KOMMISSIONENS RAPPORT TILL RÅDET om kvotsystemet för produktion av potatisstärkelse

(framlagt av kommissionen)

1. INLEDNING: Rapportkravet

Enligt artikel 3.1 i rådets förordning (EEG) nr 1868/94, om upprättandet av ett kvotsystem avseende produktionen av potatisstärkelse [1], skall kommissionen senast den 31 oktober 2001 lägga fram en rapport för rådet om fördelningen av kvoten inom gemenskapen, vid behov tillsammans med lämpliga förslag. Denna rapport skall beakta eventuella förändringar av kompensationsbetalningarna liksom utvecklingen på marknaden för potatis- och spannmålsstärkelse.

[1] EGT L 197, 30.7.1994, s. 4.

I artikel 3.2 i den förordningen föreskrivs att rådet, på grundval av rapporten enligt punkt 1, senast den 31 december 2001 och därefter vart tredje år, med stöd av artikel 37 i fördraget skall fördela kvoten mellan medlemsstaterna för de påföljande tre regleringsåren.

Gällande kvoter fastställs i rådets förordning (EG) nr 1868/94 och gäller till och med slutet av regleringsåret 2001/02 (juni 2002).

2. Kvotsystemet

Systemet för priser och direktstöd för potatisstärkelse ingår i organisationen av marknaden för spannmål (rådets förordning (EEG) nr 1766/92 [2]).

[2] EGT L 181, 1.7.1992, s. 21.

Potatisstärkelse konkurrerar direkt med spannmålsstärkelse. Produktionsrestriktionerna på spannmålsområdet, särskilt genom arealuttag, och den ökade stärkelseproduktionen i början på 1990-talet föranledde rådet att från och med 1995/96 begränsa stärkelseproduktionen genom att införa ett kvotsystem (rådets förordning (EG) nr 1868/94). I detta ingår följande:

- Kvoten fastställs per medlemsstat och fördelas sedan i delkvoter per stärkelsetyp.

- Potatisproducenterna erhåller betalning per ton stärkelse i den potatis som levererats till det stärkelseproducerande företaget. Detta liknar hektarstödet för spannmål.

- Inom gränserna för sin delkvot får de stärkelseproducerande företagen bidrag som kompensation för vissa strukturella nackdelar i förhållande till producenterna av spannmålsstärkelse (mindre biprodukter att återvinna, kortare produktionstid, högre miljöskyddskostnader). Bidraget utbetalas under förutsättning att producenten betalat minimipriset till producenterna av potatis för stärkelseframställning.

Potatisproducenterna och det stärkelseproducerande företaget skall varje år ingå ett odlingsavtal för att undvika att delkvoten överskrids. Avtalet skall särskilt ange vilka kvantiteter som skall levereras och vilket minimipris som det stärkelseproducerande företaget skall betala. Ett stärkelseproducerande företag får inte ta emot någon potatisleverans som inte omfattas av ett odlingsavtal. Utöver de 5 procenten enligt flexibilitetsklausulen skall all potatisstärkelse som produceras utöver delkvoterna exporteras obearbetad och utan exportbidrag från gemenskapen före den 1 januari det påföljande regleringsåret.

Tillämpningsföreskrifterna fastställs i kommissionens förordning (EG) nr 97/95 [3]. I denna anges närmare till exempel hur odlingskontraktet skall upprättas, minsta stärkelseinnehållet i potatis, bestämning av potatisens vikt samt stärkelseinnehållet vid mottagandet på företaget, bestämmelser om export utan bidrag, bestämmelser för kontroll och påföljder, bestämmelser vid samgående, förändring av ägande och då en stärkelseproducent påbörjar eller upphör med sin affärsverksamhet.

[3] EGT L 16, 24.1.1995, s. 3.

3. Beslut i samband med Agenda 2000

I samband med beslut om priser inom ramen för Agenda 2000 ändrades förordning (EEG) nr 1868/94 genom rådets förordning (EG) nr 1252/1999 [4]. Samtidigt fastställdes minimipriset och betalningen till potatisproducenter enligt artikel 8 i rådets förordning (EEG) nr 1766/92, ändrad genom rådets förordning (EG) nr 1253/1999 [5]. Kompensationen för prisfallet inom stärkelsesektorn fastställdes på en högre nivå än vad som tillämpades inom spannmålssektorn, samtidigt som budgetneutralitet säkerställdes genom en minskning av kvoterna för regleringsåren 2000/01 och 2001/02 enligt förordning (EEG) nr 1868/94.

[4] EGT L 160, 26.6.1999, s. 15.

