De nödvändiga resurserna bör sättas in genast och kan hämtas från lokal eller nationell nivå. Betydelsen av lokal kapacitet och lokalkännedom måste erkännas för en skräddarsydd och specifik insats. Det har avgörande betydelse för lämpliga insatser mot sådana utbrott att skilja mellan verksamheter som kräver lokalkännedom för största möjliga effektivitet, t.ex. kontaktspårning, och verksamhet som kan genomföras utan någon särskild lokalkännedom, t.ex. mobila laboratorier och teknisk drift av RT-PCR-tester. Ett sådant tillvägagångssätt kräver samordning och informationsutbyte mellan de lokala och nationella myndigheterna.

Genom att dra lärdom av de pandemins tidigare faser måste Europa använda denna period med lägre smittspridning för att stärka sin beredskap och kapacitet till samordnade insatser för att motverka ytterligare utbrott av covid-19. Det brådskar med att se till att vetenskapligt baserade åtgärder införs och att de har stresstestats så att de sätts in på lämpligt sätt.

Men viruset sprids fortfarande i hela världen. Regionala utbrott i hela EU och ett ökande antal nya fall över hela världen understryker det faktum att pandemin inte kommer att sluta förrän den är under kontroll överallt. Smittsamma sjukdomar som covid-19 uppträder ofta i vågor, och nya lokala utbrott förekommer i Europa och andra världsdelar.

Laboratoriekapaciteten för testning av covid-19-infektion har ökat, i kombination med utvecklingen inom patientnära testning, 3D-utskrifter av testutrustning och nya testmetoder. Kommissionen har inlett en gemensam upphandling tillsammans med medlemsstaterna med ett budgettak på över 350 000 000 euro för laboratorieutrustning. Ökad laboratoriekapacitet, utbildad personal och innovation måste finnas i alla medlemsstater för att säkerställa ett system som möjliggör snabb expansion, tillförlitliga resultat och lokala insatser.

Nu när medlemsstaterna har ökat sin testkapacitet i enlighet med vägledningen från Europeiskt centrum för förebyggande och kontroll av sjukdomar (ECDC), måste de se till att de snabbt kan öka testningen till att omfatta lindrigt symtomatiska patienter och personer som har varit i kontakt med positiva fall. Det är också viktigt att medlemsstaterna fortsätter att övervaka mängden tester som utförs och hur deras resultat utvecklas över tid. Testning måste också snabbt kunna sättas in enligt decentraliserade strategier för att bidra till att begränsa lokala utbrott. Slutligen bör medlemsstaterna se till att utbyggnaden av testkapaciteten för covid-19 inte sker på bekostnad av andra övervakningsprogram (t.ex. för influensa).

b)Kontaktspårning

Att sedvanlig kontaktspårning kombineras med driftskompatibla mobila applikationer (appar) kan öka förmågan att stoppa nya smittspridningskedjor och förhindra spridning i samhället utan att göra avkall på dataskyddsprinciperna i den tillämpliga lagstiftningen. Tio medlemsstater har redan lanserat appar för kontaktspårning och varning. Ytterligare elva har för avsikt att lansera en app inom kort. Sedan rekommendationen om användningen av teknik och data för att bekämpa och komma ut ur covid-19-krisen antogs har EU-lösningar och en gemensam verktygslåda tagits fram för att underlätta kompatibilitet mellan nationella appar och samtidigt skydda den personliga integriteten. Alla nationella appar bör vara kompatibla med varandra, så att resenärer och arbetstagare kan fortsätta att med tillförsikt röra sig över gränserna i EU. Kommissionen ändrade i dag genomförandebeslut 2019/1765/EU om e-hälsonätverket för att reglera formerna för drift av säker it-infrastruktur som stöder kompatibilitet mellan kontaktspårnings- och varningsappar i EU. Systemet för tidig varning och reaktion garanterar ett säkert och effektivt informationsutbyte mellan medlemsstaternas hälsomyndigheter. Beredskapsåtgärder vid gränspassagerna till EU, t.ex. internationella flygplatser, hamnar, internationella järnvägsstationer och gränsövergångar till lands, måste dessutom vidtas och kan ytterligare stödja kontaktspårningen, vilket också bidrar till att garantera fri rörlighet i hela EU.

c)Övervakning

Folkhälsoövervakning bör bygga på följande parametrar: intensitet och geografisk utbredning, förändringar av virusstammen genom molekylär typning, nosokomiala utbrott, förändringar av riskgrupper, inbegripet samband med miljöexponering, sjukdomssyndrom i andningsorganen, åldersspecifik populationsimmunitet, läget på inrättningar för vård och omsorg och inverkan på hälso- och sjukvårdssystem.

