MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET, RÅDET, EUROPEISKA EKONOMISKA OCH SOCIALA KOMMITTÉN OCH REGIONKOMMITTÉN En budget för Europa 2020 /* KOM/2011/0500 slutlig */





INNEHÅLLSFÖRTECKNING Jordbruk och landsbygdsutveckling............................................................................................... 3 Medborgarna................................................................................................................................ 7 Civilskydd.................................................................................................................................... 9 Klimatåtgärder............................................................................................................................ 12 Konkurrenskraft och små och medelstora företag........................................................................ 18 Tull och beskattning.................................................................................................................... 22 Ekonomisk, social och territoriell sammanhållning......................................................................... 25 Utbildning och kultur................................................................................................................... 30 Sysselsättning och sociala frågor.................................................................................................. 34 Miljö.......................................................................................................................................... 40 Yttre åtgärder............................................................................................................................. 45 Kamp mot bedrägerier................................................................................................................ 50 Hälsa och konsumentskydd......................................................................................................... 52 Inrikes frågor.............................................................................................................................. 55 Infrastrukturfond för ett sammankopplat Europa.......................................................................... 58 Innovativa finansieringsinstrument................................................................................................. 79 Rättvisa...................................................................................................................................... 82 Havs- och fiskeripolitiken............................................................................................................ 84 Forskning och innovation............................................................................................................. 87 Administration............................................................................................................................. 92 Jordbruk och landsbygdsutveckling 1. Politiska mål Den största delen av vårt territorium används till jord- och skogsbruk. De är av central betydelse för landsbygdsekonomin och för våra landskap. Jordbrukarna fyller många olika funktioner inom alltifrån produktion av livsmedel och icke-livsmedel till landskapsskötsel, naturskydd och turism. Syftet med den gemensamma jordbrukspolitiken är att åstadkomma en modern, hållbar och effektiv jordbrukssektor i Europa. Politiken ska främja konkurrenskraften inom denna sektor, säkerställa en tillräcklig och säker livsmedelsförsörjning och bevara miljön och landsbygden, samtidigt som jordbruksbefolkningen ges en skälig levnadsstandard. Den gemensamma jordbrukspolitiken är äkta EU-politik. I stället för att 27 medlemsstater bedriver sin egen jordbrukspolitik och utarbetar sin egen jordbruksbudget slår de samman sina resurser och bedriver en en enda EU-politik med en enda EU-budget. Det betyder naturligtvis att den gemensamma jordbrukspolitiken står för en betydande andel av EU-budgeten. Den här metoden är dock både effektivare och mer ekonomisk än osamordnade nationella strategier. I dag står EU-jordbruket inför flera olika utmaningar. Under de senaste åren har jordbrukspriserna stigit med 50 %, men priserna på energi och gödselmedel har ökat med 200 % respektive 150 %. Resultatet har varit en brant och långsiktig minskning av jordbruksinkomsterna. Jordbrukssektorn måste också hantera problemet med klimatförändringar och miljöförstöring och akuta problem som gäller tryggad livsmedelsförsörjning, balans mellan olika områden och strävan efter hållbar tillväxt. Inför dessa utmaningar har den gemensamma jordbrukspolitiken utvecklats åtskilligt under senare år. Den kommande reformen är en fortsättning på denna process, som ska resultera i en modernare och miljövänligare politik med förutsättningar att bidra aktivt till att förverkliga målen för Europa 2020-strategin. Detta ska ske genom att frigöra ekonomisk potential i jordbruksområden, utveckla lokala marknader och arbetstillfällen, åtfölja omstruktureringen av jordbruket och vidta åtgärder för inkomststöd till jordbrukare för att upprätthålla en hållbar jordbrukssektor i hela EU. Den reformerade gemensamma jordbrukspolitiken ska främja en smart och hållbar tillväxt för alla genom att främja resurseffektivitet för att upprätthålla produktionsbasen för livsmedel, foder och förnybar energi i hela EU. Den ska även uppmuntra till åtgärder för att begränsa klimatförändringarna och främja en anpassning till dem, skydda ekosystem och bekämpa minskningen av den biologiska mångfalden samt stödja en breddning av den ekonomiska aktiviteten i landsbygdsområden för att främja en balanserad regional utveckling i hela EU. 2. Instrument Kommissionen föreslår att man behåller de nuvarande två pelarna i den gemensamma jordbrukspolitiken: · Den första pelaren kommer att fortsätta att ge direkt stöd till jordbrukare och att stödja marknadsåtgärder. Direktstöd och marknadsåtgärder finansieras helt genom EU:s budget för att säkerställa tillämpningen av en gemensam politik inom hela den inre marknaden och för att möjliggöra ett integrerat administrations- och kontrollsystem. · Den gemensamma jordbrukspolitikens andra pelare kommer att fortsätta att tillhandahålla särskilda miljömässiga fördelar, förbättra konkurrenskraften inom jord- och skogsbrukssektorerna och främja livskvalitet och diversifiering av ekonomisk verksamhet i landsbygdsområden. Medlemsstaterna har flexibilitet att själva utforma åtgärderna på grundval av särskilda nationella och regionala behov, men på ett sätt som återspeglar EU:s prioriteringar. Åtgärder inom den andra pelaren samfinansieras av medlemsstaterna, vilket bidrar till att garantera att de underliggande målen uppnås och förstärker hävstångseffekten i politiken för landsbygdens utveckling. Genom högre medfinansieringssatser för de fattigare regionerna i EU, bidrar den andra pelaren också till EU:s sammanhållningsmål. Inom strukturen med två pelare kommer politiken att moderniseras och förenklas på ett genomgripande sätt för att en rättvisare och miljövänligare politik anpassad till Europa 2020-målen ska kunna åstadkommas. De viktigaste inslagen i reformen kommer att omfatta följande: · En mer rättvis fördelning av det direkta inkomststödet Av historiska skäl är variationerna mellan olika EU-medlemsstater stora när det gäller det direkta hektarstödet till jordbrukarna. Det genomsnittliga direktstödet per hektar potentiellt stödberättigad mark och per stödmottagare för 2013 är t.ex. 94,7 euro i Lettland och 457,5 euro i Nederländerna. Genomsnittet för de 27 EU-länderna är 269,1 euro. Den reformerade gemensamma jordbrukspolitiken kommer att inbegripa ett system för ”konvergens” för att minska dessa skillnader och främja en rättvisare fördelning av ekonomiskt stöd. Denna omfördelning av stöd är ett viktigt inslag i reformen som syftar till en effektivare användning av offentliga resurser genom rättvisare och mer målinriktade direktstöd samt en bättre balans mellan framtida fördelning av stödet för utveckling av landsbygden och de politiska målen. Detta kommer att uppnås på följande sätt: Alla medlemsstater med direktstöd under 90 % av genomsnittet för de 27 EU-länderna kommer under perioden i fråga att kunna överbrygga nära en tredjedel av klyftan mellan nuvarande nivå och 90 % av EU-genomsnittet för direktstöd. Fördelningen av stödet för landsbygdsutveckling kommer också att moderniseras, med andelar som fastställs på grundval av en rad objektiva territoriella och ekonomiska kriterier som avspeglar de framtida ekonomiska, sociala, miljömässiga och regionalpolitiska målen. · Miljöanpassning av direktstöd Obligatorisk miljöanpassning av direktstöd är grundläggande för reformen. Det kommer att förbättra miljöprestanda inom sektorn och illustrerar tydligt hur den reformerade gemensamma jordbrukspolitiken kommer att bidra till ett bredare spektrum av unionens prioriteringar. Särskilt kommer i framtiden 30 % av direktstödet att göras avhängigt av att mottagarna tillämpar en rad miljövänliga metoder som går längre än tvärvillkoren. · Stöd till aktiva jordbrukare För att garantera en effektiv användning av resurserna för den gemensamma jordbrukspolitiken förbehålls direktstödet aktiva jordbrukare. · Fastställande av nivån för direktstöd för de största jordbrukarna För närvarande får stora jordbruksföretag en oproportionerligt stor andel av det direkta inkomststödet från den gemensamma jordbrukspolitiken. Den reformerade gemensamma jordbrukspolitiken kommer genom måttliga och successiva förändringar att fastställa en övre gräns för det direkta inkomststödet för de största anläggningarna, med vederbörlig hänsyn till de stordriftsfördelar som större strukturer medför och den direkta sysselsättning dessa strukturer skapar. · En resultatinriktad politik för landsbygdsutveckling För att maximera synergieffekterna mellan landsbygdsutvecklingspolitiken och EU:s övriga territoriella utvecklingsfonder kommer Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling att införlivas i partnerskapsavtalen mellan kommissionen och varje medlemsstat. Dessa avtal kommer att vara kopplade till målen för Europa 2020-strategin och de nationella reformprogrammen. De kommer att tillhandahålla en integrerad strategi för regional utveckling som stöds av alla relevanta EU: s strukturfonder, inbegripet landsbygdsutveckling. De kommer att omfatta mål som baseras på överenskomna indikatorer, strategiska investeringar och ett antal villkor. · Förenklad ordning för små jordbrukare Många av dem som tar emot direktstöd är småbrukare. En förenklad mekanism för tilldelning av deras stöd kommer att väsentligt minska den administrativa bördan för medlemsstater och jordbrukare och samtidigt vara neutral för EU:s budget. · Marknadsutgifter och krisinstrument Det europeiska jordbruket står i dag inför en rad utmaningar, i synnerhet behovet av att reagera på oförutsedda omständigheter som har en plötslig inverkan på jordbruksinkomsterna, eller behovet av att underlätta anpassningar/övergångar som krävs enligt internationella handelsavtal. Av dessa skäl föreslås en omstrukturering av de marknadsåtgärder som för närvarande är samlade inom den första pelaren, för att skapa och utvidga två instrument utanför de fleråriga budgetramarna. En beredskapsmekanism för att reagera på krissituationer (som skulle kunna bli följden av ett problem med livsmedelssäkerheten eller en plötslig vändning på marknaden) kommer att skapas för att tillhandahålla direkt stöd till jordbrukarna genom ett påskyndat förfarande. Förfarandet för att ta denna fond i anspråk kommer att vara detsamma som för reserven för katastrofbistånd. Det föreslås också att man utvidgar tillämpningsområdet för ingripanden som görs av Europeiska fonden för justering för globaliseringseffekter för att ge övergångsstöd till jordbrukare för att underlätta deras anpassning till en ny marknadssituation som är ett resultat av indirekta globaliseringseffekter. Kommissionen föreslår dessutom att finansieringen av livsmedelsbistånd för de sämst ställda överförs till rubrik 1, i syfte att sammanföra åtgärder för att bekämpa fattigdom och utanförskap, samt att finansieringen av livsmedelssäkerhet slås ihop med åtgärder som rör folkhälsan. 