EUROPEISKA KOMMISSIONEN 
Bryssel den 30.8.2011 
SEK(2011) 1009 slutlig 
  
ARBETSDOKUMENT FRÅN KOMMISSIONENS AVDELNINGAR 
SAMMANFATTNING AV KONSEKVENSANALYSEN 
Följedokument till 
Förslag till 
 
EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING 
om ändring av förordning (EG) nr 1760/200 0 vad gäller elektronisk identifiering av 
nötkreatur och avskaffande av bestämmelserna om frivillig märkning av nötkött 
{KOM(2011) 525 slutlig} 
{SEK(2011) 1008 slutlig}  
 
1 SAMMANFATTNING  AV KONSEKVENSANALYSEN 
Följedokument till 
Förslag till 
EUROPAPARLAMENTETS OC H RÅDETS FÖRORDNING 
om ändring av förordning (EG) nr 1760/2000 vad gäller elektronis k identifiering av 
nötkreatur och avskaffande av bestämmelser na om frivillig märkning av nötkött 
1. INLEDNING  
 
Förordning (EG) nr 1760/2000, närmare bestäm t identifieringen av nötkreatur och den 
frivilliga märkningen av nötkött, angavs i meddelandet från kommissionen till rådet och 
Europaparlamentet (KOM(2009) 544) Åtgärdsprogram för minskade  administrativa bördor i 
Europeiska unionen  som informationskrav av särskild vikt med tanke på den börda de medför 
för företagen. I förordningen fastställs ett sy stem för identifiering  och registrering av 
nötkreatur och märkning av nötkö tt och nötköttsprodukter (bl.a. frivillig märkning), och den 
innehåller bestämmelser om dubbla öronmärken, register på anläggningarna, djurpass och 
nationella databaser.  Mot bakgrund av krisen med bovin spongif orm encefalopati (BSE) förstärktes 1997 
gemenskapens bestämmelser om identifiering av  och spårbarhet för nötkreatur genom att 
konventionell märkning infördes. Vid den tidpunkten  var elektronisk iden tifiering ur teknisk 
synvinkel inte tillräckligt ut vecklad för att kunna införas, men tekniken har förbättrats 
avsevärt under de senaste tio åren. El ektronisk identifiering baserad på 
radiofrekvensidentifiering (RFID)  medför bl.a. en snabbare oc h tillförlitligare avläsning av 
enskilda djurs koder direkt till databehandlingssystem (vilket möjliggör snabbare spårbarhet för eventuellt smittade djur eller livsmedel). Detta minskar arbetskostnaderna jämfört med manuell avläsning men ökar samtidigt kostnaderna  för utrustning. Den gällande lagstiftningen 
om identifiering av nötkreatur avspeglar allt så inte den senaste tekniska utvecklingen.  
 De övergripande allmänna målen med detta förslag när det gäller identifiering av djur  är att 
1. stödja sektorns konkurrenskraft,  
2. minska den administrativa bördan och före nkla förfarandena i fråga om djurpass och 
register på anläggningarna, 
3. bidra till bättre djurhälsa och folkhälsa genom ett snabbare och tillförlitligare system för 
spårbarhet för nötkreatur. 
Det allmänna målet när det gäller frivillig märkning av nötkött  är att 
1. minska den onödiga administrativa börda n i fråga om märkning av nötkött. 
 
2. ALTERNATIV
 
 
I denna rapport an alyseras olika  alternativ  för elektronisk identifiering av nötkreatur och 
märkning av nötkött:    
 
 
2  
2.1 Elektrisk identifiering av nötkreatur 
ALTERNATIV 1:  INGA ÅTGÄRDER (GRUNDSCENARIO )    
Inga förändringar av de gälla nde bestämmelserna skulle inne bära att nötkreatur även i 
fortsättningen skulle identifieras genom två konventionella, synliga öronmärken och att den 
nuvarande administrativa bördan inte skulle mins ka alls. Det gällande regelverket förbjuder 
inte medlemsstaterna att använda sig av elektroniska identifier are på frivillig grund, men de 
måste användas utöver de officiella, synliga märkena. Eftersom det inte fastställts några harmoniserade tekniska st andarder på EU-nivå skulle olika typer av elektroniska identifierare 
och avläsare med olika RFID-frekvenser  kunna användas på olika platser.  
 
