Förslag till rådets förordning om den gemensamma organisationen av marknaden för bearbetade produkter av frukt och grönsaker (96/C 52/02) KOM(95) 434 slutlig - 95/0248 (CNS)

(Framlagt av kommissionen den 10 november 1995)

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artiklarna 42 och 43 i detta,

med beaktande av kommissionens förslag,

med beaktande av Europaparlamentets yttrande,

med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande, och

med beaktande av följande:

Frukt- och grönsakssektorn är generellt sett föremål för olika förändringar som gemenskapen måste ta hänsyn till genom en anpassning av de grundläggande reglerna för organisationen av denna marknad. Beträffande vissa bearbetade produkter bör dessutom hänsyn tas till situationen på de internationella marknaderna. Rådets förordning (EEG) nr 426/86 av den 24 februari 1986 om den gemensamma organisationen av marknaden för bearbetade produkter av frukt och grönsaker(1), senast ändrad genom kommissionens förordning (EG) nr 2314/95(2), har varit föremål för ett stort antal ändringar och för klarhetens skull bör därför en ny förordning antas.

Det är lämpligt att bestämmelserna i följande förordningar förs in i den nya förordningen: rådets förordning (EEG) nr 2245/88 av den 19 juli 1988 om införande av ett system med garantitrösklar för persikor i sockerlag(3), senast ändrad genom kommissionens förordning (EG) nr 1032/95(4), rådets förordning (EEG) nr 1206/90 av den 7 maj 1990 om allmänna bestämmelser för ordningen med produktionsstöd för bearbetade produkter av frukt och grönsaker(5), senast ändrad genom kommissionens förordning (EEG) nr 2202/90(6), rådets förordning (EEG) nr 668/93 av den 17 mars 1993 om införandet av en gräns för beviljande av produktionsstöd för bearbetade produkter av tomater(7). Dessa förordningar bör följaktligen upphävas.

Vissa bearbetade produkter är särskilt betydelsefulla i gemenskapens medelhavsregion där produktionskostnaderna är avsevärt högre än i tredje land. Systemet för produktionsstöd, som grundar sig på avtal som garanterar en regelbunden tillförsel till industrin mot ett minimipris till producenterna, har såsom det tillämpats visat sig fungera väl och bör behållas. Liksom för färska produkter bör producentorganisationernas roll förstärkas för att säkerställa en högre koncentration och en rationellare hantering av utbudet, samt slutligen för att underlätta kontrollen av att minimipriserna till producenterna respekteras.

Med hänsyn till sambandet mellan priser på produkter avsedda att konsumeras färska och priser på produkter avsedda för bearbetning bör det föreskrivas att det lägsta producentpriset skall bestämmas med beaktande av utvecklingen av marknadspriserna inom frukt- och grönsakssektorn, samt av behovet av att bibehålla en tillräcklig balans mellan de olika användningsområdena för färska produkter.

Stödbeloppet bör kompensera skillnaden mellan de priser som betalas till producenterna inom gemenskapen och de priser som betalas i tredje land. Följaktligen bör ett beräkningssätt föreskrivas som särskilt tar hänsyn till denna skillnad och till effekten av minimiprisutvecklingen, utan att det påverkar tillämpningen av vissa tekniska faktorer.

På grund av den stora tillgången på råvaror och flexibiliteten i bearbetningskapacitet kan beviljande av produktionsstöd i vissa fall medföra en avsevärd ökning av produktionen. För att undvika de avsättningsproblem som detta kan medföra bör begränsningar avseende beviljandet av stöd införas i form av, beroende på produkten, antingen en garantitröskel eller ett kvoteringssystem. De erfarenheter som har gjorts inom bearbetningen av tomatprodukter leder till ett flexibelt system bör tillämpas som är ägnat att stärka företagen och öka konkurrenskraften inom gemenskapsindustrin.

Sektorn för torkade druvor företer särdrag som har lett till tillämpningen av ett stödsystem för specialiserade brukningsarealer. Detta system, liksom systemet för högsta garanterad areal som syftar till att undvika en oproportionerlig utvidgning av odlingen av druvor för framställning av torkade druvor, skall som tidigare bibehållas i en och samma förordning.

De omplanteringsåtgärder som syftar till att bekämpa vinlöss bör fortsätta. För att undvika att denna verksamhet avstannar, samtidigt som betydande arealer återstår att omplantera, bör stödsystemet till förmån för producenter som omplanterar sina vingårdar för att bekämpa vinlöss bibehållas.

För att underlätta avsättningen av bearbetade produkter och för att bättre anpassa deras kvalitet till marknadens krav bör möjlighet ges att fastställa normer.

Inom sektorn för torkade druvor och fikon bör systemet med lagring vid regleringsårets slut, som är begränsat till en viss kvantitet torkade druvor, bibehållas utan att tillämpningen av särskilda justeringar påverkas. Inköpsprisnivån för var och en av dessa två produkter bör fastställas med beaktande av de särdrag de företer.

Möjlighet bör skapas att införa särskilda åtgärder till förmån för vissa sektorer som möter internationell konkurrens, eftersom denna produktion är av stor vikt lokalt och regionalt. Åtgäderna bör omfatta strukturella förbättringar i syfte att öka konkurrenskraften och främja användningen av produkterna i fråga.

I rådets förordning (EG) nr 3290/94(8) har fastställts de anpassningar och övergångsåtgärder som krävs inom jordbrukssektorn för att genomföra de avtal som har slutits inom ramen för de multilaterala handelsförhandlingarna i Uruguayrundan, i synnerhet det nya systemet för handel med tredje land inom sektorn för bearbetade produkter av frukt och grönsaker. Bestämmelserna i förordning (EEG) nr 426/86, ändrade genom bilaga XIV till förordning (EG) nr 3290/94, skall föras in i den här förordningen. Av förenklingsskäl bör ansvaret för genomförandet av vissa tekniska bestämmelser avseende eventuell sockerbrist överlåtas åt kommissionen.

