EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION 
Bryssel den 15. 07. 1997 
KOM(97) 334 slutlig 
Vitbok om sektorer och verksamheter som inte omfattas 
av direktivet om arbetstid 
(Framlagt av kommissionen) 

Vitbok om sektorer och verksamheter som intc omfattas 
av direktivet om arbetstid 
I nnehallsforteckning 
INLEDNING 
DEL 1: BAKGRUND OCH ANAL VS 
Gemenskapens stadga om arbetstagamas gnmdlaggande sociala rattighetcr 
Arbetstidsdirektivct 
Allman sikerhet 
Problemet 
Undantagets art och omfanning 
Egenforetagare 
Sysselsattningen i de undantagna sektorema 
Lag-och avtalssituation i mcdlemsstatcma 
Vcrk..~amhct pa gcmcnskapsniva 
Gcmcnsamma kommittecr och undcrs6kningar 
Analys och utvardcring av de cnskilda scktorcma 
Vagtransport 
Jamvag 
Stadstransportcr 
lnre vattcnvagar 
Lufttmnsport 
Sjotmnsport 
Havsfiske 
Ovrigt arbete till sjoss 
Uikare under utbildning 
DEL 2: AL TERNATIV 
Atgirdskriterier 
Miijliga atgirder 
Alternativ I: Ett icke-bindande tillvagagangssatt 
Altcrnativ 2: Ett utcslutandc scktorinriktat tillvagagangssatt 
Altcmativ J: Ett diffcrcnticrat tilMigag~lngs~itl 
Altcrnativ 4: Ett hclt och h~lllct ovcrgripandc tillvagagangssatt 
DEL 3: FRAMTIDA INRIKTNING 
Fiirslag till fdrf arandc 
SLUTSATSER 
BILA GA 
-2 -3 
3 
3 
3 
4 
4 
4 
5 
5 
6 
6 
7 
8 
8 
9 
10 
10 
11 
12 
n 
n 
15 
17 
17 
17 
17 
18 
18 
18 
19 
19 
22 
24 
Vitbok om sektorer och verksamheter som inte omfattas 
av direktivet om arbetstid 
INLEDNING 
l . Syftet med denna vitbok ar att finna 
de basta satten att sakerstalla skydd 
av halsa och sakerhet vad galler 
arbetstid for arbetstagare, som for 
narvarande inte omfattas av 
arbetstidsdirektivet (93/104/EG). 
2. Vitboken bestir av tre delar. Den 
forsta delen beskriver bakgrunden 
och analyserar den nuvarandc 
situationen. I den andra delen 
presenteras olika alternativ. I den 
tredje delen tagger kommissionen 
fram sina synpunkter pa hur man 
skall ga vidare i denna fraga, pa 
grundval av de synpunkter som 
erhalls pa denna vitbok. 
3. Vitboken har utarbetats genom 
informellt samrad med 
arbetsmarknadens parter pa 
grundval av ett arbetsdokument fran 
kommissionen. 
DEL 1: BAKGRUND OCH ANALYS 
Gemenskapens stadga om arhet~­
tagarnas grundlaggande sociala 
rattigheter 
4. gemenskapens stadga om 
arbetstagarnas grundlaggande 
sociala rattigheter in gar 
best:ammelser om arbetstid och 
semester. Punkt 7 behandlar 
tillnarmning av villkoren 
betraffande arbetstidens langd och 
forlaggning. Punkt 8 behandlar 
varje arbetstagares ratt till en 
viloperiod varje vecka och arlig 
betald semester, medan punkt 19 
faststaller att varje arbetstagare skall 
-J -ha tillfredsstallande halso-och 
sakerhetsvi11kor pa sin arbetsplats. 
Arbetstidsdirektivet 
5. Ministerradet 
23 november 
93/104/EG an tog 
1993 den 
direktiv 
arbetstidens om 
fOrlaggning i vissa avseenden. 
Direktivet grundar sig pa artikel 
118a i Fordraget om upprattandet 
av Europeiska gemenskapen, som 
forut~atter att mcdlcmsstatcrna skall 
"sarskilt strava e.fter att, .friirmt i 
friiga om arbetsmiljon, .framja 
forbattringar av arbetstagares hatsa 
och sakerhet ... ". 
6. De framsta malen ar att sakerstal la 
att arbetstagarna skyddas mot 
effekter, som inverkar menl igt pa 
deras halsa och sakerhet och som 
orsakas av oskal igt langa 
arbe_tsdagar, otillracklig vila eller 
ojamn arbetsrytm. Direktivet 
faststaller i synnerhet foljande 
(artiklarna 3-8): 
• Minst 11 timmars 
hangande led ighet 
timmarsperiod. samman­
per 24-
• En rast da arbetsdagen ar langre 
an sex timmar. 
• Minst 24-timmars samman-
hangande ledighet varje vecka. 
• En maximal arbetsvecka om 
48 timmar i genomsnitt inklusive 
overtid. 
• Fyra veckors betald semester 
arligen. 
• Arbetstiden for nattarbetande far 
inte overstiga ett genomsnitt av 
atta timmar under varje 24-
timmarsperiod. 
7. Direktivet innehaller aven 
bestammelser om skydd av natt­
och sk iftarbetarcs halsa och 
sakcrhet. Atgarder ma'itC avcn 
vidtas, sa au det vid organisering av 
arbete enligt en viss rytm tas hansyn 
till den allmanna principen om att 
anpassa arbetet till arbetstagaren. 
8. Direktivet innehaller omfattande 
bestammelser om tlexibilitet vid 
tillampning av direktivets principer 
pa sarskilda situationer. Direktivet 
ger i synnerhet mojlighet till 
avvikelser fran alla de viktigaste 
bestammelserna, forutom bestam­
melsen om semester varje ar, under 
manga olika slag av 
omstandigheter. Dessa inbegriper 
"i fraga om langt avsrand mellan 
arbetstagarens bostad och 
arbetsplats eller da arbetstagarens 
olika arbetsplatser 1 igger langt fran 
varandra", "i fraga om arbeten som 
kraver en kontinuitet i servicen eller 
produktionen", "pa omraden inom 
vilka det forekommer forutsagbara 
arbetstoppar" och "vid olycksfall 
eller da risken for olycksfall ar 
overhangande". Dessutom tillats for 
alla verksamheter avvikelser fran 
dessa bestammelser genom 
kollektivavtal eller avtal mellan 
arbetsmarknadens parter. Dessa 
avvikelser tillats van) igen "under 
forutsattning att de berorda 
arbetstagarna ges motsvarande 
kompensationsledighet". Nar det 
galler bestammelsen om en 
arbetsvecka som ar hogst 48 timmar 
i genomsnitt tillater avvikelserna 
"berakningsperioder" for berakning 
av genomsnittet som kan omfatta 
-4 -upp till sex manader i alla fall dar 
avvikelser tillat~ och upp till 
l 2 manader genom kollcktivavtal 
cllcr avtal mcllan arbctsmarknadcns 
parter. 
9. Medlemsstaterna skulle genomfora 
direktivel mre den 23 november 
1996. 
Allman sakcrhet 
I O. A ven om det ar arbetstagarnas halsa 
och sakerhet som ar det egentl iga 
temat for denna vitbok, viii 
kommissionen betona de fordelar 
som arbetstidsbestammelser i alla 
sektorer ger allmanheten. Detta 
galler sarskilt transportverksamhet 
och Iakare under utbildning, dar 
trotthet pa grund av mycket Ianga 
arbetsdagar kan utgora en d irekt 
risk for andras valbefinnande och 
sakerhet. I Romfordraget foreskrivs 
sarsk i Ida gcmenskapsatgardcr i 110111 
omradcn dar de behovs mr all 
sakerstal la en hi)g 
transportsakerhetsniva. I fal I dar 
dessa atgarder beror arbetstiden 
(kortiden) skall man sakerstalla att 
de stammer overens med de 
atgarder som skyddar arbetstagarens 
halsa och sakerhet. 
Problemet 
Undantagets art och omf attning 
11. Kommissionens ursprungliga 
forslag till direktiv om arbetstid 
omfattade alla ekonorniska sektorer 
och al I ekonom isk verksamhet. 
Radet beslot emellertid att undanta 
vissa sektorer och viss verksamhet 
fran direktivets rackvidd. Den 
exakta ordalydelsen om direktivets 
rackvidd ar: "Detta direktiv skall 
tillampas inom alla arbets­
omrdden ... med undantag for Luft-, 
1arnvags-, vag-och sjotransporter, 
havsfiske, liksom annat arbete till 
sjoss samt det arbete som utfors av 
lakare under utbildning. " 
(ArtikeJ 1.3). 
