SV Europeiska unionens officiella tidning C 54/24

Yttrande från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om ”Förbindelserna mellan EU och Ryssland”

(initiativyttrande)

(2011/C 54/05)

Föredragande: Ivan VOLEŠ

Vid sin plenarsession den 17–18 februari 2010 beslutade Europeiska ekonomiska och sociala kommittén att i enlighet med artikel 29.2 i arbetsordningen utarbeta ett initiativyttrande om

”Förbindelserna mellan EU och Ryssland”.

Facksektionen för yttre förbindelser, som svarat för kommitténs beredning av ärendet, antog sitt yttrande den 23 november 2010.

Vid sin 467:e plenarsession den 8–9 December 2010 9 december (sammanträdet den 9 december) antog Europeiska ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 195 röster för, inga röster emot och 8 nedlagda röster.

1. Rekommendationer

1.1 EESK välkomnar det gemensamma uttalande om partnerskap för modernisering som antogs vid toppmötet mellan EU och Ryssland i Rostov-na-Donu (31 maj–1 juni 2010). Det innehåller en uppmaning till civilsamhället att genom förbättrad dialog främja sitt deltagande i samarbetet mellan EU och Ryssland. Förbindelserna mellan EU och Ryssland är strategiskt viktiga för båda sidor och bör grundas på ömsesidigt förtroende. EU:s och Rysslands civilsamhällen bör samarbeta och bidra till genomförandet av initiativet ”partnerskap för modernisering”. Kommittén är beredd att aktivt bidra till detta.

1.2 Vad gäller de ”gemensamma områdena5” stöder EESK den nuvarande strukturen men ser gärna att civilsamhället på båda sidorna involveras mer och kommer med åsikter och initiativ inom olika verksamhetsområden.

1.3 EESK föreslår att man involverar fler relevanta intressenter i dialogen om ekonomiska förbindelser och handelsförbindelser samt att man överväger att inrätta ett brett och representativt forum för näringslivsförbindelser mellan EU och Ryssland.

1.4 EESK stöder strävan att påskynda förhandlingarna om förenkling och liberalisering av viseringsreglerna.

1.5 Fler icke-statliga aktörer bör involveras i samråden om mänskliga rättigheter mellan EU och Ryssland. Kommittén är beredd att ansluta sig till denna plattform.

1.6 Det bör finnas fler plattformar där organisationer inom EU:s och Rysslands civilsamhällen kan bidra till att förbindelserna mellan parterna följs upp och bevakas. Forumet för det civila samhället i EU och Ryssland skulle i likhet med forumet för det civila samhället i det östliga partnerskapet kunna vara ett sådant verktyg.

1.7 EESK föreslår ökade kontakter mellan människor, utbyten på utbildningsområdet samt interkulturell dialog som verktyg för att ömsesidigt öka förståelsen och förtroendet.

1.8 Medlemsstaternas hållning gentemot Ryssland bör samordnas mer, så att EU står enat, både med ambitiösa och realistiska mål och med tillräcklig flexibilitet.

1.9 EESK anser att Rysslands medlemskap i Världshandelsorganisationen är mycket viktigt. Kommittén stöder helt och fullt denna process och önskar att den fullbordas snarast möjligt.

1.10 EU bör se över reglerna för ekonomiskt stöd till icke-statliga organisationer genom det europeiska instrumentet för främjande av demokrati och mänskliga rättigheter, vars höga krav på medfinansiering hindrar många ryska icke-statliga organisationer från att utnyttja dessa bidrag.

1.11 EESK rekommenderar att man försöker involvera Ryssland i stora regionala projekt som ska diskuteras med länder i det östliga partnerskapet, särskilt på områdena miljö, folkhälsa, transporter och energieffektivitet. Det ryska civilsamhället bör bjudas in till möten i anslutning till de olika plattformarna i forumet för det civila samhället inom det östliga partnerskapet, där denna typ av projekt av gemensamt intresse för EU, det östliga partnerskapet och Ryssland kan diskuteras. Ett starkare engagemang från civilsamhället i genomförandet av den nordliga dimensionen, Östersjöstrategin, Svarta havssynergin och andra relevanta initiativ rekommenderas också.

1.12 EESK upprepar sitt förslag att inkludera inrättandet av ett gemensamt organ för det civila samhället i EU och Ryssland i det kommande avtalet.

1.13 EESK kommer att inrätta en kontaktgrupp som ska ägna sig åt förbindelserna mellan EU och Ryssland och kommittén kommer att fortsätta utveckla sin samverkan med Rysslands medborgarkammare. Vi kommer också att föreslå att andra organisationer i det civila samhället, som inte är företrädda i Rysslands medborgarkammare, deltar mer i den gemensamma verksamheten.

