RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN - EKSG - FINANSRAPPORT 1999

Verksamhetsberättelse

Den ekonomiska bakgrunden och utvecklingen i EKSG-sektorn

EKSG:s utlånings- och garantitransaktioner

EKSG:s upplåningstransaktioner

EKSG:s övriga verksamhet

Genomförande av EKSG:s driftbudget

EKSG:s bokslut

Balansräkning per den 31 december 1999

Resultaträkning för det räkenskapsår som slutar den 31 december 1999

Disposition av resultatet för det räkenskapsår som slutar den 31 december 1999

Noter till EKSG:s bokslut per den 31 december 1999

Europeiska revisionsrättens årsrapport avseende bokslutet för Europeiska kol- och stålgemenskapen för räkenskapsåret 1999

Bilagor

Fördelning av utestående lån efter ställda garantier

Konsoliderad skuld per den 31 december 1999

Huvudvariabler avseende utestående lån per den 31 december 1999

Verksamhet med anknytning till EKSG:s driftbudget

EKSG

Europeiska kol- och stålgemenskapen upprättades genom ett fördrag som undertecknades i Paris den 18 april 1951 av Belgien, Förbundsrepubliken Tyskland, Frankrike, Italien, Luxemburg och Nederländerna. Fördraget trädde i kraft år 1952 för en tid av femtio år och löper ut den 23 juli 2002. Den 1 januari 1973 inträdde Danmark, Irland och Förenade kungariket som medlemmar i EKSG. Grekland undertecknade fördraget den 1 januari 1981. Spanien och Portugal anslöt sig till Europeiska kol- och stålgemenskapen den 1 januari 1986. Österrike, Finland och Sverige blev medlemmar i EKSG den 1 januari 1995. De femton medlemsländerna betecknas i nedanstående text "medlemsstaterna".

Kommissionen // Kommissionen utövar den makt och de befogenheter som tillföll den f.d. Höga myndigheten, i enlighet med de bestämmelser som föreskrivs i EKSG-fördraget.

Sedan 31 december 1999 består kommissionen av följande ledamöter:

Romano Prodi Ordförande

Neil Kinnock Vice ordförande

Loyola de Palacio Vice ordförande

Mario Monti Ledamot

Franz Fischler Ledamot

Erkki Liikanen Ledamot

Frits Bolkestein Ledamot

Philippe Busquin Ledamot

Pedro Solbes Mira Ledamot

Poul Nielson Ledamot

Günter Verheugen Ledamot

Chris Patten Ledamot

Pascal Lamy Ledamot

David Byrne Ledamot

Michel Barnier Ledamot

Viviane Reding Ledamot

Michaele Schreyer Ledamot

Margot Wallström Ledamot

Antonio Vitorino Ledamot

Anna Diamantopoulou Ledamot

Området för in- och utlåning samt EKSG:s investeringar har tilldelats Pedro Solbes Mira.

General-direktoratet för ekonomi och finans

GD ECFIN - Direktoratet för finansiella transaktioner (SOF) ansvarar för EKSG:s huvudsakliga finansiella verksamhet under ledning av Giovanni Ravasio, generaldirektör för GD ECFIN och Paul Goldschmidt, direktör för SOF

Adress // Europeiska kommissionen

GD ECFIN - Direktoratet för finansiella transaktioner

Wagner-byggnaden

Rue Alcide De Gasperi

LU-2920 LUXEMBURG

Tfn: (+352) 430 11

Fax: (+352) 43 63 22

Internet: registry@cec.eu.int

EURO // I enlighet med artikel 121 i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen inleddes den tredje etappen av Ekonomiska och monetära unionen den 1 januari 1999. Rådet, som sammanträdde på stats- och regeringschefsnivå, bekräftade den 3 maj 1998 att Belgien, Tyskland, Spanien, Frankrike, Irland, Italien, Luxemburg, Nederländerna, Österrike, Portugal och Finland uppfyllde de nödvändiga villkoren för att införa den gemensamma valutan, euron, den 1 januari 1999. Rådet fastställde den 31 december 1998 [1] de oåterkalleligt låsta omräkningskurserna mellan euron och valutorna för de medlemsstater som införde euron:

[1] Rådets förordning (EG) nr 2866/98, EGT L 359, 31.12.1998.

>Plats för tabell>

De kursvärden som använts för att konvertera euron till de övriga medlemsstaternas och tredje lands valuta anges på sidan ....

Verksamhetsberättelse

Den ekonomiska bakgrunden och utvecklingen i EKSG-sektorn

Det ekonomiska läget i Europeiska unionen 1999

Ur ett tillväxtperspektiv slutade 1999 bättre än det började. Det första halvåret kännetecknades av krisen i de nya ekonomierna vilket ledde till att Europeiska unionens utrikeshandel sjönk. Företagarnas förtroende påverkades, vilket resulterade i en stagnerande tillväxt i industriproduktionen under denna period. Hushållens konsumtion låg dock kvar på en hög nivå och detta gjorde att det gick att övervinna dessa tillfälliga svårigheter. De privata investeringarna fortsatte att öka och investeringarna i produktionsledet steg från 6,4 % år 1998 till 7,0 % år 1999.

Under det andra halvåret tog ekonomin fart tack vare en stark inhemsk efterfrågan och en förnyad extern efterfrågan kopplad till den globala tillväxten, främst i Asien.

På grund av avmattningen under första halvåret bör den totala BNP-tillväxten under 1999 endast nå strax över 2 % jämfört med 2,6 % för 1998. De kvartalsvisa uppgifterna visar dock att tillväxten har tagit fart under loppet av 1999.

De monetära förutsättningarna inom euroområdet har visat sig utgöra ett starkt stöd för den slutliga efterfrågan. Inflationstakten låg kvar på en mycket låg nivå inom euroområdet (runt 1 %), trots att två faktorer verkade i motsatt riktning, nämligen det ökade oljepriset (en fördubbling av priset per fat sedan januari 1999) och eurons depreciering mot US-dollarn, vilket fördyrade importen. Inflationstakten under 1999 bör inte bli högre än 1,7 % för hela EU och 1,6 % för de elva länderna i euroområdet.

Den tendens till sjunkande arbetslöshet som kunnat observeras sedan flera år har inte i någon högre grad påverkats av den avtagande tillväxten. Detta fenomen kan förklaras av den ökande sysselsättningstillväxten under senare år, av det faktum att den externa chocken framför allt har berört tillverkningssektorn som idag sysselsätter mindre än 20 % av alla anställda samt av att den ekonomiska avmattningen redan från början betraktades som övergående, vilket begränsade antalet uppsägningar.

Sysselsättningsökningen under 1999 avstannade dock och hamnade på 0,9 %, vilket motsvarar en sänkning med 0,2 % jämfört med föregående år. Arbetslösheten sjönk från en genomsnittlig nivå i EU på 10 % år 1998 till 9,5 % år 1999.

Underskotten i den offentliga sektorn har fortsatt att sjunka: från 1,8 % år 1998 till 1,4 % av BNP 1999.

Kolindustrin

Kol

Leveranser

De interna leveransvolymerna av stenkol i medlemsstaterna uppgick under 1999 till 248,8 miljoner ton, dvs. ca 14,6 miljoner ton mindre (-5,6 %) än 1998. Då uppgick leveranserna till 263,4 miljoner ton. Den våldsamma ökningen av oljepriserna under andra halvåret ledde emellertid inte till att den avtagande tendensen verkligen vände. Däremot ledde den svaga ekonomiska tillväxten i EU till en minskning av efterfrågan på energi.

En granskning av 1999 års siffror uppdelade per sektor visar att leveranserna till kraftverken uppgick till 173,8 miljoner ton, dvs. en minskning med 5,6 % jämfört med 1998, då volymen uppgick till 184,1 miljoner ton. Leveranserna har sjunkit i alla medlemsstater förutom i Spanien och Portugal, där de låg på 27 respektive 5 miljoner ton, mot 24,9 och 4,2 miljoner ton 1998. Denna utveckling förklaras av den torka som drabbat Iberiska halvön, vilket ledde till en minskning av vattenkraftverkens energi produktion. Den största minskningen - från 48,3 till 40,3 miljoner ton - noterades i Förenade kungariket, där vissa långsiktiga leveransavtal med energi producenter löpte ut och förlängdes med mindre leveransvolymer.