ALTERNATIV 2: 
FRIVILLIGT INFÖRANDE ME D TVÅ UNDERALTERNATIV  
Genom alternativ 2 införs elektronisk identifiering som ett verktyg för officiell identifiering. 
En medlemsstat skulle med alternativ 2 in te kunna välja scenario t ”inga åtgärder”. 
Medlemsstaterna kan välja mellan et t obligatoriskt införande på sitt territorium (alternativ 2a) 
eller att låta uppfödarna bestämma om de vill införa elektronisk identifiering (alternativ 2b). 
Fastställandet av harmonisera de tekniska standarder för el ektronisk identifiering och 
avläsningsutrustning på EU-nivå skulle vara en förutsättning för detta alternativ (till skillnad 
från alternativ 1). Sådana standarder kommer dock inte att gå utöver internationella ISO-
standarder. 
 
Alternativ 2a: Det är frivilligt att införa elektr onisk identifiering på EU-nivå, och de 
enskilda medlemsstaterna kan välja obligatoriskt införande på sitt territorium . Om en 
medlemsstat väljer obligatoriskt införande  skulle samma skyldighet som enligt alternativ 3 
vara tillämplig i den medlemsst aten (t.ex. att varje nötkreat ur ska identifieras genom ett 
konventionellt, synligt öronmärke OCH en elektr onisk identifierare, antingen ett öronmärke 
eller en bolustransponder). Om en medlemsstat väljer frivilligt införande  kan nötkreatur 
identifieras genom 
1. två konventionella öronmärken, eller 
2. ett konventionellt, synligt öronmärke OCH en elektronisk identifierare (dvs. ett 
elektroniskt öronmärke eller en bolus transponder) som godkänts officiellt. 
 
Alternativ 2b:  Det är frivilligt att införa elektr onisk identifiering på EU-nivå, och de 
enskilda medlemsstaterna kan inte  välja obligatoriskt införande . Vid frivilligt införande 
skulle nötkreatur kunna identifieras genom 
1. två konventionella öronmärken, eller 
2. ett konventionellt, synligt öronmärke OCH en elektronisk identifierare (dvs. ett 
elektroniskt öronmärke eller en bol ustransponder) som godkänts officiellt.  
ALTERNATIV 3:  OBLIGATORISKT INFÖRANDE  
Varje nötkreatur ska identif ieras genom ett konventionellt, synligt öronmärke OCH en 
elektronisk identifierare (öronm ärke eller bolustransponder). Till skillnad från alternativ 1 
skulle detta alternativ förutsätta att det utv ecklas rättsliga skyldighe ter på EU-nivå när det 
gäller elektronisk identifiering och avläsnin gsutrustning som inte skulle gå utöver 
internationella ISO-standarder.   
 
 
3 Tabell 1: Sammanfattning av officiella identifieringsmärken på ett nötkreatur för varje alternativ  
 
 2.2 Frivillig märkning av nötkött  
Två scenarier analyseras när det gäller frivillig märkning av nötkött: 
ALTERNATIV 1  – Inga åtgärder (grundscenario) : inga förändringar av det gällande 
systemet.  ALTERNATIV 2 – Avskaffande av frivillig märkning av nötkött: de specifika 
bestämmelserna om frivillig märkning av nötkött skulle utgå ur förordning (EG) 
nr 1760/2000.  
 
