MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET enligt artikel 251.2 andra stycket i EG-fördraget om Gemensam ståndpunkt antagen av rådet inför antagandet av Europaparlamentets och rådets direktiv om tilldelning av infrastrukturkapacitet, uttag av banavgifter och utfärdande av säkerhetsintyg

MOTIVERING

1. Förhistoria

Den 22 juli 1998 antog kommissionen ett förslag [1] till rådets direktiv om tilldelning av infrastrukturkapacitet, uttag av banavgifter och utfärdande av säkerhetsintyg.

[1] KOM(1998) 480 slutlig, 22.7.1998.

Syftet med förslaget var att klargöra reglerna för tilldelningen av infrastrukturkapacitet och avgifterna för användningen av denna.

Europaparlamentet godkände kommissionens förslag vid plenarsammanträdet den 15 september 1999.

Ekonomiska och sociala kommittén antog sitt yttrande den 26 maj 1999 [2].

[2] EGT C 209, 22.7.1999, s. 22.

Den 25 november 1999 antog kommissionen ett ändrat förslag mot bakgrund av Europaparlamentets första behandling.

Vid sitt sammanträde den 9-10 december 1999 nådde rådet fram till en politisk överenskommelse om förslaget.

Vid sitt sammanträde den 28 mars 2000 antog rådet sin gemensamma ståndpunkt.

2. Bakgrund

Anmärkning: Det förslag som avses i detta meddelande ingår i det så kallade "infrastruktur paketet" bestående av ett förslag [3] till rådets direktiv om ändring av direktiv 91/440/EEG om utvecklingen av gemenskapens järnvägar [4], rådets direktiv om ändring av direktiv 95/18/EG om tillstånd för järnvägsföretag [5] och det förslag till rådets direktiv om tilldelning av infrastrukturkapacitet, uttag av banavgifter och utfärdande av säkerhetsintyg som detta meddelande gäller.

[3] KOM(1998) 480 slutlig, 22.7.1998.

[4] Rådets direktiv 91/440/EEG av den 29 juli 1991, EGT L 237, 24.8.1991, s. 25.

[5] EGT L 143, 27.6.1995, s. 70.

Detta förslag om tilldelning av infrastrukturkapacitet, uttag av banavgifter och utfärdande av säkerhetsintyg kommer att ersätta det befintliga direktiv 95/19/EG. I det omarbetade förslaget fastställs regler för avgifter och upprättas en ram för tilldelningen av kapacitet. Det innehåller bestämmelser som syftar till att harmonisera förfarandena för tilldelning av tåglägen på gemenskaps nivå. Enligt förslaget gäller särskilda bestämmelser, om kapaciteten är begränsad. I förslaget föreskrivs att man skall offentliggöra den information och de regler som krävs för infrastrukturens utnyttjande och att man skall inrätta ett regleringsorgan.

3. De viktigaste punkterna i kompromissen jämfört med Europaparlamentets ändringsförslag

Europaparlamentets ändringsförslag syftade främst till

* att ge medlemsstaterna större handlingsfrihet vid fastställandet av avgifter,

* att låta medlemsstaterna reglera beslut om tillstånd för godkända sökande i nationell lagstiftning,

* att förenkla reglerna om tilldelning av kapacitet.

I kommissionens ursprungliga förslag var infrastruktur avgifterna för godstransporter begränsade till järnvägstrafikens ökade omkostnader. Tanken var att avgifterna inte skulle hindra järnvägens marknadspotential. När det gäller persontransporter skulle det däremot vara möjligt att ta ut högre avgifter. Reglerna för detta var dock tämligen detaljerade. Parlamentet och en del medlemsstater ansåg att man borde tillämpa samma regler på gods- och persontransporter, och att man borde förenkla metoderna för uttag av sådana avgifter som överstiger järnvägstrafikens ökade omkostnader. I den gemensamma ståndpunkten beaktas dessa krav. Samtidigt värnar man om den internationella godstransportens konkurrenskraft och järnvägsföretagens produktivitets vinster. Dessutom ser man till att trafiken inte tvingas välja någon annan infrastruktur på grund av för höga priser.

