Rapport från kommissionen till Europaparlamentet och rådet - Initiativ för tillväxt och sysselsättning - Åtgärder för finansiellt stöd till innovativa och sysselsättningsskapande små och medelstora företag (SEC(2001)1139)

INNEHÅLLSFÖRTECKNING

1. Inledning

2. ETF Start

2.1. Inledning

2.2. Beskrivning av ETF Start

2.3. Budget

2.3.1. Översikt

2.3.2. Geografisk fördelning

2.3.3. Åtaganden

2.3.4. Utbetalningar

2.3.5. Återbetalningar från riskkapitalfonderna

2.3.6. Redovisning

2.4. Finansiella intermediärer

2.5. Stödmottagande små och medelstora företag

2.6. Sysselsättning

3. JEV

3.1. Inledning

3.2. Programbeskrivning

3.3. Utvecklingen av JEV

3.4. Budget

3.4.1. Översikt

3.4.2. Geografisk fördelning

3.4.3. Åtaganden

3.4.4. Utbetalningar

3.4.5. Redovisning

3.5. Finansiella intermediärer

3.6. Granskning av projekten

3.7. Sysselsättning

4. SMF-garantin

4.1. Inledning

4.2. Beskrivning av ordningen

4.3. Budget

4.3.1. Översikt

4.3.2. Geografisk fördelning

4.3.3. Åtaganden

4.3.4. Utbetalningar på grund av förluster

4.3.5. Redovisning

4.4. Finansiella intermediärer

4.5. Stödmottagande små och medelstora företag

4.6. Sysselsättning

5. Slutsatser

5.1. Initiativet för tillväxt och sysselsättning

5.2. Det fleråriga programmet

Bilagor na ingår i Kommissionens avdelningars arbetsdokument SEK(2001) 1139.

Förteckning över figurer

2.1. Riskkapitalfonderna fördelade efter land

2.2. Godkännanden för investeringar i riskkapitalfonderna efter kvartal

2.3. Ackumulerad utveckling

2.4. Utbetalningar till riskkapitalfonderna

2.5. Riskkapitalfondernas investeringar i små och medelstora företag

2.6. Återbetalningar från riskkapitalfonderna

4.1. Fördelning av de finansiella intermediärerna efter land

4.2. EIF:s åtaganden gentemot finansiella intermediärer fördelat efter kvartal

4.3. Ackumulerad utveckling

4.4. Lån beviljade till små och medelstora företag och motsvarande investeringar

4.5. De finansiella intermediärernas nyttjandegrad

Förteckning över Tabeller

2.1. De små och medelstora företagen fördelade efter land

2.2. Realiserade investeringar

2.3. Sysselsättning i de små och medelstora företag där investeringen realiserats

2.4. De stödmottagande små och medelstora företag där investeringen realiserats, efter bransch

2.5. Sysselsättning i de stödmottagande små och medelstora företag som ingår i portföljerna

2.6. De stödmottagande små och medelstora företag som ingår i portföljerna, efter bransch

2.7. Effekter på sysselsättningen i de stödmottagande små och medelstora företagen

3.1. Fördelning av de finansiella intermediärerna efter land

3.2. Projektstatus

3.3. Fördelning av de planerade samriskföretagen efter land

3.4. Fördelning av de partner som ingår i samriskföretagen efter land

3.5. Planerade samriskföretag efter bransch

3.6. Sysselsättningen i partnerföretagen

4.1. Stödmottagande små och medelstora företag fördelade efter land

4.2. Sysselsättning i stödmottagande små och medelstora företag

4.3. Tödmottagande små och medelstora företag fördelade efter etableringsår

Initiativ för tillväxt och sysselsättning

1. Inledning

Årsrapporten för år 2000 om initiativet för tillväxt och sysselsättning utarbetas i enlighet med artikel 7.1 i rådets beslut 98/347/EG, som antogs den 19 maj 1998. Enligt detta beslut skall kommissionen lämna en årlig rapport till Europaparlamentet och rådet om genomförandet av de tre finansieringsinstrumenten ETF Start, JEV och SMF-garantin. I denna andra rapport redogörs för utvecklingen sedan 1999 och för hur planerna ser ut för framtiden.