3. ANALYS AV ALTERNATIVEN
 
 
3.1 Elektrisk identifiering av nötkreatur 
 
Denna analys bygger på tre källor: i) en extern studie som slutfördes 20091, ii) uppgifter från 
medlemsstaternas behöriga myndigheter och iii)  uppgifter som inhämtades under samråden 
med berörda parter. Analysen visar att de direkt a kostnaderna och fördelarna inte fördelas lika 
längs livsmedelskedjan. Kostnaderna, som främst avser utrustning (transpondrar och 
avläsare), bärs främst av uppfödarna.  De fulla ekonomiska fördelarna med de elektroniska 
anordningarna (t.ex. genom tidig el ektronisk avläsning på gårdsnivå) förbehålls dock aktörer 
längre ner i kedjan (t.ex. mar knader, uppsamlingscentraler och sl akterier). Dessutom drar de 
behöriga myndigheterna nytta av at t alla data kan databehandlas automatiskt, vilket minskar 
arbetskostnaderna. I studien drogs slutsatsen att det frivilliga alte rnativet (2a) för införande av 
elektronisk identifiering av nötkr eatur på grundval av harmonisera de standarder skulle vara 
det bästa alternativet.  
 
Konsekvenser av alternativ 1 – inga åtgärder (grundscenario)  
 
Inga förändringar av de gälla nde bestämmelserna skulle inne bära att varje nötkreatur ska 
identifieras genom två konventionella, synliga ör onmärken. Om djurhållar na vill använda sig 
av elektroniska identifierare på frivillig grund, måste de användas utöver de två officiella 
märkena. I alternativ 1 görs inget för att åt gärda de problem som flera behöriga myndigheter 
                                                 
1 Study on the introduction of electronic identification (EID) as official method to identify bovine animals 
within the EU : 
http://ec.europa.eu/food/animal/identification/bovi ne/docs/EID_Bovine_FinalReport_04062009_en.pdf 
 
/ 
 Alternativ 1  
Inga 
åtgärder  Alternativ 2 
FRIVILLIGT 
Medlemsstaterna kan välja 
obligatoriskt införande  
2a Alternativ 2 
FRIVILLIGT 
Berörda parter kan frivilligt 
välja elektronisk 
identifiering 2b Alternativ 3 
Obligatoriskt 
på EU-nivå  
Konventionellt 
öronmärke   
       2 
 1 (för medlemsstater som 
väljer obligatoriskt införande ) 
2/1 (för medlemsstater enligt 
2B) 1 (villig att använda 
elektronisk identifiering) / 
2 (inte villig att använda 
elektronisk identifiering)  1 
 
 
Elektronisk 
transponder 
(öronmärke eller 
bolustransponder)   0 1  (för medlemsstater som 
väljer obligatoriskt införande ) 
1/0 (för medlemsstater enligt 
2B) 1 (villig att använda 
elektronisk identifiering) / 
0 (inte villig att använda 
elektronisk identifiering)  1 
 
 
4 rapporterat i revisionsrapporter (se översiktsra pport 9505/2003 från kontoret för livsmedels- 
och veterinärfrågor (FVO)). Inte heller skulle sektorns administ rativa börda minska. De flesta 
tillfrågade anser att det nuvarande  systemet för identifiering och spårbarhet är ändamålsenligt, 
men skulle kunna förbättras. Till exempel kan det vara svårt att tillförlit ligt spåra nötkreatur i 
en nödsituation eftersom anläggningarnas register inte alltid är aktuella.  Bland annat kan 
dokumentation saknas, uppgifter och dokumen tation kan vara dåligt organiserade, 
rapporteringen av vissa händelser (födslar, förf lyttningar, dödsfall) till den centrala databasen 
kan försenas eller inte ske alls eller de t kan förekomma misstag i rapporteringen, och 
djurförflyttningar genom marknader och uppsam lingscentraler registreras inte alltid.  
 De flesta tillfrågade anser att det nuvarande systemet för spårbarhet är effektivt och 
ändamålsenligt, men skulle kunna förbättras . Vissa berörda parter är övertygade om 
mervärdet av ett fullt integrerat elektroniskt iden tifieringssystem, vilket förutsätter elektronisk 
identifiering. Uppfödare som inte omfattas av fältförsök och/elle r forskning på området 
avvisar idén om obligatorisk elektronisk identifiering: de ser inget mervärde i att helt enkelt 
ersätta ett konventionellt öronmärke med ett elektroniskt .  
 Huvudproblemet i detta alternativ är avsaknaden av harmoniserade tekniska standarder på 
EU-nivå . Varje medlemsstat kan välja vilken standard  den vill, vilket kan leda till bristande 
harmonisering. Om den teknik som används i en viss medlemsstat inte är densamma som en 
annan medlemsstat valt, kan data inte utbytas elektroniskt vid export från en medlemsstat till 
en annan, och fördelarna med att ha system med elektronisk identifiering skulle gå förlorade. 
Inga förändringar av de gällande bestämmelserna  skulle innebära att varje nötkreatur måste 
identifieras genom två konventionella, synliga öronmärken. Den individu ella spårbarheten för 
nötkreatur är garanterad. Den gä llande lagstiftningen tillåter dj urhållarna att a nvända sig av 
elektronisk identifierare, men endast utöver  de två officiella (konve ntionella) öronmärkena, 
vilket leder till sammanlagt tre identifieringsmärken. Om uppfödarna väljer detta tillvägagångssätt utan att de tekniska standarderna  harmoniseras, skulle detta alternativ vara 
kostsammare än alternativ 2 (fri villigt) och alternativ 3 (oblig atoriskt) eftersom djuren måste 
ha tre i stället för två identifieringsmärken . 
 
