MOTIVERING

1.BAKGRUND

•Motiv och syfte med förslaget

Eurodac inrättades genom rådets förordning (EG) nr 2725/2000 om inrättande av Eurodac för jämförelse av fingeravtryck för en effektiv tillämpning av Dublinkonventionen. Ett första förslag till omarbetning av Eurodacförordningen antogs av rådet och Europaparlamentet i juni 2013 varigenom Eurodacs funktion förbättrades och det fastställdes strikta villkor för brottsbekämpande myndigheters tillgång till Eurodac för att förebygga, upptäcka och utreda allvarliga brott och terroristbrott.

Sedan Eurodac inrättades har systemet i tillräcklig utsträckning uppfyllt syftet att tillhandahålla bevis i form av fingeravtryck för att bistå vid avgörandet av vilken medlemsstat som ansvarar för att pröva en asylansökan som har lämnats in i EU. Det huvudsakliga målet har alltid varit att stödja genomförandet av förordning (EU) nr 604/2013 (nedan kallad Dublinförordningen) och dessa två rättsakter utgör tillsammans det som brukar kallas ”Dublinsystemet”.

När migrations- och flyktingkrisen trappades upp under 2015 klarade vissa medlemsstater inte av att ta fingeravtryck på alla de som anlände irreguljärt till EU vid unionens yttre gränser, och som dessutom transiterade vidare genom EU på väg till sin förstahandsdestination. Vissa medlemsstater har alltså inte uppfyllt sina skyldigheter att ta fingeravtryck i enlighet med den gällande Eurodacförordningen. I kommissionens meddelande av den 13 maj 2015 med titeln ”En europeisk migrationsagenda” konstaterade man att ”medlemsstaterna bör också till fullo genomföra de bestämmelser som ålägger migranter att lämna fingeravtryck vid gränserna”. Detta föranledde kommissionen att i maj 2015 lägga fram riktlinjer för att underlätta systematisk tagning av fingeravtryck, med full respekt för de grundläggande rättigheterna, genom ett praktiskt samarbete och utbyte av bästa praxis. Utöver detta övervägde kommissionen även användning av andra biometriska kännetecken för Eurodac, till exempel ansiktsigenkänning och insamling av digitala fotografier för att hantera de utmaningar som vissa medlemsstater har haft vid tagning av fingeravtryck för Eurodacs syften.

Under samma period började de medlemsstater som inte är belägna vid de yttre gränserna att se ett ökande behov av att kunna lagra och jämföra information om irreguljära migranter som befanns vistas olagligt på deras territorium, särskilt om de inte ansökte om asyl. Som en följd av detta är tusentals migranter i Europa osynliga, bland annat tusentals ensamkommande barn, vilket underlättar otillåtna sekundära och senare förflyttningar och olaglig vistelse inom EU. Det blev tydligt att betydande åtgärder måste vidtas för att bekämpa både den irreguljära migration som förekommer inom EU samt den irreguljära migrationen till EU.

Kommissionens förslag om inrättande av ett in- och utresesystem som har till syfte att registrera in- och utreseuppgifter för tredjelandsmedborgare som passerar EU:s yttre gränser, där en visering för kortare vistelse har erhållits för inresa till EU, kommer att göra det möjligt för medlemsstaterna att upptäcka tredjelandsmedborgare som vistas olagligt på unionens territorium, även om de har rest in i EU på lagligt sätt. Det finns dock inget system för att identifiera tredjelandsmedborgare som vistas olagligt i EU och som rest in irreguljärt vid de yttre gränserna. Det nuvarande Eurodacsystemet – den databas som skulle vara idealisk för att hysa denna information – är begränsat till att identifiera om en asylansökan har gjorts i fler än en medlemsstat i EU.