Rapporten är indelad i tre avsnitt, ett avsnitt för varje instrument. Bilagor bifogas med främst statistik över de små och medelstora företag som erhållit stöd via ETF Start eller SMF-garantin. Statistiken bygger på de enkäter och uppgifter för år 1999 som i slutet av år 2000 översänts till kommissionen. Detta är uppgifter som är tillgängliga för första gången och som inte fanns med i den första rapporten. I slutsatserna följer några kommentarer om utvecklingen inom ramen för det fleråriga programmet för företag och företagaranda (2001-2005).

Europaparlamentets utskott för sysselsättning och socialfrågor har lagt fram ett betänkande (A5-0335/00) som svar på kommissionens första årsrapport om initiativet i november 2000.

I ordförandeskapets slutsatser från Europeiska rådets möte i Lissabon den 23-24 mars 2000 efterlyses nya strategiska mål för unionen, nämligen att unionen skall bli världens mest konkurrenskraftiga och dynamiska kunskapsbaserade ekonomi med möjlighet till varaktig ekonomisk tillväxt med fler och bättre arbetstillfällen och en högre grad av social sammanhållning. I slutsatserna från Lissabon betraktas de små och medelstora företagen som strategiskt viktiga för utvecklingen av en konkurrenskraftig och dynamisk kunskapsbaserad ekonomi. Åtgärderna för att stödja små och medelstora företag är inriktade på att förbättra gemenskapens finansieringsinstrument för dessa företag och skapa ett gynnsammare klimat för företagsetablering och vidareutveckling av verksamheten.

Som svar på Europeiska rådets begäran i Lissabon utarbetade kommissionen i oktober 2000 ett meddelande med en översyn av gemenskapens specifika finansieringsinstrument för små och medelstora företag. I meddelandet anges ramarna för de framtida gemenskapsinsatser som även fortsättningsvis bör erbjudas i form av fyra delar (lån, eget kapital, garantier och bidrag). Ekofin-rådet välkomnade meddelandet den 7 november 2000. Även kommissionens förslag att samla sina relaterade finansieringsinstrument under en budgetpost och en rättslig grund välkomnades. Flera gemenskapsprogram för små och medelstora företag har därför förts in under det fleråriga program för företag och företagaranda 2001-2005, som rådet godkände den 20 december 2000 (2000/819/EG). I det nya fleråriga programmet föreslås ändringar och en utvidgning av ETF Start och SMF-garantin samt en förenkling av JEV-programmet och en anpassning av de kriterier som gäller för att ett företag skall kunna komma ifråga för stöd, så att de små och medelstora företagens behov kan mötas på ett bättre sätt. Såddkapitalåtgärden (f.d. CREA) utgör en viktig del av det fleråriga programmet.

Två av instrumenten i initiativet för tillväxt och sysselsättning förvaltas av Europeiska investeringsfonden (EIF). Genom reformeringen av EIF i juni 2000 har EIF nu blivit EIB-gruppens specialorgan för riskkapital och rollen som garant har stärkts för att säkra ett fortsatt verksamt stöd till små och medelstora företag. Syftet är att uppnå gemenskapens mål på dessa centrala områden för tillväxt och sysselsättning både i EU:s medlemsstater och - för första gången - även i kandidatländerna.

2. ETF Start

2.1. Inledning

Teknikinriktade och innovativa små och medelstora företag har liksom nyetablerade företag ofta svårt att få tillgång till traditionell finansiering på grund av sin relativt höga andel immateriella tillgångar och sitt instabila kassaflöde. De betraktas oftast som mer riskfyllda än små och medelstora företag inom traditionella branscher. Därav uppstår behovet av riskkapital som en grundläggande källa till finansiering för dessa företag. Det ökande behovet av riskkapital beror också på att många innovativa små och medelstora företag växer eller förväntas växa i snabb takt, vilket gör att finansiering med eget kapital är mest ändamålsenlig för deras behov.

Tillgången till europeiskt riskkapital har ökat avsevärt under senare år. European Venture Capital Association (EVCA) anger i sin årsbok för 2000 att riskkapitalinvesteringarna under 1999 ökade till omkring 12 miljarder euro (0,14 % av BNP), vilket är en ökning med 70 % jämfört med föregående år.