Konsekvenser av alternativ 2 – frivilligt införande 
 
I alternativ 2 går det inte a tt förutsäga exakt vilka medlemsstater och/eller anläggningar som 
skulle införa elektronisk identifiering på friv illig grund, vilket gör det svårt att göra noggranna 
beräkningar för de två underalt ernativen i kostnadsmodellen. Tota lkostnaden för alternativ 2 
förväntas därför ligga mellan alte rnativ 1 och alternativ 3. Om el ektronisk identifiering skulle 
göras obligatorisk  i en viss medlemsstat enligt alterna tiv 2a skulle kost naderna bli desamma 
som i alternativ 3.
 Kostnaderna per medlemsstat skulle dä rför vara desamma som i bilaga VI 
och Study on the introduction of electronic identif ication (EID) as official method to identify 
bovine animals within the EU . Det finns inga definitiva uppgifter om vilka medlemsstater som 
skulle välja alternativ 2a eller 2b , och det skulle vara svårt att göra uppskattningar i denna 
rapport. I denna rapport har det dock redan hänvi sats till ett antal me dlemsstater som redan 
bestämt sig för elektronisk identifier ing av nötkreatur på frivillig grund. 
 
En av de största fördelarna med frivilligt införa nde, oavsett om det handlar om alternativ 2a 
eller 2b, är att aktörerna skulle få tid a tt bekanta sig med systemet med elektronisk 
identifiering och konstatera det mervärde som de t skulle ge under vissa omständigheter. Med 
frivilligt införande överlåter man åt medlemsstat erna och de privata ak törerna att organisera 
sig, så att de kan avgöra om el ektronisk identifiering verkligen är en förbättring, med hänsyn 
 