Det måste vara möjligt att upptäcka smitthärdar tidigt. Medlemsstaterna måste därför utbyta standardiserade och aktuella epidemiologiska data på lokal och regional nivå, inklusive uppgifter om sjukhusvistelser och beläggning inom intensivvård. Insamling av sådana data, t.ex. genom digital epidemiologi som bygger på analys av sociala medier, bidrar till att spåra pandemin och möjliggör en tillförlitlig modellering av sjukdomens spridning.

Åtgärdsområde: Testning, kontaktspårning och folkhälsoövervakning Tidsplan ØGenomför scenariobaserade nationella stresstester för kontaktspårningssystem, testningskapacitet och testningsinsatser (medlemsstaterna) Eftersom lokala utbrott har identifierats och sannolikt kommer att fortsätta bör dessa stresstester utföras lokalt enligt särskilda scenarier, t.ex. superspridare eller utbrott i särskilda sektorer som slakterier, skolor och ålderdomshem som senare kan utökas till andra verksamheter. Erfarenheter och bästa praxis utbyts efter övningarna. Juli-september Testning ØSe till att nödvändig testningskapacitet finns tillgänglig genom efterfrågeplanering och FoU (medlemsstaterna och kommissionen) Detta stärker förmågan att vid behov öka kapaciteten. Löpande ØGenom hälsosäkerhetskommittén: överenskommelse på EU-nivå om enhetliga teststrategier och -metoder (kommissionen och medlemsstaterna) Enighet eftersträvas inom kommittén genom en skriftlig förklaring. Juli-september Kontaktspårning ØSlutföra implementeringen av kompatibla appar för kontaktspårning (medlemsstaterna, kommissionen och ECDC) Uppföljning av riktlinjer för medlemsstaterna om driftskompatibilitet och utveckling av lämpliga lösningar för gränsöverskridande driftskompatibilitet för appar. Löpande utveckling av systemet för tidig varning och reaktion för att underlätta informationsutbyte. Juli-september ØUtveckling av EU-mekanismer för gemensamma digitaliserade passagerarlokaliseringsblanketter för relevanta transportslag (t.ex. den gemensamma åtgärden Healthy Gateways med stöd av Europeiska unionens byrå för luftfartssäkerhet) Löpande Folkhälsoövervakning ØVägledningar för undersökningar av enskilda utbrott, t.ex. nosokomiala utbrott, superspridning (massevenemang) och andra särskilda yrkesmiljöer (ECDC) Detta bidrar till bättre förståelse och övervakning av den epidemiologiska dynamiken. Augusti ØProvtagning i avloppsvatten, bedömning av resultat och koppling till epidemiologiska data (kommissionen och medlemsstaterna) Målet är att mäta virusförekomsten i avloppsvatten från tätbebyggelse. Löpande ØStärka det populationsbaserade övervakningssystemet inom öppenvård och på sjukhus (ECDC och medlemsstaterna) ECDC ska samarbeta med medlemsstaterna för att ge råd om bästa praxis för att hjälpa till att stärka befintliga system som stöder övervakning på nationell nivå. Juli-september ØTekniskt stöd för utformning, genomförande och analys av resultat från seroprevalensstudier för att öka jämförbarheten på EU-nivå (ECDC, kommissionen och medlemsstaterna) Juli-september ØSäkerställa EU-omfattande utbyte av kliniska, epidemiologiska och virologiska data genom EU:s covid-19-plattform (kommissionen, ECDC och medlemsstaterna) Löpande ØUpprättande av ett EU-register för förebyggande och minskning av epidemiologiska risker, inbegripet miljörelaterade bestämningsfaktorer för hälsa (kommissionen) Detta kompletterar andra plattformar och säkerställer öppen åtkomst och kompatibilitet för dataplattformar som innehåller covid-19-data. Oktober

2.Medicinska motåtgärder: en smidigt fungerande inre marknad och tillgång till personlig skyddsutrustning, läkemedel och medicintekniska produkter

