Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén över förenkling av vertikala direktiv på livsmedelsområdet:

- "Förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om kakao- och chokladvaror avsedda som livsmedel",

- "Förslag till rådets direktiv om vissa sockerarter avsedda som livsmedel",

- "Förslag till rådets direktiv om honung ",

- "Förslag till rådets direktiv om fruktsaft och vissa liknande produkter avsedda som livsmedel",

- "Förslag till rådets direktiv om vissa former av konserverad, helt eller delvis dehydratiserad mjölk avsedd som livsmedel",

- "Förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om kaffe och cikoriaextrakt", och - "Förslag till rådets direktiv om sylt, gelé, marmelad och kastanjemos avsedda som livsmedel" () (97/C 56/06)

Den 15 juli 1996 beslutade rådet i enlighet med artiklarna 43 och 198 i EG-fördraget att begära Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande om ovannämnda förslagen.

Sektionen för jordbruk och fiskeri, som ansvarade för kommitténs arbete i frågan, antog sitt yttrande den 3 oktober 1996. Föredragande var Kenneth J. Gardner.

Ekonomiska och sociala kommittén antog vid sin 339:e plenarsession den 30-31 oktober 1996 (sammanträdet den 31 oktober 1996) enhälligt följande yttrande.

1. Allmänna kommentarer

1.1. Inledning

Detta förslag härrör från beslutet vid toppmötet i Edinburgh 1992 om att förenkla eller avskaffa ett antal produktdirektiv som inte längre låg i linje med synen på livsmedelslagstiftningen.

Enligt denna "nya syn" beslutade kommissionen och rådet att undvika nya produktspecifika åtgärder eftersom man till följd av olika matvanor inom EU hade svårt att komma överens om sådana åtgärder. Man ville också maximera konsumentskyddet. I stället kom man överens om att koncentrera sig på övergripande åtgärder för att skydda konsumenter och miljö såsom:

- märkning,

- tillsatser,

- hälsoregler etc.

Vid tillfället hade kommissionen omfattande diskussioner med medlemsstaterna, intressegrupper och ekonomiska aktörer och ansåg sig i slutändan inte kunna avskaffa något av de sju direktiven.

Detta förslag innebär dock att direktiven förenklas och att några av dem blir mindre normativa. Kommittén godkänner därför förslaget som ett första steg i rätt riktning, med förbehåll för kommentarerna i denna del och i de delar som handlar om de enskilda livsmedlen.

1.2. Tillsatser

Dessa regleras för närvarande genom följande direktiv: Tillsatser (95/2/EG), Sötningsmedel (95/35/EG) och Färgämnen (94/36/EG). Tillsatser omnämns därför i allmänhet inte. Det händer dock ibland och hänvisningarna är då inte alltid korrekta och fullständiga.

För att uppnå större klarhet borde man också genomgående utelämna de enskilda tillsatserna. I stället skulle man i varje direktiv som handlar om ett livsmedel för vilket tillsatser är tillåtna ha en särskild artikel med korshänvisningar till de tre direktiven om tillsatser.

1.3. Omfattning av obligatoriska standarder

Det finns flera sådana regler i de nuvarande direktiven. Som en konsumentskyddsåtgärd har dessa nu ersatts med en allmän enhetsprissättning. Kommittén vill dock att man på frivillig grund behåller de EU-omfattande standarderna där sektorn i fråga vill ha dem, förutsatt att man kan visa att detta ligger i konsumenternas intresse och inte skulle hindra den fria rörligheten för produkterna.

1.4. Kommittéförfarande

Kommissionen föreslår att alla direktiv skulle anpassas efter den tekniska utvecklingen genom att man upprättar en kommitté för detta ändamål. Vi godkänner ett sådant förfarande.

Ekonomiska och sociala kommittén vill också betona behovet av att rådfråga och lyssna på de olika rådgivningsorgan som representerar socioekonomiska intressen.