5 till regionala skillnader och olika produktionst yper, och huruvida systemet är tillräckligt 
flexibelt för att myndigheterna ska stödja det. El ektronisk identifiering av  nötkreatur är redan 
tillåten i flera medlemsstater och används av uppf ödare/privata aktörer av kommersiella skäl 
och förvaltningsskäl. Om det blir frivilligt at t införa elektronisk identifiering torde detta 
system väljas av djurhållare som för närvarande utnyttjar de omedelbara fördelarna för driften 
av jordbruksföretaget. Det är ett fullständigt  privat beslut som varje aktör fattar på 
ekonomiska grunder ( marknadsstyrning ). Dessa aktörer är dock oc kså villiga att överväga 
frivillig elektronisk identifier ing beroende på vilka regleri ngsfördelar kommissionen föreslår. 
Exempelvis skulle det om enskild a uppgifter registreras centralt inte behövas register på 
anläggningarna eller transportdokument  (som behövs även om pass inte krävs). Att tillåta 
rapportering av tredje man  (t.ex. transportörer, så djurhållaren inte behöver rapportera 
förflyttningar från anläggningen, vilket redan är  möjligt för andra djurarter) skulle också vara 
ett incitament. Det framhölls också att betydande fördelar skulle uppstå om förflyttningar från 
anläggningarna kunde registrera s vid kritiska kontrollpunkter (dvs. en marknad eller ett 
slakteri). Genom införandet av dessa ytter ligare ändringar i förordningen kan användarna 
konstatera kvantifierbara reglerin gsfördelar och skulle därför självmant välja att använda sig 
av elektronisk identifiering . En fullständig extrapolation på medlemsstats- eller EU-nivå 
skulle dock vara godtycklig och skulle snabbt kunna leda till felaktiga slutsatser. Frivillighet 
kan emellertid ha negativa följder på kort sikt, eftersom EU kan ställas inför olika situationer i 
olika medlemsstater, vilket kan leda till viss förvirring i fråga om identifiering. Vid handel 
inom EU kan det bli tämligen svårt att spåra vi lket slags officiell identifiering som används. 
Såsom i alternativ 1 anser vissa medlemsstater (och berörda parter) a tt det nuvarande systemet 
för identifiering av och spårbarhet för nötkreatu r är fullt fungerande och tillfredsställande som 
det är. När det gäller konsumenternas förtroende  skulle det under alternativ 2 vara svårt att 
avgöra skillnaden mellan kött från djur med el ektronisk identifiering oc h kött från djur med 
konventionell märkning, varför de t inte borde få några konse kvenser. De nationella eller 
regionala systemen för spårbarhet  kan dock bli tillförlitli gare och snabbare i de 
medlemsstater som väljer alternativ 2a, vilket skulle stärka konsumenternas förtroende. 
 
Konsekvenser av alternativ 3 – obligatoriskt införande 
 
Detta alternativ kanske inte är det bästa till vägagångssättet, eftersom vissa berörda parter 
(t.ex. småbrukare) skulle missgynnas ekonomiskt , men det skulle vara det effektivaste 
alternativet i fråga om konsumentskydd (spårbarhet), minskning av den administrativa 
bördan och undvikande av riskerna me d att ha två iden tifieringssystem . Det skulle också 
kunna motiveras genom bättre överensstämmelse med EU:s bestämmelser om elektronisk 
identifiering av andra djurarter (t.ex. får). Anal ysen av alternativ 3 (obligatoriskt införande) 
leder till slutsatsen att största delen av kos tnaderna bärs av uppfödarna, medan fördelarna 
fördelas längs livsmedelskedjan. En av de saker som berörda parter kritiserar mest är att det 
inte är de som betalar som faktiskt drar nytta  av investeringarna. I ovannämnda studie gör 
man i alternativ 3 åtskillnad mellan en ordni ng där alla nötkreatur måste förses med en 
elektronisk identifierare inom ett år  efter det att den nya förordningen trätt i kraft ( ”one-off 
regulation” – se tabell 8 ) och en övergångsordning  där endast nyfödda djur skulle förses med 
en elektronisk identifierare. Vissa berörda part er (särskilt företrädar e för köttindustrin) har 
uttalat sig till förmån för obligatorisk el ektronisk identifierin g med genomförande inom ett år . 
Alternativ 3 skulle inte leda till de problem som beskrivs unde r alternativ 2 i fråga om att 
samtidigt ha två olika system för identifiering av  djur. Alternativ 3 skulle innebära att alla 
berörda parter använder sig av elektronisk id entifiering, vilket skulle medge bästa möjliga 
förbättringar av spårbarheten i fr åga om tillförlitlighet och snabbhet. 
 