12. I sextonde stycket i mgressen tiJJ 
direktivet faststalls det: "Med 
hansyn till det aktuella arbetets 
sarsldlda art kan det vara 
nOdvandigt att vidta speciella 
dtgarder betriiffande forliiggningen 
av arbetstiden inom vissa omrilden 
och verksamheter som inte onif attas 
av detta direktiv." 
13. SaJedes ansag radet att undantagen 
skall ha direkt samband med det 
slag av arbete som berors. Det ar 
inte fraga om att haJsa och sakerhet 
avseende arbetstid ar tilJrackJ igt 
sakrat inom dessa sektorer och 
verksamheter. Ett gemensamt drag 
fOr alla dessa sektorer, fransett fOr 
arbete som utfOrs av lakare under 
utbildning, ar att en vasentlig del av 
tjanstgoringen fOr arbetstagare i 
nyckelposition fOrutsatter att de ar 
borta fran hemorten. 
14. U ndantagen har formulerats pa ett 
satt som har toJkats sa att alla 
arbetstagare inom transport- och 
havsfiskesektorerna ar undantagna 
fran direktivets rackvidd, dvs. aven 
de som utfor stationart arbetc. 
Kommissionen anser att detta b6r 
kJargoras, eftersom det inte finns 
nagot objektivt ska) till varfor dessa 
"icke-mobila" arbetstagare skulle 
diskrimineras jamfOrt med 
arbetstagare som utfor motsvarande 
arbetsuppgifter inom andra 
sektorer. Det ar arbetets art som 
bor ligga som grund och inte en 
definition pa den 11 sektor" som 
arbetstagaren arbetar i. 
-5 -IS. Vad galler "annal arhclc till sji}ss" 
och "arbctc som utf()rs av l~ikarc 
under utbildning" hanvisas det 
antingen underforstatt el ler 
uttryckJigen till "verksamhet", 
varvid problemet med att definiera 
det arbete som ingar inte uppstar. 
Egenforetagare 
16. Egenforetagare omfattas inte av 
direktiv 93/104/EG. Det finns 
manga egenforetagare inom vissa 
undantagna sektorer, som till 
exempel sektorerna fOr vagtransport 
och inre vattenvagar. Det finns 
emellertid aven manga egen­
foretagare inom andra sektorer som 
redan omfattas av direktivet, som 
tiJJ exempel byggnadsindustrin. 
Argumentet att sarbehandl ingen 
inom vissa sektorer horde fortsatta 
pa grund av den stora andelen 
egenforetagare kan darfor inte 
godtas. I den ekonomiskt sett 
viktigaste undantagna sektorn, dvs. 
vagtransportsektorn, omfattas 
egenforetagarna av den befintl iga 
fOrordningen om arbetstid. 
1 7. Eftersom malsattningen maste 
vara att trygga halsan och 
sakerheten, ar kommissionen 
emel lertid medveten om foljderna av 
en eventuell snedvridning av 
konkurrensen och att det ar ab sol ut 
noovand igt att sakerstal la 
transportsakerheten. Pa grund av 
detta forordas i denna vitbok ett 
integrerat tillvagagangssau vid 
genomforandet av gemenskapens 
riktlinjer for transport och 
socialpolitik. 
Sysselsattningen 
sektorerna de mufantagna 
18. Det totala antalet sysseisatta. 
inklusive egenforetagare, i a.Ila de 
sektorer och verksamheter, som 
undantagits direktivet, ar cirka 
5.6 miljoner (cirka 4 % av den 
totala sysselsattningen inom EU 1 ). 
Av dessa arbetar 3,5 miljoner inom 
vagtransport. Dessutom arbetar 
cirka tre miljoner inom transport 
som utfors "for egen rakning"2, och 
dessa ar inte undantagna fran 
direktivet. I bilagan presentera<; 
uppskattningar av det totala antalet 
sysselsatta inom de ol ika sektorerna 
och verksamheterna. Mera 
detaljerad information ges den 
sektorsvisa analysen (se 
punkterna 29-66 nedan). 
Lag-och avtalssituation i medlems­
staterna 
19. Det har skett betydande forandringar 
inom nationell lagstiftning sedan 
direktivet antogs 1993. Dessa 
aterspeglar delvis de atgarder som 
medlemsstaterna har vidtagit for att 
genomfora direktivet och delvis 
benagenheten att ga mot storre 
flexibilitet nar det galler 
arbetstidsarrangemang, och ofta i 
kombination med forkortad 
arbetstid. En undersokning av lag­
och avtalssituationen inom 
Europeiska unionen har nyligen 
forberetts av Europeiska stiftelsen 
for forbattring av arbets- och 
levnadsvillkor3• 
Kalla: Sysselsattningen i Europa 1996. 
2 Till storsta dclcn kcmikalicr, oljcproduktcr, 
livsmcdcL byggnadsmatcricl samt grossist­
och dctaljhandcl. 
Legal and ( 'ontractual /,imitations to 
Working Time in the Huropean l Inion 
publiccrad av Byran for Europciska 
gemenskapernas officiella publikationcr och 
Peeters Publications. 
-6 -20. ArbeL<;tagarna omfattas i mycket 
olika utstrackning av en allman eller 
sektorspecifik arbetstidslagstiftning 
bade nar det gall er oi ika 
medlemsstater och ol ika sektorer. 
Alla medlemsstater har nagot slag av 
lagstiftning som ger ett viss skydd 
nar det galler arbetstid for vissa 
grupper av arbetstagare. 
Lagstiftningen ar emellertid intc 
enhetlig eller konsekvent. I vissa fall 
galler den all manna 
arbetstidslagstiftningen for vissa 
(el ler al la) av de sektorer och 
verksamheter som har undantagits 
och i andra fall finns det sarskilda 
rattsforeskrifter for den berorda 
sektorn. I de flesta lander 
kompletteras lagstiftningen av 
kollektivavtal. Det finns emellertid i 
nastan alla medlemsstater ocksa 
lagstiftning om arlig minimisemester 
inom de fiesta sektorer. 
Verksamhet pa gemenskapsniva 
2 J. Yid forhandlingar med Europa-
4 parlamentet under den andra 
behandlingen forband sig 
kommissionen att ta initiativ vad 
galler sektorer och verksamheter 
som ar undantagna direktivet. 
Kommissionens meddelande till 
Europaparlamentet4 faststal Ide 
kommissionens avsikt "att vidta 
liimpliga initiativ sa snart som 
miijligt vad giiller de olika sektorer 
som undantagits direktivets riickvidd. 
Det forberedande arbetet infor 
genomforandet av dessa initiativ 
vidtas inom ramen for de 
gemensamma sektorskommitteerna 
for de berorda sektorerna (diir de 
finns)." 
SEK(91) !054, 7.7.1991. 
22. I det medelfristiga sociala handlings­
programmet 1995-1997 faststallde 
kommissionen att man kommer att 
''fortsiitta med diskussioner med 
arbetsmarknadens parter samt 
undersokningar angaende hur man 
bast skall siikerstiilla att de 
verksamheter och sektorer regleras, 
som inte orrif attas av riickvidden for 
direktivet om arbetstidens 
organisation... Vid behov kommer 
kommissionen att overviiga att liigga 
fram forslag om komplettering av 
direktivet om arbetstidens 
organisation under I 996-I 9'J7. 11 
23. I sin resolution om det medelfristiga 
sociala handlingsprogrammet for 
1995-1997 uttryckte Europa­
parlamentet en "onskan om att 
kommissionen i sitt arbetsprogram 
infor 19'J6 liigger fram 
lagstiftningsinitiativ om... arbetstids­
direktiv for de sektorer som undantas 
i arbetstidsdirektivet samt till 
atgiirder for en social dialog. 11 
Europaparlamentet har ocksa 
uppmanat kommissionen i sitt 
betankande om arbetstidsforkortning 
att uppmuntra de tva parterna inom 
sektorn att samrada pa europeisk 
niva for att kunna inga tlexibla avtal 
om arbetstidsforkortning sarskilt 
inom sektorer som for narvarande 
har undantagits direktivet om 
arbetstid. 
24. Kommissionen har sitt 
5 Handt ingsprogram for den 
gemensamma transportpol itiken 
1995-2000 lagt fram sina planer pa 
att inleda sektorspecifika initiativ om 
arbetstid inom de olika 
transportsatten nar resultatet av 
diskussionerna mellan arbets­
marknadens parter medger detta'.'i. 
Sc KOM(95) 302 slutlig. 
-7 .. Europaparlamentct stoddc sill 
betankande om delta hand Ii ngs-­
program behovet av att lagga fram 
lagforslag om arbetc;tid 1 nom 
transportsektorn, sarskilt pa omrc'iden 
dar arbetsmarknadens parter inte har 
ingatt nagot avtal. 
