Yttrande från Regionkommittén om:

- "Meddelandet från kommissionen 'Att främja lärlingsutbildning i Europa'", och - "Förslaget till rådets beslut om främjandet av europeiska banor för varvad utbildning och lärlingsutbildning"

(98/C 180/08)

BAKGRUND

- Kommissionens meddelande "Att främja lärlingsutbildning i Europa" () och "Förslaget till rådets beslut om främjandet av europeiska banor för varvad utbildning och lärlingsutbildning" ().

- Presidiets beslut av den 11 juni 1997 att i enlighet med artikel 198c, fjärde stycket, utarbeta ett yttrande om detta ämne och överlåta beredningen av det åt utskott 6 "Utbildningsfrågor".

- Utkastet till yttrande (CdR 431/97 rév.) som antogs av utskott 6 den 16 januari 1998 (föredragande: Axel Endlein).

- Regionkommitténs yttrande om vitboken om utbildning - lära och lära ut - på väg mot kunskapssamhället (), i vilket Regionkommittén påpekade att lärlingsprogram skall uppfattas som en samordnad del av eller ett komplement till utbildningssystemet.

- Regionkommitténs yttrande om Europeiska kommissionens grönbok om grundutbildning - vidareutbildning - forskning: Hinder för rörlighet över gränserna (), i vilket Regionkommittén förespråkade att praktikanter och lärlingar skall erhålla juridiskt erkännande och stödde utvecklingen av program för rörlighet bland lärlingar. Kommittén efterlyste även åtgärder för att öka jämförbarheten, insynen och erkännandet av yrkeskunskaper och kvalifikationer.

- Europeiska rådets extra sammanträde om sysselsättningen den 20-21 november 1997 framhävde medlemsstaternas engagemang för att se till att ungdomar bättre skall kunna anpassa sig till tekniska och ekonomiska förändringar och förvärva färdigheter som är av betydelse på arbetsmarknaden. Detta skulle kunna åstadkommas om man genomför och utvecklar lämpliga lärlingsprogram.

På grundval av ovanstående antog Regionkommittén följande yttrande vid sin 22:a plenarsession den 12-13 mars 1998 (sammanträdet den 12 mars).

1. Inledning

1.1.1. 1993 påpekades i kapitel 7 i vitboken "Tillväxt, konkurrenskraft, sysselsättning - utmaningar och vägar in i 2000-talet" hur viktig lärlingsutbildning är, och att näringslivet måste engageras mer i yrkesutbildning på grund- och fortbildningsnivå. På det europeiska toppmötet den 21-22 juni 1996 i Florens uppmanades sedan kommissionen att undersöka lärlingsutbildningens roll när det gäller att skapa sysselsättning i medlemsstaterna.

1.1.2. Undersökningen föreligger sedan april 1997. Den heter "Lärlingsutbildningens roll i främjandet av möjligheter till sysselsättning och skapandet av arbetstillfällen: lärlingsutbildningens betydelse för arbetsmarknaden", och har utarbetats av Nederländska ekonomiska institutet. Dess resultat har beaktats i detta yttrande.

1.1.3. Europeiska kommissionen lade i juni 1997 fram meddelandet "Att främja lärlingsutbildning i Europa" där bl.a. fem handlingsområden föreslås.

1.1.4. I november 1997 lade kommissionen fram "Förslaget till rådets beslut om främjandet av europeiska banor för varvad utbildning och lärlingsutbildning" där man behandlar åtgärder för att underlätta gränsöverskridande rörlighet för lärlingar.