Den inre marknadens verksamhet skulle kunna äventyras om visst stöd beviljades. De bestämmelser i fördraget som gör det möjligt att värdera stöd beviljade av medlemsstaterna och att förbjuda sådana som är oförenliga med den gemensamma marknaden bör därför tillämpas inom denna sektor.

Den gemensamma organisationen av marknaderna inom sektorn för bearbetade produkter av frukt och grönsaker måste samtidigt, och på lämpligt sätt, beakta de mål som anges i artiklarna 39 och 110 i förordning.

För att underlätta genomförandet av de föreslagna bestämmelserna bör ett förfarande fastställas som innebär ett nära samarbete mellan medlemsstaterna och kommissionen inom ramen för en förvaltningskommitté.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

1. Genom denna förordning inrättas en gemensam organisation av marknaden för bearbetade produkter av frukt och grönsaker.

2. Den gemensamma organisationen skall omfatta följande produkter:

>Plats för tabell>

3. Regleringsårets omfattning för de produkter som anges i punkt 2 skall fastställas i enlighet med förfarandet i artikel 26.

AVDELNING I

STÖDSYSTEM

Artikel 2

1. Ett stödsystem för produktion skall tillämpas för de produkter som anges i bilaga I och som erhålls från frukt och grönsaker som odlas inom gemenskapen.

2. Produktionsstöd skall beviljas den bearbetningsindustri som till producenten har betalat ett pris för råvaror som lägst motsvarar minimipriset enligt de avtal mellan de producentorganisationer som erkänts enligt förordning (EG) nr . . ./95 och bearbetningsindustrin. Dessa producentorganisationer skall tillämpa bestämmelserna i denna artikel på de aktörer som inte är medlemmar i någon av de kollektiva sammanslutningar som avses i förordning (EG) nr . . ./95, men som förbinder sig att genom dessa sammanslutningar sälja hela den produktion som är avsedd för framställning av de produkter som anges i bilaga I, och som betalar en del av organisationens totala kostnader för detta system.

Avtalen mäste undertäcknas före ingången av varje regleringsår.

Artikel 3

1. Det minimipris som betalas till producenten skall bestämmas på grundval av

a) det minimipris som tillämpades under föregående regleringsår,

b) marknadsprisutvecklingen inom frukt- och grönsakssektorn,

c) behovet av att säkerställa en normal avsättning för färskvaror till olika användningsområden, inklusive bearbetningsindustrin.

2. Minimipriset skall fastställas före ingången av varje regleringsår.

3. Minimipriset liksom tillämpningsföreskrifterna för denna artikel skall fastställas i enlighet med förfarandet i artikel 26.

Artikel 4

1. Produktionsstödet får inte överstiga skillnaden mellan det minimipris som erläggs till en producent inom gemenskapen och råvarupriset i de viktigare producerande och exporterande tredje länderna.

2. Stödbeloppet skall fastställas så att avsättning möjliggörs för gemenskapens produkter till ett minimipris inom de gränser som fastställs i punkt 1. Vid bestämmande av detta belopp skall, utan att det påverkar tillämpningen av artikel 5, hänsyn särskilt tas till

a) skillnaden mellan kostnaden för råvara som erhålls inom gemenskapen och råvara som erhålls från viktigare konkurrerande tredje länder,

b) stödbeloppet för föregående regleringsår, liksom

c) för de produkter för vilka gemenskapens produktion utgör en väsentlig del av marknaden, utvecklingen av externa handelsvolymer och deras pris, om det sistnämnda kriteriet innebär en sänkning av stödbeloppet.

3. Stödet skall fastställas i förhållande till nettovikten för den bearbetade produkten. De koefficienter som uttrycker förhållandet mellan vikten på insatsråvaran och nettovikten på den bearbetade produkten skall fastställas schablonmässigt. De skall uppdateras regelbundet på grundval av gjorda erfarenheter.

4. Stöd skall endast utbetalas för bearbetning av produkter som

a) framställs ur råvaror som odlats inom gemenskapen och för vilka den berörda parten har erlagt minst det minimipris som avses i artikel 3,

b) uppfyller de kvalitetsmässiga minimikraven.

5. Råvarupriset i de viktigare konkurrerande tredje länderna skall principiellt fastställas på grundval av det faktiska priset vid försäljning från jordbruksledet på färska produkter av jämförbar kvalitet som används för bearbetning, viktade i förhållande till de kvantiteter slutprodukter som dessa tredje länder exporterar.

6. För produkter där gemenskapsproduktionen utgör minst 50 % av konsumtionen på gemenskapsmarknaden skall utvecklingen för priserna och volymen av importen och exporten uppskattas på grundval av uppgifterna för de kalenderår som föregår ingången av regleringsåret, jämförda med uppgifterna för föregående kalenderår.

7. För bearbetade tomatprodukter skall produktionsstöd fastställas för

a) tomatkoncentrat som hänförs till KN-nummer 2002 90,

b) hela skalade tomater som erhålls från sorten San Marzano eller liknande sorter som hänförs till KN-nummer 2002 10,

c) hela skalade tomater som erhålls från sorten Roma eller liknande sorter som hänförs till KN-nummer 2002 10,

d) tomatsaft som hänförs till KN-nummer 2009 50.

8. Produktionsstöd för övriga bearbetade tomatprodukter erhålls med utgångspunkt i fasta belopp antingen för tomatkoncentrat, varvid hänsyn särskilt skall tas till innehållet i torrt extrakt av produkten eller för hela skalade tomater som erhålls från sorten Roma eller liknande sorter, varvid hänsyn särskilt skall tas till produktens kommersiella egenskaper.

9. Kommissionen skall fastställa stödbeloppet i enlighet med förfarandet i artikel 26 före ingången av varje regleringsår. Enligt samma förfarande skall den fastställa de koefficienter som avses i punkt 3, de kvalitetsmässiga minimikraven, liksom övriga tillämpningsföreskrifter för denna artikel.

