Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om "Förslag till rådets direktiv om bibehållandet av kompletterande pensionsrättigheter för anställda och egenföretagare som flyttar inom Europeiska unionen" () (98/C 157/07)

Den 15 januari 1998 beslutade rådet att i enlighet med artikel 235 i EG-fördraget rådfråga Ekonomiska och sociala kommittén om ovannämnda förslag.

Sektionen för sociala frågor och familje-, utbildnings- och kulturfrågor, som utsetts att bereda ärendet, antog sitt yttrande den 12 februari 1998. Föredragande var Francis J. Whitworth.

Ekonomiska och sociala kommittén antog vid sin 353:e plenarsession den 25-26 mars 1998 (sammanträdet den 25 mars 1998) följande yttrande med 98 röster för, 4 emot och 5 nedlagda röster.

1. Inledning

1.1. Alltsedan Europeiska gemenskapens första början har kommissionen, i enlighet med artikel 51 i fördraget, eftersträvat åtgärder inom den sociala trygghetens område som ger arbetstagare fri rörlighet och framför allt säkerställer att personer som flyttar mellan arbeten i olika medlemsstater inte går miste om förmåner på detta område.

1.2. Förordning (EEG) nr 1408/71 om tillämpning av de sociala trygghetssystemen när anställda, egenföretagare eller deras familjemedlemmar flyttar inom gemenskapen försökte bl.a. vad beträffar lagstadgade pensioner undanröja hinder för rörligheten över gränserna. Det är en komplicerad förordning som har ändrats ofta men som har uppnått sitt mål inom detta specifika område.

1.3. Det har visat sig mycket svårare att nå ett liknande mål inom området tjänstepensioner. Det beror utan tvekan på den mycket stora variationen i dessa system och i de lagar och regler som styr dem i de olika medlemsstaterna. Att problemet löses är icke desto mindre en nödvändig förutsättning för att den gemensamma arbetsmarknaden skall förverkligas, och kommissionens förslag kommer i rättan tid - eller är snarare sent ute.

1.4. 1991 publicerade kommissionen ett meddelande med titeln "Supplementary Social Security Schemes: the Role of Occupational Pension Schemes in the Social Protection of Workers and their Implications for Freedom of Movement" (). ESK pekade i sitt yttrande över detta dokument på ett antal punkter beträffande möjligheten att samordna tjänstepensionssystem samt intjänande och utnyttjande av rättigheter och överföringsmöjligheter inom gemenskapen, och uppmanade kommissionen att agera i denna fråga ().

2. Kommissionens förslag

2.1. Syftet med det föreslagna direktivet är att säkerställa att ett lämpligt skydd ges för rättigheter som intjänats eller håller på att intjänas inom kompletterande pensionssystem av personer som flyttar från en medlemsstat till en annan.

2.2. Med detta syfte föreslås i direktivet följande åtgärder:

Artikel 4: Bibehållande av intjänade pensionsrättigheter. En försäkringstagare för vilken avgifter till ett tjänstepensionssystem upphör att betalas in då denne slutar en anställning för att arbeta i en annan medlemsstat skall inte förlora de intjänade rättigheterna i pensionssystemet.

Artikel 5: Garanti för utbetalningar över gränserna. Förmåner skall betalas ut i sin helhet till försäkringstagare som bor i en annan medlemsstat.

Artikel 6: Utsända arbetstagare. Försäkringstagare som är utsända av sin arbetsgivare för att arbeta i en annan medlemsstat skall tillåtas fortsätta betala avgifter till pensionssystemet i sitt hemland i överensstämmelse med vad som gäller för de lagstadgade socialförsäkringssystemen enligt förordning (EEG) nr 1408/71 (dvs. under ett års tid med möjlighet till förlängning till två år).

Artikel 7: Beskattning. Sådana avgifter skall av värdmedlemsstaten behandlas som om de betalades till ett system i denna stat.

Artikel 8: Tillgång till information. Försäkringstagare som flyttar utomlands skall erhålla tillräcklig information om sina rättigheter och valmöjligheter.