Trots att EU:s riskkapitalmarknad har vuxit så snabbt under de senaste fem åren ligger den fortfarande långt efter sin amerikanska motsvarighet. EU:s marknad för privat riskkapital tenderar att mer inriktas på vinstgivande investeringar under företagens senare tillväxtfas än på tidiga investeringar i teknikinriktade och innovativa små och medelstora företag.

Under senare år har dock en förändring skett i riktning mot tidiga investeringar och investeringar i högteknologi. EVCA:s siffror visar att investeringarna under den tidiga tillväxtfasen uppgick till 3 miljarder euro 1999, vilket var en fördubbling jämfört med 1998 och tio gånger mer än 1995. En analys av den förväntade fördelningen av det kapital som anskaffats 1999 bekräftar utvecklingen: 5,5 miljarder euro (22 % av det totala kapitalet) var öronmärkta för framtida investeringar under företagens tidiga tillväxtfas.

Enligt EVCA:s undersökning för första halvåret 2000 befann sig 44 % av de europeiska företag där investeringarna gjorts i sådd- eller etableringsfasen, medan 19 % av de totala investeringarna hade investerats i dessa företag. Det genomsnittliga belopp som investerats uppgick till 1 miljon euro för såddföretag och 1,4 miljoner euro för nyetablerade företag. Nästan 50 % av de företag där det investerats var högteknologiföretag och 33 % av de totala investeringarna gjordes i dessa företag. Den senaste tidens nedgång för teknikaktier kan dock få dessa siffror att ändras betydligt.

ETF Start förvaltas av EIF som bidrar till arbetet med att uppnå gemenskapens målsättningar. Man arbetar i synnerhet för att främja utvecklingen av ett kunskapsbaserat samhälle som är inriktat på innovation, tillväxt och sysselsättning, främjande av företagaranda, regional utveckling och sammanhållningen av unionen.

EIF arbetar oberoende och på marknadsmässiga villkor. Enligt artikel 24 i dess stadgar är målsättningen att ägarna skall få en adekvat avkastning.

Avsnittet nedan om ETF Start har utarbetats med utgångspunkt i de årsrapporter som riskkapitalfonderna i ETF Start lagt fram för EIF. Uppgifterna gäller per den 31 december 2000.

Rapporten kompletteras med en särskild bilaga om små och medelstora företag (bilaga 2) som bygger på en undersökning gjord i mitten av år 2000 av de små och medelstora företag som riskkapitalfonderna investerat i. Dessa uppgifter gäller år 1999.

2.2. Beskrivning av ETF Start

Målet för ETF Start är att ge innovativa små och medelstora företag ökad tillgång till riskkapital under etableringen och de tidiga tillväxtfaserna.

EIF investerar i de specialiserade riskkapitalfonder som bildats för att tillhandahålla små och medelstora företag eget kapital och andra former av riskkapital. Fonder som kan komma ifråga för denna ordning är mindre eller nybildade, särskilt fonder som är verksamma regionalt, fonder som är inriktade på särskilda branscher eller teknikområden och fonder som finansierar utnyttjande av FoU-resultat.

Investeringarna görs på samma villkor som gäller för andra kapitalinvesterare och måste utgöra mellan 10 % och 25 % av det totala kapitalet i riskkapitalfonden, upp till maximalt 10 miljoner euro.

För att EIF i viss utsträckning skall kunna vara flexibelt vid valet av fonder och inte behöva utesluta annars starka kandidater, kan riskkapitalfonderna enligt denna ordning ställa en liten andel av sitt kapital till förfogande för investeringar utanför EU. EIF:s deltagande i riskkapitalfonden minskas i så fall i motsvarande grad.

EIF:s granskning av fondförslagen sker utifrån kriterier som storlek, grad av medverkan från den privata sektorns sida, investeringsstrategi, målmarknad, transaktionsflöde, föreslagna villkor, förväntad avkastning, förvaltningsorgan som arbetar med projektet samt den utsträckning i vilken EIF:s investering i riskkapitalfonden förväntas få en katalysatoreffekt på kapitalanskaffningen. Strävan är också att se till att den geografiska fördelningen inom programmet kommer att vara jämnt fördelad över hela EU.

När kommissionen har godkänt fondförslagen som stödberättigade sluter EIF avtal med fondförvaltarna och fondens övriga kapitalinvesterare. Därefter betalar EIF successivt ut avtalade belopp till riskkapitalfonderna för investeringar i små och medelstora företag.