1.2. Resultat av undersökningen om lärlingsutbildningens betydelse i medlemsstaterna

1.2.1. Undersökningen består av fem delar. I den första föreslås en praktiskt tillämpbar definition av begreppet "lärlingsutbildning" och en beskrivning görs av lärlingssystemen i medlemsstaterna. Lärlingsutbildning kännetecknas vanligtvis av en i huvudsak teoretisk skolutbildning i kombination med en praktisk utbildning på en arbetsplats. Utbildningen måste pågå under en viss minimitid, leda fram till ett examensbevis och lägga stor vikt vid såväl klassrumsundervisningen som vid de praktiska erfarenheterna på arbetsplatsen. Skolutbildning på heltid med vissa inslag av yrkeslivspraktik omfattas alltså inte av definitionen för lärlingsutbildning.

1.2.2. Till begreppet "lärlingsutbildning" i vidaste bemärkelse kan enligt undersökningens klassificering följande yrkesinriktade utbildningsvägar räknas:

a) Den lärlingsutbildning som i undersökningen betecknas som traditionell och som utgör en fortsatt utbildning efter den obligatoriska skolan. Den berör i första hand åldersgruppen 15-18 år. Lärlingsutbildning som en del av gymnasieutbildningen spelar en kvantitativt och kvalitativt mycket viktig roll i Danmark, Tyskland och Österrike. De som efter grundskolan går vidare till denna utgör i Danmark 56 %, i Tyskland 42 % och i Österrike 42 %. Lärlingsutbildning är också en viktig del av den grundläggande yrkesutbildningen i Belgien (11 %), Frankrike (11 %), Irland (10 %), Luxemburg (13 %), Nederländerna (20 %) och Storbritannien/Nordirland (uppskattningsvis 16 %). I dessa länder, liksom i Sverige och Finland, dominerar dock heltidsskolor med yrkesinriktning. Lärlingsutbildning förekommer även i andra medlemsländer, men endast i begränsad omfattning.

b) Lärlingsutbildning på högre nivåer i utbildningssystemet (teknikerutbildning, universitet). Denna typ betraktas mer som en reformåtgärd (med avsikt att utvidga den till att omfatta även andra utbildningsvägar och -nivåer). Den finns hittills bara i ett fåtal medlemsländer, och då bara som undantag eller pilotprojekt.

c) Lärlingsutbildning som en arbetsmarknadspolitisk åtgärd på kort sikt för att förbättra chanserna för missgynnade grupper med grundskolebakgrund. En central tanke är här att förbereda ungdomar för yrkeslivet och leda dessa grupper vidare till en traditionell yrkesutbildning eller till en första anställning.

d) Lärlingsutbildning - också med arbetsmarknadspolitisk inriktning - för kvinnor som strävar efter att åter komma ut i arbetslivet.

e) Lärlingsutbildning - med arbetsmarknadspolitisk inriktning - för långtidsarbetslösa.

1.2.3. Typ a) är den lärlingsutbildning i snäv bemärkelse som man vanligen syftar på i dagligt tal. Det väsentliga är att den är en av utbildningsvägarna efter den obligatoriska skolgången och hör till utbildningssystemet, inte till arbetsmarknadspolitiken. Klassificeringen visar att dessa grundprinciper kan tillämpas på andra utbildningsområden och målgrupper, men kommissionens meddelande och detta yttrande koncentrerar sig på den första typen.

1.2.4. Andra förhållanden och även problem som rör lärlingsutbildning tas upp i undersökningen: Möjligheten för dem som gått igenom en lärlingsutbildning att gå vidare till annan, högre utbildning är ofta begränsad, vilket givetvis leder till att lärlingsutbildningen blir mindre attraktiv. Hur mycket man engagerar de berörda parterna (arbetsgivarorganisationer, fackföreningar, utbildningspolitiker och tjänstemän) varierar kraftigt i de olika medlemsländerna. I länder där lärlingsutbildningen traditionellt har en stark ställning är samarbetet störst. Det stärker lärlingsutbildningens roll och gör den mer accepterad på arbetsmarknaden. Detsamma gäller för i hur hög grad beslutsansvaret decentraliseras till regionala och kommunala organ.