Gemensamma kommitteer och under­
sokningar 
25. I nom de fem transportsektorerna och 
havsfiskcsektorn anordnas 
mcl Ian arhcts- disk uss ioncr 
marknadens parter i form av 
gemensamma 
gemenskapsniva. kommitteer pa 
26. Kommissionen bad de gemensamma 
kommitteerna att gora gemensamma 
beskrivningar av den nuvarande 
situationen vad galler 
arbetstidsbestammelser mom dessa 
sektorer och att ge 
rekommendationer om hur 
direktivets principer ska11 anpassas 
till respektive arbetsomrAde. 
27. Den 16juni 1995 traffade 
kommissionsledamoterna Padraig 
Flynn och Neil Kinnock alla fem 
gemensamma kommitteer inom 
transportsektorn. Yid detta mote 
radde bred enighet om att det inte 
finns nagot berattigande for att 
undanta icke-mobila arbetstagare 
fran EU-lagstiftningen om arbetstid 
och att detta bor rattas til 1. 
28. Vad galler annat arbete till sjoss och 
arbete som utfors av lakare under 
utbildning tog kommissionen 
initiativ till att objektiva 
undersokningar skulle genomfr.)ras 
for att ge undedag till neciansti1endc 
analys av dessa verksamhetcr 
Analys och utvardcring av de cnskilda 
scktorerna 
29. De foljande punkterna analyserar 
varje sektors och verksamhets 
sarskilda drag och fragor avseende 
forordningen om arbetstid inklusive 
sarskilt sysselsattningsnivan samt 
diskussionerna 1 de relevanta 
gemensamma kommitteerna eller 
arbetsmarknadens parters syn­
punkter. Denna analys foljs i varje 
fraga av en bedomning av 
mojligheterna till arbetstidslagstift­
ning inom denna sektor samt vilka 
problem som kan uppsra vid en 
utvidgning av arbetstidsdirektivet sa 
att det omfattar arbetstagare inom 
den berorda sektorn. 
Vagtransport 
30. Vagtransport ar den allra storsta 
sektorn av dem som inte omfattas av 
direktivet. Det ar svart att faststalla 
exakta siffror, men man har 
uppskattat6 att den ger sammanlagt 
6,5 miljoner arbetstillfallen inom 
EU. Ett stort antal av dessa 
arbetstagare ar egenforetagare. Det 
finns ungefar 1,2 miljoner 
arbetstillfallen inom person­
transporter, cirka 2, 1 miljoner inom 
gcxlstransporter for yrkesmassig 
trafik samt 3-3,5 miljoner inom 
transport som utfors for egen 
rakning (till storsta delen kemikalier' 
oljeprcxlukter, I ivsmedel, 
byggnadsmateriel samt grossist- och 
detaljhandel). Det bor emel le rt id 
uppmarksammas att inom transport 
6 Road Transport in the European Union: 
Aspects of the Organization and 
Enforcement of Working and Driving Time, 
Regulations. 
-8 -for cgcn rfikning omfattas 
arhctslagarna rcdan av dirckl ivet. 
J I. Detta ar den cnda scktor som har en 
relevant gemenskapslagstiftning. 
Sarskilt forordning 3 820/85 
fasts taller att den dagl iga kortiden 
intc far c)vcrstiga nio timmar, som 
tva ganger varjc vccka far utstrackas 
till tio timmar (under forutsattning 
att kompensationsledighet gcs under 
den foljande veckan), att foraren 
efter fyra och en hal v timmars 
korning skall ta en minst 45 minuter 
lang rast och att dygnsvilan skall 
vara elva timmar, som hogst tre 
ganger i veckan far minskas till nio 
timmar i foljd. Det finns emellertid 
viktiga skillnader mellan denna 
forordning och arbetstidsdirektivet. 
Syftet med bestammelserna i 
forordning 3820/85 ar inte endast att 
varna om arbetstagarna~ halsa och 
sakerhet utan ocksa att i forsta hand 
harmonisera konkurrensft)r­
hallandena mellan alla slag av 
vagtransportforetag samt att forbattra 
trafiksakerheten och arbets­
forhallandena 1 allmanhet. Mot 
bakgrund av forordningens direkta 
koppling till trafiksakerhet omfattar 
den inte endast arbetstagare utan 
ocksa fOrare som ar egenfOretagare. 
32. Det oaktat foreskriver forordning 
3820/85 ingen maximal arbetstid for 
andra arbetsuppgifter an korning, 
sasom till exempel for lastning och 
lossning som kan utgora en viktig 
del av den dagl iga arbetstiden for 
forare, som inte omfattas av 
forordningen. Detta kan under vissa 
forhallanden leda till en oskal igt lang 
sammanlagd arbetstid. Dessutom 
forekommer det manga undantag 
och finns mojligheter till ytterligare 
undantag fran forordningen. 
Foljaktligen tillampas for narvarande 
bestammelser av ol ika slag inom 
gemenskapen, vilket leder till 
betydande konkurrenssnedvridning. 
Detta innebar att 
godstransportsektorn ar kansl ig far 
arbetsmarknadskonfl ikter, som redan 
har lett till allvarliga avbrott ino'm 
transporttjansterna. Detta har i hog 
grad paverkat den fria rorl igheten 
far varor, tjanster och personer. 
Dessa brister bor gradvis reduceraC) 
med hjalp av lamp I iga gemenskaps­
insatser. 
3 3. Arbetsgivama har framfart att en 
battre tillampning av befintliga 
regler skulle vara att foredra framfOr 
nya regler, medan fackfOreningarna 
betonar behovet att tiicka all 
arbetstid. Diskussionerna i den 
gemensamma kommiuen fortsatte i 
slutet av 1996, men de tva parterna 
verkar st! langt ifran varandra. 
34. Arbetstidsdirektivets bestiimmelse om 
en sammanhiingande dygnsvila far 
anses vara den svaraste regeln att 
tilliimpa pd mobila arbetstagare 
inom viigtransporter over ldnga 
· striickor~ Det jinns emellertid redan 
motsvarande bestammelser i 
forordning 3820185, och detta ar det 
mest liimpliga styrmedlet for, att 
behandla frdgan om dygnsvila och 
veckovila. Det verkar inte finnas 
ndgot sektorspecifikt argument ·for 
att andra bestammelser i 
arbetstidsdirektivet inte skulle kunna 
galla for alla arbetstagare inom 
sektorn inklusive icke-mobila 
arbetstagare och dem som inte 
onif attas av forordning 3820185. 
Kommissionen har for avsikt att i 
borjan av 1998 foresta viktiga 
iindringar av forordning 3820185 for 
att komplettera allmiinna atgiirder 
som vidtas med hiinsyn till att skydda 
arbetstagarnas hiilsa och siikerhet 
-9-avseende arbetstid. Dessa iindringar 
skulle bland annal inbegn/Ja nya 
bestiimmelser om en ovre gram· .fbr 
arbetstiden per dag, -vecka och 
fjorton dagar avseende korning samt 
lastning och lossning i 
gemenskapens lagstiftning om kortid 
inom viigtransportsektorn. De 
kommer iiven att striiva efter 
enhetlighet niir det giiller 
kontrollbestiimmelser och 
kontrollfoifaranden. 
Jarnvag 
35. Nastan en miljon manniskor i EU:s 
15 medlemsstater var sysselsatta 
mom jarnvagstransportsektorn 
1995. En undersokning som 
genomforts av Federationen for 
transportarbetarnas fackforbund 
inom EU (FST)7 for Europeiska 
kommissionen visar att 1992 
arbetade 19 % av arbetstagarna som 
lokforare och annan tagpersonal, 
3 I % som trafik- och 
underhallspersonal (barare, upplarda 
arbctare, rangcrarbctare for vaxling 
av tag pa stationer eller privata 
jarnvagsspar, terminal er och 
containerterminaler osv.) och 50 % 
var drifts-och stationspersonal. 
3 6. Ett utmarkande drag for denna 
sektor ar arbetets oregelbundenhet i 
7 synnerhet pa landsbygden. 
Arbetsbelastningen bestams av 
antalet tag. Darfor kan det i vissa 
fall vara svart att berakna 
arbetstiden. Det forekommer aven 
problem vid tillampningen av 
direktivet pa lokforare pa langa 
,\'ocial a.vwcls <f the ( 'ommon '/'ran.'/JOl'f 
Policy: Stu_l~Y (~l the WorkinK and ,\'ocial 
Conditions <~/ /1_,'uropean Railway Workers 
av Hugues de Villelc och Brenda O'Brien 
(FST). 
strackor samt medfoljande personal. 