2. Förbindelserna mellan EU och Ryssland i dagsläget

2.1 Förbindelserna mellan EU och Ryssland har haft sina upp- och nedgångsperioder under de senaste två decennierna. Den militära konflikten mellan Ryssland och Georgien i augusti 2008 och tvisten mellan Ryssland och Ukraina i januari 2009 har inverkat negativt på förbindelserna. Båda sidorna har dock kontinuerligt försökt bryta dödläget. Det huvudsakliga målet med detta yttrande är att lägga fram EESK:s rekommendationer för hur förbindelserna mellan EU och Ryssland kan förbättras och hur de båda parternas civilsamhälle kan bidra till detta.

2.2 Förhandlingar om ett nytt bilateralt avtal mellan EU och Ryssland, som ska ersätta 1994 års avtal om partnerskap och samarbete, presenterades i Chanty-Mansijsk i juni 2008 och inleddes formellt i juli 2008. De båda parterna hade under förhandlingarna olika uppfattning om det nya avtalets karaktär. EU vill sluta ett genomgripande och detaljerat strategiskt avtal medan Ryssland föredrar ett grundläggande avtal med en politisk ram som följs upp med detaljerade sektorsavtal för de sektorer som omfattas av Rysslands intressen (1).

2.3 Den 12:e förhandlingsomgången mellan EU och Ryssland, där man tog upp arbetsgrupperna för de gemensamma områdena, inleddes i mitten av november 2010. Europeiska kommissionen betraktar de senaste resultaten från förhandlingarna med försiktig optimism, även om det fortfarande är för tidigt att avgöra när förhandlingarna om det nya avtalet kan slutföras.

2.4 De långsamma framstegen i förhandlingarna om ett nytt avtal återspeglar de båda parternas olika syn på de ömsesidiga förbindelserna. EU stöder en komplex samhällelig, politisk och ekonomisk modernisering i linje med EU:s regelverk och institutioner. Ryssland å andra sidan vill betraktas som en självständig global maktfaktor med sin egen syn på demokrati, mänskliga rättigheter och ekonomiska och säkerhetsrelaterade intressen (2). För att kunna hålla den linjen utnyttjar Ryssland alla tillgängliga medel, såsom tillgång på naturgas och olja, kärnvapenkapacitet, rymdprogram, samt landets ställning inom internationella organisationer som FN:s säkerhetsråd, Shanghai Cooperation Organisation, OSS och G20. Dessa ambitioners internationella genomslagskraft begränsas dock av att de socioekonomiska förhållandena i Ryssland i dagsläget är så pass bräckliga (3).

2.5 EU och Ryssland har mycket olika syn på hur den europeiska säkerhetsstrukturen skulle kunna ändras. Ryssland eftersträvar en ändrad europeisk säkerhetsstruktur, vilket återspeglades i det ryska förslaget om att sluta en ny europeisk säkerhetspakt som lades fram av president Dmitrij Medvedev i juni 2008.

2.6 Stora meningsskiljaktigheter finns också på området energitrygghet. I egenskap av EU:s huvudleverantör av naturgas och olja vill Ryssland ha särskilda villkor som skulle innefatta förmånsbehandling av landets energiföretag och deras tillgång till EU:s marknad, samt ett erkännande av Rysslands särskilda ställning och intressen i Vitrysslands och Ukrainas energisektorer (4). Ryssland drog sig ur energistadgefördraget i augusti 2009, EU ser energistadgefördraget som en grund för fortsatt avreglering av unionens energimarknad, inklusive dess öppenhet för ryska energiföretag. President Medvedevs nyligen presenterade initiativ om ett nytt globalt energitrygghetsfördrag som skulle ersätta energistadgefördraget lades inte fram exklusivt för EU utan för medlemsstaterna i G20, trots att EU fortfarande är Rysslands huvudsakliga handelspartner på energiområdet.

2.7 Ryssland försöker hantera sina intressen gentemot EU genom att utveckla särskilda relationer med traditionella europeiska ”stormakter”. EU-medlemsstaterna har sina egna bilaterala förbindelser med Ryssland som speglar deras traditioner och intressen, men det är viktigt att de strävar efter en större samordning av sina ståndpunkter och av sin verksamhet när det gäller att utarbeta en övergripande EU-politik gentemot Ryssland. Det nya Lissabonfördraget stärkte EU:s gemensamma utrikes- och säkerhetspolitik och gav EU nya befogenheter när det gäller energitrygghet.

2.8 Ryssland och EU är dessutom oeniga om det östliga partnerskapet, eftersom Ryssland ser detta som ett försök från EU:s sida att vidga sin intressesfär. EU betraktar dock det östliga partnerskapet som ett sätt att dela sina gemensamma värderingar och normer med sina östliga grannar, eftersom införlivandet av dessa medför ekonomisk och social modernisering i öst och främjar säkerhet och stabilitet i hela Europa.

