arbetsmarknaden generellt, nya anställningsformer och bl.a. de ökande atypiska anställningsförhållandena,
definitionen av lön, och arbetsorganisationens inverkan på lönstrukturen för kvinnor; uppmanar kommis-sionen att undersöka bästa praxis i medlemsstaterna och på grundval av detta föreslå strategier som bidrartill att överbrygga löneklyftan,
16. uppmanar arbetsmarknadens parter att låta flera kvinnor delta i avtalsrörelsen liksom också inom de
beslutsfattande organen och uppmanar dem att föreskriva utbildning om könsneutrala system för utvär-dering av arbetsuppgifter samt för lönebildning för alla arbetstagare,
17. uppmanar de medlemsstater som anges i punkt 5 i motiveringen till betänkandet från det ansvariga
utskottet som lägst placerade bland länderna i Europeiska unionen när det gäller lika lön för likvärdigtarbete för män och kvinnor, att särskilt ta del av denna resolution och vidta brådskande åtgärder för attförbättra sin ställning,
18. uppmanar kandidatländerna att utveckla åtgärder för att minska löneskillnaderna mellan män och
kvinnor,
19. uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till rådet, kommissionen, medlemsstaternas
regeringar och parlament, kandidatländernas regeringar och arbetsmarknadens parter.
10. Mobbning på arbetsplatsen
A5-0283/2001
Europaparlamentets resolution om mobbning på arbetsplatsen (2001/2339(INI))
Europaparlamentet utfärdar denna resolution
 med beaktande av artiklarna 2, 3, 13, 125-129, 136-140 och 143 i EG-fördraget,
 med beaktande av sina resolutioner av den 13 april 1999 om modernisering av arbetsorganisationen
 en positiv attityd till förändring (1), av den 24 oktober 2000 om riktlinjer för medlemsstaternas
sysselsättningspolitik 2001  sysselsättningsrapporten 2000 (2) och av den 25 oktober 2000 om en
ny socialpolitisk dagordning (3),
 med beaktande av relevanta delar i Europeiska rådets slutsatser från rådets möten i Nice och Stock-
holm,
 med beaktande av artikel 163 i arbetsordningen,
 med beaktande av betänkandet från utskottet för sysselsättning och socialfrågor och yttrandet från
utskottet för kvinnors rättigheter och jämställdhetsfrågor (A5-0283/2001), och av följande skäl:
A. Bland arbetstagarna inom EU uppger 8 procent, motsvarande 12 miljoner personer, att de under de
senaste 12 månaderna utsatts för mobbning på arbetsplatsen enligt en opinionsundersökning omfat-tande 21 500 arbetstagare som gjorts av Europeiska fonden för förbättring av arbets- och levnadsvill-kor (Dublinfonden). Man kan utgå från att mörkertalet är betydligt högre.
B. Förekomsten av våld och trakasserier på arbetsplatsen, där fonden inkluderar mobbning, uppvisar
stora skillnader mellan medlemsstaterna. Detta beror enligt fonden på underrapportering i vissa länder,på större medvetenhet i andra samt på olikheter i rättssystem och kulturella skillnader. Osäkra arbets-förhållanden är en huvudorsak till att förekomsten ökat.
(1) EGT C 219, 30.7.1999, s. 37.
(2) EGT C 197, 12.7.2001, s. 68.
(3) EGT C 197, 12.7.2001, s. 180.C 77 E/138 SV 28.3.2002 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Torsdag 20 september 2001
C. Dublinfonden konstaterar att de personer som utsätts för mobbning får uthärda mer stress än övriga
arbetstagare. Europeiska arbetsmiljöbyrån konstaterar att mobbning och trakasserier utgör potentiellahälsorisker som ofta leder till stressrelaterade sjukdomar. Könsuppdelade nationella uppgifter ommobbning på arbetsplatsen uppvisar dock, enligt byrån, inte någon enhetlig bild.
D. Uppgifter från en medlemsstat visar att mobbning är i särklass mest förekommande vid arbete med
hög anspänning, en form av arbete som är vanligare bland kvinnor än bland män och som ökatväsentligt under 1990-talet.
E. Studier och empiri pekar sammantaget på ett klart samband mellan å ena sidan mobbning på arbets-
platsen och å andra sidan stress eller arbete med hög anspänning, ökad konkurrens, minskad tryggheti arbetslivet och osäker anställningssituation.
F. Bland möjliga orsaker till mobbning kan nämnas exempelvis brister i arbetsorganisation, interninfor-
mation och arbetsledning. Olösta och långvariga organisatoriska problem medför stor belastning iarbetsgrupper och kan leda till syndabockstänkande och mobbning. Konsekvenserna för enskildaoch arbetsgruppen kan bli betydande liksom kostnaderna för enskilda, företag och samhälle.
