SV Europeiska unionens officiella tidning CE 70/79

Torsdagen den 21 oktober 2010

EU:s handelsförbindelser med Latinamerika

P7_TA(2010)0387

Europaparlamentets resolution av den 21 oktober 2010 om EU:s handelsförbindelser med Latinamerika (2010/2026(INI))

2012/C 70 E/08

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

— med beaktande av sina resolutioner av den 1 december 2005 om förberedelserna inför WTO:s sjätte ministerkonferens i Hongkong (1), av den 4 april 2006 om bedömningen av Doharundan efter WTO:s ministerkonferens i Hongkong (2), av den 1 juni 2006 om handel och fattigdom: utformning av en handelspolitik som maximerar handelns bidrag till fattigdomsminskningen (3), av den 27 april 2006 om ett förstärkt partnerskap mellan Europeiska unionen och Latinamerika (4), av den 12 oktober 2006 om EU:s ekonomiska och kommersiella förbindelser med Mercosur i syfte att ingå ett interregionalt associeringsavtal (5), av den 23 maj 2007 om EU:s handelsrelaterade bistånd (6), av den 12 juli 2007 om Trips-avtalet och tillgången till läkemedel (7), av den 29 november 2007 om handel och klimatförändringar (8), av den 24 april 2008 om det femte toppmötet i Lima mellan länderna i Latinamerika, Västindien och EU (9), av den 24 april 2008 om ”Mot en reformerad Världshandelsorganisation” (10), av den 20 maj 2008 om handel med råmaterial och råvaror (11), av den 25 mars 2010 om effekterna av den globala finansiella och ekonomiska krisen på utvecklingsländerna och utvecklingssamarbetet (12) och av den 5 maj 2010 om EU:s strategi för förbindelserna med Latinamerika (13),

— med beaktande av den parlamentariska församlingen EU–Latinamerikas resolutioner, i synnerhet av den 19 december 2007 om utmaningar och möjligheter till följd av globaliseringen för de ekonomiska och handelsrelaterade förbindelserna mellan EU-länderna och länderna i Latinamerika, av den 1 maj 2008 om utmaningar och möjligheter i Doharundan, av den 8 april 2009 om handel och klimatförändringar och av den 14 maj 2010 om reformeringen av Världshandelsorganisationen,

— med beaktande av slutdeklarationerna från den parlamentariska WTO-konferensen vilka antogs i Genève den 18 februari 2003, i Cancún den 12 september 2003, i Bryssel den 26 november 2004, i Hongkong den 15 december 2005 och i Genève den 2 december 2006 och den 12 september 2008,

— med beaktande av förklaringarna från de sex toppmöten mellan Latinamerikas, Västindiens och EU:s stats- och regeringschefer som hittills har hållits i Rio de Janeiro (28 – 29 juni 1999), Madrid (17–18 maj 2002), Guadalajara (28-29 maj 2004), Wien (12–13 maj 2006) och Lima (16–17 maj 2008) och Madrid (18 maj 2010),

— med beaktande av de gemensamma uttalandena från det femte toppmötet EU-Mexiko (16 maj 2010), det fjärde toppmötet EU-Mercosur (17 maj 2010), det fjärde toppmötet EU-Chile (17 maj 2010), det fjärde toppmötet EU-Cariforum (17 maj 2010), det fjärde toppmötet EU-Centralamerika (19 maj 2010) och toppmötet EU-Andinska gemenskapen (19 maj 2010),

— med beaktande av Genèveavtalet om handel med bananer mellan Europeiska unionen och Brasilien, Colombia, Costa Rica, Ecuador, Guatemala, Honduras, Mexiko, Nicaragua, Panama, Peru och Venezuela samt av avtalet om handel med bananer mellan Europeiska unionen och Förenta staterna,

— med beaktande av avtalet om upprättandet av en associering mellan Europeiska gemenskapen och dess medlemsstater å ena sidan och Republiken Chile å andra sidan, och partnerskapet för utveckling och innovation mellan Chile och EU,

— med beaktande av avtalet om ekonomiskt partnerskap, politisk samordning och samarbete mellan Europeiska gemenskapen och dess medlemsstater å ena sidan och Mexikos förenta stater å andra sidan och av det strategiska partnerskapet mellan Mexiko och EU,

— med beaktande av de avslutade förhandlingarna om ett associeringsavtal mellan EU och Centralamerika,

— med beaktande av de avslutade förhandlingarna mellan EU, Colombia och Peru om ett multilateralt handelsavtal,

