1.Inledning

I sina politiska riktlinjer har kommissionen åtagit sig att arbeta för en mer integrerad och rättvis inre marknad. EU har inrättat och garanterar en välfungerande inre marknad som bygger på en social marknadsekonomi med hög konkurrenskraft där full sysselsättning och sociala framsteg eftersträvas.

I detta sammanhang och i överensstämmelse med kommissionens arbetsprogram för 2016 antog kommissionen den 8 mars 2016 ett förslag till en riktad översyn av direktiv 96/71/EG om utstationering av arbetstagare. Orsakerna till detta och till de politiska valen i förslaget anges i motiveringen, skälen till direktiv och i den konsekvensbedömning som åtföljer förslaget.

I korthet är syftet med detta förslag att se till att genomförandet av friheten att tillhandahålla tjänster i unionen förverkligas under förhållanden som garanterar lika villkor för företag och respekt för arbetstagares rättigheter. Kommissionen anser 20 år efter antagandet att direktiv 96/71/EG inte längre säkerställer dessa villkor mot bakgrund av de rådande ekonomiska och sociala förhållandena i medlemsstaterna. Därför lade kommissionen fram ett lagförslag som syftar till att åtgärda de specifika problem som identifierats genom ett begränsat antal riktade ändringar av direktiv 96/71/EG.

Enligt protokoll nr 2 till fördragen om tillämpningen av subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna får de nationella parlamenten lämna in motiverade yttranden om de anser att ett lagförslag inte är förenligt med subsidiaritetsprincipen. Om antalet motiverade yttranden från de nationella parlamenten utgör minst en tredjedel av det totala antal röster som tilldelats dem, måste kommissionen ompröva förslaget. På grundval av denna omprövning kan kommissionen besluta huruvida förslaget ska vidhållas, ändras eller dras tillbaka, och den måste motivera beslutet.

Inom den tidsfrist som fastställs i artikel 6 i protokoll nr 2 lämnade fjorton av de nationella parlamentens kammare in motiverade yttranden till kommissionen om att kommissionens förslag som lades fram den 8 mars 2016 inte överensstämmer med subsidiaritetsprincipen. Detta aktiverade det förfarande som föreskrivs i artikel 7.2 i protokollet. Syftet med det här meddelandet är att bemöta dessa frågor avseende subsidiaritetsprincipen.

I detta sammanhang vill kommissionen erinra om att en av dess prioriteringar är att stärka banden och skapa ett nytt partnerskap med de nationella parlamenten som ett sätt att föra EU närmare medborgarna. Kommissionen anser att det är mycket viktigt att få fördjupad landsspecifik kunskap och bygga upp ömsesidig förståelse och effektiva kommunikationskanaler mellan den nationella och den europeiska nivån.

2.Förfarande

Förfarandet i artikel 7.2 i protokoll nr 2 är enbart inriktat på subsidiaritetsprincipen enligt artikel 5.3 i fördraget om Europeiska unionen (EU-fördraget). I de motiverade yttranden som avses i artikel 6 i protokoll nr 2 måste de nationella parlamenten därför ange varför de anser att ett utkast till lagstiftningsakt inte är förenligt med principen.

Inom den tidsfrist som anges i artikel 6 i protokoll nr 2 hade fjorton kammare från elva medlemsstater lämnat in motiverade yttranden, vilket aktiverade förfarandet i artikel 7.2 i protokoll nr 2. Kamrarna är följande (antal röster inom parentes): Rumänska deputeradekammaren (1), rumänska senaten (1), tjeckiska deputeradekammaren (1), tjeckiska senaten (1), polska Sejmen (1), polska senaten (1), litauiska Seimas (2), danska Folketinget (2), kroatiska parlamentet (2), lettiska Saeima (2), bulgariska nationalförsamlingen (2), ungerska nationalförsamlingen (2), estniska parlamentet (2) och slovakiska nationalrådet (2). Dessa motiverade yttranden utgör 22 röster.

Dessutom lämnade sex nationella parlament (Spaniens Cortes Generales, Italiens Camera dei Deputati, Portugals Assembleia da República, Förenade kungarikets House of Commons, Frankrikes Sénat och Italiens Senato della Repubblica) in yttranden inom ramen för den politiska dialogen. Dessa yttranden gällde främst förslagets förenlighet med subsidiaritetsprincipen.

Kommissionen bekräftade offentligt aktiveringen av förfarandet i artikel 7.2 i protokoll nr 2 den 11 maj 2016, det vill säga dagen efter det att den tidsfrist som fastställs i artikel 6 i protokoll nr 2 gått ut.

För att säkerställa att de nationella parlamenten har en stark röst i EU:s beslutsprocess analyserade kommissionen noggrant de motiverade yttrandena. Innan kommissionen drog några slutsatser hade den direktkontakt med de nationella parlamenten, särskilt vid Cosacs sammanträden den 13 juni 2016, då ett preliminärt utbyte inriktades på förfarandemässiga aspekter, och den 11 juli 2016, då man förde konkreta diskussioner inom ramen för en bredare debatt om EU:s sociala dimension.

3.Kommissionens förslag till direktiv om ändring av direktivet om utstationering av arbetstagare

Kommissionens förslag av den 8 mars 2016 till ett direktiv om ändring av 1996 års direktiv om utstationering av arbetstagare bygger på en rättslig grund för den inre marknaden, det vill säga artiklarna 53.1 och 62 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget). Utstationering är per definition gränsöverskridande. All utstationering påverkar minst två medlemsstater. Bestämmelserna om utstationering ger ovillkorligen upphov till rättigheter och skyldigheter mellan personer i olika medlemsstater, det vill säga mellan en arbetsgivare i ursprungsmedlemsstaten och en arbetstagare som tillfälligt vistas i en annan medlemsstat. Under särskilda omständigheter kan tjänstemottagaren i den senare medlemsstaten dessutom hållas solidariskt ansvarig.

Utstationeringen av arbetstagare spelar därför en viktig roll för den inre marknaden, särskilt när det gäller gränsöverskridande tillhandahållande av tjänster. Kommissionen strävar efter att stärka den inre marknaden, vilket bland annat innebär att man måste göra det lättare att utnyttja friheten att tillhandahålla tjänster i allmänhet och friheten att tillhandahålla tjänster för företag som utstationerar arbetstagare i synnerhet. Detta är endast möjligt om den rättsliga ram inom vilken utstationering sker har tydliga, rättvisa och verkställbara regler.

Kommissionens förslag innebär följande tre viktiga ändringar av 1996 års direktiv:

– För det första innebär förslaget att alla tvingande regler om lön i värdmedlemsstaten ska gälla för arbetstagare som utstationerats till den medlemsstaten. Lagstadgade regler eller allmängiltiga kollektivavtal blir obligatoriska för utstationerade arbetstagare i samtliga ekonomiska sektorer. Om medlemsstaterna i enlighet med sina egna nationella regler och rutiner kräver att företag endast lägger ut på entreprenad till företag som ger arbetstagare samma lönevillkor som gäller för huvudentreprenören, ger förslaget medlemsstaterna möjlighet att tillämpa sådana regler på samma sätt för företag som utstationerar arbetstagare på deras territorium.