1. Parlamentet anser att mobbning, som är ett fenomen vars omfattning ännu inte är helt känd, utgör
ett allvarligt problem i arbetslivet och att det är angeläget med ökad uppmärksamhet på och förstärktainsatser mot problemet samt att finna nya sätt att bekämpa det,
2. uppmärksammar att ökningen av antalet tidsbegränsade kontrakt och av osäkra anställningar, i syn-
nerhet bland kvinnor, skapar grogrund för olika typer av trakasserier,
3. fäster uppmärksamheten vid de förödande effekter som mobbning har på den fysiska och psykiska
hälsan för dem som faller offer för den och därmed även för deras familjer; konstaterar att det ofta ärnödvändigt att dessa personer får medicinsk vård eller går i psykoterapi; noterar att mobbningen i allmän-het leder till att de mobbade blir sjukskrivna eller att de drivs till att säga upp sig,
4. fäster uppmärksamheten vid att flera forskningsresultat visar att kvinnor oftare utsätts för alla typer
av mobbning än män, oavsett om det är fråga om mobbning på ett vertikalt plan, det vill säga en över-
ordnad mobbar en underordnad eller en underordnad mobbar en överordnad, mobbning på ett horisontalt
plan, det vill säga mellan kolleger på samma nivå, eller mobbning av blandat slag,
5. fäster uppmärksamheten vid att falska anklagelser om mobbning i sig kan utgöra en effektiv form av
mobbning,
6. betonar att åtgärder mot mobbning på arbetsplatsen måste ses som ett viktigt inslag i strävandena
efter högre kvalitet och förbättrade sociala relationer på arbetsplatsen; de bidrar också till att motverkasocial utslagning; anser att detta kan anföras som motiv för gemenskapsinsatser och ligger i linje medEuropeiska sociala agendan och sysselsättningsriktlinjerna,
7. framhåller att problemen med mobbning på arbetsplatsen sannolikt fortfarande underskattas på
många håll inom unionen och att en rad argument talar för gemensamma insatser på unionsnivå, exem-pelvis svårigheterna att hitta effektiva instrument för att motverka och förhindra mobbning, förhållandetatt riktlinjer om åtgärder mot mobbning på arbetsplatsen kan ha normbildande och attitydpåverkandeeffekter och det faktum att rättviseskäl också motiverar sådana gemensamma riktlinjer,
8. uppmanar kommissionen att i meddelandena om en gemenskapsstrategi om hälsa och säkerhet i
arbetet respektive om att förbättra kvaliteten i arbetet och socialpolitiken samt grönboken om företagens28.3.2002 SV C 77 E/139 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Torsdag 20 september 2001
sociala ansvar beakta även psykiska, psykosociala eller sociala arbetsmiljöfaktorer inklusive arbetsorganisa-
tion och därvid betona långsiktigt, systematiskt och förebyggande arbetsmiljöarbete  bl.a. syftande till attmotverka mobbning på arbetsplatsen  samt att även behandla behovet av lagstiftningsinitiativ med dennainriktning,
9. uppmanar rådet och kommissionen att inkludera kvantitativa indikatorer avseende mobbning på
arbetsplatsen i de indikatorer för kvaliteten i arbetet som skall tas fram till Europeiska rådets möte iLaeken,
10. uppmanar medlemsstaterna, i syfte att motverka mobbning och sexuella trakasserier på arbets-
platsen, att se över och eventuellt komplettera sin befintliga lagstiftning samt att ompröva definitionen avmobbning och göra den enhetlig,
11. betonar uttryckligen medlemsstaternas och hela samhällets ansvar i fråga om mobbning och våld på
arbetsplatsen, och anser att detta bör vara bekämpningsstrategins huvudsakliga inriktning,
12. rekommenderar att medlemsstaterna ålägger företag, offentliga myndigheter och arbetsmarknadens
parter att införa en effektiv förebyggande politik, inrätta ett system för erfarenhetsutbyte och ange ända-målsenliga förfaranden för att lösa problemet för dem som drabbats och för att förhindra en upprepning;rekommenderar i detta sammanhang att informationen till och utbildningen av arbetstagare, arbetsledning,arbetsmarknadens parter och företagsläkare utvecklas, både inom den privata och den offentliga sektorn,och uppmärksammar i detta sammanhang möjligheten att på arbetsplatsen utse en förtroendeperson tillvilken arbetstagarna kan vända sig om de så önskar,
13. uppmanar kommissionen att överväga ett klarläggande av eller en utvidgning av tillämpningsområ-
det för ramdirektivet om hälsa och säkerhet i arbetet eller att alternativt utarbeta ett nytt ramdirektiv, som
ett rättsligt instrument för att bekämpa mobbning och som en mekanism för att garantera respekten förarbetstagarnas mänskliga värdighet, rätt till privatliv och integritet; betonar i detta sammanhang vikten avsystematiskt arbetsmiljöarbete och förebyggande insatser,
14. betonar att insamlingen av kunskap, inklusive forskningen, kan underlättas och förbättras genom
bättre statistiskt underlag och uppmärksammar Eurostats och Dublinfondens roller i sammanhanget; upp-manar kommissionen, Dublinfonden och Europeiska arbetsmiljöbyrån att ta initiativ till fördjupade studierom mobbning,