— med beaktande av återupptagandet av förhandlingarna mellan EU och Mercosur om ett ambitiöst och balanserat associeringsavtal mellan dessa två regioner, vilket skulle kunna leda till djupare förbindelser och erbjuda stora politiska och ekonomiska fördelar för båda parter,

— med beaktande av den förklaring som antogs den 1 april 2010 av den gemensamma parlamentariska AVS-EU-församlingen om bananavtalet mellan EU och Latinamerika och dess konsekvenser för producenterna i AVS-länderna och Europeiska unionen,

— med beaktande av det gemensamma uttalandet från det fjortonde ministermötet mellan EU och Riogruppen, vilket hölls i Prag den 11–14 maj 2009,

— med beaktande av kommissionens meddelande av den 30 september 2009”Europeiska unionen och Latinamerika: Globala aktörer i partnerskap” (KOM (2009)0495),

— med beaktande av dokumentet av den 2 juni 2010 i vilket kommissionen föreslog ett offentligt samråd om den framtida styrningen av EU:s handelspolitik,

— med beaktande av rådets slutsatser av den 8 december 2009 om förbindelserna mellan Europeiska unionen och Latinamerika,

— med beaktande av sin ståndpunkt av den 5 juni 2008 om förslaget till rådets förordning om tillämpning av Allmänna preferenssystemet under perioden 1 januari 2009-31 december 2011 samt om ändring av förordningarna (EG) nr 552/97 och (EG) nr 1933/2006 och av kommissionens förordningar (EG) nr 964/2007 och (EG) nr 1100/2006 (14),

— med beaktande av rådets förordning (EG) nr 732/2008 av den 22 juli 2008 om tillämpning av Allmänna preferenssystemet under perioden 1 januari 2009-31 december 2011 samt om ändring av förordningarna (EG) nr 552/97 och (EG) nr 1933/2006 och av kommissionens förordningar (EG) nr 1100/2006 och (EG) nr 964/2007 (15),

— med beaktande av Marrakechavtalet genom vilket WTO inrättades,

— med beaktande av deklarationerna från WTO:s ministerkonferens vilka antogs i Doha den 14 november 2001 och i Hongkong den 18 december 2005 och av ordförandens sammanfattning som antogs i Geneve den 2 december 2009,

— med beaktande av den rapport om WTO:s framtid som lades fram i januari 2005 av det konsultativa rådet under ordförandeskap av Peter Sutherland (16),

— med beaktande av FN:s millenniedeklaration av den 8 september 2000, i vilken millennieutvecklingsmålen formuleras som kriterier som kollektivt fastställts av det internationella samfundet för att utrota fattigdomen,

— med beaktande av rapporten om millennieutvecklingsmålen 2009 och rapporten av den 12 februari 2010 från FN:s generalsekreterare om genomförandet av millenniedeklarationen, med titeln ”Att hålla löftet: en framåtblickande översyn till stöd för en överenskommen handlingsplan för uppfyllandet av millennieutvecklingsmålen till 2015”,

— med beaktande av FN:s ramkonvention om klimatförändringar (UNFCCC), dess Kyotoprotokoll och resultatet av den 15:e partskonferensen för UNFCCC i Köpenhamn (17),

— med beaktande av den sextonde partskonferensen för UNFCCC som ska hållas i Mexiko,

— med beaktande av FN-stadgan, den allmänna förklaringen om de mänskliga rättigheterna, de internationella konventionerna om mänskliga rättigheter, den internationella konventionen om medborgerliga och politiska rättigheter samt den internationella konventionen om ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter,

— med beaktande av Lissabonfördraget, särskilt artiklarna 3 och 21, samt Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna,

— med beaktande av människorättsklausuler i EU:s externa avtal,

— med beaktande av ILO:s agenda för anständigt arbete och ILO:s globala sysselsättningspakt som antogs genom globalt samförstånd den 19 juni 2009 vid Internationella arbetskonferensen,

— med beaktande av konventionen om avskaffande av all slags diskriminering av kvinnor (CEDAW), vilken antogs av FN:s generalförsamling 1979, samt av det fakultativa protokollet till denna konvention,

— med beaktande av Stiglitzrapporten och slutdokumentet från konferensen om finanskrisen och den ekonomiska krisen i världen och dess följder för utvecklingen (24–26 juni 2009),

— med beaktande av artikel 48 i arbetsordningen,

— med beaktande av betänkandet från utskottet för internationell handel och yttrandet från utskottet för utveckling (A7-0277/2010), och av följande skäl:

A. Latinamerika och Europeiska unionen förenas inte bara av gemensamma värderingar och en gemensam historia och kultur, utan dessutom utgör de ett strategiskt partnerskap.