2.9 Samarbetet mellan EU och Ryssland har påtagligt förbättrats i samband med den gemensamma politiken för EU, Ryssland, Norge, Island och den nordliga dimensionen. Konkreta resultat har uppnåtts i partnerskapsprojekt på områdena miljö, folkhälsa, kultur, transport och infrastruktur. EESK har kontinuerligt bidragit till genomförandet av politiken och framhållit vikten av civilsamhällets deltagande i sitt yttrande om den nordliga dimensionen (5).

2.10 Trots de ovannämnda missförstånden och svårigheterna finns det i EU och i Ryssland en allmän gemensam insikt om de bilaterala förbindelsernas strategiska betydelse. Den politiska viljan att främja de bilaterala förbindelserna framgår tydligt av slutsatserna från toppmötet mellan EU och Ryssland i Rostov-na-Donu (31 maj–1 juni 2010), inklusive det gemensamma uttalandet om initiativet partnerskap för modernisering (6).

3. Lärdomar från de gemensamma områdena

3.1 Allmänna slutsatser

3.1.1 Den institutionaliserade dialogen inom ramen för de gemensamma områdena (7) innebar den mest intensiva dialog EU någonsin har haft i sina yttre förbindelser med något tredjeland. Inför förhandlingarna om det kommande avtalet mellan EU och Ryssland bör följande lärdomar dras om det aktuella samarbetet inom EU:s och Rysslands gemensamma områden (8).

— Strukturen med de gemensamma områdena är en vältetablerad institutionell ram för att upprätthålla en bred politisk och sektorsrelaterad dialog mellan EU och Ryssland, och denna struktur bör bevaras.

— Även om det finns flera glädjande exempel på framsteg i sektoriella frågor har de gemensamma områdena gett ganska blygsamma resultat i förhållande till vad båda sidor ursprungligen hade hoppats på.

— För att förbättra dialogen och samarbetet krävs mer politisk viljestyrka, ömsesidigt förtroende och förmåga på båda sidor att komma överens om villkor och värderingar, inklusive ömsesidigt överenskomna standarder.

3.2 Det gemensamma ekonomiska området

3.2.1 EU:s målsättning med inrättandet av det gemensamma ekonomiska området var att skapa en öppen och integrerad marknad mellan EU och Ryssland. Utvecklingen mot detta mål har gått långsamt och ett frihandelsområde tycks i dag vara tämligen avlägset. Det är mycket viktigt att Ryssland blir medlem i Världshandelsorganisationen och EESK välkomnar Rysslands önskemål om att ansluta sig till Världshandelsorganisationen snarast möjligt. Upprättandet av tullunionen med Kazakstan och Vitryssland har dock väckt frågor om hur detta kommer att påverka landets förhandlingar med Världshandelsorganisationen.

3.2.2 Dialogen i olika frågor inom det gemensamma ekonomiska området har flera nivåer och inkluderar många ekonomiska, handelsrelaterade, finansiella och industriella aspekter (9). EESK rekommenderar att dialogen kring det gemensamma ekonomiska området också ska omfatta sysselsättningspolitik och socialpolitik, med deltagande av de arbetsmarknadsparter som ännu inte inkluderats i förhandlingsprocessen, samtidigt som man är medveten om gränserna för EU:s befogenheter på dessa områden. Särskild uppmärksamhet bör ges åt folkhälsofrågor, inklusive sanitära och fytosanitära åtgärder och konsumentskydd.

3.2.3 Rundabordsdiskussionerna mellan industriföretag i EU och Ryssland utgör den institutionella plattformen för näringslivets deltagande i det gemensamma ekonomiska området. Det finns positiva aspekter såsom stödet från näringslivet på båda sidorna för en djupare ekonomisk integration, men vissa arbetsgrupper som inrättats för att underlätta dialogen mellan EU och Ryssland om regleringsfrågor och industrifrågor har fortfarande ingen konkret verksamhet (10) och rekommendationer och förslag beaktas inte av politiker och statlig förvaltning. Identifiering och avlägsnande av ”artificiella” hinder för ömsesidig handel och investeringar skulle underlättas om relevanta intressenter på ett mer omfattande och systematiskt sätt deltog i förhandlingsprocessen. Verktyg behöver tas fram för att stödja ett sådant deltagande. Ett forum för näringslivsförbindelser mellan EU och Ryssland, som representerar de viktigaste ekonomiska aktörerna, skulle kunna vara ett sådant verktyg.

3.2.4 Den främsta ambitionen för alla arbetsgrupper inom det gemensamma ekonomiska området bör vara att avlägsna hinder för näringsverksamhet och investeringar, förebygga protektionism, säkra rättvis konkurrens och förhandla om harmonisering av lagstiftning och normer. EESK vill se ett större ansvarstagande när det gäller att utveckla och stärka Rysslands förmåga att genomföra förändringarna i lagstiftning och praxis. Likaså har EU genom Lissabonfördraget fått behörighet på investeringsområdet, både när det gäller lagstiftningen om investeringar och skyddet av dem. I ljuset av detta borde EU införa omfattande investeringsbestämmelser i det nya avtal som ska ersätta och uppdatera partnerskaps- och samarbetsavtalet, inbegripet bestämmelser för en rättvis och jämlik behandling, inte minst trovärdiga och pålitliga medlingsklausuler som skyddar förbindelserna mellan investerare och stat.