3. Allmänna kommentarer

3.1. Ekonomiska och sociala kommittén välkomnar förslaget till direktiv som ett begränsat första steg mot helt fri rörlighet inom området kompletterande pensioner. Kommittén inser hur komplicerat området är på grund av de stora olikheterna i de 15 medlemsstaternas pensionssystem samt i de lagar, regler och skattevillkor som styr dem. Kommittén bekräftar att vissa åtgärder i direktivet redan kan tillämpas i vissa medlemsstater men inte i andra.

3.2. Bibehållandet av intjänade pensionsrättigheter som krävs i artikel 4 i förslaget är ett exempel på en sådan situation. Men det är en riktig princip att personer som flyttar till en annan medlemsstat inte skall ha en sämre eller bättre situation än personer som stannar i samma medlemsstat. Den principen skall tas in i EU:s lagstiftning.

3.3. På samma sätt betalas redan nu förmåner normalt ut i andra medlemsstater. Förordning (EEG) nr 1408/71 kräver detta beträffande lagstadgade förmåner och det är riktigt att artikel 1 bör tillämpa samma princip på kompletterande förmåner.

3.4. Kommittén anser att den viktigaste punkten i förslaget till direktiv är bestämmelsen i artikel 6 att avgifter kan fortsätta att betalas till hemlandets pensionssystem av utsända arbetstagare och/eller av deras arbetsgivare. Det kommer att vara till stor nytta för anställda i multinationella företag som under sitt yrkesliv kan komma att ha ett antal utsändningsperioder och det kommer i hög grad att hjälpa deras arbetsgivare att sörja för kompletterande pensioner åt dem utan att medföra extra kostnader eller tungrodd administration.

3.4.1. Kommittén anser emellertid att den ettåriga perioden enligt förordning (EEG) nr 1408/71 är alltför kort och att bestämmelsen skall vara tillämplig för hela utsändningsperioden. Kommittén noterar att rekommendation 16 av den 22 december 1984 rekommenderar att tolvmånadersperioden, med arbetsgivares samtycke, förlängs till att omfatta utsändningsperiodens hela längd när arbetstagare flyttar utomlands inom en organisation på grund av sina specialkunskaper eller -färdigheter eller för att fullgöra speciella uppgifter. ESK anser att denna rekommendation bör ges rättslig verkan genom att inarbetas både i förordning (EEG) nr 1408/71 och i det föreliggande förslaget.

3.4.2. Artikel 6.2 kommer att vara till hjälp för arbetstagare som är utsända till vissa medlemsstater (och för deras arbetsgivare) genom att de befrias från alla krav att betala avgifter till ett kompletterande pensionssystem i värdmedlemsstaten om de fortsätter att betala avgifter i hemlandet.

3.4.3. Det bör noteras att uttrycket "utsänd arbetstagare" i artikel 3g definieras med hänvisning till avdelning II i förordning (EEG) nr 1408/71 på följande sätt: "Den som arbetar inom en medlemsstats territorium hos ett företag, till vilket han normalt är knuten, och som av detta företag sänds till en annan medlemsstats territorium för att utföra arbete där för detta företags räkning..." Detta innebär att uttrycket utesluter personer som är utsända av sina arbetsgivare till en annan medlemsstat för att arbeta för ett annat företag. Kommittén anser att det inte skall göras någon skillnad mellan dessa två kategorier.

3.5. Artikel 7 följer logiskt av artikel 6. Den är speciellt viktig som ett första försök att tränga igenom djungeln av olika skattebestämmelser för kompletterande pensionssystems avgifter och förmåner i de olika medlemsstaterna. Men avvikelser kommer fortfarande att finnas. Under vissa omständigheter får t.ex. en arbetstagare utsänd från Storbritannien till Tyskland inte skatteavdrag för sina avgifter, vilket han skulle få hemma, och när han kommer tillbaka till Storbritannien är förmånerna från arbetet i Tyskland skattepliktiga, vilket de inte skulle ha varit om han varit ansluten till ett tyskt pensionssystem. Omvänt skulle en placering från Tyskland till Storbritannien kunna resultera i avdragsgilla avgifter och skattefria förmåner. Kommissionen bör uppmuntra medlemsstaterna att vara flexibla och finna tillfredsställande vägar att tillsammans undanröja sådana anomalier.