3. Genomförande Genom att Europeiska garantifonden för jordbruket (EGFJ) och Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling (EJFLU) inrättades omstrukturerades den rättsliga grunden för den gemensamma jordbrukspolitiken för att anpassa de två pelarna inom den gemensamma jordbrukspolitiken. Under perioden efter 2013 föreslås det att anpassningen av de båda fonderna bibehålls så långt det är möjligt. Förslaget till ny artikel i budgetförordningen om delad förvaltning är i linje med nuvarande förvaltnings- och kontrollsystem som tillämpas på EGFJ och EJFLU. En betydande förenkling av EU-lagstiftningen om organisationen av jordbruksmarknaderna har också genomförts med den samlade gemensamma organisationen av marknaden, förordning (EG) nr 1234/2007) som i en enda förordning sammanför de bestämmelser som tidigare omfattades av de sektorspecifika gemensamma organisationerna av marknaderna. För perioden efter 2013 pågår en översyn av alla rättsliga grunder för den gemensamma jordbrukspolitiken för att säkerställa fortsatt förenkling där det är nödvändigt och möjligt. 4. Budgetanslag (alla siffror i 2011 års fasta priser) Totala budget som föreslås för 2014 – 2020 Varav · Första pelaren – direktstöd och marknadsutgifter · Andra pelaren – landsbygdsutveckling · Livsmedelssäkerhet · Personer som har det sämst ställt · Krisreserv för jordbrukssektorn · Europeiska globaliseringsfonden · Forskning och innovation om livsmedelssäkerhet, bioekonomi och hållbart jordbruk (i den gemensamma strategiska ramen för forskning och innovation) || 386,9 miljarder euro 281,8 miljarder euro 89,9 miljarder euro 2,2 miljarder euro 2,5 miljarder euro 3,5 miljarder euro 2,5 miljarder euro 4,5 miljarder euro Medborgarna 1. Politiska mål Lissabonfördraget ger medborgarna och medborgarorganisationernas större möjligheter att delta i det demokratiska livet i EU. Programmet Ett Europa för medborgarna stöder transnationella projekt som rör medborgerligt samhällsengagemang och europeisk identitet. Specifika åtgärder finns visserligen inom olika politikområden men programmet Ett Europa för medborgarna är dock det enda verktyg som avser medborgarnas engagemang för allmänna EU-frågor, vare sig de är institutionella – t.ex. EU:s olika fördrag eller Europaparlamentsvalen – eller övergripande. Att föra ut EU:s politik, dvs. informera allmänheten om den, är ett annat sätt att stärka medborgarnas medvetenhet om EU-frågor och vilka rättigheter de har. Kommunikations­arbete ökar därför medvetenheten och stöder unionens politiska prioriteringar. 2. Instrument Merparten av programmet Ett Europa för medborgarna avser stöd till transnationell vänortsverksamhet. Programmet ger också strukturellt stöd till paraplyorganisationer i civilsamhället och tankesmedjor på EU-nivå. Dessa strategiska partnerskap gör att europeiska intresseorganisationer kan formulera sina bidrag till debatter som berör hela EU. Detta stärker delaktigheten i EU:s dagordning ute i civilsamhället och bland EU:s medborgare och främjar en kultur av medborgarengagemang som är till gagn för EU och dess medlemsstater. Programmet bidrar också till framväxandet av en gemensam förståelse av europeisk historia (särskilt vad gäller förintelsen och stalinismen) genom att stödja hågkomstprojekt. · Sedan 2007 har cirka 1 miljon EU-medborgare per år direkt deltagit i åtgärder som stöds av programmet. · Mellan 2007 och 2010 pågick omkring 800 verksamheter som involverade civilsamhället eller gällde hågkomstprojekt samt över 4 000 vänortsprojekt. · Programmet stöder också över 50 större tankesmedjor på EU-nivå, paraply- organisationer och nätverk, som är viktiga kontakter för EU:s institutioner och också informationsförmedlare. Förutom detta särskilda program behövs bättre kommunikationen med den breda allmänheten och större synergieffekter mellan kommissionens olika kommunikations­verksamheter för att unionens politiska prioriteringar ska kommuniceras på ett effektivt sätt. En kommunikationsbestämmelse, inklusive en kommunikationspolicy, kommer därför att infogas i alla rättsliga grunder i den nya generationen av rättsliga instrument för 2014–2020 3. Genomförande Programmet Ett Europa för medborgarna förvaltas centralt av kommissionen med hjälp av genomförandeorganet för utbildning, audiovisuella medier och kultur. De biträds av en programkommitté bestående av företrädare för medlemsstaternas regeringar. Kontaktpunkter för Ett Europa för medborgarna har inrättats i de flesta av de deltagande länderna för att bistå stödmottagarna på nationell nivå och ge återkoppling till kommissionen om hur programmet genomförs. En dialog med berörda parter arrangeras regelbundet inom ramen för programmet. Synergier och sammanslagning av kommunikationsresurser med olika rättsliga grunder kommer att skapa ökad samstämmighet och stordriftsfördelar samt leda till att resurserna för kommunikationsåtgärder som riktar sig till den breda allmänheten kan utnyttjas bättre. 4. Föreslaget budgetanslag för 2014–2020 Alla siffror i 2011 års fasta priser. Sammanlagd föreslagen budget 2014–2020 || 203 miljoner euro Civilskydd 1. Politiska mål De övergripande målen för EU:s samarbete på civilskyddsområdet är bättre skydd för människor, miljö och egendom samt kulturarv i händelse av större naturkatastrofer, tekniska katastrofer eller katastrofer orsakade av människor. Ökningen av antalet och omfattningen på naturkatastroferna och av människan orsakade katastrofer och deras ekonomiska effekter kräver systematiska insatser på europeisk nivå för att stärka beredskapen och bygga ut insatskapaciteten, både inom och utanför EU. Samarbetet och solidariteten i Europa gör det möjligt för EU som helhet att vara kollektivt beredd på att hantera större katastrofer och sätter medlemsstaterna och andra deltagande stater (Norge, Liechtenstein, Island och Kroatien) i stånd att slå samman resurser och göra kollektiva ansträngningar som maximerar effekterna av katastrofinsatserna och minimerar de mänskliga och materiella förlusterna. När en katastrof inträffar inom EU eller i tredjeland kan myndigheterna i det drabbade landet få omedelbart och konkret stöd genom unionens civilskyddsmekanism. EU:s samarbete på civilskyddsområdet har följande syften: – Underlätta snabba och effektiva insatser vid katastrofer. – Säkerställa att civilskyddsaktörerna har tillräcklig beredskap för nödsituationer. – Utveckla åtgärder för att förebygga katastrofer. EU har tagit fram en integrerad strategi för katastrofhantering som rör insatser, beredskap och förebyggande verksamhet. Meddelandet Förstärkning av den europeiska insatskapaciteten vid katastrofer[1] antogs av kommissionen och godkändes av rådet 2010. Huvudsyftet är att förbättra effektiviteten, samstämmigheten och synligheten för EU:s insatser. Detta kommer att ske på grundval av lärdomarna som dragits vid naturkatastrofer som inträffat i och utanför EU under 2010 (t.ex. stormen Xynthia i Östeuropa, översvämningar, skogsbränder i Sydeuropa, utsläppet av rött slam i Ungern, jordbävningen i Haiti, översvämningar i Pakistan). Inrättandet av den europeiska insatskapaciteten vid nödsituationer (ERC) kommer främst att bygga på medlemsstaternas befintliga kapacitet, så att extra kostnader kan undvikas. På EU-nivå kommer det europeiska centrumet för snabba insatser i nödsituationer med sina förstärkta planerings- och samordningsfunktioner att ge vinster för hela EU genom att generera besparingar för medlemsstaternas del som uppväger kostnaderna för bidraget till EU:s budget, även om fördelarna med snabba och effektiva katastrofinsatser i termer av sparade mänskliga liv givetvis inte kan mätas i rent ekonomiska termer. Bland de förebyggande åtgärder och beredskapsåtgärder som förekommer i kommissionens meddelanden och rådets slutsatser[2] märks stöd för utbildning och övningar, utbyte av experter samt samarbetsprojekt som testar nya metoder för att reducera katastrofrisken. I oberoende studier som gjorts på olika organisationers uppdrag, bl.a. Världsbanken, antyds att avkastningen på investeringar som förebygger katastrofer ligger mellan 400 och 700 %. 2. Instrument Kommissionen föreslår en förnyelse av det finansiella instrumentet för civilskydd (CPI) med ekonomiskt stöd till insatser som gäller olika aspekter av katastrofhanteringscyklen; mer sammanhängande och bättre samordnade insatser vid nödlägen, förbättrad beredskap för att hantera katastrofer och innovativa åtgärder för att minska risken för katastrofer. Det finansiella instrumentet för civilskydd ska också användas för att inrätta den europeiska insatskapaciteten vid nödsituationer, som bygger på en frivillig poolning av medlemsstaternas civilskyddsresurser, och som ska höja kostnadseffektiviteten genom att man samordnar tillgängliga civilskyddsresurser. Det reviderade finansiella instrumentet för civilskydd stärker och förbättrar ytterligare EU:s katastrofhanteringskapacitet i och med en övergång till system som är förutsägbara och på förhand planerade. Detta sker i form av mer omfattande insamling av realtidsinformation om katastrofer, en bättre kartläggning av medlemsstaternas civilskydd samt en samordning av rutinerna vilket underlättar snabb utplacering av personal och material på katastrof­området. Det kommer också att stödja beredskapsverksamhet med fokus på höjd utbildningskvalitet, större bredd på utbildningen så att den innefattar förebyggande åtgärder samt att utbildningen integreras med övningar. Instrumentet kommer också att stödja medlemsstaternas ansträngningar att stärka riskhanteringsplaneringen och att utveckla innovativa finansieringsmekanismer (t.ex. regional poolning av försäkringar). 3. Genomförande Vid förnyelsen av instrumentet kommer hänsyn att tas till utvärderingsresultat samt förslag från berörda civilskyddsparter om hur förfaranden och finansieringsmekanismer kan förenklas, samt också erfarenheter från pilotprojekt och förberedande åtgärder för snabbinsatser . De civilskyddsverksamheter som genomförs av civilskyddsorgan i medlemsstaterna kommer att stödjas och kompletteras via EU:s försorg, t.ex. genom att samordnade insatser underlättas. Detta ska ske i form av olika aktiviteter, t.ex. frivillig resurspoolning, utbildning samt stöd till kostnaderna för transporter till katastrofplatserna. Detta kommer att göra det lättare att förenkla förfaranden som används i det nuvarande instrumentet och kommer att strama upp de administrativa rutinerna, särskilt på bidragsområdet, allt under beaktande av principerna om öppenhet och likabehandling. De alternativ som håller på att bedömas avser den typ av verksamhet som ska stödjas – utbildning, övningar för nödsituationer, transportstöd till medlemsstater i händelse av en nödsituation, samarbetsprojekt kring förebyggande åtgärder samt katastrofberedskap. 4. Föreslaget budgetanslag för 2014–2020 Alla siffror i 2011 års fasta priser. Sammanlagd föreslagen budget 2014–2020 för instrumentet för civilskydd varav || 455 miljoner euro Civilskydd – internt || 245 miljoner euro Civilskydd – externt och Europeisk insatskapaciteten vid nödsituationer || 210 miljoner euro Klimatåtgärder 1. Politiska mål Att komma till rätta med klimatförändringen är en av de stora utmaningarna som EU och dess partner i världen står inför. Behovet av snabb handling syns tydligt i Europa 2020-strategin och EU:s långtgående 20-20-20-mål, nämligen – att minska utsläppen av växthusgaser med 20 % (30 % om förutsättningarna är de rätta), – att minska energiförbrukningen med 20 % genom ökad energieffektivitet, och – att tillgodose 20 % av energibehovet genom förnybara källor. Att bygga upp en koldioxidsnål och klimattålig ekonomi kommer att förbättra EU:s konkurrenskraft, skapa nya, miljövänligare arbeten, öka energitryggheten och ge hälsofördelar på grund av renare luft. För att uppnå klimat- och miljömålen för 2020 och bortom detta årtal krävs fortsatta ansträngningar och investeringar. EU har spelat en central roll när det gäller att hålla uppsikt över arbetet med att nå målen. Exempelvis behövs det mer till för att nå det 20-procentiga målet gällande energieffektivitet (uppskattningar tyder på att siffran kommer att stanna på under 10 %), vilket kan leda till en 25-procening minskning av utsläppen av växthusgas. Kommissionen har kartlagt vilka åtgärder som tillåter EU att minska utsläppen av växthusgaser med 80–95 % fram till 2050[3]. EU:s budget har en viktig roll att spela för klimatåtgärder inom alla sektorer av den europeiska ekonomin och för att katalysera de särskilda investeringar som krävs för att uppnå klimatmålen. Investeringarna avser flera olika typer av teknik som förbättrar energieffektiviteten, liksom även förnybara energikällor med tillhörande infrastruktur samt investeringar i åtgärder som leder skapar anpassning till klimatförändringarna. Kostnaden för dessa investeringar som gäller begränsningar av klimatförändringarna – beräknade till 125 miljarder euro per år[4] under perioden 2014–2020 – måste främst bäras av privata investerare, även om EU-budgeten kan fungera som stimulans för nationell finansiering och skapa långsiktig förutsägbarhet för de privata investerarna. De mest lovande områdena innefattar renovering av byggnader, innovation inom transportsektorn och ny teknik som t.ex. intelligenta nät samt förnybar energi. Sådana investeringar har stor potential att stimulera konkurrenskraft och tillväxt i hela EU. Via EU-budgeten kan ett starkt specifikt EU-mervärde tillföras genom att man underlättar investeringar i medlemsstater som har hög potential för kostnadseffektiva utsläppsminskningar, men en förhållandevis låg egen investeringsförmåga. Investeringar i energieffektivitet i dessa medlemsstater kommer också att öka den totala produktiviteten och bidra till att lösa frågor som rör energiförsörjning och energi­fattigdom. Genom att stödja dessa investeringar kan man via EU-budgeten bidra till att avsevärt minska de totala kostnaderna för att uppnå EU:s klimat- och energimål. 