EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION 
Bryssel den 06.05.1997 
KOM(97)200 slutlig 
SKYDD AV GEMENSKAPENS 
FINANSIELLA INTRESSEN 
KAMPEN MOT BEDRAGER 
Årsrapport 1996 
(framlagt av kommissionen) 

FÖRTECKNING ÖVER TELEFONNUMMER TILL GRÖNA LINJEN I DE OLIKA 
MEDLEMSSTATERNA 
Deutschland 
Österreich 
Belgique/Belgïe 
Danmark 
Espanä 
Suomi/Finland 
France 0130820595 
06605845 
080012426 
80018495 
900993295 
0800112595 
0800917295 Ellada 
Ireland 
Italia 
Luxembourg 
Nederland 
Portugal 
United Kingdom 
Sverige 008003212595 
1800553295 
167878495 
08003595 
060224595 
0505329595 
0800963595 
020791695 
/ 
INNEHÅLL 
INLEDNING I 
1. STRATEGI FÖR BEDRÄGERIBEKÄMPNINGEN, ÖVERSIKT OCH PERSPEKTIV FÖR 
FRAMTIDEN 5 
1.1 Resultaten från fältet: hur skall man bättre avslöja bedrägerier 6 
1.1.1 Ramen för kommissionens operativa uppdrag 6 
1.1.2 Medel och inriktning för bedrägeribekämpningen på fältet 7 
1.1.3 Rättsligt samarbete på fältet 8 
1.2 Den finansiella kontrollens utveckling: hur skall man bättre skydda de europeiska 
skattebetalarna? 9 
1.3 Förbättring àv gemenskapslagstiftningen: anpassning av beslutsprocessen och den 
rättsliga ramen i förebyggande syfte 11 
1.4 Förstärkta påföljder: hur skall man avskräcka bättre? 12 
2. STATISTIK OCH ANALYS 13 
2.1 Situationenar 1996 13 
2.2 Tendenser 13 
2.2.1 Traditionella egna medel 13 
2.2.2 Utgifter 14 
2.3 Informationskällor 14 
2.4 Analys per område 15 
2.4.1 Traditionella egna medel 15 
2.4.1.1 Transitering 15 
2.4.1.2 Preferenssystemet 15 
2.4.2 Utgifter 16 
2.4.2.1 Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket -
garantisektionen 16 
2.4.2.2 Strukturåtgärder 17 
2.4.2.3 Direkta utgifter 17 
2.5 Återvinning 18 
2.5.1 Traditionella egna medel 18 
2.5.2 Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket - garantisektionen 18 
2.5.3 Strukturåtgärder 19 
3. UTREDNINGAR 19 
3.1 Transnationella och organiserade grova bedrägerier 22 
3.2 Grova bedrägerier på det handelspolitiska området (industri-, fiske- och textilprodukter) 27 
3.3 Bedrägerier på jordbruksområdet i medlemsstaterna 29 
3.4 Bedrägerier på strukturpolitikens område 30 
/ b 
3.5 Bedrägerier på området direkta utgifter 32 
4. PARTNERSKAP MED MEDLEMSSTATERNA 34 
4.1 Hur medlemsstaterna skyddar gemenskapernas finansiella intressen 35 
4.2 Utbildningspolitik 35 
5. SKYDD AV GEMENSKAPERNAS FINANSIELLA INTRESSEN / UTVECKLINGEN PÅ 
DE OLIKA OMRÅDENA 37 
5.1 Egna medel 37 
5.2 Jordbruksområdet 38 
5.3 Transiteringsförfaranden och initiativ på tullområdet 38 
5.3.1 Transiteringsförfarandena 38 
5.3.1.1 Uppföljning av kommissionens meddelande av den 29 mars 1995 38 
5.3.1.2 Europaparlamentets tillfälliga undersökningsutskott 40 
5.3.2 Programmet "Tull 2000" 41 
5.3.3 Preferensordningarna 41 
5.4 Direkta utgifter 41 
5.5 ömsesidig administrativ hjälp och tekniskt bistånd 42 
5.5.1 På gemenskapsnivå 42 
5.5.2 Mellan gemenskapen och tredje land 42 
6. SKYDD FÖR DE FINANSIELLA INTRESSENA / INITIATIV AVSEENDE DE 
HORISONTELLA RÄTTSREGLERNA 43 
6.1 Förordningen om kontroller och inspektioner på platsen 44 
6.1.1 Förordningens tillämpningsområde 44 
6.1.2 Genomförandet av kontrollerna 45 
6.1.3 Uppföljning av kontrollerna 45 
6.2 Verksamheten inom ramen för avdelning VI i EU-fördraget 46 
6.2.1 Det första tilläggsprotokollet om korruption av tjänstemän 46 
6.2.2 Protokollet om straffrättsligt skydd av de finansiella intressena 47 
BILAGOR 48 
FÖRKORTNINGAR 57 
INLEDNING 
I kommissionens åttonde årsrapport om skyddet av gemenskapens finansiella intressen 
och bekämpningen av bedrägerier redogörs för de åtgärder som vidtagits på dessa 
områden. I denna rapport för år 1996 ger vi också en kort återblick på vad som har 
uträttats sedan kommissionens nya strategi infördes 1994 och anger perspektiv och 
prioriteringar för framtiden. 
Viktiga resultat har uppnåtts, såyäl på fältet som inom lagstiftningen. 
Europeiska gemenskapens årsbudget för 1996 omsluter 82 miljarder ecu. Den finansieras 
genom gemenskapens egna medel, av vilka den viktigaste är mervärdesskatten (39,8 
miljarder ecu, 49 % av de totala budgetmedlen) och tull- och jordbruksavgifterna (13,6 
miljarder ecu, 18 % av budgetmedlen). Båda de senare inkomsterna härrör från importen 
av varor från tredje land. 
Budgetutgifterna utgörs till största delen av anslag som syftar till att stödja 
gemenskapens politik på olika områden. Knappt hälften av utgifterna går till jordbruket, 
nästan en tredjedel anslås till strukturpolitiken och nära 15% styrs direkt av 
kommissionen till forskning och utveckling, konsumentskydd, miljö och bistånd till 
tredje land. 
I fråga om de traditionella egna medlen (tull- och jordbruksavgifter) uppgick 
oegentligheterna till 5,8 % (787 miljoner ecu) av de avgifter som medlemsstaterna 
uppbar för gemenskapens räkning under 1996. Antalet fall var omkring tvåtusen, en 
ökning med 3,6 % jämfört med 1995. 
Medlemsstaterna har hand om över 80 % av utgifterna inom gemenskapens budget. Här 
ingår den gemensamma jordbrukspolitiken och strukturåtgärderna. För dessa utgifter 
uppgår oegentligheterna till 0,7 % (498 miljoner ecu) av de totala beviljade anslagen, 
eller omkring 2 400 fall. Också här kan man se en lätt ökning i förhållande till 1995 
(0,6 %). För de utgifter som sköts direkt av kommissionen (ungefär 15 % av budgeten) 
uppgår de till 0,1 % (16 miljoner ecu) av de beviljade anslagen, vilket kan jämföras med 
0,3% för 1995. 
Den totala omfattningen av de oegentligheter som uptäcktes av medlemsstaterna och 
kommissionen under 1996 var 1,3 miljarder ecu (sammanlagt för inkomstsidan och 
utgiftssidan). Motsvarande siffra för 1995 var 1,1 miljard ecu. 
För jordbrukets del har gemenskapspolitikens utveckling mot en högre grad av 
utbetalning av stöd direkt till jordbrukarna medfört att antalet upptäckta fall har ökat, 
men att de berörda beloppen relativt sett har stabiliserats. 
För strukturpolitiken är utvecklingen tydlig. När de praktiska formerna hade slagits fast 
för hur medlemsstaterna skall lämna upplysningar om oegentligheter och bedrägerier, 
ledde detta inte bara till att kommissionens verksamhet och antalet fall ökade kraftigt 
1996 i förhållande till 1995 utan också, och framför allt, till att de berörda beloppen 
fyrdubbiades. Förskingring av bidrag för strukturåtgärdernas del påverkar inte bara 
cL 
gemenskapens andel utan också den enskilda statens, och bedrägeri på detta område 
skadar alltså även medlemsstaternas budget. 
Bedrägerier med egna medel påverkar också den europeiske skattebetalaren. 
Inkomstbortfall på detta område måste kompenseras med hjälp av det fjärde 
budgetmedlet1, som beräknas på medlemsstaternas BNP och betalas via skatterna. 
Bedrägerier som skadar gemenskapens finanser påverkar också direkt medlemsstaternas 
finansiella intressen. Olaglig hantering av cigaretter beräknades sålunda orsaka 
sammanlagda förluster om 800 miljoner ecu (tullar, avgifter, mervärdesskatt) under 1996, 
främst genom brott mot transiteringsbestärnmelserna. Härav utgjorde 25 % förluster i 
form av bortfallna tullar för Europeiska gemenskapens del, medan största delen av 
bortfallet (75%) drabbade de nationella budgetarna. I fråga om alkohol har brott mot 
avgiftssystemet i samband med transporter inom gemenskapen (försvunna laster) orsakat 
de nationella intressena avsevärda förluster i form av bortfallna skatteinkomster (450 
miljoner ecu 1996). Bedrägerierna med dessa båda varor orsakade alltså förluster om 
över en miljard ecu - i fråga om finansiell verkan lika mycket som samtliga bedrägerier 
mot gemenskapens budget som upptäcktes av medlemsstaterna och meddelades 
kommissionen under 1995. 
Siffrorna bör dock tolkas med försiktighet. De variationer som registrerats kan lika gärna 
bero på att fler fall upptäcks idag som på att antalet oegentligheter ökar. De kan också 
bero på att bekämpningen av bedrägerier inom vissa utvalda områden har stärkts, eller på 
att vissa särskilt omfattande affärer upptäckts under året. 
Ett begränsat antal fall (2-3 %) är verkligt stora affärer som står för större delen av de 
inblandade beloppen (över två tredjedelar). Det visar att det finns en storskal ig 
brottslighet som är väl organiserad. Det är uppenbart att gemenskapens stöd förskingras 
till nytta enbart för de kriminella, utan att gynna de ekonomiska sektorerna i fråga. 
Samtidigt äventyras gemenskapens och medlemsstaternas handelspolitik av denna 
utbredda hantering, som skadar både gemenskapens och medlemsstaternas budget. 
De data som förmedlas av medlemsstaterna visar resultaten av de kontroller som gjorts, 
men hur tillförlitliga de än är kan de inte ensamma ange bedrägeriernas verkliga storlek. 
De kriminella organisationernas uppdelning av sina förehavanden gör det mycket svårt 
att uppskatta den brottsliga verksamhetens hela omfattning. Verksamheten är 
komplicerad med lagliga och olagliga inslag blandade om varandra, och man kan sällan 
helt göra klart hur hela organisationen fungerar och styrs. 
Den storskaliga brottsligheten låter sig inte hindras av gränser. Man flyttar runt medel 
och iscensätter finansiella transaktioner som ger mångfaldiga vinster och döljer spåren, i 
synnerhet genom att utnyttja befintliga företag inom olika branscher (från lager och 
bearbetningsföretag till transportfirmor och partihandelsfirmor). Liksom 
narkotikakartellerna kan produkterna tvättas med hjälp av "täckföretag" som utnyttjar 
bankkontakter på många olika ställen både inom och utanför gemenskapen. Alla dessa 
knep skapar en mängd hinder som gör det nästan omöjligt för utredare och domare i det 
enskilda landet att utföra sitt arbete. 
' De tre övriga budgetmedlen ar jordbruksavgifterna, tullarna (dessa bada ar traditionella egna medel) och mervärdesskatten. 
2 
Bedrägerier över nationsgränserna nödvändiggör en sammanställning av information och 
resurser som utförs effektivare på gemenskapsnivå. De arbetsgrupper som har inrättats 
inom de mest bedrägeriutsatta sektorerna och som arbetar med kontaktpunkter i 
medlemsstaterna är ett konkret uttryck för det nya, övergripande sättet att bekämpa 
bedrägerierna och gör att man bättre kan möta hotet från den organiserade brottsligheten. 
För att kunna bekämpa den organiserade ekonomiska brottsligheten måste värdefull 
information göras tillgänglig, utredningskapaciteten samlas och insatserna på fältet 
målinriktas. 
Således måste redskapen för att bekämpa de organiserade bedrägerierna mobiliseras pä 
lämplig nivå för att skydda de europeiska skattebetalarna, de berörda yrkeskretsarna och 
dem som gemenskapsstödet är avsett för. 
Framstegen dels inom lagstiftningen och dels när det gäller konkret kunskap om 
fenomenet kommer att stärka kampen mot bedrägerierna i framtiden. Man bör ha klart för 
sig att även om tonvikten läggs på det praktiska arbetet är förebyggande åtgärder 
fortfarande en av hörnstenarna i skyddet av de offentliga finanserna. Det är en absolut 
förutsättning för att gemenskapernas finansiella intressen skall kunna skyddas2. 
Den gemensamma lagstiftningsramen till skydd för gemenskapens finanser utgörs i 
huvudsak av följande: 
• Den horisontella förordningen om skydd av gemenskapernas finansiella intressan, med föreskrifter om 
kontroll, åtgärder och administrativa sanktioner, antagen den 18 december 1995. 
• Förordningen om kontroller och inspektioner utförda av kommissionens utsända på plats i 
medlemsstaterna för att upptäcka bedrägerier och oegentligheter, antagen den 11 november 1996. 
• Konventionen om straffrättsligt skydd för gemenskapernas finansiella intressen, undertecknad den 26 
juli 1995, och första tilläggsprotokollet till denna om kampen mot korruption, undertecknat den 27 
september 1996. För att dessa texter skall träda i kraft måste de ratifieras av de nationella 
parlamenten och effektivt genomföras i nationell lagstiftning. 
I den horisontella förordningen definieras begreppet oegentlighet på ett mycket allmänt 
sätt. Det täcker både enkla försummelser, orsakade av misstag eller slarv, som kan skada 
gemenskapernas budget, och sådana avsiktliga och överlagda handlingar som motsvarar 
det snävare begreppet bedrägeri, så som det definieras i strafflagen. De undersökningar 
som redovisas i denna rapport hänför sig till ärenden där kommissionen har deltagit. 
Dessa gäller oegentligheter som har ett särskilt intresse på gemenskapsnivå men där det 
kanske ännu inte har påvisats att de utförts avsiktligt eller uppsåtligen. Alla 
oegentligheterna kan alltså inte betraktas som bedrägerier i ordets straffrättsliga 
betydelse. Detsamma gäller lör de data som redovisas i rapportens statistiska del. 
De resultat som gemenskapens arbetsgrupper har nått ute på taltet gagnar både 
gemenskapens och medlemsstaternas finanser. Den gröna telefonlinjen tog emot omkring 
fyratusen samtal under 1996, och 42 av dessa har lett till utredningar. 
Vid sidan av arbetet inom SI:M 2000 (se kapitel I, sid. 9 och framåt), som är klart inriktat pä att starka de torebyggande 
åtgärderna, har förebyggandet också en framskjuten ställning på tullområdet, där programmet "Tull 2000" nyligen antogs av 
rådet och parlamentet. Se kapitel 5.3.2, sid. 41. 
Det måste påpekas att kampen mot bedrägerierna i första hand åligger medlemsstaterna, 
som är de enda som har de nödvändiga medlen för detta i form av polis- och 
undersökningsorgan för ekonomiska brott. Det är dock väsentligt att kommissionen deltar 
med samordning och insatser på fältet på de områden där den kan tillföra ett mervärde, i 
synnerhet när det gäller bedrägerier över nationsgränserna och grov finansiell 
brottslighet. 
Det pågående arbetet med att driva in undanhållna belopp, i synnerhet pä 
jordbruksområdet (EUGFJ garantisektionen), mildrar skadeverkningarna på 
gemenskapens budget. För de fall som meddelats av medlemsstaterna före 1993 har en 
tredjedel av pengarna indrivits. Mycket återstår dock fortfarande att göra i samarbete 
mellan medlemsstaterna och kommissionen för att förbättra situationen. Det bör stå helt 
klart att oegentligheter och bedrägerier mot gemenskapens budget inte nödvändigtvis 
innebär en slutgiltig ekonomisk förlust för skattebetalaren, eftersom fler och fler 
bedrägerifall avslöjas och förfarandena för indrivning utförs effektivare. 
1. STRATEGI FÖR BEDRÅGERIBEKÄMPNINGEN, ÖVERSIKT OCH 
PERSPEKTIV FÖR FRAMTIDEN 
När den inre marknaden förverkligades och Fördraget om Europeiska unionen 
genomfördes tog kommissionen fram en ny strategi för bedrägeribekämpningen3, vilken 
antogs 1994. Den har nu tillämpats i tre år. Dessutom har regeringskonferensen, som är 
avsedd att avslutas vid Europeiska rådets möte i Amsterdam (juni 1997), 
bedrägeribekämpningsfrågan på sin dagordning. Det kan alltså vara på sin plats att göra 
en avstämning och rikta in sig på de viktigaste frågorna: 
• Hur skall man bättre upptäcka bedrägerier och bekämpa storskalig ekonomisk brottslighet? 
• Hur skall man bättre skydda gemenskapernas finansiella intressen och de europeiska skattebetalarna? 
• Hur skall man bättre anpassa de rättsliga ramarna för bedrägeribekämpning och storskalig ekonomisk 
brottslighet? 
• Hur skall man bättre avskräcka från bedrägerier och uppnå enhetliga påföljder? 
De resultat som redan erhållits bör utnyttjas för att möta de framtida utmaningarna, 
särskilt med tanke på unionens utvidgning. Målsättningarna grundas på fyra övergripande 
strategiska principer från 1994: 
• närvaro på fältet, 
• förstärkt samarbete med medlemsstaterna, 
• förbättring av gemenskapslagstiftningen, samt 
• överensstämmelse mellan medlemsstaternas system för påföljder. 
På grundval av arbetet på faltet har ett ökande antal betydande fall kunnat avslöjas, 
särskilt på de bedrägerikänsliga områdena. Läget på fältet måste förbättras, både pä 
gemenskapsnivå och på nationell nivå, liksom indrivningen av belopp som undanhållits 
och den finansiella kontrollen av avslöjade fall. Kvaliteten på gemenskapslagstiftningen 
och dess påföljdssystem för administrativa och straffrättsliga sanktioner mot bedrägeri 
måste utvidgas till att omfatta alla sektorer. 
För att en sådan strategi skall kunna bli framgångsrik krävs också en ordentlig satsning 
på förebyggande åtgärder. Kommissionen har infört nya interna förfaranden4 som syftar 
till att hitta och täppa till kryphål i bedrägerireglerna under hela lagstiftnings- och 
beslutsprocessen. En sådan satsning på förebyggande verksamhet kan endast vara 
effektiv om medlemsstaterna handlar i samma anda. Den ligger för övrigt helt i linje med 
projektet SEM 20005, som bland annat syftar till att förbättra unionens utgiftsförvaltning. 
Resultaten sedan 1994 har visat det välgrundade i att angripa gemenskapsbedrägerierna 
enligt en integrerad metod. 
Metoden ligger till grund för hur grova bedrägerier bekämpas på unionsnivå och 
innefattar alla delar i ett övergripande arbetssätt (närvaro pä taltet, lorbättrade 
5 KOM (94) 92, slutlig. 
SEK (96) 1802. 
"Sound and Efficient Management", sund och effektiv förvaltning. 
5 
underrättelser och analyser, förstärkt partnerskap och samarbete mellan alla aktörer, 
förstärkt gemenskapsrättslig ram, tillnärmning av strafflagstiftningarna). Gemenskapens 
hållning avspeglas i ett samarbete, såväl med de myndigheter är specialiserade på 
ekonomisk brottslighet som med de tjänstegrenar som traditionellt sysslar med 
rättstillämpning (polis, tull, skatteverk, ekonomisk kontroll med flera). 
En motsvarande övergripande strategi förordades för övrigt av Europeiska rådet i Dublin 
för att, allmänt sett, bättre kunna bekämpa alla former av organiserad brottslighet. 
1.1 Resultaten från fältet: hur skall man bättre avslöja bedrägerier 
1.1.1 Ramen för kommissionens operativa uppdrag 
UCLAF är kommissionens operativa tjänst för bedrägeribekämpning. Detta viktiga organ 
för bedrägeribekämpning inrättades 1988. Sedan 1994 har det utvecklats i 
överensstämmelse med den nuvarande strategin för bedrägeribekämpning och förstärkts 
till följd av ökade anslag under 1995. Mer än 300 undersökningsuppdrag utfördes under 
1996. 
Den övergripande synen på bedrägeribekämpningen har föranlett kommissionen att 
bygga UCLAF på ett tvärfackligt kunnande (ekonomi, polis, tull, juridik, skatter osv.). 
Anpassningen av den interna organisationen av kommissionens tjänstegrenar har gjort det 
lättare att bedriva arbetet tvärvetenskapligt, både på det rättsliga och det operativa 
planet6. 
För ett effektivt skydd av de europeiska skattebetalarnas pengar behövs kunskap om 
verkligheten ute på faltet och en grundlig analys av det komplexa och föränderliga 
fenomenet bedrägeri och av dess omfattning på unionsnivå. Det är just denna kunskap 
om faltet och riskerna som gör det möjligt att regelbundet anpassa 
gemenskapsinstitutionernas åtgärder till den aktuella situationen. 
Genom den nya förordningen om kontroller och inspektioner på plats som kommissionen 
utför7 kommer man att kunna skaffa sig sådan fördjupad kunskap om läget på fältet inom 
alla unionens verksamhetsområden. Den blev tillämplig den 1 januari 1997 och har ett 
bestämt syfte: att skydda gemenskapens finansiella intressen och finna oegentligheter. 
Dessa bestämmelser gör det för första gången möjligt för kommissionen att ingripa på 
samma villkor både på inkomst- och på utgiftssidan. De ger ett konkret innehåll åt 
partnerskapet med medlemsstaterna genom att närmare ange under vilka omständigheter 
kommissionen får ingripa, med beaktande av subsidiaritetsprincipen. 
Kommissionen får utföra kontroller på plats för att utreda 
• allvarliga eller gränsöverskridande oegentligheter, där organiserad brottslighet från flera 
medlemsstater är inblandad, 
oegentligheter när läget i en medlemsstat nödvändiggör förstärkta kontroller för att säkerställa ett 
effektivt skydd för de finansiella intressena och trygga en likvärdig skyddsnivå inom gemenskapen, eller 
på en medlemsstats begäran. 
6 Se bedrägeribekämpningens årsrapporter för 1994 och 1995. 
7 Se kapitel 6.1, sidan 44. 
I förordningen anges även 
• villkoren för tillgång till uppgifter, dokumentation, markområden, lokaler, ekonomiska operatörers 
transportmedel samt andra platser som används yrkesmässigt, 
• skyldigheten för dessa operatörer att underlätta kommissionens kontroller, 
• villkoren för samarbete med nationella myndigheter, samt 
• skyldigheten för de nationella myndigheterna alt vid behov lämna all nödvändig hjälp. 
Genom förordningen upprättas också en direkt förbindelse mellan den administrativa 
kontrollen på plats och den straffrättsliga prövningen av bedrägeriet, genom att UCLAF:s 
tjänstemäns slutsatser kan gälla som bevismaterial inför domstol. 
Förordningen, som överensstämmer med den strategiför bedrägeribekämpning som kommissionen följt 
sedan 1994, ger kommissionen ett nytt ansvar i och med att den kontinuerligt skall följa upp och bistå de 
nationella myndigheter som har ansvar för straffrättsliga påföljder. 