Artikel 5

1. En garantitröskel införs härmed för varje regleringsår och för nedanstående produkter inom gemenskapen. Överskridande av tröskeln skall medföra en sänkning av produktionsstödet. Garantitröskeln fastställs

a) för persikor i sockerlag eller naturlig fruktsaft, för en kvantitet om 582 000 ton nettovikt,

b) för päronsorterna William och Rocha i sockerlag eller naturlig fruktsaft för en kvantitet om 102 805 ton nettovikt.

2. Det överskridande av trösklar som avses i punkt 1 skall uppskattas på grundval av medelvärdet av de producerade kvantiteterna under de tre regleringsår som föregår det regleringsår för vilket stöd skall fastställas. När tröskeln har överskridits skall stödet minskas för följande regleringsår i förhållande till det överskridande som konstaterats för produkten i fråga.

Artikel 6

1. Ett kvoteringssystem införs härmed för beviljande av produktionsstöd för bearbetade tomatprodukter. Produktionsstödet skall begränsas till den kvantitet bearbetade produkter som motsvarar 6 596 787 ton färska tomater.

2. Den kvantitet som anges i punkt 1 skall fördelas vart femte år mellan tre produktgrupper, nämligen tomatkoncentrat, hela skalade tomater i konserv och övriga produkter, och fördelningen skall ske med hjälp av medelvärdet av de producerade kvantiteterna, med beaktande av minimipriset, under de fem regleringsår som föregår det regleringsår för vilket fördelningen sker.

Den första fördelningen, vilken avser regleringsåret 1996/97 och de fyra följande regleringsåren, skall dock ske med hjälp av medelvärdet av de faktiskt producerade kvantiteterna under regleringsåren 1991/92, 1992/93, 1993/94 och 1994/95.

3. Den kvantitet färska tomater som fastställts för varje produktgrupp i enlighet med punkt 2, skall varje år fördelas, mellan medlemsstaterna med hjälp av medelvärdet av de producerade kvantiteterna, med beaktande av minimipriset, under de tre regleringsår som föregår det regleringsår för vilket fördelningen sker, med undantag för regleringsåret 1995/96 som inte skall beaktas.

För de tre första fördelningarna, vilka avser regleringsåren 1996/97, 1997/98 och 1998/99, skall dock hänsyn tas till de faktiskt producerade kvantiteterna regleringsåren under 1992/93, 1993/94 och 1994/95.

En fördelning enligt denna punkt får inte leda till en avvikelse, per medlemsstat eller per produktgrupp, som är större än 20 % jämfört med fastställda kvantiteter för föregående regleringsår. Då en fördelning äger rum enligt punkt 2 skall denna procentsats beräknas med hjälp av kvantiteterna för föregående regleringsår, justerade med koefficienterna för den avvikelse som erhålls för varje produktgrupp vid denna fördelning.

4. Medlemsstaterna skall fördela de kvantiteter som de tilldelas bland de bearbetningsföretag som är etablerade på deras territorier i förhållande till medelvärdet av de producerade kvantiteterna, med beaktande av minimipriset, under de tre regleringsår som föregår det regleringsår för vilket fördelningen sker, med undantag för regleringsåret 1995/96 som inte skall beaktas.

För de tre första fördelningarna, vilka avser regleringsåren 1996/97, 1997/98 och 1998/99, skall dock hänsyn tas till de faktiskt producerade kvantiteterna under regleringsåren 1993/94 och 1994/95.

5. De fördelningar som avses i punkterna 2 och 3 skall genomföras i enlighet med förfarandet i artikel 26. Tillämpningsföreskrifterna för den här artikeln skall fastställas enligt samma förfarande. De skall särskilt innehålla regler som skall tillämpas för företag som har påbörjat sin verksamhet för mindre än tre år sedan, för nystartade företag samt vid sammanslagning eller avyttring av företag.

Artikel 7

1. Stöd skall beviljas för odling av sultanrussin, av torkade druvor av sorterna Moscatel och av korinter avsedda för bearbetning.

Stödbeloppet skall fastställas per hektar specialiserad brukningsareal i förhållande till medelavkastningen per hektar av denna typ. Det skall dessutom fastställas med hänsyn till

a) behovet av att säkerställa vidmakthållande av arealer som traditionellt ägnats åt denna odling,

b) avyttringsmöjligheterna för dessa torkade druvor.

Stödbeloppet kan differentieras med hänsyn till druvsorterna liksom till andra faktorer som kan påverka avkastningen.

2. För varje regleringsår skall en högsta garanterad gemenskapsareal fastställas som motsvarar medelvärdet av de arealer som ägnades åt sådan odling som avses i punkt 1 under regleringsåren 1987/88, 1988/89 och 1989/90. Om specialarealer som används för produktion av torkade druvor överstiger högsta garanterade areal, skall stödbeloppet för påföljande regleringsår minskas i förhållande till den konstaterade överträdelsen.

3. Stöd skall utbetalas då arealerna skördats och då produkterna torkats för bearbetning.

4. De producenter som omplanterar sina vingårdar för att bekämpa vinlöss och som inte åtnjuter stöd som tillhandahålls genom strukturprogram mot vinlöss, finansierade av EUGFJ:s utvecklingssektion, skall under tre regleringsår erhålla stöd som skall fastställas med hänsyn till det stödbelopp som avses i punkt 1 samt med hänsyn till det stödbelopp som beviljas med stöd av ovannämnda strukturprogram. I detta fall skall punkt 3 inte vara tillämplig.

5. Kommissionen skall före ingången av varje regleringsår fastställa stödbeloppet i enlighet med förfarandet i artikel 26. Enligt samma förfarande skall den fastställa tillämpningsföreskrifterna för denna artikel och konstatera eventuellt överskridande av högsta garanterade areal samt fastställa den därav följande minskningen av stödbeloppet.

Artikel 8

1. För de produkter som avses i artikel 1.2, och som är avsedda för konsumtion inom gemenskapen eller för export till tredje land, får gemensamma kvalitetsnormer fastställas i enlighet med förfarandet i artikel 26.

Artikel 9

1. De organ, som utgörs av fysiska eller juridiska personer och som har godkänts av de berörda medlemsstaterna, nedan kallade "lagringsorgan", skall under loppet av regleringsårets två sista månader köpa de kvantiteter sultanrussin, korinter och torkade fikon som producerats i gemenskapen under regleringsåret, förutsatt att produkterna motsvarar de kvalitetskrav som fastställs.