1.2.5. Den arbetsplatsförlagda andelen av utbildningstiden per vecka ligger i länder där lärlingsutbildning har en stark ställning på cirka tre fjärdedelar. På andra håll är den lägre. Men den kombinerade utbildningen på företag och i skola organiseras på de mest skilda sätt. Vilken betydelse examensbevisen har och hur de värderas på arbetsmarknaden är också mycket olika.

1.2.6. Undersökningen pekar på positiva resultat för lärlingsutbildningen på arbetsmarknaden. Lärlingsutbildningens potential för att förbättra anställbarheten bekräftas. Med sitt stora inslag av praktik underlättar den steget ut på arbetsmarknaden för många. De som har gått igenom en lärlingsutbildning har lättare att få arbete än de som gått på yrkesskolor. Jämfört med den totala arbetslösheten är ungdomsarbetslösheten lägre där fler går igenom lärlingsutbildning. Länder med en väl utvecklad lärlingsutbildning klarar att reagera snabbt på den tekniska utvecklingen.

1.2.7. De problem som också finns inom lärlingsutbildningen ligger på olika plan. Det finns t.ex. alltid en risk att praktikplatserna minskar under lågkonjunkturer. Regionkommittén vill också peka på att det är svårare att uppnå balans mellan utbudet av praktikplatser och antalet ungdomar som går ut skolan i landsbygdsområden med färre industrier och tjänsteföretag och ofta förhållandevis högre födelsetal, liksom i industriregioner på tillbakagång, än det är i ekonomiskt starka regioner. Olika branscher medverkar olika mycket i lärlingsutbildningen, varför det finns en risk att utbildningen inte stämmer överens med behovet av arbetskraft. Konkurrensen mellan olika utbildningssystem efter den obligatoriska skolgången (gymnasieutbildning, lärlingsutbildning, yrkesskola) kan leda till att efterfrågan på utbildning styrs fel.

1.2.8. Det bör framhållas att arbetsgivare som tillhandahåller lärlingsplatser i vissa fall kan avskräckas av europeiska lagar och förordningar. Dessa kan inverka negativt på en pågående anställning av en utbildad ung person och därför visa sig vara ett hinder för arbetsgivare.

1.2.9. I många länder som hittills främst satsat på yrkesskolor ägnar politikerna mycket mer uppmärksamhet åt lärlingsutbildning än tidigare. Under de senaste åren har man genomfört många reformer och investeringar för att bygga ut och, främst i de sydeuropeiska länderna, bygga upp system för lärlingsutbildning.

1.3. Kommissionens meddelande "Att främja lärlingsutbildning i Europa"

1.3.1. Meddelandet är kommissionens första dokument om lärlingsutbildning. I det endast nio sidor långa dokumentet görs en kortfattad genomgång av utgångsläget (del 1: "Lärlingsutbildning leder in i arbetslivet"), av aktuella exempel på reformer i medlemsstaterna (del 2: "Dynamiska reformer med liknande målsättning") och rekommendationer respektive handlingsområden (del 3: "Fem nycklar till en mer effektiv lärlingsutbildning").

1.3.2. De vägar som rekommenderas för att främja lärlingsutbildning kan sammanfattas så här:

Att bygga ut och vidareutveckla lärlingsutbildningen

Den måste anpassa sig till nya yrken och branscher i tillväxt. För att företagen skall ställa tillräckligt med utbildningsplatser till förfogande, bör medlemsstaterna erbjuda ekonomiska incitament. Kommissionen kommer att undersöka i hela Europa vilka modeller och innovationer det finns som kan tjäna som förebilder inom detta område.

Att kvalitativt förbättra yrkesutbildningen

Medlemsstaterna rekommenderas att anpassa sina yrkesutbildningssystem för att minska klyftan mellan att yrkesinriktad grund- och fortbildning. Kommissionen kommer å sin sida att särskilt satsa på en förbättring av lärlingsutbildningen genom utbytesprogram även för utbildare inom ramen för det europeiska yrkesutbildningsprogrammet Leonardo da Vinci.