1.1.2 Medel och inriktning för bedrägeribekämpningen på fältet 
Eftersom de storskaliga bedrägerierna mot gemenskapens medel är gränsöverskridande 
och välorganiserade8 behövs det tvärfackliga grupper med deltagare från olika länder för 
insatser på faltet. De insatsgrupper som har bildats för att inrikta utredningarna på 
områden som är särskilt utsatta för bedrägerier fyller detta syfte. De utgör en länk mellan 
medlemsstaterna och kommissionen, de organiseras kring kontaktpunkter och är mycket 
flexibla för att kunna möta hoten från den organiserade brottsligheten. 
Grupperna bör i högre grad använda sig av de uppgifter som kommissionen förfogar över 
och bättre utnyttja möjligheterna till praktiska insatser inom hela unionen, och därvid 
innefatta den expertis som finns i medlemsstaterna för att bättre bemöta farorna med den 
ekonomiska brottslighetens internationella spridning. 
Vissa av medlemsstaterna har å sin sida redan inrättat särskilda tjänstegrenar för 
bekämpning av bedrägerier som skadar gemenskapens budget (exempelvis i Italien och i 
Frankrike) eller utvecklat särskilda förbindelser med kommissionen i det syftet (bland 
annat Belgien och Spanien9). 
Ett partnerskap har också upprättats mellan kommissionen och de andra institutionerna. 
Den budgetansvariga myndighetens (Europaparlamentet och rådet) viktiga roll behöver 
knappast påpekas. Dessutom har kommissionen (UCLAF) ingått en särskild 
överenskommelse med revisionsrätten, vilket redan Ifatt till resultat att kommissionen 
inlett bedrägeriutredningar på grundval av uppgifter från revisionsrätten. 
Det är självfallet absolut nödvändigt att förstärka verksamheten på tältet. Det krävs vissa 
tekniska och operativa medel (för underrättelseändamål) för att bättre komma åt den 
ekonomiska brottsligheten och förbättra avslöjandet av oegentligheter och bedrägeri. 
Dessa medel börjar ta form hos kommissionen. De bör stå till UCLAF:s och de nationella 
myndigheternas undersökningsgruppers ständiga förfogande. Det är första gången som 
ett sådant brett spektrum av medel kan användas på gemenskapsnivå. Alla sektorer 
8 Se kapitel 3.1, från och med sida 22. 
Se årsrapporten för bedrägeribekämpning för 1995, s. 43-44. 
omfattas av bestämmelser för medlemsstaternas och kommissionens respektive 
åligganden vad beträffar underrättelse om fall av bedrägeri och oegentligheter10. Den 
ömsesidiga informationen ger den insyn som fordras för den ekonomiska, administrativa 
och rättsliga uppföljningen av fallen. Den är också till nytta för utredningarna på fältet. 
En löpande information möjliggör också en regelbunden analys av bedrägeriet som 
företeelse, hur det förskjuts och utvecklas, samt av riskerna för de offentliga finanserna, 
såväl nationellt som på gemenskapsnivå. 
Här planerar kommissionen att med stöd av sitt gemensamma forskningscenter inrätta ett välutrustat 
center för insamling av uppgifter och behandling av underrättelseresultat och datau. Särskilda 
förbindelser mellan UCLAF och Europofl2 planeras också. 
Åtgärder har vidtagits, främst på tullområdet, i syfte att inrätta ett system för utbyte av 
upplysningar: 
• Systemet med underrättelse på förhand mellan tullkontor som behandlar känsliga varor 
(tulltransiteringar) '3, 
• datasystemet för utbyte av tullupplysningar mellan medlemsstaternas utredningstjänster^^, samt 
• införande av bedrägeribekämpningsklausuler i de nya associeringsavtalen med tredje länder 
(typprotokoll för tullsamarbete^), särskilt med de länder som ansökt om medlemskap, detta med 
beaktande av bedrägeriernas utveckling och de nät av internationell brottslighet som ofta är etablerade 
utanför gemenskapens gränser. 
1.1.3 Rättsligt samarbete på fältet 
Bedrägerier är ofta gränsöverskridande. Eftersom det finns femton olika nationella 
system splittras utredningar och bevismedel, samtidigt som gärningsmännen kan handla 
snabbt med hjälp av internationella förbrytarnät och ny utveckling inom 
informationstekniken. Det går inte att under dessa förhållanden nöja sig med de befintliga 
förfarandena. Bistånd av kommissionens straffrättsexperter och informationsutbyte av 
uppgifter mellan kommissionens tjänstegrenar och medlemsstaternas rättsvårdande 
myndigheter utgör de första stegen mot en lösning, som med nödvändighet kräver 
samordning på unionsnivå, (kontaktpunkt för straffrättsliga frågor). 
Under den interparlamentariska konferensen om bedrägeribekämpning, som avhölls på 
initiativ av Europaparlamentets utskott för budgetkontroll den 23-24 april 1996, förde 
Europaparlamentet genom sin ordförande Klaus Hänsch återigen fram idén om ett 
10 Rådets förordning (EF.G, Euratom) nr 1522/89 om egna medel (EOT L 155, 7.6.1989), rådets forordning (EEG) nr 595/91 om 
EUGFJ-garantin (EGT L 67, 14.3.1991), rädets förordning (EEG) nr 4253/88 om strukturpolitiken (KCïT 1, 374, 31.12.1988) 
och kommissionens förordning (EG) nr 1681/94 (EGT I, 178, 12.7.1994) om fastställande av närmare former för underrättelse, 
rûdets förordning (EG) nr 1164/94 om inrättande av sammanhällningsfonden (EGT L 130, 25.5.1994) och kommissionens 
förordning (EG) nr 1831/94 (EGT L 191, 27.7.1994) om fastställande av närmare former for underrättelse, radels förordning 
(EEG) nr 1468/81 om ömsesidig hjälp mellan medlemsstaterna och kommissionen pä tull- och jordbruksområdet, (EGT 1. 144. 
2.6.1981). 
' ' Europaparlamentets tilllîllliga undersökningskommission för transiteringsregler förordar detta ("Slutrapport och 
rekommendationer", EP 220 895/slutlig). Se också kapitel 5.3.1.2, sidan 40. 
12 Konvention av den 26.7.1995 om upprättandet av en europeisk polisbyrå (EGT nr C 316, 27.11.1995). 
13 Se kapitel 2.4.1.1, sidan 15. 
'* SCENT-systemet, se kapitel 5.5.1, om ömsesidig administrativ hjälp, sidan 42. 
1 ' Protokoll om ömsesidigt administrativt stöd i tullfrågor. 
8 
europeiskt rättssamarbetsområde med klara och avgränsade mål, som skall utformas med 
beaktande av institutionernas särskilda ansvar för att skydda de europeiska 
skattebetalarnas pengar. Det är mot denna bakgrund som Europaparlamentet uppmanat 
kommissionen att utreda möjligheterna till en europeisk "lagbok" med straffrättsliga 
bestämmelser till skydd för Europeiska unionens finansiella intressen16. Med 
utgångspunkt häri planerar Europaparlamentet att under det första halvåret 1997 sätta 
igång ett antal initiativ för att starta en bred debatt på temat "På väg mot ett europeiskt 
rättssamarbetsområde" '7. 
1.2 Den finansiella kontrollens utveckling: hur skall man bättre skydda de 
europeiska skattebetalarna? 
Ansvarsfördelningen mellan kommissionens olika tjänstemän för handläggning och 
utbetalning och bristen på enhetlig rättslig ram för förbindelserna med de nationella 
myndigheterna har inneburit hinder för en systematisk och effektiv finansiell kontroll på 
gemenskapsnivå. Genom beslut om nya regler för meddelanden och genomförande av 
rekommendationerna från gruppen av personliga företrädare18 inom SEM 2000 kommer 
insynen att öka och samordningen mellan alla dem som har ansvar för återvinningen att 
förbättras. Detta ömsesidiga ansvar i fråga om insyn mellan medlemsstaterna och 
kommissionen kommer att göra det lättare för båda parter att utöva sina ekonomiska 
förpliktelser, både vad gäller traditionella egna medel och vad gäller utgifter. 
Kommissionen och medlemsstaterna kan på så sätt bättre kontrollera att skyldigheterna 
fullgörs och fastställa sitt finansiella ansvar samt vid behov föreslå lagstiftning för en 
effektivare och mer enhetlig indrivning av utestående eller undanhållna belopp. 
Indrivningen är en grundläggande skyldighet och en logisk följd av att en oegentlighet 
eller ett bedrägeri upptäckts- på faltet. Den är också ett mått på hur bra 
bedrägeribekämpningen lyckas. Den är ett medel för kompensation. De europeiska 
skattebetalarna skulle inte ha någon förståelse för om bedragarna kunde behålla sina 
otillbörliga vinster medan förlusterna måste bäras av allmänna medel. 
Hädanefter finns det på alla områden såväl en skyldighet för medlemsstaterna att 
meddela de oegentligheter de upptäcker som bestämmelser för att säkerställa att de 
fullgör sina förpliktelser vad gäller indrivning. 
Genom ändringen av rådets förordning (EEG, Euratom) nr 1552/89 föreskrivs en löpande uppdatering av 
läget för de indrivningar som genomförs av medlemsstaterna i samband med bedrägerier eller 
l<1 Slutsatserna från denna utredning har just lämnats in till kommissionen av en grupp experter på hög nivå. 
17 Detta förespråkas också av en grupp av sju europeiska domare, som är mycket insatta i kampen mot den internationella 
ekonomiska brottsligheten. Dessa domare vill i sin skri II visa på de nuvarande verktygens (särskilt rätlssamarbetels) totala 
otillräcklighet mot hotet (se La justice où le Chaos. L'appel de Genève, (Rättvisa eller kaos. Genèveuppropet) en intervjubok 
av Denis Robert, Éditions Stock, oktober 1996. 
18 Kommissionen föreslog att en grupp av personliga företrädare för medlemsstaterna skulle sammankallas, vilket stöddes av 
Europeiska rådet i Madrid i december 1995. Medlemsstaterna har visat sig vara beredda att ta sin del av ansvaret för denna 
satsning pä att förbättra unionens finansförvaltning. Flera företrädare för Europaparlamentet och revisionsrätten har också 
deltagit i vissa delar av detta utredningsarbete. Den rådgivande gruppen, som har mandat att lägga fram rekommendationer, 
sammanträdde sex gånger under 1996 och lade fram sina första slutsatser vid rådsmötet i Dublin i december 1996, där de 
godkändes nästan fullständigt. De rekommendationer som rör lagstiftning kommer under 1997 att bli föremål för ett samråd 
med strukturfondernas kommittéer (där medlemsstaternas delegationer och kommissionen deltar). 
9 
oegentligheter. Kommissionen^ kommer hädanefter att ha löpande kännedom om läget för indrivningen 
av dessa undanhållna medel, och kunna förorda åtgärder som den bedömer lämpliga för att komplettera 
otillräckliga nationella åtgärder. Dessutom föreslår kommissionen vissa ändringar i rådets förordning 
(EEG, Euratom) nr 1552/89 i syfte att tydliggöra bestämmelserna för indrivning och medlemsstaternas 
ansvar. 
Kommissionen har dessutom infört ett system med uppföljning genom stickprov i vissa fall av bedrägeri 
eller oegentligheter på området traditionella egna medel där särskilt betydande belopp står på spel20. 
Detta utgör sammantaget cirka tre fjärdedelar av de berörda beloppen i de fall som medlemsstaterna 
underrättat kommissionen om i enlighet med rådets förordning (EEG, Euratom) nr 1552/892*. 
EUGFJ-garantisektionen 
Förfarandet för granskning av räkenskaper har förstärkts och gjorts öppnare för insyn genom att de 
interna mekanismerna blivit tydligare. På detta sätt blir det lättare att övervaka att fondernas ekonomiska 
transaktioner faktiskt äger rum och att gällande regler iakttas. De belopp som står på spel i samband med 
bedrägerier eller oegentligheter kan uppskattas och kontrolleras bättre. Därigenom uppmuntrar 
granskningsförfarandet till en anpassning av de nationella kontrollmekanismerna, vilket kan leda till 
bättre prevention. Dessutom har kommissionen planerat att införa en särskild bokföring i jordbruksfrågor, 
utformad efter den som finns på området traditionella egna resurser för uppbörd av avgifter. 
Strukturåtgärder 
Kommissionen och medlemsstaterna har utfört ett fördjupat arbete för att klara ut vissa otydligheter och 
skiljaktiga tolkningar beträffande kriterier för kontering av utgifterna inom de program som finansieras av 
gemenskapen. 
Medlemsstaternas ansvar för att meddela fall av oegentligheter och driva in beloppen framgår klart av 
rådet förordning (EEG) nr 4253/88. Det är dock nödvändigt att närmare ange under vilka omständigheter 
medlemsstaterna, sedan de fullgjort sina grundläggande förpliktelser, kan förfoga över medlen och fördela 
dem till andra projekt som inte utsatts för oegentligheter. 
Dessutom framstår det som absolut nödvändigt att förtydliga och sprida kunskaperna om 
medlemsstaternas ansvar och skyldigheter under hela förfarandet för tilldelning ur och förvaltning och 
styrning av strukturfonderna. Det är att märka att det yttersta ansvaret för kontrollerna vilar på nationell 
nivå. För detta ändamål har kommissionen beslutat att i enlighet med artikel 23.1 i rådets förordning 
(EEG) nr 4253/88 utarbeta tillämpningsföreskrifter avseende medlemsstaternas kontroll. 
Det återstår även att undersöka frågan om vilka åtgärder som bör vidtas mot de medlemsstater som inte 
uppfyller sina förpliktelser (vilket ligger i linje med det krav som framfördes vid Europeiska rådets möte i 
Madrid i december 1995 i syfte att utsträcka granskningsprincipen till andra områden, enligt den modell 
som redan finns på jordbruksområdet). I detta sammanhang kommer kommissionen att ange de 
omständigheter under vilka den härför avsikt att, med utnyttjande av de möjligheter som slår till huds med 
stöd av artiklarna 23 och 244 i rådets förordning (EEG) nr 4253/88, genomföra nettokorrektioner, 
eventuellt med tillämpning av schabloner. 
Resultatet av dessa olika åtgärder kommer att visa sig. Ett ytterligare hinder består i att de 
olika indrivningsåtgärder som medlemsstaterna vidtar kan försvåras av de mänga och 
varierande möjligheterna att begära överprövning och de tidskrävande administrativa och 
rättsliga förfarandena. Beslut i syfte att effektivt indriva belopp i samband med 
gränsöverskridande fall är ännu känsligare. 
19 Kommissionen har eftersträvat denna förbättring av förbindelserna med medlemsstaterna sedan den 11.12.1992, då den 
lämnade in sitt förslag till lydelse. 
20 Metod för övervakning med provtagning (provtagning Bl994), se bedrägeribekämpningens årsrapport för 1994, s. 66IÏ Se 
också kapitel 2.5.1, sidan 18. 
"> i 
", Se kapitel 5.1, sidan 37. 
10 
Åtgärder för kompensation räcker inte för att avskräcka. Lagstiftningen måste utvärderas 
och de områden som är särskilt sårbara för bedrägerier förbättras, så att både 
återvinningen och sanktionerna blir effektivare. 
1.3 Förbättring av gemenskapslagstiftningen: anpassning av beslutsprocessen 
och den rättsliga ramen i förebyggande syfte. 
Samtidigt som man inför mer enhetliga verktyg för övervakning och påföljder är det 
viktigt att förbättra den ekonomiska förvaltningen och bestämmelserna mot bedrägerier i 
linje med resultatet av jämförelsen mellan nationella bestämmelser för tillämpning av 
artikel 209a i EG-fördraget (framlagd för Europeiska rådet i Madrid 1995)22. 
• I denna jämförande analys påpekades att bedrägeribekämpningen måste kombineras 
med effektiva förebyggande åtgärder. Inom ramen för SEM 2000-programmet antog 
kommissionen 1996 nya interna åtgärder i syfte att i större utsträckning kontrollera i 
vilken omfattning de lagtexter och beslut som har direkta eller indirekta ekonomiska 
följder ger utrymme för bedrägeri. 
"Motståndskraften" mot bedrägerier måste omfatta såväl befintliga bestämmelser som 
nya förslag23. Gruppen av personliga företrädare har framhållit att dessa satsningar är 
meningslösa utan en ökad vaksamhet från rådets och Europaparlamentets sida under 
lagstiftningsförfarandet. Ändringar som skulle innebära försvagningar eller indirekt 
göra bedrägerier eller oegentligheter möjliga, exempelvis i samband med utarbetandet 
av slutkompromisser, måste undvikas. Kommissionen har förklarat att den avser att ge 
denna aspekt högsta politiska prioritering innan rättsakter slutgiltigt antas. 
• Insatser för att förenkla, förstärka och öka insynen i förfarandena för beslut, 
uppföljning och utbetalning till mottagarna minskar de potentiella orsakerna till 
felaktig användning av medel, oklarhet och oegentligheter som kan bli följden. Dessa 
ansträngningar angår också medlemsstaterna. 
Vissa andra rekommendationer från gruppen av personliga företrädare kan också 
förebygga oegentligheter och bedrägerier. Till exempel: 
• förbättring av styrningen och samordningen av unionens politikområden som sådana, särskilt där 
genomförandet av politiken är delegerat till medlemsstaterna, 
• satsningar på förbättring av den övervakning (ekonomistyrning) som genomförs av kommissionen, 
av revisionsrätten och av medlemsstaterna. 
På tullområdet har Tull 2000-programmet bidragit till åtgärder för att avhjälpa 
kvarvarande brister inom tullunionen. Dessa åtgärder går ut på 
• att göra lagstiftningen mer lättillämplig och se till att den tillämpas korrekt, samt 
• att, som ett oundgängligt inslag i tullpolitiken, utveckla starka relationer med tredje land. 
22 KOM (95) 556, slutlig. Se bedrägeribekämpningens årsrapport för 1995, s. 33ff. 
23 Genomförande av en kontroll i förväg för att undersöka texter innan de läggs fram för rådet och organisation av en kontroll i 
efterhand av redan gällande texter som har konstaterats vara alltför känsliga för bedrägeri. 
11 
1.4 Förstärkta påföljder: hur skall man avskräcka bättre? 
Återbetalning av belopp är inte i något fall att betrakta som en påföljd. Den återställer 
helt enkelt vad som är rättvist gentemot skattebetalaren, genom att den ekonomiska börda 
som bedrägerier och oegentligheter innebär åläggs de felande ekonomiska operatörerna. 
Dessa kompensationsåtgärder utgör ingen bestraffning utan måste kompletteras med 
rättsliga eller administrativa påföljder med bestyrkt avskräckande verkan. 
För att uppnå målet med ett likvärdigt skydd för gemenskapens finanser i hela 
gemenskapen och undvika att det uppstår zoner där oegentligheter beivras mildare 
fordras att påföljdsbestämmelserna är jämförbara i hela unionen. 
Genom rådets förordning (EG, Euratom) nr 2988/95 om skydd av Europeiska 
gemenskapernas finansiella intressen inrättas en enhetlig ram för administrativa 
gemenskapspåföljder, vilket liknar de åtgärder som vidtagits inom ramen för den 
gemensamma jordbrukspolitiken. På tullområdet kommer den pågående utredningen av 
läget att leda till ett enhetligare system för administrativa sanktioner på tullområdet. 
Slutsatserna av de kompletterande utredningarna angående tillämpningen av artikel 209a 
i EG-fördraget kommer att bidra till den jämförande analys som rådet och 
Europaparlamentet begärt och även ge ledning åt kommissionens initiativ inom alla 
utgiftsområden24. 
Vid sidan av frågan om administrativa sanktioner har kommissionens utvärdering av de 
nationella straffrättsliga påföljderna påvisat stora skillnader. 
Kommissionen har, i enlighet med avdelning VI i fördraget om Europeiska unionen, lagt 
fram initiativ om tillnärmning av medlemsstaternas system för straffrättsliga sanktioner. 
Undertecknandet av konventionen om straffrättsligt skydd av gemenskapernas finansiella 
intressen 1995 och av det första konventionsprotokollet 1996 om korruption utgör viktiga 
framsteg. I dessa överenskommelser föreskrivs straffrättsligt beivrande i hela 
gemenskapen av bedrägeri som är riktat mot unionens tillgångar. För att dessa framsteg 
inte skall bli meningslösa måste dessa instrument dock ratificeras av de nationella 
parlamenten. Genom att gemensamt bedöma bedrägerier som straffbar handling blir det 
lättare att bedriva det rättsliga samarbetet och tillämpa likvärdiga sanktioner i 
medlemsstaterna. 
På denna grund och enligt förordningen om kontroller och inspektioner på plats (genom 
vilken kommissionens undersökningsresultat kan gälla som bevis i straffrättsliga 
sammanhang) kommer tilläggsprotokollet till konventionen om straffrättsligt skydd tor 
gemenskapernas finansiella intressen25, som är under förhandling, att erbjuda en rättslig 
ram till hjälp för kommissionen i syfte att trygga att ärenden behandlas lika i hela 
gemenskapen. 
24 Se fotnot nr 22, sida II. 
25 Se kapitel 6.2.2, sidan 47. 
12 
2. STATISTIK OCH ANALYS2* 
Syftet med det här kapitlet är att ge en utförlig analys av den information som 
kommissionen har och ge ett konkret underlag för bedömning av problemets omfattning 
samt för värdefulla slutsatser inför kommande åtgärder. 
2.1 Situationen år 1996 
I fråga om traditionella egna medel avslöjades färre oegentligheter och bedrägerier under 
1996 än föregående år, men budgeten påverkades i större utsträckning. Medlemsstaterna 
och kommissionen upptäckte år 1996 ungefär 2 060 oegentligheter eller bedrägerier som 
omfattade cirka 787 miljoner ecu (se tabell 1). Siffrorna för det första halvåret 1996 
bygger på medlemsstaternas meddelanden och på utredningar av enheten för samordning 
av bedrägeribekämpningen (UCLAF) i samarbete med medlemsstaterna. Siffrorna för det 
andra halvåret 1996 bygger på en extrapolering av meddelandena. Enligt rådets 
förordning (EEG, Euratom) nr 1552/89, som fortfarande var tillämplig år 1996, skulle 
medlemsstaterna meddela upptäckta fall två gånger per år. Först från och med 1997 skall 
medlemsstaterna rapportera kvartalsvis (avslöjade fall och uppdatering) enligt den 
ändrade förordningen27, vilket i framtiden kommer att göra det möjligt att på ett 
effektivare sätt följa upp och redogöra för siffrorna för ett helt år. 
I fråga om utgifterna för garantisektionen vid Europeiska utvecklings- och garantifonden 
för jordbruket (EUGFJ) upptäckte medlemsstaterna och kommissionen fler och 
ekonomiskt mer omfattande fall än föregående år; År 1996 upptäcktes över 2 100 fall, 
vilka påverkade budgeten med 346 miljoner ecu (se tabell 2). 
I fråga om utgifter för strukturåtgärder är ökningen jämfört med år 1995 ännu större. År 
1996 upptäckte medlemsstaterna och kommissionen 385 fall, vilka påverkade budgeten 
med 152 miljoner ecu (se tabell 3). 
I fråga om direkta utgifter2* avslöjade kommissionen 42 fall som omfattade 16 miljoner 
ecu (se tabell 4). 
