[pic] | EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION |

Bryssel den 28.9.2005

KOM(2005) 477 slutlig

2003/0107 (COD)

KOMMISSIONENS YTTRANDE i enlighet med artikel 251.2 tredje stycket punkt c i EG-fördraget, om Europaparlamentets förslag till ändringar av rådets gemensamma ståndpunkt om förslaget till

EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV om hantering av avfall från utvinningsindustrin och om ändring av direktiv 2004/35/EG

OM ÄNDRING AV KOMMISSIONENS FÖRSLAGenligt artikel 250.2 i EG-fördraget

KOMMISSIONENS YTTRANDE i enlighet med artikel 251.2 tredje stycket punkt c i EG-fördraget, om Europaparlamentets förslag till ändringar av rådets gemensamma ståndpunkt om förslaget till

EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV om hantering av avfall från utvinningsindustrin och om ändring av direktiv 2004/35/EG

1. Inledning

Enligt artikel 251.2 tredje stycket punkt c i EG-fördraget skall kommissionen avge ett yttrande över de ändringar som Europaparlamentet föreslog vid den andra behandlingen. Nedan följer kommissionens yttrande över de 36 ändringar som parlamentet föreslagit.

2. Bakgrund

Förslaget KOM(2003) 319 slutlig lades den 2 juni 2003 fram inför Europaparlamentet och rådet i överensstämmelse med medbeslutandeförfarandet i artikel 175.1 i EG-fördraget.

Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs avgav sitt yttrande den 11 december 2003.

Regionkommittén avgav sitt yttrande den 12 februari 2004.

Europaparlamentet avgav sitt yttrande vid första behandlingen den 31 mars 2004.

Efter Europaparlamentets yttrande och i enlighet med artikel 250.2 i EG-fördraget antog rådet formellt den gemensamma ståndpunkten den 12 april 2005. Kommissionens meddelande om den gemensamma ståndpunkten antogs den 27 april 2005 och Europaparlamentet antog sin ståndpunkt efter den andra behandlingen den 6 september 2005.

3. Förslaget S SYFTE

Syftet med förslaget till direktiv är att minimera de skadliga effekterna på miljön och människors hälsa från förorenat lakvatten från avfallsanläggningar och till att förhindra eller minimera följderna av olyckor, framförallt genom att se till att bearbetningsavfallsdammar och avfallshögar blir stabila på lång sikt. Detta är både en reaktion på de svåra olyckor med bearbetningsavfall som inträffade i Europa 1998 och 2000, och ett sätt att fastställa ett lämpligt rättsligt ramverk för en sund hantering av sådant avfall.

4. Kommissionens yttrande om Europaparlamentets ändringsförslag

Den 6 september 2005 antog Europaparlamentet 36 av de 48 ändringsförslag som lagts fram. Av de 36 ändringar som antogs kan kommissionen godta åtta ändringar i sin helhet, en ändring delvis och ytterligare fyra ändringar i princip. Av de antagna ändringarna kan 23 inte godtas av kommissionen.

4.1. Ändringar som godtagits av kommissionen

4.1.1. Ändringar som godtas i sin helhet

Ändringsförslag 14 förtydligar definitionen av ”fördämning” i artikel 3.11, och ändringsförslag 17 , 18 och 21 förtydligar innehållet i avfallshanteringsplaner. Ändringsförslagen 29, 30, 32 och 33 förtydligar tillämpliga krav i fråga om vattenskydd och innehåller direkthänvisningar till EU:s vattenlagstiftning. Kommissionen anser att dessa ändringsförslag är i linje med och förbättrar den aktuella texten och att de bidrar till att underlätta direktivets genomförande. Kommissionen kan följaktligen godta dem.