I kommissionens meddelande av den 6 april ”För en reform av det gemensamma europeiska asylsystemet och ökade möjligheter till laglig inresa till Europa” av den 6 april 2016 var en prioriterad fråga att reformera Dublinförordningen och inrätta ett hållbart och rättvist system för att avgöra vilken medlemsstat som har ansvaret för asylsökande. Genom förslaget om en korrigerande tilldelningsmekanism garanteras en hög grad av solidaritet och en rättvis ansvarsfördelning mellan medlemsstaterna. I samband med detta ansåg kommissionen att Eurodac bör stärkas för att återspegla ändringarna i Dublinsystemet och se till att Eurodac fortsätter att tillhandahålla de fingeravtrycksbevis systemet behöver för att fungera. Eurodac ansågs också kunna bidra till kampen mot irreguljär migration genom att lagra fingeravtrycksuppgifter för alla kategorier vilket skulle möjliggöra jämförelser med alla lagrade uppgifter i detta syfte.

Det föreliggande förslaget ändrar därför den nuvarande Eurodacförordningen (EU) nr 603/2013 och utvidgar tillämpningsområdet i syfte att identifiera tredjelandsmedborgare som vistas olagligt och som har rest in irreguljärt vid unionens yttre gränserna. Denna information ska användas för att bistå medlemsstaterna med att skaffa fram resehandlingar för tredjelandsmedborgare som ska återsändas.

En enklare biometrisk identifiering av tredjelandsmedborgare eller statslösa personer som vistas olagligt i EU skulle öka effektiviteten i EU:s återvändandepolitik, särskilt i fråga om irreguljära migranter som försöker undgå identifiering och utfärdande av nya handlingar. Tillgången till data och information om tredjelandsmedborgare som saknar identitetshandlingar eller laglig rätt att vistas i EU när de lämnar fingeravtryck i en medlemsstat skulle påskynda förfarandena för identifiering och utfärdande av nya handlingar för tredjelandsmedborgare som vistas olagligt i EU när de grips eller lämnar fingeravtryck i en annan medlemsstat. Detta skulle korta ner de nödvändiga förfarandena för återvändande och återtagande, bland annat den period under vilken irreguljära migranter får hållas i förvar i avvaktan på avlägsnande, och skulle göra det lättare att bekämpa identitetsbedrägerier. Identifiering av irreguljära migranters transitländer skulle underlätta återtagande i dessa länder. Genom information om irreguljära migranters förflyttningar inom EU skulle nationella myndigheter kunna göra en mer korrekt individuell bedömning av irreguljära migranters situation, exempelvis av risken för att personer avviker när förfaranden för återvändande och återtagande inleds.

Ett rekordstort antal flykting- och migrantbarn anlände till EU år 2015 och medlemsstaterna har haft svårt att ta fram korrekta siffror på ensamkommande barn och barn som har skilts från föräldrarna, eftersom formella registreringsförfaranden i vissa medlemsstater inte alltid gör det möjligt att identifiera dem när de passerar gränser. Den pågående migrations- och flyktingkrisen har gett upphov till frågor från ledamöter i Europaparlamentet, icke-statliga organisationer, internationella organisationer och medlemsstaterna om hur man ska skydda ensamkommande barn. Skydd av barn och särskilt försvunna barn från tredjeländer har blivit ett ytterligare problem med anledning av krisen inom EU.

Eurodac har historiskt sett alltid samlat in fingeravtryck på barn från 14 års ålder, vilket kan möjliggöra identifiering av ett ensamkommande barn när en asylansökan har gjorts inom EU. Med tanke på den uppenbara ökningen av smuggling av barn under denna ålder till och inom EU finns det dock ett ökat behov av att samla in biometriska uppgifter i Eurodac om yngre barn, vilket kan underlätta identifiering av dessa personer och fastställande av familjeband eller anknytning till förmyndare i en annan medlemsstat.

Många medlemsstater samlar in biometriska uppgifter från barn som är yngre än 14 år för viseringar, pass, uppehållstillstånd med biometriska uppgifter och för en allmän migrationskontroll. Därför föreslås det också att tagningen av barns fingeravtryck för Eurodac bör ändras till barn som är sex år – den ålder vid vilken forskningen visar att barns fingeravtryck kan identifieras tillräckligt korrekt.