Leveransvolymerna till koksugnar bör hamna på 49 miljoner ton för 1999 jämfört med 51,9 miljoner 1998. Det verkar som om utvecklingen i de "övriga" industrierna och hushållssektorn (inkl. leveranser till arbetstagare) är densamma: leveranserna uppgick till 25,5 miljoner ton, mot 27 miljoner 1998. Detta motsvarar ett fall på 1,5 miljoner ton, dvs. -5,5 %.

Enligt prognoserna bör de totala interna leveranserna i medlemsstaterna hamna på 239,3 miljoner ton år 2000, dvs. en minskning med 10,5 miljoner ton eller -3,8 % jämfört med 1999. Denna utveckling kommer främst att drabba kraftverken (-8,7 miljoner ton), även om man dessutom väntar ett fall i leveranserna till koksverk och till de "övriga" industrierna. Små minskningar bör dessutom noteras även i de andra sektorerna.

Produktion

Medlemsstaternas stenkolsproduktion fortsätter att sjunka till följd av de höga lokala produktionskostnaderna jämfört med importerad kol. Den kan köpas till mycket fördelaktiga priser på grund av den mycket svaga marknaden. 1999 års produktion bör uppgå till ca 100 miljoner ton jämfört med 106,6 miljoner ton 1998. Detta motsvarar en minskning med 6,6 miljoner ton eller -6,2 % från det ena året till det andra.

För år 2000 tyder årsprognoserna på att den europeiska produktionen kommer att fortsätta att sjunka. Den totala produktionen bör hamna på 86 miljoner ton, alltså ett fall på 14 %, som kommer att drabba alla producentländer.

Import

Importen från tredje land beräknas för 1999 uppgå till 152,9 miljoner ton. Detta är ingen stor förändring jämfört med 1998 och utgör 60 % av det sammanlagda utbudet i medlemsstaterna. Importörernas inköpspolitik fortsätter att spegla utvecklingen i leveransländerna. Med tanke på de stora mängder stenkol som finns ute på marknaden har köparna under de senaste åren haft en tendens att göra punktinköp av stenkol och inte handlat på basis av långsiktiga kontrakt. Detta gäller särskilt för energikol. Då prisfallet på kol höll i sig under 1999, var vissa typer av stenkol inte längre konkurrenskraftiga (t.ex. kol från USA, en stödleverantör som har drabbats av den hårda konkurrensen) och de bjöds inte längre ut på marknaden, utom då det fanns långsiktiga kontrakt med andra exportländer. Sydafrika, som har en billig produktion, är den största stenkolsexportören till Europa, landet levererade över 30 miljoner ton och gick därmed om Australien som exporterade ca 23 miljoner ton till EU. Tillsammans levererade dessa två länder under 1999 mer än en tredjedel av den importerade kol som Unionen efterfrågade.

Enligt prognoserna bör importvolymen hamna på 154 miljoner ton för 2000, alltså ingen större förändring jämfört med 1999.

Koks

Den totala koksproduktionen i medlemsstaterna uppgick till 37,7 miljoner ton 1999 mot 39,4 miljoner 1998.

Den totala volymen av interna leveranser var 45,3 miljoner ton 1999, varav 40,3 miljoner, dvs. 89 %, gick till stålindustrin. År 1998 uppgick leveranserna till 46,8 miljoner ton. Koksimporten från tredje land var 7,9 miljoner ton 1999, men bör stiga under 2000 för att hamna på 8,2 miljoner ton.

Enligt prognoserna bör koksproduktionen under 2000 öka till 38 miljoner ton, men kommer ändå att bli lägre än produktionsnivån 1998 (39,4 miljoner ton). Leveranserna bör minska något och hamna på 44,9 miljoner ton.

statliga stöd

De statliga stöden till kolindustrin regleras i kommissionens beslut nr 3632/93/EKSG [2] av den 28 december 1993. I detta beslut fastställs de gemenskapsregler som gäller fram till EKSG-fördraget löper ut i juli 2002. Stöden kan anses vara förenliga med en väl fungerade gemensam marknad, om de bidrar till att förverkliga minst ett av följande mål:

[2] EGT L 329, 30.12.1993, s. 12.

- Att mot bakgrund av kolpriserna på den internationella marknaden göra framsteg mot ekonomisk livskraft i sektorn för att säkerställa en sänkning av stödet.

- Att lösa sociala och regionala problem i samband med nedläggning eller driftsinskränkning vid produktionsenheter.

- Att bidra till kolindustrins anpassning till miljöskyddsnormer.

De viktigaste händelserna under 1999 är följande:

1. Den 22 december 1998 godkände kommissionen att Tyskland [3] gav ett stöd till kolindustrin under budgetåret 1999. Stödet uppgick totalt till 4,6073 miljarder euro (9,1953 miljarder DEM), varav 4,2268 miljarder (8,436 miljarder DEM) gick till löpande produktion och 380,4 miljoner (759,3 miljoner DEM) gick till att täcka utgifter som uppstått tidigare.

[3] Beslut 299/1999/EKSG, EGT L 117, 5.5.1999, s. 44.

2. Den 20 januari 1999 skickade kommissionen en formell underrättelse [4] till Frankrike om de belopp som utbetalts till Charbonnages de France (CdF) och som kommissionen beviljat i form av produktionsstöd för budgetåren 1994 (beslut 95/465/EKSG), 1995 (beslut 95/579/EKSG) samt 1996 (beslut 96/458/EKSG). Skrivelsen gällde även åren 1997 och 1998, men för dessa år hade de statliga stöden ännu inte godkänts. Kommissionen hade sammanställt skrivelsen som ett svar på ett klagomål från fem franska företag som ansåg att det förelåg missbruk i fråga om de statliga stöd som Frankrike varje år beviljade det statliga företaget CdF. I klagomålet fördöms CdF:s försäljning av kol till ett pris som vanligtvis är lägre än världsmarknadspriset, vilket var möjligt tack vare det statliga stödet.

[4] EGT C 99, 10.4.1999, s. 9.

3. Kommissionen godkände den 4 maj 1999 att Spanien [5] beviljade ett stöd för budgetåret 1999 på totalt 1,0713 miljarder euro (178,25 miljarder ESP). 727,4 miljoner (121,03 miljarder ESP) skulle gå till den löpande produktionen, medan 343,9 miljoner (57,220 miljarder ESP) skulle täcka kostnader som uppstått tidigare.

[5] Beslut 1999/451/EKSG, EGT L 177, 13.7.1999, s. 27.

4. Kommissionen riktade den 9 juli 1999 en formell skrivelse [6] till Frankrike om de produktionsstöd som betalades till Charbonnages de France (CdF) under budgetåren 1997, 1998 och 1999, trots att kommissionen inte hade godkänt dem. Frågan gäller om huruvida de lån som CdF gett ut på finansmarknaden faller inom ramen för definitionen på stöd såsom den fastställs för gemenskapsreglerna. Enligt kommissionens ekonomiska granskning verkar det som om de endast har getts ut för att täcka verksamhetsförluster och räntekostnader för tidigare lån. Fastän CdF:s finansiella läge är kritiskt, betygsätts företaget mycket högt på den internationella finansmarknaden i fråga om garantier för lån på kort och medellång sikt (tredubbla A enligt kreditvärderingsinstitutet Standard & Poor's, bekräftat av kreditvärderings institutet Moody's). Eftersom det saknas en formell garanti anser kommissionen att det förtroende som finansmarknaderna har för CdF endast kan förklaras av att den franska staten ställer en underförstådd garanti för de lån som CdF emitterat, vilket kan anses vara ett oanmält statligt stöd.

[6] EGT C 280, 2.10.1999, s. 3.

5. Den 18 januari 1999 lämnade en brittisk stenkolsproducent (RJB Mining plc) in ett överklagade till Europeiska gemenskapernas förstainstansrätt [7] för att få upphävt ett beslut om beviljande av statligt stöd till den tyska stenkols industrin [8] för budgetåret 1998. Rätten granskar överklagandet under målnummer T-12/99.

[7] EGT C 86, 27.3.1999, s. 25.

[8] Beslut 99/270/EG, EGT L 109, 27.4.1999, s. 14.