2.2 Tendenser 
2.2.1 Traditionella egna medel 
En jämförelse över åren ger vid handen att något färre fall upptäcktes år 1996 än år 1994 
och 1995 men att budgeten påverkas i allt högre grad. Vidare är de fall som meddelas av 
medlemsstaterna i genomsnitt mindre omfattande (cirka 140 000 ecu år 1996 jämtört med 
130 000 ecu år 1995) än de fall som handläggs av kommissionen i samarbete med 
medlemsstaterna. De sistnämnda ärendena har ökat i ekonomisk omfattning frän 1,6 
miljoner ecu år 1995 till 2,3 miljoner ecu år 1996. Det är en följd av att kommissionen 
koncentrerar sig på grova fall av gränsöverskridande organiserad brottslighet som främst 
2" Alla tabeller och diagram finns i bilagan. 
27 Se kapitel 5.1, sid 37. 
2° "Direkta utgifter" är utgifter enligt kontrakt som handläggs och kontrolleras direkt av kommissionen (till exempel inom 
forsknings-, energi- och miljöområdena) utan att detta medför några rättsliga förpliktelser för medlemsstaterna. 
13 
berör till exempel cigaretter eller andra "känsliga" produkter som är belagda med höga 
tullar eller skatter. 
Om man jämför de belopp som bedrägerierna omfattar med de finansiella flödena (se 
tabell 5) framgår att bedrägeriet har större påverkan i fråga om traditionella egna medel 
(vilka motsvarar cirka 17 % av de sammanlagda budgetmedlen) än i fråga om utgifter för 
"strukturåtgärder och garantisektionen vid Europeiska utvecklings- och garantifonden för 
jordbruket (EUGFJ)" (som motsvarar över 80 % av de sammanlagda budgetutgifterna). 
2.2.2 Utgifter 
I fråga om utgifter vid EUGFJ:s garantisektion avslöjades betydligt fler fall, som dock 
totalt påverkade budgeten mindre än år 1994, men mer än år 1995. Detta bekräftar att 
medlemsstaternas kontrollsystem blir effektivare och visar att reformerna av den 
gemensamma jordbrukspolitiken givit resultat. Å andra sidan framgår också att några få 
mycket omfattande fall kan fa avgörande påverkan på siffrorna (till exempel i fråga om 
spannmål år 1994). 
Den största ökningen av fall som anmälts av medlemsstaterna gällde strukturåtgärderna, 
både med avseende på antal (+ 50 %) och ekonomisk omfattning (mer än en fördubbling 
jämfört med år 1995). Här finns det anledning att erinra om att anmälningssystemet bara 
har varit i kraft sedan år 1994 och att kommissionens särskilda enhet då kunde inleda sin 
verksamhet på faltet. 
2.3 Informationskällor 
Medlemsstaternas formella anmälningar, som görs enligt olika förordningar för varje 
område, är fortfarande en viktig källa till information om oegentligheter och bedrägerier. 
År 1996 meddelades 1950 oegentligheter som gällde traditionella egna medel och 2241 
som gällde indirekta utgifter (EUGFJ: s garantisektion och strukturåtgärder). 
Medlemsstaternas meddelanden täcker bara hälften av den totala ekonomiska 
omfattningen av de oegentligheter och bedrägerier som avslöjades år 1996. Detta visar att 
grova fall - och särskilt de med anknytning till organiserad brottslighet - överskrider 
enskilda medlemsstaters handlingsmöjligheter, och att kommissionen ofta är den enda 
instans som kan undersöka, fastställa omfattningen av och samordna utredningarna av 
gränsöverskridande och ofta komplicerade fall. 
Kommissionens förordning (EG) nr 745/96 med tillämpningsföreskrifter för rådets 
förordning (EG) nr 1469/95 om "Svarta listan" trädde i kraft först den 1 juli 1996. 
Därför fick kommissionen under 1996 in mycket fl anmälningar på denna grund. 
Förordningen bör få full verkan från och med 1997 när de tekniska 
tillämpningsföreskrifterna antagits, medlemsstaterna anpassat sina system och 
kommissionen infört ett datasystem för informationslagring och -behandling. 
Den gratistelefonen "gröna linjen" har återigen visat sig vara en intressant 
kompletterande informationskälla. År 1996 kom nära 4 000 samtal in, vilket är nästan 
lika många som år 1995. Fyrtiotvå samtal ledde till vidare utredningar, främst avseende 
traditionella egna medel och strukturåtgärder. 
14 
2.4 Analys per område 
2.4.1 Traditionella egna medel 
2.4.1.1 Transitering 
Kommissionen har vid upprepade tillfällen påpekat att situationen vad gäller 
transiteringssystemet29 är oroande. Under år 1996 utreddes transiteringssystemet av det 
första tillfälliga undersökningsutskott som Europaparlamentet inrättat enligt artikel 138C 
i EG-fördraget30. Även kommissionen och medlemsstaterna prioriterade verksamheten 
inom området. Ett datoriserat system för förmedling av förhandsinformation om 
"känsliga varor" {Early Warning System)31 infördes i slutet av maj 1996 och gör det 
möjligt att följa upp transaktioner bättre och ingripa snabbare på fältet. 
Informationsutbytet om transitering av känsliga varor har ökat rekordartat. Sedan det nya 
datasystemet började användas har nära 30 000 meddelanden om enskilda försändelser 
sänts. Meddelandena gör det möjligt att i realtid följa transaktioner som kan omfatta 
bedrägerier och under 1996 har uppföljningen i vissa fall gjort det möjligt att nätverk som 
undanhållit känsliga jordbruksprodukter från transiteringssystemet. 
Genom en mer effektiv kontroll från medlemsstaternas sida av befordran av känsliga 
varor med blankett TI och mer omfattande garanti bestämmelser har det blivit lättare all 
förebygga transiteringsbedrägerier. Kommissionen, som under åren 1994 och 1995 
genomfört kontroller på plats med stöd av artikel 18.2 och 18.3 i förordningen 
(EEG,Euratom) nr 1552/89, har uppmanat medlemsstaterna att införa nödvändiga 
bestämmelser. Kontrollåtgärderna fortsatte under 1996. År 1996 meddelade 
medlemsstaterna märkbart färre fall inom systemet jämfört med vad som konstaterades 
under 1990-1995. Det blir å andra sidan allt vanligare att försändelser fors in i 
gemenskapen under falsk varudeklaration. 
2.4.1.2 Preferenssystemet 
År 1996 inriktades verksamheten och analyserna också på ett annat slags oegentligheter 
och bedrägerier, nämligen sådana som påverkar Europeiska unionens finansiella intressen 
och skadar dess handelspolitik. De flesta ärenden utom transitärendena som handläggs av 
kommissionen i samarbete med medlemsstaterna och som påverkar de traditionella egna 
medlen tillhör denna kategori. De fall som avslöjats under 1996 påverkar budgeten med 
sammanlagt cirka 220 miljoner ecu och ingår i bedrägerier som avser intäkter. Det är 
känsliga ekonomiska sektorer som berörs, främst textil-, fiske- och elektronikvaror. 
Ofta visar det sig att myndigheter i tredje land som ingår i preferenssystemet utfärdar 
intyg som slutligen inte kan godtas på grund av att ett fel begåtts av det utfärdande 
organet i tredje land eller till följd av utfärdaren blivit vilseledd av exportören. Därför har 
kommissionen börjat arbeta for att förtydliga vilka bestämmelser som skall följas av både 
^9 Se årsrapporten "Kampen mot bedrägerier'* 1995, sid. 74. 
'" Se kapitel 5.3.1.2, sid. 40. Se även årsrapporten "Kampen mot bedrägerier" 1995, sid. 29. 
1 ' Varor som beskattas kraftigt vid import till gemenskapen eller som ger upphov till särskilt höga exportbidrag vid export till 
tredje land. 
15 
importören inom gemenskapen, som måste visa upp intyg för att få rätt till en tullförmån, 
och det organ i tredje land som utfärdat intyget32. 
2.4.2 Utgifter 
2.4.2.1 Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket - garantisektionen 
Av de oegentligheter som medlemsstaterna upptäckt och anmält förekommer 95% inom 
EUGFJ:s område. De motsvarar cirka 60 % av den totala ekonomiska omfattningen av de 
ärenden som upptäckts av medlemsstaterna och kommissionen. Kommissionen har i 
samarbete med nationella myndigheter utrett vissa grova ärenden med anknytning till 
kriminella organisationer. Sådana organisationer är ofta verksamma i flera medlemsstater 
och den ekonomiska omfattningen av de bedrägerier som konstaterats och utretts kan inte 
tillskrivas en ensam medlemsstat. Fördelningen per medlemsstat av de konstaterade 
bedrägeriernas ekonomiska omfattning bör därför tolkas och analyseras med försiktighet 
(i tabell 6 fördelas de anmälda ärendena per medlemsstat). 
Även om utgifterna vid EUGFJ:s garantisektion legat ganska stilla på senare år har 
fördelningen per område och medlemsstat förändrats väsentligt. Förändringen beror på att 
den gemensamma jordbrukspolitiken har reformerats så att man prioriterar det direkta 
jordbruksstödet med hänsyn till utvecklingen på världsmarknaden. Därför är det 
intressant att jämföra utgiftsutvecklingen med utvecklingen av konstaterade 
oegentligheter. 
EUGFJ:s utgifter för det så kallade marknadsstödet33 har sjunkit från 44 % år 1992 till 
22 % år 1996. Även utgifterna för exportbidragen har sjunkit, från 27 % år 1992 till 13 % 
år 1996, medan utgifterna för jordbruksstödet34 har stigit från 29% år 1992 till 57% 
år 1996. 
Jämfört med jordbruksstödet (där 0,05 % av utgifterna berördes) förekommer 
oegentligheter av klart större ekonomisk omfattning i samband med exportbidrag 
(medlemsstaterna anmälde oegentligheter motsvarande 0,8% av utgifterna och siffran 
blir 2 % om kommissionens utredningar räknas in). Även marknadsstödet berörs i större 
omfattning (medlemsstaterna anmälde 1,5 % och siffran blir 2,2 % om kommissionens 
utredningar räknas in). Även om relativt många oegentligheter förekommer inom 
jordbruksstödet (722 av de 1 944 ärenden som anmäldes under 1996 avseende EUGFJ:s 
garantisektion) så har de var för sig relativt liten ekonomisk omfattning (i medeltal 
15 000 ecu, jämfört med 90 000 ecu för exportbidrag och 220 000 ecu för marknadsstöd). 
De oegentligheter som var av störst ekonomisk omfattning under 1996 förekom inom 
områdena spannmål, nötkött, oljor och fetter (olivolja), frukt och grönsaker samt mjölk 
och mjölkprodukter (se tabell 6 och 7). Detta bekräftar iakttagelserna från är 1992-1996, 
med undantag för frukt- och grönsaksområdet. En orsak är alt garantisektionen vid 
EUGFJ har relativt höga utgifter inom dessa områden. Om utgifterna för garantisektionen 
vid EUGFJ inom de fyra mest utsatta områdena fördelas per medlemsstat och jämförs 
32 Se kapitel 5.3.3, sid. 41. 
33 Bland annat stödåtgärder och olika bidrag. 
34 Bland annat produktionsstöd och stöd för produktionsnedläggning. 
16 
med de oegentligheter som anmälts framgår det dock att den ekonomiska omfattningen 
varierar mycket mellan medlemsstaterna från år till år. 
2.4.2.2 Strukturåtgärder 
Under 1996 Ökade de fall av oegentligheter som anmäldes av medlemsstaterna tydligt 
både i antal och ekonomisk omfattning jämfört med de föregående åren. Utvecklingen 
bör betraktas i ljuset av att medlemsstaterna nu gradvis genomför bestämmelserna på 
området, även om vissa medlemsstater ännu inte uppfyller mer än en en del av sina 
skyldigheter enligt lagstiftningen. Det bör påpekas att de fall som anmälts som 
oegentligheter inte nödvändigtvis är fall av bedrägeri eftersom inget uppsåt ännu styrkts. 
Kommissionen inledde tillsammans med medlemsstaterna något färre utredningar 
(88 fall) än år 1995 (112 fall), men de omfattar ett belopp som är fyra gånger större 
(88 miljoner ecu jämfört med 23 miljoner). Orsakerna är att medlemsstaternas system har 
blivit bättre och att kommissionen koncentrerar sig på att utreda de mest omfattande 
fallen. 
De flesta ärenden som anmäldes gäller Europeiska socialfonden (ESF) men fallen som 
berör Europeiska regionala utvecklingsfonden (ERUF) hade större ekonomisk 
omfattning. 
Den vanligaste typen av oegentligheter som utgör hälften av fallen gäller utbetalningar på 
grundval av ogiltig handling eller utan verifikationshandling. Av övriga fall rör 11% av 
oegentligheterna bristande iakttagande av andra föreskrifter eller avtalsbestämmelser, och 
10% ofullständigt genomförande av den planerade åtgärden. Resten rör andra 
oegentligheter som exempelvis uteblivet eller oriktigt genomförande av åtgärden. Dessa 
oegentligheter hör ofta inte samman med faktiska transaktioner, men bör ändå inte ses 
som oviktiga eftersom de ofta döljer mer allvarliga problem. 
Vanliga stickprovskontroller som medlemsstaternas behöriga instanser utför, av 
dokument eller på platsen, utgör ett effektivt sätt att spåra och förebygga oegentligheter 
(85 % av de anmälda ärendena). 
2.4.2.3 Direkta utgifter 
Utredningar har inletts inom alla kommissionens politikområden där systemet med 
direkta utgifter används, inom kultur och audio visuella medier, energi, forskning, miljö, 
den inre marknaden, industri, turism, yttre samarbete med central- och östeuropeiska 
länder (Phare), de nya oberoende staterna i före detta Sovjetunionen (Tacis), 
medelhavsländerna (Med), latinamerikanska och asiatiska länder samt Europeiska 
utvecklingsfonden (EUF). I kampen mot bedrägerier har kommissionen inom vissa 
områden använt sådan information om den ekonomiska förvaltningen som revisionsrätten 
fått fram vid externrevision. 
De bedrägerier och oegentligheter som kunnat påvisas varierar (förskingring, tilldelning 
av kontrakt eller bidrag på tvivelaktiga eller subjektiva grunder, samfinansieringar som 
aldrig genomförts, uppenbar överfakturering, förehavanden där alla som deltar i 
handläggningen av program eller kontrakt medverkat). Inom de ovanstående 
politikområdena handlägger kommissionen ensam finansieringen och vid flera tillfallen 
har iakttagelserna lett till åtal och domstolsärenden. 
17 
2.5 Återvinning 
2.5.1 Traditionella egna medel 
Kommissionen har redan tidigare uttryckt oro över att återvinningen av traditionella egna 
medel är föga tillfredsställande. Situationen har inte blivit bättre under 1996. Först från 
och med år 1997 kommer en bättre ekonomisk uppföljning att bli möjlig genom att olika 
initiativ då får full effekt, till exempel ändringen av rådets förordning (EEG, Euratom) 
1552/89 och införandet av ett datasystem för vidarebefordran av meddelanden till 
kommissionen35. 
Trots att medlemsstaterna skall meddela avslöjade oegentligheter som överstiger 
10 000 ecu36 till kommissionen och, i enlighet med artikel 6 i ovannämnda förordning, 
upprätta särskilda räkenskaper över de belopp som återstår att återvinna, så kan 
kommissionen konstatera att det i så gott som alla medlemsstater förekommer stora och 
oförklarliga avvikelser mellan de belopp som meddelas i samband med oegentligheter 
och den årliga sammanställningen av fastställda anspråk37. 
För närvarande förfogar kommissionen därför inte över några fullständiga och pålitliga 
siffror för hur stora belopp som återvunnits under 1996 i samband med oegentligheter 
som anmälts av medlemsstaterna. Detta förhållande kommer att förbättras med 
genomförandet av de nya reglerna i rådets förordning (EEG, Euratom) nr 1552/89 i 
vilken stadgas om kvartalsrapporter avseende återvinningen. Kommissionens 
uppföljningar i form av stickprov av återvinningen av traditionella egna medel ger dock 
en anvisning om läget. Bedrägerier inom provgrupp B1994 (vilka alla var av större 
ekonomisk omfattning och berörde fiera medlemsstater) får anses representativa för de 
svårigheter som uppstår i återviimingssammanhang. De ärenden som fram till och med år 
1993 hade anmälts enligt "ömsesidig administrativ hjälp"38 omfattade totalt 124 miljoner 
ecu. Därav har 2,6 miljoner ecu (motsvarande 2 %) återbetalats till gemenskapens budget. 
Rättliga förfaranden pågår om 3,7 miljoner ecu (3 %) eftersom de betalningsskyldiga har 
bestridit betalningsanmodan. Fortfarande återstår 70,5 miljoner ecu (57 %) att återvinna. 
Vad gäller de återstående 38 procenten kan kommissionen inte uttala sig på grundval av 
den information som finns tillgänglig idag. 
2.5.2 Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket - garantisektionen 
Jämfört med tidigare år har återvinningen av belopp vid EUGFJ:s garantisektion 
förbättrats. På kommissionens begäran har medlemsstaterna på nytt granskat ekonomin i 
de ärenden som anmäldes före år 1993 och bedömt återvinningsmöjligheterna. Efter 
denna "upprensning" framkom att av de belopp som ursprungligen anmäldes hade 29 % 
antingen återvunnits, visat sig omöjliga att återvinna eller ålagts medlemsstaterna, medan 
549 miljoner ecu återstod att återvinna i 1 588 ärenden som ännu inte avslutats. I 400 
ärenden pågår rättsliga processer som tillsammans omfattar ett belopp på 264 miljoner 
ecu, det vill säga 34 % av det belopp som ursprungligen anmäldes (tabell 8). Vad gäller 
35 Se punkt 2.4.1.1, sid. 15. 
36 Artikel 6.4 i rådets förordning (EEG, Euratom) nr 1552/89. 
37 Artikel 7 i rådets förordning (EEG, Euratom) nr 1552/89. 
38 Rådets förordning (EEG) nr 1468/81. 
18 
de återstående 257 miljonerna ecu skall beslut fattas om de skall belasta gemenskapens 
eller medlemsstaternas budget. 
För att öka insynen i fråga om belopp som fortfarande återstår att återvinna på grund av 
oegentligheter undersöker kommissionen möjligheten att införa särskilda räkenskaper 
inom ramen för EUGFJ:s garantisektion i likhet med dem som förs över traditionella 
egna medel. Initiativet ligger i linje med principerna för avslutande av räkenskaper, 
särskilt vad gäller insyn i utbetalande organs konton. Kommissionens och 
revisionsrättens kontroller kommer härigenom att bli mer effektiva. 
2.5.3 Strukturåtgärder 
Återvinningen av utgifter för strukturåtgärder ser annorlunda ut. Enligt artikel 23 i rådets 
förordning (EEG) nr 4253/88 är medlemsstaterna nämligen skyldiga att återvinna belopp 
om oegentligheter förekommit, och enligt bestämmelserna i artikel 24 i samma 
förordning får medlemsstaterna omfördela dessa belopp till andra projekt som uppfyller 
villkoren i gemenskapens stödram (CCA) och där inga oegentligheter förekommit. En 
sådan omfördelning får dock bara göras om medlemsstaten har anmält oegentligheter 
enligt bestämmelserna i kommissionens förordning (EG) nr 1681/94. Vid utgången av år 
1996 hade 23 miljoner ecu återvunnits (se tabell 9) av totalt ursprungligen anmälda 
113 miljoner ecu. Rättsliga förfaranden pågick om över 13 miljoner ecu39. 
3. UTREDNINGAR 
Antalet oegentligheter som avslöjats av kommissionen avspeglar graden av aktiviteter på 
fältet. Detta är en följd av det utökade samarbetet mellan kommissionen och 
medlemsstaternas myndigheter. Det praktiska arbetet i kampen mot bedrägerierna, det 
viktigaste målet för bedrägeribekämpningen, intensifieras. Ett heltäckande och lojalt 
samarbete med ömsesidigt förtroende mellan de berörda myndigheterna i 
medlemsstaterna och kommissionens enheter för bedrägeribekämpning är av avgörande 
betydelse såväl i arbete med själva bedrägeriproblemet som för uppföljningen på det 
administrativa eller rättsliga planet. 
Kommissionens åtgärder har koncentrerats på de gränsöverskridande och organiserade 
grova bedrägerierna. I detta kapitels första avsnitt redogörs för några typiska exempel. 
Redan 1995 kunde kommissionen påvisa förekomsten av organiserade brottslighet inom 
gemenskapens olika politikområden40. Vid Europeiska rådets möte i Dublin i december 
1996 betonades den fasta avsikten att bekämpa den organiserade brottsligheten och 
behovet av ett samordnat och enhetligt tillvägagångssätt på unionsnivå41. Kommissionens 
insatser till skydd för gemenskapernas finansiella intressen har visat hur effektivt ett 
sådant samlat tillvägagångssätt är. 
- Informationen har anmälts av medlemsstaterna. 
4^ Se bedrttgcribekämpningsrapportcn lör 1995, sidorna 19-21 och sidan 45 och följande. 
* 1 detta sammanhang bör nämnas att man vid Europeiska rådets möte i Dublin i december 1996 beslutade att skapa en 
expertgrupp på hög nivå med uppdrag att utarbeta ett gemensamt handlingsprogram för kampen mot den organiserade 
brottsligheten. 
19 
Mindre än 5 % av det totala antalet upptäckta bedrägerier handläggs av kommissionen i 
nära samarbete med medlemsstaternas utredningsmyndigheter. Det motsvarar mer än 
hälften av beloppen i fråga, alla sektorer sammantaget (intäkter och utgifter). 
Kommissionens insatser har visat sig särskilt effektiva och värdefulla när det gäller 
traditionella egna medel. 
Det står numera helt klart att den organiserade brottsligheten är inblandad i systematiska 
bedrägerier med cigaretter, alkohol och jordbruks- och livsmedelsprodukter, områden där 
den organiserade brottsligheten härskar med hjälp av internationella nätverk som planerar 
och utför olagligheterna och sedan tvättar pengarna. 
Den organiserade ekonomiska brottsligheten är till största delen gränsöverskridande. Den 
använder sig ofta av transnationella transaktioner. Dess aktiviteter är väl dolda bakom 
traditionella handelsvägar och den rör sig i vanliga affärskretsar där den använder sig av 
hela kedjor av mer eller mindre fiktiva mellanhänder. Denna brottslighet angriper de mest 
känsliga sektorerna, det vill säga de som är svårast att kontrollera och där de potentiella 
vinsterna är mycket stora och riskerna relativt små. 
Att i praktiken angripa denna form av organiserad brottslighet kräver stora kunskaper. 
För att kunna bekämpa dessa företeelser på ett mer målinriktat sätt har därför UCLAF 
tillsammans med medlemsstaternas utredningsmyndigheter bildat arbetsgrupper eller 
"insatsstyrkor". Förutom arbetsgruppen för cigaretter som funnits sedan 199442 för att 
bekämpa organiserad cigarettsmuggling har i enlighet med kommissionens 
arbetsprogram två arbetsgrupper bildats för olivoljesektorn och alkoholsektorn. De 
senaste årens erfarenheter har visat att olivoljesektorn är särskilt känslig för bedrägerier 
av alla slag43, organiserade eller inte, oftast genom transnationella kriminella 
organisationer med hjälp av system med fakturor i många led och flera olika 
brevlådeföretag som mellanhänder, vilket dessutom innebär att man kan undandra sig 
skatt. Det har också visat sig i praktiken att de oftast transnationella ligor som sysslar 
med alkohol styrs av den organiserade brottsligheten. Det var alltså nödvändigt att skapa 
en särskild arbetsgrupp. 