3.5.1. ESK noterar att föreskrifterna i artikel 7 endast är tillämpliga på personer anslutna till kompletterande pensionssystem så som dessa definieras i artikel 3b och inte på personer som sörjt för sin pension genom individuella pensionssystem. Det finns skäl att betrakta sådana arrangemang som kompletterande pensionssystem, särskilt i de medlemsstater där arbetsgivare bidrar till dem på frivillig eller avtalsmässig bas.

3.6. Kommittén fäster särskild vikt vid kravet i artikel 8 på information då försäkringstagare i kompletterande pensionssystem flyttar till en annan medlemsstat. Kommittén anser att arbetsgivaren, liksom den ansvarige för pensionssystemet, skall vara förpliktigade att förse personen med full information om tillgängliga valmöjligheter och om konsekvenserna av valet.

3.7. Som ESK redan har påpekat leder förslaget till olika behandling av personer utsända att arbeta för samma företag och personer utsända att arbeta för ett annat företag (artikel 6) samt olikheter i fråga om beskattning mellan försäkringstagare anslutna till tjänstepensionssystem respektive individuella pensionssystem (artikel 7). Dessa skillnader måste undanröjas genom ytterligare åtgärder så snart som möjligt.

4. Särskilda kommentarer

4.1. Andra beaktandemeningen

Det bör noteras att tjänstepensionssystem (som förslaget till direktiv handlar om) är något helt annat än de kompletterande sociala trygghetssystem som förekommer i vissa medlemsstater. De ingår inte i de nationella sociala trygghetssystemen i dessa länder. Tjänstepensionssystem bygger på avtal och ingår i en arbetstagares anställningskontrakt. ESK efterlyser att det i ingressen även hänvisas till tjänstepensionssystemens roll i detta sammanhang.

4.2. Artikel 3a

ESK noterar att ordet "ersätta" är nödvändigt för att täcka situationen i vissa medlemsstater där trygghetssystem läggs ut på entreprenad.

4.3. Artikel 3b

"Samt" bör ersättas med "eller" i första raden, eftersom "tjänstepensionssystem" och "kollektiva system med samma syfte" är alternativ till varandra.

4.4. Artikel 3h

Definitionen av "ursprunglig medlemsstat" täcker inte de fall då en arbetstagare utsänds till ett andra land eller till fler länder. I sådana fall bör "ursprunglig medlemsstat" vara det land där den anställde arbetade omedelbart före det första utsändandet.

4.5. Artikel 4

ESK noterar att uttrycket "fullt bibehållande" innebär t.ex. kravet att indexreglera förmåner i system som har fastställda förmåner då detta följer av reglerna för systemet, vilket påpekas i kommissionens konsekvensbedömning, punkt 3.1.

5. Ytterligare rekommendationer

5.1. Som ESK påpekat i punkt 3.1 ovan betraktar kommittén förslaget till direktiv som ett begränsat första steg mot helt fri rörlighet inom området kompletterande pensioner. ESK har i punkt 1.4 hänvisat till att kommittén identifierade ett antal aktionsområden i sitt yttrande från 1992 om "the Role of Occupational Pension Schemes and their Implications for Freedom of Movement".

5.2. I yttrandet av den 11 december 1997 () om kommissionens grönbok om "Kompletterande pensionsskydd på den inre marknaden" gjorde kommittén ett antal rekommendationer beträffande problem som kommissionen hade identifierat men som den inte har tagit upp i det aktuella förslaget till direktiv. Dessa inkluderade:

- Villkor för intjänande av rättigheter; i synnerhet de långa perioder som krävs i vissa medlemsstater.