B. Latinamerika har genomgått en omfattande diversifieringsprocess i sina internationella handelsförbindelser de senaste trettio åren, och har strävat efter att minska sitt beroende.

C. EU har stärkt sin handel och sina ekonomiska förbindelser med Latinamerika och blivit dess näst viktigaste handelspartner och den främsta handelspartnern för Mercosur och Chile. Enligt Eurostat fördubblades handeln mellan 1999 och 2008, då EU-importen från Latinamerika ökade till 96,14 miljarder EUR och exporten till regionen till 76,81 miljarder och handeln med tjänster ökade stadigt. På grund av den finansiella och ekonomiska krisens dramatiska effekter sjönk dessa siffror 2009 till 70,11 miljarder EUR (import) och 61,57 miljarder EUR (export), men de började gå upp igen 2010. Europas länder utgör den främsta källan till utländska direktinvesteringar i Latinamerika.

D. Trots att Latinamerika är rikt på naturresurser hör kontinenten till de områden som inte har förmått utvidga sin andel av världshandeln utan har halkat efter mer konkurrenskraftiga och dynamiska ekonomier i Asien.

E. Flera Latinamerikanska länder har rankats bland de tre mest sårbara länderna för klimatförändringar i världen. Vidare bör man beakta den betydande inverkan av ökenspridnings- och avskogningsprocesserna samt ökningen av fenomen som cykloner och utrotning av arter som drabbar Latinamerika i stor utsträckning. Man bör också beakta konkreta, alarmerande och högst markanta exempel på det globala hot som klimatförändringen utgör, såsom tillståndet för Amazonas regnskogar och de risker som Andernas glaciärer utgör.

F. Enligt den ekonomiska kommissionen för Latinamerika och Karibien (ECLAC) har fattigdomsgraden i Latinamerika minskat från 44,4 procent 2003 till 33 procent 2010, men enligt ECLAC och Unicef lever nästan 63 procent av alla barn och unga i Latinamerika i fattigdom, och fattigdomen liksom migrationen berör i allt större grad kvinnor.

G. Olika utvecklingsnivåer är förklaringen till varför handeln mellan vissa EU-länder och länder i Latinamerika och Västindien (LAC) är asymmetrisk när det gäller typen av varor som exporteras. Handelsutbytena mellan de båda regionerna, vilka har mer än fördubblats sedan 1990, är mycket koncentrerade och utvecklas i långsammare takt än utbytena mellan dessa regioner och andra delar av världen.

H. Toppmötet EU–Latinamerika och Västindien i Lima 2008 resulterade i att man formulerade huvudlinjerna i det biregionala strategiska samarbetet, med målsättningen att skapa ett nätverk av associeringsavtal mellan EU och de olika subregionala integrationsgrupperna. Toppmötet EU–Latinamerika och Västindien som hölls i Madrid i maj 2010 innebar ett stort steg framåt i dessa planer och gjorde det möjligt att återuppta alla de handelsförhandlingar med Latinamerika och Västindien som legat nere under de senaste åren.

I. Inrättandet av ett nätverk av heltäckande avtal som redan är i kraft, slutförhandlade eller under förhandling med olika grupper av latinamerikanska länder ska bidra till att förstärka samarbetet mellan de två kontinenterna och samtidigt lämna utrymme för regionala integrationsprocesser med olika hastigheter.

J. BNP per capita i regionen går från 1 211 USD i Haiti eller 2 635 USD i Nicaragua till 11 225 USD i Brasilien eller ungefär 15 000 i Argentina, Chile och Mexiko.

K. Trots betydande framsteg i hanteringen av statsfinanserna förblir skuldbördan, som ofta gått i arv sedan tidigare regeringar, ett av de främsta hindren för handelsrelaterade investeringar, utveckling och sunda statsfinanser i ett antal latinamerikanska länder.

L. Det är av allmänt intresse i Latinamerika att öka regionens ekonomiska betydelse i den globala ekonomin. Latinamerika har minskat sitt ekonomiska beroende genom att aktivt diversifiera sina ekonomiska förbindelser. Europa bör agera klokt för att stärka sin roll som en mycket viktig handelspartner för detta ändamål. Europa och Latinamerika håller fast vid sitt åtagande om att fortsätta att främja och stärka sin strategiska förbindelse grundad på regionernas gemensamma principer, värderingar och intressen.

M. EU:s nya handelspolitik som anpassas till EU 2020-strategin bör ta hänsyn till den speciella situationen i den latinamerikanska regionen.