De kvantiteter sultanrussin och korinter som inköps i enlighet med punkt 2 får inte överstiga 27 370 ton.

2. Det pris till vilket lagringsorganen köper de produkter som avses i punkt 1, skall

a) för torkade fikon motsvara minimipriset för den lägsta kvaliteten minskat med 5 %,

b) för sultanrussin och korinter vara i nivå med gällande inköpspris regleringsåret 1994/95, varje år justerat efter utvecklingen av det minimipris vid import som avses i artikel 13 eller, efter år 2000, världsmarknadspriset.

3. Avyttringen av de produkter som inköps av lagringsorganen skall ske under sådana former att jämvikten på marknaden inte rubbas, och att lika tillgång till de produkter som säljs och lika behandling av köparna säkerställs.

För produkter som inte kan avyttras under normala förhållanden får särskilda åtgärder vidtas. I detta fall kan en särskild säkerhet ställas för att säkerställa att gjorda åtaganden uppfylls, särskilt vad avser produktens ändamål. Denna säkerhet innehålls, helt eller delvis, om åtagandena, helt eller delvis, inte uppfylls.

4. Lagringsstöd skall beviljas lagringsorgan för de kvantiteter av produkterna som köpts in och för den effektiva lagringstiden för dessa. Stödet får dock inte utbetalas för längre tid än den 18-månadersperiod som följer på utgången av det regleringsår under vilket produkten har inköpts.

5. Lagringsorganen skall beviljas en finansiell ersättning som motsvarar skillnaden mellan det inköpspris som betalas av lagringsorganen och försäljningspriset. Ersättningen skall minskas med eventuell vinst som erhålls genom skillnaden mellan inköpspris och försäljningspris.

6. För tillämpningen av punkt 1 skall medlemsstaterna godkänna de lagringsorgan som ger ändamålsenliga garantier, dels för att säkerställa lagring under tekniskt tillfredsställande förhållanden, dels för att utföra en tillfredsställande förvaltning av de inköpta produkterna.

Dessa lagringsorgan är i synnerhet skyldiga att lagra de inköpta produkterna i avskilda lokaler och att föra separata räkenskaper för de inköpta produkterna.

7. Försäljningen av de produkter som inköpts i enlighet med punkt 1 skall ske antingen genom anbudsförfarande eller till ett på förhand fastställt pris.

Anbuden skall beaktas endast om de åtföljs av en säkerhet.

8. Det inköpspris som anges i punkt 2, liksom tillämpningsföreskrifterna för denna artikel, skall, särskilt vad beträffar lagerstöd, finansiell ersättning samt inköp och försäljning av produkter genom lagringsorganen, fastställas enligt förfarandet i artikel 26.

Artikel 10

1. För de produkter i artikel 1 som är av stor ekonomisk eller ekologisk betydelse, lokalt eller regionalt, och som är utsatta för hård internationell konkurrens, kan särskilda åtgärder vidtas, enligt förfarandet i artikel 26, för att förbättra deras konkurrenskraft och för att främja dessa.

Dessa åtgärder kan särskilt omfatta

a) åtgärder för att bättre anpassa skördade produkter till bearbetningen och avpassning av deras egenskaper till bearbetningsindustrins behov,

b) åtgärder för att ta i anspråk nyå tekniska och vetenskapliga produktionsmetoder samt tillvägagångssätt i syfte att förbättra kvaliteten eller sänka produktionskostnaderna för bearbetade produkter,

c) åtgärder som leder till utvecklingen av nya produkter eller nya användningsområden för bearbetade produkter,

d) genomförandet av ekonomiska undersökningar och marknadsundersökningar,

e) åtgärder för att främja konsumtionen och användningen av produkterna i fråga.

2. Det åtgärder som anges i punkt 1 skall genomföras av de producentorganisationer eller sammanslutningar som erkänts enligt förordning (EG) nr . . ./95, i samverkan med organisationer som företräder övriga verksamhetsområden inom den berörda sektorn.

3. Den offentliga finansieringen av åtgärderna i punkt 1 skall uppgå till 50 %. I de regioner som nämns under mål 1 i rådets förordning (EEG) nr 2052/88(9) skall medlemsstaterna svara för 10 % och gemenskapen för 90 % samt i övriga regioner skall medlemsstaterna svara för 20 % och gemenskapen för 80 %.

4. Tillämpningsföreskrifterna för denna artikel, särskilt de som medger att kompletteringen och överensstämmelsen mellan de föreskrivna åtgärderna säkerställs, å ena sidan med dem som beslutas med stöd av artikel 17 i förordning (EG) nr . . ., och å andra sidan med de åtgärder som beslutas med stöd av artiklarna 2, 5, och 8 i rådets förordning (EEG) nr 4256/88(10), skall fastställas i enlighet med förfarandet i artikel 26.

AVDELNING II

HANDEL MED TREDJE LAND

Artikel 11

1. All import till gemenskapen eller export från denna av produkter som avses i artikel 1.2 får underkastas krav på uppvisande av en import- eller exportlicens.

Licensen skall utfärdas av medlemsstaterna till den som begär det, oavsett var inom gemenskapen denne är etablerad, utan att detta påverkar de bestämmelser som antas för tillämpningen av artiklarna 15, 16, 17 och 18.

Import- och exportlicenser skall vara giltiga inom hela gemenskapen. Utfärdandet av dessa licenser får underkas tas krav på att en säkerhet ställs, vilken garanterar att importen eller exporten äger rum under licensens giltighetstid; och säkerheten skall, utom i fall av force majeure, innehållas helt eller delvis om importen eller exporten inte genomförs inom den tiden eller endast genomförs till viss del.

2. Licensernas giltighetstid och övriga tillämpningsföreskrifter för denna artikel skall fastställas i enlighet med förfarandet i artikel 26.

Artikel 12

1. Om inte annat följer av denna förordning, skall tullsatserna i Gemensamma tulltaxan tillämpas på de produkter som avses i artikel 1.2.