Att främja rörligheten för lärlingar

Lärlingarnas olika ställning i medlemsländerna hämmar deras rörlighet inom EU och gör det svårt att få en yrkesutbildning från ett annat medlemsland erkänd. Enligt meddelandet har kommissionen lagt fram ett förslag om att utveckla en gemensam rättslig ram för att främja lärlingsutbildning i Europa, vilket har skett i form av det förslag till rådets beslut om främjandet av europeiska banor för varvad utbildning och lärlingsutbildning som nämns nedan. I samband med att kommissionen ser över Leonardo-programmet kommer också särskild vikt att läggas vid ett rörlighetsprogram för lärlingar, i linje med Sokrates- och Erasmus-programmen.

Att nå fram till europeiska strategier för lärlingsutbildning

I samarbete med medlemsstaterna kan kommissionen regelbundet lägga fram rapporter om lärlingsutbildningen inom EU. Dessutom föreslår kommissionen ett benchmarkingsystem för lärlingsutbildningen. En kontinuerlig kontroll, på det sätt som avses med benchmarking, kan bidra till att utveckla nya strategier inom lärlingsutbildningen.

1.4. Förslaget till rådets beslut om främjandet av europeiska banor för varvad utbildning och lärlingsutbildning

1.4.1. Detta förslag innehåller de första konkreta förslagen om åtgärder inom de områden som nämns i meddelandet om att främja lärlingsutbildning i Europa, särskilt när det gäller att göra det lättare för lärlingar att röra sig över gränserna.

1.4.2. I artikel 1 nämns de mål man strävar efter att uppnå med beslutet. I beslutet fastställs innehållet och de gemensamma principerna för genomförandet av "Europeiska banor för varvad utbildning, däribland lärlingsutbildning". Genom beslutet inrättas ett intyg som kallas "EUROPASS-utbildning" i vilket uppgifter antecknas om de färdigheter som erhållits under utbildningsperioder i andra medlemsstater.

1.4.3. I artikel 3 fastställs de organisatoriska ramvillkoren. Medlemsstaterna förpliktas att vidta nödvändiga åtgärder för att rättsligt och i praktiken säkerställa att yrkesutbildningsperioder i en annan medlemsstat beaktas som en del av hela utbildningen. Dessa yrkesutbildningsperioder skall anses utgöra en integrerad del av den utbildning som genomgås i den ursprungliga staten. Detta kan endast uppnås genom partnerskap mellan det organ som ansvarar för yrkesinriktad utbildning i ursprungsmedlemsstaten och den mottagande partnern i den andra medlemsstaten. Lämplig pedagogisk handledning bör finnas. Yrkesutbildningsperioden måste ha en fastställd minimivaraktighet.

1.4.4. I artikel 4 fastställs de uppgifter som skall anges i intyget "EUROPASS-utbildning" (typ, varaktighet, innehåll och utbildningspartnern för den yrkesutbildningsperiod man genomgått i en annan medlemsstat). Artikel 5 behandlar kommissionens uppgift att övervaka att det finns konsekvens i helheten mellan genomförandet och gemenskapens program inom yrkesutbildning. I artikel 6 tar man upp främjande och kompletterande åtgärder, som t.ex. hur "EUROPASS-utbildningen" tekniskt skall verkställas, hurdan kvalitetskontrollen skall vara och att man skall främja lika möjligheter. I bilagan ges tekniska och layoutmässiga anvisningar om utformningen av dokumentet "EUROPASS-utbildning".

2. Allmänna kommentarer

2.1. Bakgrund och motiv till meddelandet

2.1.1. Regionkommittén välkomnar meddelandet eftersom det tar fasta på aktuella reformsträvanden i flera medlemsstater och utvidgar perspektivet till en europeisk dimension och ett utbyte av erfarenheter mellan länderna. Därmed ligger meddelandet i linje med ordalydelsen i artikel 127. Regionkommittén känner sig speciellt uppmanad att avge ett yttrande eftersom kommittén enligt Amsterdamfördraget skall rådfrågas i frågor om yrkesutbildningspolitik.