I dessa gruppers arbete deltar såväl kommissionen som de enheter i medlemsstaterna som 
är direkt ansvariga inom respektive område. Arbetsgrupperna samlar de inhämtade 
uppgifterna (främst om den organiserade brottsligheten) på ett ställe för att de enheter i 
medlemsstaterna som arbetar praktiskt med dessa ärenden skall få tillgång till dem och på 
så sätt bättre samordna sina insatser. Man har också som mål att förbättra de metoder och 
medel för övervakning som används för att bekämpa den organiserade brottsligheten 
samt att förbättra samordningen mellan de utredningar som görs av en eller flera 
medlemsstater eller av kommissionen. Ett informationsutbyte inom denna ram förenklar 
arbetet med de utredningar som är i gång i allmänhet och uppmärksammar de nationella 
myndigheterna som är ansvariga för övervakningen på problemen i synnerhet. 
4^ Se även den årliga bedrägeribekämpningsrapporten lör 1995, punkt 1.14, s. 54. 
43 "Vanlig" smuggling, falska kvantitctsangivelscr, import med förfalskade T2L-intyg (som visar alt en vara har sitt ursprung 
inom gemenskapen), import av hasselnötsolja under olika beteckningar som senare blandas med olivolja (vilket gör att man 
genom den större volymen olivolja kan få mera exportstöd eller konsumtionsstöd), bedrägerier vid förädlingsarbele, 
exportstöd som fås genom oegentligheter (olja som aldrig lämnar gemenskapen eller som ätcrinförs, kärnoljor som exporteras 
som olivolja, utspädd olja), konsumtionsstöd (för fiktiv försäljning och fiktiva förpackningar, utspädd olja, oljor som redan fått 
denna form av stöd). 
20 
Bedrägerierna med just cigaretter och alkohol berör inte bara gemenskapens finansiella 
intressen. Genom att varorna undandras punktskatter och mervärdesskatt har de större 
inverkan på de nationella finansiella intressena. Det finns dessutom särskilda typer av 
bedrägerier som inriktar sig helt på mervärdesskattesystemet genom att man upprättar 
falska export- och importdeklarationer eller utnyttjar det gemensamma 
mervärdesskattesystemet. Man skapar luftföretag som försvinner så fort affären 
genomförts eller brevlådeföretag som bara existerar som en fiktiv adress och kan på så 
sätt köpa varor utan att betala moms och sedan sälja vidare med moms, utan att göra 
momsinbetalning till myndigheterna. 
I kapitlets andra avsnitt behandlas de organiserade bedrägerier som berör politiken lör 
handeln med länder utanför unionen. 
Unionen har ingått ett stort antal förmånsavtal med tredje länder rörande vissa produkter 
som uppfyller särskilda krav (bland annat vad gäller tillverkning och saluföring). Denna 
form av avtal eller överenskommelser blir lätt utsatta för bedrägerier. Det kan röra sig om 
att de bestämmelser som avgör om en produkt skall behandlas förmånligt inte följs eller 
att förmånsstatusen olagligt används även för varor som inte har sitt ursprung i ett sådant 
tredje land som är avtalspart. Erfarenheterna visar att exportörer och importörer kan vara 
inblandade, mer eller mindre aktivt, medvetet eller omedvetet, i transaktioner vars syfte 
är att undandra produkterna de vanliga avgifterna eller att på annat sätt kringgå 
handelspolitiska åtgärder. Myndigheterna i dessa länder kan också vara inblandade i 
oegentligheterna helt enkelt genom att inte fullgöra sina skyldigheter. Denna tendens 
bekräftades under 1996. 
I det tredje avsnittet beskrivs två exempel på nationella utredningar angående 
finansieringen av CAP (den gemensamma jordbrukspolitiken). I dessa båda fall är bara 
en medlemsstat inblandad, det rör sig om stora summor och ett sofistikerat 
tillvägagångssätt även om det inte är fråga om internationella kriminella nätverk. 
Förekomsten av den här formen av bedrägerier visar hur viktigt det är att förbättra 
effektiviteten och tillförlitligheten hos övervakningssystemen på den nationella nivån. 
Slutligen ägnas kapitlets två sista avsnitt åt strukturåtgärder och direkta utgifter. Dessa 
två områden motsvarar 50 % av gemenskapens budget. Det finns många olika risker för 
oegentligheter och bedrägeri inom dessa områden: risken för oegentligheter när det 
beslutas vilka projekt som skall få bidrag (otillbörligt gynnande av personliga eller 
politiska skäl, korruption, förskingring), vid offentlig upphandling, vid genomförandet 
eller tillhandahållandet av tjänsten (inklusive helt eller delvis utebliven prestation, 
särskilt beträffande tjänster), vid faktureringen eller vid andra ekonomiska transaktioner. 
På alla dessa områden kan det klart konstateras att utredningarna bara kan bli 
framgpngsrika och nå resultat om de nationella myndigheterna samarbetar fullt ut, 
inräknat de rättstillämpande myndigheterna som ensamma har befogenhet att åtala och 
döma bedragarna. När det gäller transnationella bedrägerier blir inrättandet av en 
kontaktgrupp bestående av straffrättsspecialister en viktig kugge i gemenskapens 
maskineri för kamp mot den grova organiserade brottsligheten. Den blir en del av 
21 
UCLAF och kommer att kunna bistå med råd och hjälp och i samarbete med de 
nationella domstolarna samordna utredningarna44. 
3.1 Transnationella och organiserade grova bedrägerier 
3.1.1. Internationell smuggling av cigaretter och alkohol 
Under 1996 bekräftades att smugglingen av cigaretter, vilka olagligen avsätts inom 
gemenskapen, kontrolleras av den organiserade brottsligheten. Under året har ca 800 
miljoner ecu45 undandragits tullar, mervärdesskatt och punktskatter (varav 200 miljoner 
till förfång för gemenskapens budget). Även om den största marknaden har utgjorts av 
vissa medlemsstater (Italien, Spanien, Tyskland) är företeelsen spridd över hela 
gemenskapen och drabbar inte bara finansiella intressen, även om medlemsstaterna får 
bära den största delen av den ekonomiska bördan, utan även Europeiska unionens 
trovärdighet. Den olagliga importen sköts av välorganiserade kriminella nätverk som 
transiterar enorma mängder cigaretter genom gemenskapens stora hamnar och som räknar 
med att verksamhetens omfattning skall göra att man undgår upptäckt. De gör antingen 
en falsk varudeklaration46 eller uppger falsk slutlig bestämmelseort utanför EU för 
varorna. 
Den information som kommissionen har till sitt förfogande visar att de kriminella 
organisationerna står bakom ett stort antal olagliga operationer med cigaretter. 
Cigaretterna kommer in i gemenskapen främst genom hamnarna i norra Europa (men 
även vid landgränserna mot länderna i Öst- och Centraleuropa och Schweiz) och slussas 
ut på den europeiska marknaden, i första hand i Sydeuropa. Dessa kriminella nätverk har 
en imponerande organisationsförmåga med möjlighet att på kort tid skaffa fram 
betydande medel och infrastruktur. Nätverken sträcker sig också in i flera länder både 
innanför och utanför gemenskapen. Ett typiskt drag hos dessa organisationer, vars interna 
struktur är mycket svår att få insikt i, är att de, för att genomföra sina transaktioner (och 
särskilt för penningtvätt av vinsterna från verksamheten), använder sig av ett stort antal 
företag med säte i framför allt Schweiz, Lichtenstein, på Cypern, i den karibiska övärlden 
eller på vissa europeiska territorier med särskild status. Organisationerna som är 
inblandade i bedrägerierna har ofta formellt sitt säte utanför gemenskapen, men har en 
rad partnerföretag och luftföretag inom unionen som utnyttjar ett nät av tull- och 
skattefria zoner. Zonerna spelar en mycket viktig roll för bedrägeriverksamheten, ibland 
helt enkelt genom att man lagrar varorna där i väntan på att tullen skall avsluta en 
kontrolloperation, men ibland också mera aktivt genom att man där till exempel byter, 
ändrar eller tar bort märkningen på förpackningar. 
Europaparlamentets undersökningskommission om förfarandet för 
gemenskapstransitering har betonat hur utomordentligt sofistikerade bedrägerierna är47. 
44 Se kapitel 1.1.3, sidan 8. 
45 
46 
47 Kommissionen kan varken bekräfta eller avförda den betydligt högre siffra som tobaksbranschen uppger. 
En utredning gällde försvunna containrar som skulle innehålla leksaker men som i själva verket var fulla med cigaretter. 
Se kapitel 5.3.1.2, sidan 40. 
22 
Sedan man börjat tillämpa systemet för förhandsinformation48 och sedan förbudet mot 
användning av samlade säkerheter som till 100 % täcker vägtransporter av vissa 
riskutsatta varor, däribland cigaretter, trädde i kraft den 1 februari 1996, har bedragarna 
börjat använda sig av andra sätt för att organisera smugglingen. Sedan dess har man, med 
utgångspunkt i tullfria zoner i hamnar i Benelux-länderna, systematiskt transporterat 
cigaretterna inom ramen för förfarandet för gemenskapstransitering. Cigaretterna lastas 
därefter i dessa hamnar på fartyg för export till Västafrika, men når aldrig den afrikanska 
kontinenten utan lastas om på internationellt vatten utanför den spanska och portugisiska 
kusten till särskilda snabbgående fartyg för att smugglas in och säljas i dessa 
medlemsstater. 
• För att motarbeta sådana metoder har kommissionen tillsammans med arbetsgruppen 
för cigaretter inlett en operation kallad "Operation Columbus" ,där alla länder som berörs 
av smugglingen medverkar. Under 1996 kunde man konstatera att ungefär 20 laster av 
smuggelcigaretter hade lastats inom Benelux med (falsk) destination Afrika. Fartygen 
innehöll mer än 220 000 lådor (över 2,2 miljarder cigaretter) avsedda för svarta 
marknaden i Spanien. Inkomstbortfallet uppskattas för 1996 till 175 miljoner ecu i 
uteblivna tullar, mervärdesskatt och punktskatter. Operation Columbus har fortsatt i nära 
samarbete med de berörda nationella myndigheterna49, och ledde i januari 1997 till att 
man för första gången kunde beslagta flera fartyg på öppet vatten. Ingripandet gjordes av 
de spanska myndigheterna i samarbete med franska och belgiska myndigheter. 
En annan utbredd metod bland cigarettsmugglarna med den italienska marknaden som 
mål hade före detta Jugoslavien som utgångspunkt. Organisationen som användes för 
cigarettsmugglingen med gemenskapen som mål hade utvecklats och var redan igång 
under perioden för de internationella sanktionerna. 
Kommissionen och de mest utsatta medlemsstaterna företog en undersökningsresa i före 
detta Jugoslavien för att kontrollera den slutliga bestämmelseorten för över 200 
cigarettsändningar. Lejonparten av cigaretterna hade avsänts från tullfria zoner i 
gemenskapen och Schweiz inom ramen för transiteringsförfarandet, med bestämmelseort 
Serbien och Montenegro. Efter att kontrollerna genomförts, i samarbete med de lokala 
myndigheterna, kunde det fastställas att ungefär 335 000 lådor (alltså över 3,3 miljarder 
cigaretter) hade återinförts till gemenskapen genom smuggling inom mindre än sex 
månader, vilket innebar ett skattebortfall på ungefär 330 miljoner ecu i form av uteblivna 
tullar, punktskatter och mervärdesskatt. 
De uppgifter som insamlats visar att cigaretterna avsändes från eller via gemenskapen 
under tullens uppsikt till ett tredje land. Den enda avsikten med detta var att cigaretterna, 
från detta tredje land, skulle återinföras i gemenskapen för att smugglas ut på den inre 
marknaden. 
• Kommissionen har vid flera tillfällen informerats av medlemsstaterna om att 
spritsmugglingen ökar. Smugglingen sker genom fiktiv export av ren sprit eller 
spritdrycker med länderna i Öst- och Centraleuropa som (uppgiven) bestämmelseort eller 
genom falsk varudeklaration vid import till gemenskapen, och berör de flesta 
48 Se kapitel 2.4.1.1, sidan 15. 
4 Särskilt med spanska SVA (Servicio de Vigilancia Aduanera, tullövervakningstjänstcn) och franska DNKI) (l)ireclion 
Natrionle des Enquêtes Douanières, (iillutrcdningsmyndighctcn). 
23 
medlemsstaterna och flera av gemenskapens grannländer. Verksamheten drabbar både 
gemenskapens och medlemsstaternas ekonomi i avsevärd utsträckning, främst i form av 
uteblivna nationella punktskatter: en lastbil med sprit motsvarar 500 000 ecu i punktskatt. 
3.1.2. Bedrägerier med mervärdesskatt 
• I ett fall som berörde flera medlemsstater (Danmark, Belgien, Frankrike, Tyskland, 
Italien, Nederländerna, Förenade kungariket, Portugal och Spanien) inköptes 
datorkomponenter, inom gemenskapens mervärdesskattesystem, av ett visst företag med 
nära anknytning till ett annat, i en annan medlemsstat etablerat företag. Varorna 
levererades och betalades med mervärdesskatten avdragen. Köparen deklarerade inte 
köpet i sitt land och betalade sålunda inte den mervärdesskatt han enligt reglerna skulle 
har gjort. Denne köpare levererade i sin tur varorna till ett annat företag i samma 
medlemsstat, tog betalt inklusive mervärdesskatt, inkasserade mervärdesskatten och 
försvann, trots att det enligt reglerna är den slutliga köparen som har rätt att få tillbaka 
den mervärdesskatt som betalats. Denna kedja av köp faller under 
mervärdesskattesystemet, men resultatet av bedrägeriet blir att de nationella 
skattemyndigheterna inte far någonting. För en enda medlemsstat har beloppet som 
undandras mervärdesskatt uppskattats till mellan 100 och 150 miljoner ecu (varav en del 
rör gemenskapsbudgeten i form av inkomster från mervärdesskatten). 
• Ett annat fall gäller import av silver till gemenskapen från Schweiz med flera 
vidareleveranser med falska exportdeklarationer inom gemenskapen. Detta bedrägeri fick 
samma resultat: raden av fiktiva köp och försäljningar genom brevlådeföretag (vilka 
snabbt gick upp i rök) som fakturerade och tog betalt ledde till att mervärdesskatten inte 
betalades in till de nationella myndigheterna. Samarbetet mellan kommissionen och 
medlemsstaterna (Förenade kungariket, Italien, Tyskland, Frankrike, Irland, Spanien, 
Österrike, Belgien och Nederländerna) ledde till slut till att en del leveranser kunde 
beslagtas och att en av de inblandade dömdes till fängelse. Mervärdesskatten i det här 
fallet rörde sig om ca 60 miljoner ecu. 
3.1.3. Export av olivolja 
En ökande olivoljeexport till olika länder (USA, Kanada, Sydafrika med flera) märktes i 
slutet av 1995. Efter noggranna undersökningar och kontroller upptäcktes det att 
containrarna skickats till Grekland via Belgien och Förenade kungariket. I samarbete med 
de grekiska avsändarna hade de belgiska och engelska handelsmännen inkasserat 
exportstöd. I själva verket hade man för att komma igenom kontrollen bara ställt några 
rader av lådor med olivolja vid containerns öppning, medan resten av lådorna innehöll 
olika fröoljor som inte berättigar till exportstöd. 
I Förenade kungariket upptäcktes ett bedrägeri i form av avsändande av ett trettiotal 
containrar, vilket innebar ekonomiska följder på 400 000 ecu. Undersökningarna i 
Belgien har hittills visat detta bedrägliga beteende i samband med ett tjugotal containrar 
med bestämmelseort USA och Ryssland, och en skada på ungefar 180 000 ecu. Både i 
Belgien och Förenade kungariket är rättsliga förfaranden igång och utredningarna 
fortsätter för att avslöja detta brottssyndikat som opererar i flera medlemsstater tor att 
lura till sig exportstöd. 
Denna form av transnationella och organiserade bedrägerier visar återigen behovet av att man vid 
import/exportaffärer regelbundet gör noggranna målinriktade kontroller. Utöver att bara kontrollera 
24 
varornas vikt och antal måste man ta prover direkt i containern och om nödvändigt göra särskilda 
laboratorieanalyser, bland annat för att avgöra varans densitet. 
3.1.4. Oxkött för export till Bulgarien som bytts ut mot slaktbiprodukter 
De belgiska tullmyndigheternas pågående undersökningar om otillåten användning av 
hormoner har avslöjat att samma kriminella organisation ligger bakom en 
import/exportkarusell med nötkött (under transiteringen byts varor av hög kvalitet ut mot 
sämre eller till och med oätliga varor). Oxköttet och de ätliga slaktbiprodukterna kom 
från icke godkända anläggningar i USA, Kanada, Australien och Kina. När varorna 
kommit in i gemenskapen50 lagrades de i tullupplag i väntan på export till Bulgarien 
inom ramen för TIR-bestämmelserna51 eller med skydd av TI-dokument 
(gemenskapstransitering). 
I själva verket hade den bulgariske köparen, sändningens slutmottagare, beställt 
slaktbiprodukter av låg kvalitet och inte alls varor av "god kvalitet" (kött och ätliga 
slaktbiprodukter). Köttet och slaktbiprodukterna från USA, Kanada och Australien hade, 
efter att olagligen ha förts in i gemenskapen, ersatts av slaktbiprodukter av betydligt 
sämre kvalitet och olagligen sålts på den inre marknaden utan att tull betalats. En belgisk 
domstol har inlett en korruptionsutredning mot en tulltjänsteman som misstänks ha 
underlättat smugglingen. 
I maj 1996 genomförde UCLAF en undersökningsresa i Bulgarien för att fastställa vilken 
sorts varor som importdeklarerats hos tullen i Sofia. Det var också nödvändigt att fråga ut 
de ansvariga på de bulgariska företagen, de enda som kunde ge några uppgifter om 
antalet inblandade och den ekonomiska omfattningen. Insatsens goda resultat delgavs de 
belgiska myndigheterna som kunde fortsätta utredningen om de närmare 
omständigheterna kring hur varorna bytts ut. 
Det upptäcktes dessutom att nötköttet av god kvalitet, som fått status som 
gemenskapsprodukt, såldes till ett franskt företag som exportdeklarerade det och fick 
exportbidrag (bestämmelseland utanför gemenskapen var Ryssland). Köttet byttes i sin 
tur ut, och exportbidraget blev felaktigt utbetalt. Belgisk domstol fortsätter utredningarna. 
Tillvägagångssättet får två olika följder. Den första, av ekonomisk natur, är att importavgifter måste 
krävas in (över en miljon ecu) och exportbidraget återkrävas. Den andrarör hälsoaspekter eftersom 
slaktbiprodukter från exportanläggningar i icke godkända tredje länder oftast innehåller hormoner som 
inte är tillåtna i Europa. 
3.1.5. Kött som undandragits förfarandet för gemenskapstransitering 
Ett organiserat kriminellt nätverk har kringgått flera tullbestämmelser för att få stora 
fördelar. 
• Efter ett meddelande från revisionsrätten informerades kommissionen om att tagelkött 
från Kina, Brasilien och Thailand togs in till Tyskland inom ramen för förfarandet för 
gemenskapstransitering. Transiteringsdokumenten (TI) angav Marocko och Spanien som 
50 Kommissionen gör kontroller på plats och godkänner anläggningar i tredje land för köttexport till gemenskapen. Varje 
sändning av kött till gemenskapen måste åtföljas av ett halsointyg som anger den slutlige mottagaren. 
5 ' Internationellt vägtransportsystem enligt TIR-konventionen från 1975. 
25 
slutlig bestämmelseort och Irun och Las Palmas (Kanarieöarna) som bestämmelsekontor. 
I själva verket hade större delen av sändningarna undandragits transiteringsförfarande i 
Tyskland och varorna levererats till tyska köpare. Tulldokumenten hade fått falska 
verifikationer genom förfalskade stämplar från tullkontoren i lrun och Las Palmas. En del 
av varorna hade sålts till spanska företag. Efter Tysklands begäran om ömsesidigt bistånd 
från Nederländerna kunde de nederländska tullmyndigheterna konstatera att 18 
sändningar med fågelkött hade undandragits transiteringsförfarandet i Nederländerna 
med samma metod: falska stämplar från Algeciras, Irun och Las Palmas. Fägelköttel 
hamnade olagligen på marknaden i Tyskland, Nederländerna och Spanien. Den totala 
ekonomiska skadan av bedrägeriet uppskattas till 6 miljoner ecu. 
Detta sofistikerade internationella bedrägeri var organiserat av kriminella nätverk genom 
företag med säte i Andorra, Schweiz och Gibraltar. 
• Ett annat fall rör både oxkött från gemenskapen som exportdeklarerats som 
skeppsproviant52 och oxkött från tredje land som tullagrats i gemenskapen (och 
därigenom inte är tullpliktigt) som också var avsett som skeppsproviant. Utredningen 
visar att köttet, som kom från företag baserade i Förenade kungariket, Danmark och 
Tyskland, hade köpts av ett spanskt företag för att, uppgavs det, genom en mellanhand i 
Nederländerna säljas till skeppshandlare för användning som proviant. De åtföljande 
transiteringsdokumenten, som ger varorna rätt att cirkulera, hade verifierats med hjälp av 
falska tullstämplar från Spanien. Köttet såldes med all säkerhet på den inhemska 
marknaden. Den ekonomiska skadan av de olagliga operationer som konstaterats kan 
uppskattas till över en miljon ecu i form av uteblivna egna medel (förfarandet för 
gemenskapstransitering tillämpat på varor med ursprung och bestämmelseort i tredje 
land). Medlemsstaterna innehar nära fem miljoner ecu i form av ställda säkerheter för 
kött från gemenskapen som stöduppköpts. Pengarna måste återvinnas hos de operatörer 
som är ansvariga för bedrägeriet. 
3.1.6. Fiktiv vinexport till tredje land53 
Utredningen av en maffiaorganisation som specialiserat sig på bedrägerier vid export av 
vin till de östeuropeiska länderna fortsatte under 1996 i nära samarbete med den 
italienska finanspolisen, Guardia di Finanza, och ledde till att organisationen avslöjades. 
Under en undersökningsresa i Rumänien kunde det konstateras att två fartyg lastade med 
italienskt vin som exporterades över Rumänien lastats av och smugglats in i den 
rumänska hamnen Konstanta. I gengäld hade falska dokument som visade att varorna 
konsumerats i Rumänien visats upp för den italienska myndighet som ansvarar för 
utbetalningen av exportbidrag. Rättsliga förfaranden har inletts för att ställa de 
exporterande företagen till svars och tvinga dem att återbetala det utbetalda beloppet (ca 
en miljon ecu). 
Vid en undersökningsresa till Slovenien kunde det konstateras att ca 1,2 miljoner ecu 
felaktigt betalats ut till ett italienskt företag. Vinet hade tillfälligt importerats till 
Slovenien inom ramen för ett system som tillåter att en vara införs tullfritt i landet med 
52 Detta kött från gemenskapen var föremål för stöduppköp och såldes till lägre pris för export (eller som vid detta tillfälle, som 
skeppsproviant, vilket jämställs med export). 
53 Se den årliga bedrägeribekämpningsrapporten för 1995, sidan 52 (punkt 1.11). 
26 
det uttryckliga villkoret att varan förs ut igen inom ett år. Vinet fördes ut igen till ett 
annat tredje land enligt villkoret. Förfalskade dokument visades upp i Italien för att få 
exportbidrag. Rätten till exportbidrag gäller dock endast under förutsättningen att varan 
används i bestämmelselandet, som i det här fallet var Slovenien. 