- Svårigheter med överföring av intjänade pensionsrättigheter från en medlemsstat till en annan.

- Skatteproblem i samband med att pensionsrättigheter tjänas in i fler än en medlemsstat; situationen för en arbetstagare som är tillfälligt anställd i en annan medlemsstat utan att vara utsänd.

5.3. Yttrandet innehöll också ett antal specifika rekommendationer om beskattningens betydelse för kompletterande pensioner.

5.4. Kommittén vidhåller de kommentarer och rekommendationer den gjorde i yttrandet från december 1997. Det finns ytterligare ett antal aspekter när det 1gäller tjänstepensionssystem som bör tas upp, som t.ex. förvaltningsorgan, tillsyn och beräkning av värde vid överföring. ESK uppmanar kommissionen att utarbeta och föreslå ytterligare åtgärder på dessa områden med slutmålet att tjänstepensioner och individuella pensioner skall vara helt överförbara om systemen tillåter det. Detta ser kommittén som ett väsentligt inslag i den fria rörligheten för personer inom EU. Kommittén vill fästa kommissionens uppmärksamhet vid förslaget i punkt 5.5 i det ovannämnda yttrandet där man behandlar hur man kan gå vidare i denna fråga och finner att detta borde ske inom en fastställd tidsram.

5.5. Kommittén påminner om att den i sitt yttrande 1992 föreslog att man kan skapa en modell för tjänstepensionssystem för Europabolag, (kanske som en bilaga till stadgan för Europabolag efter att denna slutligen har antagits), och att man borde undersöka möjligheten av gränsöverskridande system knutna till arbetsgivarna. Kommittén upprepar dessa förslag som en möjlig väg att gå utan att eftersträva harmonisering av nuvarande nationella lagar, regler, praxis och beskattning vad gäller pensioner ().

5.6. En annan möjlighet vore att ett tjänstepensionssystem utformat enligt en medlemsstats lagar och regler kunde ha ett antal sektioner dit arbetstagare som arbetar i andra medlemsstater kunde höra i beskattningshänseende. Sålunda skulle systemets funktion, innefattande tillsyn, soliditetskrav och investeringsföreskrifter regleras av hemstatens lagar och regler och i överensstämmelse med detta lands praxis, medan värdmedlemsstatens skatteregler för avgifter och förmåner skulle gälla för arbetstagare bosatta där.

5.7. Detta skulle innebära en fri marknad för kompletterande pensionssystem, liknande den som finns för livförsäkringar, utan att det påverkar medlemsstaternas autonomi i fråga om beskattning, sociala trygghetssystem och lagstiftning om pensionsfonder.

6. Slutsatser

6.1. Kommittén välkomnar förslaget som ett begränsat första steg mot att tillämpa principen om fri rörlighet för personer på system för kompletterande pensionsrättigheter. Kommittén anser att följande ändringar bör ske i förslaget: den ettåriga perioden för utsända arbetstagare bör förlängas (3.4.1), de påpekade anomalierna bör undanröjas (3.7) och de särskilda kommentarerna bör beaktas (4).

6.2. Kommittén inser de mycket stora svårigheter som hindrar framsteg på detta område eftersom pensionssystemen i de olika medlemsstaterna är så olika liksom de lagar, regler och skatteregler som styr dem.

6.3. Icke desto mindre uppmanar ESK kommissionen att fortsätta att arbeta med detta, och framför allt med kommitténs påpekanden i yttrandet från december 1997 om kommissionens grönbok, samt rekommendationerna i avsnitt 5 i detta yttrande.

Bryssel, den 25 mars 1998.

Ekonomiska och sociala kommitténs ordförande

Tom JENKINS

() EGT C 5, 9.1.1998, s. 4.

() SEK(91) 1332 slutlig.

() EGT C 223, 31.8.1992, s. 13.

() EGT C 73, 9.3.1998, s. 109.

() Stadgan för Europabolag behandlades i ett yttrande kommittén nyligen antog i december 1997 och ett ytterligare yttrande kommer att följa i sinom tid.