2.3. Budget

2.3.1. Översikt

Per den 31 december 2000 uppgick de totala budgetanslagen till ETF Start till 168 miljoner euro, inklusive de 59 miljoner euro som anslagits år 2000.

2.3.2. Geografisk fördelning

I slutet av år 2000 godkände EIF och kommissionen i princip investeringsförslag i 17 riskkapitalfonder motsvarande ett totalt belopp om 110 miljoner euro. Tio avtal har slutits av EIF och två är under handläggning. Beträffande de återstående fem har förhandlingarna inte lett till något resultat. Dessa tolv riskkapitalfonder omfattar tillsammans ett belopp om 80,7 miljoner euro, vilket motsvarar 48 % av de totala budgetanslagen för ETF Start. Totalt skall maximalt 440 miljoner euro anskaffas av dessa riskkapitalfonder.

Av nedanstående figur framgår hur de tolv riskkapitalfondernas medel fördelas efter land.

>Hänvisning till>

Figur 2.1. Riskkapitalfonderna fördelade efter land

De tio riskkapitalfonder som EIF har slutit avtal med fördelar sig på sex medlemsstater och omfattar totalt 71,7 miljoner euro. Av detta belopp sker utbetalningen av 12,8 miljoner euro under förutsättning av att ytterligare kapital anskaffas av riskkapitalfonderna. En kort beskrivning av de riskkapitalfonder som tecknat avtal med EIF bifogas som bilaga (bilaga 1).

När det gäller de båda fonder där förhandlingar fortfarande pågår förväntar sig EIF att avtal kommer att slutas inom de närmaste månaderna.

Det främsta skälet till att förhandlingarna blev resultatlösa när det gällde ovannämnda fem riskkapitalfonder var att de slutliga investeringsvillkor som fondförvaltarna föreslog inte överensstämde med de kriterier som gäller för att komma i fråga för stöd inom ETF Start (andra investerare fick t. ex. fördelaktigare villkor, förvaltningsavgifterna beräknades inte enligt marknadspraxis, fonden var övertecknad).

2.3.3. Åtaganden

Av figuren nedan framgår hur godkännandena för investeringar i riskkapitalfonderna fördelat sig efter kvartal. Den låga nivån för år 2000 beror på att EIF omstrukturerades under denna tid.

>Hänvisning till>

Figur 2.2. Godkännanden för investeringar i riskkapitalfonderna efter kvartal

I figuren nedan visas utvecklingen av de belopp som i princip godkänts för 17 riskkapitalfonder (110 miljoner euro, i slutet av år 2000) jämfört med tillgängliga budgetåtaganden (168 miljoner euro, i slutet av år 2000).

Här framgår även utvecklingen beträffande det totala beloppet för pågående verksamhet (dvs. tecknade avtal plus avtal som är under förhandling, motsvarande 81 miljoner euro, i slutet av år 2000).

De belopp som EIF tecknat avtal om med riskkapitalfonderna visas också (72 miljoner euro, i slutet av år 2000).

>Hänvisning till>

Figur 2.3. Ackumulerad utveckling

2.3.4. Utbetalningar

Den 31 december 2000 hade totalt 32 miljoner euro utbetalats till riskkapitalfonderna. För 1999 var denna siffra 12 miljoner euro. De totala utbetalningarna utgör nu 45 % av de åtaganden som gjorts.

De första riskkapitalfonderna i ETF Start som tecknat avtal med EIF (under de första två kvartalen 1999) motsvarar en genomsnittlig utbetalningsnivå på 63 %. Med tanke på att den genomsnittliga investeringsperioden för dessa riskkapitalfonder är 4-5 år, kan utbetalningsnivån betraktas som relativt tillfredsställande.

I figuren nedan visas utvecklingen när det gäller utbetalningarna av de budgetåtaganden som gjorts avseende riskkapitalfonderna fram till och med den 31 december 2000 jämfört med de belopp för vilka avtal slutits. EIF:s utbetalningar sker samtidigt med att alla övriga investerare i riskkapitalfonderna betalar i proportion till sina åtaganden. Riskkapitalfonderna använder utbetalningarna för sina investeringar i små och medelstora företag.