4.1.2. Ändringar som delvis godtas

I ändringsförslag 39 föreslås en regelbunden justering av den finansiella säkerheten i samband med saneringsarbeten som skall utföras, vilket är i samklang med andan i bestämmelsen och följaktligen kan godtas. Den andra delen av ändringsförslaget, där det sägs att justeringen gäller saneringsarbeten ovan jord inom anläggningen samt mark som påverkas direkt av avfallsanläggningen, anses inte genomförbar. Den ändrade artikeln 14.3 skulle följaktligen få följande utseende:

“3. Storleken på den finansiella säkerheten skall regelbundet anpassas till den saneringsverksamhet som behöver genomföras vid avfallsanläggningen.”

4.1.3. Ändringar som godtas i princip

Genom ändringsförslag 4 klargörs i skäl 14 att förebyggande av avfall ingår i målen för avfallshanteringsplanerna. Detta ligger i linje med artikel 5.1, men för enhetlighetens skull bör ordet ”minimering” användas i stället.

Ändringsförslag 10 syftar till att miljööverväganden skall integreras i andra politikområden, vilket kommissionen kan stödja, men den föreslagna texten passar bättre i ett skäl än i en artikel.

Enligt ändringsförslag 23 skall en tillståndsansökan också innehålla information om vilka mineraler som skall utvinnas och vilket gråberg som skall avlägsnas. Detta förbättrar visserligen den karakterisering av avfall som är nödvändig för tillståndet som del av avfallshanteringsplanen och ändringsförslaget kan godtas, men helst bör det placeras i bilaga II.

Skyddsområden är en viktig faktor som måste beaktas vid placeringen av avfallsanläggningar och ändringsförslag 7 kan därför stödjas, men för tydlighetens skull föreslår kommissionen följande text för artikel 11.2 a:

”aa) vid placeringen av avfallsanläggningen skall hänsyn tas till gemenskapskrav eller nationella krav på skyddsområden,

ab) avfallsanläggningen skall vara placerad på en lämplig plats, särskilt mot bakgrund av geologiska, hydrogeologiska och geotekniska faktorer, och …”

4.2. Ändringsförslag som avvisas av kommissionen

Ändringsförslag 3 innebär att det skäl som behandlar radioaktivt avfall från utvinningsindustrin stryks. Kommissionen anser att det skälet är motiverat eftersom det gör kopplingen till eventuell relevant lagstiftning enligt Euratomfördraget tydligare.

Ändringsförslag 8 ändrar skäl 31 genom att betona gemenskapens och medlemsstaternas ansvar för att sanera allvarligt förorenade övergivna avfallsanläggningar och genom att uppmuntra användningen av gemenskapens medel för sådan sanering. Kommissionen anser att den nuvarande texten på ett bättre sätt motiverar den relevanta artikeln (artikel 20); hänvisningen till EU-medel är överflödig.

Ändringsförslag 48/49/50 modifierar definitionen av ”bearbetning av mineraltillgångar” så att den även omfattar bränning av kalksten. Kommissionen kan inte godta dessa ändringsförslag eftersom det inte rör sig om mineralbehandling utan en industriell tillverkningsprocess som inte omfattas av det här direktivet.

I fråga om avfallshanteringsplaner introducerar ändringsförslagen 16 och 19 delar som redan återspeglas i direktivet, medan ändringsförslag 20 introducerar preskriptiva delar som implicit täcks av artikel 5.3 f. Kommissionen anser följaktligen att dessa ändringsförslag är onödiga.

Ändringsförslag 22 modifierar målen för planerna för räddningsinsatser, vilket inte kan godtas eftersom den nuvarande texten är tillräckligt tydlig och sammanhängande.

Enligt ändringsförslag 24 måste den avfallshanteringsplan som ingår i tillståndsansökan godkännas i förväg. Det är dock inte nödvändigt, eftersom ett sådant tillstånd också kan beviljas inom ramen för tillståndsbeviljandet. I ändringsförslag 25 specificeras att information i ett tillstånd kommer att användas för att inventera avfallsanläggningar. Detta anses inte nödvändigt eftersom den nuvarande ordalydelsen i artikel 7.5, där det hänvisas till statistiska ändamål, uppfyller det mål som eftersträvas i ändringsförslaget.