6. Samma producent kom den 3 mars 1999 in med ett överklagande till Europeiska gemenskapernas förstainstansrätt [9] för att få upphävt ett beslut om beviljande av statligt stöd till den tyska stenkolsindustrin [10] för budgetåret 1999. Rätten granskar överklagandet under målnummer T-63/99.

[9] EGT C 160, 5.6.1999, s. 26.

[10] Beslut 99/299/EKSG, EGT L 117, 5.5.1999, s. 44.

7. Den 3 mars 1999 lämnade samma producent in ett överklagande till Europeiska gemenskapernas förstainstansrätt [11] med argumentet att kommissionen hade underlåtit att avgöra om de oanmälda statliga stöden hade använts av Ruhrkohle AG för att köpa Saarbergwerke GmbH och Preussag Anthrazit GmbH [12]. Överklagandet granskas i förstainstans rätten under målnummer T-64/99.

[11] EGT C 160, 5.6.1999, s. 27.

[12] Ej offentliggjort beslut.

8. Den 25 januari 1999 väckte en tysk elproducent (VASA Energy GmbH & Co.) talan vid Europeiska gemenskapernas förstainstansrätt [13] mot kommissionen. Företagen anser att kommissionen har underlåtit att vidta åtgärder i fråga om de transaktioner som anges under punkt 7 ovan. Ärendet, som har flera gemensamma punkter med ärendet under punkt 7, granskas i förstainstansrätten under målnummer T-29/99.

[13] EGT C 86, 27.3.1999, s. 32.

9. Den 9 september 1999 avvisade Europeiska gemenskapernas förstainstansrätt överklagandet från RJB Mining plc på två punkter i målet T-110/98 [14] vad gäller upphävandet av kommissionens beslut om de statliga stöd som beviljats den tyska stenkolsindustrin för budgetåret 1997 [15].

[14] EGT C 314, 30.10.1999, s. 8.

[15] Beslut 98/687/EKSG, EGT L 324, 2.12.1998, s. 30.

Stålindustrin

Tendenserna till återhämtning i gemenskapens ekonomi var tämligen starka fr.o.m. sommaren 1999, och i början av 1999 anpassades lagren, främst på grund av en stark ökning av den externa efterfrågan till följd av en ökning av den globala tillväxten, särskilt i vissa asiatiska länder. Dessutom höjdes indikatorn på konsumenternas förtroende kontinuerligt. Därför har de största stålförbrukande sektorerna - i synnerhet de som är mest utsatta från konkurrensen på världsmarknaden, såsom den mekaniska och den elektriska verkstadsindustrin - upplevt en avsevärd verksamhetsökning, främst under andra halvåret 1999. På stålområdet har denna utveckling visat sig i form av en allt starkare efterfrågan och följaktligen har priserna återhämtat sig. Tendenserna varierar dock mellan olika produkter.

Enligt nyligen gjorda undersökningar var gemenskapens stålproducenter tillfredsställda både över den mycket positiva efterfrågeutvecklingen sedan sommaren 1999 och över att prisutvecklingen vänt under årets lopp. De fruktade dock att den förväntade importökningen av vissa produkter som snedvrider marknaden kommer att störa återhämtningen på gemenskapsmarknaden under år 2000. Villkoren på denna marknad är fortfarande osäkra.

Under första halvåret 1999 minskade gemenskapens stålproduktion kraftigt, men den stabiliserade sig gradvis under tredje kvartalet 1999. I och med att en period av lageranpassningar, som medfört en avsevärd minskning av efterfrågan på stål i början av 1999, gått över och efter en klar minskning av gemenskapens import av stålprodukter, kunde man då notera en gradvis förbättring av olika konjunktur indikatorer och en ökning av gemenskapens stålproduktion. Detta ledde till att den totala stålproduktionen i slutet av 1999 uppgick till 155 miljoner ton, vilket är en minskning med 2,9 % jämfört med den totala produktionen 1998.

Den maximala produktionskapaciteten i fråga om råstål kommer att stiga till 203,4 miljoner ton fram till år 2002, efter en lägsta kapacitet på 198,5 miljoner ton. Detta motsvarar en tillväxttakt på 1,8 miljoner ton/år. Av dessa kommer 40,5 % att produceras genom elektrostålprocesser.

Även den maximala produktionskapaciteten i fråga om stränggjutning kommer att öka fram till 2002, eftersom denna framställningsform ersätter götstålprocessen. Kapaciteten bör nå en nivå på 190 miljoner ton: 93 % av allt gemenskapsstål kommer alltså att vara stränggjutet år 2002.

För varmvalsade produkter stiger den maximala produktionskapaciteten från 182,7 miljoner ton år 1999 till 187,5 miljoner ton år 2002. Denna ökning beror huvudsakligen på en tillverkningsökning i fråga om varmvalsade bredband. Prognoserna har alltså reviderats uppåt i jämförelse med 1998 års rapport.

Kapaciteten i fråga om kallvalsad plåt bör öka till omkring 61,5 miljoner ton. Detsamma gäller för den maximala produktionskapaciteten för metallbelagd plåt och särskilt för varmgalvaniserade plåt som tenderar att ersätta obelagd plåt.

Stålindustrins investeringar sjönk under 1999 till 3,341 miljarder euro. Det bör emellertid nämnas att denna siffra är en lägsta siffra, eftersom endast ca 90 % av företagen har svarat på årets enkät.

EKSG:s utlånings- och garantitransaktioner

Den allmänna utvecklingen under 1999

Med tanke på att EKSG-fördraget löper ut i juli 2002 gjorde kommissionen i juni 1994 [16] en omläggning av den utlånings- och upplåningspolitik som bedrivs med stöd av fördraget. Beviljandet av nya lån från lånat kapital minskades stegvis och upphörde nästan helt 1997 (förutom vissa undantagsfall som täcktes av statliga garantier).

[16] EGT C 175, 28.6.1994.

Finansieringen av byggande av subventionerade bostäder avslutas i och med att det tolfte programmet löper ut. Anslaget för 1998 var det sista inom detta program. Det har inte gjorts några utbetalningar under 1999.

De lån som beviljats i detta sammanhang kommer från EKSG:s eget kapital. Lånen har lång löptid och beviljas till en årsränta på 1 % och som regel i mottagarlandets valuta.

Uppdelning på medlemsstaterna av lån som betalats ut sedan EKSG:s start

(miljoner euro)

>Plats för tabell>

(1) Lån till finansiering av industriinvesteringar

(2) Omställningslån

Sedan EKSG:s finansiella verksamhet inleddes, har 24,3 miljarder euro utbetalats i form av lån, varav 23,65 miljarder euro ur lånat kapital och 644 miljoner ur eget kapital (specialreserven och f.d. pensionsfonden).

Om man räknar med de garantier som beviljats under samma period (77,8 miljoner euro) uppgår totalbeloppet för EKSG:s finansiella transaktioner till 24,4 miljarder euro.

Återstående lånebelopp för EKSG-lån

Lån ur fonder med upplånade medel

(miljoner euro)

>Plats för tabell>

(1) Lån till finansiering av industriinvesteringar.

(2) Omställningslån.

(3) Lån till finansiering av industriinvesteringar i länderna i Central- och Östeuropa och lån till finansiering av byggande av subventionerade bostäder.

Lån ur eget kapital

(miljoner euro)

>Plats för tabell>

(1) Lån till finansiering av industriinvesteringar.

(2) Omställningslån.

(3) Lån till finansiering av byggande av subventionerade bostäder.

EKSG:s upplåningstransaktioner

Under 1999 bedrev EKSG ingen upplåningsverksamhet med tanke på att EKSG-fördraget snart löper ut.

Verksamheten har varit begränsad till att förvalta de befintliga lånen, som den 31 december 1999 uppgick till 2,4322 miljarder euro (se nedan).

EKSG:s samlade lån per 31 december 1999

(miljoner euro / kurs per den 31.12.99)

>Plats för tabell>

(Miljoner euro)

Amorteringar under 1999: 509,7

Återstående lånebelopp per den 31 december 1999: 2 432,2

EKSG:s övriga verksamhet

Omställningsbidrag

(artikel 56.1 c och artikel 56.2 b i EKSG-fördraget)

Traditionella och kompletterande bidrag

Omställningsbidragen är ett oumbärligt komplement till den industripolitik som Europeiska unionen driver på EKSG-området. Då företag definitivt lägger ner, skär ner eller ställer om sin verksamhet eller då ny teknik eller nya processer införs inom kolindustrin och detta leder till förlorade arbetstillfällen, ser Europeiska unionen - framför allt genom omställnings- och omskolningsinsatser - till att minska de sociala följderna för de berörda arbetstagarna. Unionen deltar alltså i finansieringen av stödformer som främst syftar till att begränsa inkomstbortfallet för de arbetstagare som berörs av åtgärderna.