2. Instrument 2.1. Integrering av den klimatpolitiska aspekten I dag integreras klimatpolitiken i många politikområden och genomförs genom en rad instrument som understödjer flera av EU:s mål, t.ex. vad gäller både biologisk mångfald och klimatförändringarna. Redan nu avser en del av EU:s budget integrering av klimatfrågor och bidrar på så sätt till Europas övergång till ett koldioxidsnålt och klimattåligt samhälle. Kommissionen avser att öka denna del till minst 20 %, med bidrag från olika politikområden, med förbehåll för de belägg som framkommer i konsekvensbedömningen. För att nå Europa 2020-målen och för att hjälpa övriga delar av världen att öka takten i bekämpningen av klimatförändringarna måste den klimatrelaterade andelen av EU:s framtida budget ökas avsevärt, bl.a. med investeringar i projekt som inte uteslutande är klimatrelaterade men som har en betydande klimatkomponent. För att uppnå detta mål kommer åtgärder för att begränsa och skapa anpassning till klimatförändringen att integreras i alla de större EU-programmen. · Den politik som rör sammanhållning, energi och transport är mycket klimat­relevant. I fråga om sammanhållningspolitiken kommer en stark fokusering på resultat och större villkorlighet att borga för att de projekt som får stöd genom EU:s budget aktivt bidrar till EU:s klimatmål. Partnerskapsavtalen med medlemsstaterna kommer att användas för att stimulera och övervaka fortskridandet av de investeringar som ska bidra till uppnåendet av 20-20-20-målen. Integreringen bör syfta till att ”klimatsäkra” investeringarna. I kraft av sina operativa program placerade över hela EU intar sammanhållnings­politiken en mycket viktig funktion i de ökade ansträngningarna att nå det 20-procentiga målet i fråga om energieffektiviteten. · Forskning och innovation: Klimatpolitiken kommer att bli en hörnsten i den framtida gemensamma strategiska ramen för forskning och innovation, som ska stödja åtgärder med direkt eller indirekt positiv inverkan på klimatet på områden som transporter, energi, materialforskning och hållbar bioekonomi. Enligt den strategiska energitekniska planen behövs 50 miljarder euro under åren 2010–2020 till teknisk utveckling för att ta itu med klimatförändringarna, trygga EU:s energiförsörjning och säkra konkurrenskraften. En väsentlig del av budgeten bör investeras via finansiella instrument (lån och eget kapital) för att hantera den innovativa koldioxidsnåla teknikens och anpassnings­teknikens bristande marknads­penetrering[5]. · Ett miljövänligare direktstöd till jordbrukare blir ett av de viktigaste inslagen i reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken. Utöver de befintliga tvärvillkoren kommer 30 % av utbetalningarna till jordbrukarna att styras av efterlevanden av ett antal regler för god miljöpraxis som kommer att bidra till ett mer klimatvänligt jordbruk. På så sätt kommer den reformerade gemensamma jordbrukspolitiken att ge ett viktigt bidrag till att uppnå EU:s klimatmål, både vad gäller begränsning (t.ex. ökning av mängden organiskt material i jorden, minskade utsläpp från användning av gödselmedel och gödsel) och anpassning (t.ex. ökad motståndskraft mot skadegörare och minskad vattentillgång). · Dessutom kommer politiken för utveckling av landsbygden i större utsträckning att kopplas till klimatåtgärderna. Genom att integrera klimat och miljö skapas starka incitament för jordbrukare att leverera kollektiva nyttigheter inom EU och öka användningen av effektiv teknik för en klimatvänligare och klimattåligare jordbrukssektor. 2.2. Programmet Life+ Utöver en integrering av klimatpolitiken och miljömålen föreslår kommissionen en fortsättning på programmet Life+ och att det anpassas till Europa 2020-målen, bl.a. med fler klimatåtgärder. Life+ kommer fortsatt att fungera som en plattform för utbyte av bästa praxis mellan medlemsstaterna och som en katalysator för effektivare investeringar. Programmet kommer att ge upphov till klimatåtgärder på gräsrotsnivå, både i form av projekt som rör kapacitetsuppbyggnad på lokal/regional nivå och stöd till privata aktörer (särskilt små och medelstora företag) som testar småskalig koldioxidsnål teknik och anpassningsteknik. Såddkapital behövs både för pilotprojekt som rör anpassning till och begränsning av klimatförändringarna för att de idéer som finns bakom politiken ska läras in samt att dessa nya EU-prioriteringar ytterligare ska utvecklas. Delprogrammen som rör klimat ska inriktas på pilotprojekt och småskaliga demonstrationsprojekt. Integrerade projekt kommer att användas, t.ex. för att främja gränsöverskridande anpassningsstrategier i områden som ofta drabbas av översvämning. Delprogrammen som rör klimat­åtgärder ska främst stödja uppnåendet av följande mål: (1) Begränsning av klimatförändringarna: Stöd för minskningar av utsläppen av växthusgaser. Åtgärder för att sätta igång pilotprojekt, som kan användas för testning av innovativa metoder, bl.a. stöd till små och medelstora företag, för att förbättra kunskapsbasen och underlätta genomförandet av klimatregelverket. (2) Anpassning till klimatförändringarna: Stöd till arbete som leder till ökad tålighet inför förändringarna av klimatet. Åtgärder som stöder utvecklingen eller genomförandet av nationella/regionala/lokala anpassningsstrategier. Åtgärder som sätter beslutsfattarna i stånd att effektivt använda kunskap och data om verkningarna av klimatförändringarna, särskilt för anpassningsrelaterad planering. (3) Styrelseformer och medvetenhet: Stöd till arbete som leder till förhöjd medvetenhet, kommunikation, samarbete och spridning av åtgärder som begränsar klimatförändringarna och skapar anpassning till dem. Åtgärder för att höja medvetenheten bland allmänheten i EU och berörda parter, bl.a. beteendeförändringar. 2.3. Den globala dimensionen I och med Lissabonfördraget har bekämpningen av klimatförändringarna på internationell nivå gjorts till ett särskilt EU-mål. EU har i egenskap av världens största biståndsgivare och en föregångare vad gäller marknadsbaserade mekanismer, en unik sakkunskap att bidra med. Finansiella bidrag och deltagande i ledningsorganen för de internationella instrumenten och fonderna kommer att garantera att EU fortsatt är en viktig aktör i arbetet med att utforma den framtida internationella klimatpolitiken. EU är fast besluten att uppfylla sina åtaganden i fråga om internationell klimatfinansiering. Klimatpolitiken kommer att integreras och få större utrymme i de geografiska instrumenten för yttre åtgärder så att klimatrelaterad finansiering under rubriken yttre åtgärder kan trappas upp väsentligt. Vad avser tematiska delar av finansieringsinstrumentet för utvecklingssamarbete bör EU sikta på att använda minst 25 % av programmet för ”Globala kollektiva nyttigheter” på mål som rör klimatförändringarna och miljön. EU:s budget kommer att bidra till den internationella klimatfinansieringsfond som planeras för utvecklingsländer senast 2020 (100 miljarder dollar per år) i samband med förhandlingarna gällande FN:s ramkonvention om klimatförändringarna. Förutom att integrera klimatåtgärderna i budgeten för yttre åtgärder överväger kommissionen att inrätta en mekanism/fond utanför budgeten där man kan samla bidragen från medlemsstater och EU:s budget. 3. Genomförande 3.1. Integrering Integreringen maximerar synergieffekterna mellan olika klimatpolitiska åtgärder och andra områden, men den måste vara synlig och kraftfull. Den kommer också att medföra en tydlig övergripande skyldighet att fastställa vilka program som främjar klimatåtgärderna eller energieffektiviteten så att EU tydligt kan ange hur mycket av dess utgifter som går till klimatåtgärder. Förslaget går ut på att tydliga riktmärken samt övervaknings- och rapporteringsregler ska etableras för EU:s politik för alla relevanta instrument. Ramen bör vara enkel och pragmatisk och bygga på två delar: 1) gemensamma spårningsförfaranden för klimatrelaterade utgifter, och 2) fastställande av mål inom alla relevanta politikområden samt övervakning av resultat. Spårningen av klimatrelaterade utgifter kommer att integreras i den metod som redan finns för att mäta prestanda och som används för EU-programmen. Alla relevanta instrument kommer att innehålla ett särskilt klimatanknutet mål, åtföljt av en resultatindikator. Alla utgifter kommer att indelas i en av tre kategorier: endast klimatrelaterade (100 %), till stor del klimatrelaterade (40 %), och inte klimatrelaterade (0 %). Detta grundas på en etablerad OECD-metod (Rio markers), men utesluter inte användning av mer precisa metoder inom de politikområden där sådana finns att tillgå. En övervakning av resultaten gör att integreringen kommer att bli verklighet under nästa budgetcykel. Detta blir också en hjälp att avgöra effektiviteten hos olika utgiftsprogram och de villkor som är knutna till dem. 3.2. Life+ Det nuvarande programmet Life+ sköts av kommissionen genom direkt centraliserad förvaltning. Kommissionen anser att också det framtida programmet bör förvaltas centralt, men att förvaltningsuppgifter i stor utsträckning skulle kunna delegeras till ett befintligt genomförande­organ, t.ex. genomförandeorganet för konkurrenskraft och innovation. Villkoren och formerna för delegeringen behöver ta hänsyn till att kommissionen vad gäller integrerade projekt måste bibehålla en stark politisk koppling. 4. Föreslaget budgetanslag för 2014–2020 Siffror i 2011 års fasta priser. Omfattar ej integreringsmedel som ingår i budgetanslagen för sektorsinriktade finansieringsinstrument. Programmet Life+ (delprogrammet för klimatåtgärder) || 800 miljoner euro Konkurrenskraft och små och medelstora företag 1. Politiska mål Att främja konkurrenskraften för EU:s näringsliv – särskilt de små och medelstora företagen – och hjälpa till med att anpassa produktions- och tjänsteprocesser till en koldioxidsnål, klimattålig och resurseffektiv ekonomi är centrala mål i Europa 2020-strategin. EU arbetar för att förbättra företagarklimatet och för att stödja utvecklingen av en stark och diversifierad industriell bas som har förmåga att konkurrera globalt. Särskilda insatser krävs för att främja utvecklingen av små och medelstora företag. Små och medelstora företag är en viktig källa till ekonomisk tillväxt och nya arbetstillfällen i EU och står för mer än 67 % av arbetstillfällena inom den privata sektorn och genererar mer än 58 % av den totala omsättningen i EU. Att skapa förutsättningar som får små och medelstora företag att blomstra är en del av EU:s tillväxt- och sysselsättningsstrategi i enlighet med vad som beskrivs i kommissionens meddelande om industripolitik inom ramen för flaggskeppsinitiativen i Europa 2020-strategin[6]. EU har en viktig roll att spela när det gäller att tillvarata de små och medelstora företagens tillväxtpotential, bl.a. genom en målinriktad användning av EU:s budget. Verksamheten på detta område är inriktad på att åtgärda centrala marknadsmisslyckanden som begränsar tillväxten för små och medelstora företag – t.ex. vad gäller tillgången till finansiering – och se till att små och medelstora företag kan utnyttja den inre marknadens enorma potential. Används EU:s budget på ett strategiskt och innovativt sätt stöder man dessa insatser avsevärt. EU:s budget ska användas för att få fram välbehövligt eget kapital och skuldfinansiering via innovativa finansiella instrument och för att stödja en rad insatser som främjar utvecklingen av små och medelstora företag på det europeiska planet. Tillsammans kommer dessa aktiviteter att ge små och medelstora företag en avsevärd skjuts framåt. 