15. betonar vikten av att närmare undersöka förekomsten av mobbning på arbetsplatsen relaterat till
både arbetsorganisatoriska aspekter och exempelvis kön, ålder, bransch och yrke; kräver att en sådanundersökning omfattar en särskild analys av kvinnor som blir mobbade,
16. konstaterar att en medlemsstat redan har infört bestämmelser för att bekämpa mobbning på arbets-
platsen och att andra medlemsstater har inlett en process för att anta lagstiftning mot mobbning, oftautgående från lagstiftningen mot sexuella trakasserier; uppmanar medlemsstaterna att uppmärksammaprobemen med mobbning på arbetsplatsen och att beakta denna fråga i sin nationella lagstiftning ellergenom andra åtgärder,
17. uppmanar de europeiska institutionerna att föregå med gott exempel när det gäller insatser för att
förebygga och motverka mobbning inom de egna strukturerna liksom när det gäller hjälp och stöd tillenskilda och arbetsgrupper, samt eventuellt sörja för en ändring av tjänsteföreskrifterna, som även omfattarlämpliga åtgärder för påföljder,
18. konstaterar att personer som utsätts för mobbning på arbetsplatsen inom de europeiska institutio-
nerna får för lite hjälp för närvarande; välkomnar därför att förvaltningarna för flera år sedan införde enutbildningskurs som särskilt riktar sig till kvinnliga administratörer, The female style of management, ochatt Rådgivande kommittØn om mobbning nyligen inrättats,
19. kräver att det övervägs i vilken utsträckning samråd på gemenskapsnivå mellan arbetsmarknadens
parter kan bidra till att motverka mobbning på arbetsplatsen och att arbetstagarorganisationer involveras iden processen,C 77 E/140 SV 28.3.2002 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Torsdag 20 september 2001
20. uppmanar arbetsmarknadens parter i medlemsstaterna och på gemenskapsnivå att utveckla egna
koncept för att bekämpa mobbning och våld på arbetsplatsen och att utbyta erfarenheter om detta enligtprincipen om bästa förfaringssätt,
21. påminner om att mobbning på arbetsplatsen också har negativa konsekvenser för arbetsgivarna när
det gäller företags lönsamhet och ekonomiska effektivitet, på grund av sjukfrånvaron, arbetstagarnas min-skade produktivitet till följd av deras känsla av psykisk obalans och bristande koncentrationsförmåga samttill följd av att arbetsgivaren måste betala ersättning till avskedade arbetstagare,
22. poängterar vikten av att vidga och tydliggöra arbetsgivarens ansvar för systematiska arbetsmiljö-
insatser som leder till att en tillfredsställande arbetsmiljö kan skapas,
23. efterlyser en diskussion om hur frivilliga nätverk eller organisationer mot mobbning kan stödjas,
24. uppmanar kommissionen att senast i mars 2002 i en grönbok redovisa en detaljerad analys av
situationen i fråga om mobbning på arbetsplatsen i respektive medlemsstat samt att senast i oktober2002, på grundval av denna analys, lägga fram ett handlingsprogram om åtgärder på gemenskapsnivåmot mobbning på arbetsplatsen; handlingsprogrammet bör innefatta en tidplan,
25. uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till kommissionen, rådet, Europeiska fonden
för förbättring av arbets- och levnadsvillkor samt Europeiska arbetsmiljöbyrån.
11. Passage av de yttre gränserna och Schengensamarbetets utveckling
A5-0233/2001
Europaparlamentets resolution om passage av de yttre gränserna och Schengensamarbetets utveck-
ling ((10846/1999  C5-0042/2000) + (11329/3/1999  C5-0043/2000) + (SCHAC 2533/1/2000 
C5-0729/2000) + (SEK(2000) 1439  C5-0730/2000  2000/2015(COS))
Europaparlamentet utfärdar denna resolution
 med beaktande av rådets årsrapport 1998 om genomförande av konventionen om tillämpning av
Schengenavtalet (10846/1999  C5-0042/2000),
 med beaktande av rådets årsrapport om situationen vid de yttre gränserna i de stater där Schengen-
konventionen trätt i kraft  1 januari 1998 till 31 december 1998 (11329/3/1999  C5-0043/2000),
 med beaktande av Schengens gemensamma tillsynsmyndighets fjärde verksamhetsrapport (SCHAC
2533/1/2000  C5-0729/2000),
 med beaktande av kommissionens yttrande om Irlands begäran om att delvis medverka i Schengen-
regelverket (SEK(2000) 1439  C5-0730/2000),
 med beaktande av avdelning IV i EG-fördraget om visering, asyl, invandring och annan politik som rör
fri rörlighet för personer,
 med beaktande av avdelning VI i Fördraget om Europeiska unionen om polissamarbete och straffrätts-
ligt samarbete,
 med beaktande av protokollen och förklaringarna om införlivandet av Schengenregelverket inom
Europeiska unionens ramar, om tillämpning av vissa inslag i artikel 14 i Fördraget om upprättandetav Europeiska gemenskapen på Förenade kungariket och Irland, om Förenade kungarikets och Irlandsställning och om Danmarks ställning,28.3.2002 SV C 77 E/141 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Torsdag 20 september 2001