N. Den export av smarta, högklassiga produkter som framhålls i EU 2020-strategin kräver välbeställda kunder. Det ligger i båda parters intresse att avtalen mellan Latinamerika och EU fortsätter att ge konkreta samhällsfördelar i båda regionerna.

O. Förhandlingarna om att skapa ett frihandelsområde med 750 miljoner konsumenter hade avbrutits 2004 efter en tvist som till stor del handlade om Mercosurexportörernas tillträde till de europeiska jordbruksmarknaderna.

1. Europaparlamentet betonar att Lissabonfördraget definierar EU:s handelspolitik som en integrerad och relevant del av unionens övergripande externa åtgärder och att handelspolitiken kan spela en avgörande och positiv roll när det gäller att skapa välstånd, förstärka ekonomiska och politiska förbindelser mellan folk och länder, garantera fred och bidra till att målen uppnås såväl när det gäller områdena utveckling, miljö och samhälle och att dessa politikområden måste komplettera varandra ömsesidigt för att uppnå målen för dessa områden som uppställts i fördraget om Europeiska unionen. Parlamentet anser att den moderna europeiska handelspolitiken har en viktig funktion att fylla för att FN:s millennieutvecklingsmål ska kunna nås och för att internationella åtaganden ska kunna förverkligas inom områdena mänskliga rättigheter, tryggad livsmedelsförsörjning och ekologisk hållbarhet.

2. Europaparlamentet välkomnar att handelsförbindelserna med partner i Latinamerika har blivit en prioritering för Europeiska unionen.

3. Europaparlamentet påpekar att handelspolitiken är ett viktigt instrument för att uppnå målet för ett biregionalt strategiskt partnerskap mellan Europeiska unionen och Latinamerika. Parlamentet stöder i detta hänseende inrättandet av ett interregionalt partnerskapsområde mellan Europa och Latinamerika baserat på en modell som är förenlig med WTO-regionalism.

4. Europaparlamentet konstaterar att syftet med en närmare integrering av de europeiska och latinamerikanska ekonomiska områdena är att skapa en situation som gynnar båda sidor. Parlamentet betonar att intensifierade och rättvisa handelsrelationer bör leda till fler och bättre jobb i båda regionerna och bidra till målen om mer resurseffektiva och miljövänliga ekonomier. Parlamentet noterar emellertid att en växande handel inte bör leda till avskogning och mer växthusgasutsläpp.

5. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att aktivt stödja utvecklingen av program för rättvis handel och handel med tillgångar som hanterats på ett hållbart sätt.

6. Europaparlamentet välkomnar det faktum att Madridförklaringen uttryckligen erkänner principen om länders suveränitet när det gäller förvaltningen och regleringen av naturresurser, och påpekar att hänsyn bör tas till hållbarhetskriterier.

7. Europaparlamentet insisterar på det faktum att alla länder har rätt att inrätta de nödvändiga instrumenten för att försvara sin livsmedelsförsörjning och tillse att de små och medelstora livsmedelsproducenterna överlever och utvecklas.

8. Europaparlamentet anser att såväl EU som Latinamerika, för att dra större nytta av sina handelsförbindelser och på ett lämpligt sätt sprida handelsvinsterna bland sin befolkning, bör använda vinsterna till att förbättra sin sociala välfärd och behöver låta sin handelspolitik åtföljas av lämpliga interna och strukturella reformer, i synnerhet på social- och skatteområdena samtidigt som man främjar delaktighet i handelsreformer och ytterligare stärker kapaciteten hos handelsrelaterade institutioner.

9. Europaparlamentet betonar att det är nödvändigt att främja genomförandet av landsspecifika kompletterande åtgärder för att utöka möjligheterna till handelsutbyte bland intressenter i enlighet med de specifika utvecklingsmålen. Parlamentet anser att utnyttjande av handelsrelaterat bistånd och en intensifiering av handel för utveckling är av avgörande betydelse.

10. Europaparlamentet välkomnar den positiva utvecklingen i de flesta latinamerikanska länder, där en ny handelspolitik och en politik för utnyttjandet av naturresurserna, i kombination med interna reformer, har bidragit till att minska fattigdomen och ojämlikheten, vilket dokumenteras genom förbättringen av deras Gini-koefficient, och anser att denna utveckling är ett belysande exempel på villkor som kan medföra att handelspolitiken får tilltagande fördelningsmässiga effekter.

