4.7

Prioritering 7: Den inre marknaden och reglering av företagstjänster Minska och förenkla lagstiftningsbördorna. Det finns flera begränsande faktorer som försvårar för företag som arbetar med företagstjänster och som motverkar deras insatser för att öka produktiviteten och försöka etablera sig i andra medlemsstater. Det handlar bland annat om problem med fri rörlighet för arbetskraft och erkännande av utbildningskvalifikationer. Lagstiftningen har ökat i omfång och blivit alltmer komplex under de senaste åren, vilket i sin tur har lett till ökade bördor för de små tjänsteleverantörerna. Följande områden är viktiga att uppmärksamma: — starta och överlåta företag. De pengar och den tid det kostar att starta ett nytt företag eller överlåta en befintlig rörelse är ett nästan oöverkomligt problem för små och medelstora företag, — hinder för export av tjänster. Små och medelstora företag som är intresserade av att exportera sina tjänster har svårt att sätta sig in i de relevanta bestämmelserna och saknar ofta nödvändiga resurser för att kunna söka rådgivning. Det behövs en uppföljning av internationella handelsavtal för att avlägsna onödiga hinder för europeiska tjänsteleverantörer på de externa marknaderna för företagstjänster. Den databas för marknadstillträde som kommissionen låtit upprätta bör bidra till att identifiera sådana hinder, — begränsningar för samarbetet mellan olika yrkessektorer. Det finns hinder för professionella tjänsteleverantörers tillträde som kan avlägsnas i och med att det nya tjänstedirektivet träder i kraft, — bristande införlivande av EU-lagstiftningen samt olika lagar i medlemsstaterna. Även om bestämmelserna inte direkt strider mot den inre marknaden är de stora olikheterna mellan EU-länderna ett hinder för marknadsintegration, — offentlig upphandling och konkurrensbestämmelser mellan privata och statsägda företag för tilldelning av offentliga kontrakt, — hinder för tillhandahållandet av tjänster mellan medlemsstaterna. Yrkesorganisationernas försvarsattityd verkar avskräckande på yrkesverksamma som vill etablera sig i andra medlemsstater, — utstationering av högt kvalificerade arbetstagare. Det finns svårigheter när det gäller utstationering av arbetstagare till andra medlemsstater, även när det rör sig om högkvalificerade tjänster. EESK:s yttrande om ”Utstationering av arbetstagare” kan ligga till grund för möjliga åtgärder på detta område (14), — erkännande av kvalifikationer. Direktiv 2005/36/EG av den 7 september 2005 om erkännande av yrkeskvalifikationer skulle vara införlivat senast den 20 oktober 2007. Det nya direktivet ersätter femton tidigare direktiv om erkännande av yrkeskvalifikationer. Det utgör en verkligt omfattande modernisering av gemenskapens system som främjar EU:s marknad för företagstjänster genom ett mer flexibelt och automatiskt erkännande av kvalifikationer. Samtidigt ger också kommissionens initiativ när det gäller tjänster och administrativt samarbete (IMI) praktiska möjligheter för myndigheter och arbetsgivare i medlemsstaterna att via en central databas få information från den utsedda myndighet (på regional eller nationell nivå i varje medlemsstat) som har tillstånd att utfärda certifikat om kompetens och kvalifikationer och kontrollera giltigheten av sådana certifikat, — införlivande av tjänstedirektivet. En sektorsanalys skulle kunna hjälpa sektorn för företagstjänster att utnyttja den nya rättsliga ramen till fullo, särskilt för att identifiera kvarstående hinder under och efter införlivandet av direktivet. En kartläggning kommer att inledas 2010 i syfte att utvärdera framstegen och nära övervaka hur införlivandet genomförs. Särskild uppmärksamhet bör ägnas följderna för ekonomin för företagstjänster. Den inre marknadens informationssystem kan ge användbar information för uppföljning och framtida förenklingar i syfte att komma till rätta med nationella skillnader.