1.5. Rättslig grund och tidsplan

Kommissionen har beslutat att behålla nuvarande rättsliga grund, dvs. artikel 100a för choklad och kaffe och artikel 43 för övriga livsmedel. Detta är naturligtvis helt inom ramen för kommissionens egna befogenheter.

De föreslagna datumen för ikraftträdande ligger orealistiskt nära i tiden. Med tanke på den tid som numera krävs för att slutföra direktiven och den tid som medlemstaterna behöver för att inlemma dem i den nationella lagstiftningen borde man ändra tidsplanen enligt följande:

- Tillåt marknadsföring från det att direktivet publicerats.

- Förbjud tillverkning (inklusive märkning) av produkter som inte uppfyller kraven två år efter publiceringen.

- Tillåt försäljning av produkter som inte uppfyller kraven och är märkta före det andra datumet fram till dess att lagren har tömts.

1.6. Språk

I flera fall föreskriver förslaget produktnamn som inte stämmer överens med de namn som används av vissa konsumenter med ett visst språk. Exempelvis har man när det gäller tyska genomgående utelämnat alla österrikiska termer som krävs av protokoll nr 10 i anslutningsakten.

Normal konsumentvokabulär bör genomgående tillåtas (se 6.7), och de österrikiska termerna måste läggas till i hela förslaget.

2. 96/0112 - Förslag om kakao och chokladprodukter

2.1. Allmänna kommentarer

2.1.1. Kontroversen beträffande vegetabiliskt fett

Detta förslag var det mest kontroversiella i förslagspaketet. Kontroversen handlade om tillsättande av vegetabiliska fetter i stället för kakaosmör, och en kort förklaring är därför på sin plats.

Det nuvarande EU-direktivet fastställer krav på sammansättningen i olika chokladtyper i fråga om minimihalt av kakao, och i förekommande fall av mjölktorrsubstans. Dessa standarder är gemensamma för alla medlemsstater och ändras inte genom detta förslag.

I sju medlemsstater (Danmark, Finland, Irland, Portugal, Storbritannien, Sverige och Österrike) kan man tillsätta nästan vilken som helst ätlig substans till dessa chokladtyper, medan man i åtta medlemsstater (Belgien, Frankrike, Grekland, Italien, Luxemburg, Nederländerna, Spanien och Tyskland) kan tillsätta nästan vilken som helst ätlig substans med undantag för vegetabiliska fetter.

I dessa åtta medlemsstater byggde motståndet mot vegetabiliska fetter främst på oron att kvaliteten skulle försämras och att kakaokonsumtionen skulle minska. I de andra sju medlemsstaterna tillsätts vegetabiliskt fett för att förbättra konsumenternas acceptans av choklad, och dessa länder ville i hög grad försvara användandet av dessa fettillsatser.

Oron för kvaliteten berodde på olika nationella attityder i fråga om konsumenternas önskemål, men det krävs en detaljerad förklaring om användandet av kakao.

Vi måste komma ihåg att man inte äter kakaobönor direkt. De måste först förädlas till choklad eller andra kakaoprodukter. Konsumtionen av kakao maximeras om dessa produkter på bästa sätt uppfyller konsumenternas krav.

Konsumenterna inom EU har i allt högre grad kommit att föredra mjölkchoklad (85-90 % av försäljningen), som har en mycket lägre andel kakao än mörk choklad, även om den har en dyr sammansättning. Samtidigt har det under senare år varit en kraftig uppgång i efterfrågan på fylld choklad, chokladtäckta kex m.m., vilka vanligen innehåller 25-50 % choklad, och då vanligen mjölkchoklad.

Det har därför varit en avsevärd tillväxt för produkter med ett lägre kakaoinnehåll eftersom dessa bäst har mött konsumenternas önskemål. Nettoresultatet av dessa två trender - högre chokladkonsumtion men lägre kakaoinnehåll - är en ökad användning av kakao, vilken inom EU (12) har fördubblats sedan 1980.

2.2. Särskilda kommentarer

2.2.1. Olika typer av vegetabiliskt fett

För att skydda konsumenternas hälsa bör kommissionen föreskriva deklaration av använda vegetabiliska fetters ursprung.