3.2.5 EU:s finansiella verktyg för att stödja samarbetet på detta område bör vara mer knutna till politiken och deras användning bör förenklas när det gäller de administrativa förfarandena. Processens genomförande- och utvärderingsfaser måste förbättras. Framför allt bör förvaltningsfonder för små projekt inrättas genom ett förenklat förfarande – så att ekonomiska medel finns tillgängliga för bredare målgrupper och institutioner, inklusive kvinnliga entreprenörer, små och medelstora företag och den sociala ekonomin – och användas för små projekt som är konkreta och resultatinriktade (11). En framtida minskning av de tillgängliga medlen bör kompenseras genom högre medfinansiering från rysk sida och Ryssland bör ha större inflytande på och egenansvar för programmen och projekten.

3.3 Det gemensamma området med frihet, säkerhet och rättvisa

3.3.1 Området med frihet, säkerhet och rättvisa är mycket viktigt eftersom det involverar frågor som demokrati och respekt för mänskliga rättigheter och grundläggande friheter. Båda sidorna har ett gemensamt intresse av att hantera utmaningar såsom organiserad brottslighet, terrorism, narkotika och olaglig invandring.

3.3.2 En av de viktigaste frågorna i förhandlingarna är visum- och återtagandepolitiken. EESK begär att man, med respekt för medlemsstaternas befogenheter i detta sammanhang, beaktar det civila samhällets syn på förenklat utfärdande av visum till företag, civila samhällsorganisationer och studenter, viseringar för flera in- och utresor för personer som bor vid gränserna, sänkta eller avskaffade visumavgifter, förenklad registrering för utländska medborgare samt ett balanserat och icke-diskriminerande genomförande av respektive regler för arbete och uppehållstillstånd. EESK stöder en snabb förenkling och liberalisering av viseringsreglerna grundad på genomförandet av ömsesidigt överenskomna åtaganden.

3.3.3 EU måste upprätthålla sin strävan att involvera andra icke-statliga aktörer i EU:s och Rysslands samråd om mänskliga rättigheter.

3.4 Det gemensamma området med yttre säkerhet

3.4.1 EU:s och Rysslands gemensamma ansträngningar när det gäller den yttre säkerheten är begränsade. EU bör absolut sträva efter att engagera Ryssland i gemensamma säkerhetsbevarande insatser efter de goda erfarenheterna av de gemensamma insatserna på västra Balkan och i Tchad.

3.4.2 Ryssland bjöd också in EU som medlare i konfliktlösningen med Georgien efter konflikten mellan Ryssland och Georgien i augusti 2008. Ryssland efterlever ännu inte de åtaganden som anges i avtalen av den 12 augusti och den 8 september 2008. Europeiska unionens övervakningsuppdrag (EUMM) spelar en avgörande roll för stabiliseringsinsatserna i Georgien. Att EUMM ska få tillträde till Abchazien och Sydossetien utgör en viktig men ännu inte genomförd del av EUMM:s mandat. I detta avseende är det av största vikt att Ryssland samarbetar.

3.4.3 Trots olika syn på säkerheten i Europa och världen bör båda sidorna fortsätta sin bilaterala säkerhetsdialog och dialogen genom de befintliga internationella institutioner som kan användas för att diskutera förbindelserna mellan EU och Ryssland: FN, Europarådet, OSSE och Nato–Rysslandsrådet.

3.4.4 EU måste beakta sina östliga grannländers intressen i sina förbindelser med Ryssland och vice versa. Unionen behöver också vara fortsatt beslutsam i sina insatser för att underlätta omvandlingen i de östliga partnerländerna.

3.4.5 Sammanhållning i nyckelfrågor (förbindelserna med Ryssland, energipolitik, förbindelserna med de östliga partnerländerna) kommer att stärka EU:s ställning i kontakterna med Ryssland. EU bör i första hand visa upp en enad front.

3.4.6 Officiella kontakter förekommer visserligen, men civila samhällsorganisationer, forskningsinstitut och tankesmedjor i EU och i Ryssland samarbetar fortfarande bara i ett begränsat antal frågor. Otillräckliga kontakter och brist på samarbete skapar en stereotyp bild av ”den andra” partens intressen och avsikter. Därför bör en bilateral dialog inom civilsamhället bidra till sökandet efter nya tillvägagångssätt i ömsesidigt relevanta frågor, som exempelvis den internationella terrorismen och dess ursprung.