2.1.2. Regionkommittén uppfattar meddelandet som inledning till en diskussion som kommer att pågå länge både på nationell och europeisk nivå. Kommittén utgår ifrån att det kortfattade meddelandet kommer att kompletteras med en grönbok, där de aspekter och krav man tagit upp kommer att utvecklas mer i detalj. Det skulle möjliggöra bredare diskussioner och rådslag om de frågor man väckt.

2.1.3. Regionkommittén välkomnar den noggranna undersökning som gjorts om lärlingsutbildningens egentliga betydelse i Europa. Den visade å ena sidan tydligt, vilket var väntat, att lärlingsutbildning utgör en dominerande del av den grundläggande yrkesutbildningen i enbart en del av medlemsstaterna. Å andra sidan visar den att reformer och investeringar till förmån för lärlingsutbildning har inletts och genomförts i de länder (utom Sverige) där utbildningen hittills varit helt teoretisk. Utbyggnaden av lärlingsutbildningen har därmed också blivit en fråga för hela gemenskapen.

2.1.4. Mot denna utbildningspolitiska bakgrund välkomnar Regionkommittén att erfarenheter av lärlingsutbildning i medlemsstaterna genom kommissionens initiativ blir bättre utvärderade och spridda. Det är till nytta för de länder som kompletterar sitt utbildningssystem med lärlingsutbildning. Dessutom har länder med ett traditionellt starkt lärlingssystem ett intresse av att lärlingsutbildningen och dess diplom får en rättsligt säkrad ställning i Europa, och att lärlingarnas europeiska dimension och rörlighet förstärks.

2.1.5. I detta sammanhang måste man nämna det förebådade initiativet från kommissionen om lärlingens europeiska status. Inom ramen för den fria rörligheten är lärlingen bara skyddad i den mån han kan falla tillbaka på arbetstagares rättigheter till rörlighet. Speciellt i gränsområden förekommer det ofta att lärlingar eller de som söker lärlingsplatser får problem när de vill påbörja en utbildning i det andra landet eller en praktiktid som en del av lärlingsutbildningen. En europeisk lärlingsstadga kan avhjälpa detta. Därmed gör man det också lättare än hittills för unga människor, som utbildar sig för kvalificerat yrkesarbete samt service- och teknikeryrken på mellannivå, att utnyttja rätten att studera i alla länder och att delta i de europeiska utbildningsprogrammen. Det är viktigt för ungdomarna och för utbildningsföretagen.

2.2. Betydelse för regionala och kommunala organ

2.2.1. Lärlingsutbildningens variationer är stora, inte bara mellan olika branscher, utan också mellan olika platser. Den bygger ju i huvudsak på att företagen inom respektive region engagerar sig och erbjuder utbildningsplatser och senare arbetsplatser, medan de regionala och kommunala organen ställer skolor med lärare och utrustning till förfogande. I detta sammanhang bör man förhandla fram avtal mellan de regionala och lokala myndigheterna och de företag eller sammanslutningar av företag som berörs av lärlingsutbildningen för att bättre kunna svara mot den lokala ekonomiska strukturens kunskapsbehov.

2.2.2. Lärlingsutbildningen blir framgångsrik endast om detta lokala nätverk är tätt vävt. Därför är de regionala och kommunala organens deltagande ett nödvändigt villkor, inte ett krav utan egentlig substans. Lärlingsutbildningen byggs av självklara skäl upp nedifrån. Det är något som olika regler måste ta hänsyn till, t.ex. genom att inte inskränka flexibiliteten för företag och skolor att finna lokallösningar.