2.2.2. Sjunde reciten (tredje stycket på sidan 11)

Direktivet måste genomgående betona att andra livsmedel (inklusive vegetabiliskt fett) bara får användas utöver det lagstadgade kakaoinnehållet och inte som ersättningsmedel. Ordalydelsen bör därför ändras till:

"I vissa medlemsstater är det tillåtet att använda andra vegetabiliska fettämnen utöver kakaosmör i ...".

2.2.3. Åttonde reciten

Ändras av samma orsak till:

"... besluta om tillsatsen av dessa vegetabiliska fetter ...".

2.2.4. Nionde reciten

Eftersom förslaget medger olika regler i olika medlemsstater måste man betona etableringsrätten genom att lägga till följande ord:

"I syfte att säkerställa etableringsrätten och den inre ...".

2.2.5. Elfte reciten

Detta är fel; choklad kan inte tillverkas utan fett. Det handlar om särskilda upplysningar och bör ändras till:

"I enlighet med detta direktiv kan en upplysning om att inga fetter förutom kakaosmör används anges, förutsatt att detta inte vilseleder konsumenten."

2.2.6. Tolvte reciten

Av samma anledning som anges under punkt 2.2.2 måste denna ändras till:

"Vad gäller de chokladvaror i vilka man tillsatt vegetabiliska fetter bör ...".

2.2.7. Artikel 2

2.2.7.1. Ordalydelsen i denna artikel skulle permanenta den nuvarande situationen där nästan hälften av medlemsstaterna tillåter tillsats av vegetabiliska fetter i choklad som tillverkas inom deras territorium, medan andra inte gör det.

En enhetlig lösning hade varit att föredra, men med tanke på den situation som beskrevs under punkt 2.1 skulle kommittén kunna acceptera förslaget som det i nuläget bästa möjliga. Vi kräver dock att direktivet skall ses över fem år efter dess ikraftträdande för att se om en harmonisering då har blivit möjlig.

2.2.7.2. Man måste dock även här ändra "innehåller andra vegetabiliska fetter" till:

"... också innehåller andra vegetabiliska fetter".

2.2.7.3. Kommittén välkomnar den utökade märkningen av choklad.

Andra vegetabiliska fetter än kakaosmör skall om de används ingå i innehållsdeklarationen. En ytterligare separat deklaration är överflödig. I själva verket har EG-domstolen nyligen fastslagit att denna typ av andra deklaration är onödig (Bearnaisefallet, C-51/94).

Om rådet och Europaparlamentet ändå skulle besluta sig för en sådan deklaration bör den alltid placeras intill innehållsdeklarationen.

2.2.8. Artikel 3.4

Denna punkt skall lyda:

"... socker eller sötningsmedel...".

2.2.9. Lägg till en ny artikel

"Tillsatser får användas enbart i enlighet med direktiv 94/36/EG, 95/2/EG och 94/35/EG."

2.2.10. Bilaga A.3 och A.4

Den produkt som definieras under punkt A.4 har kallats:

- "Mjölkchoklad med hög mjölkhalt" i tre språkversioner.

- "Ljus mjölkchoklad" i en språkversion.

- "Hushållsmjölkchoklad" i fem språkversioner.

- "Kökschoklad" i en språkversion.

De två sistnämnda är något nedsättande eftersom de härrör från en tid då detta var en billig produkt.

Med mjölkprisernas utveckling har kostnaderna för de båda typerna av mjölkchoklad nu hamnat mycket nära varandra och ligger nu klart högre än för choklad.

Med de standarder som används i förslaget blir de typiska råvarukostnaderna per ton för de tre viktigaste chokladtyperna ():

>Plats för tabell>

Med tanke på att de nuvarande namnen på många språk misskrediterar användandet av mjölk, som är en ur näringssynvinkel värdefull råvara från EU-länderna, föreslår kommittén:

- Att man antingen använder de mer faktamässiga namnen för A.4, "mjölkchoklad med hög mjölkhalt" eller "ljus mjölkchoklad".