Da dessa verksamheter och 
arbetsforhallanden 1 allmanhet 
omfattas av en rad kolJektivavtal pa 
nationell niva, kommer avsaknaden 
av gemenskapslagstiftning att 
medfora aJJt st6rre problem som till 
exempel avreglering och att 
konkurrensen med nya foretag 6kar. 
37. Den gemensamma jarnvags-
kommitten nadde en 
overenskommelse den 18 september 
1996 om att bestiimmelserna i 
arbetstidsdirektivet bor galla for alla 
arbetstagare inom sektorn, inkl usive 
mobila arbetstagare, med lampliga 
anpassningar till avvikelserna. Ett 
villkor i overenskommelsen ar att 
motsvarande bestammelser skall 
tillampas pa andra transportsektorer 
samtidigt. Ett ytterJigare villkor ar 
att befintliga arbet5tidsbestammelser 
med hjalp av lagstiftning skall 
tillampas pa alla nya arbetstagare 
inom sektorn. 
3 8. Inom jamvagssektom verkar de 
nuvarande avtalen mellan 
arbetsmarknadens parter fungera 
tillfredsstallande. Mot bakgrund av 
overenskommelsen inom den 
gemensamma kommitten jinns det 
inga objektiva skat till fortsatt 
undantag vad gal/er denna sektor. 
Kommissionen kommer dessutom att 
noga 6vervaka utvecklingen inom 
denna sektor for att kunna bed6ma 
behovet av ytterligare insatser. 
Stadstransporter 
39. Da denna "sektor", som omfattar 
jarnvags- och vagtransport­
aspekter, inte namns sarskilt i 
direktiv 93/ 104 ar den undantagen 
fran arbetstidsdirektivet. Den ar 
aven till en stor del undantagen 
fran forordning 3820/85 (person-
-10 -transporter i I injetrafik dar I injcns 
langd inte overstigcr 
50 kilometer), vilket kan inverka 
pa passagerarnas sakerhet. 
Kommissionens avdelningar har 
tagit emot delegationer fran 
lnternationella organisationen for 
kollektivtrafik (UITP), som 
fore trader stadstransporternas 
intressen, vilka skiljer sig fran 
vagtransport- eller jarnvags-
transportsektorernas intressen. 
Kommissionen kommer vid 
utarbetandet av forslag att ta 
hansyn till deras onskemal. 
I nre vattenvagar 
40. U ppskattningsvis 45 000 personer 
arbetar inom sektorn inre 
vattenvagar, och av dessa ar 35 000 
arbetstagare och res ten ar 
smaforetagare som ager ett till tre 
fartyg. For narvarande stiger antalet 
smaforetagare markbart pa grund av 
att stora foretag saljer sina fartyg till 
sina arbetstagare. Nar det galler 
smaforetagare som har endast ett 
fartyg, vilka for ovrigt utgor 
majoriteten, ar deras fartyg bade 
deras utkomstmojlighet och derac;; 
stad igvarande hem. De som 
emellertid verkar pa Rhen omfattas 
for narvarande av bestiimmelser om 
besattningens viloperioder, dess 
sammansattning och fartygets 
gangtid. Kopplingen mellan dessa 
och arbetstiden ar att smciforetagare 
omfattas, satillvida som de ar 
besattningsmedlemmar, av bestam­
melserna om en obligatorisk 
viloperiod och gangtider. 
41. De tva parterna i den gemensamma 
kommitten for inre vattenvagar 
beslot att ateruppta forhandl ingar i 
syfte att uppna en overenskommelse 
om arbetstid pa gemenskapsniva 
inom denna sektor. Det fOrslag till 
overenskommelse, som lades fram 
av arbetstagarna, foljde i stora drag 
bestammelserna i arbetstids­
direktivet. Det inneholl dock andra 
bestiimmelser om daglig vila pa 
10 timmar i fOljd jamfOrt med 
11 timmar i direktivet. Dessa 
forhandlingar avbrots i borjan av 
1995 pa grund av att arbetsgivarna 
inte godkande att principen om 
arbetstid skulle gall a for 
sm3.foretagarna. 
42. Utvidgningen av direktivets 
bestiimmelser till att onifatta 
anstiillda inom denna sektor torde 
inte Leda till ooverstigliga problem. 
, .. fven om den grundliiggande 
bestiimmelsen om daglig vilotid i 
arbetstidsdirektivet skulle kunna Leda 
till problem, tillater direktivet 
awikelser frdn den. berorda artikeln 
bade genom kollektivavtal och ni.ir 
arbetstagaren arbetar pd annan ort 
iin hemorten. Kommissionen har for 
avsikt att 1998 overliimna ett forslag 
till rddet med bestiimmelser som 
grundar sig pd Rhenkonventionen. 
Forslaget skulle giilla for alla 
medlemsstater. 
Lufttransport 
43. Det uppskattas att antalct 
arbetstagare inom luftfartssektorn i 
EU: s 1 5 medlemsstater ar ungefar 
375 000. Av dessa ar omkring 20 % 
flygbesattningar och resten ar mark­
personal, inklusive underhalls­
personal och biljettpersonal. 
44. Att begransa flygtiden ar 
nodvandigt, eftersom det lange har 
varit kant att flygpersonalens 
prestationsformaga kan forsamras 
markant till foljd av trotthet. I 
samband med flygning forekommer 
kombinationer av faktorer som 
-11 -orsakar trotthet och som . intc 
patraffas i andra yrken. Pcrsonalcn 
forutsatts kunna bccfoma 
situationer, fatta beslut och tala 
stress under langa arbetspass, ofta 
nattetid och efter att ha korsat flera 
tidszoner. Det ar darfor nodvandigt 
att skydda denna personal inte 
endast mot kortvarig trotthet utan 
aven mot eventuella foljder av 
trotthet som har byggts upp under 
en langre tid. 
45. En overenskommelse har ingatts i 
den gemensamma kommitten for 
lufttransport om att bestammelserna i 
arbetstidsdirektivet skall galla for 
markpersonal (cirka 80 3 av alla 
arbetstagare). Ytterligare diskus­
sioner i den gemensamma 
kommitten har gallt tillampningen av 
arbet~tidsdirektivets principer for 
flygpersonal. Diskussionerna har 
hammats av oenighet om hur dessa 
fOrhaller sig till de pagaende 
diskussionerna inom de 
gemensamma luftfartsmyndigheterna 
(JAA) om begransning av flygtiden 
fOr flyg-och kabinpersonal. 
46. Overenskommelsen om att 
bestiimmelserna i det allmii.nna 
direktivet bor utvidgas till att giilla 
markpersonal innehiir ett stort steg 
framilt. Vad giiller flygpersonal iir 
det endast bestiimmeLr;erna om 
dygnsvila och vilopauser som kan 
utgora ett faktiskt problem vid en 
utvidgning av direktivet, iiven om 
dessa genom de m6jligheter till 
avvikelser som direktivet ger inte bor 
vara ooverstigliga. Kommissionen 
overviiger iiven av driftssiikerhetsskal 
siirskilda forslag till ett enhetligt 
system for begriinsning av flygtiden 
som komplettering till allmiinna 
dtgiirder som vidtas for att trygga 
arbetstagarnas hiilsa och siikerhet 
avseende arbetsfid. 
S jotransport 
4 7. Antal et anstallda pa fartyg under 
EU-flagg uppskattas8 till cirka 
l 62 000). Av dessa ar omkring 
129 000 (80 % ) medborgare i den 
aktuella medlemsstaten, medan 
3 3 000 kommer fran ett annat land. 
48. Langa arbetsdagar ar vanliga till 
sjoss. Att pa ett systematiskt satt 
begransa denna arbetstid har 
emellertid hittills varit svart pa 
grund av konkurrcnscn fran fartyg 
som gar under trcdje lands flagg. 
Den minskade syssclsattningen i den 
EU-registrerade flottan (over 30 % 
mellan 1985 och 1995) har varit en 
av de fragor som har sysselsatt bade 
fartygsagare och sjofolk mest under 
de senaste aren. Pa grund av detta 
och eftersom sektorn ar global 
hop pas den gemensamma 
kommitten att de internationella 
organisationerna traffar avtal innan 
gemenskapens interna fragor 
behandlas. 