2.2.3. Den här aspekten av lärlingsutbildningens institutionella ramar har inte behandlats tillräckligt i undersökningen. Kommittén kräver att detta tas upp i de planerade fortsatta undersökningarna. Denna fråga uppmärksammas inte heller i meddelandet.

2.2.4. I länder där lärlingsutbildningen av tradition har en stark ställning är den ett viktigt instrument för att stödja det regionala näringslivet. Som bekant är detta i dag mer avhängigt av social kompetens och yrkeskvalifikationer (dvs. av humankapital) än av realkapital. Det gäller i lika hög grad för missgynnade regioner som måste öka antalet arbetsplatser som för teknologiska föregångsregioner. Även denna aspekt berörs bara som hastigast i undersökningen och behandlas inte alls i meddelandet. Europeiskt centrum för utveckling av yrkesutbildning har i en serie regionala fallstudier under åttiotalet gjort viktiga förarbeten som nu borde aktiveras. Regionkommittén anser att detta tema måste behandlas vidare med hänsyn till yrkesutbildningens och speciellt lärlingsutbildningens lokala betydelse. De regionala och kommunala organen har ett ansvar för att tydliggöra och materiellt stödja denna aspekt av humankapitalpolitiken till förmån för den regionala utvecklingen.

2.2.5. Därför bör det redan i dag påpekas att den påbörjade diskussionen om strukturfondernas utformning tar hänsyn till detta tema. Den europeiska dialog som efterfrågas om lärlingsutbildning och om hur den skall främjas skulle vara blodlös om de regionala och kommunala organen inte deltog.

3. Särskilda kommentarer

3.1. Yttrande om nyckel nr 1 "Utvidga och utveckla nya former av lärlingsutbildning"

3.1.1. Kraven att lärlingsutbildningen skall utvidgas och utvecklas genom fler utbildningsplatser (framför allt i tillväxtsektorer och i nya yrken) och genom att ny teknik utnyttjas, är riktiga. Särskilt viktigt är övertalningsarbete på företagen (inklusive små och medelstora företag) samt utbyggnad eller alternativ användning av skolor och andra former av stöd. Erfarenheter från länder med omfattande lärlingsutbildning visar att en gynnsam organisatorisk infrastruktur i regionen är särskilt viktig. Företagen måste få klart för sig att investeringar i lärlingsutbildning lönar sig, eftersom nyrekryteringen går friktionsfriare och anpassningen till ny teknik, marknadsföringsstrategier och produktinnovationer går snabbare.

3.2. Yttrande om nyckel nr 2 "Höja kvaliteten på lärlingsutbildningen"

3.2.1. Lärlingsutbildningens effektivitet grundar sig på mångfalden av erfarenheter av att fungera socialt i arbetslivet, av kraven på praktiska kvalifikationer och den teoretiska grunden från skolorna. Lärlingsutbildning måste vara inriktad på konkreta yrken, och inte bestå av en löst sammanfogad anhopning av delfärdigheter. Först när dessa villkor är uppfyllda kan det berättigade kravet på förberedelse inför det livslånga lärandet ställas med fullt eftertryck. Regionkommittén välkomnar kommissionens avsikt att öppna Leonardo-programmet (utbytesprogram för utbildare) för att främja detta mål.

3.2.2. Utbildningen av utbildare får inte glömmas bort när man kräver kvalitet i lärlingsutbildningen.

3.3. Yttrande om nyckel nr 3 "Främja rörlighet för lärlingar"

3.3.1. Regionkommittén stöder utan förbehåll kravet på rörlighet över gränserna för lärlingar. Det är för övrigt ett lämpligt område för åtgärder på europeisk nivå. Detsamma gäller insamling och bearbetning av information om lärlingsutbildning i medlemsstaterna. I detta sammanhang välkomnar Regionkommittén framtida förslag om en europeisk lärlingsstadga, som minskar de nuvarande hindren för rörlighet (även i inre och yttre gränsområden).

