271/2013 med rambudgetförordning för de organ som avses i artikel 208 i förordning (EU, Euratom) nr 966/2012 bör tillämpas på byrån. 43)Eftersom målen för denna förordning – nämligen att inrätta en byrå på unionsnivå med ansvar för den operativa förvaltningen och, när så är lämpligt, utvecklingen av stora it-system inom området frihet, säkerhet och rättvisa – inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna, och de därför, på grund av åtgärdens omfattning och verkningar, bättre kan uppnås på unionsnivå, kan unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i EU-fördraget. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går denna förordning inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål. 44)I enlighet med artiklarna 1 och 2 i protokoll nr 22 om Danmarks ställning, fogat till fördraget om Europeiska unionen och fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, deltar Danmark inte i antagandet av denna förordning, som inte är bindande för eller tillämplig på Danmark. Eftersom denna förordning i den utsträckning som den rör SIS II och VIS, [in- och utresesystemet] [och Etias] är en utveckling av Schengenregelverket ska Danmark, i enlighet med artikel 4 i det protokollet, inom sex månader från antagandet av denna förordning besluta huruvida landet ska genomföra den i sin nationella lagstiftning. I enlighet med artikel 3 i avtalet mellan Europeiska gemenskapen och Konungariket Danmark om kriterier och mekanismer för att avgöra vilken medlemsstat som har ansvaret för att pröva en asylansökan som en medborgare i tredjeland har gett in i Danmark eller någon annan medlemsstat i Europeiska unionen, och om Eurodac för jämförelse av fingeravtryck för en effektiv tillämpning av Dublinkonventionen, ska Danmark meddela kommissionen huruvida landet kommer att genomföra innehållet i denna förordning i den utsträckning som den rör Eurodac. [och det automatiska systemet för registrering, övervakning och tilldelningsmekanismen för ansökningar om internationellt skydd, vilket avses i artikel 44 i förordning (EU) XX/XX om kriterier och mekanismer för att avgöra vilken medlemsstat som är ansvarig för att pröva en ansökan om internationellt skydd som en tredjelandsmedborgare eller en statslös person har lämnat in i någon medlemsstat (omarbetning)]. [I den utsträckning förordningen gäller Ecris-TCN-systemet deltar Danmark, i enlighet med artiklarna 1 och 2 i protokoll nr 22 om Danmarks ställning, fogat till EU-fördraget och EUF-fördraget, inte i antagandet av denna förordning, som inte är bindande för eller tillämplig på Danmark.] 45)I den utsträckning som dess bestämmelser rör SIS, så som systemet regleras i beslut 2007/533/RIF, deltar Förenade kungariket i denna förordning i enlighet med artikel 5.1 i protokoll nr 19 om Schengenregelverket införlivat inom Europeiska unionens ramar, fogat till EU-fördraget och EUF-fördraget (protokollet om Schengenregelverket), och artikel 8.2 i rådets beslut 2000/365/EG av den 29 maj 2000 om en begäran från Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland om att få delta i vissa bestämmelser i Schengenregelverket. I enlighet med artikel 4 i protokollet om införlivande av Schengenregelverket får Förenade kungariket begära av rådets ordförande att få delta i antagandet av denna förordning, i den utsträckning som dess bestämmelser rör SIS, så som systemet regleras i förordning (EG) nr 1987/2006, och VIS, [in- och utresesystemet] [och Etias] vilka innebär en utveckling av bestämmelser i Schengenregelverket i vilka Förenade kungariket inte deltar i enlighet med beslut 2000/365/EG. I enlighet med artikel 3 i protokoll nr 21 om Förenade kungarikets och Irlands ställning med avseende på området med frihet, säkerhet och rättvisa, fogat till EU-fördraget och till EUF-fördraget (protokollet om Förenade kungarikets och Irlands ställning) får Förenade kungariket meddela rådets ordförande att landet önskar delta i antagandet och tillämpningen av denna förordning, i den utsträckning som dess bestämmelser rör Eurodac [och det automatiska system för registrering, övervakning och tilldelningsmekanismen