[5] EGT L 160, 26.6.1999, s. 18.

Minimipriset och betalningen till potatisproducenter enligt artikel 8 i rådets förordning (EEG) nr 1766/92 kan anpassas från och med regleringsåret 2002/03 (översyn efter halva tiden av Agenda 2000), om det beslutas om en sista sänkning av interventionspriset för spannmål.

4. Stärkelseproduktionens och stärkelsekvoternas utveckling

I tabellerna 1 och 2 nedan anges hur produktionen av potatisstärkelse har utvecklats inom ramen för kvotsystemet, liksom de fastställda kvoterna per medlemsstat.

Tabell 1 Produktionsutvecklingen för potatisstärkelse inom ramen för kvotsystemet (1)

tusental ton

>Plats för tabell>

(1) i enlighet med förordningarna (EEG) nr 1868/94 och (EG) nr 97/95, inbegripet flexibiliteten på högst 5%, exklusive kvantiteter som exporterats utan bidrag.

Källa: medlemsstaternas meddelanden enligt artikel 20 i förordning (EG) nr 97/95.

Tabell 2 Kvotutvecklingen för produktionen av potatisstärkelse

tusental ton

>Plats för tabell>

(1) av reserven på 110 000 ton har 104 554 ton fördelats.

>Plats för tabell>

Källa: artikel 2 rådets i förordning (EEG) nr 1868/94, senast ändrad genom förordning (EG) nr 1252/1999 (Agenda 2000).

Sedan den reserv som skapats för Tyskland infördes 1996/97 (i syfte att täcka den produktion som är resultatet av investeringar som genomförts på ett slutgiltigt sätt före den 31 januari 1994) är variationen inom gemenskapsproduktionen av potatisstärkelse högst begränsad, mellan 1,8 och 1,9 miljoner ton per år, utom under 1998/99 då den minskade till 1,66 miljoner ton till följd av ogynnsamma klimatförhållanden.

Över hela perioden har den legat mycket nära kvoten, med två extremlägen:

1998/99: - 11% till följd av ogynnsamma klimatförhållanden

2000/01: + 2% med en minskad kvot (Agenda 2000) och gynnsamma klimatförhållanden

Förhållandena under regleringsåret 2000/01 har varit relativt gynnsamma: den stora skörden av potatis för stärkelse och goda marknadsutsikter med relativt små ingående lager, enligt branschkännare, har lett till att många stärkelseproducenter använder den flexibilitetsklausul på 5% som föreskrivs i artikel 6.2 i förordning (EG) nr 1868/94. Eftersom vissa stärkelseproducenter hade producerat utöver den kvot de tilldelats kommer det att bli nödvändigt för dem att exportera dessa kvantiteter utan exportbidrag före den 1 januari 2002 enligt artikel 6.1 i förordning (EG) nr 1868/94 (total berörd kvantitet: 15 000 ton).

De första uppgifterna för regleringsåret 2001/02 tyder på att skörden av potatis för stärkelseproduktion blir liten till följd av ogynnsamma klimatförhållanden. Stärkelseproduktionen torde därför minska utöver minskningen av de kvoter och kvantiteter som används inom ramen för flexibiliteten under föregående regleringsår. Marknaden är, enligt branschkännare, mindre gynnsam framför allt med ökade lager i början av regleringsåret.

I tabell 3 och i efterföljande figur anges hur produktionen av potatisstärkelse har utvecklats inom EU i förhållande till kvoten. Med undantag för 1995/96 och 1998/99 (ogynnsamma klimatförhållanden) ligger EU:s produktion nära den fastställda kvoten.

Tabell 3 Utveckling av produktionen och av EU:s baskvot för potatisstärkelse

tusental ton

>Plats för tabell>

Figur: Utveckling av produktionen och av EU:s baskvot för potatisstärkelse

5. Stärkelsesektorns utveckling

5.1. Export av stärkelse

En stor del av produkterna från stärkelsesektorn, inklusive biprodukter, avsätts på världsmarknaden.

I följande två tabeller anges hur exporten har utvecklats för sektorns viktigaste produkter.

Uppgifterna i tabell 4a har tagits från databasen vid EUROSTAT/COMEXT. Vissa kvantiteter saknas dock, på grund av att de är statistiskt konfidentiella.

Tabell 4a Stärkelseexportens utveckling

tusental ton stärkelseekvivalent

>Plats för tabell>

Källa: EUROSTAT/COMEXT.

I tabell 4b ges en annan bedömning, på grundval av medlemsstaternas meddelanden till GD JORDBRUK (exportlicenser för produkterna i bilaga I till fördraget) och till GD NÄRINGSLIV (betalningar av exportbidrag för produkter som inte anges i bilaga I).