2. Instrument EU:s strategi för industriell konkurrenskraft och små och medelstora företag går främst ut på att främja verksamheter som gynnar små och medelstora företag inom EU:s alla politikområden och finansieringsprogram samt att tillhandahålla stöd och tjänster som motsvarar de särskilda behov som små och medelstora företag har på europeisk nivå. 2.1. Främjande av industriell konkurrenskraft och små och medelstora företag Det är viktigt att de små och medelstora företagens särskilda intressen och förutsättningar beaktas när man utformar samtliga EU:s politikområden och finansieringsprogram. Särskilt den framtida budgetramen kommer att utformas så att den underlättar små företags deltagande i finansieringsprogram, t.ex. genom förenklade regler, minskade kostnader för deltagande, påskyndade upphandlingsförfaranden samt en ”one-stop shop” som gör livet lättare för dem som mottagare av EU-stöd. 2.2. Ett särskilt program för industriell konkurrenskraft och små och medelstora företag Utöver främjandet av små och medelstora företags intressen och de åtgärder som har vidtagits för att öka samordningen och förenklingarna av finansieringsprogrammen kommer också ett målinriktat ekonomiskt stöd för små och medelstora företag att betalas ut via EU:s budget. Kommissionen föreslår att ett särskilt program för konkurrenskraft och små och medelstora företag inrättas som efterföljare till det nuvarande ramprogrammet för konkurrenskraft och innovation. Allt forsknings- och innovationsstöd till små och medelstora företag (däribland ramprogrammet för konkurrenskraft och innovation) kommer att ingå i den gemensamma strategiska ramen för forskning och innovation. Programmet för konkurrenskraft och små och medelstora företag kommer i huvudsak att inriktas på åtgärder som främjar mer dynamiska och internationellt konkurrenskraftiga små och medelstora företag. Dessa åtgärder inbegriper följande: 2.2.1. Tillgång till finansiering: de finansiella tillväxtinstrumenten Finansiella tillväxtinstrument kommer att göra det lättare för små och medelstora företag att få tillgång till finansiering via innovativa finansiella instrument. Dessa instrument kommer att dra full nytta av de nya plattformarna för eget kapital och skulder för att tillhandahålla faciliteter både för eget kapital och för lånegarantier. Finansiella instrument för start- och tillväxtinvesteringar, särskilt riskkapital, kommer också att lämnas via den gemensamma strategiska ramen för forskning och innovation för innovativa företag och små och medelstora företag. I instrumenten i programmet för konkurrenskraft och små och medelstora företag kommer följande att ingå: (1) En facilitet för eget kapital för investeringar i tillväxtfasen, som kommer att ge kommersiell återbetalningsbar finansiering av eget kapital främst i form av riskkapital via finansiella mellanhänder till små och medelstora företag. Två åtgärder planeras: – Investeringar i riskkapitalfonder som verkar över gränserna inom EU och är inriktade på investeringar i tillväxtorienterade företag, och som därigenom stöder framväxten av en EU-omfattande riskkapitalmarknad. – En ”fund-of-funds” (eller ”EU-fond”) som gör gränsöverskridande investeringar i riskkapitalfonder som i sin tur investerar i företag, särskilt i samband med deras internationella expansionsfas. (2) En lånefacilitet som tillhandahåller direkta arrangemang eller sådana som inbegriper riskdelning med finansiella mellanhänder för att täcka lån till små och medelstora företag. Faciliteten skulle ge upphov till en betydande hävstångseffekt och skulle öppna för gränsöverskridande utlåning eller multinationell utlåning av en typ som inte enkelt skulle kunna uppnås genom med en facilitet på nationell nivå. För att säkra komplementariteten kommer dessa verksamheter att nära samordnas med de typer av åtgärder som vidtas som ett led i sammanhållningspolitiken med delad förvaltning. 2.2.2. Förbättra konkurrenskraften och hållbarheten för EU:s näringsliv Denna del av programmet för konkurrenskraft och för små och medelstora företag kommer bl.a. att stödja följande åtgärder: · Förbättringar av europeisk konkurrenskraft: EU-insatserna kommer att inriktas på att stödja enhetlighet och konsekvens i genomförandet samt att se till att beslut som fattas på europeisk nivå är väl underbyggda. Med benchmarking, utbyte av bästa praxis och sektoriella initiativ kommer detta främst att förbättra de ekonomiska och tillsynsrelaterade förhållandena. · Att arbeta fram en politik för små och medelstora företag och att främja små och medelstora företags konkurrenskraft i linje med målen för småföretagsakten. EU:s åtgärder kommer bl.a. att stärka principen ”tänk småskaligt först” i EU och i medlemsstaterna, ringa in och utbyta bästa metoder för att genom­föra småföretags­akten, bibehålla en enda ingångsportal till EU:s politik – webbplatsen för små och medelstora företag – och lämna stöd till små och medelstora företag så att de kan utnyttja potentialen på den inre marknaden. · Turism: EU:s åtgärder på turismområdet kommer bl.a. att inriktas på att lämna tillförlitlig information om trender i efterfrågan på europeisk nivå, utveckla konkurrenskraften inom turistnäringen och främja turistföretagens användning av IKT, motverka turistsäsongernas rigiditet, främja hållbara turismprodukter och destinationer, införa en ram av färdigheter och kompetenser för arbetstagare och arbetsgivare inom sektorn, förenkla utbytet av bästa praxis och skapa partnerskap. I linje med Lissabonfördraget kommer EU:s turismåtgärder att uppmuntra samarbete mellan medlemsstaterna genom att bidra till en diversifiering av det transnationella turistutbudet, samordna nationella insatser för att öka EU:s synlighet på marknader utanför EU och gemensamt främja nya, icke-traditionella europeiska destinationer. · Nya affärsidéer och teknik för hållbara, användarstyrda designbaserade varor: Detta initiativ kommer att inriktas på kommersiell användning av relevanta koncept och idéer inom sektorerna för textil, skor och idrott och andra konsumentvaror. 2.2.3. Tillgång till marknader Dessa verksamheter kommer att omfatta bl.a. följande: · Tillväxtorienterade stödtjänster via Enterprise Europe Network: Enterprise Europe Network är en samlad kontaktpunkt (one-stop-shop) för små och medelstora företag som har 600 partnerorganisationer i 49 länder. Nätverket kommer fortsatt att erbjuda allsidiga och integrerade tjänster till små och medelstora företag, bl.a. följande: – Informations- och rådgivningstjänster om EU-frågor. – Underlättade gränsöverskridande partnerskap via en samarbetsdatabas med 13 000 aktiva önskemål och erbjudanden om samarbete. – Internationaliseringstjänster inom EU som leder till 2 500 fall av samarbete mellan företag samt tekniska avtal och FoU-partnerskapsavtal varje år. – Informera små och medelstora företag om EU:s lagstiftning och främja EU:s finansieringsprogram, inklusive den gemensamma strategiska ramen för forskning och innovation. – En kanal för dubbelriktad kommunikation mellan små och medelstora företag och kommissionen där 10 000 små och medelstora företag har varit inblandade. – Stöd för att förbättra små och medelstora företags ekonomiska kunskaper. – Tillgång till expertis när det gäller energieffektivitet, klimat och miljö för små och medelstora företag. · Affärsstöd för små och medelstora företag på marknader utanför EU: För att framgångsrikt få tillträde till marknader i tredjeland måste små och medelstora företag ha lämpliga färdigheter och kunskaper om det aktuella landets regelverk. De föreslagna verksamheterna på detta område innefattar jämförelser mellan efterfrågan på en viss tjänst och tillgången, skapandet av en internetportal och, om så är lämpligt, i vissa fall etablering av och/eller fortsatt stöd till EU-center för små och medelstora företag i samarbete med lokala europeiska och nationella näringslivsorganisationer. EU-center för små och medelstora företag kommer att ge heltäckande stödtjänster till små och medelstora företag som är verksamma på marknader utanför EU. · Internationellt industrisamarbete: Avsikten är att minska skillnaderna i regelverk och företagsklimat mellan EU och dess viktigaste handelspartner och länder i det ”europeiska grannskapet”, genom mellanstatlig dialog, dialog mellan företag och ”direkta åtgärder ” med tredjeland (t.ex. tematiska seminarier och konferenser). 2.2.4. Främjande av entreprenörskap Detta område ska omfatta förenkling av administrativa förfaranden samt utveckling av entreprenörsförmåga och attityder, särskilt bland nya entreprenörer, ungdomar och kvinnor. All verksamhet ska innehålla en stark europeisk dimension. Utbytesprogrammet Erasmus för entreprenörer erbjuder nya eller blivande entreprenörer möjlighet att arbeta i upp till 6 månader med en erfaren entreprenör i ett annat EU-land. Detta europeiska mobilitetsprogram syftar till att främja företagarandan och stödja en internationalisering samt konkurrenskraften bland mikroföretag och små företag i EU. 3. Genomförande Förvaltningen av det nya programmet för konkurrenskraft och små och medelstora företag kommer till stor del att läggas ut på entreprenad till externa organ, främst EIB-gruppen för ”finansiella tillväxtinstrument” och (efterträdaren till) genomförandeorganet för konkurrenskraft och innovation för annan verksamhet som rör små och medelstora företag. 4. Föreslaget budgetanslag för 2014–2020 Alla siffror i 2011 års fasta priser. Programmet Konkurrenskraft och små och medelstora företag || 2,4 miljarder euro Tull och beskattning 1. Politiska mål Tullunionen är en av den inre marknadens hörnstenar. Den gör att den gränslösa inre marknaden kan fungera eftersom den säkerställer att varor från tredjeländer uppfyller överenskomna regler vid införseln eller övergången till omsättning och därför fritt kan transporteras på den inre marknaden. Tullunionen är tillika den operativa grenen av den gemensamma handelspolitiken, som genomför bilaterala och multilaterala handelsavtal, uppbär importtullar, tillämpar handelspolitiska åtgärder (t.ex. ursprungsregler), embargon och andra restriktioner. Tullen har dessutom alltmer en skyddande funktion, t.ex. att trygga försörjningskedjan, bekämpa terrorism och internationell brottslighet (t.ex. penningtvätt, narkotikaprekursorer och olaglig handel med vapen) och ska upprätthålla skyddet av immateriella rättigheter vid gränsen. Den bidrar till att skapa likvärdiga förutsättningar genom att garantera att importerade varor uppfyller samma tekniska standarder och hälso- och säkerhetsnormer som varor tillverkade inom EU. Den internationella handeln växer stadigt och effektiva import- och exportrutiner är avgörande för konkurrenskraften för EU:s ekonomi. Samtidigt ökar säkerhets- och säkerhetsriskerna. EU står därför inför en dubbel utmaning som kommer att forma prioriteringarna för framtiden: Att underlätta flödet av varor för seriösa aktörer samtidigt som de skyddar medborgarna mot det som risker deras säkerhet och trygghet. Nationella tulltjänstemän ansvarar dagligen för att tullunionen fungerar som den ska. Detta kräver intensiva operativa nätverkskontakter mellan tullförvaltningarna, bl.a. med hjälp av en IT-infrastruktur och IT-system av senaste modell som gör det möjligt för dem att agera som en enda samlad tullförvaltning i världsklass. Det är ekonomiskt försvarbart att finansiera vissa åtgärder genom EU:s budget i stället för via särskilda nationella program. Detta är orsaken till att ett EU-finansierat program – tullsamarbetsprogrammet – på många olika praktiska sätt stöder detta nätverkande och samarbete. EU:s företag och medborgare stöter på många olika skatterelaterade hinder när de handlar över gränserna. Dessa hinder beror på en fragmentering och de skillnader som finns i hur samma transaktioner sker i olika medlemsstater. Det är därför avlägsnandet av dessa hinder och strävan efter ytterligare skattesamordning mellan medlemsstaterna – med full respekt för medlemsstaternas behörighet på detta område – är en av prioriteringarna för att stärka och fördjupa den inre marknaden. Skattebedrägerier har varit och är fortsatt allvarliga utmaningar för EU och medlemsstaterna, särskilt i en tid då den finanspolitiska disciplinen är utomordentligt viktig. Kampen mot skattebedrägerier inom den inre marknaden står därför högt på EU:s skattepolitiska dagordning. För att bekämpa bedrägerier på den inre marknaden krävs intensivt administrativt samarbete mellan medlemsstaternas skatteförvaltningar samt effektivt utbyte av information om transaktioner, företag eller bedrägerier. Exempelvis underlättas bekämpningen av moms- och punktskattebedrägerier i hög grad av system som möjliggör ett snabbt utbyte av information mellan förvaltningarna. EU spelar en oumbärlig roll när det gäller att bistå medlemsstaterna när de inför nödvändiga system och förfaranden för ett effektivt gränsöverskridande samarbete. Särskilt samarbets­programmet Fiscalis är avgörande för att underlätta detta samarbete, som är till stor nytta för medlemsstaternas i deras egna insatser på detta område. 