Bidragen beviljas på de villkor som fastställs i bilaterala överenskommelser och som är beroende av den situation som förmånstagarna befinner sig i, förtidspensionering, arbetslöshet, omplacering eller omskolning.

Det genomsnittliga maxbelopp som beviljas per arbetstagare är 3 000 euro. Alla utbetalningar från EKSG är dock beroende av att den berörda medlemsstaten bidrar med ett minst lika stort belopp.

Utöver detta traditionella system för att bevilja bidrag enligt artikel 56.1 c och 56.2 b i EKSG-fördraget har EKSG dessutom stärkt sina insatser inom kolsektorn.

Kommissionen antog den 25 juni 1997 ett beslut om att för perioden 1998-2000 inrätta ett program för kompletterande sociala insatser som skall åtfölja omstruktureringen inom kolsektorn (sociala åtgärder inom kolsektorn). Med tillämpning av detta beslut har kommissionen utökat gemenskapens samfinansiering av insatser i samband med förtidspensionering, arbetslöshet (inkl. skadestånd vid uppsägning och avgångsvederlag) eller omskolning (ersättning för lönebortfall, flyttbidrag osv.), som berörda gruvarbetare erhåller vid omstruktureringar. De kompletterande stödformer som beviljas inom ramen för de sociala åtgärderna är i genomsnitt högst 4 000 euro per arbetstagare, om dessa förtidspensioneras och 2 000 euro, om arbetstagarna blir arbetslösa eller omskolas.

Då det kompletterande programmet för stålsektorn (sociala åtgärder inom stålsektorn 1993-1995) har löpt ut, har kommissionen inte beviljat några ytterligare anslag utan har endast betalt ut redan beviljade stöd.

I tabellerna i bilagan visas uppdelningen per medlemsstat av antalet förmånstagare samt beviljade anslag under 1999 enligt "traditionella" stödformer och det kompletterande programmet för kolsektorn. Vidare visas för alla program (inkl. det kompletterande programmet för stålsektorn) en sammanräkning av anslagen för de senaste två åren per den 31 december.

Stöd till forskning inom stålindustrin (artikel 55 i EKSG-fördraget)

1. Teknisk forskning och utveckling

Enligt EKSG-programmet för forskning och utveckling (stål) beviljades under 1999 56 miljoner euro till finansiering av forskningsprojekt och pilot- och demonstrations projekt inom ramen för forskningsstöd enligt artikel 55 i EKSG-fördraget.

Kommissionen valde ut och finansierade 72 forskningsprojekt bland 154 inlämnade förslag samt 18 pilot- och demonstrationsprojekt bland 30 mottagna förslag med ansökan om ekonomiskt stöd.

Finansieringen av forskningsprojekten uppgick till 44,53 miljoner euro och finansieringen av pilot- och demonstrationsprojekten till 11,12 miljoner euro.

Det ekonomiska stödet till forskningsprojekten fördelades på följande områden (i %):

- Reduktion av malmer: 12 %, stålverk: 17 %, valsverk: 34 %

- Egenskaper och driftegenskaper: 30 %

- Mätningar och analyser: 7 %

Det ekonomiska stödet till pilot- och demonstrationsprojekt fördelades på följande områden (i %):

- Framställning av gjutjärn och stål: 24 %

- Valsning och behandling av produkter: 42 %, on line-kontroll: 31 %

- Stålkonstruktioner: 3 %

Huvudmålen för dessa projekt är lägre produktionskostnader, förbättring av produkternas kvalitet och driftegenskaper, främjande av stålanvändningen, utökning av stålets användningsområden, anpassning av produktionsförhållandena till miljö skyddskraven, utveckling av nya processer samt försök med nya metoder.

Inom EKSG-programmet för forskning och utveckling kan man även finansiera projekt som har till syfte att förbättra dåliga arbetsplatsförhållanden samt miljön i stålverken. För att uppnå dessa mål finansierade kommissionen bland de 90 utvalda projekten 5 forskningsprojekt och 3 pilot- och demonstrationsprojekt till ett belopp av totalt 4,74 miljoner euro.

2. Kompletterande åtgärder och stödåtgärder

Dessa åtgärder - som gör det möjligt att komplettera eller samordna forskningen - syftar till att öka programmets effektivitet.

Under året anslogs ett belopp på 0,35 miljoner euro till detta.

Två möten anordnades för olika yrkesgrupper: dels om stålforskning och miljöfrågor, dels om utveckling och validering av laserablationsteknik i samarbete med den generiska åtgärden "Mätning och provning" inom det femte ramprogrammet för forskning och teknisk utveckling.

Kommissionen har även bidragit till finansieringen av internationella evenemang. Ett av dessa evenemang ägde rum i Italien på temat rostfritt stål och vid de andra i Tyskland respektive Frankrike diskuterades de senaste rönen inom ståltekniken.

För att dels samordna och utveckla kontakterna mellan forskare, dels främja och uppmuntra spridning av information om EKSG-programmet om forskning och utveckling (stål) finns det numera en hemsida på Internet (http://www.cordis.lu/ecsc-steel/home.html) samt nyhetsbladet Steel RTD Newsletter vars första nummer kom ut i juni 1998.

Stöd till forskning inom kolsektorn (artikel 55 i EKSG-fördraget)

Inom det tekniska forskningsområdet (kol) valdes 35 projekt ut och de erhöll ekonomiska bidrag enligt artikel 55 i EKSG-fördraget. Bidragen uppgick till totalt 27 593 694 euro, och till detta kommer ett belopp på 406 306 euro till spridning av forskningsresultat samt tillhörande kostnader.

Huvudmålen för dessa projekt är ett effektivt miljöskydd, information riktad till allmänheten om kolets betydelse som energikälla, förbättring av kolets konkurrens läge samt ett rationellt utnyttjande av gemenskapens resurser. Av det beviljade stödet på 27 593 694 euro avsattes 12 363 440 euro - dvs. 44,8 % av totalsumman - till forskningsprojekt särskilt inriktade på miljön. Ett belopp på 5 292 240 euro - dvs. 19,2 % av totalbeloppet - tilldelades projekt inriktade på hälsa och säkerhet i gruvorna.

Stödet till de olika forskningsområdena är fördelat enligt följande:

>Plats för tabell>

Genomförande av EKSG:s driftbudget

Under det senaste decenniet ökade EKSG:s budget från 457 miljoner euro år 1989 till som högst 596 miljoner euro år 1993. Därefter minskade budgeten och denna tendens kommer att fortsätta fram till det att EKSG-fördraget löper ut år 2002.

Uppgifter om tillgångar och utgifter anges nedan i fråga om 1999 års budget.

Intäkterna i EKSG:s budget

Den höga myndigheten (kommissionen) har befogenhet att anskaffa de medel som krävs för att fullgöra sitt uppdrag genom att ta ut en avgift på kol- och stålproduktionen.

Kommissionen fastställde emellertid avgiftsnivån till 0 % för 1999, mot bakgrund av att avsättningarna i EKSG:s balansräkning per 31 december 1998 bedömdes vara tillräckliga för att EKSG:s budget skall kunna ligga kvar på en lämplig nivå fram till dess att fördraget löper ut.

De tillgångar som finansierat EKSG-budgeten för 1999 kom från följande källor:

- "Nettosaldot" vid finansiella transaktioner, främst räntan på investeringar, reserver och andra avsättningar som tas upp i EKSG:s balansräkning.

- Annulerade åtaganden som inte kommer att genomföras.

- Böter.

- Diverse tillgångar.

För 1999 är dessa intäkter 80 miljoner, 85 miljoner, 17 miljoner respektive 9 miljoner euro.

Intäkterna i EKSG:s driftbudget uppgick alltså för 1999 till totalt 185 miljoner euro.

Utgifterna i EKSG:s budget

Intäkterna i driftbudgeten är avsedda att täcka de olika utgifter som förutses i EKSG-fördraget.