En direktör för ett av företagen har häktats. Åklagarmyndigheten utreder 
urkundsförfalskningen och bedrägeriet avseende gemenskapsbudgeten, och har meddelat 
UCLAF att ytterligare en häktningsorder har utfärdats mot en annan direktör för ett av 
exportföretagen. 
3.2 Grova bedrägerier på det handelspolitiska området (industri-, fiske- och 
textilprodukter) 
3.2.1. Industriprodukter: satellitmottagare från Filippinerna 
Efter att tyska myndigheter kommit med uppgifter om att det vid import av 
satellitmottagare från Filippinerna kunde förekomma falska deklarationer som uppgav att 
varorna hade ett sådant ursprung att de var berättigade till förmånsbehandling, 
uppmanades medlemsstaterna att undersöka detta. Vid de första kontrollerna visade det 
sig att importkvantiteterna stadigt ökade och att vissa av komponenterna i mottagarna, i 
motsats till vad operatörerna uppgav, möjligen inte var tillverkade på Filippinerna, vilket 
är ett krav för förmånsbehandling. Undersökningar på plats visade att mer än 460 000 
satellitmottagare till ett marknadsvärde av uppskattningsvis 28 miljoner ecu hade 
exporterats till olika medlemsstater inom ramen för APS (Allmänna preferenssystemet) 
utan att uppfylla villkoren. Tre miljoner ecu i form av obetald tull kan inkrävas från 
importörerna. Det visade sig också att åtminstone vissa av importörerna redan före 
importen visste att varorna inte uppfyllde villkoren för förmånsbehandling. Dessutom har 
det konstaterats att de filippinska myndigheterna inte uppfyllt sin samarbetsskyldighet 
enligt bestämmelserna om administrativt samarbete vilket både före och under 
undersökningarna på plats hindrat att den olagliga verksamheten stoppats. 
Ett antal bedrägerier som begåtts med syftet att undgå tull eller antidumping-avgifter genom felaktigt 
utfärdade ursprungsintyg som medför förmånsbehandling (blankett A) har inte kunnat lösas under 1996. 
Detta beror på att vissa exporterande tredje länder vägrat ta emot de delegationer som sänts ut för att 
göra undersökningar på plats enligt bestämmelserna om administrativt samarbete. Det bör påpekas att 
kommissionen inom ramen för APS förfogar över ett skarpt motvapen som kan användas om 
förmånstagarländer visa bristande samarbetsvilja. Kommissionen kan inleda en utredning för att helt eller 
delvis dra in förmånsbehandlingen för länder som inte uppfyller sina åligganden rörande administrativt 
samarbete. En sådan undersökning kan dock inledas endast på grundval av klagomål från en medlemsstat 
eller tredje man. 
3.2.2. Fiskeprodukter 
• Tonfiskkonserver importerade från Costa Rica 
Kommissionens analys av tonfiskindustrin i Centralamerika avslöjade det 
motsägelsefulla förhållandet att den lokala fiskeflottans kapacitet minskade medan 
gemenskapsimporten av tonfiskkonserver från Costa Rica ökade. Efter överenskommelse 
med landets myndigheter enligt bestämmelserna om administrativt samarbete reste en 
delegation, bestående av representanter för UCLAF och de berörda medlemsstaterna 
(Italien och Portugal), till Costa Rica för att på plats undersöka varornas ursprung. 
Undersökningen gällde över 10 000 ton varor till ett marknadsvärde av 28 miljoner ecu. 
Man är nu i färd med att från gemenskapsimportörerna återkräva de undanhållna tullarna 
27 
om 7 miljoner ecu. De lokala myndigheterna har samarbetat på det sätt som krävts för att 
aktionen skulle lyckas. Misstankarna riktades främst mot nationaliteten på de fartyg som 
användes vid produktionen av tonfiskkonserverna. Det konstaterades snabbt att Costa 
Ricas fiskeflotta inte hade den nödvändiga kapaciteten. 
Undersökningarna visade att den tonfisk som skeppades in i Costa Rica till största delen 
hade fiskats av fartyg från andra länder. Fångsterna användes för produktion av de 
tonfiskkonserver som undersökningen gällde och är därmed inte berättigade till 
förmånsbehandling. Hundratals exemplar av certifikatet/blanketten A som utställts av de 
lokala myndigheterna hade använts i gemenskapen (i Italien, Portugal och Spanien) för 
att varorna skulle kunna importeras tullfritt. Costa Rica har medgivit att de var ogiltiga. 
• Tonfiskkonserver importerade från Turkiet 
Ett bilateralt avtal mellan Europeiska Unionen och Turkiet gör det möjligt att importera 
turkiska tonfiskkonserver till gemenskapen tullfritt med det uttryckliga villkoret att 
varorna uppfyller vissa krav, bland annat vad gäller ursprunget för den fisk som används 
vid tillverkningen. En delegation med representanter från kommissionen och 
medlemsstaterna (representanter för tullmyndigheterna i Nederländerna, Tyskland, Italien 
och Förenade kungariket) reste i juni 1996 till Turkiet för att inom ramen för det 
administrativa samarbetet undersöka äktheten hos flera hundra ursprungsintyg som 
medför förmånsbehandling, vilka utfärdats av turkiska myndigheter vid export av 
tonfiskkonserver. Undersökningen visade att den turkiska fiskeflottans fångster av tonfisk 
var obetydliga och att de tonfiskarter som i stora mängder importerades till Turkiet var 
avsedda för konservproduktion. 
Med denna undersökning som grund kunde delegationen fastställa att de konserver som 
exporterades till gemenskapen till största delen bestod av tonfisk som inte hade turkiskt 
ursprung. Ibland blandades mycket små mängder turkisk tonfisk i innan den fördiga 
produkten exporterades. Genom att uppge felaktiga uppgifter om råvarans ursprung 
(Turkiet eller gemenskapen) fick exportörerna de turkiska myndigheterna att utlärda 
intyget ATR 1, vilket medger tullfri import till gemenskapen. Delegationen konstaterade 
också att flera importörer kände till att konserverna inte uppfyllde kraven för tullfrihet. I 
vissa fall hade importörerna tagit aktiv del i bedrägeriet genom att själva leverera tonfisk 
med annat ursprung till de turkiska konservfabrikerna. Kvantiteten uppskattas till 23 000 
ton. Ca 18 miljoner ecu i tullavgifter kommer att krävas av importörerna i Belgien, 
Tyskland, Italien, Nederländerna och Förenade kungariket, de länder där varorna spritts. 
3.2.3. Textilprodukter 
• Textilier från Kambodja 
I mars 1996 kunde en delegation från gemenskapen inom ramen för det administrativa 
samarbetet tillsammans med de kambodjanska myndigheterna avslöja runt l 500 falska 
ursprungsintyg som medför förmånsbehandling (formulär A). Intygen gällde över 23 
miljoner klädesplagg som under perioden 1992-1996 importerats till gemenskapen med 
nedsatt tull. Därutöver hade ytterligare 1 700 ursprungsintyg (formulär A) avseende över 
16 miljoner plagg felaktigt utfärdats av de kambodjanska myndigheterna för textilvaror 
som inte uppfyllde villkoren i APS (Allmänna preferenssystemet) eftersom tråd och tyg 
inte hade sitt ursprung i landet. Materialet hade importerats till Kambodja från andra 
asiatiska länder. Tullarna i det här fallet rör sig om ca 15 miljoner ecu. 
28 
• Textilier från Bangladesh 
En delegation (kommissionen/sju medlemsländer) företog en undersökningsresa till 
Bangladesh inom ramen för det administrativa samarbetet under november och december 
1996 på grund av problem beträffande den lokala förvaltningens tillämpning av APS. Det 
var inte första gången problem uppstått. Vid detta tillfälle hade flera hundra misstänkta 
intyg (formulär A) som åtföljde textilier som importerats till gemenskapen klassats som 
falska av myndigheterna i Bangladesh. 
Vidare kontrollerades ungefär 14 000 intyg som samlats in av de berörda 
medlemsstaterna beträffande äkthet och om de utfärdats i enlighet med bestämmelserna i 
APS. De undersökningar som utfördes tillsammans med behöriga lokala myndigheter, 
kom fram till att oklarheterna och problemen kring äktheten hos de textilintyg som 
utfärdas av myndigheterna i Bangladesh har minimerats. Av de undersökningar som 
utförts hos ett sextiotal textilfabrikanter i Bangladesh har redan kunnat konstateras att 
större delen av dessa intyg har utfärdats av förvaltningen på grund av felaktiga uppgifter 
från exportörerna. Det har visat sig att produkterna inte har sitt ursprung i Bangladesh, 
sådant detta bestäms enligt reglerna för APS. 
Myndigheterna i Bangladesh har tillstått att delegationens slutsatser är riktiga, men gör 
sig ingen brådska att vidta erforderliga åtgärder. Det gäller nära 60 miljoner ecu egna 
medel, och denna siffra kan stiga till 100 miljoner. Bangladesh har precis som vissa 
andra, mindre utvecklade länder (Laos, Kambodja, Nepal och Maldiverna) ansökt om 
undantag från tillämpningen av ursprungsregeln i APS. 
Utredningarna om bedrägerier och oegentligheter kan vara mycket omfattande och komplicerade. 
Dessutom är ofta den information och de dokument som krävs för en noggrann utredning geograjiskt 
spridda och befinner sig på avlägset belägna platser utanför gemenskapen. 
Vissa tredje länders och deras exportörers tillämpning av ordningarna för förmånsbehandling är inte helt 
problemfria. Varje år organiseras därför ett allt större antal delegationer inom ramen för det 
administrativa samarbetet, och 1996 var inget undantag. Undersökningarna rörde i huvudsak länderna i 
Sydostasien. De flesta fall av bristande iakttagande av ursprungsreglerna gäller de minst utvecklade 
länderna som har mycket svårt att följa dessa regler och följaktligen i praktiken inte kommer i åtnjutande 
avfördelarna med APS. Detta är orsaken till dessa länders ansökningar om undantag. 
3.3 Bedrägerier på jordbruksområdet i medlemsstaterna 
3.3.1. Olivolja : Bedrägerier med konsumtionsstödet 
Den grekiska tullmyndighetens enhet för kontroll av ekonomisk brottslighet upptäckte 
vid en utredning att ett företag som tillverkade femliters metallbehållare avsedda som 
förpackningar för olivoljeindustrin hade utfärdat ett stort antal falska fakturor åt sina 
kunder. Som betalning fick företaget ett belopp motsvarande 10% av fakturabeloppet 
och hela mervärdesskatten. På detta sätt hade under perioden 1992-1994 falska fakturor 
för 10,5 miljoner behållare utfärdats åt 26 förpackningsföretag inom olivoljeindustrin. 
För att få konsumtionsstöd krävs att man kan visa inköpsfakturorna för olivoljan och 
förpackningen. De inblandade företagen har på detta sätt fått ut sammanlagt ca 
21 miljoner ecu för olivolja som aldrig förpackats. Rättsliga förfaranden har inletts. 
29 
3.3.2. Förskottering av exportbidrag för grovmalet mjöl av durumvete i Spanien 
I Spanien genomfördes en kontroll av de företag som under 1995 hade fått 
förskottsutbetalningar på exportbidragen för grovmalet mjöl av durumvete. Man 
upptäckte då oegentligheter beträffande den uppgivna kvantiteten mjöl54. Dessa 
oegentligheter saknade emellertid inte föregångare. Bokföringen hos alla spanska företag 
som fått förskottsutbetalning av denna typ under 1993 och 1994 kontrollerades och gav 
liknande resultat. Senare utredning visar att en och samma spanska företagsgrupp 
mottagit ca 26,5 miljoner ecu i felaktigt utbetalt stöd. 
Bedrägeriet gick ut på man för att få förskottsutbetalningen uppgav att man hade mycket 
större lager av råvara för förädling till grovmalet mjöl för slutlig export (och som då ger 
rätt till exportbidrag) än man i själva verket hade. Det har inte gått att flera år efteråt göra 
någon kontroll av själva varorna, utan man har fått utgå ifrån dokumenten om inköp, 
transport, lagring och förädling för att kunna avslöja bedrägeriet. I vissa fall har 
mjölleverantörernas uppgifter till tullen om lager inte föregåtts av något inköp, i andra 
fall har deklarationerna, som godtagits av de utbetalande spanska myndigheterna, varit 
notoriskt bristfälliga beträffande information om var lagret finns. Tillvägagångssättet 
med de falska deklarationerna gjorde det möjligt för den spanska företagsgruppen att fa 
stöd i förskott för inköpen av råvaran som efter bearbetning användes för export. 
3.4 Bedrägerier på strukturpolitikens område 
3.4.1. Europeiska socjalftmdeq (ESF) 
• Yrkesutbildningsåtgärder i Spanien: Utgifter utan täckning i verkligheten 
Under 1996 gjordes kommissionen uppmärksam på påstådda bedrägerier med INEM:s55 
yrkesutbildningsåtgärder, medfinansierade av ESF. 
De kontroller som de nationella myndigheterna56 gjorde på kommissionens uppmaning 
avslöjade flera oegentligheter, bland annat åtgärder som inte genomfördes helt och hållet, 
omotiverade eller fiktiva utgifter, överfinansiering och ofullständig eller felaktig 
redovisning. Flera processer om återbetalning har påbörjats och åklagarmyndigheten har 
inlett en förundersökning beträffande ett fall av bedrägeri som avslöjats i Madrid. För att 
kunna avgöra hur utbrett fusket är, har kommissionen begärt ytterligare kontroller från 
myndigheterna i andra spanska regioner. 
• Yrkesutbildningsåtgärder i Italien: Bulvanföretag » 
En förundersökning i Italien om yrkesutbildningsåtgärder som medfinansierats av ESF 
under åren 1990-1993 har lett till att två regionala tjänstemän häktats, misstänkta för att 
olagligen krävt eller försökt kräva in avgifter utan underlag. 
Utredningen har visat att de två tjänstemännen i hemlighet tagit emot pengar som 
betalning för sin samarbetsvilja. Enligt utredningen rörde det sig om för ändamålet 
54 Se den årliga bedrttgeribekaïnpningsrapporten tor 1995, sidan 64 (punkt 3.6). 
• • "Institute Nacional de Bmpleo" (Nationella arbetsmarknadsinstitutet). 
56 Kommissionen tär del av de nationella undersökningsrapporterna i enlighet med artikel 23.1 i rådets förordning 4253/88. 
30 
startade konsultföretag med nära anknytning till en av de regionala tjänstemännen. De 
som var intresserade av att genomföra sina projekt var mer eller mindre tvingade att 
vända sig till företagen för att få sin budget upprättad. Om de inte gjorde det fick de 
besvär senare vid de kontroller som utfördes av den andre regionala tjänstemannen. Detta 
ökade regionens kostnader eftersom de belopp som betalades till de båda tjänstemännen i 
praktiken togs upp som kostnader i de fakturor konsultföretagen utfärdade för tjänster 
utförda åt projektanordnarna. 
Kommissionen har vidtagit erforderliga åtgärder för att skydda sina ekonomiska intressen, det vill säga 
ställt in utbetalningarna till regionen ifråga. 
• Utbildningsåtgärder i Förenade kungariket: Fiktiva utgifter 
Vid en årlig revision hos en utbildningsanordnare i London upptäcktes det att den 
begärda finansieringen uppgick till ett mycket högre belopp än vad som motiverades av 
de utgifter som redovisades av revisorerna i bokslutet. Skillnaden, motsvarande 
1,3 miljoner ecu (belopp som rör ESF: cirka 570 000 ecu) för åren 1989-1994, berodde 
på fiktiva utgifter. På grund av omfattningen av dessa finansieringsåtgärder undersöktes 
varje begäran om finansiering från perioden. Det visade sig att huvuddelen av de utgifter 
för vilka finansiering begärts saknade trovärdig dokumentation och därmed rätt till stöd. 
Kommissionen utreder tillsammans med Förenade Kungariket57 fallets ekonomiska 
konsekvenser. 
3.4.2. Europeiska regionala utvecklingsfonden ŒRUFVForskingring (programmet 
Renaval-FranceV8 
Finansieringen av stödprogrammet för omställning av områden med varvsindustri i 
regionen Provence-Alpes-Côte d'Azur berördes redan 1995 av avslöjandena om 
korruption. Under 1996 företogs ytterligare utredningar av vissa politikers inblandning. 
Kontroller på plats av myndigheternas dokumentation av åtgärderna inom programmet 
visade en allmän underlåtenhet att följa reglerna för offentlig upphandling, antingen på 
grund av okunskap (avseende finansiering med offentliga medel sammanlagt uppgående 
till 4,1 miljoner ecu), av oaktsamhet eller uppsåtligen (avseende projektfinansiering som 
uppgick till över 14 miljoner ecu). Resultatet har gjort att kommissionens enheter 
noggrant följer de administrativa och rättsliga förfaranden som pågår, för att med 
utgångspunkt i den slutliga utvärderingen av programmets genomförande och med 
hänsyn tagen till de extrakostnader som uppstått kunna avgöra vilka rättsliga och 
ekonomiska åtgärder som skall vidtas. 
3.4.3. Fiskeripolitik 
Genom beslut den 13.7.1992 och 5.7.1993 avsatte kommissionen 5,9 miljoner ecu till tre 
projekt där en fransk redare med fiskeflotta skulle skapa nya företag (gemensamma 
57 Inom ramen för rådets förordning (EEG) nr 4253/88 (artikel 24). 
5" Se den ärliga bedrägeribekämpningsrapporten för 1995, sidan 68 (punkt 4.2.1). 
31 
företag59) tillsammans med partner i ett tredje land med vilket kommissionen har goda 
förbindelser. Företagets produkter var i första hand avsedda för gemenskapsmarknaden. 
Efter att de gemensamma företagen skapats under 1993 och 1994 gjordes en 
förskottsutbetalning motsvarande 80 % av gemenskapsfinansieringen (alltså nära 4,8 
miljoner ecu) som beviljats som tillskott till det nationella stödet på nästan 1,2 miljoner 
ecu, vilket betalats ut i förskott i sin helhet. Efter att en verksamhetsrapport lämnats in 
gjordes en begäran om att resten av gemenskapsstödet skulle betalas ut. En kontroll 
utfördes då hos redaren av hur man använt den del av stödet som redan betalats ut. Det 
kunde konstateras att tre av de fem fiskefartyg som skulle användas utanför 
gemenskapens fiskevatten på flerårsbasis och vars fångster var ämnade för 
gemenskapsmarknaden, hade sålts under 1996, ett av dem ens innan det hunnit lämna 
fransk hamn. Detta avslöjande kommer att leda till åtgärder för återbetalning av stödet. 
Kommissionen startade en första process i december 1996 angående ett företag som äger 
två av fartygen; processen gäller 2,6 miljoner ecu. 
3.5 Bedrägerier på området direkta utgifter 
3.5.1. Forskning 
• Vattenkraft på Irland: Falska verifikationer 
Ett första avtal om ett forskningsprogram om vattenkraft slöts mellan kommissionen och 
ett irländskt företag i maj 1991. Avtalet har följts av två andra och det totala beloppet 
uppgår till 9,2 miljoner ecu, varav 3,9 miljoner ecu från gemenskapen. Kontroller på 
plats utfördes av kommissionen i maj och juni 1996 på företagets huvudkontor i Dublin 
och hos en underleverantör i Sverige, och visade att företaget hade begärt ett för högt 
stödbelopp med hjälp av förfalskade verifikationer. 
Omständigheterna i fallet är allvarliga: företaget saknar kompetens och erfarenhet när det 
gäller vetenskaplig forskning, den ursprungliga projektansökningen grundade sig på ett 
annat företags bokslut, den nationella lagstiftningen har inte följts och bokföringen 
innehöll oegentligheter. Kommissionen har därför överlämnat ärendet till irländsk 
domstol. 
• Projektet "Förnybara energikällor" i Tyskland: Förskingring av stöd 
Under 1995 inledde kommissionen undersökningar kring forskningsprogrammen Joule I 
och II samt Apas-Rena60. En av kontrollerna som gjordes i Tyskland visade att ett tyskt 
företag var inblandat i en rad avtal om forskningsprojekt och hade därigenom fått stora 
belopp från kommissionen. Företaget hade sedan gått i konkurs och inte kunnat fullfölja 
sina åtaganden enligt avtalen. 
Följande oegentligheter upptäcktes: felaktiga uppgifter om kostnader genom för högt 
satta lönekostnader och kostnader för externa tjänster som aldrig utförts, utbetalningar 
från kommissionen baserade på felaktiga uppgifter om kostnader eller mottagna förskott 
som använts till betalning av skulder som inte hade någon koppling till 
5 Artikel 21 i rådets förordning (EEG) nr 4028/86 om gemenskapsåtgärder för strukturförbättring och -anpassning inom omrädel 
för fiske och vattenkultur (EOT nr L 376, 31.12.1986) och kommissionens förordning (EEG) nr 1955/88 om tillämpningen av 
den förra vad beträffar samarbctsåtgärdcr inom ramen för tillfälliga företagssammanslutningar (EGT nr L 171, 4.7.1988). 
60 Se den årliga bedrägeribekämpningsrapporten för 1995, sidan 69 (punkt 5.1.2). 
32 
forskningsprojektet, och förskott som man mottagit i egenskap av projektsamordnare, 
men som aldrig vidarebetalats till övriga projektdeltagare. Myndigheterna i Tyskland 
hade under tiden inlett en brottsutredning om de ansvariga i företaget som misstänktes för 
gäldenärsbrott och förskingring av stöd. Begäran har gjorts om återbetalning av vad som 
utbetalats till företaget, dvs. ca 2,1 miljoner ecu. Eftersom företaget knappast har några 
tillgångar är det osäkert om hela summan kan återfås, men det pågående straffrättsliga 
förfarandet bör leda till att ett visst belopp kan återfås av de åtalades privata tillgångar. 
3.5.2. Åtgärder utanför gemenskapen 
• Humanitära insatser i före detta Jugoslavien 
En revision utfördes hos en fransk icke-statlig organisation som bedrev verksamhet enligt 
sju olika avtal som en del av humanitära insatser i före detta Jugoslavien till ett 
sammanlagt värde av 1,2 miljoner ecu. Av de sju avtalen tillhörde tre budgetåret 1993 
och fyra budgetåret 1994. 
Det visade sig att det inte fanns någon som helst bokföring eller några som helst 
verifikationer. Det visade sig också att den ekonomiansvarige gjort sig skyldig till 
förskingring. Förfarandet för att återfå pengarna inleddes genast. Efterforskningar vid 
franska myndigheter visade att utredningar redan gjorts på grundval av information som 
gett upphov till misstankar beträffande organisationens ledning och den 
ekonomiansvarige. UCLAF:s avslöjanden i samarbete med franska åklagarmyndigheter 
ledde till att ärendet lämnades över till domstol för straffrättslig prövning. 
