Yttrande från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om "Meddelande från kommissionen till rådet, Europaparlamentet, Ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén om 'En informations- och kommunikationsstrategi för Europeiska unionen'"

(KOM(2002) 350 slutlig)

(2003/C 85/27)

Den 2 juli 2002 beslutade kommissionen att i enlighet med artikel 262 i EG-fördraget rådfråga Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om ovannämnda meddelande.

Europeiska ekonomiska och sociala kommittén beslutade utnämna Ernst Ehnmark till huvudföredragande med uppgift att utarbeta detta yttrande.

Vid sin 396:e plenarsession den 22 och 23 januari 2003 (sammanträdet den 23 januari) antog Europeiska ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 32 röster för, 1 röst emot och 1 nedlagd röst.

1. Sammanfattning av yttrandet

1.1. Europeiska unionen går nu in i en viktig förändringsperiod. Dess medborgare känner sig dock inte välinformerade om EU:s verksamhet och om de förändringar som äger rum eller diskuteras. För att råda bot på situationen har kommissionen lagt fram ett förslag till en ny och förstärkt informations- och kommunikationsstrategi som innebär att fyra prioriterade områden tas fram. Förslaget syftar också till bättre samordning av informationsarbetet mellan EU-nivån och den nationella nivån.

1.2. Europeiska ekonomiska och sociala kommittén välkomnar förslaget. Det är en god utgångspunkt för det fortsatta arbetet inom informationsområdet. Det är viktigt att informationsverksamheten både omfattar EU:s verksamhet och lyfter fram de värderingar och visioner som ligger bakom EU:s utveckling. EESK har dock tre huvudsakliga invändningar:

- I strategin beaktas inte den roll som arbetsmarknadens parter och det organiserade civila samhället kan spela för informationen och kommunikationen när det gäller EU:s verksamhet.

- De fyra områden som informationsarbetet skall inriktas på är väl valda, men områdena miljö och hållbar utveckling saknas, trots att EU-medborgarna uppenbarligen anser att miljöfrågorna är något som EU bör känna särskilt ansvar för.

- Strategin borde också ha en tydligare inriktning på utbildningssektorn och de unga.

1.3. EESK vill slutligen betona att de vardagliga frågorna bör beaktas eftersom de utgör konkreta exempel på EU:s verksamhet. Kommittén kommer också själv att ytterligare utveckla sin informations- och kommunikationsverksamhet.

2. Att öka kunskaperna

2.1. Det är av central betydelse för EU:s framtid att medborgarna har goda kunskaper och god förståelse för de visioner som har format unionens utveckling och för EU-institutionernas mål och verksamhet. Det är särskilt viktigt att nu, mot bakgrund av utvidgningen och debatten om unionens framtid, avlägsna det hinder som bristande kunskaper innebär för stora delar av befolkningen. Bara om unionen har starkt stöd från välinformerade medborgare kommer den att kunna ta sig an de kommande utmaningarna.

2.2. Flera undersökningar har visat att kunskapsnivån fortfarande är alltför låg. Ett exempel: Enligt Eurobarometern kände sig 83 % av EU:s befolkning dåligt eller inte alls informerade om utvidgningen så sent som under våren 2002. Andra studier ger en liknande bild. Trots att det finns avsevärda skillnader mellan medlemsstaterna är helhetsintrycket att unionen är på väg in i en mycket viktig övergångsperiod utan att medborgarna är tillräckligt informerade om saken.

2.3. Att öka kunskaperna om unionen är ett arbete på lång sikt, vilket i ännu högre grad gäller arbetet med att skapa förståelse. Unionen och dess visioner behöver tid för att få fotfäste.

2.4. Kommissionen har presenterat en ambitiös informations- och kommunikationsstrategi, avsedd att genomföras stegvis under 2003. Kort uttryckt utgör strategin en plattform för en successiv satsning för att öka allmänhetens kunskaper och förståelse när det gäller unionen, dess institutioner och deras verksamhet.

2.5. Europeiska ekonomiska och sociala kommittén välkomnar förslaget. Det är ett viktigt steg framåt när det gäller informationen till medborgarna om EU:s verksamhet. Förslaget är inriktat på de centrala frågorna för debatten inom unionen och utvecklingen av EU, och syftet är att man skall nå stora grupper i samhället.