- Eller att man använder namnet "mjölkchoklad" för båda typer, såsom föreslagits i Storbritannien och Irland, men med kravet att mjölkhalten skall anges.

2.2.11. Den moderna näringsläran menar att man skall minska fettintaget (). Kravet på minst 25 % fett är därför förlegat och stoppar utvecklingen av choklad med lägre fetthalt, varför detta krav bör strykas.

2.2.12. Bilaga C

Första meningen ändras till:

"... efter avdrag för vikten av de tillsatser som anges i punkt B och artikel 2."

Man måste också täcka de tillsatser som nämns i artikel 2. (Den engelska versionen innehåller här också en annan ändring, som dock inte är relevant på svenska.)

3. 96/0113 - Förslag om vissa sockerarter

3.1. Allmänna kommentarer

Mycket av innehållet i detta förslag behövs inte för konsumentskyddet, och det innehåller flera produkter som aldrig säljs i konsumentledet. Vissa delar har bara till syfte att stödja subventionssystemet för socker. Sockerdirektivet skulle därför kunna förenklas avsevärt när man väl har reformerat detta system.

3.2. Artikel 2.3

Den "faktiska" mängden torrsubstans i flytande produkter skapar problem eftersom den varierar från parti till parti. Denna märkning är enbart avsedd för handeln. Om och när produkterna säljs i konsumentledet skall de ha en kvantitativ innehållsdeklaration som anger genomsnittlig mängd eller minimimängd i enlighet med direktivet om märkning.

Samma regel bör gälla genomgående i detta förslag.

3.3. Lägg till en ny artikel

"Tillsatser får användas enbart i enlighet med direktiv 95/2/EG."

3.4. Bilaga A

Stryk alla hänvisningar till svaveldioxid som en följd av resonemanget under punkt 1.2.

Vissa av dessa sockertyper kan numera produceras med lägre svaveldioxidhalt. Direktiv 95/2/EG bör därför snarast ses över så att man kan ta detta i beaktande.

3.5. Bilaga B

Vissa av dessa metoder är föråldrade. De bör uppdateras, eller ännu hellre bör man stryka hela bilaga 2, eftersom den är en av de många normativa föreskrifter som är oförenliga med den nya synen på EU:s lagstiftning. Moderna standarder kan mycket väl skapas utanför lagstiftningen, och kommissionen bör "anmodas att uppmuntra" dessa precis som i artikel 3 i förslaget om honung.

4. 96/0114 - Förslag om honung

4.1. Artikel 2.1

(Den engelska versionen innehåller en ändring i den tredje meningen som inte är relevant för den svenska versionen.)

4.2. Artikel 2.1, tredje stycket

Ändra "... får dock, med undantag för industrihonung och bagerihonung, åtföljas av ..." till:

"... skall dock, med undantag för industrihonung och bagerihonung, åtföljas av ...".

4.3. Artikel 2.1, tredje stycket, första strecksatsen

(Den engelska versionen innehåller här en ändring som inte är relevant för den svenska versionen.)

4.4. Artikel 3

Lägg i slutet till:

"I de fall sådana metoder ersätter nuvarande empiriska metoder (tydlig halt av sackaros, tydlig halt av reducerande socker) kan man också behöva ändra kriterierna för sammansättningen."4.5. Bilaga 2, punkt 7 a

Diastasaktivitet är en numera klart föråldrad metod och bör ersättas med en modern metod i linje med artikel 3.

4.6. Bilaga 2, punkt 7 b

Det nuvarande direktivet har gränsen 40 mg/kg för HMF-halten (hydroximetylfurfural) med en möjlig avvikelse upp till 80 mg/kg, vilken är den gräns som används i Kodex. Det finns inga medicinska skäl för gränsen 40 mg/kg.

40 mg/kg är en rimlig gräns när honungen produceras, men nivån stiger under lagringstiden, särskilt i varma länder. Nyligen genomförda butiksundersökningar i de södra medlemsstaterna har påvisat en rad fall där HMF hade stigit över denna gräns.