• Decentraliserade samarbetsprogram för Medelhavsområdet ( 1992-1995)61 
Under kontroller utförda av revisionsrätten upptäcktes oegentligheter beträffande 
förvaltningen med avseende på de decentraliserade samarbetsprogrammen för 
Medelhavsområdet i allmänhet. De väsentligaste bristerna när det gällde de upprättade 
nätverken bestod av att bokföring och/eller verifikationer saknades. Revisionsrätten 
konstaterade också att kommissionen utan anbudsförfarande lagt ut ledning och 
administration av programmen på en grupp utanför gemenskapen, och att det i gruppen 
fanns en intressekonflikt. Två av fyra medlemmar i gruppens ledning ledde också kontor 
för tekniskt stöd som hade i uppdrag att utvärdera programmen. Kontoren förberedde 
ärendena inför behandlingen i den urvalskommitté som leds av kommissionen. Kontoren 
påverkade på så sätt direkt hur kontrakten för tekniskt stöd fördelades. Två kontor för 
tekniskt stöd tilldelades på detta vis uppdrag för 270 000 ecu respektive 405 000 ecu utan 
att andra fick konkurrera eller delta i urvalet. 
Med anledning av revisionsrättens preliminära rapport blockerade kommissionen omedelbart (frän 
oktober 1995) de pågående decentraliserade samarbetsprogrammen i Medelhavsområdet. Kommissionen 
har bland annat vidtagit Jöljande åtgärder: uppsägning av alla avtal med de inblandade kontoren för 
tekniskt stöd, tre revisioner utförda av ekonomistyrningen (GD XX), utfärdande av de ålervinningsorder 
som förordats i styrekonomens rapporter, UCLAF-utredningar, allmän finansiell revision av nätverken och 
en översyn av ledningssystemet inför framtiden (beslut fattade av kommissionen i juli 1996 och januari 
1997). 
^ Program för nätverksbyggande, främst av ekonomisk natur, mellan partner kring Medelhavet. 
33 
3.5.3. Europeiska utvecklingsfonden (EUF): Försök till förskingring 
Kamerun har fått avsevärt ekonomiskt stöd inom ramen för ett program för 
strukturförändring. För detta ändamål har flera bankkonton öppnats hos det nationella 
centralkontoret hos de centralafrikanska ländernas bank och hos ett antal affärsbanker. 
Bankkontona samförvaltas, så alla transaktioner kräver underskrift av både chefen för 
kommissionens representation och det statsråd som har ansvar för ekonomi och finanser 
och är nationell utanordnare tor EUF eller hans ställföreträdare, i detta fall den 
verkställande direktören för Caisse Autonome d'Amortissement. 
Överföringsuppdrag på sammanlagt 14,6 miljoner ecu utfärdades med hjälp av 
förfalskade namnunderskrifter. Bankernas vaksamhet och det snabba ingripandet av 
tjänstemän på kommissionens representation som stoppade utbetalningarna gjorde att 
någon skada inte uppstod. Åtta gripanden har gjorts av myndigheterna i Kamerun. Efter 
att ha undersökt rutinerna på plats har kommissionen vidtagit åtgärder för att göra 
förfarandet säkrare. 
4. PARTNERSKAP MED MEDLEMSSTATERNA 
Som ett led i kampen mot den ekonomiska brottsligheten har kommissionen tagit kontakt 
med de nationella myndigheter och organ vars verksamhet är särskilt inriktad på att 
bekämpa sådan brottslighet. Det handlar om ett nytt slags samarbete som har bidragit till 
att några medlemsstater tagit viktiga initiativ, bland annat i syfte att skydda 
gemenskapernas finansiella intressen. Kommissionen vinnlägger sig om att bland dessa 
initiativ lyfta fram dem som har störst betydelse och som bäst kan tjäna som föredömen 
på grund av att de åskådliggör hur bedrägerier och ekonomisk brottslighet, som skadar de 
europeiska skattebetalarnas intressen, kan bekämpas på ett övergripande och samordnat 
sätt. 
Dessutom fortsätter utbildningsåtgärderna i samarbete med alla nationella organ och 
inrättningar för bedrägeribekämpning (utbildning av utredare på fältet, men även av 
tjänstemän från allmänna åklagarmyndigheter och av domare). 
Dialogen med medlemsstaterna är inte begränsad till åtgärder av detta slag. Processen är 
fortgående och äger rum vid bilaterala möten med behöriga myndigheter eller inom 
ramen för främst den rådgivande kommittén för samordning av berägeribekämpningen 
(COCOLAF) och i mervärdesskattefrågor utskottet för bedrägeribekämpning (SCAF), 
vars verksamhet återupptagits på kommissionens initiativ. 
Denna kommitté, under delat ordförandeskap av UCLAF och GD XXI, omorganiserades 
i maj 1996 för att bredda dess verksamhet. Dess främsta roll är att inhämta, undersöka 
och analysera medlemsländernas erfarenheter rörande nya sätt för skattefusk och att 
föreslå lämpliga åtgärder. Utskottet behandlar även bedrägerier som kan vara av intresse 
på gemenskapsnivå och söker främja ett effektivare samarbete mellan medlemsstaternas 
förvaltning, särskilt i fall av transnationella bedrägerier62. 
"2 Huvudpunkten på denna kommittés program ar att finna en klassificeringsmetod för olika bedrUgerityper. I detta sylte 
kommer 500 fall att analyseras under 1997. 
34 
4.1 Hur medlemsstaterna skyddar gemenskapernas finansiella intressen 
i Frankrike har det inrättats en samordningsinstans för bekämpning av bedrägerier riktade 
mot gemenskapsmedel (ICLAF). Denna överordnade instans skall samordna de olika 
nationella myndigheter som ansvarar för den administrativa kontrollen av 
gemenskapsmedlen och utgör en viktig samtalspartner för kommissionen. Den franska 
tullens och kriminalpolisens verksamhet läggs upp för att bättre kunna uppfylla det 
politiska uppdraget om att i större utsträckning straffrättsligt beivra den grova 
ekonomiska brottsligheten. Kriminalpolisens ledning har upprättat en särskild avdelning 
för "gemenskapsbedrägerier". Denna avdelning, som består av poliser med särskild 
erfarenhet av bekämpning av ekonomisk brottslighet, skall utreda nätverk för 
gemenskapsbedrägeri och samordna information rörande dessa frågor63. 
Generaldirektoratet för tullar och indirekta skatter har, å sin sida, föreslagit att en kår med 
"kriminaltullare" skall upprättas. Detta projekt, som delvis riktar sig mot 
gemenskapsbedrägerierna, ligger i linje med tankegångarna i kommissionens jämförande 
analys av de åtgärder som medlemsstaterna vidtagit för att tillämpa artikel 209 i EG-
fördraget64. 
Irland har meddelat att det där har inrättats en särskild enhet i kampen mot den 
organiserade ekonomiska brottsligheten65. Tjänstemän från polis, tull och 
skatteförvaltning kommer att ingå i denna insatsenhet. 
Samarbetet mellan den italienska finanspolisen Guardia di Finanza och kommissionen 
fortsätter och fördjupas i syfte att skydda unionens finansiella intressen. Dessutom har 
det inom Guardia di Finanza inrättats en insatsgrupp för bedrägeribekämpning inom 
gemenskapen. Den 4 oktober 1996 undertecknade Guardia di Finanzas ledning och 
kommissionens enhet för samordning av bedrägeribekämpningen (UCLAF) i Rom ett 
tekniskt samarbetsprotokoll för att för första gången formellt bekräfta de nära 
förbindelserna mellan de båda organisationerna i fråga om praktiskt samarbete. 
Genom ett brev av den 21 juni 1996 har den tyske justitieministern officiellt underrättat 
delstaternas rättsvårdande myndigheter om möjligheten att samarbeta med kommissionen 
inom ramen för artikel 209 i EG-fördraget. 
De övriga medlemsstaterna överväger om och hur man skall inrätta strukturer för att 
förbättra kapaciteten när det gäller bedrägeribekämpningen och kampen mot den grova 
organiserade ekonomiska brottslighet som även berör gemenskapens intressen. 
4.2 Utbildningspolitik 
Tidigare har det genomförts ett stort antal allmänna ubildningsåtgärder, särskilt tor att 
göra de nationella myndigheterna medvetna om det ansvar som vilar på dem när det 
gäller att förebygga och bekämpa bedrägerier riktade mot gemenskapens budget. Denna 
allmänna, grundläggande information har således kommit alla medlemsstater till del. Pä 
6- Inrättandet av denna avdelning visar nödvändigheten av ett samarbete och informationutbyte med UCLAF före själva det 
rättsliga ingripandet. 
64 Se fotnot 22, sida 11. 
65 Criminal Assets Bureau (CBA). 
35 
senare tid har kommissionen i högre grad lagt tyngdvikten på mer målinriktade 
utbildningsåtgärder som vänder sig dels till de enheter som är specialiserade på 
förvaltning och kontroll av de gemenskapsmedel som passerar de nationella 
myndigheterna, dels till rättsvårdande myndigheter (domare, åklagare, kriminalpolis), 
vars samarbete är absolut nödvändigt för en framgångsrik bedrägeribekämpning på 
fältet66. 
För att bättre kunna agera i utbildningsfrågor har kommissionen förstärkt sina insalscr, 
dels genom att på begäran bevilja ekonomiskt stöd till medlemsstaterna och dels genom 
ett program som skall bidra till att förbättra kunskaperna hos de nationella tjänstemän 
som sysslar med bedrägeribekämpning. 
Under 1996 har medlemsstaterna och kommissionen genomfört följande 
utbildningsinsatser67, som i allmänhet varade i två dagar68: 
LAND 
IRLAND 
PORTUGAL 
ÖSTERRIKE 
GREKLAND 
FÖRENADE 
KUNGARIKET 
FRANKRIKE 
POLEN 
TYSKLAND 
SVERIGE BERÖRDA ORGAN 
Tullutredare 
Tu II utredare 
Utredare och administratörer 
Åklagare och domare 
Tullkriminaltjänst 
Ulrcdare och administratörer 
Tull- ocli polistjänstemän, 
åklagare 
Utredare och administratörer 
Tullutredare 
Tullutredare 
Kriminalpolis 
Åklagare, domare, polistjänstemän, 
tullutredare 
Polistjänstemän 
Ulrcdare och administratörer TEMA 
Bedrägeri inom jordbruket 
Cigarettsmuggling 
Oegentligheter/sammanhållnings-
fonden 
Oegentligheler/Europeiska 
sociallomicn 
Bedrägeri riktad mol gemenskapens 
budget 
Oegcnllighetcr/saminanhållnings-
fonden 
Introduktion till problematiken 
kring gemenskapsbedrägerier 
Oegenlligheter/sammanhällnings-
fonden 
Bedrägeri på skatteområdet 
Bedrägerier vid transiterings-
förfarandet 
Den ekonomiska brottsligheten 
Bedrägeri inom gemenskapen och 
samarbete 
Bedrägeri inom gemenskapen och 
samarbete 
Ocgenlligheler/slruktuiTondema 
66 De ansökande avdelningarna i de nya medlemsstaterna och i de tredje länder som ansökt om medlemsskap har således till viss 
del prioriterats inom ramen för kommissionens arbetsprogram. 
6 ' De utbildningar och seminarier som gcnomlordcs i Uryssel återfinns inte i tabellen. 
6* När det gäller tullar och indirekta skatter har kommission dessutom genomfört flera seminarier lor att upplysa om 
bestämmelser om förmånsbehandling vid ursprung i de tredje länder (bland annat Kambodja och Laos) som omfattas av 
gemenskapens lormånstariller, i synnerhet de länder som omfattas av det allmänna preferenssyslemet (APS). 
36 
5. SKYDD AV GEMENSKAPERNAS FINANSIELLA INTRESSEN / 
UTVECKLINGEN PÅ DE OLIKA OMRÅDENA 
Detta kapitel ägnas åt de betydelserulla förändringar av den sektorsbundna lagstiftningen 
som har en positiv inverkan på bedrägeribekämpningen. 1 kapitlet avhandlas också 
utvecklingen av en metod för bedrägeribekämpning på andra områden såsom moms, 
förfarandet vid transitering och preferensordningarna. 
Vad gäller förändringarna inom gemenskapsrätten är det främst fråga om en förstärkning 
av förordning (EEG, Euratom) nr 1552/89 (såvitt gäller egna medel) samt om tillämpning 
av förordningen om "svarta listan" (på jordbruksområdet). Vad gäller 
tulltransiteringssystemet ingår åtgärderna i den reformplan som tillkännagavs 199569. 
Alla dessa regleringar ingår i en serie åtgärder för vilken redogjorts i kommissionens 
arbetsprogram för bedrägeribekämpningen. 
5.1 Egna medel 
• Den 8 juli 1996 antog rådet förordning (Euratom, EG) nr S355/9670 om ändring av 
förordning (EEG, Euratom) nr 1552/89 om genomförande av beslut 88/376/1* I Xï 
Euratom om systemet för gemenskapernas egna medel. Denna ändring syftar bland annat 
till att förbättra förmedlingen till kommissionen av information om bedrägerier och 
oegentligheter som medlemsstaterna uppdagat och konstaterat i fråga om de traditionella 
egna medlen71. I förordningen föreskrivs nu exakt vad som skall ingå i dessa 
underrättelser samt att de förmedlade upplysningarna skall hållas uppdaterade. 
Tillgången till mer regelbundna och mer detaljerade underrättelser (motsvarande vad som 
nu gäller på utgiftsområdet med stöd av de förordningar som är i kraft72) kommer att 
underlätta kommissionens ekonomiska uppföljning av bedrägerier och oegentligheter. 
Med ledning av dessa meddelanden skall kommissionen sammanställa en årlig rapport 
till Europaparlamentet och rådet omfattande såväl upplysningar om fall av bedrägeri eller 
oegentligheter som om de kontroller som utförts av medlemsstaternas specialiserade 
organ. 
• Kommissionen (UCLAF) har under 1996 ökat antalet åtgärder för samordning av 
medlemsstaternas initiativ på moms-området. Systemet för informationsutbyte SCBNT-
fiscal73 har förbättrats. UCLAF har även vidtagit åtgärder för stöd av transnationella 
insatser för bedrägeribekämpning. På det rättsliga planet har dock medlemsstaterna gjort 
olika tolkningar av möjligheterna att utföra sådana aktioner på mer systematiskt sätt. Pä 
gemenskapsnivå, där de kommersiella transaktionerna består av transnationella delar, 
förekommer ännu gråzoner där myndigheterna saknar rättsliga medel, även i 
jurisdiktionshänseende. Kommissionens erfarenhet av kontroller och inspektioner vad 
fty Kommissionens meddelande av den 29.3.1995 om "Uedrägeri vid transilcringsforfarandcn, förväntade lösningar och 
framtidsutsikter", dok. K()M(95) 108 slutlig. 
70 HUT nr I, 175, 13.7.1996. 
7 ' Se årsrapporten om bedrägcribekämpning för 1995, sida 22 samt rapporten för 1994, sida 9. 
7^ Rådels förordning (EEG) nr 595/91 (EUGFJ-garantisektionen), kommissionens förordning (EG) nr 1681/94 (strukturfonderna) 
och kommissionens förordning (EG) nr 1831/94 (sammanhållningsfonden). 
7-* Syslem för utbyte av information om indirekt beskattning via SCENT-nätet, se kapitel 5.5.1, sida 42. 
37 
gäller såväl mervärdesskatteområdet som traditionella egna medel (områden där 
kommissionen har administrativ behörighet) ger vid handen att det vore önskvärt att i 
framtiden upprätta en sammanhållen central samordning. Mycket återstår att göra på detta 
område som utgör en stor inkomstkälla för medlemsstaterna, och som därtill motsvarar 
närmare hälften av Europeiska unionens budgetintäkter, cirka 45 miljarder ecu, som betalas 
årligen från de nationella statskassorna till gemenskapens budget. 
5.2 Jordbruksområdet 
Kommissionen har såsom angavs i dess arbetsprogram antagit förordning (EG) nr 
745/9674 om tillämpningsföreskrifter till rådets förordning (EG) nr 1469/9575 ("Svarta 
listan") om åtgärder mot vissa förmånstagare till transaktioner som finansieras av 
garantisektionen vid EUGJF. Det är första gången som det i gemenskapsrättslig 
lagstiftning föreskrivs att en förteckning skall upprättas över icke tillförlitliga aktörer. 
Behöriga nationella myndigheter skall ha tillgång till denna förteckning så att de kan 
vidta de förebyggande åtgärder som är påkallade. Tillämpningen av denna förordning 
befinner sig i inledningsskedet. I detta syfte har medlemsstaterna utsett en myndighet 
som skall ta emot information och vidarebefordra denna till kommissionen via SCENT-
nätet. Kommissionen samlar alla meddelanden och sörjer för informationsutbytet mellan 
de nationella myndigheterna med iakttagande av reglerna om uppgiftsskydd. Hastigheten 
och kvaliteten på informationsutbytet är av högsta betydelse eftersom aktörerna kan Hytta 
från en medlemsstat till en annan när de blir varse att administrativa åtgärder inletts. 
5.3 Transiteringsförfaranden och initiativ på tullområdet 
5.3.1 Transiteringsförfarandena16 
5.3.1.1 Uppföljning av kommissionens meddelande av den 29 mars 1995 
Det allt intensivare handelsutbytet och avskaffandet av de inre gränserna har gjort det 
nödvändigt att upprätta ordningar för varuutbytet inom gemenskapen som är anpassade 
till dessa nya förhållanden. Vissa svårigheter sker när inre marknadens utvecklas 
samtidigt som de nationella kontrollerna utgör den främsta säkerheten. Det är ett faktum 
att bedrägerierna i samband med transiteringsförfarandena, som för övrigt inte endast 
berör gemenskapens intressen, har kunnat utvecklas under dessa förhållanden. 
Till följd av sitt meddelande av den 29 mars 1995 i vilket utvecklingen av bedrägerier 
inom transiteringsförfarandena framhölls antog kommissionen den 3 april 1996 ett 
meddelande om de brådskande åtgärder som vidtagits eller återstår att vidta77. Samtidigt 
inrättade kommissionen en särskild arbetsgrupp. Den 9 oktober 1996 presenterade 
74 EGT nr L 102,25.4.1996. 
75 EGT nr L 145,29.6.1995. 
7° Se årsrapporterna om bedrägeribekämpning för 1994, sida 14, och rapporten för 1995, sida 24. 
77 Dok. SEC(96) 290 slutlig, "Kommissionens aktion för bekämpning av transiteringsbedrägeri". 
38 
kommissionen ett meddelande om transiteringsförfarandenas framtid78. Meddelandet 
innehåller en utförlig analys av systemet i dess helhet samt en bedömning av förslagen 
till förbättringar eller reformer av systemet. Från denna utgångspunkt har under sex 
månader intensiva överläggningar förts med berörda parter (nationella myndigheter, 
inbegripet från de länder som är delaktiga i förfarandet för gemenskapstransitering79, och 
branschorganisationer som företräder de ekonomiska aktörerna). Dessa överläggningar 
kommer att avslutas vid konferensen "Euro-transit 1997" i Bryssel i februari 1997. Av 
upplysningarna från medlemsstaterna (vilka ansvarar för kontrollen av systemet och 
ensamma besitter information om systemets förvaltning) har framgått att förfarandena för 
gemenskapstransitering och för gemensam transitering omfattar cirka arton miljoner 
transaktioner per år med en skattevolym på 450 miljarder ecu. Detta system sköts så gott 
som helt för hand. Bedragarnas favoritmål är fortfarande de så kallade känsliga varorna 
som är föremål för nationell punktbeskattning (till exempel cigaretter, alkohol och andra 
känsliga jordbruksprodukter). Utmaningen förblir densamma: att försäkra sig om att 
godset verkligen anlänt till uppgiven destination och att samtliga tull- och skatteregler 
iakttagits. De bedrägerierna som riktas mot gemenskapens budget i samband med 
transiteringförfarandena uppgår till minst 200 miljoner ecu årligen. De belopp som 
undandras nationell beskattning är långt större80. 
De åtgärder som 1995 anmäldes i kommissionens meddelande har i år utvecklats på 
följande vis: 
. antagande av kommissionens förordning (EG) nr 482/96^ som gör det möjligt att föreskriva bindande 
färdvägar, förbud mot ändring av bestämmelsetullkontor, krav för tillgång till samlad säkerhet, tillfälligt 
upphävande av samlad säkerhet avseende vissa varor och de särskilda villkor som gäller för frakt av 
känsliga varor. 
. antagande av rådets förordning (EG) nr 2153/96 82 genom vilken den samlade säkerhetens belopp 
fastställs till 100% med vissa undantag. 
Projektet för datorisering av transiteringsförfarandet84 är alltjämt föremål för 
ansträngningar från medlemsstaterna, EFTA-länderna samt Visegrad-länderna85 som 
deltar i gemenskapstransiteringen. 
78 
Dok. K0M(96) 477 slutlig. För att samordna arbetet inom arbetsgruppen har generaldirektoratet med ansvar för tull och 
indirekta skatter inrättat en särskild grupp med uppdrag att undersöka förfaranden för varors rörlighet såsom tulltransitcring, 
för att utarbeta förslag till övergripande reformer. 
79 
80 
81 
82 Det gemensamma transiteringsförfarandet är en utvidgning av förfarandet för gemenskapstransitering utvidgats till att omfatta 
EFTA-länderna: Island, Norge, Schweiz och Liechtenstein. 
Europaparlamentet uppskattar den ärliga förlusten i mervärdesskatt till cirka 700 miljoner ecu. 
EGT nr L 70, 20.3.1996. Denna förordning innebär en ändring av kommissionens förordning (EEG) nr 2454/93 (EGT nr L 
253, 11.10.1993) om tillämpningsföreskrifter för gemenskapens tullkodex. 
EGT nr L 289, 12.11.1996. 
Till följd av att förbudet mot samlad säkerhet för cigaretter och alkohol som fraktas landvägen tratt i kralt under året har dessa 
transporter i större ulsråckning börjat ske lull- eller sjövägen. Detta beror på att förbudet mol samlad säkerhet inte är tvingande 
när varorna fraktas sjö- eller luftledes. 
84 
85 Se årsrapporten om bedrägcribekämpning lör 1995, sida 26. 
Polen, Ungern, Slovakien och Tjeckien. 
39 
Datasystemet planeras bli klart för användning 1998. Det bör påpekas att systemet kan 
färdigställas i tid endast genom att ekonomiska och mänskliga resurser (grupper 
ansvariga för de nationella projekten) verkligen ställs till förfogande. 
Datoriseringsprojektet är delat i tre faser. Den första fasen, som skall avslutas vid 
utgången av första kvartalet 1997, rör fastställandet av de tekniska och funktionella 
kraven på systemet. Andra fasen (december 1996-juni 1997) rör konstruktionen av själva 
systemet (specifikationer, programvara, installationer av datautrustning och 
sammankopplingar). Systemet kommer att tas i bruk parallellt med det nuvarande 
papperssystemet i ett begränsat antal tullkontor under fyra till sex månader. Från juni 
1998 kommer den tredje fasen slutligen att medföra att nätet och dess infrastruktur 
utvecklas till dess det omfattar samtliga tullkontor som är behöriga att utföra 
transitering86. 
5.3.1.2 Europaparlamentets tillfälliga undersökningsutskott 
Under 1996 har kommissionen upprätthållit ett tätt och aktivt samarbete med 
Europaparlamentets tillfälliga undersökningsutskott87. Detta deltagande i 
Europaparlamentets verksamhet har skett genom ett flertal muntliga föredragningar och 
skriftliga inlägg. Undersökningsutskottets slutrapport kommer att offentliggöras under 
andra kvartalet 199788. 
Undersökningsutskottet har hört ansvariga från de nationella tullmyndigheterna för att 
utreda vissa aspekter och vissa bedrägerisystem som avslöjats inom ramen för 
tillämpningen av transiteringsförfarandena (det gemensamma transiteringsförfarandet, 
förfarandet för gemenskapstransitering och TIR-förfarandet). 