 
6 När det gäller de ekonomiska konsekvenserna  för berörda parter, skulle den grupp som 
påverkas mest vara djuruppfödarna , eftersom de står för kostnaderna för märkning. En 
jämförelse mellan elektronisk avläsning och manue ll avläsning (alternativ 3 mot alternativ 1) 
visar tydligt att de ökade kostn aderna för utrustning (iden tifierare och avläsare) inte 
automatiskt uppvägs av uppfödarnas minskade arbetskostnader. Vissa medlemsstater kan 
välja att kompensera uppfödarna för mä rkningskostnaderna genom medel för 
landsbygdsutveckling och andra typer av statligt stöd. Alternativ 3 kan dock minska risken för 
misstag vid identifiering, regist rering och rapportering av djurfö rflyttningar, vi lket skulle 
kunna leda till minskningar i direktstödet och andra ordningar in om den gemensamma 
jordbrukspolitiken i förhållande till alternativen 1 och 2. Inve rkan av användningen av RFID-
transpondrar på automatiseringen inom mjölk- och kalvköttsnäringen  beskrivs närmare i 
bilaga XXI , där det konstateras av användningen av RFID-transpondr ar för automatisering av 
jordbruksföretag är till nytta för köttd jursuppfödningen men mindre fördelaktig för 
mjölkproducerande gårdar, som redan är automatiserade i hög grad. Däremot skulle elektronisk avläsning va ra kostnadseffektivare för marknader, uppsamlingscentraler och, i 
mindre grad, slakterier . Dessa berörda parter förflyttar djur ofta och kommer endast att ha 
kostnader för avläsningsutrustning och inga kost nader för märkning. Inverkan på leverantörer 
av elektronisk identifiering (för etag) kan bero på hur medlemsstaterna väljer att organisera 
anskaffningen mellan sig (t.ex. anbudsförfarande n, nationella organ eller en enda leverantör 
per medlemsstat). Vissa berörda pa rter (särskilt företrädare för köttindustrin) har uttalat sig till 
förmån för obligatorisk elektronisk  identifiering med genomförande inom ett år . De behöriga 
myndigheternas  budget skulle påverkas eftersom it-systemen skulle behöva anpassas till 
elektronisk identifiering. I studi en drogs slutsatsen att de be höriga myndigheterna skulle dra 
nytta av den automatiska databehandlingen av alla data, som skulle minska de behöriga 
myndigheternas arbetskostnad er och administrativa börda . Elektronisk identifiering kan 
också ha positiva effekter genom att underlätta de behöriga myndigheternas verksamhet, såsom revision av direktstödet och a ndra ordningar inom den gemensamma 
jordbrukspolitiken (eftersom inspektörerna redan torde ha avläsare för elektronisk avläsning 
av får och getter). Fördelarna för de behöriga myndigheterna kan vara st örre under alternativ 3 
än under alternativen 2 och 1. Den eventuella inverkan på konsumentpriserna  kommer att 
vara begränsad i förhållande till alternativ 1. Om man antar att priset  på kött skulle behöva 
höjas för att uppväga de ökade produktionskostnaderna på grund av elektronisk identifiering, 
skulle köttpriserna öka med högst 1 %.  
 I översiktstabellerna nedan beskrivs de ekonomiska konsekvenserna av de uppskattade 
kostnaderna för alla uppgifter i fråga om offici ell registrering av nötkreatur i grundscenariot 
(alternativ 1, men i tabellerna kallat Option 3 ) och alternativet med obligatorisk elektronisk 
identifiering (alternativ 3, men i tabellerna kallat Option 1 ) per uppgift och för alla aktörer. 
Av tabellerna framgår de högre totalkostnaderna jämfört med grundscenariot. Kostnaderna för 
alternativet med obligatorisk elektronisk identifiering ( Option 1
 i tabellen) avspeglar 
skillnaderna beroende på om elektroniska öronmärken eller bolustranspondrar används.  
 
7 Tabell 2: Kostnadsjämförelse för alternativet med obligatorisk elektronisk identifiering och grundalternativet 
enligt två scenarier  
 
 
Tabell 3: Kostnadsjämförelse för alternativet med obligatorisk elektronisk identifiering och grundalternativet 
per typ av aktör (i 1 000 euro och i %) enligt två scenarier  
 
 
 3.2 Frivillig märkning av nötkött  
Det finns två scenarier när det gä ller frivillig märkning av nötkött: 
Alternativ 1  – Inga åtgärder (grundscenario) : inga förändringar av det gällande systemet.  
Alternativ 2 – Avskaffande av frivillig märkning av nötkött : de specifika bestämmelserna 
om frivillig märkning av nötköt t skulle utgå ur förordni ng (EG) nr 1760/2000, men den 
obligatoriska märkningen med nötköttets  ursprung skulle inte ändras. 
 