2. Tillämpningsföreskrifter för denna artikel skall fastställas i enlighet med förfarandet i artikel 26.

Artikel 13

1. För de produkter som upptas i bilaga II skall ett minimipris vid import fastställas för regleringsåren 1995, 1996, 1997, 1998 och 1999. Minimipriset vid import skall fastställas med särskild hänsyn till

- priset fritt gränsen vid import till gemenskapen,

- de verkliga världsmarknadspriserna,

- situationen på gemenskapens inre marknad,

- utvecklingen av handeln med tredje land.

Om minimipriset vid import inte respekteras, skall en utjämningsavgift påföras, utöver tullen, som skall beräknas på grundval av de priser som tillämpas av de tredje länder som är de viktigaste leverantörsländerna.

2. Minimipriset vid import för torkade druvor skall fastställas före regleringsårets ingång.

Ett minimipris vid import skall fastställas för korinter och övriga torkade druvor, För var och en av dessa två grupper får minimipriset vid import fastställas för produkter i detaljhandelsförpackning med en nettovikt som skall bestämmas samt för produkter i detaljhandelsförpackning med en nettovikt som överstiger denna vikt.

3. Minimipriset vid import för bearbetade körsbär skall fastställas före regleringsårets ingång. Priset får fastställas för produkter i detaljhandelsförpackning med en bestämd nettovikt.

4. Det minimipris som skall respekteras vid import av torkade druvor är det pris som tillämpas på importdagen. Den utjämningsavgift som i förekommande fall skall tas ut, skall vara den som tillämpas samma dag.

5. Det minimipris vid import som skall respekteras för surkörsbär och bearbetade körsbär skall vara det pris som tillämpas den dag då deklarationen för övergång till fri omsättning godkänns.

6. Utjämningsavgifterna för torkade druvor skall fastställas med hjälp av en importprisskala. Skillnaden mellan minimipriset vid import och varje steg på skalan skall vara

- 1 % av minimipriset för det första steget,

- 3 %, 6 % och 9 % av minimipriset för det andra, tredje respektive fjärde steget.

Det femte steget täcker samtliga fall då importpriset är lägre än det som tillämpas vid det fjärde steget.

Den högsta utjämningsavgift som skall fastställas för torkade druvor får inte överstiga skillnaden mellan minimipriset och ett belopp som fastställs på grundval av det mest gynnsamma priset som tillämpas för större kvantiteter på världsmarknaden av de mest representativa tredje länderna.

7. Om importpriset för surkörsbär och bearbetade körsbär är lägre än minimipriset för dessa produkter skall en utjämningsavgift tas ut som motsvarar skillnaden mellan dessa två priser.

8. Minimipriset vid import, utjämningsavgiftsbeloppet och övriga tillämpningsföreskrifter för denna artikel skall fastställas i enlighet med förfarandet i artikel 26.

Artikel 14

1. I syfte att undvika och stävja de skadliga effekter på gemenskapsmarknaden som kan följa av import av vissa av de produkter som avses i artikel 1.2, skall import av en eller flera av dessa produkter, förutom den tullsats som anges i den gemensamma tulltaxan, beläggas med en tilläggsimporttull, om de villkor som följer av artikel 5 i jordbruksavtalet som har slutits i enlighet med artikel 228 i fördraget inom ramen för de multilaterala handelsförhandlingarna i Uruguayrundan är uppfylla, med undantag av de fall då importen inte riskerar att orsaka störningar på gemenskapsmarknaden eller om effekterna skulle bli orimliga i förhållande till det avsedda syftet.

2. De utlösande priser under vilka en tilläggsimporttull får tas ut skall vara de som gemenskapen anmäler till Världshandelsorganisationen i enlighet med det anbud som har avgivits inom ramen för de multilaterala handelsförhandlingarna i Uruguayrundan.

De utlösande kvantiteter som skall överskridas innan en tilläggsimporttull får tas ut, skall särskilt fastställas på grundval av importen till gemenskapen under de tre år vilka föregår det år under vilket de skadliga effekter som avses i punkt 1 uppstår eller riskerar att uppstå.

3. De importpriser som skall beaktas vid uttagandet av en tilläggsimporttull skall fastställas på grundval av importpriset cif för den berörda försändelsen.

I detta syfte skall importpriset cif fastställas på grundval av de representativa priserna på den berörda produkten på världsmarknaden eller på den importmarknad i gemenskapen som produkten är avsedd för.

4. Tillämpningsföreskrifterna för denna artikel skall fastställas i enlighet med förfarandet i artikel 26. Dessa föreskrifter skall särskilt avse

a) de produkter för vilka tilläggsimporttullar skall tillämpas enligt villkoren i artikel 5 i jordbruksavtalet,

b) övriga kriterier som är nödvändiga för att säkerställa att punkt 1 tillämpas i överensstämmelse med artikel 5 i detta avtal.

Artikel 15

1. Tullkvoter för de produkter som avses i artikel 1.2, enligt de avtal som har slutits inom ramen för de multilaterala handelsförhandlingarna i Uruguayrundan, skall öppnas och förvaltas enligt de föreskrifter som skall fastställas enligt förfarandet i artikel 26.

2. Förvaltningen av tullkvoterna får verkställas med tillämpning av någon av följande metoder eller en kombination av dessa:

a) En metod baserad på kronologisk ordning efter tidpunkten då ansökningarna lämnades in (enligt principen "först till kvarn får först mala").

b) En metod med fördelning i förhållande till de kvantiteter som ansökningarna gällde vid tidpunkten då ansökningarna lämnades in (enligt metoden "samtidig granskning").

c) En metod där hänsyn tas till traditionella handelsförbindelser (enligt metoden "samgäster/nyanlända").

Andra lämpliga metoder får fastställas.

Metoderna skall undvika all diskriminering av berörda aktörer.