Enligt ändringsförslag 26 skall åtgärder enligt artikel 10 rörande avfall som deponeras i håligheter efter brytning utvidgas till ”annat utvunnet material” som placeras där och till själva håligheten. Det kan inte godtas eftersom det inte omfattas av direktivets andemening eller ämnesområde.

I ändringsförslag 31 föreskrivs övervakningsfrekvensen för en anläggnings efterbehandling. Eftersom detnapå ett effektivare sätt kan bestämmas av myndigheterna från fall till fall kan ändringsförslaget inte godtas.

I fråga om vattenskydd krävs i ändringsförslag 34 att behandlat förorenat vatten och lakvatten skall uppfylla kraven i EU:s vattendirektiv. Det anses dock överflödigt, eftersom gemenskapskraven ändå gäller. I samma ändringsförslag krävs behandling av ”allt annat spillvatten”, vilket inte heller är nödvändigt eftersom termen ”lakvatten” har en tillräckligt bred definition. Genom ändringsförslagen 6 och 35 ändras texten i skäl 25 och artikel 13.4 så att avfallsutsläpp i mottagande vattendrag förbjuds, om man inte kan påvisa att bestämmelserna i vattenramdirektivet 2000/60/EG är uppfyllda. Ändringen är dock onödig eftersom den aktuella texten har samma innebörd. Genom ändringsförslag 36 införs bestämmelser om åtgärder för håligheter efter brytning där det får strömma in vatten efter att driften lagts ned. Hur viktig denna aspekt än är ur miljösynpunkt kan detta tillägg inte stödjas eftersom frågan faller utanför direktivets tillämpningsområde och dessutom tas upp i vattenramdirektivet 2000/60/EG.

I ändringsförslag 37 krävs, i fråga om finansiella säkerheter, att relevanta nationella förfaranden skall godkännas av kommissionen, vilket inte är godtagbart eftersom medlemsstaternas myndigheter har bättre möjligheter att bedöma lämpligheten. Ändringsförslagen 7 och 38 för skäl 7 och artikel 14.1 b kan inte heller godtas eftersom den aktuella texten erbjuder tillräckligt underlag för att beräkna hur mycket medel som krävs.

Genom ändringsförslag 42 införs krav som skall tillämpas under den övergångsperiod som beviljats befintliga avfallsanläggningar, främst kravet på att respektera bestämmelserna i vattenramdirektivet. Sådana krav skulle vara alldeles för stränga och kan inte godtas, inte minst mot bakgrund av att befintliga anläggningar under övergångsperioden måste uppfylla normerna i avfallsramdirektivet 75/442/EEG, samt kraven i direktiv 2000/60/EG och i direktiv 76/464/EG om farliga ämnen och 80/68/EEG om grundvattenskydd.

Genom ändringsförslag 43 stryks den text som hänvisar till övergångsbestämmelser som gäller för anläggningar som tagits ur drift, men som ännu inte stängts. Även med den nuvarande texten finns utrymme för att hantera en specifik situation och den innehåller även nödvändiga stränga miljösäkerhetsåtgärder. Denna ändring kan därför inte godtas.

Genom ändringsförslag 9 introduceras ett skäl som för de nyligen anslutna medlemsstaterna betonar vikten av direktivet. Kommissionen anser inte att det är nödvändigt, eftersom de anslutande länderna måste införliva och tillämpa direktivet från och med anslutningsdagen, och fram till dess övervakar kommissionen utvecklingen. I ändringsförslag 44 fastställs dessutom att eventuella undantag som beviljas dessa länder inte får underminera direktivets mål. Det skulle dock innebära att man inskränker rådets rätt, som fastställs i anslutningsfördraget, att bevilja tillfälliga undantag, och kan följaktligen inte godtas.

Genom ändringsförslag 45 förkortas införlivandeperioden från 24 till 18 månader. Det kan inte godtas, eftersom 24 månader krävs för att säkerställa ett rimligt införlivande av direktivet.

5. slutsats

I enlighet med artikel 250.2 i EG-fördraget ändrar kommissionen sitt förslag enligt ovan.