3.5 Det gemensamma området med forskning, utbildning och kultur

3.5.1 Det gemensamma området med forskning, utbildning och kultur, där tunga forskningsprojekt dominerar starkt, är ett exempel på samarbete mellan EU och Ryssland när det är som mest framgångsrikt.

3.5.2 Framgången visar sig i båda sidornas aktiva engagemang, som tydliggörs av de program och ekonomiska medel som finns och den nedifrån och upp-metod som tillåter forskarna att strukturera sitt jobb och välja de lämpligaste arbetssätten (12).

3.5.3 Den här framgången står dock i kontrast till den ganska begränsade rörligheten på utbildningsområdet, där endast några utbyten har skett, t.ex. genom programmen Tempus och Erasmus Mundus. Det är också svårt att få ytterligare information om arbetsgruppernas verksamhet. Ungdomars rörlighet samt interkulturella utbyten bör uppmärksammas mer. Civilsamhället bör involveras mer även i förhandlingarna om och uppföljningen av avtal på detta gemensamma område, för att bevaka vilka effekter forskningsprojekt har för det kunskapsbaserade samhället.

4. Rysslands civila samhälle i dagsläget

4.1 Den tillgängliga informationen om det ryska civilsamhällets situation och om den sociala och civila dialogen (13) visar att dessa ännu inte helt motsvarar europeisk standard. Civilsamhällets ställning och inflytande har dock ändrats och förbättrats i viss mån sedan vår senaste utvärdering av förbindelserna mellan EU och Ryssland (14).

4.2 Rysslands medborgarkammare, som inrättades 2006, har blivit det officiella representativa organet för det ryska civilsamhället. Kammaren inrättades genom ett dekret från presidenten, som nominerar en tredjedel av dess ledamöter. Kammaren har blivit ett instrument där civilsamhället kan uttrycka sina åsikter i viktiga frågor på nationell och regional nivå, och lokala avdelningar har inrättats i många regioner. Kammaren lägger fram sina rekommendationer, kommenterar lagförslag och analyserar sektorer och situationen i regionerna. Kammarens ståndpunkter är stundtals mycket frispråkiga och kritiska mot regeringspolitiken (15).

4.3 Enligt den rapport om civilsamhällets situation i Ryssland som medborgarkammaren publicerade 2009 (16) uppgår antalet registrerade icke-statliga ideella organisationer i Ryssland nu till 670 000 juridiska enheter. Mellan 2004 och 2009 sjönk det totala antalet med 17 %. Medborgarkammaren rekommenderar att man ändrar klassificeringen av icke-statliga ideella organisationer och att man använder den FN-metod som inte omfattar institutioner som av statliga myndigheter inrättats som icke-statliga organisationer.

4.4 När det gäller icke-statliga organisationers verksamhetsområden sysslar de flesta med sociala frågor (54 %), följt av forskning och utbildning (44 %), tillvaratagande av rättigheter (42 %), välgörenhet (39 %), turism och idrott (32 %), kultur (30 %), information (27 %), hälsa (22 %), miljö (12 %), kommuner (9 %), religion (9 %), ekonomi (6 %), bostäder (5 %) och övrigt (5 %).

4.5 Medborgarkammaren har inlett förbindelser med utländska partnerorganisationer, bland annat EESK (samförståndsavtal 2008), och blev medlem i AICESIS och var värd för organisationens styrelsesammanträde i december 2009. EESK:s och medborgarkammarens förbindelser har sedan dess stärkts genom anordnandet av gemensamma workshopar om ämnen av allmänintresse och antagandet av gemensamma slutsatser i anslutning till dessa workshopar (17).

4.6 Det ryska ledarskapet börjar inse att det utan civilsamhällets bidrag inte är möjligt att uppnå det strategiska målet att modernisera Ryssland. Under det senaste året har man antagit flera ändringar av den befintliga lagstiftningen för att förbättra civilsamhällets situation. Bland annat har man lättat på restriktionerna för utlandsfinansierade icke-statliga organisationer.

4.7 Även om det organiserade civilsamhällets roll i Rysslands modernisering gradvis blir tydligare återstår fortfarande mycket att göra.

4.8 Dialogen mellan arbetsmarknadsparterna på nationell nivå äger rum inom den ryska trepartskommittén för reglering av arbetsmarknadsrelationer. De allmänna avtalen förhandlas fram mellan de ryska fackförbunden och arbetsgivarorganisationerna och regeringen deltar i förhandlingarna. Kollektivavtal sluts ofta vid de företag där det finns fackliga företrädare, men trots detta leder vissa konflikter till strejk. Ryssland har ratificerat de flesta ILO-konventioner, men det är viktigt att dessa konventioner också respekteras helt och fullt.