Covid-19-krisen har lett till att handeln med tredjeländer och den fria rörligheten för varor inom EU drabbats och att en smidigt fungerande inre marknad störts. I synnerhet var tillgång till personlig skyddsutrustning, läkemedel och medicintekniska produkter ett allvarligt problem i EU i pandemins inledningsskede. I takt med att krisen förvärrades kunde de globala leveranskedjorna inte tillgodose den ökade efterfrågan. Då stördes produktionen på de hårdast drabbade ställena. Bristerna förvärrades när medlemsstater och tredjeländer införde exportförbud, i kombination med problem med internationella varutransporter, flaskhalsar vid bedömningen av överensstämmelse samt förekomsten av regelstridiga, osäkra och förfalskade produkter. Det stod klart att den globala kapplöpningen om förnödenheter ledde till höga priser för produkter som i vissa fall höll bristfällig kvalitet. Den samordnade solidariteten på EU-nivå genom unionens civilskyddsmekanism försvårades eller försenades dessutom, eftersom alla länder drabbades av samma slags brister samtidigt. Vidare stördes den kommersiella fraktmarknaden och tillgången till transportalternativ blev osäker.

En rad åtgärder har vidtagits för att komma till rätta med dessa utmaningar. De inbegrep omläggningar av produktionen, övervakning av brister i samarbete med Europeiska läkemedelsmyndigheten, stöd till branschinitiativ för att optimera produktion och leverans av viktiga läkemedel, exporttillstånd och samarbete med tredjeländer samt fritt tillgängliga standarder. Dessutom inledde kommissionen gemensamma upphandlingar, byggde upp strategiska lager (Resc-EU), ökade marknadskontrollmyndigheternas och säkerhetsmyndigheternas samarbete och kontroller för att se till att bara säker skyddsutrustning bjöds ut på den inre marknaden, samtidigt som Europeiska standardiseringskommittén (CEN) ombads utarbeta ny vägledning om ansiktsskydd i samhället.

Dessutom har kommissionen antagit riktlinjer om exportrestriktioner och om optimal och rationell läkemedelsförsörjning för att undvika brister under covid-19-utbrottet, och arbetat aktivt för att avskaffa nationella exportrestriktioner och andra hinder för fri rörlighet för medicinsk utrustning och läkemedel. Kommissionen har även antagit ett beslut som ger de medlemsstater som drabbats av coronaviruspandemin möjlighet att tillfälligt upphäva tull och mervärdesskatt på skyddsutrustning, testkit och medicintekniska produkter som respiratorer. Detta har förbättrat tillgången till den medicinska utrustning som läkare, sjuksköterskor och patienter är i desperat behov av.

För att säkerställa att varor kan röra sig fritt inom EU arbetade kommissionen aktivt med att få bort de nationella exportrestriktionerna. Arbetsgruppen för efterlevnad på den inre marknaden började sammanträda i det omedelbara syftet att ta itu med begränsningar av den fria rörligheten för varor, däribland medicinska förnödenheter.

Att bevara den inre marknadens odelad, eftersom den är en av våra viktigaste tillgångar inför återhämtningen, är fortfarande något som kommissionen prioriterar. Kommissionen kommer att fortsätta att aktivt ifrågasätta omotiverade hinder för den fria rörligheten för varor, särskilt medicinsk utrustning och läkemedel, på alla tillgängliga sätt, exempelvis genom överträdelseärenden.

Kommissionen påminner medlemsstaterna om deras skyldighet att anmäla utkast till nationella tekniska föreskrifter innan de antas för att kommissionen och de andra medlemsstaterna ska kunna lämna synpunkter. Om behovet uppkommer, till exempel det plötsliga uppdykandet av hinder som kunde iakttas under covid-19-krisen, bör arbetsgruppen sättas in som en snabbmekanism för att samordna en lämplig reaktion.

Erfarenheterna av rörlighetspaketet inom krisstödsinstrumentet kan tjäna som grund för ett samordnat EU-svar på eventuella framtida minskningar av den globala och regionala godstransportkapaciteten.

Kommissionen har även infört en samordningsfunktion för medicinsk utrustning (Clearing House for medical equipment used for COVID-19,CCH) som fungerar som en plattform för informationsutbyte och bedömningar tillsammans med medlemsstaterna om tillgång och efterfrågan för centrala medicinska motåtgärder mot covid-19 och för lägesbevakning och hjälp till att förbättra EU:s industrikapacitet. En nätplattform för insamling av uppgifter om tillgång och efterfrågan skapades för att underlätta matchning av tillgång och efterfrågan mellan medlemsstater som har behov och företag som erbjuder medicinsk utrustning. Trots vissa förbättringar finns det inga tecken på att bristen på medicinsk utrustning har lösts helt. ECDC och Gemensamma forskningscentrumet (JRC) stöder prognoser och modeller.