Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om "Förslag till rådets förordning (EG) om upprättandet av gemensamma regler och förfaranden för transporter av vissa typer av avfall till vissa länder utanför OECD"

(98/C 214/21)

Den 31 mars 1998 beslutade rådet i enlighet med artikel 130s i EG-fördraget att rådfråga Ekonomiska och sociala kommittén om ovannämnda förslag.

Vid sin 354:e plenarsession den 29-30 april 1998 (sammanträdet den 29 april 1998) utsåg Ekonomiska och sociala kommittén José Ignacio Gafo Fernández till huvudföredragande och antog följande yttrande med 74 röster för och en emot.

1. Inledning

1.1. Förslaget till förordning härrör från 1994 och anledningen till att ESK rådfrågas är att den rättsliga grund som kommissionen ursprungligen föreslog nu utgörs av både artikel 130s och artikel 113 (ursprunglig rättslig grund).

1.2. Sedan kommissionen lade fram förslaget till förordning har det uppstått en rad svårigheter när det gäller att anta förordningen. Skälen till att utarbeta en förordning har också förändrats avsevärt.

1.3. Ekonomiska och social kommittén har redan haft tillfälle att yttra sig () om ett annat förslag till förordning (EEG) nr 259/93 om en gemensam ståndpunkt med anledning av ändringen av Basel-konventionen rörande ett totalförbud mot export till länder utanför OECD () av avfall som förekommer på de s.k. gula och röda listorna. De kommentarer som ESK då lämnade är fortfarande giltiga, dvs. att det måste göras en åtskillnad mellan avfall och farligt avfall och att en kontrollerad export av avfall som förekommer på den gröna listan måste tillåtas när avfallets återvinning kan garanteras.

1.4. ESK vill i detta yttrande följaktligen begränsa sina kommentarer till de aspekter i det nuvarande förslaget till förordning som inte omnämns i yttrandet om förordning (EEG) nr 259/93.

2. Allmänna kommentarer

2.1. Ekonomiska och sociala kommittén vill inte gå in på några juridiska diskussioner beträffande vilken rättslig grund som är lämplig vid utarbetande av förordningar av detta slag. Kommittén inser att artikel 113 är den huvudsakliga rättsliga grunden men anser det dock vara viktigt att även artikel 130s inkluderas som en kompletterande rättslig grund. Fördelen med detta är att man kan betona miljödimensionen, som i förslaget till förordning sätts framför de strikt kommersiella aspekterna av handeln med avfall. Övriga gemenskapsinstitutioner, såsom Europaparlamentet och ESK, får också möjlighet att delta i arbetet med att debattera, förbättra och slutligen anta förordningen.

2.2. Kommittén anser att de länder som är potentiella mottagare av avfall som kan återvinnas själva kan bestämma om de skall acceptera att avfall som förekommer på den gröna listan skall få föras in i landet. Ett uteblivet svar på en dylik begäran kan eller bör inte under några omständigheter tolkas som ett underförstått godkännande av sådana transporter.

2.3. Innan en medlemsstats tullmyndighet godkänner export av avfall som förekommer på den gröna listan till ett land utanför OECD anser kommittén det vara nödvändigt att man kontrollerar att mottagarlandets miljö- och tullmyndigheter godkänner en dylik export. Exportören inom gemenskapen skall även kontrollera att det finns anläggningar i mottagarlandet som kan bearbeta och återvinna det avfall som exporteras. Detta bör eventuellt bekräftas av mottagarlandets myndigheter innan ett slutligt tillstånd ges.

2.4. Kommittén vill slutligen upprepa begäran från Europaparlamentet om att visst avfall, särskilt textilavfall, som bearbetats och renats på vederbörligt sätt förlorar sin egenskap som avfall och därför på nytt omfattas av bestämmelserna om fri rörlighet för varor.

Bryssel den 29 april 1998.

Ekonomiska och sociala kommitténs ordförande

Tom JENKINS

() EGT C 18, 22.1.1996.

() Organisation for Economic Co-operation and Development.