Tabell 4b Stärkelseexportens utveckling

tusental ton stärkelseekvivalent

>Plats för tabell>

Källa: - Stärkelse i befintligt skick och glukos: GD JORDBRUK / medlemsstaterna, ansökan om exportlicens,

- Modifierad stärkelse: GD NÄRINGSLIV / medlemsstaterna - månatliga meddelanden om betalningar.

Enligt tabell 4b ökade den totala beaktade exporten från omkring 1,1 miljoner ton under 1995 till 1,4 miljoner ton under 2000, med minskningar under två år - 1996 och 1999. De båda viktigaste kategorierna som omfattas är stärkelse i befintligt skick, som ökade från 0,5 till 0,6 miljoner ton, och modifierad stärkelse som framställts huvudsakligen av potatisstärkelse och majsstärkelse, som ökade från 0,4 till över 0,5 miljoner ton under samma period. Exporten av glukos som framställts främst av majsstärkelse och vetestärkelse ökade från 0,2 till 0,3 miljoner ton mellan 1995 och 2000.

Exporten av potatisstärkelse och biprodukter av denna ökade under perioden, vilket återspeglade behovet av särskilda produkter.

Dessutom exporteras vissa kvantiteter stärkelse i ett stort antal produkter (andra än modifierad stärkelse) som inte anges i bilaga I. På grund av den mångfald produkter det rör sig om anges de inte i tabellerna 4a och 4b ovan.

5.2. Stärkelseproduktion

Tabell 5 Stärkelseproduktionens utveckling (uppskattning)

miljoner ton

>Plats för tabell>

Källa: - För spannmålsstärkelse: AAC (Sammanslutning för EU:s stärkelseproducenter)

- För potatisstärkelse: meddelanden från medlemsstaterna enligt artikel 20 i förordning (EG) nr 97/95, inklusive produktion utöver kvoterna, särskilt vissa tillverkningsförluster som är lägre än vad som föreskrivs i förordning (EG) nr 97/95.

Sedan 1995/96 har produktionen av spannmåls- och potatisstärkelse ökat med i genomsnitt omkring 5% per år, främst till förmån för vetestärkelse. Produktionen av potatisstärkelse begränsas av kvotsystemet, vilket gör att potatisstärkelsens andel av den totala stärkelseproduktionen tenderar att ligga under 25%.

6. Förslag

Baserat på uppgifterna i denna rapport, särskilt när det gäller marknadsbalansen mellan potatis- och spannmålsstärkelse, föreslår kommissionen att de kvoter som gäller för 2001/02 fortsätter att gälla tre år framåt.

Enligt artikel 3.1 i rådets förordning (EG) nr 1868/94 skall kommissionen senast den 31 oktober 2001 lägga fram en rapport till rådet om kvotfördelningen i gemenskapen, vid behov tillsammans med lämpliga förslag. Kommissionen vill emellertid påpeka att revisionsrätten nyligen offentliggjorde en rapport om spannmålsstärkelse och potatisstärkelse (1 oktober 2001). I denna rapport framför revisionsrätten ett antal synpunkter och rekommendationer som kommissionen nu undersöker närmare för att kunna bemöta. Med hänsyn till tidsfristen den 31 oktober har det emellertid inte varit möjligt att avsluta analysen och dra de nödvändiga slutsatserna, vilket skulle har gjort det möjligt för kommissionen att införa dessa uppgifter och troligtvis ändra rapporten och förslaget till förordning.

Kommissionen har också begärt en utvärdering av spannmåls- och potatisstärkelsesektorn. Denna utvärdering pågår fortfarande. Kommissionen räknar med att slutrapporten kommer att finnas tillgänglig under de kommande månaderna. Kommissionen måste alltså ta hänsyn till denna utvärdering när den väl har offentliggjorts och dra lämpliga slutsatser.

Kommissionen skulle också vilja påpeka att enligt artikel 8 i rådets förordning (EG) nr 1766/92, ändrad genom rådets förordning (EG) nr 1253/1999, skall minimipriset och ersättningen till potatisstärkelsetillverkaren justeras om det fattas beslut om en slutlig sänkning av interventionspriset för spannmål enligt de beslut som fattas inom ramen för Agenda 2000 (översyn efter halva tiden).

Förslaget att fortsätta med de kvoter som nu gäller läggs därför fram med förbehåll för eventuella bestämmelser som kan komma att fattas på grundval av slutsatserna från ovannämnda rapporter.