49. En overenskommelse ingicks 1995 i 
I nternationel la sjofattsorgan isa­
tionen om au godkanna den 
revidcrade internalionclla konvcn­
tionen om normer for utbildning, 
certifiering och vakthallning for 
sjofolk (STCW) vad galler 
minimivilotid for vaktgaende 
personer. Dar faststalls en 
minimivilotid pa 10 timmar per 
dygn. Vilotiden far indelas i hogst 
tva perioder inbegripet en period pa 
minst sex timmar i foljd. I 
konventionen faststaJls ocksa att 
vilotiden per vecka skaJI vara minst 
70 timmar. Kommissionen har 
'/'ecn/•,'con: ,\'11.u~v on the maritime 
pr<~/essions in the Huropean l Inion, I >n~/I 
Report. 50. 
-12 -()vcrlamnat ctt formcllt t()rslag till 
radet om andring av dircktiv 
94/58/EG om minimikrav r~\ 
utbildning for sjofolk. Delta f6rsiau 
0 b 
aterspeglar bestammelserna 
konventionen fran 1995 vad galler 
minimivilotider for vaktgaende 
personer pa dack och i maskinrum. 
Detta andrade direktiv diskuteras 
for narvarande av de lagstiftande 
organen i Europeiska gemenskapen 
och den 18 juni 1997 uppnaddc 
Ministcrradct en gcmcnsam 
standpunkl om dct. 
oktohcr 1996 godkandc 
I nternationel la arbetsorgan isationcn 
(ILO) en ny konvention (nr 180) 
om arbetstiden inom sjofart. Den 
strategi som ledde fram till att 
konvention 180 godkandes hade 
utarbetats av arbetsmarknadens 
parter. EnJ igt konventionen har 
sjofolk ombord pa fartyg antingen 
en maximal arbetstid (14 timmar 
per dygn och 72 timmar per vecka) 
eller en minimivilotid (10 timmar 
per dygn och 77 timmar per vecka). 
Konferensen beslutade om ett 
arrangemang som skulle tillata att 
bcstammclscrna i konvcntion nr 180 
kan tillampa<; pa icke-EU­
registrerade fartyg som seglar i 
EU:s farvatten genom 
hamnstatskontroll. Efter detta har 
arbetsmarknadens parter betonat att 
det ar mycket viktigt for denna 
strategi att medlemsstaterna 
ratificerar konventionen. De har 
ocksa i princip enats om att det 
finns behov av ett sarskilt styrmedel 
inom gemenskapen nar det galler 
arbetstiden inom sjofartssektorn. Pa 
grundval av detta kommer 
kommissionen att sasom den 
tidigare har tillkannagett snabbt 
lagga fram ell mrslag till dircktiv. 
Detta skall ta hansyn till I LO:s 
konvention nr 180 och, om intc 
annat foljer av ytterl igarc 
diskussioner om detaljerna, till 
delar av arbetstidsd irektivet. 
51 . Stora framsteg har gjorts. 
Kommissionen viilkomnar overens­
kommelsen i den gemensamm11 
kommitten och ser fram emot alt f ii 
dess deta/jerade rekommendationer. 
Kommissionen hoppas ocksa att 
medlemsstaterna skall ratificera 
ILO:s konvention nr 180, sa att 
minimistandarderna for den 
maxima.la arbetstiden eller den 
kortaste vilotiden skall kunna 
genomforas internationellt. 
Havsfiske 
5 2. Det finns omkring 270 000 
personer som ar9etar till sjoss med 
havsfiske i EU :s medlemsstater9• 
Darutover finns det ett ratt I itet 
antal icke-mobila arbetstagare som 
arbetar pa land inom 
havsfiskesektorn. Deras arbete har 
ett direkt samband med landning av 
fangster och de omfattas inte av 
direktivet. Det finns ocksa ett stort 
antal andra arbetstagare pa land 
som har nara anknytning till 
havsfiske, t.ex. hamnarbetstagare 
och arbetstagare inom 
fiskforadlingsindustrin, men dessa 
omfattas redan av 
arbetstidsd irektivet. 
5 3. Bada parterna i den gemensamma 
kommitten for denna sektor har till 
kommissionen meddelat sina olika 
standpunkter, som avviker mycket 
9 Antal fiskarc (hcl-och dcltid) (alla EU­
medlemsstater). Uppgifterna ar fran 1991 
forutom nar det galler Grekland ( 1990) och 
Irland (1991). Kalla: OECD, 
medlemsstater. 
-13 -fd\n varandra. Arhclsgivarna 
motsattc sig alla arbctstidsdircktiv 
inom sektorn pa grund av dcnna 
sektors speciella karakilir och 
subsidiaritetsprincipen. Sarskilda 
problem som anfordes inbegrep det 
stora antalet egenforetagare, de 
ckonomiska konsckvenscrna for 
andelsfiskarna samt scktorns 
skiftande karakilir i Europa. 
FackfOreningarna a andra sidan 
antOrde som skal att atgarder ar 
noovandiga fOr att skydda 
yrkesfiskarna mot en lang arbetstid, 
att undantagen i direktiv 93/ 104/EG 
ar onooiga och att lampliga 
avvikelser skulle kunna tillatas. De 
har Iamnat detaljerade skriftl iga 
fOrslag. Diskussionerna aterupptogs 
tidigare i ar i syfte att uppna en 
gemensam standpunkt. 
54. Kommissionen hoppas att 
arhetsmo.rknadens parter skall uppna 
en gemensam standpunkt. Sa Lange 
det emellertid inte Jinns nagot avtal, 
skulle mo.n for for personal till sjoss 
kunna foresla sektorspecifika 
bestiimmelser som omfattar 
dygnsvila och veckovila. Dessutom 
skulle arbetsdirektivets bestammelser 
om betald semester och hiilsokontroll 
for nattarbetande samt garantier for 
tillracklig vila och ett hogsta antal 
arbetstimmar per ar kunna tillampas 
pa all personal till sjoss inom 
sektorn. Hela arbetsdirektivet skulle 
tillampas pa al/a icke-mobila 
arbetstagare, med en lamplig 
bestammelse om avvikelser 
forekommane fall. 
Ovrigt arbete till sjoss 
5 5. Antal et anstallda som arbetar 
offshore varierar med sasongen. 
Den basta tillgangliga 
uppskattningen ar att det totala 
antalet arbetstagare, som arbetar 
med annat arbete till sjoss i EU ar 
ungefar 45 000. De flesta arbetar pa 
offshore-anlaggningar, men cirka 
I 0 000 personer arbetar. med 
maritimt entreprenadarbete 
(inklusive mattnadsdykare) och 
under hogsasongen arbetar cirka 
3 000 personer med seismiskt 
matningsarbete i europeiska 
farvatten. Det ar huvudsakligen 
F orenade kungariket (med drygt 
halften av de EU-anstallda inom 
sektorn), Danmark, Nederlanderna 
och Italien som ar involverade av 
EU:s medlemsstater. 
56. Enligt den undersokning som har 
gjorts for kommissionen 10 utfors 
praktiskt taget allt offshore-arbete i 
Nordsjon i 12 timmars skift. En del 
av ledningen och vissa experter 
arbetar inte nodvandigtvis enligt en 
·fast arbetstid utan sa mycket som 
arbetet dagligen forutsatter. 
Vanligen ar man tva veckor ute till 
havs, men det varierar nagot 
beroende pa land och arbetsgivare. 
lnom det maritima entreprenad­
arbetet i Forenade kungariket 
kommer man overens om offshore­
perioden mot bakgrund av hur lange 
arbetet forvantas racka. Om ett 
arbete forvantas ta ungefar fem 
veckor, ar det troligt att samma 
personal utfor hela arbetet. 
57. Det finns lagstiftning som innehaller 
grundlaggande bestammelser om 
arbetstiden eller minimiviloperioden 
offshore i Danmark, Italien och 
N ederlanderna och som ofta 
kompletteras med kollektivavtal. I 
Forenade kungariket finns det ingen 
sarskild arbetstidslagstiftning, men 
IO ( 'oshape Ud: the Working I lours in '( )ther 
Work at ,\'ea' in the ( 'ontext <~l !Jirective 
931104//((', 1995 
-14 -varje operator maste utarbeta 
sakerhetsforcskriftcr for vaqe 
anlaggning och en bcdc>mning av de 
halso- och sakerhetsrisker som 
deras arbetstagare utsatts fbr. 
Arbetstiden bor inga i bade 
sakerhetsforeskrifterna och risk­
bedomningen. 
58. Enligt Coshapes rapport, som 
gjordes 1995, var det inte ovanligt 
med 6-16 timmars overtid per 
vecka (utbver det dagliga 
12 timmars ski ft et) i Dan mark. I 
Nederlanderna kompenserades 
overtid som utfors under offshore­
arbete med vilotid under perioden 
till havs. I Forenade kungariket 
varierade den faktiska mangden 
overtidsarbete beroende pa foretag 
och verksamhet. I de flesta fall var 
mycket overtidsarbete ovanligt 
inom rutinarbete. Overtidsarbetet 
hade begransats till fyra timmar per 
vecka, aven om det i vissa fall var 
dubbelt hogre. Inom ledningen var 
en overtid pa tva till tre timmar per 
dag vanligt. I Italien varierade 
arbetsrytmen och overtidsarbetet 
mycket. 