2.6. EESK vill betona att informationen till allmänheten om EU och EU:s verksamhet bör vara objektiv och inriktad på särskilda situationer samt särskilda målgrupper. Förslaget till strategi återspeglar dock inte den eventuella skillnaden mellan allmän information om EU:s verksamhet, information om lagstiftning som beslutas på EU-nivå och genomförs på nationell nivå och information om frågor där EU-institutionerna inbjuder till debatt och dialog som en del i förberedelserna inför kommande lagstiftning. Information om medborgarnas rättigheter och skyldigheter skiljer sig från mer allmän information om verksamheten. Arbetssättet måste vara flexibelt och anpassat till den enskilda situationen. När strategin utvecklas vidare bör dessa frågor beaktas i större utsträckning.

2.7. Den överenskommelse som nyligen slöts om att allmänheten skall delta i EU:s arbete på miljöområdet är ett gott exempel på hur dialog och samråd kan integreras i EU-institutionernas arbete. Detta bör utvecklas ytterligare som en aspekt av hur allmänheten kan delta i EU:s arbete, och därmed bidra till att öka kunskapen, förståelsen och stödet.

2.8. Att öka kunskaperna är slutligen i mångt och mycket en fråga om att öppna kanaler för deltagande och dialog. Att engagera medborgarna i debatter och samråd är ett effektivt sätt att skapa beredskap och intresse för information. De debatter som nyligen genomförts om styresformerna har visat på behovet av större öppenhet och deltagande. En aktiv informations- och kommunikationsstrategi är en väsentlig del i den satsningen.

3. En plattform för successiv utveckling

3.1. EESK:s stöder den allmänna inriktningen i informations- och kommunikationsstrategin. Det är viktigt att strategin understryker behovet av information om den värdegrund och de visioner som ligger bakom utvecklingen av unionen. Det är viktigt att informationsverksamheten sätts in i ett vidare perspektiv för att undvika fragmentisering. Man måste informera om strukturerna och strukturera informationen - det är en grundläggande regel när det gäller kommunikation.

3.2. Strategin baseras på nära samarbete mellan EU-nivån och den nationella nivån. Enligt strategin skall informationssatsningarna i viss mån planeras gemensamt av EU och medlemsstaterna.

3.3. Om informations- och kommunikationsstrategin skall lyckas krävs ett flerdimensionellt arbetssätt. Det är särskilt viktigt att vinna stöd från andra institutioner och organisationer som har möjlighet att nå ut till medborgarna. Många olika aktörer, och strategier som innehåller två eller tre steg, ökar möjligheterna att nå ut med budskapet.

3.4. Strategin är koncentrerad på samarbetet mellan EU-institutionerna och medlemsstaternas regeringar och nämner bara i förbigående behovet av samarbete också med andra institutioner än regeringarna. EESK hade gärna sett att denna aspekt hade fått mer uppmärksamhet i förslaget till strategi. Eftersom målet är att öka den breda allmänhetens kunskaper och förståelse (inte bara opinionsbildarnas) är det av grundläggande betydelse att arbetet sker via många aktörer (organisationer, nätverk, institutioner på lokal, regional och nationell nivå). Huruvida den totala informationssatsningen skall lyckas kommer troligtvis i hög grad att bero på om man lyckas engagera många olika aktörer på nationell och lokal nivå.

3.5. I synnerhet hade EESK önskat en analys av hur arbetsmarknadens parter och det organiserade civila samhället kan spela en aktiv roll när det gäller att öka kunskaperna och förståelsen för EU:s verksamhet. Opinionsbildarna har förmåga att nå ut till gräsrotsnivån på ett sätt som få andra aktörer. När informationsstrategin genomförs bör det organiserade civila samhället erbjudas en aktiv roll.

3.6. EESK välkomnar de åtaganden som gjorts genom betoningen av Europaparlamentets roll och dess samarbete med de nationella parlamenten.

3.7. Bland de prioriterade ämnena för informationsstrategin ett eller två år framåt har utvidgningen satts upp som det viktigaste. Man kan dock notera att informations- och kommunikationsstrategin inte tar upp behovet av särskilda och målinriktade satsningar i de nya medlemsstaterna eller i de tre kandidatländerna.