för ansökningar om internationellt skydd vilket avses i artikel 44 i förordning (EU) XX/XX om kriterier och mekanismer för att avgöra vilken medlemsstat som är ansvarig för att pröva en ansökan om internationellt skydd som en tredjelandsmedborgare eller en statslös person har lämnat in i någon medlemsstat (omarbetning)]. I enlighet med artiklarna 1, 2 och 4a.1 i protokoll nr 21 om Förenade kungarikets och Irlands ställning med avseende på området med frihet, säkerhet och rättvisa, fogat till EU-fördraget och EUF-fördraget, deltar Förenade kungariket inte i antagandet av denna förordning, som inte är bindande för eller tillämplig på Förenade kungariket, i den utsträckning som dess bestämmelser rör Ecris-TCN-systemet. I enlighet med artiklarna 3 och 4a.1 i protokoll nr 21 får Förenade kungariket meddela att landet önskar delta i antagandet av denna förordning. Eftersom Förenade kungariket den 29 mars 2017 anmälde sin avsikt att utträda ur unionen kommer fördragen, i enlighet med artikel 50 i fördraget om Europeiska unionen, att upphöra att vara tillämpliga på Förenade kungariket från och med den dag då avtalet om utträde träder i kraft eller, om det inte finns något sådant avtal, två år efter anmälan, om inte Europeiska rådet i samförstånd med Förenade kungariket beslutar att förlänga denna tidsfrist. Följaktligen, och utan att det påverkar tillämpningen av bestämmelserna i avtalet om utträde, är beskrivningen ovan av Förenade kungarikets deltagande i förslaget tillämplig endast fram till dess att Förenade kungariket upphör att vara en medlemsstat. 46)I den utsträckning som dess bestämmelser rör SIS II, så som systemet regleras i beslut 2007/533/RIF, deltar Irland i denna förordning i enlighet med artikel 5.1 i protokoll nr 19 om Schengenregelverket införlivat inom Europeiska unionens ramar, fogat till EU-fördraget och EUF-fördraget (protokollet om Schengenregelverket), och artikel 6.2 i rådets beslut 2002/192/EG av den 28 februari 2002 om Irlands begäran om att få delta i vissa bestämmelser i Schengenregelverket. I den utsträckning som dess bestämmelser rör SIS, så som systemet regleras i förordning (EG) nr 1987/2006, och VIS, [in- och utresesystemet] [och Etias] innebär denna förordning en utveckling av bestämmelser i Schengenregelverket i vilka Irland inte deltar i enlighet med rådets beslut 2002/192/EG av den 28 februari 2002 om Irlands begäran om att få delta i vissa bestämmelser i Schengenregelverket. Irland får, i enlighet med artikel 4 i protokollet om införlivande av Schengenregelverket, begära av rådets ordförande att få delta i antagandet av denna förordning.

I enlighet med artikel 3 i protokoll nr 21 om Förenade kungarikets och Irlands ställning med avseende på området med frihet, säkerhet och rättvisa, fogat till EU-fördraget och till EUF-fördraget (protokollet om Förenade kungarikets och Irlands ställning) får Irland meddela rådets ordförande att landet önskar delta i antagandet och tillämpningen av denna förordning, i den utsträckning som dess bestämmelser rör Eurodac [och det automatiska system för registrering, övervakning och tilldelningsmekanismen för ansökningar om internationellt skydd vilket avses i artikel 44 i förordning (EU) XX/XX om kriterier och mekanismer för att avgöra vilken medlemsstat som är ansvarig för att pröva en ansökan om internationellt skydd som en tredjelandsmedborgare eller en statslös person har lämnat in i någon medlemsstat (omarbetning)]. I enlighet med artiklarna 1, 2 och 4a.1 i protokoll nr 21 om Förenade kungarikets och Irlands ställning med avseende på området med frihet, säkerhet och rättvisa, fogat till EU-fördraget och EUF-fördraget, deltar Irland inte i antagandet av denna förordning, som inte är bindande för eller tillämplig på Irland, i den utsträckning som dess bestämmelser rör Ecris-TCN-systemet. I enlighet med artiklarna 3 och 4a.1 i protokoll nr 21 får Irland meddela att landet önskar delta i antagandet av denna förordning. 