2. Instrument Kommissionen har lagt fram förslag om en ny generation av tull- och beskattningsprogram (”Tull 2020” och ”Fiscalis 2020”) . Båda programmen kommer att spela en viktig roll för att stödja och stärka den inre marknaden under det kommande årtiondet. Båda programmen kommer att spela en viktig roll för att stödja och stärka den inre marknaden under det kommande årtiondet. Dessa program kommer att bistå medlemsstaternas skatte- och tullförvaltningar att kommunicera effektivare med stöd av moderna och effektiva system för informationsutbyte i syfte att underlätta den lagliga handeln samtidigt som bedrägliga verksamheter bekämpas. Sådana alleuropeiska hjälpsystem sköts effektivast och mest ekonomiskt på EU-nivå: Exempelvis ger tillgång till ett Europaomfattande säkert transeuropeiskt datornät som sammanlänkar tull- och skatteförvaltningarna en årlig besparing på 35 miljoner euro för medlemsstaterna samtidigt som det endast kostar 11 miljoner euro på central EU-nivå. Programmen kommer att stödja följande verksamheter: · Transeuropeiska IT-system för att sprida data och processer mellan nationella tull- och skattemyndigheter genom driftskompatibla IT-tillämpningar som gör att förvaltningarna kan samarbeta och ”fungera som en helhet” och ytterligare förbättra e-förvaltningen för företag och medborgare. · Stärkta nätverk mellan människor och kompetensuppbyggnad för att stimulera praktiskt samarbete, kunskapsdelning och kartläggning och spridning av bästa praxis samt utbildning av nationella tulltjänstemän, nationella skattetjänstemän och handelsföreträdare. · Kapacitetsuppbyggnad av infrastrukturen för att samfinansiera inköp av operativ utrustning för tullkontroller och övervakning vid EU:s yttre gränser, som ligger i alla medlemsstaters intresse. 3. Genomförande Tull- och Fiscalisprogrammen genomförs på prioritetsbaserat sätt. Arbetsprogram har upprättats – tillsammans med berörda parter – där prioriteringarna fastställts för en viss period. De rättsliga grunderna för dessa program ska omarbetas för att överföra dem från de årliga till de fleråriga arbetsprogrammen och för att förenkla nuvarande förfaranden. Nuvarande direkta centrala förvaltning ska bibehållas och stramas upp i fråga om de båda programmen för största möjliga effektivitet i stödet av den dagliga förvaltningen på kommissions- och medlemsstatsnivå och så att samtliga berörda parter bättre ska förstå genomförandebestämmelserna. Upphandlingskontrakt som står för den största delen av programmens budget kommer främst att utföras av kommissionen i enlighet med EU:s regler och genom tillämpning av gemensamma regler för kvalitetssäkring och godkännande. Båda programmen är utformade så att EU kan reagera lämpligt och snabbt i hastigt föränderliga situationer. En särskilt sammansatt verktygslåda som kan utnyttjas av programhandläggarna samt en flexibel förslagsinlämningsmekanism kommer att effektivisera genomförandet av programverksamheten. Det finns klara argument för att tillämpa flera alternativa finansieringsmetoder för att täcka deltagande- och organisationskostnader. Kommissionen kommer att ersätta (åtminstone delvis) det nuvarande systemet med faktiska kostnader med utbetalning av klumpsummor. 4. Föreslaget budgetanslag för 2014–2020 Alla siffror i 2011 års fasta priser. Sammanlagd föreslagen budget 2014–2020 För Tull 2020 och Fiscalis 2020 || 690 miljoner euro Ekonomisk, social och territoriell sammanhållning 1. Politiska mål Det främsta syftet med EU:s sammanhållningspolitik är att minska de stora ekonomiska, sociala och territoriella skillnader som fortfarande finns mellan Europas regioner. Underlåtenhet att vidta åtgärder för att minska dessa skillnader skulle undergräva några av hörnstenarna i EU, bl.a. den inre marknaden och dess valuta, euron. Sammanhållningspolitiken har också en viktig roll att spela när det gäller att uppnå Europa 2020-målen i hela EU. Välriktade utgifter för sammanhållning kan ge ett verkligt mervärde, stimulera tillväxt och skapa arbetstillfällen i Europas regioner. I enlighet med slutsatserna från den femte sammanhållningsrapporten[7] föreslår kommissionen att man fäster större vikt vid resultat och mervärde för EU genom att mer systematiskt koppla ihop sammanhållningspolitiken med målen för Europa 2020-strategin. Kommissionen föreslår i synnerhet viktiga ändringar av hur sammanhållningspolitiken utformas och genomförs. Finansieringen kommer att koncentreras till färre prioriteringar, framsteg i riktning mot överenskomna mål kommer att övervakas mer noggrant och stränga villkor kommer att fastställas i partnerskapsavtal med medlemsstaterna. Tack vare detta kan EU:s sammanhållningspolitik lämna största möjliga bidrag till den ekonomiska, sociala och territoriella sammanhållningen och skapandet av tillväxt och sysselsättning. 2. Instrument 2.1. En gemensam strategisk ram Kommissionen föreslår att Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden och Sammanhållningsfonden samlas inom en gemensam strategisk ram, som även kommer att omfatta Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling och Europeiska fiskerifonden. Detta garanterar större samstämmighet mellan de olika finansieringskällorna och en mycket tydligare inriktning på Europa 2020-strategin. 2.2. Ökad inriktning på Europa 2020-strategin För att öka sammanhållningsutgifternas effektivitet kommer finansieringen i framtiden att vara inriktad på ett begränsat antal mål med anknytning till prioriteringarna för Europa 2020-strategin. Finansieringen för att främja sammanhållning kommer även i fortsättningen att koncentreras på de mindre utvecklade regionerna och medlemsstaterna. Mot bakgrund av de svårigheter som medlemsstaterna haft med att utnyttja strukturfondsmedel och skaffa fram nödvändig medfinansiering kommer dock ett tak på 2,5 % av BNP att sättas för sammanhållningsanslagen. En ny kategori av regioner – ”övergångsregioner” – kommer att införas som ska ersätta det nuvarande systemet med utfasning/infasning. Denna kategori ska omfatta alla regioner med en BNP per capita mellan 75 % och 90 % av genomsnittet för de 27 EU-länderna. Följande regioner berörs: · Regioner som för närvarande är stödberättigade enligt konvergensmålet men vars BNP per capita har ökat till mer än 75 % av genomsnittet för de 27 EU-länderna. Som ett skyddsnät kommer dessa regioner att behålla två tredjedelar av sin nuvarande tilldelning. · Regioner som – trots att de för närvarande inte är berättigade till stöd enligt konvergensmålet – har en BNP per capita mellan 75 % och 90 % av genomsnittet för de 27 EU-länderna. Stödnivån varierar enligt BNP-nivå, så att regioner med en BNP nära 90 % av EU-genomsnittet kommer att få en stödnivå som motsvarar stödnivån i de mer utvecklade regionerna. Konkurrenskraftsregioner med en BNP över 90 % av EU-genomsnittet kommer att få fortsatt stöd från sammanhållningspolitiken för ett begränsat antal prioriteringar. Övergångsregioner och konkurrenskraftsregioner skulle tvingas att fokusera hela sin tilldelning av sammanhållningsmedel (utom för Europeiska socialfonden) på energieffektivitet och förnybar energi, konkurrenskraft för små och medelstora företag samt innovation. I dessa regioner kommer investeringarna i energieffektivitet och förnybar energi att uppgå till minst 20 %. Konvergensregioner kommer att kunna använda sina anslag för fler syften som avspeglar deras bredare spektrum av utvecklingsbehov. Slutligen kommer det territoriella samarbetet att fortsätta att spela en viktig roll för att hjälpa regionerna att övervinna de geografiska nackdelarna av att de ligger vid inre eller yttre gränser genom att bidra till en ambitiös grannskapspolitik och angripa gemensamma gränsöverskridande och transnationella problem. Sammanhållningsinstrumenten kommer att användas för att genomföra olika men kompletterande mål: · Europeiska regionala utvecklingsfonden Europeiska regionala utvecklingsfonden syftar till att stärka den ekonomiska och sociala sammanhållningen i Europeiska unionen genom att korrigera obalanser mellan regionerna. Fonden stöder regional och lokal utveckling genom medfinansiering av investeringar i FoU och innovation, klimatförändringar och miljö, stödtjänster till små och medelstora företag, tjänster av allmänt ekonomiskt intresse, telekommunikation, energi- och transportinfrastrukturer, hälsa, utbildning och social infrastruktur samt hållbar stadsutveckling. Till skillnad från den aktuella perioden kommer alla dessa typer av investeringar i framtiden att kunna finansieras inte bara med bidrag, utan också genom finansieringsinstrument (riskkapitalfonder, lokala utvecklingsfonder osv.). · Europeiska socialfonden Europeiska socialfonden har till syfte att stärka den ekonomiska och sociala sammanhållningen genom att stödja sysselsättningsfrämjande åtgärder, investeringar i kompetensutveckling, utbildning och livslångt lärande, social delaktighet och kampen mot fattigdom samt att förbättra den institutionella kapaciteten och den offentliga förvaltningens effektivitet. Mininimiandelar för Europeiska socialfonden kommer att fastställas för varje kategori av regioner (25 % för konvergensregioner, 40 % för övergångregioner och 52 % för konkurrenskraftsregioner). Tillämpningsområdet för Europeiska socialfonden kommer att utvidgas till att täcka kostnaderna för utrustning i samband med investeringar i socialt kapital och humankapital. · Sammanhållningsfonden Sammanhållningsfonden hjälper de medlemsstater vars BNI per invånare understiger 90 % av genomsnittet i de 27 EU-länderna att göra investeringar i TEN-T-transportnät och miljö. En del av anslagen till Sammanhållningsfonden (10 miljarder euro) kommer att vara öronmärkta för att finansiera centrala transportnät inom ramen för fonden för ett sammankopplat Europa (se även separat faktablad). Sammanhållningsfonden kan också stödja energirelaterade projekt så länge de uppenbart är till fördel för miljön, till exempel genom att främja energieffektivitet och användning av förnybar energi. 3. Genomförande 3.1. Delad förvaltning Stöd som tillhandahålls genom sammanhållningspolitiken kommer att fortsätta att förvaltas gemensamt av Europeiska kommissionen och medlemsstaterna (utom fonden för ett sammankopplat Europa, som kommer att vara centralt förvaltad), vilket kommer att krävas för att medfinansiering ska tillhandahållas. Länder som får finansiellt bistånd i enlighet med artikel 136 eller 143 i EUF-fördraget ska kunna få mer. 3.2. Partnerskapsavtal Partnerskapsavtal mellan kommissionen och varje medlemsstat kommer att ge uttryck för kommissionens och de nationella och regionala partnernas engagemang. Dessa avtal kommer att vara kopplade till målen för Europa 2020-strategin och de nationella reformprogrammen. De kommer att ange en integrerad strategi för regional utveckling som stöds av alla relevanta EU-strukturfonder och omfattar mål som baseras på överenskomna indikatorer, strategiska investeringar och ett antal villkor. De kommer att innehålla åtaganden om årlig redovisning av de framsteg som gjorts i de årliga rapporterna om sammanhållningspolitiken och i annan offentlig rapportering. 3.3. Integrerad programplanering Medlemsstaterna kommer i framtiden att uppmuntras att använda flerfondsprogram med gemensamma processer för utarbetande, förhandling, förvaltning och genomförande, särskilt där behovet av bättre samordning av investeringar i humankapital och infrastruktur är som störst. Där så är lämpligt ska en samordnande fond (lead fund) inrättas med anknytning till de politikområden som omfattas av programmet. Tanken är att ingripandena inom ramen för den samordnande fonden ska kompletteras med ingripanden inom ramen för de övriga strukturfonderna för att säkerställa ett samordnat stöd till de olika tematiska mål som sammanhållningspolitiken omfattar. 