3.3.2. Det är ännu oklart i vilken grad detta förslag om "EUROPASS-utbildning" enligt kommissionens uppfattning är tillräckligt för att skapa en europeisk status för lärlingar. Enligt Regionkommitténs uppfattning kan detta förslag endast vara ett första steg för att inom lärlingsutbildningen uppnå de mål man fastställt i grönboken om "Grundutbildning - vidareutbildning - forskning: Hinder för rörlighet över gränserna". I detta sammanhang hänvisas till kommissionens meddelande om kunskapssamhället som bl.a. behandlar lärlingsväsendets betydelse för att främja kunskap och sysselsättning.

3.3.3. Regionkommittén understöder kommissionens förslag till rådets beslut om främjandet av "Europeiska banor" för varvad utbildning och lärlingsutbildning, eftersom detta förpliktar medlemsstater och Europeiska gemenskapen att öka rörligheten när det gäller yrkesutbildning över gränserna. Intyget "EUROPASS-utbildning" är ett lämpligt sätt att formellt bekräfta den yrkeskunskap man erhållit i en annan medlemsstat.

3.3.4. Man borde dock överväga huruvida valet av begreppet "Europeiska banor" är lyckat. Det är inte frågan om självständiga utbildningsbanor, vilket begreppet "yrkesutbildningsbanor" ger intryck av, utan yrkesutbildningsperioder inom en form av yrkesutbildning som genomförs enligt de utbildningsförhållanden som råder i medlemsstaten i fråga.

3.3.5. Regionkommittén välkomnar att man vid utformningen av förslaget har varit så flexibel som möjligt (t.ex. beträffande varaktigheten). Endast på detta sätt kan man försäkra sig om att parterna (företagen, yrkesskolorna, ansvariga parter, arbetsmarknadsparterna osv.) finner lämpliga lösningar.

3.3.6. Regionkommittén påpekar att utbildningen i de mottagande medlemsstaterna inte enbart skall ges i företag, utan att utbildning i yrkesskolor eller i en kombination av skolor och företag skall kunna vara möjlig.

3.3.7. Regionkommittén påpekar att man kan befara att mindre företag av olika skäl (utbetalning av utbildningsbidrag trots att lärlingen är inte på plats) sannolikt kommer att bidra mindre till rörligheten över gränserna än större företag eller företag med filialer i andra medlemsländer. Man är borde finna lämpliga lösningar för att klara av dessa problem beträffande små företag. I Danmark är t.ex. rätten att förlägga en del av yrkesutbildningen utomlands knuten till en fond ur vilken man erlägger utbildningskostnaderna under den tid lärlingen är frånvarande.

3.3.8. I samband med att den inre marknaden utvecklas i riktning mot ett enhetligt socialt och ekonomiskt område blir rörlighet och utbildningspartnerskap över gränserna allt viktigare. Att erhålla språkkunskaper inom yrkesutbildningen, att kunna orientera sig utanför sitt hemland och att känna till de sociala och ekonomiska förhållandena i arbetslivet blir vid sidan om de fackligt teoretiska och praktiska, teknologiska kunskaperna allt viktigare beståndsdelar av program för yrkesutbildning. Dessa utbildningselement måste också införas i utbildningen av lärlingar. EU:s framtida yrkesutbildningsprogram måste därför ta hänsyn också till utbildningen av lärlingar.

3.4. Yttrande om nyckel nr 4 "Engagera arbetsmarknadens parter"

3.4.1. Av ovannämnda skäl måste även regioner och kommuner räknas in bland arbetsmarknadens parter och ansvariga organ.

3.5. Yttrande om nyckel nr 5 "Mot verkliga strategier inom lärlingsutbildning"

3.5.1. Regionkommittén stödet kravet på mer systematiskt bearbetad information (även om regionala skillnader i yrkesutbildningen för 15-24-åringar) eftersom den är nödvändig för att den eftersträvade europeiska dialogen skall kunna komma i gång. Eftersom lärlingsutbildningen är så olika utbyggd är Regionkommittén för närvarande tveksam till kravet att utarbeta ett normsystem (för att mäta kvaliteten genom benchmarking). Det är också en öppen fråga om artikel 127 i EG-fördraget ger stöd för sådana riktlinjer för nationell utbildningspolitik.