Kommissionens ursprungliga förslag gav även andra organ än järnvägsföretag möjlighet att delta i budgivningen om infrastrukturkapacitet, även om det skulle krävas ett avtal med ett järnvägsföretag för att kunna utnyttja kapaciteten. Behov av detta finns, eftersom de berörda organen ofta har ett stort intresse av kapacitetens art och av möjligheten att behålla kapacitet, när de byter det järnvägsföretag som tillhandahåller tjänsten. Enligt parlamentet och en rad medlemsstater bör varje medlemsstat själv kunna bestämma huruvida denna möjlighet skall finnas eller inte. I den gemensamma ståndpunkten beaktas detta önskemål. För de medlemsstater som så önskar finns möjligheten därför kvar.

Parlamentet ansåg att förfarandereglerna för tilldelning av kapacitet i allmänhet var för komplicerade, men ville på ett område införa mer detaljerade bestämmelser. Man klarar sig inte utan en tämligen detaljerad beskrivning av förfarandet och av reglerna, om man vill uppnå en bättre harmonisering av de nationella förfarandena för tilldelning av kapacitet och en rättvis behandling av alla infrastrukturanvändare. De avsnitt som handlar om förfarandena för tilldelning av kapacitet har dock genomgått ett betydande antal ändringar i linje med parlamentets ändringsförslag. Det var därför möjligt att tillmötesgå parlamentets allmänna önskemål om en enklare text, samtidigt som man, med hänsyn till bästa möjliga utnyttjande av kapaciteten, i varje enskilt fall sörjde för tillräcklig klara regler.

4. Undantag och övergångsbestämmelser

4.1. Allmänna undantag för Grekland och Irland respektive Nordirland

På grund av ländernas geopolitiska och geografiska situation enades rådet om att undanta Grekland och Irland respektive Nordirland från en rad bestämmelser i direktivet om tilldelning av infrastrukturkapacitet, uttag av banavgifter och utfärdande av säkerhetsintyg.

Dessa undantag är tidsbegränsade (till en början fem år), kan på begäran förnyas och är inte längre tillämpliga, om

1. ett järnvägsföretag med tillstånd i någon av medlemsstaterna i fråga lämnar in en formell ansökan om infrastrukturkapacitet i en annan medlemsstat, eller om 2. ett järnvägsföretag med tillstånd i en annan medlemsstat lämnar in en formell ansökan om infrastrukturkapacitet avseende järnvägstrafik i, till eller från någon av medlemsstaterna i fråga, då beslut om den fortsatta tillämpligheten av detta undantag kommer att fattas enligt det rådgivande förfarande som avses i artikel 37.2 i direktivet.

Kommissionen är i denna fråga helt överens med rådet och hoppas att Greklands geopolitiska situation kommer att utvecklas så att landet fullt ut kan dra nytta av Europeiska unionens initiativ inom järnvägspolitiken.

5. Slutsats

Kommissionen har i största möjliga mån beaktat Europaparlamentets synpunkter från första behandlingen genom att föra in ändringsförslagen i deras ordalydelse eller andemening.

Kommissionen anser att den övergripande kompromiss som rådet uppnådde efter intensiva diskussioner och ansträngningar av tre ordförandeskap är ett väl avvägt framsteg för järnvägspolitiken. Kompromissen kommer att bidra till en hållbar utveckling av denna transportsektor.

Kommissionen är övertygad om att denna andra reformetapp avseende den rättsliga ramen för järnvägs transport tjänster innebär ett stort steg mot lika konkurrensvillkor för alla företag som bedriver eller tänker bedriva järnvägs transporter. Kommissionen yttrar sig därför positivt.