3.8. En systematisk utvärdering och uppföljning är nödvändig. En särskild satsning bör göras för att engagera universiteten och forskarna i utvärderingen.

4. De prioriterade ämnena

4.1. Kommissionen föreslår att huvudämnena sammanfaller med Europeiska unionens politiska prioriteringar inför de kommande åren. Sammanlagt föreslår kommissionen fyra prioriterade ämnen:

- Utvidgningen.

- Europeiska unionens framtid.

- Ett område med frihet, säkerhet och rättvisa.

- Europas roll i världen.

4.2. EESK stöder valet av dessa fyra prioriterade ämnen. Alla är mycket aktuella i EU-debatten i medlemsstaterna, och har mycket gemensamt med varandra. Valet återspeglar också erfarenheten att alltför många ämnen ofta orsakar förvirring i stället för klarhet. Inom ramen för det sista av de fyra bör man bland annat ta hänsyn till de globala effekterna av utvecklingen av EU samt dess prioriteringar och åtgärder. Hållbar utveckling kan nämnas som ett exempel.

4.3. Med tanke på detta måste EESK uttrycka viss förvåning över att den viktiga miljösektorn inte tydligt ingår i förteckningen över prioriterade ämnen. Ett antal opinionsundersökningar har visat att EU-medborgarna betraktar miljöfrågorna som ett område där EU bör ta särskilt ansvar. Detta stöd på gräsrotsnivå är ett starkt argument för att lägga till miljöfrågorna bland de prioriterade ämnena.

4.4. Miljöfrågorna ingår också i politiken för hållbar utveckling. Europeiska rådet har flera gånger betonat vikten av att utforma en politik och skapa folkligt stöd för hållbar utveckling. EESK anser att frågan om hållbar utveckling borde finnas med vid genomförandet av strategin. Med tanke på den successiva utvecklingen av de prioriterade ämnena i informationsarbetet bör hållbar utveckling betraktas som en övergripande prioritering för 2004 och framåt.

4.5. Miljö och hållbar utveckling är frågor som EU-medborgarna kommer i kontakt med i vardagen. Andra vardagsfrågor är livsmedelssäkerhet, konsumentskydd och medborgerliga rättigheter. Även om sådana frågor blir föremål för särskilda informationssatsningar från kommissionens olika generaldirektorat eller andra EU-institutioner bör de också integreras i den övergripande informationssatsningen. Det är i vardagen som EU:s verksamhet konkretiseras på individnivå. Den aspekten skall inte undervärderas.

5. En målinriktning av informationen

5.1. I förslaget till strategi betonas helt riktigt att informationen måste inriktas mot särskilda målgrupper och särskilda situationer. EESK instämmer i detta men menar att möjligheterna att målinrikta informationen beror på både resurser och organisation.

5.2. En viktig aspekt är att informationen måste profileras inte bara med avseende på olika målgrupper utan också med avseende på målgrupper i enskilda medlemsstater. Det är till exempel stor skillnad på hur man vänder sig till arbetsmarknadens parter i de olika medlemsstaterna. Referensramarna varierar, uttryckssätten varierar, kanaler och aktörer varierar. Därför måste budskapet anpassas till målgrupper i enskilda medlemsstater.

5.3. Ett sätt att klara behovet av mer målinriktad information är att bygga upp samarbetet mellan EU-institutioner, institutioner på nationell nivå och det organiserade civila samhället, inklusive arbetsmarknadens parter. Det organiserade civila samhället har inte bara möjligheter att nå ut med budskapet; det kan också anpassa arbetssättet efter målgruppen. Det organiserade civila samhällets strukturer gör det möjligt att nå både opinionsbildare och den breda allmänheten.

5.4. I förslaget anges att man skall koncentrera sig på de unga och utbildningssektorn. EESK:s ser positivt på detta men anser att förslaget kunde ha utvecklats mer på denna punkt. EESK föreslår att man utarbetar en separat del i informations- och kommunikationsstrategin som syftar till att ge skolor relevant och inspirerande information om EU:s verksamhet. Skolsektorn i sin helhet måste ses som en mycket central målgrupp för hela strategin. Om man misslyckas med denna del av strategin kommer det verkligen att uppstå problem i framtiden (se EESK:s yttrande om utbildningens europeiska dimension)(1).