3. Den förvaltningsmetod som fastställs skall, när så är lämpligt, beakta gemenskapsmarknadens försörjningsbehov och nödvändigheten av att vidmakthålla jämvikten på denna, samtidigt som hänsyn får tas till tidigare tillämpade metoder för kvoter som motsvarar de som avses i punkt 1, utan att det påverkar tillämpningen av de tullar som följer av de avtal som slöts inom ramen för handelsförhandlingarna i Uruguayrundan.

4. I de föreskrifter som avses i punkt 1 skall öppnandet av kvoter ske på årlig basis och, om nödvändigt, fördelas på lämpligt sätt över året och den tillämpliga förvaltningsmetoden skall anges. Föreskrifterna skall i förekommande fall innehålla

a) bestämmelser som garanterar produktens art, härkomst och ursprung,

b) bestämmelser för erkännandet av det dokument som gör det möjligt att verifiera den garanti som avses i a, och

c) leveransvillkor och importlicensernas giltighetstid.

Artikel 16

1. I den utsträckning det är nödvändigt för att möjliggöra export av

a) ekonomiskt betydelsefulla kvantiteter av produkter utan tillsats av socker som avses i artikel 1.2,

b) - vit- och råsocker som hänförs till KN-nummer 1701,

- glukos och glukossirap som hänförs till KN-nummer 1702 30 51, 1702 30 59, 1702 30 91, 1702 30 99 och 1702 40 90,

- isoglukos som hänförs till KN-nummer 1702 30 10, 1702 40 10, 1702 60 10 och 1702 90 30, och

- sockerbet- och sockerrörsirap som hänförs till KN-nummer 1702 90 99,

som används i de produkter som uppräknas i artikel 1.2 b, kan, på grundval av priserna på dessa produkter inom den internationella handeln och inom de gränser som följer av de avtal som har slutits i enlighet med artikel 228 i fördraget, skillnaden mellan dessa priser och priserna i gemenskapen täckas genom ett exportbidrag.

2. Beträffande tilldelningen av de kvantiteter som får exporteras med bidrag skall den metod fastställas som

a) är bäst avpassad för produktens beskaffenhet och förhållandena på marknaden i fråga, och som medger effektivast möjliga användning av tillgängliga resurser utan att, hänsyn tagen till effektiviteten och exportstrukturen i gemenskapen, medföra diskriminering mellan stora och små aktörer,

b) är minst administrativt betungande för aktörerna med hänsyn till förvaltningskraven,

c) undviker varje form av diskriminering av berörda aktörer.

3. Bidraget skall vara detsamma inom hela gemenskapen.

Om förhållandena inom den internationella handeln eller särskilda krav på vissa marknader gör det nödvändigt, får bidraget för en bestämd produkt differentieras efter produktens destination.

Bidraget skall fastställas i enlighet med förfarandet i artikel 26. Detta skall ske regelbundet.

De bidrag som fastställs regelbundet får, om så är nödvändigt, ändras av kommissionen under perioden antingen på begäran av en medlemsstat eller på eget initiativ.

4. Exportbidrag skall endast beviljas på begäran och mot uppvisande av vederbörlig exportlicens.

5. Det bidragsbelopp som skall tillämpas vid export är det som gäller den dag då ansökan om licens lämnas in och, i fråga om differentierat bidrag, det som gällde den dagen

a) för den destination som anges i licensen, eller

b) för den verkliga destinationen om denna är en annan än den som anges i licensen. I sådana fall får det tillämpliga beloppet inte överstiga det belopp som är tillämpligt för den destination som anges i licensen.

I syfte att förhindra missbruk av den flexibilitet som avses i denna punkt får lämpliga åtgärder vidtas.

6. Undantag får göras från punkterna 4 och 5 i fråga om de produkter som omfattas av bidrag inom ramen för åtgärder avseende livsmedelsbistånd enligt förfarandet i artikel 26.

7. Iakttagande av de kvantitetsbegränsningar som följer av den avtal som har slutits i enlighet med artikel 228 i fördraget, skall säkerställas på grundval av exportlicenser som utfärdas för däri angivna referensperioder och som är tillämpliga på de berörda produkterna. Vad gäller iakttagande av de skyldigheter som följer av de avtal som har slutits, inom ramen för de multilaterala handelsförhandlingarna i Uruguayrundan, skall exportlicensernas giltighet inte påverkas av att en referensperiod upphör.

8. Tillämpningsföreskrifter för denna artikel, inbegripet bestämmelser om omfördelning av kvantiteter som får exporteras och som inte har tilldelats eller utnyttjats, skall fastställas i enlighet med förfarandet i artikel 26.

Artikel 17

1. Denna artikel skall tillämpas på de bidrag som avses i artikel 16.1 a.

2. När bidragen fastställs skall följande faktorer beaktas:

a) Förhållandena och utsikterna rörande

- tillgängligheten och priserna på bearbetade frukt- och grönsaksprodukter på marknaden i gemenskapen,

- gällande priser inom den internationella handeln.

b) Lägsta avsättnings- och transportkostnader från marknaden i gemenskapen till hamnar eller andra exportplatser i gemenskapen, liksom tillkommande kostnader fram till destinationslandet.

c) Ekonomiska aspekter avseende exporten i fråga.

d) Begränsningar som härrör från avtalen som har slutits i enlighet med artikel 228 i fördraget.

3. Marknadspriserna i gemenskapen för de produkter som avses i artikel 16.1 a, skall fastställas mot bakgrund av dem som synes vara de fördelaktigaste för exporten.

Priserna inom den internationella handeln skall fastställas mot bakgrund av

a) de faktiska kurserna på marknaderna i tredje land,

b) de fördelaktigaste priserna som gäller i de tredje länder som är destinationsländer, vid import från tredje land,

c) de verkliga produktionspriserna i de tredje länder som är exportländer,

d) anbudspriserna vid gemenskapens gräns.

4. Bidraget skall utbetalas när det kan visas att produkterna

- har exporterats utanför gemenskapen,

- har sitt ursprung i gemenskapen, och

- vid differentierat bidrag, har nått den destination som anges i licensen eller någon annan destination för vilken bidrag har fastställts, utan att detta påverkar tillämpningen av artikel 16.5 b. Undantag från denna regel får dock föreskrivas enligt förfarandet i artikel 26, med reservation för villkor som skall bestämmas i syfte att erbjuda likvärdiga garantier.