59. Det forekommer ingen social dialog 
pa EG-niva inom denna sektor. 
Fackforeningarna 6nskar forhand-
1 ingar pa EG-niva, ell er om detta 
inte lycka<>, ett sarskilt direktiv. 
Arbetsgivarorganisationerna har 
varit motvill iga till att delta i en 
social dialog och huvud­
organisationerna uppger att de inte 
har mandat for detta. De anser att 
sektorn ar valreglerad och att det 
inte finns nagon motivering f6r en 
EG-lagstiftning inom denna sektor. 
Ett sarskilt problem ar att bibehalla 
systemet med 2 x 12 timmars skift i 
14 dagar. 
60. Alla forslag skall tillata att systemet 
med 2 x I 2 timmars skift i I 4 dagar 
far fortsiiJta och i tillriickligt hog 
grad beakta den internationella och 
siisongbetonade arbetsrytm som 
sektom har genom att tilldta att 
arbetstiden beriiknas pa arlig basis. 
Dessa arbetstagares arbetsrytm iir 
pa mdnga siiJt analog till de mobila 
arbetstagamas inom transport­
sektom genom att de inte arbetar pa 
hemorten. Diirfor bor de behandla.s 
pa samnui siitt som dessa 
arbetstagare. Vissa av 
verksamheterna skulle siirskilt kunna 
omf attas av motsvarande 
bestiimmelser som har foreslagits for 
sjotransport. 
Lakare under utbildning 
61. Undantaget galler "lakare under 
utbildning". Begreppet "lakare under 
utbildning" inrymmer tva viktiga 
aspekter i alla medlemsstater: 
vederborande har avslutat sm 
medicinska grundutbildning och 
forbereder sig for en erkand och 
hogre medicinsk utbildning. 
Utbildningens langd varierar fran 
land till land och t en del 
medlemsstater rader viss oklarhet 
om nar denna period upphor. 
Lakare som "inte ar under 
utbildning" omfattas inte per 
definition av arbetstidsdirektivet. 
62. Det finns uppskattningsvis over 
270 000 yngre sjukhuslakare 
( motsvarar grovt taget begreppet 
"lakare inom utbildning") inom EU. 
Nastan halften av dem finns i 
Tyskland, dar en nationell 
lagstiftning om arbetstid redan 
tillampas. 
63. Det forekom ett uppenbart problem 
i samband med anstallnings­
forhallandena for lakare under 
-15 -utbildning. I vissa lander har de en 
spccialstallning som inncbHr att de 
~ir varkcn cgcnforctagarc, ansH\llda 
eller praktikanter. Yid narmarc 
granskning verkar det som om de i 
de flesta lander anses vara 
"anstallda" i arbetsrattslig mening. 
64. Ett sardrag for lakarc under 
utbildning ar deras jourtjanstgoring. 
Den undersokning som gjordes 
199411 fOr kommissionen visade att 
jourtjanstgoringen betraktades pa 
mycket ol ika satt i de enskilda 
medlemsstaterna. I manga lander 
forvantas lakare under utbildning 
arbeta mycket per vecka och ha 
ytterst langa kontinuerliga 
arbet~sk ift, som van I igen ar ett 
resultat av alt natl-och 
jourtjanstgoring laggs till dct van I iga 
vcckoarbetet. "Om del inlc finns 
sarskilda bestammelscr om 
tillborliga raster eller andra 
arbetstidsbestammelser, leder detta i 
manga tjanstgoringssystem till att 
Jakare under utbildning arbetar utan 
tiHborlig vila rutinmassigt 32 timmar 
i fOljd och overskrider 70 timmar i 
extrema fall." I rapporten drogs 
slutsatsen att aven om antalet 
veckotimmar varierade mycket, 
arbetade lakare under utbildning 
rutinmassigt mer an 55 timmar 
veckan i manga lander. 
65. Darfor utsatts halsan och sakcrhctcn 
for ett stort antal lakarc under 
utbildning for en uppenbar risk. Och 
i den utstrackning som dessa lakare 
deltar dire kt i medicinska 
forfaranden och beslut som beror 
11 Coshape Ltd: the Working Hours of 
Doctors in TraininK in the context <~f 
/)irective 931104/H'. 
patienter kan aven dessa patienters 
sakerhet utsattas for risker. 
66. Friigan om jourtjiinst som liikare 
under utbildning utfor bor behandla\· 
pii nationell nivii, men direktivets 
nuvarande ordalydelse tilliiter 
medlemsstaterna att definiera 
arbetstiden pa ett restriktivt siitt och 
alt samtidigt ge begreppet en vidare 
definition. Det foref aller daifor inte 
foreligga niigra praktiska raltsliga 
problem med alt utvidga direktivet 
till att omf atta liikare under 
utbildning pii samma salt som det 
redan galler for andra anstallda 
lakare, under det att de befintliga 
awikelsema andras sii att det iir 
tilldtet for medlemsstatema att gripa 
sig an jourtjansten. Dii det overvags 
hur direktivet skall utvidgas, ar det 
emellertid nodvandigt att beakta de 
eventuella verkningama pa 
tillhandahiillandet av och kvaliteten 
pii hiilsoviird. 
-16 -
DEL 2: ALTERNATIV 
Atgardskriterier 
6 7. Innan fOrslag laggs fram ar det 
noovandigt att uppstiilla kriterier 
enligt vilka de alternativ till atgarder 
som fOredras kan bedomas. Vad 
galler atgarder avseende arbetstagare 
som inte omfattas av 
arbetstidsdirektivet, torde fOljande 
kriterier vara lamp I iga: 
68. Den foreslagna atgarden skall 
69. a) sakerstiilla arbetstagarnas halso­
och sakerhetsskydd vad gal ler 
arbetstiden, 
b) ge fOretagen mojl ighet till 
tlexibla l0sningar avseende 
driften, 
c) beakta eventuella konsekvenser 
fOr sysselsattningen, 
d) undvika att lagga orimliga 
oordor pa fOretagen, i synnerhet 
pa sma fOretag, och ta hansyn 
till sardrag i vissa sektorer som 
andelsfiske och ol ika slag av 
havsfiske, 
e) respektera 
cipen, subsidiaritetsprin-
t) respektera proportional itetsprin­
cipen. 
Dessutom ar det ocksa noovandigt 
att i mojligaste man sakerstiilla att 
vidtagna atgarder el ler 
underlatenhet att vidta atgarder tar 
hansyn till den europeiska 
konkurrenskraften och allmanna 
sakerhetsbestiimmelser, och att de 
inte leder till konkurrens-
snedvridning pa den inre 
-17 -marknadcn och mcllan 
konkurrcrandc transports~itt. 
Mojliga atgarder 
70. Analysen i del 1 visar att det finns 
ett problem att losa, dvs. att det i 
alla undantagna sektorer och 
verksamhetcr finns vissa 
arbetstagare som inte ar skyddade 
mot langa arbetsdagar eller som inte 
har en garanti for tillracklig vila. 
Efter att ha faststiillt de alternativa 
riktlinjerna for att Iosa detta 
problem maste kommissionen 
sakerstiilla att den valda l0sningen 
uppfyller kriterierna i punkt 68. 
71. Det finns huvudsakl igen fyra satt att 
angripa problemet pa som kan 
overvagas: 
-Ett icke-bindande tillvaga-
gangssatt. 
-Ett uteslutande sektorinriktat 
ti I lvagagangssatt. 
-Ett differentierat tillvaga-
gangssatt. 
-Ett helt och hallet overgripande 
ti I lvagagangssatt. 
Altemativ I: 
tillvagagangssiitt Ett icke-bindande 
72. Med detta tillvagagangssatt skulle 
kommissionen antingen utarbeta en 
eller flera rekommendationer el ler 
lagga fram fOrslag till radets 
rekommendationer. Detta skulle 
innebara att de nuvarande 
undantagen fran direktivet bibehalls, 
om det ar motiverat i en sarskild 
sektor. Det vasentliga skulle vara att 
med kraft uppmana medlemsstaterna 
och arbetsmarknadens parter att 
vidta noovandiga atgarder for att 
sakerstiilla att alla arbetstagare, 
oavsett vii ken status de har, far 
tillrackligt med vila och inte har 
oskal igt langa arbetsdagar. De fl es ta 
arbetsgivarorganisationer, som 
yttrade sig om denna vitbok under 
det informella konsultations­
forfarandet, fOredrog detta 
tillvagagangssatt, inklusive vissa, 
dvs. sarskilt de som foretradde 
offshore-sektorn, som havdade att 
undantagandet av dera~ sektor bor 
fortga. Fackforeningarna var helt 
emot det icke-bindande tillvaga­
gangssattet. 