7 b bör därför ändras till:

">Plats för tabell>

"(Rubriken till punkt 7 i förslaget måste därmed ändras i analogi med detta.)

5. 96/0115 - Förslag om fruktsaft och vissa liknande produkter

5.1. Artikel 2

Flera medlemsstater förbjuder fortfarande produkter med tillsatser av vitaminer. Kommissionen bör påskynda arbetet med en överenskommelse för att ta bort dessa förbud.

5.2. Artikel 3

5.2.1. Artikel 3.1 (se även punkt 6.8 nedan)

De namn som vanligen används av konsumenterna kan vara annorlunda och kan till och med variera på samma språk i olika länder. Även om "särskilda beteckningar" har en viktig funktion får de inte utgöra ett handelshinder. Följande ord bör därför läggas till i slutet av artikel 3.1:

"Försäljningsbeteckningen i den medlemsstat där produkten producerats och namn som vanligen används av konsumenten skall dock också vara tillåtna."

5.2.2. Artikel 3.5

Ändra slutet av meningen mellan strecksatserna till:

"och återställande av arom och fruktkött".

Även fruktkött kan i viss mån försvinna under produktionsprocessen. Det är också tveksamt om mineraler kan gå förlorade under processen.

5.3. Lägg till en ny artikel

"Tillsatser får användas enbart i enlighet med direktiv 95/2/EG."

5.4. Bilaga 1

Enligt den "nya synen" finns det inget behov av detaljerade specifikationer av råvaror och halvförädlade produkter som inte skall säljas i konsumentledet. I förslaget har man strukit dessa specifikationer i direktiven för andra produkter, och man kan mycket väl göra samma sak här.

Om detta inte är acceptabelt i fråga om fruktjuicer behöver denna del kompletteras och korrigeras enligt följande:

5.4.1. Bilaga 1, punkt I.1 b

Den kvantitet vatten som extraherats från fruktsaften är vanligtvis inte exakt känd. Därför är återställande av fruktsaft från koncentrat till ursprungligt skick i praktiken inte möjligt.

Numera återställs fruktsafter genom att man använder vatten i sådan mängd och av sådan kvalitet som är i linje med överenskommen praxis inom branschen. Aromämnen och mineraler måste komma från den aktuella frukten. Ätbart fruktkött skall också kunna återställas.

Förslaget bör täcka allt detta. Enligt den "nya synen" kan man göra detta utanför själva lagstiftningen genom att be kommissionen att uppmuntra sådan praxis. (Såsom föreslogs i artikel 3 i förslaget rörande honung.)

5.4.2. Bilaga 1, punkt I.2

Att förbjuda produkter med en koncentration på mindre än 50 % är en onödig begränsning av konsumenternas valmöjligheter. Lämplig märkning (QUID - kvantitativ innehållsdeklaration) är en bättre lösning.

5.4.3. Bilaga 1, punkt I.4 a

Det nuvarande direktivet tillåter upp till 20 % socker eller honung i fruktnektar. Den föreslagna minskningen kommer att beröva konsumenterna på vissa etablerade produkter och bör därför strykas.

5.5. Bilaga 1, punkt II.1

5.5.1. Lägg i slutet av den första strecksatsen till:

"Fruktkött som används i återställandet måste komma från den namngivna frukten."

Dessutom måste formuleringen i första strecksatsen att "för de produkter som avses under ... bör fruktsaftens aromer och mineraler återställas genom aromämnen och lättflyktiga mineraler som från början återvunnits genom koncentrering..." vara ett misstag.

[Vad det hela handlar om är att man under koncentrationsprocessen skall återställa lättflyktiga aromämnen som man återvinner genom en särskild kolonn. Dessutom finns det inget sådant som lättflyktiga mineraler. I den engelska originalversionen av detta yttrande har man också ifrågasatt formuleringen i kommissionens förslag, även om denna skiljer sig från den svenska. ÖA]

5.5.2. Tredje strecksatsen

Surhetsgraden i sig (pH-värdet) kan inte regleras med socker.