11. Europaparlamentet välkomnar att nya och ambitiösa former av ekonomiskt samarbete utforskas, vilka är sammanlänkade med socio-ekonomiska åtgärder. Kommissionen uppmanas att stödja sådana metoder för syd-syd-integration och undvika klausuler i EU:s handelsavtal som skulle hota de positiva effekterna av de respektive integrationsmetoderna.

12. Europaparlamentet understryker att resurser och tekniskt stöd måste mobiliseras för att man ska kunna fastställa och finansiera program som ger lokala och regionala produktionsmöjligheter i syfte att garantera en trygg livsmedelsförsörjning samt en hållbar tillgång till marknader för eftersatta regioner längst ned i den socioekonomiska pyramiden och för små och medelstora företag.

13. Europaparlamentet anser att handelsrelaterat stöd skulle kunna hjälpa producenter genom att minska omkostnaderna för efterlevnaden av reglerings- och kvalitetsnormerna, och sådana program borde utvecklas för att hjälpa företag med inspektion, tester och officiell certifiering.

14. Europaparlamentet insisterar på betydelsen av att kräva miljö-, spårbarhets- och livsmedelssäkerhetsnormer för de jordbruksprodukter som importeras inom ramen för avtalen mellan EU och länderna i Latinamerika.

15. Europaparlamentet ser det som avgörande att Latinamerika i större utsträckning diversifierar sin handel som huvudsakligen baseras på råvaror och fortsätter att sträva efter en hållbar handel med varor och tjänster med ett högre mervärde för att kunna konkurrera i hela världen. Globala transporter som beror på nuvarande distributionskedjor och internationell arbetsfördelning bör beakta miljöfrågor.

16. Europaparlamentet efterlyser ett närmare samarbete mellan EU och de latinamerikanska länderna för att man i enlighet med de åtaganden som gjordes i Madridförklaringen ska samordna sina ansträngningar för att snabbt få till stånd ett långtgående, rättvist och uttömmande WTO-avtal inom Doha-rundan. Ett öppet, rättvist och regelbaserat multilateralt handelssystem kommer att bidra till att världsekonomin återhämtar sig från den ekonomiska krisen, främja tillväxt och utveckling genom en progressiv och balanserad minskning av tullmurar och andra hinder för handeln där så är lämpligt och i överensstämmelse med principen om särskild och differentierad behandling av utvecklingsländer, och samtidigt bidra effektivt till fattigdomsminskning.

17. Europaparlamentet beklagar de protektionistiska åtgärder som vidtagits under finanskrisen av vissa latinamerikanska länder, särskilt Argentina. Kommissionen uppmanas att regelbundet ta upp frågan om marknadstillträde med länder i Latinamerika.

18. Europaparlamentet betonar att en mycket viktig uppgift vid de pågående multilaterala och bilaterala förhandlingarna är att FN:s samtliga åtta millennieutvecklingsmål ska uppnås. Parlamentet understryker att om de förnyade åtaganden som gjordes i Madridförklaringen om millennieutvecklingsmålen ska kunna uppnås och den globala fattigdomen ska kunna avskaffas krävs det en handelsmiljö i vilken utvecklingsländerna i Latinamerika har en verklig tillgång till de utvecklade ländernas marknader och kan bevara och utveckla sina egna tillverknings- och livsmedelsbearbetningsindustrier och att det tillämpas rättvisare handelsmetoder och att det finns starka och kraftfulla bestämmelser till skydd för miljön och de sociala rättigheterna.

19. Europaparlamentet anser att Europeiska unionen bör sträva efter att komma med mer attraktiva erbjudanden som syftar till att tjäna våra partners intressen när det gäller den ekonomiska utvecklingen i syfte att säkra deras handelutbyte i regionen, vid sidan av Förenta staternas och Kinas närvaro. Detta bör inbegripa kompletterande erbjudanden, exempelvis när det gäller kapacitetsuppbyggnad och tekniköverföring. Vidare betonas att det är nödvändigt att behandla våra partner med respekt och att erkänna asymmetriska behov.

20. Europaparlamentet upprepar vikten av att inkludera mänskliga rättigheter samt miljö- och socialstandarder i alla handelsavtal som ingås mellan EU och tredjeländer, inbegripet latinamerikanska länder, för att få samstämmiga yttre åtgärder, som både återspeglar EU:s ekonomiska intressen och främjar dess grundläggande värderingar.

21. Europaparlamentet betonar att en positiv marknadsutveckling längs hela förädlingskedjan måste kunna ge upphov till rimliga inkomster och att vinstmarginalerna bör komma alla berörda aktörer inom hela förädlingskedjan till godo.