3.6. Övriga ämnesområden

3.6.1. Något som inte tas upp är frågan om lärlingsutbildningens värde och dess ställning i förhållande till konkurrerande utbildningsvägar. De som deltar i lärlingsutbildning måste få meningsfulla möjligheter att gå vidare till annan utbildning horisontellt och vertikalt. Först då är den jämställd med annan utbildning på gymnasienivå och dess framtid är säkrad (även med tanke på sjunkande födelsetal i framtiden).

3.6.2. De regionala skillnaderna i yrkesutbildningen generellt, och i lärlingsutbildningen speciellt, har hittills inte tagits upp. Detsamma gäller för utbildningens roll i strävan att skapa dynamik i näringslivet i regioner med olika ekonomisk situation och styrka.

3.6.3. Detsamma gäller för missgynnade personer, för vilka lärlingsutbildning ofta lyckas mycket väl - om den är individanpassad. Andra välkända frågor som inte tagits upp handlar om att utbilda utbildare, att främja yrkesförberedande inslag i grundskolan, att ändra yrkesvalsmönstren (även hos kvinnor) liksom andra delar av lärlingsutbildningens sociala aspekter. Lärlingsutbildning kännetecknas av att läroplanen kan omfatta yrkeslivets hela bredd, från högteknologi till enkla yrken, och erbjuder därför möjligheter för personer med olika intresseinriktningar.

3.6.4. En fråga som måste behandlas djupare gäller diplomen och deras godkännande i hela Europa, liksom frågan om språkstudier under lärlingsutbildningen samt frågan om att ge grundkunskaper i europeisk ekonomi och integration. Regionkommittén anser att det krävs fortsatta diskussioner om att föra över lärlingsutbildningens princip - kombinationen av företag och skola - till andra utbildningssektorer än den grundläggande yrkesutbildningen (vilket nämns i undersökningen).

3.6.5. I samband med den pågående diskussionen om strukturfondernas framtid måste man ta upp deras bidrag till att stärka lärlingsutbildningen. Regionalfonden kan användas för den fysiska infrastrukturen och socialfonden för utbildningsinsatserna.

3.6.6. Lärlingsutbildningens situation i Phare- och Tacis-länderna, liksom i de blivande medlemsstaterna, måste också tas upp.

4. Slutsatser

4.1. Regionkommittén ser - som tidigare nämnts - det föreliggande meddelandet som ett första steg i en europeisk diskussion om lärlingsutbildning. Den bör föras vidare med en grönbok och bör bygga på fortsatta empiriska undersökningar. Kommittén anser också att kommissionens förslag till rådets beslut om främjandet av europeiska banor för varvad utbildning och lärlingsutbildning endast kan vara ett första steg på vägen mot att lärlingsutbildningen erkänns på europeisk nivå samt välkomnar framtida förslag om hur man kan minska hindren för rörlighet på detta område.

4.2. Regionkommitténs ledamöter är beredda att lämna sitt bidrag till denna diskussion, som kommittén anser vara speciellt viktig för målet att alla områden inom EU och de blivande medlemsstaterna ska ha fri och effektiv tillgång till yrkesutbildning.

Bryssel den 12 mars 1998.

Regionkommitténs ordförande

Manfred DAMMEYER

() KOM(97) 300 slutlig.

() KOM(97) 572 slutlig - 97/0321 (SYN) - EGT C 67, 3.3.1998, s. 7.

() EGT C 182, 24.6.1996, s. 15.

() EGT C 215, 16.7.1997, s. 1.