5. Tillämpningsföreskrifter för denna artikel skall fastställas i enlighet med förfarandet i artikel 26.

Artikel 18

1. Denna artikel är tillämplig på de bidrag som avses i artikel 16.1 b.

2. Bidragsbeloppet skall

- för råsocker, vitsocker samt sockerbet- och sockerrörsirap motsvara bidragsbeloppet för export av dessa produkter i det tillstånd som är fastställt i enlighet med artikel 17 i rådets förordning (EEG) nr 1785/81(11) och de genomförandebestämmelser som antagits för denna,

- för isoglukos motsvara bidragsbeloppet för export av denna produkt i det tillstånd som är fastställt i enlighet med artikel 17 i förordning (EEG) nr 1785/81 och de genomförandebestämmelser som antagits för denna,

- för glukos och glukossirap motsvara bidragsbeloppet för export av dessa produkter i det tillstånd som är fastställt i enlighet med artikel 13 i rådets förordning (EEG) nr 1766/92(12) och de genomförandebestämmelser som antagits för denna.

3. För att kunna komma i åtnjutande av bidrag skall bearbetade produkter vid export åtföljas av en deklaration från sökanden, i vilken de kvantiteter vitsocker, råsocker, sockerbetsirap, sockerrörsirap, isoglukos, glukos och glukossirap som används vid tillverkningen anges.

De beröriga myndigheterna i det berörda medlemslandet skall kontrollera riktigheten av uppgifterna i den deklaration som avses i första stycket.

4. Om bidraget är otillräckligt för att medge export av de produkter som uppräknas i artikel 1.2 b, skall bestämmelserna för det bidrag som avses i artikel 16.1 a tillämpas för dessa produkter i stället för dem i artikel 16.1 b.

5. Bidrag skall beviljas vid export av produkter

a) som har sitt ursprung i gemenskapen,

b) som har importerats från tredje land och för vilka en importtull, som anges i artikel 12, har erlagts vid importen, under förutsättning att exportören kan styrka

- likheten mellan den exporterade produkten och den på förhand importerade produkten, och

- att importtull erlagts vid import av denna produkt.

I det fall som avses i första stycket b skall bidraget för varje produkt motsvarara den vid importen erlagda tullen, om denna är lägre än det tillämpliga bidraget. Om den erlagda tullen är högre än bidraget skall det senare tillämpas.

6. Bidrag skall utbetalas om det kan styrkas att produkterna

- faller under någon av de två situationer som avses i punkt 5,

- har exporterats utanför gemenskapen, och

- vid differentierat bidrag, har nått den destination som anges i licensen, eller någon annan destination för vilken bidrag har fastställts, utan att det påverkar tillämpningen av artikel 16.5 b. Undantag från denna regel kan dock föreskrivas enligt förfarandet i artikel 26, med reservation för villkor som skall bestämmas i syfte att erbjuda likvärdiga garantier.

7. Tillämpningsföreskrifter för denna artikel skall fastställas i enlighet med förfarandet i artikel 26.

Artikel 19

1. I den utsträckning det är nödvändigt för att den gemensamma organisationen av marknaderna för spannmål, socker samt frukt och grönsaker skall fungera på ett tillfredsställande sätt kan rådet, på förslag av kommissionen och i enlighet med omröstningsförfarandet i artikel 43.2 i fördraget, i särskilda fall helt eller delvis avstå från att tillämpa systemet för aktiv förädling för

- de produkter som avses i artikel 16.1 b, samt

- frukt och grönsaker som är avsedda för tillverkning av de produkter som uppräknas i artikel 1.2.

2. Om den situation som avses i punkt 1 är särskilt brådskande, och om gemenskapsmarknaden störs eller riskerar att störas av systemet för aktiv förädling, skall kommissionen, på begäran av en medlemsstat eller på eget initiativ, genom undantag från punkt 1, besluta om nödvändiga åtgärder, vilka skall meddelas rådet och medlemsstaterna och vars giltighetstid inte fär överstiga sex månader och som är direkt tillämpliga. Om kommissionen mottar en begäran från en medlemsstat, skall den fatta beslut inom en vecka från mottagandet av denna begäran.

3. Varje medlemsstat får hänskjuta kommissionens beslut till rådet inom en vecka efter det att beslutet meddelades. Rådet kan, med kvalificerad majoritet, bekräfta, ändra eller upphäva kommissionens beslut. Om rådet inte fattar beslut inom tre månader, skall kommissionens beslut anses upphävt.

Artikel 20

1. Om, med stöd av artikel 20 i förordning (EEG) nr 1785/81, en exportavgift överstigande 5 ecu per 100 kg tas ut vid export av vitsocker, får beslut fattas i enlighet med förfarandet i artikel 26 i den här förordningen om att ta ut en utförselavgift för de produkter som avses i artikel 1.2 och som innehåller minst 35 % tillsatt socker.

2. Utförselavgiftsbeloppet skall fastställas med hänsyn till

- den med tillsats av socker bearbetade frukt- eller grönsaksproduktens beskaffenhet,

- halten av tillsatt socker i produkten i fråga,

- gällande vitsockerpris i gemenskapen och på världsmarknaden,

- den exportavgift som är tillämplig på vitsocker,

- ekonomiska aspekter på tillämpningen av denna avgift.

3. Tillämpningsföreskrifter för denna artikel skall fastställas i enlighet med förfarandet i artikel 26.

Artikel 21

1. De allmänna reglerna för tolkning av Kombinerade nomenklaturen och de särskilda reglerna för dess tillämpning är tillämpliga på klassificeringen av de produkter som hänförs till denna förordning. Den tullnomenklatur som följer av tillämpningen av denna förordning skall även gälla för Gemensamma tulltaxan.

2. Om inte annat föreskrivs i denna förordning eller fastställs med stöd av en bestämmelse i denna, skall det, vid import från tredje land, vara förbjudet att

- ta ut en avgift som har motsvarande verkan som en tull,

- tillämpa varje form av kvantitativ restriktion eller åtgärd med motsvarande verkan.