1. De sociala stöden

I enlighet med artikel 56.1 c och 56.2 b i EKSG-fördraget anslogs 62 miljoner euro under 1999 för stöd till social återanpassning av EKSG-arbetstagare (traditionell återanpassning och de sociala åtgärderna inom stål- och kolsektorn).

Då företag definitivt lägger ner, skär ner eller ställer om sin verksamhet och detta leder till förlorade arbetstillfällen, ser Europeiska unionen - bl.a. genom omställnings- och omskolningsinsatser - till att i enlighet med villkoren i artikel 56 minska de sociala följderna för de berörda arbetstagarna. Unionen deltar även i finansieringen av stödformer som främst syftar till att begränsa inkomstbortfallet för de arbetstagare som berörs av åtgärderna.

Beviljandet av detta bidrag till de sociala stödformerna är beroende av att den berörda medlemsstaten betalar ut ett särskilt bidrag som är minst lika stort som EKSG:s.

De sociala stödformerna tilldelas enligt de regler som fastställs i de bilaterala överenskommelser som ingåtts med medlemsstaterna (förtidspensionering, arbetslöshet, omplacering och omskolning).

2. Stöd till forskning

I enlighet med artikel 55 i EKSG-fördraget avsattes för 1999, 84 miljoner euro, för stöd till teknisk forskning inom kol- och stålsektorn.

Huvudmålet för stödet till stålforskningen (56 miljoner euro) är att minska produktionskostnaderna, förbättra produkternas kvalitet och driftegenskaper, främja stål användningen, utöka stålets användningsområden samt anpassa produktions förhållandena till miljöskyddskraven.

Inom kolforskningens område (28 miljoner euro) gäller huvudmålen att minska tillverkningskostnaderna, öka avkastningen såväl under som ovan jord, förbättra säkerheten och arbetsvillkoren, upprätthålla nya marknader samt i synnerhet förbättra användningen av kol för ett bättre miljöskydd.

3. Avsättning för finansiering av EKSG:s driftbudget

Tillgängliga resurser som inte används under 1999 (34 miljoner euro) kommer att föras till reserverna för att fr.o.m. 2000 användas successivt efter behov i syfte att kompensera att EKSG-avgifterna har fastställts till 0 %.

Genomförande av EKSG:s driftbudget för räkenskapsåret 1999

(miljoner euro)

>Plats för tabell>

Bokslut för EKSG

Bokslut för EKSG

EKSG:s balansräkning, resultaträkning samt dispositionen av resultatet för det räkenskapsår som slutade den 31 december 1999 har överlämnats till kommissionen för godkännande genom det skriftliga förfarandet nr E/830/2000 av den 9 juni 2000. De redovisas i denna finansrapport i den form som de godkändes av kommissionen.

Balansräkning per 31 december 1999

(Belopp i euro) - Före disposition av resultat

Tillgångar

>Plats för tabell>

Balansräkning per 31 december 1999

(Belopp i euro) - Före disposition av resultat

Skulder och eget kapital

>Plats för tabell>

Resultaträkning för räkenskapsåret

som slutar 31 december 1999

(Belopp i euro)

Kostnader

>Plats för tabell>

Resultaträkning för räkenskapsåret

som slutar 31 december 1999

(Belopp i euro)

Intäkter

>Plats för tabell>

Disposition av resultatet för det räkenskapsår

som slutar 31 december 1999

(Belopp i euro)

>Plats för tabell>

NOTER TILL EKSG:S BOKSLUT PER DEN 31 DECEMBER 1999

(Belopp i euro)

1. Bokslutets uppställning

Europeiska kol- och stålgemenskapen (EKSG) inrättades genom fördraget av den 18 april 1951. Enligt detta har EKSG till uppgift att bidra till medlemsstaternas ekonomiska utveckling genom att upprätta en gemensam kol- och stålmarknad. Mot bakgrund av att EKSG-fördraget löper ut den 23 juli 2002 har EKSG-avgiften satts till noll sedan 1998 och in- och utlåningsverksamheten har praktiskt tagit upphört sedan juli 1997 (kommissionens beslut av den 22 juni 1994). Av denna anledning är EKSG:s största källa till kapital nettosaldot från förvaltningen av de olika reserverna och avsättningarna.

Uppställningen av EKSG:s bokslut per 31 december 1999 följer bestämmelserna i rådets båda direktiv 78/660/EEG och 86/635/EEG om årsbokslut och sammanställd redovisning för vissa typer av bolag respektive banker och andra finansiella institut [17].

[17] EGT L 222, 14.8.1978 och EGT L 372, 31.12.1986.

EKSG:s redovisning görs i de valutor som används vid den ekonomiska verksamheten. Beloppen i bokslutet uttrycks i euro.

Följande valutakurser har använts när balansposterna räknades om till euro vid årets slut:

Euroområdet //

Belgisk och luxemburgsk franc // 40,3399

Tysk mark // 1,95583

Portugisisk escudo // 200,482

Fransk franc // 6,55957

Finsk mark // 5,94573

Nederländsk florin // 2,20371

Irländskt pund // 0,787564

Italiensk lira // 1936,27

Österrikisk schilling // 13,76030

Spansk peseta // 166,386

>Plats för tabell>

1.1. För balansräkningen per 31 december 1999 gäller följande fördelning mellan tidigare nämnda valutor och euron (i euro):

>Plats för tabell>

Noter:

Euron intar en betydligt större plats i EKSG:s redovisning än vad som kan avläsas ur ovanstående tabell.

Detta kan förklaras av vissa bokföringsjusteringar, framför allt kvittning av kapitalfordringar och kapitalskulder i olika valutor ("valutaswappar").

Genom denna kvittning av poster på tillgångs- respektive skuldsidan undviker man en onaturligt hög balansomslutning.

Bokföringsjusteringen görs i euro och uppgick 1999 till ett belopp av 193 464 564 euro.

Ett mer rättvisande sätt att beräkna det egentliga betydelsen av euron i EKSG:s redovisning vore att lägga detta belopp till både balansräkningens tillgångs- och skuldsida.

2. Redovisningsprinciper och redovisningsmetoder

Bokslutet är upprättat enligt god redovisningssed.

Räkenskapsårets kostnader och intäkter omräknas till euro enligt den månatliga omräkningskurs som gällde transaktionsdagen.

3. Tillgodohavanden i centralbankerna

Denna post utgör EKSG:s tillgodohavanden hos vissa medlemsstaters centralbanker.

4. Fordringar hos kreditinstitut

4.1. Kapitalräkning eller uppsägningskonto

Den återstående löptiden för dessa transaktioner är fördelad enligt följande:

(euro)

>Plats för tabell>

4.2. Lån

Den återstående löptiden för dessa transaktioner är fördelad enligt följande:

(euro)

>Plats för tabell>

5. Kundfordringar

5.1. Lån

Lån som beviljats kreditinstitut visas i posten "Fordringar hos kreditinstitut " (se not 4).

Övriga lån är fördelade enligt följande:

(euro)

>Plats för tabell>

OBS! Lånen garanteras vanligen av medlemsstaterna, bank- och företagsgarantier eller inteckningar.

5.2. Avgifter

Avgiftssatserna för 1998 och 1999 var 0 % och fordringarna 31 december 1999 gäller alltså tidigare års avgifter.

Före värdekorrigeringar uppgick denna post den 31 december 1999 till 6 061 793 euro (7 488 192 euro den 31 december 1998). Den omfattar bl.a. ett belopp på 5 281 288 euro för rättsförfaranden (5 958 532 euro den 31 december 1998) och ett belopp på 40 833 euro för anstånd gällande stenkolslager (42 261 euro den 31 december 1998).

Enligt ett allmänt beslut från 1972 ges tillfälligt anstånd med betalningen av avgifter för stenkol i lager.

5.3. Böter

Denna post omfattar kommissionens fordringar på de företag som belagts med böter i enlighet med fördragets regler.

Efter värdekorrigeringar uppgår posten till 37 195 283 euro (90 001 060 euro den 31 december 1998).

Denna post motsvarar huvudsakligen två förfaranden.