>Hänvisning till>

Figur 2.4. Utbetalningar till riskkapitalfonderna

Figuren nedan visar de investeringar som riskkapitalfonderna gjort i stödmottagande små och medelstora företag jämfört med EIF:s utbetalningar till riskkapitalfonderna. I slutet av år 2000 uppgick det bidrag som gavs via denna ordning till 1/4 av riskkapitalfondernas investeringar.

>Hänvisning till>

Figur 2.5. Riskkapitalfondernas investeringar i små och medelstora företag

2.3.5. Återbetalningar från riskkapitalfonderna

Vissa av riskkapitalfonderna i ETF Start har påbörjat återbetalningarna till EIF, efter det att de sålt sina andelar i vissa framgångsrika små och medelstora företag.

Under år 2000 har riskkapitalfonderna återbetalat totalt 9,6 miljoner euro till EIF, vilket kan jämföras med 1999 års siffra på 0,7 miljoner euro.

>Hänvisning till>

Figur 2.6. Återbetalningar från riskkapitalfonderna

Enligt EIF bådar resultaten ovan gott för framtiden med tanke på att det första avtalet med en riskkapitalfond tecknades i januari 1999. Försämrade marknadsvillkor i slutet av år 2000 kan dock påverka vinstutveckling och ytterligare framtidsutsikter för vissa företag. Nedgången för teknikaktier har lett till att värderingen av vissa företag minskat, medan andra har blivit tvungna att skjuta upp sin börsintroduktion.

Mer information om de företag som dessa återbetalningar gäller ges under punkt 2.5 nedan.

Enligt rådets beslut får realisationsvinster från investeringar återinvesteras under de första fyra åren av ordningen. Om utvärderingen av ordningen är tillfredsställande 48 månader efter dess antagande, kan återinvesteringsperioden förlängas med högst tre år.

2.3.6. Redovisning

Årsredovisningen för ordningen bifogas i bilaga 7.

2.4. Finansiella intermediärer

De flesta av de riskkapitalfonder som tecknat avtal med EIF har en regional eller i varje fall nationell inriktning, även om vissa av dem får investera över hela Europa. De inriktar sig i första hand på investeringar i högteknologiföretag under den tidiga tillväxtfasen, företag som är verksamma inom t.ex. informations- och kommunikationsteknik, Internet, hälso- och sjukvård och bioteknik. Detta stämmer överens med den struktur och de kriterier som inom ETF start ställs upp för stödberättigande.

En kort beskrivning av de riskkapitalfonder som tecknat avtal med EIF bifogas (bilaga 1).

Beträffande länderrepresentationen har fortfarande sju EU-länder inte täckts av ETF Start, nämligen Grekland, Irland, Italien, Nederländerna, Portugal, Spanien och Österrike. Bortsett från Nederländerna är det i dessa länder som riskkapitalmarknaderna - i synnerhet för sådd- och etableringsfaserna - släpar efter. Under de senaste månaderna har dock ett ökat antal förslag från dessa länder granskats och särskilda insatser görs för att utveckla transaktioner i länder där ETF Start ännu inte kommit till användning.

I Grekland är marknadsvillkoren sådana att det är svårt att se potentiella investeringar inom ramen för något av EIF:s mandat.

I Irland har de första kontakterna tagits i ett ärende där arbetet skall påbörjas senare under året.

I Italien har de första kontakterna tagits för att ett beslut i ett ärende skall kunna fattas under år 2001. Ansökan om kommissionens godkännande kommer att översändas i vederbörlig ordning.

I Nederländerna finns ett antal möjligheter inom det utvidgade investeringsförfarandet för ETF Start (företagskuvöser, såddkapitalfonder).

I Portugal finns ett organ för en potentiell investering, men det återstår mycket arbete innan detta ärende kan presenteras.

I Spanien har en möjlighet, som upptäcktes i slutet av förra året, nyligen förkastats på grund av hårda villkor för kapitalanskaffningen. För närvarande är det svårt att finna potentiella fonder som är inriktade på tidiga investeringar i högteknologi.

I fråga om Österrike har ett ärende lagts fram för EIF:s styrelse i april.

Med dessa potentiella investeringar bör avsevärda framsteg kunna göras i fråga om såväl utnyttjandet av fonder inom ETF Start som utvidgningen av den geografiska täckningen.