Förutom det förhållande att krisen för dessa förfaranden utgör en fara såväl för den inre 
marknadens som tullmyndigheternas trovärdighet har Europaparlamentet genom 
utfrågningarna påvisat nödvändigheten av att upprätta ett gemensamt rättsområde89, 
särskilt i fall av grovt bedrägeri med inslag av organiserad brottslighet. Enligt 
Europaparlamentet existerar det rättsliga samarbetet endast i teorin på grund av allt för 
stora strukturella olikheter mellan medlemsstaterna. Ett särskilt stort problem är 
avsaknaden av gemensamma beviskrav, vilket förhindrar att bevis som upptagits i en 
medlemsstat kan godtas i samtliga medlemsstater. Europaparlamentets utredning har lagt 
i dagens stora olikheter mellan medlemsstaternas förvaltnings- och rättssystem. Den 
grova brottsligheten utnyttjar dessa skillnader och tänker ut ständigt mer förfinade 
bedrägerimetoder som innefattar till exempel användning av företag som täckmantel. 
Brottslingarna förfogar över all tänkbar förfalskningsutrustning (falska deklarationer, 
falska dokument, falska stämplar osv.). 
Kommissionen å sin sida fortsätter med sina undersökningar och kommer att i maj 1997 
lägga fram en slutrapport med ett meddelande om en övergripande reform av 
Omställningen sker först i "piloilunder" och utsträcks sedan till att omfatta alla länder. 
87 Undersökningsutskottet inrättat genom beslut den 13.12.1995. Se den årliga bedrägcribekämpningsrapportcn för 1995, sida 
29. 
88 
89 De teman som undersökningsutskottet ägnat särskilt intresse är utsträckning av förfarandet för gemenskapstransitering till att 
omfatta även VISEGRAD-länderna (från den 1 juli 1996), indrivning av tullavgifter, inbegripet den besvärliga frågan om 
ekonomiskt ansvar för betraktare som ställt garanti och de åtgärder som skall vidtas vid transitering sjövägen.. 
Se kapitel 1.1.3, sida 8. 
40 
transiteringsförfarandena och en handlingsplan omfattande de åtgärder som behövs för att 
avhjälpa de konstaterade bristerna. När rapporten sammanställs kommer 
rekommendationerna från Europaparlamentets undersökningsutskott att tas i beaktande. 
5.3.2 Programmet "Tull2000" 
Den 19 december 1996 antog Europaparlamentet och kommissionen ett åtgärdsprogram 
för tullen inom gemenskapen ("Tull 2000")90 varigenom den försöksverksamhet som 
inleddes 199491 utvidgas och utvecklas. Detta program avser, som anges i dess artikel 8, 
särskilt bedrägeribekämpningen. Programmets mål är att öka tullens allmänna effektivitet 
och främja en enhetlig kontroll vid gemenskapens yttre gräns genom att öka insynen i 
tullens verksamhet och främja samarbete mellan medlemsstaternas tullförvaltningar. För 
närvarande råder nämligen, för en och samma vara som fraktas på samma sätt, olika 
kontrollrutiner och regeltolkningar vid olika tullstationer. Överträdelser beivras inte 
heller på samma sätt i de olika staterna. Programmet "Tull 2000" skall leda till en 
harmonisering av dessa förhållanden, inbegripet de arbets- och kontrollmetoder som 
tillämpas av tulltjänstemännen i unionen. 
5.3.3 Preferensordningarna 
Kommissionen har förstärkt de bestämmelser som rör det administrativa samarbetet 
mellan de länder som omfattas av det allmänna preferensystemet (APS) - en självständig 
gemenskapsordning - och gemenskapen i dess egenskap av den part, som beviljar 
preferens92. I de nya bestämmelserna som trädde i kraft den 1 januari 1997 klarläggs 
villkoren för gemenskapens medverkan i de utredningar som behöriga myndigheter i 
mottagarländerna utför för att erhålla uppgifter om det verkliga ursprunget för produkter 
som exporteras med stöd av ursprungsintyg. Konkret har kommissionen, till ledning för 
tullförvaltningarna i medlemsstaterna, inrättat ett datoriserat system för överföring av 
avtryck från de stämplar som används för att bestyrka ursprungsintygs riktighet. Genom 
att medföra en snabbare informationsutbyte och göra det lättare att tyda stämpelavtrycken 
utgör detta datoriserade system en viktig faktor för effektivare kontroll av varors 
ursprung och cirkulation. Slutligen har kommissionen, i likhet med vad som redan 
uträttats på transiteringsområdet, förbundit sig att utarbeta ett meddelande till 
Europaparlamentet och till rådet om det oroande läget avseende tillämpningen av 
preferensordningarna. 
5.4 Direkta utgifter 
1 början på 1996 tillsatte kommissionen en arbetsgrupp med uppgift att utreda de problem 
som är förenade med gemenskapens medverkan i program för forskning, utveckling och 
teknik (FoTU) i syfte att förbereda det femte ramprogrammet som skall avse tiden från 
och med 199993. Detta initiativ är helt i linje med kommissionens 
90 Beslut nr 210/97/EG, EGT nr L 33, 4.2.1997. 
' Se årsrapporten om bedrågeribekämpning för 1995, sida 26. 
92 Kommissionens förordning (EG) nr 12/97 av den 18 december 1996 (EGT nrL9, 13.1.1997) om ändring av kommissionens 
förordning (EEG) nr 2454/93. särskilt av artiklarna 93, 93a och 94. 
93 Gruppen har framställt en preliminär rapport. Den slutgiltiga rapporten väntas bli klar under 1997. Rapporten kommer att 
underställas kollegiet för godkännande och infogas i utkastet till förslag för det femte ramprogrammet. 
41 
bedrägeribekämpningsstrategi som syftar till att förbättra gemenskapsbestämmelserna på 
det ekonomiska området. Gruppens arbete är att finna lösningar på de problem som är 
förenade med kostnader, revision och de sanktioner som är tillämpliga då oegentligheter 
förekommer på FoTU-området. 1 det nya ramprogrammet överväger kommissionen att 
föreslå att dess ekonomiska stöd till forskning och teknisk utveckling skall utdelas enligt 
regler som bygger på gemenskapsrätten. I händelse av oegentligheter skall alltså 
administrativa sanktioner kunna tillgripas. Den juridiska lösningen bör inte endast 
omfatta reglerna för verkställighet av indrivningsbeslut och befogenheterna att granska 
förmånstagare och tredje man, utan också ange de gemenskapsrättsliga sanktioner som är 
tillämpliga om oegentligheter förekommer. På detta sätt skulle FoTU-sektorn, som är 
mycket betydande ur budgetsynpunkt, komma att få en skyddsnivå motsvarande den som 
gäller för de indirekta utgifterna som förvaltas av medlemsstaterna. Samtidigt kan sektorn 
komma att tjäna som en förebild för upprättandet av liknande skyddsnivåer inom andra 
områden för direkta uppgifter. 
5.5 Ömsesidig administrativ hjälp och tekniskt bistånd 
5.5.1 På gemenskapsnivå 
Det förslag till rådets förordning om ömsesidig hjälp på tull- och jordbruksområdena som 
kommissionen framställde 199294 var vid slutet av 1996 ännu föremål för beredning i 
rådet och i Europaparlamentet95. Denna nya förordning kommer bland annat att skapa en 
rättslig grund för upprättandet av en TIS-databas. Denna bank skall innehålla uppgifter 
som medlemsstaterna utbyter via SCENT-nätet96. 
5.5.2 Mellan gemenskapen och tredje land 
Som ett led i sina förbindelser med vissa tredje länder (GSP, AVS, partnerländerna i 
textilavtalen) tillhandahåller gemenskapen tekniskt bistånd i syfte att hjälpa 
myndigheterna i dessa länder att tillämpa bestämmelserna i avtalen och i 
handelsordningarna97. Gemenskapen skall även sörja för en bättre tillämpning av dessa 
system vid inträdet på gemenskapens territorium. 
Sedan 1991 arrangerar kommissionen också särskilda projekt för tekniskt stöd och 
utbildning inom ramen för PHARE- och TACIS-programmen. Detta sker huvudsakligen 
genom Eurocustoms (konsortium som omfattar unionens 15 medlemsstater och EFTA-
staterna) och rör alla slag av tullverksamhet, inbegripet vissa åtgärder på 
bedrägeribekämpningens område98. 
4 Se årsrapporten om bedrägeribekämpning lör 1994, sida 13, och för 1995, sida 28. 
I brist pu enighet om rättsgrunden har rådet inlett det föreskrivna förfarandet för tillämpning av förordningen. Förordningen 
antogs den 13.3.1997 [förordning (EG) nr 515/97, EGT nr L 82,22.31997] 
'" "System for a Customs Enforcement Network", en datadel inom TIS (Tullinformationssystemet). 
7 Kommissionen har även tillhandahållit tekniskt bistånd rörande varuklassificering till de kinesiska myndigheter som är 
ansvariga för tillämpningen av det bilaterala textilavtalet (denna klassificering är avgörande för tillämpningen av de 
kvantitativa restriktionerna). 
8 Utrustning för uppspårning och tullkontroll (bland annat för kontroll av prekursorer) har även levererats till IM lARE-ländcrna 
för att förstärka deras möjligheter att tillämpa sina egna tullagstiftningar. Se årsrapporten om bedrägcribekämpning för 1995, 
sida 27. 
42 
Slutligen har avtal, vilka innehåller bestämmelser om ömsesidig administrativ hjälp i 
tullfrågor, ingåtts med ett femtiotal länder utanför gemenskapen. Dessa bestämmelser 
utgör en grund för att erhålla upplysningar och skriftliga bevis rörande misstänkta 
transaktioner. Det är alltså fråga om uppgifter som inte finns tillgängliga inom 
gemenskapen och som är oumbärliga för att kunna styrka bedrägeriet. Det kan också 
vara fråga om upplysningar om personer som organiserat kommersiella transaktioner 
vilka senare givit upphov till oegentligheter inom gemenskapen. Under 1996 har olika 
avtal trätt i kraft99 och avtal om samarbete i tullfrågor och om ömsesidig hjälp 
undertecknats100, liksom avtal med protokoll om ömsesidig administrativ hjälp101. 
Därtill har rådet antagit riktlinjer om förhandlingar rörande avtal med vissa länder om 
ömsesidig administrativ hjälp eller om ett protokoll om dessa frågor102. Under 1997 blir 
det nödvändigt att ta initiativ för att stärka samarbetet med vissa tredje länder med 
särskilt avseende på skyddet för de finansiella intressena i synnerhet med tanke pä 
gemenskapens utvidgning. 
6. SKYDD FÖR DE FINANSIELLA INTRESSENA / INITIATIV AVSEENDE 
DE HORISONTELLA RÄTTSREGLERNA 
Efter 1995 års framsteg på de horisontella rättsreglernas område103 och i enlighet med 
strategin för bedrägeribekämpning har kommissionen fullföljt sina ansträngningar för att 
stärka skyddet för gemenskapens finanser och ge konkret uttryck för tanken på samarbete 
med medlemsstaterna. Förordningen om de kontroller och inspektioner på platsen som 
kommissionen utför, som rådet antog den 11 november 1996, är i linje med denna 
målsättning104. 
Den process som inletts med förordningen om skydd för gemenskapernas finansiella 
intressen105 har redan gjort det möjligt för den lagstiftande instansen på gemenskapsnivå 
att gå vidare med införandet av administrativa sanktioner på jordbruksområdet106. Denna 
åtgärd ger konkreta möjligheter att, i enlighet med de riktlinjer som fastställs i den 
allmänna förordningen, föreskriva administrativa sanktioner för att skydda gemenskapens 
budget. 
Tullunionen med Turkiet, de interimistiska avtalen med Israel, Ukraina, Ryssland, Moldova. 
100 Med Sydkorea och Förenta staterna. 
Med Arménien, Azerbajdzjan, Vitryssland, Georgien, Kirgisistan, Marocko, Uzbekistan, Slovenien och Färöarna. 
102 Schweiz, Albanien och Algeriet. Utöver dessa länder pågår förhandlingar i syfte att ingå avtal med sådana bestämmelser med 
följande länder: Sydafrika, Kanada, Egypten, Jordanien och Libanon. Förhandlingarna med Mexiko är tillfälligt avbrutna men 
förhandlingarna med Japan och Hongkong har återupptagits. Ratifikationsförfarandet avseende det 1995 ingångna avtalet med 
Marocko och Tunisien pågår alltjämt. Återstår även att fullborda de avtal som ingåtts med Mercosur-ländcrna (Argentina, 
Brasilien, Paraguay, Uruguay) och med Chile. Kommissionen har anhållit om mandat att förhandla med Syrien om ett avtal av 
"Europa-Medelhavs"-typ. 
103 Se årsrapporten om bedrägeribekämpning för 1995, kapitel 1, sida 1 Iff. 
104 Förordningen om kontroll pä plats skall ses inom den ram som anges i artikel 10 i rådets förordning (EG) nr 2988/95. 
105 Rådets förordning (EG, Euratom) nr 2988/95, EGT nr L 312, 23.12.1995. 
106 Det är, bland annat, fråga om kommissionens förordning (EG) nr 887/97 om genomförandebeslämmelser för systemet med 
konsumtionsstöd för olivolja (EGT nr 1. 119, 16.5.1996). 
43 
Genom den konvention som ingicks den 26 juli 1995 inom ramen för avdelning VI i 
fördraget om Europeiska unionen startade utvecklingen mot en tillnärmning av de 
nationella rättsliga instrumenten för att skapa ett straffrättsligt skydd för gemenskapernas 
finansiella intressen. Denna första åtgärd kompletteras av det arbete som utfördes under 
1996, särskilt undertecknandet av ett första tilläggsprotokoll om korruption av 
tjänstemän. Rådet har dock inte kunnat anta ett annat protokoll som skulle komplettera 
konventionen. Vid mötet i Dublin i december 1996 framhöll dock rådet sin beslutsamhet 
att bekämpa den internationella organiserade brottsligheten, bland annat med tanke på ett 
förstärkt skydd för gemenskapernas finansiella intressen. Rådet bekräftade i detta 
sammanhang betydelsen av konventionen till skydd för gemenskapernas finansiella 
intressen, liksom av de protokoll som är avsedda att komplettera den. Rådet uppmanade 
medlemsstaterna att snarast ratificera de dokument som redan antagits. 
6.1 Förordningen om kontroller och inspektioner på platsen 
Vid mötet i Madrid begärde Europeiska rådet uttryckligen att förordningen om de 
kontroller och inspektioner på platsen som kommissionen utför för att skydda Europeiska 
gemenskapernas finansiella intressen mot bedrägerier och andra oegentligheter107 skulle 
antas före utgången av juni månad 1996. Samförstånd om dokumentet nåddes vid 
sammanträde med Ekofin-rådet den 3 juni 1996 och Europaparlamentet godkände 
förordningsförslaget den 24 oktober 1996 efter en förnyad begäran från rådet108. Denna 
förordning innebär ett stort framsteg när det gäller att inrätta effektiva instrument tor att 
bedrägeribekämpningen. Förordningen innebär också ett stort steg för 
bedrägeribekämpningen och en förstärkning av de medel kommissionen förfogar över för 
förebyggande och bekämpning av grov ekonomisk brottslighet. 
6.1.1 Förordningens tillämpningsområde 
Förordningen är avsedd att tillämpas på alla verksamhetsområden inom gemenskaperna. 
Dessa bestämmelser ger kommissionen nytt rättsligt stöd för att utföra särskilda 
"bedrägeribekämpnings-kontroller" hos ekonomiska aktörer i jakten på oegentligheter. 
De kompletterar de tidigare rättsliga grunderna i sektorsbundna bestämmelser som rör 
"traditionella" kontroller av gemenskapsrättens tillämpning. 
De omständigheter under vilka kommissionen kan ingripa har angivits med noggrannhet 
och utan att medlemsstaternas ansvar påverkas. Medlemsstaterna förblir primärt 
ansvariga när det gäller skyddet av de finansiella intressena. Kontroller på plats som 
utförs med stöd av denna forordning företas i ett bestämt syfte, nämligen att avslöja 
bedrägerier och oegentligheter på alla gemenskapens verksamhetsområdenl,w. I enlighet 
med subsidiaritetsprincipen kan kommissionen utföra kontroller pä platsen i sädana full 
där kommissionen är bäst skickad att bidra med ett "mervärde" det vill säga i fall av 
grova, transnationella och invecklade oegentligheter samt i de särskilda fall där det - som 
1 °7 Rådets förordning (Euratom, EG) nr 2185/96, EGT nr L 292, 25.111996. 
108 Europaparlementets olika yttranden om förslaget till förordning har publicerats i EGT nr C 166 av den 10.6.1996 och i EGT nr 
C 347 av den 18.11.1996. 
0 Med undantag för mervärdesskatt (moms) och de områden som saknar ekonomiska effekter pä unionens budget. Enligt 
kommissionens första förslag skulle även momsfrågor omfattas av förordningens tillämpningsområde. 
44 
saken uttrycktes vid Europeiska rådets möte i Madrid - är nödvändigt att garantera en 
likvärdig skyddsnivå för gemenskapens finansiella intressen i alla medlemsstater. 
6.1.2 Genomförandet av kontrollerna 
Kontroller och inspektioner på plats utförs när det finns anledning att misstänka110 att 
oegentligheter begåtts. Dessa undersökningar, som inleds på kommissionens initiativ, 
syftar till att samla de uppgifter som behövs för att kunna beivra överträdelserna. I 
enlighet med partnerskapstanken och för att erhålla all nödvändig hjälp och medverkan, 
även vid brådskande kontroller, föreskrivs dels att kommissionen på förhand skall 
underrätta de berörda medlemsstaterna, dels att de nationella myndigheterna skall delta i 
de kontroller som kommissionen förberett och verkställer. Det är inte möjligt att arbeta 
effektivt utan nära och lojalt samarbete i den anda som avses i artiklarna 5 och artikel 
209a i EG-fördraget. Förordningen anger ställningen för de kontrollanter från 
kommissionen som är behöriga att utföra och delta i kontroller. Det ges också en 
möjlighet att vid behov anlita specialistföretag för tekniskt bistånd. 
Kontroller kan enligt förordningen utföras hos sådana ekonomiska aktörer som är 
mottagare eller betalningsskyldiga i förhållande till gemenskapens budget (utgiftssidan 
respektive inkomstsidan), men även hos andra berörda aktörer (leverantörer, speditörer, 
försäkringsbolag osv.) för att tillse att inget åsidosätts vid inhämtningen av upplysningar i 
den sak som kontrollen avser111. Detta gör det lättare att söka efter den information som 
behövs. Av denna anledning har gemenskapens kontrollanter i samma utsträckning som 
nationella tjänstemän tillgång till information och dokument om de händelser som utreds. 
De har rätt att ta stickprov och förordningen ger också kommissionens tjänstemän - som 
är bemyndigade till det i behörig ordning - tillträdesrätt till lokaler som används 
yrkesmässigt i samma utsträckning som nationella kontrollanter. Om det är nödvändigt 
kan de ta hjälp av medlemsstaten för att kunna fullgöra sina kontroller och inspektioner 
på platsen. 
6.1.3 Uppföljning av kontrollerna 
Kommissionen skall underrätta medlemsstaterna om resultatet av dess kontroller och 
inspektioner på plats. Ett helt ny företeelse av avgörande betydelse är att de rapporter 
som kommissionens kontrollanter upprättar med ledning av de uppgifter som inhämtats 
vid kontrollen på plats kan användas som bevis vid administrativa och rättsliga 
förfaranden i den berörda medlemsstaten. 
Rapporter som upprättats av kommissionens kontrollanter skall ha samma bevisvärde 
som rapporter upprättade av nationella kontrollanter. Det arbete som utförs av 
kommissionens kontrollanter kommer att underlätta indrivningen av de berörda beloppen 
liksom de straffrättsliga påföljderna genom tillämpning av effektiva, proportionerliga och 
avskräckande sanktioner112. 
110 Artikel 5 i rådets förordning (EG) nr 2185/96. 
1 ' ' Avseende de uppgifter som kommissionen inhämtar gäller tystnadsplikt. Uppgifterna omfattas även av de regler som gäller för 
skydd av personuppgifter. 
112 Se dom av den 21 september 1989 i mål 68/88. 
45 
6.2 Verksamheten inom ramen för avdelning VI i EU-fördraget 
Året 1995 avslutades med en utfästelse om att komplettera konventionen om skydd för 
gemenskapens finansiella intressen. Två utkast till tilläggsprotokoll var då aktuella. Det 
första protokollet avsåg korruption som skadar eller kan skada Europeiska 
gemenskapernas finansiella intressen. Det andra protokollsutkastet rörde upprättandet av 
särskilda regler för det rättsliga samarbetet och undersökningar vid gränsöverskridande 
eller internationella bedrägerier. Vid sitt möte i Madrid i december 1995 begärde för 
övrigt Europeiska rådet att dessa ansträngningar för att komplettera konventionen skulle 
slutföras såväl vad avser beivrandet av korruption av tjänstemän (nationella tjänstemän 
eller gemenskapstjänstemän) som på området för det rättsliga samarbetet. 
6.2.1 Det första tilläggsprotokollet om korruption av tjänstemän 
Den organiserade brottslighetens förmåga till bestickning utövas ibland vid bedrägerier 
som är till skada för Europeiska gemenskapernas finansiella intressen. Dessa handlingar 
är ofta av transnationell karaktär vilket innebär att de kan omfatta såväl nationella 
tjänstemän som gemenskapstjänstemän. Detta första tilläggsprotokoll om bekämpningen 
av korruption som skadar gemenskapernas finansiella intressen, som togs på initiativ av 
rådets dåvarande ordförandeland Spanien i nära samarbete med kommissionen, 
undertecknades av medlemsstaternas justitieministrar den 27 september 1996m. 
Protokollet gäller även överträdelser som begås av eller riktas mot ledamöter av 
kommissionen, av Europaparlamentet, domstolen eller revisionsrätten i utövandet av 
deras ämbete i det dessa jämställs med ministrar i medlemsstaternas regeringar, 
ledamöter av de parlamentariska församlingarna samt medlemmar av medlemsstaternas 
högsta rättsliga instanser samt av medlemsstaternas nationella revisionsmyndigheter. 
Korruption kan även förekomma på verksamhetsområden inom Europeiska 
gemenskaperna som saknar direkt samband med bedrägeri i sträng mening. Av denna 
anledning beslöt det italienska ordförandeskapet, efter att protokollet utarbetats under 
rådets spanska ordförandeskap, att genom en konvention utvidga denna ordning till att 
omfatta alla korruptionshandlingar. Enighet måste nås om en ordalydelse som går utöver 
endast skyddet av de finansiella intressena och omfattar ett generell bekämpning av 
korruption. 
Det bör framhållas att ett protokoll som fastställer domstolens roll avseende skyddet för 
gemenskapernas finansiella intressen och inom ramen för tullinformationssystemet den 
29 november 1996 undertecknats av Europeiska rådet i dess sammansättning med 
medlemsstaternas justitieministrar114. Härigenom kan medlemsstaterna i sin nationella 
lagstiftning införa möjligheten att på sätt som de finner lämpligt inhämta 
förhandsavgörande från domstolen angående tolkningen av denna konvention. Det är 
endast denna punkt - domstolens förhandstolkning - som ännu återstår att lösa i fråga om 
konventionen om korruption. 