Kommissionen har ådömt ett antal stålföretag ett bötesbelopp på totalt 104 364 350 euro (beslut 94/215/EKSG [18] av den 16 februari 1994) för att de inte följt konkurrensreglerna när det gäller marknadsföring av stålbalkar. Förstainstansrätten har i sin dom av den 11 mars 1999 reducerat det totala bötesbeloppet med 24 774 000 euro till 79 590 350 euro. Betalningar om 50 631 350 euro har mottagits fram t.o.m. den 31 december 1999. Sju företag har överklagat förstainstansrättens dom.

[18] EGT L 116, 6.5.1994.

Med stöd av artikel 65 i fördraget har kommissionen ådömt flera stålföretag ett bötesbelopp på totalt 27 380 000 euro (beslut 98/247/EKSG [19] av den 21 januari 1998) för samordnade förfaranden vid beräkning av legeringspåslag. Per den 31 december 1999 har totalt14 740 000 euro inbetalts. Två tredjedelar av de berörda företagen har överklagat beslutet till förstainstansrätten.

[19] EGT L 100, 1.4.1998.

5.4. Räntebidrag som skall återbetalas

Denna post visar fordringar på de företag som erhållit lån med räntebidrag där kommissionen har tvingats begära hel eller delvis återbetalning på de räntebidrag som redan utbetalts.

6. Värdepapper

Enligt EKSG:s interna bokföringsregler skall portföljinvesteringar begränsas till obligationer från offentliga emittenter. I samband med ett avtal om skulduppgörelse med en gäldenär i betalningssvårigheter, blev dock EKSG under 1998 undantagsvis ägare till aktier och andra andelar med rörlig avkastning i ett privat företag.

6.1. Värdering

Obligationer, andra värdepapper med fast avkastning samt aktier och andelar värderas antingen till det genomsnittliga anskaffningspriset eller det gällande marknadsvärdet vid räkenskapsårets slut, beroende på vilket som är lägst.

Denna regel gäller inte för värdepapper som anses vara finansiella anläggningstillgångar (se not 6.5).

6.2. Sammanställning

Obligationerna och de övriga värdepappren med fast avkastning är fördelade enligt följande:

(euro)

>Plats för tabell>

(1) EKSG har erhållit dessa aktier och andelar i samband med en skulduppgörelse med en gäldenär som gått i konkurs.

6.3. Förfallodag under 2000

Under 2000 förfaller värdepapper i portföljen enligt följande (i euro):

- Offentliga emittenter: // 189 167 611

- Egna obligationer: // 14 076 656

- Övriga emittenter: // 167 500 363

Totalt: // 370 744 630

6.4. Börsnoterade värdepapper

Aktieportföljen består av börsnoterade värdepapper till ett värde av 1 690 290 303 euro och återstoden är icke börsnoterade värdepapper till ett värde av 77 938 790 euro.

6.5. Finansiella anläggningstillgångar

6.5.1. De finansiella anläggningstillgångarna består av värdepapper som är avsedda att förbli i portföljen fram till den slutliga förfallodagen.

Det rör sig huvudsakligen om korta eller medellånga papper samt EKSG-obligationer som återköpts för att säkerställa upplåningen.

6.5.2. De värdepapper som betraktas som finansiella anläggningstillgångar värderas antingen till det genomsnittliga anskaffningsvärdet eller till värdet vid inlösen, beroende på vilket som är lägst.

Värdet för inlösen av dessa värdepapper understiger det genomsnittliga anskaffningsvärdet med ett sammanlagt belopp av 1 651 618 euro.

6.5.3. De finansiella anläggningstillgångarna fördelar sig enligt följande (euro):

- Offentliga emittenter: // 50 068 146

- Egna obligationer: // 23 359 671

- Övriga emittenter: // 0

Totalt: // 73 427 817

7. Materiella och immateriella tillgångar

(euro)

>Plats för tabell>

Enligt avtal hade Europeiska gemenskapen till en början mot en hyresavgift nyttjanderätten till de olika fastigheter som ägs av EKSG. Detta innebar en förräntning av EKSG:s investerade medel.

I enlighet med dessa nyttjanderättsavtal betalade kommissionen under 1994 och 1995 det resterande skuldbeloppet till EKSG för att EKSG:s äganderätt till fastigheterna skulle kunna överföras till Europeiska gemenskapen.

Överlåtelsen av fastigheten i Windhock slutfördes under 1999.

För EKSG innebär denna transaktion en realisationsvinst på 405 036 euro, dvs. skillnaden mellan överlåtelsepriset (659 832 euro) och det bokförda nettovärdet (254 796 euro) på avyttringsdagen.

Vad gäller de övriga fastigheterna tas erhållna förskott från Europeiska gemenskapen upp i balansräkningens skuldsida till ett totalbelopp av 2 531 228 euro (not 12), i avvaktan på att de behöriga myndigheterna skall avsluta de juridiska formaliteterna i samband med överlåtelsen.

8. Övriga tillgångar

(euro)

>Plats för tabell>

(1) Se not 12

9. Förutbetalda kostnader och upplupna intäkter

(euro)

>Plats för tabell>

10. Skulder till kreditinstitut

Den återstående löptiden för dessa transaktioner är fördelad enligt följande:

(euro)

>Plats för tabell>

11. Skuldebrev

Saknar förfallodag under 2000.

12. Övriga skulder

(euro)

>Plats för tabell>

(1) Se not 8.

(2) Enligt den möjlighet som ges genom beslutet av den 11 juni 1992 har kommissionen under räkenskapsåren 1994 och 1995 på förhand betalat för överlåtelsen av de fastigheter som EKSG ställer till dess förfogande (not 7).

13. Förutbetalda intäkter och upplupna kostnader

(euro)

>Plats för tabell>

14. Avsättningar för risker och kostnader

(euro)

>Plats för tabell>

(1) Sedan en låntagare inte fullgjort sina åtaganden förs inte längre EKSG-emitterade obligationer med långa löptider (förfallodag efter år 2002) och fast avkastning till tillgångsposter med motsvarande ränta. I enlighet med försiktighetsprincipen och mot bakgrund av att EKSG-fördraget löper ut år 2002, har därför en reserv skapats för att helt och hållet täcka ränterisken.

(2) Denna avsättning har gjorts för att täcka kostnader för rådgivning och andra oförutsedda kostnader. Denna risk gäller i första hand det rättsliga området, eftersom EKSG vid sina transaktioner alltmer sällan anlitar nationella ombud som står för alla kostnader i samband med lånetransaktioner.

(3) Denna avsättning har gjorts med de bötesinbetalningar som erhållits i enlighet med beslut 94/215/EKSG av den 16 februari 1994. Den har till syfte att täcka eventuella återbetalningar av inkasserade belopp i händelse av att domstolen skulle bifalla yrkandena från de företag som har överklagat förstainstansrättens dom av den 11 mars 1999 (not 5.3).

(4) Denna avsättning har gjorts med de bötesinbetalningar som erhållits i enlighet med beslut 98/247/EKSG av 21 januari 1998. Den har till syfte att täcka eventuella återbetalningar av inkasserade belopp i händelse av att förstainstansrätten skulle bifalla yrkandena från de företag som har överklagat detta beslut (not 5.3).

15. Åtaganden för EKSG:s driftbudget

Under 1999 har åtagandena för driftbudgeten utvecklats på följande sätt:

(euro)

>Plats för tabell>

16. Avsättning för finansiering av EKSG:s driftbudget

(euro)

>Plats för tabell>

(1) Denna avsättning är avsedd att täcka eventuella skillnader mellan utgifter och intäkter som uppkommit inom ramen för verksamheten under räkenskapsåret.

(2) Denna avsättning är gjord av budgetmyndigheten inom ramen för godkännandet av EKSG:s driftbudget 1998. Den ingår som ett led i avskaffandet av avgifterna fr.o.m. 1998 och är nödvändig för regelbunden finansiering av kommande driftbudgetar fram till år 2002.

(3) Böter och räntebidrag för vilka återbetalning har krävts räknas inte som EKSG:s tillgångar förrän de verkligen har inbetalts. Böter som förelagts och räntebidrag för vilka återbetalning har krävts men ännu ej inkasserats , har därför förts till reserven.

17. Avsättningar för stora exponeringar

Mot bakgrund av att EKSG-fördraget löper ut år 2002 och den gradvisa minskningen av utestående lån ökar riskkoncentrationen på vissa stora lån mycket (dessa stora exponeringar har definierats i enlighet med direktiv 92/121/EEG av den 21 december 1992 om övervakning och kontroll av kreditinstituts stora exponeringar).