8 Ekonomiska konsekvenser av det alternativ som föredras jämfört med grundscenariot: Det 
administrativa förfarandet för godkännande av fri villiga uppgifter på etiketterna för nötkött 
skulle försvinna. Aktörerna skulle kunna fortsätta att använda befintliga etiketter. Informationen till konsumentern a skulle inte äventyras, ef tersom alla märkningsuppgifter 
skulle omfattas av den befintliga övergripande EU-lagstiftningen, som skulle gälla för nötkött på samma sätt som den redan gäller för annat kött. I ”EU-projektet för referensmätning och minskning av administrativa kostnader” räknade man fram en möjlig minskning av den administrativa bördan på 362 000 euro. I bilaga VIII ges en detaljerad översikt över konsekvenserna för olika aktörer.  
4. ALTERNATIV SOM FÖREDRAS 
 4.1 Elektrisk identifiering av nötkreatur  
Slutsatsen var att alternativ 3 (obligatoriskt införande)  för närvarande inte är det bästa 
tillvägagångssättet, eftersom vissa berörda pa rter (t.ex. småbrukare) missgynnas ekonomiskt, 
men det skulle vara det effek tivaste alternativet i fråga om  konsumentskydd (spårbarhet), 
minskning av den administrati va bördan och undvikande av risker i handeln inom EU . 
Alternativ 1 (inga åtgärder)  skulle kunna medföra olika te kniska standarder och negativa 
konsekvenser för handeln inom EU. Detta alte rnativ tillgodoser dessutom inte sektorns 
förväntningar om en mins kad administrativ börda. Alternativ 2b (frivil ligt införande av de 
berörda parterna)  ansågs av de flesta tillfrågade inte vara ändamålsenligt, eftersom det 
skulle kunna leda till två olika system i va rje medlemsstat och i slutändan två olika 
marknader, vilket skulle leda till förvirring  och skulle kunna påverka effektiviteten i det 
nuvarande systemet för spårbarhet.  
Det bästa alternativet  för ändring av identifieringssystemet är frivilligt införande 
(alternativ 2a) där varje me dlemsstat själv kan bestämma  om den vill införa obligatorisk 
elektronisk identifiering på sitt territo rium. Medlemsstaterna har mycket olika 
produktionsmetoder och branschorganisationer. Det är därför tillrådligt att rekommendera att 
det ska vara upp till varje medlemsstat att samarb eta med alla aktörer i livsmedelskedjan för 
att fastställa de mervärden som elektronisk identifiering ger och sörja för att elektronisk 
identifiering godtas, så att den kan gör as obligatorisk vid en lämplig tidpunkt. 
Medlemsstaterna skulle kunna besluta att föresk riva elektronisk identifiering när det passar 
och inte tvingas till det. I alternativ 2a  kan problemen med att ha två identifieringssystem 
vara mindre än i alternativ 2b .
 När det gäller minskad administrativ börda är alternativ 2a  
bättre än alternativ 2b . Slutsatsen är alltså att även om elektronisk identifiering medför högre 
kostnader än konventionell identifi ering har det visat sig att elek tronisk identifiering i vissa 
fall kan ge fördelar för företagen. Endast om re gleringsfördelarna och fördelarna för företagen 
beaktas tillsammans kommer aktörern a att godta elektronisk identifiering. Det alternativ som 
föredras är därför frivilligt införande (alter nativ 2) med möjlighet för medlemsstaterna att 
göra införandet obligatoriskt på na tionell nivå (underalternativ 2a).  Ändamålsenligheten, 
effektiviteten och konsekvensen hos alternativ  2a skulle kunna utvä rderas en tid efter 
genomförandet. På grundval av utvärderinge n skulle kommissionen kunna bedöma behovet av 
att förstärka det obligatoriska införandet av elektronisk identifiering på EU-nivå. 
 
4.2 Frivillig märkning av nötkött  
Slutsatsen är att alternativ 2 är det alternativ som föredras.