3.4. Villkorlighet Nya villkorsbestämmelser kommer att införas för att göra EU-finansieringen resultatinriktad och ge medlemsstaterna starka incitament att se till att målen för Europa 2020-strategin uppfylls effektivt via sammanhållningspolitiken. Och för att sammanhållningsutgifternas effektivitet inte ska undergrävas av en osund makroekonomisk politik ska villkor som är förknippade med den nya ekonomiska styrningen komplettera de sektorsspecifika förhandsvillkor som fastställs i varje avtal. Villkorligheten omfattar både förhandsvillkor, som måste vara uppfyllda innan medel kan utbetalas och efterhandsvillkor som gör frigörandet av ytterligare medel beroende av att vissa på förhand fastställda resultat uppnås. För att underlätta detta kommer tydliga riktmärken och indikatorer att specificeras och utvecklingen att övervakas noggrant genom årlig rapportering. Bristande framsteg kommer att leda till att finansieringen dras in, tillfälligt eller definitivt. 3.5. Resultatreserv För att öka fokuseringen på resultat och uppnående av målen för Europa 2020-strategin kommer 5 % av budgeten för sammanhållningspolitiken att läggas undan. Den kommer i samband med en halvtidsöversyn att tilldelas de medlemsstater och regioner som i sina program har uppnått milstolparna i förhållande till förverkligandet av programmets mål med anknytning till målen för Europa 2020-strategin. Milstolparna kommer att fastställas i enlighet med reglerna för sammanhållningspolitiken. 3.6. Innovativ finansiering Utöver beviljandet av finansiering föreslås det att sammanhållningsstöd till företag och projekt som förväntas generera betydande ekonomisk avkastning främst ska ges via innovativa finansieringsinstrument. (Se även separat faktablad om innovativa finansieringsinstrument) 4. Föreslagna budgetanslag för 2014–2020 Alla siffror anges i 2011 års fasta priser. Total föreslagen budget för 2014–2020 Varav || 376 miljarder euro · Konvergensregioner · Övergångsregioner · Konkurrenskraftsregioner · Territoriellt samarbete · Sammanhållningsfonden · Extra anslag för de yttersta randområdena och för glest befolkade regioner || 162,6 miljarder euro 39 miljarder euro 53,1 miljarder euro 11,7 miljarder euro 68,7 miljarder euro 926 miljoner euro · Fonden för ett sammankopplat Europa, för transport, energi och IKT || 40 miljarder euro plus 10 miljarder euro enbart inom Sammanhållningsfonden Utbildning och kultur 1. Politiska mål Utbildning är av grundläggande vikt för utvecklingen och tillväxten av den europeiska ekonomin och kommer att spela en avgörande roll i vår kollektiva strävan efter att uppnå Europa 2020-målen. Ökade investeringar i mänskligt kapital och moderniseringen av utbildningssystemen kommer att bidra till att göra EU till en smart och hållbar ekonomi för alla. En stor del av dessa investeringar kommer att göras på nationell nivå. Men eftersom ett ständigt ökande antal europeiska medborgare letar utomlands efter utbildning och utbildningsmöjligheter har EU en viktig roll att spela när det gäller att se till att den inre marknadens möjligheter görs tillgängliga för alla. EU arbetar för att främja utbildning och yrkesutbildning på en rad olika sätt. Program för att främja transnationell rörlighet i utbildningssyfte – exempelvis Erasmusprogrammet – har visat sig vara mycket populära och har hjälp människor att förvärva ny kompetens som krävs för morgondagens yrken. Ökad rörlighet kan också bidra till en reform av systemen för allmän och yrkesinriktad utbildning genom att spridning av idéer och bästa praxis underlättas mellan länderna. Genom en sammansättning av riktade finansieringsprogram i kombination med andra finansieringskällor, exempelvis strukturfonderna, kan EU:s budget uppnå ett reellt mervärde genom att främja rörlighet, underlätta samarbete och utbyte av bästa praxis samt stödja medlemsstaterna i deras modernisering av sina utbildnings- och yrkesutbildnings­väsende. Europas kulturella mångfald är en av våra starkaste sidor som berikar och inspirerar befolkningen och ger reella ekonomiska fördelar. Den kulturella och kreativa branschens ekonomiska och sociala roll framstår allt tydligare. Den utgjorde 4,5 % av Europas totala BNP 2008 och sysselsätter 3,8 % av EU:s arbetskraft. EU arbetar i nära samarbete med medlemsstaterna på detta område för att dra nytta av den inre marknaden och skapa de rätta förutsättningarna för att den kulturella och kreativa branschen ska blomstra. Nästa generation av program som finansieras via EU:s budget kommer att rätta till de brister som begränsar tillväxtpotentialen i denna sektor genom att åtgärda marknadsfragmenteringen, stärkt konkurrenskraften i den kulturella och audiovisuella sektorn samt fokusera på kapacitetsskapande åtgärder och stöd till spridning av kulturella verk. 2. Instrument Kommissionen föreslår att EU:s budget ska stödja utbildnings- och kulturpolitiken via två huvudsakliga instrument: 2.1. Ett program för utbildning, yrkesutbildning och ungdomsfrågor – ”Utbildning Europa” I detta program kommer man att sammanföra de nuvarande separata delarna inom programmet för livslångt lärande och de internationella delarna i program som avser högre utbildning, bl.a. Erasmus Mundus och Aktiv ungdom. Detta kommer att möjliggöra en effektivisering, en starkare strategisk fokusering samt synergieffekter som kan utnyttjas mellan programmets olika aspekter. EU:s nuvarande mobilitetsinstrument leder visserligen till ändamålsenliga examina för innovativa arbeten och nyskapande forskning, men de är däremot inte anpassade till studerande i magisterprogrammen. Det mest kostnadseffektiva sättet att nå denna kategori av studenter är att använda EU:s budget för att skaffa fram medel från den privata sektorn, huvudsakligen nationella banker, för att garantera att studielånen och studentbidragens är tillräckligt stora. De åtgärder som för närvarande stöds genom Leonardoprogrammet ska byggas ut i samband med insatserna för att bekämpa ungdomsarbetslösheten och kommissionen kommer att arbeta med EIB för att ge garantier för lån till studeranden i magisterprogrammen som vill skaffa sig sin magisterexamen i en annan medlemsstat. Det nya programmet kommer att inriktas på följande: – Målinriktade transnationella utbildningsmöjligheter. – Matcha kompetens med efterfrågan på arbetsmarknaden för att främja anställbarhet, företagaranda och ungdomars deltagande. – Volontärarbete och informellt lärande. – Stödja omfattande reformer och modernisering av utbildningsväsendet inom och utom EU. Konkret kommer programmet att omfatta tre huvudsakliga åtgärdsområden: (1) Transnationell rörlighet i utbildningssyfte – upp till 800 000 EU-medborgare, framför allt studerande, kan få hjälp att bli mobila varje år. (2) Samarbetsverksamhet mellan utbildningsanstalter och arbetslivet ska stödjas för att främja modernisering av utbildning, innovation och entreprenörskap. (3) Policystöd kommer att ges för att samla in belägg för utbildningsinvesteringarnas effektivitet och för att hjälpa medlemsstaterna att vidta effektiva politiska åtgärder. Strikta kvalitetskriterier för rörlighet, koncentration på centrala politiska mål där en kritisk massa kan uppnås och komplementaritet med andra EU-program kommer att bidra till ett mycket stort europeiskt mervärde. Programmet Utbildning Europa kommer att omfatta befintliga internationella program som Erasmus Mundus och Tempus, Alfa, Edulink och samarbetsprogram med industriländer inom samma instrument, och kommer att rymma olika mål (den attraktionskraft som utövas av det europeiska området för högre utbildning, frågor om högsta kvalitet, solidaritet och rättvisa). Detta kommer att innebära slutet för dagens fragmenterade EU-instrument för stöd till internationellt samarbete inom högre utbildning som försvårar för studenter och universitet att få information om möjligheterna till högre utbildning i Europa och som gör det svårt för EU:s högre utbildning att göra sig synlig på den globala arenan. 2.2. Idrott Som underavdelning inom programmet Utbildning Europa kommer det föreslagna delprogrammet för idrott att inriktas på följande: · Ta itu med gränsöverskridande hot som är specifika för idrotten, t.ex. dopning, våld, rasism och intolerans, eller frågor som rör tävlingarnas integritet och idrottsutövarnas hälsa. · Utveckla det europeiska samarbetet inom idrotten, t.ex. genom riktlinjer för dubbla karriärer för idrottare eller riktmärken för goda styrelseformer inom idrotts­organisationer. · Stödja amatöridrottsorganisationer som kan spela en roll när det gäller att komma till rätta med vidare socioekonomiska problem som exempelvis social integration. Det europeiska mervärde som detta program tillför gäller problem som sammanhänger med idrottens specifika karaktär och sker genom mobilisering av privat finansiering från aktörer på idrottsområdet och stöd till idrottsorganisationer på gräsrotsnivå – inte den högsta professionella nivån. 2.3. Ett program för kultur och den audiovisuella industrin ”Kreativa Europa” Detta program ska sammanföra de nuvarande programmen Kultur, Media samt Media Mundus för att fokusera stödet på att uppnå Europa 2020-målen och för att frigöra potential att skapa arbetstillfällen i de kulturella och kreativa sektorerna. Programmet blir ett komplement till andra EU-program genom att särskilt inrikta sig på behoven inom de kulturella och kreativa sektorerna med ambitionen att bedriva verksamhet över nationella gränser, och med en stark koppling till främjandet av kulturell och språklig mångfald. Särdragen inom varje sektor kommer att tillgodoses, bl.a. genom ett särskilt budgetanslag och en tredje programdel kommer att dela ut ett övergripande stöd till kreativa och kulturella branscher med hjälp av innovativa finansiella instrument. 3. Genomförande Genomförandet av de nya programmen kommer att förenklas avsevärt. Det nya programmet Utbildning Europa kommer att medföra en avsevärd åtgärds- och regelförenkling genom att avskaffa delprogrammen, minska det samlade antalet verksamheter och öka användningen av klumpsummor. Programmet Kreativa Europa kommer att förvaltas centralt via genomförandeorganet för utbildning, audiovisuella medier och kultur, vilket för närvarande är fallet för de båda programmen Kultur och Media. Ett mindre antal åtgärder kommer att förvaltas direkt av kommissionen (t.ex. europeisk kulturhuvudstad, EU:s kulturpriser, gemensamma åtgärder tillsammans med internationella institutioner). Kultur- och mediedelarna inom Kreativa Europa kommer att kompletteras med ett innovativt finansiellt instrument, som ska skötas av EIB-gruppen, för finansiering genom lån och eget kapital för den kulturella och kreativa branschen. Detta kommer att åtgärda ett av de största hindren mot utveckling av kulturellt och kreativt innehåll – tillgång till finansiering – och skulle nå ut till kulturella och kreativa branscher som inte understöds via andra EU-program. 4. Föreslaget budgetanslag för 2014–2020 Alla siffror i 2011 års fasta priser. Sammanlagd föreslagen budget 2014–2020 varav || 16,8 miljarder euro · Utbildning Europa || 15,2 miljarder euro · Kreativa Europa || 1,6 miljarder euro Sysselsättning och sociala frågor 1. Politiska mål Europeiska unionen står inför mycket stora utmaningar när det gäller sysselsättning och sociala frågor. Nästan 23 miljoner människor är i dag arbetslösa och över 113 miljoner beräknas riskera att drabbas av fattigdom eller utestängning[8]. Sociala frågor och sysselsättningsfrågor är en hjärtesak för EU:s medborgare och ett område där mer förväntas av unionen. Trots den senaste tidens förbättringar i de ekonomiska utsikterna är sysselsättningsutsikterna fortfarande blandade på medellång sikt, bl.a. på grund av obalansen mellan medlemsstaterna och det förväntade trycket från den globala ekonomin mot en ekonomisk omstrukturering. Arbetslöshet och ihållande höga fattigdomssiffror kräver övergripande åtgärder. De politiska åtgärder som redan har vidtagits måste aktualiseras och stärkas när unionen står inför trängande utmaningar: kompetensbrister, otillräckliga resultat när det gäller aktiva arbetsmarknadsåtgärder och utbildningsväsendet, social utslagning inom marginaliserade grupper samt en låg arbetskrafts­rörlighet. Många av dessa utmaningar har förvärrats av den finansiella och ekonomiska krisen och av demografiska och migratoriska tendenser samt de snabba tekniska förändringarna. Såvida de inte åtgärdas effektivt utgör de ett stort hot mot den sociala sammanhållningen och mot konkurrenskraften. Huvudansvaret för en modernisering av arbetsmarknaden och de socialpolitiska systemen vilar på medlemsstaterna. EU kan dock tillföra deras insatser ett mervärde genom att fungera som en katalysator som främjar och underlättar reformer, framför allt genom Europeiska socialfonden och genom att uppmuntra arbetsmarknadens parter, civilsamhällets organisationer och andra berörda parter som har en avgörande roll att spela i genomförandet av reformer. 