47)När det gäller Island och Norge innebär denna förordning, i den utsträckning den är tillämplig på SIS II och VIS, [in- och utresesystemet] [och Etias] en utveckling av bestämmelserna i Schengenregelverket i den mening som avses i avtalet mellan Europeiska unionens råd och Republiken Island och Konungariket Norge om dessa staters associering till genomförandet, tillämpningen och utvecklingen av Schengenregelverket, närmare bestämt av bestämmelserna på det område som avses i artikel 1.A, 1.B och 1.G i rådets beslut 1999/437/EG av den 17 maj 1999 rörande vissa tillämpningsföreskrifter för det ovan nämnda avtalet. När det gäller Eurodac [och det automatiska system för registrering, övervakning och tilldelningsmekanismen för ansökningar om internationellt skydd vilket avses i artikel 44 i förordning (EU) XX/XX om kriterier och mekanismer för att avgöra vilken medlemsstat som är ansvarig för att pröva en ansökan om internationellt skydd som en tredjelandsmedborgare eller en statslös person har lämnat in i någon medlemsstat (omarbetning)] innebär denna förordning en ny åtgärd i den mening som avses i avtalet mellan Europeiska gemenskapen och Republiken Island och Konungariket Norge om kriterier och mekanismer för att fastställa vilken stat som skall ansvara för handläggningen av en asylansökan som görs i en medlemsstat eller i Island eller Norge. Följaktligen bör Republiken Islands och Konungariket Norges delegationer delta i byråns styrelse, förutsatt att dessa länder beslutar att genomföra förordningen i sina interna rättsordningar. Ett avtal bör ingås mellan unionen och Republiken Island och Konungariket Norge i syfte att fastställa närmare detaljerade bestämmelser för dessa staters deltagande i byråns verksamhet. 48)När det gäller Schweiz innebär denna förordning, i den utsträckning som den rör SIS II och VIS, [in- och utresesystemet] [och Etias] en utveckling av bestämmelserna i Schengenregelverket i den mening som avses i avtalet mellan Europeiska unionen, Europeiska gemenskapen och Schweiziska edsförbundet om Schweiziska edsförbundets associering till genomförandet, tillämpningen och utvecklingen av Schengenregelverket, närmare bestämt av bestämmelserna på det område som avses i artikel 1.A, 1.B och 1.G i beslut 1999/437/EG, jämförd med artikel 3 i rådets beslut 2008/146/EG. När det gäller Eurodac [och det automatiska system för registrering, övervakning och tilldelningsmekanismen för ansökningar om internationellt skydd vilket avses i artikel 44 i förordning (EU) XX/XX om kriterier och mekanismer för att avgöra vilken medlemsstat som är ansvarig för att pröva en ansökan om internationellt skydd som en tredjelandsmedborgare eller en statslös person har lämnat in i någon medlemsstat (omarbetning)] innebär denna förordning en ny åtgärd rörande Eurodac i den mening som avses i avtalet mellan Europeiska gemenskapen och Schweiziska edsförbundet om kriterier och mekanismer för att fastställa vilken stat som ska ansvara för handläggningen av en asylansökan som görs i en medlemsstat eller i Schweiz. Följaktligen bör Schweiziska edsförbundets delegation delta i byråns styrelse, förutsatt att landet beslutar att genomföra förordningen i sin interna rättsordning. Ett avtal bör ingås mellan unionen och Schweiziska edsförbundet i syfte att fastställa närmare detaljerade bestämmelser för Schweiziska edsförbundets deltagande i byråns verksamhet. 49)När det gäller Liechtenstein innebär denna förordning, i den utsträckning som den rör SIS II och VIS, [in- och utresesystemet] [och Etias] en utveckling av bestämmelserna i Schengenregelverket i den mening som avses i protokollet mellan Europeiska unionen, Europeiska gemenskapen, Schweiziska edsförbundet och Furstendömet Liechtenstein om Furstendömet Liechtensteins anslutning till avtalet mellan Europeiska unionen, Europeiska gemenskapen och Schweiziska edsförbundet om Schweiziska edsförbundets associering till genomförandet, tillämpningen och utvecklingen av Schengenregelverket, närmare bestämt av bestämmelserna på det område som avses i artikel 1.A, 1.B och 1.G i beslut 1999/437/EG, jämförd med artikel 3 i rådets beslut 2011/350/EU. När det gäller Eurodac [och det automatiska system för registrering, övervakning och tilldelningsmekanisme