22. Europaparlamentet anser att det är nödvändigt att ge vårt handelspartnerskap en verkligt europeisk dimension, där det latinamerikanska handelutbytet utökas med samtliga länder, inklusive länderna i Central- och Östeuropa. Det är nödvändigt att få med ett bredare spektrum av näringsgrenar i handelsutbytet.

23. Europaparlamentet betonar att de EU-baserade företag som är verksamma i Latinamerika bör spela en konstruktiv roll genom att tillämpa höga krav inom normer för miljö- och samhällsskydd samt kvalitetsförvaltning och genom att erbjuda anständiga löner och anställningstrygghet.

24. Europaparlamentet är medvetet om att det tidigare har förekommit vissa begränsade fall där EU-baserade företag som är verksamma i Latinamerika har uppträtt på ett klandervärt sätt, bland annat genom ekologisk förstörelse, utnyttjande av arbetskraft och allvarliga brott mot de mänskliga rättigheterna. EU som helhet och EU-baserade företag som är verksamma i Latinamerika bör föregå med gott exempel när det gäller sociala villkor, arbetsförhållanden och miljö, mot en fond av insyn och respekt för mänskliga rättigheter som garanterar ett skydd för samtliga inblandade parter. Parlamentet betonar att de europeiska multinationella företagen i stor utsträckning bidrar till att forma bilden av EU i regionen och att de bör främja EU:s värderingar genom att iaktta reglerna för företagens sociala ansvar.

25. Europaparlamentet konstaterar att WTO-avtalet om handel med bananer slutgiltigt satte punkt för en långvarig tvist med bananproducenter i Latinamerika och AVS-länderna, att det kan främja förhandlingarna inom ramen för Doharundan och att det har banat väg för EU:s ingående av avtalen med Colombia, Peru och Centralamerika. De åtaganden som gjorts med avseende på partnerna i AVS-länderna i Västindien och producenterna i EU måste dock beaktas. För att undvika ytterligare tvister måste alla handelspartner i Latinamerika garanteras lika behandling, även de som inte har slutit handelsavtal med EU.

26. Europaparlamentet påminner om att de avtal som antagits inom ramen för WTO och de bilaterala avtal som är under förhandling med vissa länder i Latinamerika har konsekvenser för de sårbara ekonomierna i de yttersta randområdena på grund av likheten mellan deras jordbruk och jordbruket på den latinamerikanska kontinenten. Parlamentet stöder därför förhållningssättet att när det gäller handelsförbindelserna mellan EU och Latinamerika måste de strategiska och traditionella sektorerna i de yttersta randområdena bevaras och bli föremål för både lämplig ersättning och särskild uppmärksamhet för att inte de åtaganden som EU gjorde gentemot dessa områden i sin strategi för de yttersta randområdena 2009 ska undergrävas.

27. Europaparlamentet påpekar att alla associeringsavtal måste genomföras på ett sätt som innebär att man tar hänsyn till dem som berörs och att parlamenten ska ratificera avtalet, inbegripet alla dess pelare, det vill säga politisk dialog, samarbete och handel.

28. Europaparlamentet stöder bestämt slutförandet av förhandlingarna om associeringsavtalet mellan EU och Centralamerika, och att stats- och regeringscheferna i det gemensamma uttalandet från det fjärde biregionala toppmötet anser att detta förebådar en ny era i förbindelserna mellan de båda parterna och åtar sig att verka för att avtalet snabbt ska ratificeras och träda ikraft. Parlamentet noterar att Panama har beslutat att inleda förfarandet för att gå med i undersystemet för ekonomisk integration i Centralamerika.

29. Europaparlamentet noterar att förhandlingarna om ett flerparthandelsavtal mellan EU och Colombia och Peru har slutförts på ett tillfredsställande sätt. Parlamentet konstaterar att Bolivia har dragit tillbaka sin talan vid Andinska gemenskapens domstol angående flerpartshandelsavtalet och uppmanar berörda parter att arbeta för att ett framtida associeringsavtal ska förhandlas fram med alla länder i Andinska gemenskapen.

30. Europaparlamentet stöder återupptagandet av förhandlingarna om associeringsavtalet mellan EU och Mercosur, eftersom ett associeringsavtal av detta slag, som är av största betydelse och berör 700 miljoner människor, skulle bli världens mest långtgående biregionala avtal om det ingås snarast. Europaparlamentet bör få delta i nära samverkan i alla skeden av förhandlingarna. Parlamentet är medvetet om att jordbruksfrågorna förmodligen kommer att vara ett kontroversiellt ämne i förhandlingarna. Parlamentet kräver att jordbruksimport till EU ska kunna tillåtas endast om denna import respekterar de europeiska standarderna för konsumentskydd, djurskydd och miljöskydd samt sociala minimistandarder, och betonar att ett för båda parter balanserat resultat slutligen måste uppnås för att förhandlingarna ska ta full hänsyn till den senaste tidens utveckling i världsekonomin, till de globala miljöproblemen, såsom klimatförändringarna, liksom till krav och önskemål som framställs av parlamentet.

31. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att låta parlamentet få delta i nära samverkan i förhandlingarna om den nödvändiga uppdateringen av avtalen med Chile och Mexiko.

32. Europaparlamentet stöder bestämt godkännandet av den gemensamma genomförandeplanen för det strategiska partnerskapet mellan EU och Mexiko och förhandlingarna om en långtgående modernisering av handelsförbindelserna, i syfte att kunna utnyttja hela potentialen i associeringsavtalet mellan EU och Mexiko, som sedan det trädde i kraft har gjort det möjligt att öka handelsutbytet med 122 procent.

33. Europaparlamentet stöder bestämt färdplanen och arbetsprogrammet för partnerskapet för utveckling och innovation mellan EU och Chile och en ömsesidigt tillfredsställande fördjupning av handeln med varor och tjänster inom ramen för associeringsavtalet, som sedan 2003 har gjort det möjligt att mer än fördubbla handeln mellan Chile och EU.

34. Europaparlamentet betonar att det är nödvändigt att i förväg genomföra en konsekvensbedömning av följderna av ett avtal med Mercosur till följd av en förväntad ökning av importen av nötkött med 70 procent och av fågelkött med 25 procent till det europeiska territoriet och detta till en lägre kostnad eftersom produktionen sker med lägre sanitära, miljömässiga och sociala krav.

35. Europaparlamentet uppmanar kommissionen och dess latinamerikanska partner att låta civilsamhället delta när man utvärderar efterlevnaden av de krav som handelsavtalet omfattar på områdena arbetsmarknad, mänskliga rättigheter och miljö och att främja de regelbundna dialoger med civilsamhället som föreskrivs i associeringsavtalen.

36. Europaparlamentet är djupt oroat över de restriktiva åtgärder som nyligen antagits av de argentinska myndigheterna för livsmedel som importeras från tredjeländer, bland annat Europeiska unionen. Parlamentet anser att dessa åtgärder är verkliga icke-tariffära hinder som är oförenliga med WTO-skyldigheter. De argentinska myndigheterna uppmanas därför avskaffa denna olagliga börda på livsmedel, vilken skulle kunna upplevas som en illavarslande signal och utgöra ett allvarligt hinder för de pågående förhandlingarna mellan EU och Mercosur.

37. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att göra handelsförhandlingarna öppnare för insyn genom att tidigt ge alla arbetsmarknadsparter inom sektorer som potentiellt berörs av resultatet av förhandlingarna tillgång till nyckeldokument och förslag till avtal, där standardförfaranden för sekretessbelagda dokument tillämpas, samt att upprätta en kontinuerlig och formaliserad process för samråd med dem.

38. Europaparlamentet riktar uppmärksamheten mot den viktiga funktion som Sydamerikanska nationernas union (Unasur) har.

39. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att diskutera möjligheten att upprätta ett nära samarbete mellan de två kontinenterna för att utveckla ett nytt latinamerikanskt järnvägsnät.

40. Europaparlamentet tar del av beslutet om inrättandet av Gemenskapen för Latinamerikas och Västindiens stater (CELAC). Parlamentet påpekar att regional integration är en mycket viktig process för att hjälpa Latinamerika att anpassa sig till nya globala utmaningar.

41. Europaparlamentet anser att ramverken för handel, energi och klimatförändringar bör komplettera varandra.

42. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att stödja partner i Latinamerika när det gäller att upprätta konkurrenskraftiga produktionsanläggningar som skapar ett mervärde. Parlamentet föreslår att det inrättas regionala handelsakademier både i latinamerikanska regioner och i EU-medlemsstater som syftar till kapacitetsuppbyggnad bland små och medelstora företag genom att tillhandahålla utbildning om förutsättningarna för handel med jordbruksprodukter, varor och tjänster med partnerregionen.

43. Europaparlamentet uppmanar de latinamerikanska länderna att göra allvarliga ansträngningar för att bekämpa klimatförändringar, och i synnerhet för att stoppa avskogningen.