Artikel 22

1. Om, inom gemenskapen, marknaden för en eller flera av de produkter som avses i artikel 1.2, som en följd av import eller export, drabbas av eller hotar att drabbas av allvarliga störningar som riskerar att äventyra målen i artikel 39 i fördraget, får lämpliga åtgärder vidtas vid handel med tredje land till dess att störningarna eller hotet om störningar har upphört.

Rådet skall, på förslag av kommissionen och i enlighet med omröstningsförfarandet i artikel 43.2 i fördraget, anta allmänna regler för tillämpningen av denna punkt och fastställa i vilka fall och inom vilka gränser medlemsstaterna får vidta skyddsåtgärder.

2. Om den situation som avses i punkt 1 uppstår, skall kommissionen, på begäran av en medlemsstat eller på eget initiativ, besluta om nödvändiga åtgärder, vilka skall meddelas rådet och medlemsstaterna och som skall vara direkt tillämpliga. Om kommissionen mottar en begäran från en medlemsstat, skall den fatta beslut i frågan inom tre arbetsdagar efter mottagandet av denna begäran.

3. Varje medlemsstat får hänskjuta kommissionens beslut till rådet inom tre arbetsdagar efter det att beslutet meddelades. Rådet skall sammanträda genast. Rådet får med kvalificerad majoritet ändra eller upphäva åtgärden i fråga.

4. Bestämmelserna i denna artikel skall tillämpas med iakttagande av de skyldigheter som följer av de internationella avtal som har slutits i enlighet med artikel 228.2 i fördraget.

AVDELNING III

ALLMÄNNA BESTÄMMELSER

Artikel 23

Artiklarna 92, 93 och 94 i fördraget skall tillämpas på produktionen av och handeln med de produkter som avses i artikel 1.2.

Artikel 24

1. Medlemsstaterna och kommissionen skall lämna varandra de uppgifter som är nödvändiga för tillämpningen av denna förordning. De uppgifter som skall meddelas skall fastställas enligt förfarandet i artikel 26. Föreskrifter för hur dessa uppgifter skall överföras och spridas skall antas enligt samma förfarande.

2. När medlemsstaterna antar lagar och andra författningar för att tillämpa eller med tillämpning av denna förordning, skall de underrätta kommissionen om detta senast en månad efter antagandet. Samma gäller för ändringar av bestämmelser i dessa.

3. Medlemsstaterna skall vidta alla åtgärder som krävs för att beivra överträdelser av bestämmelserna i denna förordning samt för att förebygga och hindra bedrägerier.

Artikel 25

En förvaltningskommitté för bearbetade frukt- och grönsaksprodukter (nedan kallad "kommittén") skall inrättas. Den skall bestå av företrädare för medlemsstaterna och ha en företrädare för kommissionen som ordförande.

Artikel 26

1. När hänvisning görs till förfarandet i denna artikel, skall kommittén sammankallas av ordföranden, antingen på eget initiativ eller på begäran av företrädaren för en medlemsstat.

2. Kommissionens företrädare skall förelägga kommittén ett förslag till åtgärder. Kommittén skall yttra sig över förslaget inom den tid som ordföranden bestämmer med hänsyn till hur brådskande frågan är. Den skall fatta sitt beslut med den majoritet som enligt artikel 148.2 i fördraget skall tillämpas vid beslut som rådet skall fatta på förslag av kommissionen, varvid medlemsstaternas röster skall vägas enligt fördragets artikel 148.2. Ordföranden får inte rösta.

Kommissionen skall besluta med omedelbar verkan. Om beslutet inte är förenligt med kommitténs yttrande, skall kommissionen emellertid genast underrätta rådet. I sådana fall får kommissionen uppskjuta verkställandet av de beslutade åtgärderna under en tid som inte överstiger en månad från dagen då rådet underrättades.

Rådet får inom en månad fatta ett annat beslut med kvalificerad majoritet.

Artikel 27

Kommittén får behandla varje annan fråga som dess ordförande, antingen på eget initiativ eller på begäran av företrädaren för en medlemsstat, hänskjuter till den.

Artikel 28

De utgifter som uppstår vid tillämpningen av artiklarna 2, 7, 9.4, 9.5 och 10.3 skall betraktas som interventionsåtgärder avsedda att stabilisera jordbruksmarknaderna i den mening som avses i artikel 1.2 b i rådets förordning (EEG) nr 729/70(13).

Artikel 29

Denna förordning skall tillämpas på ett sådant sätt att vederbörlig hänsyn samtidigt tas till de mål som anges i artiklarna 39 och 110 i fördraget.

Artikel 30

Förordningarna (EEG) nr 426/86, (EEG) nr 2245/88, (EEG) nr 1206/90 och (EEG) nr 668/93 skall upphöra att gälla.

Hänvisningar till ovannämnda förordningar skall tolkas som hänvisningar till den här förordningen och skall läsas enligt jämförelsetabellerna i bilaga III.

Artikel 31

Denna förordning träder i kraft den 1 januari 1996.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

(1) EGT nr L 49, 27.2.1986, s. 1.

(2) EGT nr L 233, 30.9.1995, s. 69.

(3) EGT nr L 198, 26.7.1988, s. 18.

(4) EGT nr L 105, 9.5.1995, s. 3.

(5) EGT nr L 119, 11.5.1990, s. 74.

(6) EGT nr L 201, 31.7.1990, s. 4.

(7) EGT nr L 72, 25.3.1993, s. 1.

(8) EGT nr L 349, 31.12.1994, s. 105.

(9) EGT nr L 185, 15.7.1988, s. 9.

(10) EGT nr L 374, 31.12.1988, s. 15.

(11) EGT nr L 177, 1.7.1981, s. 4.

(12) EGT nr L 181, 1.7.1992, s. 21.

(13) EGT nr L 94, 28.4.1970, s. 13.

BILAGA I

>Plats för tabell>

BILAGA II

>Plats för tabell>

BILAGA III

Jämförelsetabeller