5.5.3. Lägg till en sjätte strecksats:

- "Koldioxid som en ingrediens."

Detta är nödvändigt för kolsyrade drycker, och precis som för kolsyrat vatten täcks det inte av direktivet om tillsatser.

5.6. Bilaga 1, punkt II.2

Denna punkt behöver uppdateras i linje med modern teknik. Detta gäller särskilt:

5.6.1. Tredje strecksatsen

Kommittén vill här påpeka att diffusionsmetoder inte kan godtas för fruktsaft av druvor eftersom detta inte medges av gemenskapslagstiftningen på vinodlingsområdet, vilken också omfattar fruktsaft av vindruvor. Denna fruktsaft kan dock också produceras med utgångspunkt i ojäst must av vindruvor.

5.6.2. Den sista strecksatsen ersätts med:

"... renings- och hjälpmedel och kemiskt inerta absorptionsmedel som uppfyller kraven i gemenskapens direktiv om material och föremål i kontakt med livsmedel."

5.7. Bilaga 2, punkt 4 a

Om man verkligen anser att en normativ förteckning över sockertyper är nödvändig måste den vara fullständig och därmed lyda enligt följande:

"- socker såsom det definieras i bilaga A till direktiv 73/437/EEG,

- fruktos,

- fruktsocker,

- honung."

5.8. Bilaga 3

Denna förteckning är ofullständig och kommentarerna under punkt 6.7 gäller också här. Det finns två nederländska varianter av fruktnektar och följande beteckningar saknas:

f) "Mehu" och "Makeutettu ... Mehu" (på finska)

g) "Äppelmust" (på svenska)

5.9. Bilaga 4

5.9.1. Denna typ av normativa detaljer ligger inte i linje med den "nya synen" och bör minskas ordentligt.

5.9.2. Puréhalten i rubriken för den tredje kolumnen måste lyda:

"... uttryckt i volymprocent av den färdiga produkten".

Lösta flytande ämnen uttrycks normalt i volymprocent och inte i viktprocent.

5.9.3. I den tyska versionen måste man genomgående lägga till de österrikiska termerna.

6. 96/0116 - Förslag om konserverad mjölk

6.1. Artikel 3.1 (se även punkt 6.7 nedan)

De namn som vanligen används av konsumenterna kan vara annorlunda och kan till och med variera på samma språk i olika länder. Även om "särskilda beteckningar" har en viktig funktion får de inte utgöra ett handelshinder. Följande ord bör därför läggas till i slutet av artikel 3.1.

"Försäljningsbeteckningen i den medlemsstat där produkten producerats och namn som vanligen används av konsumenten skall dock också vara tillåtna."

6.2. Artikel 3.2

Med den "nya synen" verkar detta vara överflödigt eftersom nettokvantiteten redan täcks av de övergripande direktiven.

6.3. Artikel 3.4

Det mesta av detta täcks redan av direktivet om märkning.

6.4. Lägg till en ny artikel

"Tillsatser får bara användas i enlighet med direktiv 95/2/EG."

6.5. Bilaga 1, punkt 1 c, e och g

Dessa produkter styrs av olika regler i fråga om försäljning i konsumentledet respektive inom handeln. I vissa fall skiljer sig siffrorna också från Kodex och kräver separat tillverkning av varor som skall exporteras från EU, vilket är en avsevärd mängd.

Om dessa normativa regler fortfarande är nödvändiga skulle det vara vettigast att rätta dem efter Kodex.

6.6. Bilaga 1, punkt 4, första strecksatsen

Ordalydelsen behöver uppdateras enligt följande:

- "Varorna i punkt 1 a)-d) genom lämplig värmebehandling (sterilisering, UHT etc.)."

6.7. Bilaga 2

Denna förteckning är ofullständig och behöver ses över med tanke på bestämmelserna om "sedvanliga namn" i direktivet om märkning.