Alternativ 2: Ett uteslutande sektorinriktat 
tillviigagangssiitt 
73. Hittills har det viktigaste 
tillvagagangssattet varit, bade inom 
den gemensamma kommitten och i 
undersokningarna, att med ledning 
av arbetstidsdirektivet fOr varje 
sektor fOrsoka faststfilla 
arbetstidsbest:ammelser som tar 
hansyn till arbetstagarnas halso-och 
sakerhetssk ydd, all manna sakerhet()­
kra v for arbetstagare och foretags 
behov av flexibilitet. Att detta 
tillvagagangssatt skulle leda till 
resultat 1 den gemensamma 
kommitten verkade anda tills nyligen 
osannol ikt, men nu finns det viss 
anledning till optimism inom 
atminstone tva sektorer: sjotransport 
och jarnvagstransport. Detta tillvaga-
gangssatt har foresprakats av 
Europeiska fackliga sam-
organisationen (EFS). 
Alternativ 3: Ett dijferentierat tillviiga­
gdngssiitt 
74. Ett tredje alternativ ar att skilja de 
verksamheter som kan omfattas av 
arbctstidsdirektivet thin dcm som 
kraver sarskilda atgardcr. Delta 
skulle innebara foljande: 
• Arbetstidsdirektivet utvidgas till 
att omfatta alla icke-mobila 
-18 -arbetstagare. Undantagen skulle 
andras pa lamp I igt satt, sa att de 
tar hansyn till best:ammelserna 
om tjansternas kontinuitet och 
andra operationel la krav 12. 
• Arbetstidsdirektivets bestam-
mclscr om fyra veckors betald 
semester och halsokontroll for 
nattarbetarc skulle utvidgas till 
att omfatta alla mobila 
arbetstagare och offshorc-
arbetstagarc och garant era en 
tillracklig vila och en maximal 
arsarbetstid. 
• En sarskild sektorsvis 
lagstiftning om arbetstid och 
viloperioder for mobila 
arbetstagare och offshore-
arbetstagare skulle inforas. 
Altemativ 4: Ett heft och hdllet 
overg ripande tillviigagdngssiitt 
75. Det (jarde alternativet ar 
au foresla en helt och hallet 
overgripandc atgard som intc ~ir 
inriktad pa de sektorspecifika 
aspekterna nar det galler arbetstiden. 
I ett sadant forslag kan foljande inga: 
a) Fortydligande av direktiv 
93/ J 04/EG for att sakerstalla att 
alla bestammelser i detta 
direktiv galler for icke-mobila 
arbetstagare. 
b) Tillhandahallande av grund­
laggande minimibestammelser 
om arbetstid, som till exempel 
garanterar en ti1lracklig vila och 
fyra veckors betald semester per 
ar for alla arbetstagare som inte 
omfattas av direktiv 93/ I 04/EG. 
12 lnklusivc I.ex. jourtj~i11stgtiri11g mr l:ikan; 
under utbildning och inom havsfiskcscktorn 
vcrksamhctcr pfr kajomradct, vilka har 
direkl samband med landning av fangslcr. 
DEL 3: FRAMTIDA INRIKTNING 
Forslag till forfarande 
76. Utvarderingen i del 1 leder till tre 
slutsatser. 
77. Den forsta ar att det finns ett halso­
och sakerhetsproblem som maste 
atgardas, forutsatt att det i alla 
undantagna sektorer finns 
arbetstagare som inte ar skyddade 
mot halso-och sakerhetsrisker i och 
med att de ar tvungna att arbeta 
mycket langa dagar. Dessutom finns 
det inte nagra rattmatiga objektiva 
grunder for att utesluta nagon sektor 
helt. 
78. Den andra ar att dct inte finns nagon 
orsak att behandla icke-mobila 
arbetstagare annorlunda an ovriga 
arbetstagare som redan omfattas av 
direktivet. 
79. Den tredje slutsatsen ar att for att 
sakerstiilla ett minimiskydd avseende 
halsa och sakerhet bor 
arbetstidsd irektivets grundpri nciper 
galla for alla arbetstagare och att det 
inte finns nagon motivering for att 
helt undanta nagon sektor' forutsatt 
att den al I manna sakerheten och 
driftstlexibiliteten kan tryggas pa ett 
lampligt sau. 
80. Kommissionen anser fortfarandc att 
avtal mellan arbetsmarknadens parter 
ar den basta losningen. Sadana avtal 
skulle kunna ingas antingen i 
enlighet med de forfaranden och 
tillvagagangssatt som ar normala for 
arbetsgivare och arbetstagare eller 
genom lagstiftning pa EG-niva. 
Kommissionen konstaterar 
emellertid att arbetsmarknadens 
parter foresprakar en lagstiftning 
-20 -inom de scktorcr som redan har 
ingatt avtal. 
8 I. Mot bakgrund av dessa 
overvaganden anser kommissionen i 
forsta hand att det mest praktiska 
tillvagagangssattet vore att inleda ett 
lagstiftningsforfarande enl ighet 
med alternativ 3. Detta 
tillvagagangssatt garanterar 
tryggandet av halsan och sakerheten 
samtidigt som det tillater en 
tillracklig flexibilitet nar det galler 
att ta hansyn till operationclla 
faktorcr som var den ste)rsta orsakcn 
till undantagen. 
82. A andra sidan anser kommissionen 
mot bakgrund av den sektorsvisa 
analysen att ett icke-bindandc 
tillvagagangssatt inte skullc vara 
lampligt, eftersom det inte 
garanterar att halso-och sakerhets­
bestammelserna kommer att omfatta 
alla arbetstagare. Det uteslutande 
sektorsvisa tillvagagangssattet 
(alternativ 2) sku1le gora det mycket 
svart att uppna en enhetlig eller 
rattvis behandling av icke-mobila 
arbetstagare, medan det helt och 
hallet overgripande tiBvagagangs­
sattet ( alternativ 4) inte skulle klara 
av att tillhandahatla det skydd 
avseende ha.Isa och sakerhet som de 
mobila arbetstagarna behaver. 
Dessutom skulle alternativen I 
och 2 1 s1g kunna lcda till 
sncdvridning av konkurrcnscn. 
83. Hur uppfyller det foreslagna 
tillvagagangssattet (alternativ 3) de 
kriterier som faststalls i del 2 ovan? 
84. For det forsta skall arbetstagarnas 
halso-och sakerhetsskydd vad galler 
arbetstid sakerstallas. De alternativ 
som laggs fram grundar sig pa 
arbetstidsdirektivet, som syftar till 
att uppratta minimistandardcr. 
85. Arbetstidsdirektivet ti I later 
betydande flexibilitet fOr fOretagen 
(se punkt 8 ovan). Alla nya fOrslag 
bor ge mojlighet till motsvarande 
flexibilitet. Arbetsgivarnas syn­
punkter kommer ocksa noggrant att 
overvagas vid alla nya forslag fOr att 
sakerst:alla ytterligare flexibilitet. 
86. Det viktigaste vad gal ler 
sysselsattningen ar att atgarder pa 
europeisk niva antingen skall bidra 
till att skapa eller bibehalla 
arbetsplatser, eller atminstone inte. 
forsamra sysselsattningslaget eller 
konkurrenskraften i europeiska 
foretag. Asikterna om vilka effekter 
en arbetstidsforkortning far for 
sysselsattningen gar brett isar. Dessa 
diskuteras gronboken "Ett 
partnerskap for en ny 
arbetsorganisation"11. Arbetstids-
direktivet tillater emellertid redan 
langre arbetstid an vad som ar 
van] igt i de fiesta av 
medlemsstaterna. Kommissionen 
tror dessutom fullt och fast att 
minimistandarder vad galler 
tryggande av arbetstagarnas halsa 
och sakerhet ar viktiga for att den 
inre marknaden skall fungera val. 
87. Liknande argument galler i samband 
med fragan att lagga bordor pa 
foretag och sarskilt pa sma och 
medelstora foretag. Man skall 
undvika overdriven reglering och att 
oka bordan i on&lan, men aven om 
arbetstidsdirektivet ar komplicerat, 
ar de grundlaggande best:ammelserna 
i punkt 6 ovan mycket enkla. Den 
storsta orsaken till komplexiteten ar 
direktivets flexibilitet, som ger 
medlemsstaterna mojlighet att ta 
11 KOM(97) 128. 
-21 -l. '.,, 
hansyn till speciella tOrhallanden och 
nationel la trad itioner. 