Avsättningen för stora exponeringar gäller lån utan första gradens säkerhet och som överstiger 25 % EKSG:s eget kapital.

Den avser särskilt att täcka riskkoncentrationen vid eventuella betalningssvårigheter.

Beräknat utifrån utestående stora exponeringar per 31 december 1999 uppgår denna avsättning enligt rekommendationer från en grupp internationella experter till 18 miljoner euro.

18. Reserver

(euro)

>Plats för tabell>

Garantifonden är avsedd att täcka in- och utlåningstransaktioner. Efter en tilldelning på 23 miljoner euro uppgår garantifonden till 553 miljoner euro per 31 december 1999. Denna förstärkning av garantifonden görs mot bakgrund av att EKSG-fördraget snart löper ut.

Den 11 september 1996 bekräftade kommissionen att reserverna till 100 % skall motsvara de utestående lånen utan säkerhet från en medlemsstat efter den 23 juli 2002. Detta innebär att reserverna (garantifonden och reserver) successivt måste öka till i storleksordningen 720 miljoner euro.

Eftersom de utestående lånen kontinuerligt fortsätter att sjunka fram till och efter den 23 juli 2002 och garantifonden ökar, kommer detta att medföra att kapitaltäckningsgraden går från de 14-16 % som fastställdes för fortsatt verksamhet och rör sig mot 100 %.

Kapitaltäckningsgraden ökade från 33 % per 31 december 1998 till 38 % per den 31 december 1999.

Specialfonden är avsedd att bevilja lån från EKSG:s eget kapital för att finansiera subventionerade bostäder.

Den f.d. pensionsfonden omfattade före den 5 mars 1968 alla EKSG:s pensionsåtaganden. Från och med detta datum övertog medlemsstaterna ansvaret för tjänstemännens pensionsutbetalningar genom den allmänna budgeten. Denna fond används nu för att finansiera bostadslån till Europeiska gemenskapens tjänstemän. Den har även använts för att bevilja särskilda lån till stål- och kolindustrin.

19. Analys av räkenskapsårets resultat

I sin helhet påverkas EKSG:s resultat både av resultatet från sådan verksamhet som inte behandlas i budgeten (in- och utlåning, investeringar, växelkursförändringar) och av utfallet av EKSG:s driftbudget.

19.1. Transaktioner som inte behandlas i budgeten

(euro)

>Plats för tabell>

(1) not 14

(2) not 17

(3) Under 1999 års räkenskapsår har växelkurserna ändrats så att en vinst uppstått för danska kronor, engelska pund, svenska kronor och japanska yen på 16 946 242 euro, vilken motsvaras av en avsättning till uppskrivningsfonden.

(4) I enlighet med den förändrade redovisningsmetod som började tillämpas den 31 december 1992 har intäkterna under räkenskapsåret 1999 avsatts till finansieringen av driftbudgeten 1999 (Nettosaldo, not 19.2).

19.2. Utfall av EKSG:s driftbudget

(euro)

>Plats för tabell>

19.3. Redovisning av räkenskapsårets resultat

(euro)

>Plats för tabell>

20. Räntor och liknande utgifter

(euro)

>Plats för tabell>

21. Administrationskostnader

Ett schablonbelopp på 5 miljoner euro har betalats till Europeiska kommissionens allmänna budget för att täcka EKSG:s administrationskostnader.

22. Övriga driftkostnader

(euro)

>Plats för tabell>

23. Upplupna räntor och liknande intäkter

(euro)

>Plats för tabell>

24. Övriga rörelseintäkter

(euro)

>Plats för tabell>

25. Intäkter i samband med EKSG:s driftbudget

(euro)

>Plats för tabell>

(1) Enligt fördraget har EKSG befogenhet att ta ut en avgift på kol- och stålproduktionen från företag inom gemenskapen. Avgiften beräknas på grundval av medeltalet för de olika produkterna. Under åren 1980-1990 låg avgiftsnivån på 0,31 %, för 1991 på 0,29 %, för 1992 på 0,27 %, för 1993 på 0,25 %, för 1994 på 0,23 %, för 1995 på 0,21 %, för 1996 på 0,19 % samt för 1997 på 0,17 %. Europeiska kommissionen har fastställt nivån för 1998 och 1999 till 0 %.

(2) Posten omfattar intäkter från böter som förelagts av kommissionen i enlighet med artiklarna 58 och 65 i EKSG-fördraget samt förseningsavgifter.

(3) Denna post omfattar intäkter från återbetalade räntebidrag som kommissionen har varit tvungen att begära tillbaka.

26. Åtaganden utanför balansräkningen

26.1. Mottagna åtaganden

(euro)

>Plats för tabell>

26.2. Åtaganden mot tredje man

(euro)

>Plats för tabell>

27. Finansieringsanalys för det räkenskapsår som slutar den 31 december 1999

(miljoner euro)

>Plats för tabell>

Rapport från Europeiska revisionsrätten

Bilagor

Fördelning av utestående lån efter ställda garantier

Lån betalda ur fonder med upplånade medel

Fördelning efter ställda garantier per land

Utestående belopp per den 31 december 1999

(miljoner euro)

>Plats för tabell>

(1) Lån där största delen beviljats finansinstitut för vidareöverföring till betalningsmottagarna.

Lån ur eget kapital

Fördelning efter ställda garantier per land

Utestående belopp per den 31 december 1999

(miljoner euro)

>Plats för tabell>

(1) Lån där största delen beviljats finansinstitut för vidareöverföring till betalningsmottagarna.

Konsoliderad skuld per den 31 december 1999

(Miljoner euro)