5.5. EESK skulle också vilja se en mer utarbetad plan för samarbetet med ungdomsorganisationerna i medlemsstaterna. Detta skulle göra det möjligt att nå bredare ungdomsgrupper än via massmedia eller annan mer allmän informationsverksamhet.

5.6. En annan viktig målgrupp som förtjänar särskild uppmärksamhet är de äldre, som ofta är aktiva i olika organisationer. De äldre har stor informationspotential som läsare och skribenter, och de kan med sin erfarenhet ge informationsverksamheten ett vidgat perspektiv.

6. Organisationsfrågor

6.1. EESK stöder helhjärtat inrättandet av ett samordningsforum för EU-institutionerna när det gäller genomförandet av informationsstrategin. Ett sådant är viktigt för att uppnå samordningsvinster och använda de befintliga resurserna på bästa sätt.

6.2. Varje EU-institution kommer att utforma sin egen informations- och kommunikationsstrategi inom den ram som kommissionens strategi och samordningsforumet utgör. En ny satsning på gemensam planering mellan EU-institutionerna innebär naturligtvis inte att institutionerna avbryter utvecklingen av sin egen planering.

6.3. Olika former av samarbete mellan EU-nivån och den nationella nivån (i första hand regeringen) föreslås. Kommissionen diskuterar möjligheterna att upprätta samförståndsavtal med de olika medlemsstaterna. Dessa avtal skulle syfta till att på politisk nivå bekräfta Europeiska unionens och medlemsstaternas ömsesidiga överenskommelse att arbeta tillsammans för en bättre spridning av allmän information om EU-frågor.

6.4. Det är möjligt att det i framtiden kommer att finnas behov av att på detta sätt formalisera samarbetet när det gäller spridningen av allmän information om EU:s verksamhet. EESK tror dock att de berörda institutionerna själva kommer att finna det relevant att samarbeta utan formella avtal, som i sig själva skulle kunna tolkas som en alltför långtgående samordning av informationsverksamheten.

6.5. EESK skulle dessutom vilja betona vikten av ett nära samarbete i nätverk mellan personer som sysslar med informationsfrågor i EU-institutionerna och de relevanta institutionerna på nationell nivå. Man kan notera att det i vissa medlemsstater redan sker en översyn av den egna organisationen på nationell nivå när det gäller informationen om EU:s verksamhet. När informationsstrategin utvecklas ytterligare bör man ta hänsyn till det arbetssätt och de lösningar som används på nationell nivå.

7. EESK:s roll

7.1. EESK har genom sina ledamöter och de organisationer de företräder ett unikt kontaktnät som når alla delar av samhället. Kommittén har genom åren utvecklat sin förmåga att fungera som bro mellan EU-institutionerna och den breda allmänheten i medlemsstaterna. I synnerhet har EESK strävat efter att utveckla sin förmåga att organisera och leda omfattande forum och hearingar om aktuella ämnen av särskild betydelse.

7.2. EESK har på senare tid organiserat stora evenemang som hearingar och debatter om frågor som mänskliga rättigheter på arbetsplatsen, EU-strategier för hållbar utveckling samt EU:s jordbrukspolitik.

7.3. EESK har utvecklat en egen informations- och kommunikationsstrategi enligt riktlinjer från den informationsgrupp som inrättades inom kommittén för några år sedan.

7.4. Kommittén har en observatör i den mellaninstitutionella informationsgruppen. EESK anser att det vore naturligt att kommittén engageras i gruppens verksamhet som fullvärdig medlem.

7.5. EESK avser att ytterligare utveckla sina möjligheter att fungera som aktiv brobyggare och informationsspridare i fråga om alla de delar av EU:s verksamhet där kommittén är engagerad. Mycket står på spel. EU:s medborgare har rätt till information och rätt att bli hörda i frågor som är viktiga för framtiden.

Bryssel den 23 januari 2003.

Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs

ordförande

Roger Briesch

(1) EGT C 139, 11.5.2001, s. 85.