88. Vad galler subsidiaritetsprincipen 
har kommissionen nu till sitt 
forfogande den dom 14 som 
Europeiska gemenskapernas domstol 
avgett om Forenade konungariket 
Storbritannien och Nordirlands 
ansokan om ogiltigforklaring av 
arbetstidsdirektivet. I denna dom 
noterar domstolen att da riidet har 
ansett att det iir n6dviindigt att 
friimja den befintliga skyddsnivcln 
vad giiller arbetstagares hiilm och 
siikerhet och att harmonisera 
forhallandena pa detta omrdde 
samtidigt som redan gjorda 
forbiittringar bibehalls, forutsiitter 
uppfyllandet av detta mdl med hjiilp 
av inforande av minimikrav 
ovillkorligen atgiirder inom hela 
gemenskapen. Faktum ar att det intc 
finns nagon objektiv skillnad nar det 
galler subsidiaritet mellan de 
sektorer som undantagits 
arbetstidsdirektivet och dem som 
omfattas av det. Slutsatsen ar darfor 
att det inte finns nagot att invanda 
mot en lagstiftningsatgard ur 
subsidiaritetssynpunkt. 
89. EG-domstolen har konsekvent 
framhall it vad gall er propor-
tional itetsprincipen att det maste 
utredas om de satt som anvands for 
att genomfora en gemenskaps­
best:ammelse ar Liimpliga for det 
uppstiillda mdlet och att de inte 
overskrider vad som iir n6dviindigt 
fOr att kunna fastst:al la om 
best:ammelsen overensst:ammer med 
14 Dom av EG-domstolcn den 12 novcmbcr 
1996 i m~U C-84/94: Forcnadc 
konungarikct Storbritannicn och Nordirland 
mot Europciska unioncns riid. 
proportionalitel~principen. Det ar 
darfor ncXJvandigt alt kunna fasl'italla 
om direktivet ar en onooigt kraftig 
atgard for att skydda arbetstagarnas 
halsa och sakerhet. EG-domstolens 
slutsats ar att arbetstidsdirektivet inte 
ar en for kraftig atgard. Eftersom det 
ar osannolikt att nagot forslag till 
direktiv inom de undantagna 
sektorerna inte skulle vara striktare 
an bestiimmelserna i arbetstids­
direktivet, anser kommissionen alt 
aven proportionalitet~principen 
tillgodoses. 
-22 -
SLUTSATSER 
90. Mot bakgrund av overvagandena 
ovan anser kommissionen att ett 
pragmatiskt tillvagagangssatt bor 
til lam pas for att for narvarande 
sakersralla halso- och 
sakerhetsskyddet for arbetstagare 
vad galler arbetstiden inom alla 
sektorer och verksamheter som just 
nu ar undantagna fran arbetstids­
direktivet. 
91 . Om inte annat foljer av 
overvagandena av de synpunkter 
som har lagts fram i denna vitbok, 
forslar kommissionen att arbetet 
skall fortsatta pa grundval av 
alternativ 3 (se punkt 74). Enligt 
detta alternativ skulle man skilja de 
verksamheter som kan omfattas av 
arbetsdirektivet fran dem som kraver 
sarskilda atgarder. Detta skulle 
innebara foljande: 
• Arbetstidsdirektivet utvidgas till 
att omfatta alla icke-mobila 
arbetstagare. Undantagen skulle 
andras pa lampligt satt, sa att de 
tar hansyn till bestammelserna 
om tjansternas kontinuitet och 
andra operationella krav. 
• Arbetstidsdirektivets bestam-
melser om fyra veckors betald 
semester och halsokontroll for 
nattarbetare skulle utvidgas till 
att omfatta alla mobila 
arbetstagare och offshore-
arbetstagare och garantera en 
tillracklig vila och en maximal 
arsarbetstid. 
• En sarskild sektorsvis lagstiftning 
om arbetstid och viloperioder for 
mobila arbetstagare och 
-21 -offshore-arbetstagare 
inforas. skulle 
92. Med hansyn tagen till sektorsvisa 
atgarder av detta slag hoppas 
kommissionen att det skall bl i 
mojligt att gora framsteg pa 
grundval av overenskommelse 
mellan arbetsmarknadens parter. 
Vad galler eventuella sarskilda 
atgarder avseende havsfiske (ifall 
diskussionerna om en gemensam 
politik inte leder till resultat) och 
ovrigt arbete till sjoss valkomnar 
kommissionen att arbetsgivare och 
fackforeningar inom havsfiske- och 
offshoresektorerna lamnar 
synpunkter pa om de onskar 
liknande bestammelser for sin sektor 
som sjotransport har (se 
punkterna 47-51 ovan). 
93. Kommissionen faststallde i sitt 
meddelande om tillampningen av 
A vtalet om social pol itik 15 att den ar 
forpliktad att tillampa det 
konsultationsforfaranden som 
faststalls i detta meddelande pa alla 
atgarder som far viktiga sociala 
konsekvenser oberoende av 
forslagets rattsliga grund. Darfor 
overlamnar kommissionen denna 
vitbok till arbet5marknadens parter 
for konsultation. Kommissionen 
kommer naturl igtvis att darefter 
samrada med arbetsgivare och 
arbetstagare om innehallet i alla 
planerade forslag. 
94. Kommissionen valkomnar 
synpunkter fran andra mottagare av 
denna vitbok pa de tillvagagangssatt 
som foreslas i den. Eventuella 
synpunkter bor sandas fore den 
t 5 KOM(91) 600. 
31 oktober 1997 til I fOljande adress 
(referens V /02 -WP): 
Europeiska kommissionen 
GD V/02 
rue de la Loi/Wetstraat 200 
B-1049 Bryssel 
95. Synpunkter kan avcn sanda~ Lill 
fOljande e-postadress: 
dgS-workingtime@bxl.dgS.cec.be 
96. Efter detta datum kommer 
kommissionen att anta sin slutliga 
stindpunkt med vederoorl ig hansyn 
till alla synpunkter som framkommit 
fiin arbetsmarknadens parter och 
andra mottagare av denna vitbok. 
Detta dokument films tillgangJigt under 
ti>ljande adress: 
internee hup/eumpa.eu. inti 
GeDlm1 fi>ljande s<>lcvag nAs he01sidan for 
GD V: Welcome, Policies, Employment 
and Social Policies, dar det finns en 
lanlming till GD V. 
-24 -
Vagtransport 
Jarnvagstransport 
I nre vattenvagar 
Lufttransport 
S jotransport 
Havsfiske 
Ovrigt arbete till sjoss TOTAL SYSSELSAITNING16 
Arbete som utfors av lakare under utbildning 
Totalt 3 500 ()()()17 18 
965 ()()()19 
45 {)()()20 
375 00021 
160 00022 
270 ()()()2:1 
45 ()()()24 
270 00025 
5 630 000 BILAGA 
Obs. Dessa siffror ar ungefarliga. Se fOrklaring 
punkterna 29-66. den sektorsvisa analysen 
16 EU: s alla medlemsstater. 
17 Utesluter arbetstagare som utfor transporter fOr ·cgen rakning• och som inte ar undantagna fran 
arbctstidsdircktivct. 
18 Kalla: Road '/'ram.port in the /<...'uropean l Inion: A:~pects <~f the Organization and J<...'n,/iJrcemenl <~l 
Workin!( and /)riving Time Regulations. 1995 
19 Kalla: Main statistical resultsfhr l!J(' Member Railways, 1995. 
2o Kalla: GD Vll:s uppskattningar, 1996. 
21 Kalla: Fliglit International World Airline Directory, uppgift for 1996 . 
22 Kalla: TecnEcon: .\'tudy on the maritime profession.\' in the l'...'uropean Union, 1996. 
23 Kalla: Antal fiskare (hel-och deltid) (alla EU-medlemsstater). Uppgifterna ar fran 1993 forutom nar 
det galler Grekland (1990) och Irland (1991 ). Kalla: OECD, medlcmsstalcr. 
24 Kalla: Coshape Ltd: The Working Hours in 'Other Work at Sea' in the <'ontext <~l Directive 
931104/EC, 1995. 
25 Kalla: Standig arbetsgrupp for yngre sjukhuslakarc i Europa, 1996. 
-25 -
ISSN I 024-4506 
KOM(97) 334 slutlig 
DOKUMENT 
sv 04 05 06 
Katalognummer CB-C0-97-401-SV-C 
Byran fOr Europciska gcmcnskapcrnas ofliciclla puhlikationcr 
L-2985 Luxemburg ISBN 92-78-23332-3