>Plats för tabell>

Huvudvariabler avseende utestående lån

(Värde i euro per den 31 december 1999) Instrument: EKSG

>Plats för tabell>

1997 4,81 5 ATS 49 512 000 49 512 000

Totalt ATS 49 512 000 49 512 000 3 598 177

1995 6,67 5 BEF 280 850 000 248 050 000

1996 5,67 5 238 630 000 238 630 000

1997 4,957 5 786 164 000 786 164 000

Totalt BEF 1 305 644 000 1 272 844 000 31 552 979

1989 6,25 13 CHF 3 000 000 900 000

Totalt CHF 3 000 000 900 000 560 713

1985 7,3 15 DEM 12 000 000 1 200 000

1985 7,43 15 9 540 000 1 060 000

1986 7 15 17 500 000 3 500 000

1987 6,6 15 7 700 000 2 310 000

1987 6,73 15 9 100 000 2 730 000

1987 6,55 15 11 000 000 3 300 000

1988 6,72 13 2 250 000 562 500

1988 6,85 14 8 200 000 2 460 000

1989 7,25 13 2 400 000 720 000

1989 7,4 12 5 800 000 1 160 000

1990 9,16 15 2 700 000 1 620 000

1990 9 15 1 200 000 720 000

1990 3,51 10 35 000 000 7 000 000

1990 2,91375 10 51 400 000 10 080 000

1991 3,09825 10 29 600 000 11 840 000

1991 8,25 10 98 000 000 98 000 000

1991 3,55188 10 35 700 000 14 280 000

1991 3,5025 10 54 000 000 21 600 000

1991 8,93 10 7 000 000 1 750 000

1991 3,46625 10 18 300 000 7 320 000

1992 8,14 8 33 000 000 8 148 507

1992 8,34 15 2 300 000 1 840 000

1992 7,75 10 100 000 000 100 000 000

1992 3,5025 15 11 000 000 8 800 000

1992 2,93813 10 39 600 000 23 760 000

1992 3,5025 10 70 900 000 40 800 000

>Plats för tabell>

1992 3,06938 10 DEM 24 400 000 14 640 000

1992 3,4 10 57 400 000 14 940 000

1992 3,11875 15 11 900 000 9 520 000

1993 6,09 8 13 900 000 6 950 000

1993 3,55 10 18 200 000 14 560 000

1993 3,49625 8 14 550 000 6 514 235

1993 6,75 15 1 000 000 900 000

1993 7,08 15 1 750 000 1 575 000

1993 3,11 10 57 300 000 17 527 200

1993 6,64 15 1 185 000 1 066 500

1993 6,39 15 1 355 000 1 219 500

1993 3,45863 10 20 000 000 16 000 000

1994 3,45863 8 10 080 000 7 560 000

1994 3,54125 7 13 300 000 6 650 000

1994 3,48313 7 3 980 000 1 990 000

1995 7,42 7 79 700 000 47 820 000

1995 6,58 5 69 027 000 69 027 000

1995 5,4175 6 24 600 000 12 300 000

1995 5,22 6 8 000 000 4 000 000

1995 3,5025 7 15 600 000 11 700 000

1995 2,81375 7 14 000 000 10 500 000

1995 5,88 5 36 000 000 36 000 000

1995 5,78 6 20 100 000 10 050 000

1996 5,45 6 21 400 000 16 050 000

1996 5,02 5 18 210 000 18 210 000

1996 4,6 5 20 100 000 13 400 000

1996 5,75 5 27 721 000 27 721 000

1996 5,3 5 21 493 000 21 493 000

1996 5 5 16 500 000 11 000 000

1997 4,895 5 67 000 000 67 000 000

1997 4,83 5 80 597 000 80 597 000

1997 3,45563 5 21 270 000 21 270 000

1997 4,5775 5 75 000 000 75 000 000

1997 3,35 5 8 000 000 8 000 000

Totalt DEM 1 569 808 000 1 059 311 442 541 617 340

>Plats för tabell>

1992 12,9 10 ESP 350 000 000 131 250 000

1993 9,75 7 60 000 000 12 000 000

1994 3,06938 7 675 000 000 168 750 000

1995 2,96875 5 277 000 000 55 400 000

1995 2,84375 5 2 837 000 000 2 837 000 000

1996 3,469 5 110 000 000 33 000 000

1996 3,454 5 245 000 000 98 000 000

1996 8,12 5 2 000 000 000 2 000 000 000

1996 8,12 5 2 390 000 000 2 390 000 000

1997 3,453 5 485 000 000 404 175 000

Totalt ESP 9 429 000 000 8 129 575 000 48 859 730

1992 9,7 10 23 600 000 14 160 000

1992 3,252 20 300 000 000 300 000 000

1993 7 10 1 500 000 000 1 500 000 000

1993 5,75 8 890 000 000 890 000 000

1995 6,79 5 30 200 000 30 200 000

1995 6,53 5 58 450 000 58 450 000

1996 5,637 5 19 880 000 19 880 000

1996 5,941 5 22 620 000 22 620 000

1997 4,9 5 151 315 000 151 315 000

Totalt FRF 2 996 065 000 2 986 625 000 455 308 046

>Plats för tabell>

1990 11,875 19 GBP 60 000 000 60 000 000

1992 9,875 25 50 000 000 17 220 000

1992 9,875 25 30 000 000 30 000 000

1993 7,565 8 9 088 750 3 794 688

1993 9,875 24 20 000 000 20 000 000

1994 8,98 8 2 668 000 2 001 000

1994 6,875 25 50 000 000 35 261 000

1994 8,9375 25 47 000 000 47 000 000

1994 8,84 6 600 000 600 000

1994 6,15 8 12 842 400 9 631 800

1994 8,68 8 7 893 500 5 920 125

1995 5,55719 5 20 500 000 20 500 000

1995 7,51 5 6 900 000 6 900 000

1995 5,62 6 16 000 000 16 000 000

1995 7,574 5 8 400 000 8 400 000

1995 6,28563 5 8 000 000 8 000 000

1995 8,035 5 10 700 000 10 700 000

1995 7,875 5 1 465 000 1 465 000

1995 8,9 5 11 400 000 11 400 000

1996 7,16 5 5 800 000 5 800 000

1996 5,45938 5 1 600 000 1 600 000

1996 7,86 5 5 400 000 5 400 000

1996 7,49 5 10 000 000 10 000 000

1996 5,54578 5 1 790 000 1 790 000

1996 6,13843 5 1 600 000 1 600 000

1996 7,47 5 8 000 000 8 000 000

1996 6,19719 5 3 000 000 3 000 000

1997 6,01375 5 4 180 000 4 180 000

1997 7,215 5 13 972 500 13 972 500

1997 5,57297 5 675 000 675 000

1997 7,54 5 32 536 290 32 536 290

Totalt GBP 462 011 440 403 347 403 648 781 411

>Plats för tabell>

1990 2,9375 10 ITL 24 600 000 000 4 745 000 000

1990 3,35 10 19 500 000 000 3 785 000 000

1990 3,5 10 15 600 000 000 3 120 000 000

1991 2,6 10 17 500 000 000 6 750 000 000

1991 3,4375 10 39 100 000 000 15 200 000 000

1991 3,5 10 23 250 000 000 7 433 000 000

1991 3,375 10 5 850 000 000 2 273 000 000

1992 2,875 10 18 500 000 000 11 100 000 000

1992 3,0625 15 9 000 000 000 7 200 000 000

1992 3,3125 10 34 800 000 000 6 180 000 000

1992 3 10 20 800 000 000 11 880 000 000

1992 3,504 10 45 950 000 000 26 070 000 000

1993 3,455 10 15 600 000 000 12 480 000 000

1993 3,55 10 19 700 000 000 11 210 000 000

1993 3,49625 8 11 600 000 000 5 050 000 000

1993 3,54125 8 12 840 000 000 6 420 000 000

1993 3,11 10 52 600 000 000 9 880 000 000

1994 3,455 8 9 930 000 000 7 447 500 000

1994 3,48313 7 4 000 000 000 2 000 000 000

1994 3,54125 7 13 090 000 000 6 545 000 000

1995 3,55688 6 21 000 000 000 10 500 000 000

1995 3,5025 7 14 800 000 000 11 100 000 000

1995 3,48375 6 42 540 000 000 21 270 000 000

1995 2,84375 7 16 440 000 000 12 330 000 000

1996 3,03813 5 12 500 000 000 12 500 000 000

1996 3,48313 5 23 700 000 000 15 800 000 000

1996 3,11875 6 31 520 000 000 23 640 000 000

1996 3,46563 5 23 280 000 000 15 520 000 000

1996 3,45863 5 10 000 000 000 6 666 666 667

1997 3,45563 5 44 370 000 000 44 370 000 000

Totalt ITL 653 960 000 000 340 465 166 667 175 835 584

1994 0,1625 7 JPY 11 200 000 000 11 200 000 000

Totalt JPY 11 200 000 000 11 200 000 000 109 023 654

>Plats för tabell>

1995 6,3 5 LUF 363 000 000 175 000 000

1996 5,375 6 1 400 000 000 1 400 000 000

1997 4,75 5 275 000 000 275 000 000

1997 4,75 5 2 800 000 000 2 800 000 000

Totalt LUF 4 838 000 000 4 650 000 000 115 270 489

1986 7,375 15 NLG 15 000 000 2 000 000

1986 7,375 15 3 000 000 400 000

1987 6,71 14 13 400 000 1 916 000

Totalt NLG 31 400 000 4 316 000 1 958 515

1995 2,94125 7 PTE 2 000 000 000 2 000 000 000

1997 3,6018 5 16 300 000 000 16 300 000 000

1997 0 5 8 450 000 000 8 450 000 000

Totalt PTE 26 750 000 000 26 750 000 000 133 428 437

1991 6,1225 10 USD 55 500 000 55 500 000

1993 6,375 15 100 000 000 100 000 000

1996 6,2 6 19 500 000 11 700 000

Totalt USD 175 000 000 167 200 000 166 434 402

Totalsumma i euro 2 432 229 477

Verksamhet med anknytning till EKSG:s driftbudget

Traditionella omställningsbidrag [artikel 56.1 c och 56.2 b]

(Återstående belopp täckta av avsättningar)

>Plats för tabell>

Traditionella omställningsbidrag [artikel 56.1 c och 56.2 b]

(nya anslag och antal mottagare 1999)

>Plats för tabell>

Omställningsbidrag - Sociala åtgärder avseende stålsektorn

(Återstående belopp täckta av avsättningar)

>Plats för tabell>

Omställningsbidrag - Rechar-programmet och sociala åtgärder avseende kolsektorn

(Återstående belopp täckta av avsättningar)

>Plats för tabell>

Omställningsbidrag - Sociala åtgärder avseende kolsektorn

(nya anslag och antal mottagare under 1999)

>Plats för tabell>