4.9 Arbetsgivarna representeras av Ryska industri- och företagarförbundet (Russian Union of Industrialists and Entrepreneurs), som en oberoende icke-statlig organisation. Unionen företräder över 120 regionala allianser och industriförbund inom ekonomiska nyckelbranscher och spelar en aktiv roll som arbetsmarknadspart i den ryska trepartskommittén. Den kan lägga fram nya lagförslag och verkar kontinuerligt för att förbättra den befintliga lagstiftningen inom ekonomi och entreprenörskap. Unionen har ett nära samarbete med BusinessEurope och hjälper till att förbättra affärsförbindelserna mellan Ryssland å ena sidan och EU och EU-medlemsstaterna å andra sidan.

4.10 Utöver Ryska industri- och företagarförbundet finns även andra organisationer som representerar entreprenörer och arbetsgivare, bland andra Ryska handels- och industrikammaren (18), Russian Managers Association och Opora Rossii (organisation för små och medelstora företag). Dessa finns representerade i medborgarkammaren.

4.11 Fackföreningarna representeras av två fackföreningsorganisationer: Federation of Independent Trade Unions of Russia och Confederation of Labour of Russia (KTR). Båda är medlemmar av Internationella fackliga samorganisationen (IFS) och dess regionala struktur för Europa – Pan-European Regional Council (PERC) (19).

4.12 EESK är bekymrad över de problem som fackföreningarna står inför i Ryssland, vilka har intensifierats på senare år. De fria fackförbunden anser att de mest akuta problemen är bristande respekt för arbetstagarnas grundläggande rättigheter såsom organisationsrätt, rätt till kollektiva avtalsförhandlingar och strejkrätt. Det finns tydliga fall av påtryckningar mot fackföreningars medlemmar och ledare för att hindra deras rättsliga åtgärder och diskriminering förekommer. Den statliga myndighet som ansvarar för att lagarna följs inom arbetsmarknadsrelationerna har inget effektivt rättsligt skydd för arbetstagarna.

4.13 Det finns många olika icke-statliga organisationer. Deras intresseområden anges i punkt 4.4. De människorättsorganisationer som opponerar sig mot regeringen (20) utsätts för olika former av hinder, påtryckningar och hot. Icke-statliga organisationer på gräsrotsnivå som representerar konsumenter, miljöaktivister, den sociala ekonomin, ungdomar etc. (21) har främst finansieringsproblem. Utöver de civila samhällsorganisationer som arbetar på federal nivå finns det tusentals icke-statliga organisationer som är verksamma på regional och lokal nivå. Vissa av dessa bojkottas eller blir negativt bemötta av lokala myndigheter.

5. EESK:s förslag för förbättrade förbindelser mellan EU och Ryssland

5.1 Allmänna förslag

5.1.1 Det råder stort behov av att bygga upp ett ömsesidigt förtroende mellan Ryssland och EU. Detta är främst en fråga för de politiska ledarna men även för civilsamhället på båda sidorna, som måste spela en viktig stödjande roll i denna process. Utan förtroende kommer ytterligare framsteg i förhandlingarna om ett nytt fördrag mellan EU och Ryssland och en utvecklad dialog inom de gemensamma områdenas struktur i princip att bli omöjliga.

5.1.2 På EU:s sida skulle ett gemensamt tillvägagångssätt för medlemsstaterna, tydligare och mer realistiska målsättningar och större flexibilitet kunna bidra till att utveckla förbindelserna mellan EU och Ryssland i allmänhet och uppbyggnaden av de fyra gemensamma områdena i synnerhet.

5.1.3 Förbindelserna mellan EU och Ryssland behöver ny politisk kraft för att de båda sidorna ska kunna återuppliva sitt samarbete och återfå en känsla av strategiskt partnerskap. Dagordningen för partnerskapet för modernisering från toppmötet i Rostov-na-Donu den 1 juni 2010 bör från EU:s sida ses som en framtidsinriktad samling samarbetsförslag. Dessa bör ge förbindelserna mellan EU och Ryssland ny kraft utifrån lärdomarna från de gemensamma områdena, och de bör komplettera det östliga partnerskapserbjudande som redan lagts fram för sex östeuropeiska länder.

5.1.4 EESK välkomnar att agendan för partnerskapet för modernisering inte bara inkluderar tekniska och ekonomiska aspekter utan även främjandet av mellanfolkliga förbindelser och förbättrad dialog med civilsamhället, i syfte att stimulera individers och företags deltagande. Vi är övertygade om att en modernisering av det ryska samhället inte kan uppnås utan särskild tonvikt på frågor som mänskliga rättigheter, demokrati, kamp mot korruption, rättsstatsprincipen, mediefrihet, social dialog och en utökad roll för det civila samhället i förberedelsen, genomförandet och uppföljningen av nödvändiga reformer.

5.1.5 För att göra EU:s stöd till ryska icke-statliga organisationers verksamhet mer tillgängligt och operativt rekommenderar EESK att man överväger att eventuellt sänka det nuvarande kravet på 20 procents medfinansiering från ryska icke-statliga organisationer när de vill söka stöd genom det europeiska instrumentet för främjande av demokrati och mänskliga rättigheter. Medfinansieringskravet för anslag från detta instrument begränsar avsevärt det antal ryska icke-statliga organisationer som kan dra nytta av EU:s stöd.