2. Instrument Ett europeiskt initiativ gällande sysselsättning och social inkludering kommer att tas via gemensamma åtgärder som rör utbildning, sysselsättning och social integration. Finansieringen på området kommer främst att komma från tre huvudsakliga instrument. Dessa kommer helt att samordnas med Europa 2020-målen och resultaten av dem kommer att förbättras eftersom de kompletteras med andra instrument och eftersom förfarandena förenklas. 2.1. Europeiska socialfonden (ESF) Europeiska socialfonden (ESF) kommer att tillhandahålla medel för strukturåtgärder för ekonomisk, social och territoriell sammanhållning. Finansieringen inriktas på de viktigaste prioriteringarna i Europa 2020-strategin, främst genom fyra ”investeringsfönster”: – Främjande av sysselsättning. – Investeringar i färdigheter, utbildning och livslångt lärande. – Social integration och kampen mot fattigdom. – Förbättringar av den institutionella kapaciteten och effektiv offentlig förvaltning. Inom dessa ”fönster” kommer ESF också att inlemma andra politiska mål, t.ex. underlättande av övergången till en koldioxidsnål och resurseffektiv ekonomi, främjande av forskning och innovation, främst på det sociala området, förbättrad jämställdhet samt motverkan av diskriminering. Åtgärderna föreslås bli omgrupperade, särskilt till förmån för social integration, genom att programmet för livsmedelsstöd till de mest utsatta människorna förs över till ESF. Efter 2013 kommer ESF att ingå i strukturfondernas gemensamma strategiska ram[9]. Finansieringen kommer att planeras som en del av de partnerskapsavtal som ska förhandlas fram med medlemsstaterna. De mål som sätts upp anpassas till de nationella reform­programmen och ska omvandla överenskomna mål till investeringsbeslut. För att öka tonvikten på resultat kommer en villkorlighetsmekanism, baserad på heltäckande krav som formuleras i förhand, att inrättas för att maximera effekten av EU:s budget och utlösa nödvändiga reformer i medlemsstaterna. För att ESF verkligen ska kunna bidra till Europa 2020-målen måste en kritisk massa av finansiering uppnås både på EU-nivå och i de operativa programmen. Den nödvändiga minimiandel av sammanhållningspolitiska investeringar som anslås till ESF ska skräddarsys för de olika kategorierna av regioner och ska avspegla deras skiftande stödnivåer och problem. Detta kommer att ske genom att minimiandelar av strukturfondsstödet går till ESF för varje kategori av region (25 % för konvergensregioner, 40 % för övergångsregioner, 52 % för konkurrenskraftregioner, med utgångspunkt i att Sammanhållningsfonden fortsätter att ha en tredjedel av de sammanhållningspolitiska anslagen i stödberättigade medlemsstater, och med undantag för territoriellt samarbete). Tillämpningen av dessa andelar innebär en övergripande minimiandel för ESF på 25 % av den budget som anslås till sammanhållningspolitiska åtgärder. 2.2. Ett integrerat program för sysselsättning, social politik och inkludering Det integrerade programmet för sysselsättning, socialpolitik och inkludering kommer att anslutas till Europa 2020-strategin och dess ömsesidigt understödjande överordnade mål, genom stöd till åtgärder som ska främja en hög sysselsättningsnivå och ett fullgott socialt skydd, kampen mot social utestängning och fattigdom och förbättrade arbetsvillkor. Programmet kommer att fungera som katalysator för förändringar i medlemsstaterna och består av följande delar: · En EU-omfattande plattform för ömsesidiga inlärningsprocesser för att stärka faktabasen vid utformning och genomförande av reformer samt för att främja berörda parters medverkan i uppläggningen av politiken så att deras delaktighet stärks vad gäller EU:s sysselsättnings- och socialpolitik samt inkluderingsmål, med utgångspunkt i de goda erfarenheter från Progress-programmet. · Främja faktabaserad social innovation för att stödja medlemsstaternas arbete med att modernisera nationella social- och sysselsättningspolitiska system genom beprövade metoder för att utforma, genomföra och utvärdera innovation samt en effektiviserad informationsspridning. · Främja arbetskraftens rörlighet inom EU och förbättra tillgången till arbetstillfällen, särskilt för unga människor, med utgångspunkt i aktiviteterna inom Eures-nätverket. · Att stödja företagande och egenföretagande som ett sätt att skapa arbetstillfällen och bekämpa social utslagning genom ökad tillgång och tillgänglighet till mikrofinansiering för utsatta grupper, mikroföretag och den sociala ekonomin, som en vidareutveckling av instrumentet Progress för mikrokrediter. 2.3. Europeiska fonden för justering för globaliseringseffekter Särskilt stöd till arbetstagare som blivit arbetslösa till följd av genomgripande struktur­förändringar kommer att lämnas genom Europeiska fonden för justering för globaliserings­effekter (EGF). EU kommer via EGF att fortsätta att bistå medlemsstaterna genom att lämna anpassat stöd för arbetstagare som sagts upp till följd av genomgripande strukturella förändringar som utlösts av ökande globaliseringen av produktion och handelsmönster. Dessutom kommer EGF att lämna assistans vid storskaliga uppsägningar till följd av allvarliga störningar i lokala, regionala och nationella ekonomier som orsakats av en plötslig och oväntad kris. EGF:s ambition är att 50 % av de understödda arbetstagarna ska hitta nya och fasta arbeten efter 12 månader[10]. Kommissionen kommer att föreslå att tillämpningsområdet för EGF utvidgas så att man i vissa fall lämnar kompensation för följderna av globaliseringen för vissa jordbruks­sektorer. 2.4. Autonoma budgetposter Vid sidan av dessa instrument, och i kraft av sina fördragsfästa befogenheter, kommer kommissionen att fortsätta att implementera autonoma budgetposter[11] i syfte att: – underlätta den europeiska sociala dialogen som är en avgörande komponent i den europeiska sociala modellen, – analysera och utvärdera viktigare trender i nationell lagstiftning om fri rörlighet för personer och främja en samordning av de nationella socialtrygghetssystemen, och – analysera den sociala situationen och verkningarna av de demografiska förändringarna. 3. Genomförande Minskningen av antalet finansiella instrument och budgetposter och uppstramningen av metoderna och systemen för förvaltning och genomförande möjliggör bättre samordning mellan instrumenten och innebär en avsevärd förenkling, särskilt för stödmottagarna. 3.1. Europeiska socialfonden (ESF) Genomförandet av ESF kommer att fokusera på en mer resultatorienterad strategi, genom att ESF införlivas i den gemensamma strategiska ramen för alla instrument med delad förvaltning och de partnerskapsavtal som framförhandlats med medlemsstaterna. Genomförandet kommer också att förenklas. Förenklade kostnadsalternativ kommer att användas i större utsträckning, särskilt för små projekt, vilket minskar medlemsstaternas och regionernas administrativa börda och underlättar lokala initiativs tillgång till finansiering. En närmare koppling mellan utbetalningarna och uppnåendet av mål som på förhand fastställs i partnerskaps­avtalen kommer också att bli möjlig på grundval av gemensamma handlings­planer. Slutligen kommer resultatbaserade incitamentsmekanismer att införas för att belöna framgångsrika program och åtgärder och stimulera förändringar i dem som inte presterar tillräckligt. 3.2. Ett integrerat program (direkt förvaltning) för sysselsättning, socialpolitik och inkludering Det nya integrerade programmet för sysselsättning och social inkludering kommer att förvaltas direkt av kommissionen. Bland de viktigaste förfarandena märks anbudsförfaranden, förslagsinfordringar och gemensam förvaltning – särskilt vid genomförande av instrumentet för mikrokrediter i samarbete med Europeiska investeringsfonden. Det nya programmet kommer att inriktas på stora projekt med tydligt mervärde på EU-nivå i syfte att uppnå en kritisk massa och minska den administrativa bördan. Harmoniserade och förenklade regler och förfaranden kommer att införas för att underlätta tillgången till programmet, särskilt för små organisationer. Dessutom kommer en flerårig programplanering att fastställa långsiktiga policymål tillsammans med den årliga finansieringen, vilket kommer att innebära att programmet verkligt styrs av de politiska målen. Programmet kommer att genomföras med hjälp av en resultatbaserad förvaltningsmetod som bygger på att man regelbundet följer vilka framsteg som görs i förhållande till tydliga indikatorer. 3.3. Stöd till uppsagda arbetstagare Utnyttjande av EGF kommer även fortsättningsvis att kräva beslut av budgetmyndigheten. Kommissionen kommer att sträva efter att se till att EGF:s verksamhet blir enklare och mer anpassningsbar till de föränderliga ekonomiska omständigheterna. 3.4. Autonoma budgetposter Genomförandet av de autonoma budgetposterna kommer för att undvika överlappningar och för att öka synergin att helt samordnas med båda instrumenten. Deras antal kommer att minskas och större projekt kommer att prioriteras i syfte att uppnå en kritisk massa och att minska den administrativa bördan. 4. Föreslaget budgetanslag för 2014–2020 Alla siffror i 2011 års fasta priser. Sammanlagd föreslagen budget 2014–2020 varav || 88,3 miljarder euro · Europeiska socialfonden (baserad på formeln 25/40/52 per kategori av regioner, vilket resulterar i 25 % av det totala sammanhållningsanslaget, utom fonden för ett sammankopplat Europa) || 84 miljarder euro · Integrerad politik för sysselsättning, socialpolitik och inkludering || 850 miljoner euro · Europeiska fonden för justering för globaliseringseffekter || 3 miljarder euro · Autonoma budgetposter || 400 miljoner euro Miljö 1. Politiska mål Europeiska unionens miljöpolitik bidrar till uppnåendet av Europa 2020-målen om smart och hållbar tillväxt för alla. Investeringar i miljöskydd är investeringar i en modernisering av våra samhällen och kommer att hjälpa till att omvandla Europa till en kunskapsbaserad och resurseffektiv ekonomi. De är nödvändiga för att skydda och förbättra kvaliteten på miljön. En grönare ekonomi innebär reducerade miljökostnader genom effektivare användning av resurserna, vilket i sig bidrar till att öka tillväxten, konkurrenskraften och antalet nya arbetsplatser. Att skydda den biologiska mångfalden – vårt naturkapital – och stärka ekosystemens återhämtningsförmåga kommer i hög grad att hjälpa oss att nå våra mål gällande hållbar tillväxt. Ekosystemen ger livsmedel, färskvatten, råvaror och mycket mer nytta och bidrar därigenom till produktivitet och livskvalitet och minskar utgifterna för folkhälsan. Återställandet av ekosystemen och ekosystemtjänsterna bidrar till en miljövänlig ekonomi genom nya färdigheter, sysselsättning och affärsmöjligheter, genom att främja innovation och genom att bidra till begränsnings- och anpassningsåtgärder för att motverka klimatförändringarna. Det mervärde som uppstår vid samarbete på europeisk nivå för gemensamma miljömål är allmänt erkänt, eftersom miljöfrågorna inte låter sig begränsas av nationella gränser. Ett nära samarbete med våra grannar och med tillväxtekonomierna är en förutsättning för ett grönare Europa. Miljömässig hållbarhet är också ett av millennieutvecklingsmålen, som EU har åtagit sig att uppfylla. Utöver de fördelar som följer av EU:s miljölagstiftning kan EU-budgeten bidra till miljö­målen både genom särskilda program och genom att se till att miljömålen är stadigt förankrade i all verksamhet som får stöd ur EU:s budget. 2. Instrument 2.1. Integrering De miljöpolitiska prioriteringarna kommer att vara ”integrerade” i EU:s alla större finansierings­instrument, bl.a. sammanhållning, jordbruk, sjöfart och fiske, forskning och innovation, liksom också externa biståndsprogram. Detta kommer att maximera synergieffekterna mellan de miljöpolitiska åtgärderna och andra områden och är ett erkännande av att samma åtgärder kan och bör sträva efter att uppnå en rad olika kompletterande mål. Detta tillvägagångssätt gör det lättare att undvika ett överutbud av program och minskar därigenom den administrativa bördan. · Jordbruk. Ett viktigt mål med reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken är att främja miljömålen genom de miljövänligare direktstöden till jordbrukare. 