113 EGT nrC 316, 23.10.1996. 
114 Inom ramen för TIS skall domstolen kunna avge förhandsavgöranden angående tolkningen av konventionen om 
datoranvändning på tullområdet. Ett annat protokoll om domstolens förhandsavgöranden angående tolkningen av 
konventionen om upprättandet av europeisk polisbyrå (Europol) undertecknades den 23.7.1996 (EGT nr C 299, 9. K). 1996). 
46 
6.2.2 Protokollet om straffrättsligt skydd av de finansiella intressena 
Den 19 januari 1996 underställde kommissionen rådet ett förslag till ett andra 
tilläggsprotokoll till konventionen om skyddet av Europeiska gemenskapernas finansiella 
intressen115. Protokollet innehåller vissa straffrättsliga frågor som avlägsnats ur 
konventionen för att det skulle vara möjligt för ordförandeskapet att slutföra arbetet med 
konventionen inom den tid som Europeiska rådet föreskrivit. Avsikten med 
kommissionens förslag var ursprungligen att lösa de praktiska svårigheterna, då särskilt 
de känsliga problemen om juridiska personers straffrättsliga ansvar, om "penningtvätt" 
av vinningen från bedrägerier som begåtts till förfång för gemenskapernas budget, det 
ömsesidiga erkännandet av bevis, rättsligt samarbete samt central samordning av 
beivrandet116. Enligt kommissionen måste dessa frågor lösas för att gemenskapernas 
finansiella intressen fullt ut skall kunna skyddas. 
Detta tilläggsprotokoll skulle som ett komplement till konventionen och tillsammans med 
förordningen om kontroller och inspektioner på platsen, kunna utgöra en 
sammanhängande helhet och förbinda de administrativa kontrollerna med de 
straffrättsliga sanktionerna. 
Debatten om dessa frågor har inte varit lätt. Det har inte varit möjligt att bibehålla den 
inledningsvis höga ambitionsnivån för det protokoll som kommissionen föreslagit. En 
överenskommelse har dock kunnat nås i ett antal frågor (såsom juridiska personers 
ansvar, penningtvätt och kommissionens bistånd till nationella rättsvårdande myndigheter 
i samband med utredningar som rör bedrägerier, penningtvätt och korruption) och rådet 
bör kunna avsluta ärendet innan det nederländska ordförandeskapet avslutas 1997. De 
frågor som avförts från det ursprungliga förslaget är ännu aktuella för rådet och bör, 
enligt kommissionen, att tas in i ett nytt protokoll för att följa rådets uppmaning från 
Madrid-mötet. Då begärde rådet uttryckligen att dessa ansträngningar skulle drivas vidare 
så att konventionen kan kompletteras, särskilt i avsikt att skapa de medel för rättsligt 
samarbete som är nödvändiga för att skydda Europas finanser. 
1 '5 Dok. K.OM(95) 693 slutlig, EGT nr C 83 (20.3.1996). 
116 c-Se årsrapporten om bedrägeribekämpning för 1995, sidorna 17 och 18. 
47 
TABELL 1 
EGNA TRADITIONELLA MEDEL 
1993-1996 
OEGENTLIGHETER som 
MEDLEMSSTATERNA 
anmält formellt* KOMMISSIONENS 
UTREDNINGAR i samarbete 
med MEDLEMSSTATERNA 
ANTAL FALL 
1993; I 1994 | 1995 | 1996 
145 
r--™™-. 12° 111 
1993 l 1994 | 1995 l 1996 
320 
289 290 WÊMKÊBB 
101 ^^^t^t BELOPP i miljoner ecu 
500 
475 
450 
425 
400 
375 
350 
325 
300 
276 
250 
225 
200 
175 
150 
125 
100 
75 
50 
25 ^i-àlilpJIJil | -1995 l 199* < 
467 
421 WÊÊÊKÊÊ 
288 ^^^^^M 
' Förordning (EEG) nr 1552/89: Inbegripet prognos för andra halvåret 1998. 
48 
TABELL 2 
EUGFJ - GARANTI 
1993-1996 
OEGENTLIGHETER som 
MEDLEMSSTATERNA 
anmält formellt* KOMMISSIONENS 
UTREDNINGAR i samarbete 
med MEDLEMSSTATERNA 
1994 1995 1996 
99 
26 72 
BELOPP i miljoner ecu 
1993 1994 1995 1993: 1994 1995 
142 
Enligt förordning (EEG) nr 595/91. 
49 
TABELL 3 
STRUKTURINGREPP 
1993 -1996 
OEGENTLIGHETER som 
MEDLEMSSTATERNA 
anmält formellt* KOMMISSIONENS 
UTREDNINGAR i samarbete 
med MEDLEMSSTATERNA 
ANTAL FALL 
1993 1994 1995 1996 
112 
BELOPP i miljoner ecu 
WH!"» iiiiiiiinraii ui.iu.iiiu.a » i j m II.IIIIII .< 
Ä! «te AW ' -' ; 8 T &v^ «•» M. im. 
Enligt förordningarna (EEG) nr 1681/94 och 1831/94 
(utom fall i Italien och Nederländerna under fjärde kvartalet 1996). 
50 
TABELL 4 
DIREKTA UTGIFTER 
1993 -1996 
KOMMISSIONENS UTREDNINGAR med 
hjälp av medlemsstaternas myndigheter 
ANTAL FALL 
BELOPP i miljoner ecu 
51 
Tabell 5 
Hur GEMENSKAPENS BUDGET för 1996 
SAMMANLAGT PÅVERKAS av de 
OEGENTLIGHETER som anmälts under 1996 
1&584qjiljoner ecu 
Oegentligheter som anmälts av medlemsstaterna 
Oegentligheter som avslöjats av kommissionen 
i samarbete med medlemsstaterna 320 miljoner ecu 
467 miljoner ecu 2,36% 
3,44% 
Oegentligheternas sammanlagda påverkan 787 miljoner ecu 5,80% 
Utgittçr i samband med 
Oegentligheter som anmälts av medlemsstaterna 
Oegentligheter som avslöjats av kommissionen 
i samarbete med medlemsstaterna 64 miljoner ecu 
88 miljoner ecu 0,26% 
0,36% 
Oegentligheternas sammanlagda påverkan 152 miljonerecu 0,62% 
Utgifter på jordbruksområdet 
£UGFJ-garanti1996 
Oegentligheter som anmälts av medlemsstaterna 
Oegentligheter som avslöjats av kommissionen 
i samarbete med medlemsstaterna 42 799 miljoner ecu 
'• '"' " "• 
204 miljoner ecu 
142 miljoner ecu 0,48% 
0,33% 
Oegentligheternas sammanlagda påverkan 345 miljoner ecu 0,80% 
Allmän anmärkning: De fall av oegentligheter som upptäckts och anmälts 
under 1996 avser ofta tidigare räkenskapsår. 
52 
TABELL 6 
EUGFJ - GARANTI 
OEGENTLIGHETER ANMÄLDA 1996 TOTALT 
un 
OJ Förordning (EEG) nr 595/91 
BELGIQUE 
DANMARK 
DEUTSCHLAND 
ELLAS 
ESPANA 
FRANCE 
IRELAND 
ITALIA 
NEDERLAND 
ÖSTERREICH 
PORTUGAL 
SUOMI 
SVERIGE 
UNITED KINGDOM 
TOTALT ANTAL FALL 
Anmälda 
22 
40 
479 
196 
122 
76 
30 
476 
128 
14 
53 
5 
58 
245 
1.944 Avslutade 
10 
32 
218 
176 
11 
21 
23 
102 
69 
14 
6 
5 
57 
135 
879 Under utredning 
12 
8 
261 
20 
111 
55 
7 
374 
59 
0 
47 
0 
1 
110 
1.065 BELOPP i eCU (december 1996) 
Anmälda 
2.439.279 
553.498 
25.504.762 
1.361.106 
16.487.337 
5.096.471 
7.383.760 
123.503.793 
10.130.519 
0 
7.045.267 
106.969 
21.390 
4.157.736 
203.791.887 Återvunna 
20.803 
516.270 
4.247.835 
56.403 
203.633 
340.798 
6.579.153 
1.548.069 
1.103.747 
0 
106.328 
106.969 
12.506 
1.561.884 
16.404.398 Ännu ej återvunna 
2.418.476 
37.228 
21.256.927 
1.304.703 
16.283.704 
4.755.673 
804.607 
121.955.724 
9.026.772 
0 
6.938.939 
0 
8.884 
2.595.852 
187.387.489 
Anm.: Enligt uppgift har inga oegentligheter över 4 000 ecu upptäckts i Luxemburg. 
Förordning (EEG) nr 595/91 EUGFJ - GARANTI 
OEGENTLIGHETER ANMÄLDA 1996 - EFTEROMRADEN TABELL 7 
OMRÅDE 
MONETÄRA UTJAMMNQSBELOPP 
SPANADSVAXTER OCH SILKESMASKAI 
ÖVRIGA JORDBRUKSOMRÅDEN 
AGG OCH FJÄDERFAKÖTT 
FISK OCH FISKPRODUKTER 
SÄRSKILD KATASTROFHJÄLP 
FAR- OCH GETKÖTT 
EJ SPECIFICERADE OMRÅDEN 
GRISKÖTT 
SOCKER OCH ISOGLUKOS 
LIVSMEDELSHJÄLP 
PROTEINGRÖDOR 
PRODUKTER UTANFÖR BILAGA H 
ANDRA ÅTGÄRDER - EUGFJ-GARANT1 
VINODUNGSPRODUKTER 
FRUKT OCH GRÖNSAKER 
TOBAK 
NOTKÖTT 
MJÖLK OCH MJÖLKPRODUKTER 
OLJOR OCH FETTER 
SPANNMÅL OCH RIS 
TOTALT 
OMRÅDE 
MONETÄRA UTJAMNINGSBELOPP 
SPANADSVAXTER OCH SILKESMASKA 
ÖVRIGA JORDBRUKSOMRÅDEN 
AGG OCH FJÄDERFAKÖTT 
FISK OCH FISKPRODUKTER 
SÄRSKILD KATASTROFHJÄLP 
FAR-OCH GETKÖTT 
EJ SPECIFICERADE OMRÅDEN 
GRISKÖTT 
SOCKER OCH ISOGLUKOS 
LIVSMEDELSHJÄLP 
PROTEINGRÖDOR 
PRODUKTER UTANFÖR BILAGA II 
ANDRA ÅTGÄRDER - EUGFJ-GARANT1 
VINODUNGSPRODUKTER 
FRUKT OCH GRÖNSAKER 
TOBAK 
NOTKÖTT 
MJÖLK OCH MJÖLKPRODUKTER 
OUOR OCH FETTER 
SPANNMÅL OCH RIS 
TOTALT BE 
FALL 
t 
1 
1 
1 
3 
1 
5 
7 
1 
2 
22 
IT 
FALL 
R 
1 
4 
230 
33 
10 
89 
1 
8 
85 
15 
476 BELOPP 
A 
16 
32 
301 
0 
0 
1.507 
152 
0 
431 
2.439 B 
0 
32 
301 
0 
0 
1.507 
147 
0 
431 
2.418 
BELOPP 
A 
0 
652 
4.086 
4.400 
8.860 
19.720 
25 
2.248 
28.259 
55.254 
123.504 B 
0 
652 
4.077 
3.666 
8.860 
18.963 
25 
2.248 
28.211 
55.254 
121.956 OK 
FALL 
1 
1 
3 
1 
1 
9 
11 
3 
7 
3 
40 
NL 
FALL 
1 
1 
31 
4 
6 
7 
2 
1 
11 
8 
39 
17 
128 BELOPP 
A 
5 
10 
21 
98 
18 
120 
13 
9 
47 
212 
553 B 
0 
10 
7 
0 
0 
0 
2 
9 
9 
0 
37 
BELOPP 
A 
5 
0 
540 
25 
128 
780 
29 
7 
63 
1.096 
4.462 
2.996 
10.131 B 
0 
0 
203 
7 
35 
754 
0 
0 
38 
1.096 
4.126 
2.768 
9.027 DE 
FALL 
2 
6 
2 
13 
10 
4 
90 
129 
"V". 
f27 
81 
2 
52 
479 
ÖS 
FALL 
1 
1 
12 
14 BELOPP 
A 
11 
106 
0 
830 
672 
62 
1.716 
1.597 
43 
12.732 
5.631 
71 
2.034 
25.505 8 
0 
106 
0 
127 
102 
62 
1.255 
1.253 
43 
11.726 
4.953 
26 
1.602 
21.255 
BELOPP 
* 
0 
0 
0 
0 B 
0 
0 
0 
0 EL 
FALL 
1 
Î 
1 
18 
35 
138 
1 
196 
PO 
fALL 
1 
3 
4 
11 
2 
3 
3 
26 
53 BELOPP 
A ••:;.; 
12 
190 
5 
868 
0 
83 
203 
1.361 8 
0 
190 
5 
824 
0 
83 
203 
1.305 
BELOPP 
A 
22 
19 
3.013 
2.915 
162 
40 
59 
814 
7.044 B 
22 
19 
3.013 
2.915 
162 
40 
59 
708 
6.938 ES 
FALL 
2 
2 
1 
4 
10 
5 
17 
38 
1 
8 
10 
23 
1 
122 
SU 
FALL 
1 
3 
1 
S BELOPP 
A 
10 
29 
7 
126 
2.303 
1.033 
1.059 
5.856 
25 
1.575 
816 
3.647 
0 
16.486 B 
1 
23 
7 
117 
2.289 
983 
921 
4.351 
25 
1.575 
816 
3.621 
0 
14.729 
BELOPP 
A 
83 
0 
24 B 
0 
0 
0 FR 
FALL 
1 
1 
2 
3 
6 
6 
2 
17 
9 
12 
15 
2 
76 
SV 
FALL 
5 
1 
41 
8 
1 
2 
107 OJ 58 BELOPP 
A 
4 
147 
12 
54 
59 
113 
43 
169 
347 
1.831 
1.702 
615 
5.096 B 
4 
147 
12 
5 
7 
92 
0 
97 
270 
1.831 
1.675 
615 
4,755 
BELOPP 
A 
0 
13 
0 
0 
0 
9 
22 '•".-.'* 
0 
0 
0 
0 
0 
9 
9 m 
FALL 
17 
11 
2 
30 
UK 
FALL 
4 
44 
4 
3 
49 
59 
36 
44 
2 
245 BELOPP 
A 
6 
718 
6.659 
7.383 B 
4 
718 
83 
805 
BELOPP 
A 
33 
513 
274 
134 
877 
767 
473 
1.076 
11 
4.158 B 
16 
281 
248 
122 
438 
468 
329 
672 
11 
2.585 A = Belopp totalt 
EEG TOTALT 
FALL 
5 
1 
10 
10 
1 
2 
66 
35 
31 
31 
4 
28 
125 
478 
78 
89 
126 
231 
217 
252 
124 
1.944 0 
12 
100 
125 
147 
190 
529 
581 
1.230 
1.249 
3.013 
3.27S 
4.859 
6.470 
8.543 
16.199 
19.745 
19.966 
22.833 
32.119 
62.603 
203.789 B 
0 
0 
38 
120 
147 
190 
286 
238 
420 
415 
3.013 
3.197 
3*634 
5.800 
7.599 
14.548 
18.988 
18.816 
14.769 
32.000 
61.601 | B * Ännu q étervmmt ~~\ 
185.819 
Anm.: Enligt uppgift har inga oegentligheter över 4 000 ecu upptäckts i Luxemburg. 
TABELL 8 
EUGFJ - GARANTI 
GEN avs TTLIGH ETE R 
$95/91 
mmM/M. 
Anmälda 
totalt Återvunna 
tota» Bärs* av 
EUGFJ-garantl Bärs" av 
medlemsstaten Annu ej 
återvunna 
s»r M-M > Prövas 
RÄTTSLIGT På medlemsstatens 
begäran: bärs av 
EUGFJ-gannti 
BELGIQUE 
DANMARK 
DEUTSCHLAND 
ELLAS 
ESPANA 
FRANCE 
IRELAND 
ITALIA 
NEDERLAND 
PORTUGAL 
UNITED KINGDOM 155 
409 
1,753 
92 
204 
884 
149 
1.145 
662 
80 
1.345 116 
300 
1.434 
54 
141 
765 
114 
271 
624 
66 
1.158 7 
89 
94 
40 
1 
2 
66 2 
2 
1 
17 32 
19 
220 
38 
63 
77 
32 
874 
35 
14 
104 2 
7 
92 
23 
18 
15 
237 
1 
1 
4 6 
9 
52 
0 
0 
11 
14 
0 
9 
5 
87 
TOTALT 6.878 5.043 299 28 1.508 
100% 22% 400 193 
100% 27% 13% 
Anmälda 
totalt BELOPP X 1 000 eCU {december 199$} 
Återvunna 
totalt Bärs* av 
EUGFJ-garanti Bärs* av 
medlemsstaten Ännu ej 
återvunna 
S'(1-2-3^) Prövas 
RÄTTSLIGT På medlemsstatens 
begäran: bärs av 
EUGFJ-garantl 
BELGIQUE 
DANMARK 
DEUTSCHLAND 
ELLAS 
ESPANA 
FRANCE 
IRELAND 
ITALIA 
NEDERLAND 
PORTUGAL 
UNITED KINGDOM 15.462 
22.053 
151.260 
1.849 
5.437 
33.699 
13.590 
462.689 
31.940 
4.856 
34.432 3.720 
8.600 
39.245 
1.078 
1.625 
19.643 
5.195 
21.709 
18.208 
742 
14.125 6.300 
1.347 
53.295 
1.109 
17 
36 
2.806 2 
28.207 
13 
23 
224 
1.459 
TOTALT 777.268 133.892 64.910 29.928 
100% 17% 8% 4% 5.442 
12.104 
30.513 
771 
3.812 
12.934 
8.355 
440.980 
13.472 
4.114 
16.042 
548.539 2.071 
10.711 
12.937 
706 
7.176 
2.727 
225.841 
1.295 
184 
23 
263.671 999 
1.281 
10.368 
100% 48% 5% 
Oindrivbart: formellt beslut inom ramen för bokslutet: förordning (EEG) nr 729/70 
55 
TABELL 9 
STRUKTURINGREPP 
1994-1996 
FÖRORDNING (EEG) NR 1681/94 
Tredje och fjärde 
kvartalet 1994 
Belgique/Beigië 
Danmark 
Deutschiand 
Eilas 
Espana 
France 
Ireland 
Italia 
Luxembourg 
Nederland 
Portugal 
United Kingdom 
• •sLAaiiiiiiaf'i! Antti fall 
1 
6 
41 
10 
2 
10 
0 
0 
8 
1 
79 BELOPP i ecu 
Anmälda totat 
8.717 
157.949 
2.909.579 
389.284 
82.798 
1.454.432 
0 
0 
429.782 
81.884 
ISiÄi Återvunna totalt 
0 
16.164 
844.441 
12.137 
72.148 
0 
0 
0 
237.548 
0 
ii5ll!?y!l! Saldo 
8.717 
141.785 
2.065.138 
377.147 
10.650 
1.454.432 
0 
0 
192.234 
81.884 
wm%*;M7 
Ar 1995 
Belgique/België 
Danmark 
Deutschiand 
Elias 
Espana 
France 
Ireland 
itaiia 
Luxembourg 
Nederland 
Portugal 
United Kingdom 
Totalt 1995 Antal fall 
0 
21 
58 
46 
0 
0 
5 
0 
13 
44 
7 
194 AhmWda totalt 
0 
12.438.851 
2.517.817 
19.700.341 
0 
0 
4.583.426 
0 
0 
2.573.264 
1.759.366 
43.573.065 Återvunna totalt 
0 
242.872 
1.495.098 
7.931.171 
0 
0 
0 
0 
0 
279.364 
561.822 
10,610.327 Saldo 
0 
12.195.979 
1.022.719 
11.769.170 
0 
0 
4.583.426 
0 
0 
2.293.900 
1.197.544 
33.062.738 
Ar 1996 
Autriche 
Belgique/België 
Danmark 
Deutschiand 
Elias 
Espana 
Finlande 
France 
Ireland 
Italia 
Luxembourg 
Nederland 
Portugal 
Suède 
United Kingdom 
Totalt 1996 Antal fall 
0 
6 
1 
52 
23 
34 
0 
30 
9 
42 
0 
0 
87 
7 
6 
297 Anmälda totalt 
0 
264.580 
104.936 
14.935.572 
1.701.942 
3.182.165 
0 
1.271.486 
97.921 
24.405.863 
0 
0 
10.779.078 
20.869 
7.112.658 
63.877.070 Återvunna totalt 
0 
59.715 
0 
921.992 
529.944 
767.561 
0 
226.806 
93.971 
6.525.728 
0 
0 
925.102 
20.869 
1.334.152 
11.405.840 Saldo 
0 
204.865 
104.936 
14.013.580 
1.171.998 
2.414.604 
0 
1.044.680 
3.950 
17.880.135 
0 
0 
9.853.976 
0 
5.778.506 
52.471.230 
ùokument totalt Antal fall 
$70 Anmälda latalt 
wzm.m Återvunna totalt 
3&.m,m Saldo 
$$M$M$ 
(Utom fall i Italien och Nederländerna under fjärde kvartalet 1996) 
(-) Anmälan saknas. 
(0) Enligt anmälan förekommer inga fall eller har beloppet ej 
fastställts. 
56 
FÖRKORTNINGAR 
APS: Allmänna preferenssystemet 
COCOLAF: Rådgivande kommittén för samordning av bedrägeribekämpningen 
EEG: Europeiska ekonomiska gemenskapen 
EFS: Europeiska socialfonden 
EG: Europeiska gemenskapen (den benämning som används efter att Fördraget om 
Europeiska unionen trätt i kraft) 
EGSR: Gemenskapens stödramar 
EGT: Europeiska gemenskapernas officiella tidning (EGT serie L, EGT serie C) 
EKSG: Europeiska kol- och stålgemenskapen 
ERUF: Europeiska regionala utvecklingsfonden 
EUF: Europeiska utvecklingsfonden 
EUGFJ: Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket (Garantisektionen: EUGFJ-
garanti, Utvecklingssektionen: EUFGJ-utveckling) 
EWS: Early Warning System (systemet med information i förväg) 
FIUF: Finansiellt instrument för utveckling av fisket 
FoTU: Forskning och teknisk utveckling 
GJP: Gemensamma jordbrukspolitiken 
NGO: Icke-statlig organisation 
PHARE: Gemenskapsprogram för stöd till ekonomisk strukturomvandling i länderna i Central-
och Östeuropa 
SCAF: Utskott (under COCOLAF) för bedrägeribekämpning (på den indirekta beskattningens 
område) 
SCENT: System for a Customs Enforcement NeTwork 
SEM2000: Kommissionens kampanj för att med sikte på år 2000 förbättra förvaltningen av 
gemenskapens anslag (Sound and Efficient Management - Sund och effektiv 
förvaltning) 
TACIS: Gemenskapsprogram för bistånd till ekonomiska reformer och ekonomisk 
återuppbyggnad i de nya oberoende staterna och Mongoliet 
T1R: Transports Internationaux Routiers (internationella vägtransporter) 
TIS: Tullinformationssystemet 
UCLAF: Enheten för samordning av bedrägeribekämpningen (direktorat i organisationsplanen för 
kommissionens generalsekretariat) 
57 

ISSN 1024-4506 
KOM(97) 200 slutlig 
DOKUMENT 
SV 09 08 10 
Katalognummer : CB-CO-97-207-SV-C 
ISBN 92-78-19636-3 
Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer 
L-2985 Luxemburg 
5?