5.1.6 Rysslands betänkligheter rörande det östliga partnerskapsinitiativet bör inte innebära att EU inte kan föreslå och eftersträva samarbete och partnerskap med Ryssland i konkreta regioner och regionala projekt, under förutsättning att deras gemensamma grannländer deltar på ett jämlikt och konstruktivt sätt. I detta avseende bör man beakta rekommendationerna i EESK:s yttranden om den nordliga dimensionen (5), Östersjöstrategin (22), Svartahavssynergin (23), det östliga partnerskapet (24) och Donaustrategin. Det är viktigt att de mål som EU kommer överens om med de östliga partnerskapsländerna och Ryssland är så samstämmiga som möjligt. Sektorsdialogerna med Ryssland och de handlingsplaner som avtalats med de östliga partnerskapsländerna bör i princip stämma överens, även om de troligtvis kommer att skilja sig åt i fråga om omfattning och ambition.

5.1.7 EU, Ryssland och deras gemensamma grannar bör utveckla övergripande projekt på områden som energipolitik, infrastrukturutveckling, gränsförvaltning, miljöfrågor och tillnärmning av standarder som kan bidra till att mildra den splittring som det östliga partnerskapet på sikt kan leda till.

5.1.8 Civilsamhället bör delta i att fastställa vilka projekt som är relevanta för EU, de östliga partnerskapsländerna och Ryssland, och de ryska civila samhällsorganisationerna bör bjudas in till arbetsgrupperna i forumet för det civila samhället inom det östliga partnerskapet när frågor med relevans för hela regionen tas upp. Det liknande forumet för det civila samhället i EU och Ryssland kan utgöra ett verktyg för ryska civila samhällsorganisationers deltagande i utvecklingen av EU:s och Rysslands förbindelser.

5.2 EESK:s roll

5.2.1 EESK och de oberoende ryska civila samhällsorganisationerna bör ges möjlighet att delta i det samråd om mänskliga rättigheter mellan EU och Ryssland som inleddes 2005.

För att stärka samspelet mellan det europeiska och det ryska civilsamhället bör följande åtgärder vidtas:

5.2.2.1 Inrätta en ny kontaktgrupp inom EESK:s REX-sektion, som handhar förbindelserna mellan EU och Ryssland.

5.2.2.2 Föreslå att ett gemensamt civilt samhällsorgan inrättas för EESK och det ryska civilsamhället, som en punkt i det framtida avtalet mellan EU och Ryssland. Det huvudsakliga målet bör vara ett bidrag från civilsamhället till utvecklingen av samarbetet mellan EU och Ryssland.

5.2.3 Upprätthålla och utveckla samspelet med den ryska medborgarkammaren och åtgärderna för en förbättrad dialog så att dessa blir permanenta och regelbundna. Samtidigt bör EESK be den ryska sidan att till den gemensamma verksamheten även bjuda in representanter för andra civila samhällsorganisationer än de organisationer som för närvarande företräds i medborgarkammaren.

5.2.4 EESK bör också fortsätta att bidra till de befintliga kontakterna mellan det europeiska och det ryska civilsamhället i samband med den nordliga dimensionen, Östersjöstrategin, Svartahavssynergin och andra relevanta regionala initiativ.

Bryssel den 9 december 2010 Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs ordförande Staffan NILSSON

(1) Möte mellan EESK:s företrädare och Rysslands biträdande premiärminister Alexander Zjukov den 29 juni 2010.

(2) Se – Nationell säkerhetsstrategi för Ryska federationen fram till 2020, godkänd genom dekret från Rysslands president nr 537 den 12 maj 2009.

(3) Nationell säkerhetsstrategi för Ryska federationen fram till 2020, godkänd genom dekret från Rysslands president nr 537 den 12 maj 2009. The modern world and Russia: the state of affairs and development trends, s. 4–8, och del 9. Strategic stability and equal strategic partnership, s. 29–31.

(4) Rysslands energistrategi för perioden fram till 2030, godkänd genom dekret från Rysslands regering nr 1715-r av den 13 november 2009; se del 9: Foreign energy policy s. 55–58.

(5) EUT C 309, 16.12.2006, s. 91-95.