2.5. Stödmottagande små och medelstora företag

Den 31 december 2000 hade riskkapitalfonderna investerat i 141 små och medelstora företag. Det totala investerade beloppet uppgick till 128,5 miljoner euro, vilket motsvarar en genomsnittlig investering på 0,9 miljoner euro per företag.

Fördelningen efter land ser ut enligt följande:

Tabell 2.1. De små och medelstora företagen fördelade efter land

>Plats för tabell>

(*) USA, Israel och Schweiz.

Av de 141 företagen finns 128 företag fortfarande i riskkapitalfondernas portföljer och 13 investeringar är realiserade. Av dessa 13 har 12 sålts och en avskrivits.

I tabellen nedan finns fler uppgifter om dessa 13 investeringar.

Tabell 2.2. Realiserade investeringar

>Plats för tabell>

Fördelningen av de 12 företagen efter antal anställda när investeringen realiserades anges i följande tabell:

Tabell 2.3. Sysselsättning i de små och medelstora företag där investeringen realiserats

>Plats för tabell>

Klassificering av de 13 små och medelstora företagen efter bransch:

Tabell 2.4. De stödmottagande små och meddelstora företag där investeringen realiserats, efter bransch

>Plats för tabell>

De 128 små och medelstora företag som för närvarande ingår i riskkapitalfondernas portföljer fördelade efter antal anställda vid utgången av år 2000:

Tabell 2.5. Sysselsättning i de stödmottagande små och medelstora företag som ingår i portföljerna

>Plats för tabell>

Klassificering av de 128 små och medelstora företagen efter bransch:

Tabell 2.6. De stödmottagande små och medelstora företag som ingår i portföljerna, efter bransch

Bransch // Antal stödmottagande små och medelstora företag

IT //

Bioteknik //

Kommunikation/Media //

Elektronik //

Läkemedels-/Hälsorelaterad //

Annan högteknologi //

Övriga (ej högteknologi) //

Ej fördelade //

Totalt //

Små och medelstora högteknologiföretag utgör 89 % av det totala antal små och medelstora företag, som för närvarande ingår i riskkapitalfondernas portföljer, varav mer än 50 % är IT-företag.

2.6. Sysselsättning

Riskkapitalfonderna redovisade vid slutet av år 2000 totalt 4 796 anställda i de 133 företag där investeringar genomförts (exklusive företag i länder utanför EU, avskrivna företag och fyra realiserade investeringar). 71 av dessa företag (där investeringar gjorts före slutet av 1999 eller tidigt under år 2000) redovisade en ökning av antalet anställda från 1 901 (den 31 december 1999) till 2 686 (den 31 december 2000). Det är en årlig ökning på 41 %.

Efter resultaten av den årliga undersökningen som genomfördes efter första halvåret 2000 kan prognoserna för de 69 berörda små och medelstora företagen när det gäller nya arbetstillfällen sammanfattas enligt följande:

Tabell 2.7. Effekter på sysselsättningen i de stödmottagande små och medelstora företagen

>Plats för tabell>

Fler uppgifter finns i bilaga 2.

3. Joint European Venture (JEV)

3.1. Inledning

Utvecklingen av nya områden för kommersiell avsättning i andra medlemsstater - antingen genom produktexport eller direktinvesteringar genom produktion på plats - gör att små och medelstora företag kan träffa ett strategiskt och förutseende val så att de kan dra nytta av de omfattande fördelar som ges genom den inre marknaden. Handelns europeisering och internationalisering berör emellertid storföretagen i högre grad än småföretagen, även i de mindre medlemsstater där småföretagen i avsaknad av en stor inhemsk marknad har vänt sig till andra marknader i större utsträckning än företagen i de stora medlemsstaterna. Detta gäller även för investeringar över gränserna (den mest utvecklade delen av internationaliseringen), där andelen små och medelstora företag är ännu lägre än för exporten.