30 % av direktstöden kommer att utbetalas på villkor att bästa miljöpraxis följs på en rad områden, utöver skyldigheterna enligt de nuvarande tvärvillkoren. Dessutom kommer landsbygdsutvecklingen inom den gemensamma jordbrukspolitiken ytterligare att omfokuseras på att leverera kollektiva nyttigheter, bl.a. genom åtgärder för miljövänligt jordbruk. Dessa åtgärder kommer att bidra till att EU:s jordbrukssektor blir hållbar och en viktig leverantör av kollektiva miljönyttigheter, t.ex. rent vatten, biologisk mångfald, markskydd, renare luft och landskapsskydd. Detta kommer också att bidra till uppnåendet av EU:s klimatmål, både vad gäller begränsnings- och anpassningsåtgärder. · Havs- och fiskeripolitiken. Miljömässig hållbarhet står i centrum för den framtida havs- och fiskeripolitiken. Detta ska åstadkommas bl.a. genom att minska överfisket och överkapaciteten och att reducera de direkta verkningarna (t.ex. bifångster och påverkan på havsbotten) samt stödja skyddade havsområden. Den integrerade havspolitiken kommer att ytterligare definiera hållbarhetsgränserna för mänsklig verksamhet som påverkar havsmiljön som en del i genomförandet av ramdirektivet om en marin strategi. · Sammanhållningspolitiken. Sammanhållningspolitiken får en tydligare inriktning på prioriteringarna i Europa 2020-strategin, bl.a. att ge EU en mer resurseffektiv, miljövänlig och konkurrenskraftig ekonomi. Detta kommer att uppnås genom en kraftfull fokusering på resultat och villkorlighet, bl.a. i förhållande till miljömålen. Bland målen ingår genomförandet av unionens miljölagstiftning (vatten, avfall, hav, nitrater, industriutsläppsdirektivet, luftkvalitets- och översvämnings­lagstiftning) och finansiering av relaterad miljöinfrastruktur, skydd och återställande av den biologiska mångfalden och ekosystemtjänsterna, bl.a. genom att utveckla miljövänlig infrastruktur och minska och förhindra ökenspridningen. Miljösäkringen kommer att stärkas som en del av sammanhållningspolitiken. · Forskning och innovation. Den nya gemensamma strategiska ramen för forskning och innovation ska bidra till att påskynda de vetenskapliga och tekniska genombrott som krävs för omställningen till en resurseffektiv ekonomi. Fortsatt och mer allmänt finansiellt stöd för miljöinnovation kommer också att bidra till smart och hållbar tillväxt. Innovationspartnerskap kommer direkt att inverka på resurseffektiviteten, t.ex. på vatten, ekosystem, råvaror, smarta städer. · På området yttre åtgärder kommer föranslutningsinstrumentet att hjälpa kandidatländerna att finansiera den infrastruktur- och kapacitetsuppbyggnad som behövs för att följa EU:s regelverk. Genom politisk dialog på regional och nationell nivå kommer kommissionen fortsatt att integrera stödet för miljön inom ramen för det europeiska grannskaps- och partnerskapsinstrumentet. Miljöaspekten bör också integreras ytterligare i stödprogram för utvecklingsländer. Biologisk mångfald och ekosystem är viktiga globala kollektiva nyttigheter och kommer att ingå som en del i det planerade tematiska programmet för globala kollektiva nyttigheter och utmaningar. Lissabonfördraget ger EU en starkare roll att spela när det gäller multilaterala miljöavtal och internationell miljöstyrning, vilket kommer att avspeglas i ökad finansiering. 2.2. Ett särskilt instrument för miljö- och klimatpolitik Vad sidan av integreringen föreslår kommissionen en fortsättning på programmet Life+ och att det närmare ska anpassas till Europa 2020-målen. Som redan är fallet under nuvarande programperiod kommer det nya instrumentet att täcka en rad olika åtgärder på områdena för miljö och klimatpolitik inom ett enda program. Enligt delprogrammet för miljö[12] kommer instrumentet att inriktas på två typer av projekt: Nya integrerade projekt, vilkas antal och finansiella andel kommer att öka gradvis under den tid programmet löper, och ”traditionella” projekt. Kommissionen anser att integrerade projekt kan spela en mycket viktig roll som ”katalysatorer” i uppnåendet av mål som exempelvis skydd och återställande av biologisk mångfald och ekosystem, god förvaltning av Natura 2000-nätverket, bättre miljöstyrning, avfallshantering och vattenförvaltning samt när det gäller att skaffa fram mer resurser för dessa ändamål. Projekten kommer fortsatt att väljas ut på grundval av deras mervärde på EU-nivå och potential vad gäller överföring av kunskap. Integrerade Life-projekt är utformade för att visa upp hur man hållbart kan genomföra miljöhandlingsplaner[13] som rör EU:s viktigare miljödirektiv, t.ex. habitatdirektivet och vattenramdirektivet. Integrerade projekt kommer att stödja en rad verksamheter och åtgärder. Ytterligare pengar för dessa projekt kommer från andra EU-finansieringsprogram och likaså nationella, regionala eller privata medel och kommer att gå till arbetet med att uppnå miljömålen. Finansieringen från Life skulle därför fungera som en katalysator som skapar enhetlighet och ett strategiskt miljöfokus och tar vara på synergieffekterna. Ett mer strukturerat samarbete med andra EU-fonder kommer att upprättas genom en gemensam strategisk ram. Delprogrammen för miljön kommer att organiseras enligt följande prioriteringar: (a) Life – biologisk mångfald ska, samtidigt som fokus fortfarande ligger på Natura 2000 och på utveckling och utbyte av bästa praxis vad gäller biologisk mångfald, också inriktas på vidare problemområden i linje med målen rörande biologisk mångfald i Europa 2020-strategin om att bevara och återställa ekosystem och ekosystemtjänster. (b) Life – Miljö ska inriktas på stöd till den offentliga och privata sektorns genom­förande av EU:s miljöpolitik, i synnerhet genomförandet av miljölagstiftning som är relevant för Europa 2020-strategins resurseffektivitetsmål (vatten­ram­direktivet och avfalls­ramdirektivet). (c) Life – Styrningsformer kommer att stödja skapandet av plattformar för utbyte av bästa praxis så att EU:s miljöpolitiska prioriteringar efterlevs bättre samt också tillämpning, policyutveckling och kunskapsbaserat beslutsfattande (t.ex. vid spridning av projektresultat), med tonvikten på goda styrelseformer. Denna programdel kommer också att stödja icke-statliga miljöorganisationer och främja upplysningsarbete, opinionsbildning och spridning av miljöinformation eftersom detta oupplösligen är kopplat till möjligheten att skapa goda styrelseformer och ett fullständigt genomförande och fullständig efterlevnad. 2.3. Finansiering av biologisk mångfald En finansiering av EU:s strategi för biologisk mångfald fram till 2020[14] gör det nödvändigt att integrera aspekten biologisk mångfald i EU:s hela budget, både inom EU genom de viktigaste finansieringsinstrumenten och via medlen till yttre åtgärder. Det är också viktigt att effektivisera EU-finansieringen för att maximera samverkansvinsterna med klimat­finansieringen genom bidrag till ekosystembaserade anpassnings- och begränsnings­projekt som även ger upphov till vittomfattande ekosystemtjänster, både inom och utanför EU. Skötseln och återställningen av Natura 2000-skyddade områden är mycket viktig för att uppnå Europa 2020-strategins mål, fastställda av Europeiska rådet för 2010, om att stoppa och vända förlusterna av biologisk mångfald i EU. På EU-nivå kommer man att skapa en stark grund för den nya finansieringsstrategin för Natura 2000 genom att arbeta på ett mer integrerat sätt med hjälp av olika sektoriella EU-medel – som ska överensstämma med prioriteringarna i handlingsramen för Natura 2000 – och med ett förbättrat Life-delprogram för biologisk mångfald. Externt åtog sig EU vid det tionde mötet inom konferensen för parterna i konventionen om biologisk mångfald (CBD COP10) i oktober 2010 i Nagoya tillsammans med övriga deltagare att senast 2020 väsentligt utöka de ekonomiska resurserna för biologisk mångfald. Finansiering ur EU:s budget kommer att lämnas genom de geografiska och regionala anslagen i EU:s program för yttre åtgärder, liksom också via det tematiska programmet för globala kollektiva nyttigheter. Utöver integreringen av biologisk mångfald i budgeten för yttre åtgärder föreslår kommissionen också att en mekanism/fond inrättas utanför budgeten där bidragen från medlemsstater och EU:s budget kan samlas. 3. Genomförande 3.1. Integrering Integreringen kommer att ske via de strukturer och instrument som beskrivs på annat håll i de sektoriella policybeskrivningarna. För att säkert uppnå konkreta resultat kommer det att finnas tydliga riktmärken samt övervaknings- och rapporteringsregler för EU:s samtliga relevanta policyinstrument parat med lämpliga indikatorer. För att maximera synergieffekterna för olika politiska mål planeras en möjlighet att spåra miljörelaterade utgifter liknande den som föreslagits för klimatrelaterade utgifter. Vad gäller biologisk mångfald kommer de av OECD fastställda ”Rio-markörerna”, som kommissionen redan använder för externa instrument, att integreras i den nuvarande resultatmätningsmetod som användas för EU-program. De kommer också att hjälpa till att lyfta fram de positiva bieffekter som anslagen till klimat och biologisk mångfald för med sig, och betona de positiva bieffekter för den biologiska mångfalden som uppkommer genom klimatutgifter för Redd+-åtgärder (minskade utsläpp från avskogning och skogsförstörelse). 3.2. Ett specifikt instrument för miljö- och klimatpolitik Det nuvarande programmet Life+ sköts av kommissionen genom direkt centraliserad förvaltning. Kommissionen anser att också det framtida programmet bör förvaltas centralt, men att förvaltningsuppgifter i stor utsträckning skulle kunna delegeras till ett befintligt genomförande­organ, t.ex. genomförandeorganet för konkurrenskraft och innovation. Omfattningen av samt villkoren och formerna för delegeringen behöver ta hänsyn till att kommissionen vad gäller integrerade projekt måste bibehålla en stark politisk koppling. 4. Föreslaget budgetanslag för 2014–2020 Alla siffror i 2011 års fasta priser. Omfattar ej integreringsmedel som ingår i budgetanslagen för sektorsinriktade finansieringsinstrument. Programmet Life+ (delprogrammet för miljöåtgärder) || 2,4 miljarder euro Yttre åtgärder 1. Politiska mål I kraft av sin folkmängd och ekonomiska styrka är Europeiska unionen en global aktör. Med 500 miljoner invånare står EU för över 25 % av världens bruttonationalprodukt och en femtedel av världshandeln. EU är också en aktiv politisk aktör, med regionala (särskilt i dess grannskap) och globala säkerhetsintressen och ett ansvar. Unionen visar sin solidaritet speciellt genom att ge mer än hälften av allt internationellt utvecklingsbistånd och är världens största givare av humanitärt bistånd. EU försvarar aktivt de mänskliga rättigheterna, främjar agendan för anständigt arbete, andra universella värderingar samt respekten för internationella miljökonventioner och konventioner om sociala frågor. EU är alltmer aktiv vad gäller konfliktförebyggande arbete, krishantering och fredsbyggande verksamhet genom EU-ledda krishanteringsinsatser samt krishanterings- och stabiliseringsinstrument. EU stöder också FN:s och Afrikanska unionens fredsbevarande och fredsåterställande insatser i bräckliga eller krigshärjade länder. EU stöder dessutom helhjärtat det multilaterala systemet och en reform av detta system, liksom de multilaterala Doha-förhandlingarna och förhandlingarna i samband med FN:s ramkonvention om klimatförändringar, förhandlingarna i samband med konventionen om biologisk mångfald, och vidare förhandlingar om övriga multilaterala avtal, reformerna av G-8 och G-20 samt dagordningen för globala styrelseformer. Den externa politiken är därför ett centralt åtgärdsområde för EU, vars roll har stärkts i Lissabonfördragets nya institutionella ram. EU använder de finansiella instrumenten för yttre förbindelser för att stödja genomförandet av dessa externa politiska åtgärder, särskilt när det gäller följande: (1) Främja EU:s värderingar utomlands och försvara dem. Den senaste tidens händelser i olika delar av världen föranleder en översyn av EU:s bistånd till övergångs- och demokratiseringsprocesser och till civilsamhället; en översyn där de mänskliga rättigheterna, demokratin och rättsstatsprincipen sätts i centrum. (2) Framhäva EU:s politiska åtgärder för att underbygga insatserna för att komma till rä