Det finns numera 5 nationella varianter av tyska (inklusive tyskan i Luxemburg som allt oftare används för att märka lokala mejeriprodukter), 2-3 varianter av franska, 2 av nederländska och 2 av svenska. Lokala språk som katalanska används numera också i butiker. Med tanke på denna kulturella mångfald är det inte troligt att man kan bestämma den mest meningsfulla informationen genom ett direktiv. Detta bör bestämmas lokalt och med en tillräckligt stor flexibilitet för framtida ändringar.

Förutom detta saknas den svenska beteckningen "gräddpulver" och den tyska beteckningen "eingedicktes Kaffeeobers".

7. 96/0117 - Förslag om kaffe och cikoriaextrakt

7.1. Detta förslag är acceptabelt.

8. 96/0118 - Förslag om sylt, gelé, marmelad och kastanjemos

8.1. Artikel 1

Lägg till "konfektyr" efter "kakor" i uppräkningen.

8.2. Artikel 2

Kommittén välkomnar det faktum att direktivet om märkning (79/112/EEG) nu kommer att tillämpas på dessa produkter.

8.3. Artiklarna 2.3 och 2.4

Dessa upprepar reglerna för beräkning av innehållshalten av olika ingredienser från direktivet från 1979. Därefter har man för livsmedel generellt börjat eller kommer att börja tillämpa övergripande åtgärder för näringsdeklarationer och QUID (kvantitativ innehållsdeklaration). QUID innebär att man anger innehållet vid tillverkningstillfället, medan näringsdeklarationer anger olika näringsämnen (såsom socker) som en procentuell andel i den färdiga produkten.

Den särskilda regeln för sylt medger ännu en beräkningsmetod. Användandet av olika beräkningsmetoder innebär olika siffror på olika etiketter, vilket är förvirrande för konsumenten. Kommissionen bör därför se över denna situation.

8.4. Artikel 2.5

Här behöver man uttryckligen förklara att man, om näringsdeklarationer används som alternativ, av utrymmesskäl ofta inte kan ange dessa i samma fält.

8.5. Artikel 4

Denna artikel verkar utan goda skäl begränsa konsumenternas valfrihet. I princip bör man med lämplig märkning tillåta alla hälsosamma vegetabiliska livsmedel.

8.6. Lägg till en ny artikel

"Tillsatser får användas endast i enlighet med direktiv 95/2/EG, 94/35/EG och 95/36/EG."

8.7. Bilaga 1

8.8. III

I åtminstone sex medlemsstater har man utvecklat sylt med mindre än 60 % socker, och dessa produkter säljs i stor omfattning till följd av konsumenternas efterfrågan på alternativ med lägre sockerhalt.

I övriga medlemsstater tillåts inte sådan sylt och konsumenterna förnekas därmed denna valfrihet. Förslaget innebär att man bevarar denna situation. Det bör ses över så att konsumenterna får samma valfrihet inom hela gemenskapen.

8.9. Bilaga 2

Precis som sades under punkt 8.5 skulle man kunna stryka en stor del av denna förteckning om man tillät "alla hälsosamma livsmedel av vegetabiliskt ursprung". Detta gäller i synnerhet den sista strecksatsen. En normativ förteckning är slumpmässig och begränsar konsumenternas valmöjligheter i onödan. Till exempel tillåter man valnötter, men inte pekannötter eller jordnötter.

Denna strecksats bör ersättas med följande:

"... alla hälsosamma livsmedels- och alkoholprodukter av vegetabiliskt ursprung".

8.10. Bilaga 3 B, punkterna 1 b och 4

Stryk alla hänvisningar till enskilda tillsatser.

Bryssel den 31 oktober 1996.

Ekonomiska och sociala kommitténs ordförande

Tom JENKINS

() EGT nr C 231, 9.8.1996, ss. 1-27.

() Baserat på: Kakaosmör: 3 500 ecu, Vattenfritt smör: 3 981 ecu, Kakaomassa: 1 883 ecu, Kakaopulver: 648 ecu, Helmjölkspulver: 2 657 ecu, Socker: 759 ecu (per ton).

() "European Code Against Cancer", Mötet mellan cancerexperter inom EU, Bonn den 28-29 november 1994.