Det kommer också att vara nödvändigt att lagra information för en längre period än vad som för närvarande är tillåtet med avseende på tredjelandsmedborgare som vistas olagligt i unionen eller som grips när de reser in i EU irreguljärt vid de yttre gränserna. En lagringsperiod på högst 18 månader tillåts enligt den gällande förordningen vad gäller de personer som grips vid den yttre gränsen, och det sparas inga uppgifter om personer som vistas olagligen i en medlemsstat. Detta beror på att den befintliga Eurodacförordningen inte reglerar lagring av uppgifter om irreguljära migranter under en längre tid än vad som krävs för att fastställa det första inreselandet enligt Dublinförordningen, om en asylansökan har lämnats in i en annan medlemsstat. Med tanke på att Eurodacs tillämpningsområde utvidgas för mer omfattande migrationsändamål är det nödvändigt att lagra uppgifterna under en längre period, så att de sekundära förflyttningarna på lämpligt sätt kan övervakas inom EU, särskilt om en irreguljär migrant gör sitt yttersta för att inte bli upptäckt. En period på fem år anses vara lämplig för dessa ändamål. Därmed skulle lagringstiden för uppgifterna ligga i linje med andra EU-databaser på området rättsliga och inrikes frågor (RIF) och den period under vilken en irreguljär migrant kan åläggas ett inreseförbud enligt återvändandedirektivet.

Förslaget tillåter också att uppgifter om en irreguljär migrants identitet delas med tredjeland om det är nödvändigt att utbyta denna information, men endast för återsändandeändamål. Ursprungslandets återtagande av irreguljärt inresta tredjelandsmedborgare och utfärdande av nya handlingar till dem innebär att information om personen måste utbytas med myndigheterna i det landet om en resehandling ska kunna utfärdas. Detta förslag tillåter därför att uppgifter utbyts på grundval av detta och i linje med bestämmelserna om uppgiftsskydd. Det fastställs ett strikt förbud mot att utbyta någon information om att en asylansökan har lämnats in inom EU, om det kan äventyra säkerheten för en asylsökande som fått avslag eller leda till en kränkning av personens grundläggande rättigheter.

Det föreslås också att en ytterligare biometrisk uppgift – en ansiktsbild – ska samlas in av medlemsstaterna och lagras i det centrala systemet tillsammans med andra personuppgifter. Detta skulle minska behovet av ytterligare kommunikationsinfrastruktur mellan medlemsstaterna för informationsutbyte om irreguljära migranter som inte har ansökt om asyl. Insamling av ansiktsbilder blir förstadiet till en framtida programvara för ansiktsigenkänning och innebär att Eurodac överensstämmer med andra system, såsom in- och utresesystemet. Eu-LISA bör först genomföra en studie för att utvärdera exaktheten och tillförlitligheten hos programvara för ansiktsigenkänning innan denna läggs till i det centrala systemet.

I kommissionens meddelande om starkare och smartare informationssystem för gränser och säkerhet betonas behovet av att förbättra informationssystemens interoperabilitet på längre sikt, vilket också framhållits Europeiska rådet och Europeiska unionens råd. Meddelandet föreslår att man inrättar en expertgrupp för informationssystem och interoperabilitet som ska utreda den rättsliga och tekniska genomförbarheten för av att uppnå interoperabilitet mellan informationssystemen för gränser och säkerhet. Det föreliggande förslaget ligger i linje med målen i meddelandet, eftersom Eurodac möjliggör framtida interoperabilitet med andra informationssystem, om det är nödvändigt och proportionellt. I detta syfte, och med stöd av expertgruppen för informationssystem och interoperabilitet, kommer kommissionen att bedöma nödvändigheten och proportionaliteten av interoperabilitet med Schengens informationssystem (SIS) och informationssystemet för viseringar (VIS). I detta sammanhang, och i enlighet med meddelandet, kommer kommissionen också att undersöka behovet av att se över den rättsliga ramen om brottsbekämpande myndigheters tillgång till Eurodac.