44. Europaparlamentet uppmuntrar till EU-stöd för handelsmässor för EU och Latinamerika i olika europeiska och latinamerikanska länder för att tillhandahålla en knutpunkt för kontakter och partnerskapsavtal, i synnerhet för små och medelstora företag.

45. Europaparlamentet menar att nästa omarbetning av det allmänna preferenssystemet (GSP) måste göra det mer effektivt och stabilt för att man ska kunna säkerställa att latinamerikanska producenter kommer att kunna dra nytta av detta preferenssystem. Parlamentet anser att förhandlingarna om handelsavtal med länder som redan åtnjuter fördelarna från GSP+-systemet ska tillåta en grad av asymmetri som i stor utsträckning ska ta hänsyn till preferensnivån som åtnjuts enligt GSP+-systemet. Alla länder är fria att inte inleda förhandlingar och får därför fortsätta att åtnjuta fördelarna från GSP+-systemet så länge de uppfyller de relevanta villkoren.

46. Europaparlamentet noterar det faktum att EU inrättat ett nytt latinamerikanskt investeringsanslag som har som främsta mål att fungera som en hävstång för att mobilisera ytterligare medel för att diversifiera investeringar i Latinamerika, som ska bidra till utvecklingen i de prioriterade områdena, exempelvis sunda offentliga transport- och mobilitetssystem, energibesparingar, förnybar energi, utbildning och forskning.

47. Europaparlamentet välkomnar beslutet att inrätta en stiftelse EU-Latinamerika och Västindien som även i handelsrelaterade frågor skulle vara användbar för att förstärka det biregionala partnerskapet, öka dess synlighet och sprida hela dess potential.

48. Europaparlamentet anser att formuleringarna i handelsavtalets kapitel om investeringsskydd bör bidra till att erbjuda rättssäkerhet för investeringsutvecklingen utan att hindra regeringarna från att bemöta invånarnas krav när det gäller miljö, hälsa och social trygghet.

49. Europaparlamentet inser betydelsen av den revision av Ecuadors utlandsskuld som genomförts av en internationell kommission och uppmanar andra länder att sätta igång liknande processer. Parlamentet uppmanar kommissionen och rådet att påskynda lösningen av problemet med utlandsskulder i vissa länder i Latinamerika och Västindien både bilateralt och i internationella finansinstitutioner.

50. Europaparlamentet uppmanar Europeiska unionen att understödja det nya konceptet med stöd till miljöskydd genom att kompensera för förluster i potentiella handelsinkomster och att samfinansiera ett inrättande av förvaltningsfonden för Yasuni ITT under UNDP:s överinseende, i enlighet med den ecuadorianska regeringens förslag. Fonden är tänkt att kompensera det ecuadorianska folket för att det avstår från att utvinna olja ur fälten i Yasuni nationalpark.

51. Europaparlamentet upprepar att EU på ett aktivt och konkret sätt bör stödja de utvecklingsländer som använder sig av de så kallade flexibilitetsbestämmelserna i Trips-avtalet för att kunna erbjuda läkemedel till överkomliga priser inom ramen för sina nationella folkhälsoprogram.

52. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att genomföra rekommendationerna i denna rapport i kommissionens nya handelsstrategi för EU, i synnerhet när det gäller handeln mellan EU och Latinamerika och Västindien.

53. Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till rådet och kommissionen.

(1) EUT C 285 E, 22.11.2006, s. 126.

(2) EUT C 293 E, 2.12.2006, s. 155.

(3) EUT C 298 E, 8.12.2006, s. 261.

(4) EUT C 296 E, 6.12.2006, s. 123.

(5) EUT C 308 E, 16.12.2006, s. 182.

(6) EUT C 102 E, 24.4.2008, s. 291.

(7) EGT C 175 E, 10.7.2008, s. 591.

(8) EUT C 297 E, 20.11.2008, s. 193.

(9) EUT C 259 E, 29.10.2009, s. 64.

(10) EUT C 259 E, 29.10.2009, s. 77.

(11) EUT C 279 E, 19.11.2009, s. 5.

(12) Antagna texter, P7_TA(2010)0089.

(13) Antagna texter, P7_TA(2010)0141.

(14) EGT C 285, 26.11.2009, s. 126.

(15) EGT L 211, 6.8.2008, s. 1.

(16) ”The Future of WTO - Addressing Institutional Challenges in the New Millennium”, rapport från konsultativa rådet till generaldirektör Supachai Panitchpakdi, (WTO, januari 2005).

(17) UNFCCC Utkast till beslut -/CP.15, Köpenhamnsöverenskommelsen, FCCC/CP/2009/L.7.