(6) Prioriterade områden för partnerskapet för modernisering kommer att innefatta följande: utvidgade möjligheter till investeringar i nyckelsektorer för tillväxt och innovation, förbättrade och fördjupade bilaterala handelsmässiga och ekonomiska förbindelser, samt främjandet av små och medelstora företag; förbättrad anpassning av tekniska regler och standarder, liksom kraftfullt skydd av immateriella rättigheter; förbättrad transport; hållbar effektivitet för ekonomi och energi med låga koldioxidutsläpp, liksom internationella förhandlingar i kampen mot klimatförändringar; förbättrat samarbete inom innovation, forskning och utveckling, samt rymdforskning; balanserad utveckling genom att uppmärksamma regionala och sociala konsekvenser av ekonomisk omstrukturering; effektivt fungerande rättsväsende och stärkt kamp mot korruption; främjande av mellanfolkliga förbindelser; förbättrad dialog med det civila samhället för att främja individers och företags deltagande.

(7) I maj 2003 kom EU och Ryssland överens om ett nytt strukturerat samarbetsformat inom fyra gemensamma områden: det gemensamma ekonomiska området, det gemensamma området med frihet, säkerhet och rättvisa, det gemensamma området med yttre säkerhet, och det gemensamma området med forskning, utbildning och kultur. I maj 2005 förhandlade de båda sidorna fram ett antal färdplaner för att införa de gemensamma områdena. Se: http://ec.europa.eu/external_relations/russia/docs/commonspaces_prog_report_2009_en.pdf.

(8) Se - Searching for New Momentum in EU-Russia Relations. Agenda, Tools and Institutions. Bratislava: Research Centre of the Slovak Foreign Policy Association, 2009.

(9) Följande viktiga arbetsgrupper finns inom det gemensamma ekonomiska området: transport, industri- och företagspolitik, dialog om regelverket för industriprodukter, rymden, informationssamhället, jordbruk, fiske, makroekonomisk politik, finansiella tjänster, energi, upphandling, miljö, förenklad handel, immateriella rättigheter, investeringar, samarbete mellan regioner, statistik, och makroekonomiska och finansiella frågor.

(10) Arbetsgrupper, inklusive undergrupper för byggprodukter, maskinutrustning och elektrisk utrustning, bedömning av överensstämmelse och standardisering, luftfart, konkurrens och folkhälsa.

(11) Världshandel, rättvis handel, rättvis konkurrens, tillgång till rättvisa, uppgiftsskydd och integritet, hållbarhet, energieffektivitet, vattenförsörjning, konsumentupplysning, e-handel, livsmedelspolitik, grupptalan, hälso- och sjukvård, ansvar för fel hos produkter och tjänster, ekonomiska frågor, telekommunikation, avtalsvillkor etc.

(12) Det finns arbetsgrupper inom områdena hälso- och sjukvård, livsmedel, jordbruk och bioteknik, nanoteknik och nya material, energi, flygteknik och miljö, kärnklyvning och kärnfusion, informations- och kommunikationsteknik och sju grupper har inrättats för samarbete på rymdområdet.

(13) Rapport om civilsamhällets situation i Ryssland som offentliggjordes av Medborgarkammaren 2009, http://www.oprf.ru/documents/1151/1256/. Rapport från GD Yttre förbindelser för Europaparlamentet från februari 2009.

(14) EUT C 294, 25.11.2005, s. 33-37.

(15) Se medborgarkammarens webbplats, som inkluderar en förteckning över dokumenten (yttranden, övervakningsrapporter, interventioner etc.): http://www.oprf.ru. För viktiga resultat i fråga om framgångsrika ingripanden gentemot statliga myndigheter på federal och regional nivå, se kolumnen ”We did it!”: http://www.oprf.ru/ru/press/984/.

(16) Se fotnot 13.

(17) Information om de gemensamma workshopparna och texten till de gemensamma slutsatserna kan hittas på: http://www.eesc.europa.eu/?i=portal.en.events-and-activities-eu-russia-june-2010.

(18) Ryska handels- och industrikammaren är medlem av Eurochambers.

(19) Ordförande för FNPR är den för närvarande valda ordföranden för PERC. Enligt dess stadgar innehar generalsekreteraren för Europeiska fackliga samorganisationen (EFS) posten som generalsekreterare för PERC.

(20) Några av de mest framträdande är Centre for the Development of Democracy and Human Rights, Human Rights Institute Russia, Youth Human Rights Movement, Public Verdict, Glasnost Protection Foundation, Golos Association in Protection of Voters' Rights, Human Rights Watch (ryska avdelningen), Memorial (människorättsgrupp), SOVA etc.

(21) Till exempel Freedom of Choice Interregional Organization of Automobilists, ryska Greenpeace, Bellona (miljöskydd), Institute for Collective Action, Movement Against Illegal Migration, Pamjat (bevarande av historiska monument och historieskrivning), rysk-ortodoxa kyrkan, det rysk-tjetjenska vänskapsförbundet, SOVA Analytical-Information Center, Union of the Committees of Soldiers' Mothers, och Världsnaturfonden i Ryssland.

(22) EUT C 277, 17.11.2009, s. 42-48.

(23) EUT C 27, 3.2.2009, s. 144-151.

(24) EUT C 277, 17.11.2009, s. 30-36.