Europeiska observationsorganet för små och medelstora företag [1] bekräftar att Europas 17 miljoner små och medelstora företag är relativt svaga när det gäller internationalisering. Andelen exporterande företag i Italien, Nederländerna, Portugal och Spanien ökar med företagets storlek. Eftersom tillförlitlig statistik saknas, anges inga siffror för hur läget ter sig när det gäller små och medelstora företags direktinvesteringar, men det framhålls att direktinvesteringar i form av investeringar över gränserna domineras av de 30 000 storföretagen och att det finns ett nära samband mellan export och direktinvesteringar. Höga nivåer på direktinvesteringar går hand i hand med höga exportnivåer. Olika former av internationalisering uppstår ur ett behov i företaget och fyller en funktion. De små och medelstora företagen måste därför vidta de åtgärder som krävs för att uppnå sina mål i fråga om internationell verksamhet. Vid sidan av deras begränsade resurser såväl på den personella som på den ekonomiska sidan måste de också lösa de problem som uppstår vid en lansering på en utländsk marknad. Kulturskillnader, traditioner, regelverk och finansiella ramar är ofta ganska annorlunda och inom dessa företag finns sällan goda språkkunskaper under den första fasen av en utlandslansering. Som motvikt ger ett samarbete med en partner avsevärda fördelar i strävan efter de mål som ställts upp genom att de begränsade resurser som finns förvaltas väl och fördelarna för varje partner kan utnyttjas till glädje för båda parter. Det är parterna i samarbetet som måste välja den aspekt som bäst möter deras önskemål och medel. Det råder ingen tvekan om att strategiska allianser mellan små och medelstora företag - om de är väl förberedda - har mycket goda utsikter att bli framgångsrika.

[1] Fjärde rapporten från Europeiska observationsorganet för små och medelstora företag, 1996, EIM Small Business, Research and Consultancy.

Förverkligandet av den inre marknaden har skapat ett klimat som är gynnsamt för bildande av samriskföretag. Även om detta är en nödvändig förutsättning så tycks det inte vara tillräckligt för att små och medelstora företag skall kunna bilda samriskföretag. Många små och medelstora företag vill visserligen bilda samriskföretag [2], men det är bara ett fåtal som verkligen gör detta. Hinder för de små och medelstora företagens internationalisering är bland annat att det saknas adekvat finansiering, tid och ledarskapsresurser samt begränsade språkkunskaper och begränsade kunskaper om lagstiftningen i andra länder.

[2] 81 % enligt en undersökning som genomförts av KPMG, Joint Ventures, A Triumph of Hope over Reality-, KPMG, 1998.

Kommissionen har redan ett flertal instrument för att underlätta sökning efter information om andra marknader i EU och potentiella partner från andra medlemsstater. Att bilda ett partnerskap, och inte minst ett samriskföretag, är emellertid dyrt och komplicerat. Att finna en samarbetspartner är endast en av de många utmaningar som en internationalisering innebär. De begränsade resurserna i fråga om finansiering och mänskliga resurser, något som är utmärkande för små och medelstora företag, liksom avsaknaden av stöd från finansinstitituten, därför att dessa företag anses medföra ett alltför högt risktagande, medför att många länderövergripande samarbetsprojekt inte kommer till stånd. Denna situation är särskilt beklaglig när det handlar om goda projekt som skulle ha kunnat lansera ny ekonomisk verksamhet och skapa nya arbetstillfällen.

Många av de små och medelstora företagens intressorganisationer beklagade att det inte fanns något instrument som hjälpte de små och medelstora företagen att överbrygga de hinder som finns, i synnerhet som det fanns program till stöd för bildandet av samriskföretag med länder utanför EU. Därför upprättades JEV-programmet. Genom att främja små och medelstora företags transnationella investeringar och överlåta marknadsföring och kontakter med företagen på finansinstituten följer JEV-programmet subsidiaritetsprincipen.

3.2. Programbeskrivning

Målet för JEV-programmet är att främja samriskföretag mellan små och medelstora företag inom EES, och att hjälpa dem att dra nytta av de möjligheter som ges genom den inre marknaden.

Bidraget skall täcka några av de kostnader som uppstår vid etablering av ett samriskföretag. Följande belopp (maximalt 100 000 euro per projekt) och villkor gäller för detta bidrag:

* Den första bidragsdelen täcker upp till 50 % av de stödberättigade kostnaderna dock högst 50 000 euro. Med stödberättigade kostnader avses kostnader i samband med upplägg och upprättande av ett gränsöverskridande samriskföretag som bildas av europeiska små och medelstora företag. Dessa omfattar bl. a. kostnader för marknadsundersökningar, utarbetande av rättsliga ramar och en affärsplan, en miljökonsekvensbeskrivning samt övriga kostnader som uppstår för att upprätta samriskföretag.

* Den andra bidragsdelen täcker upp till 10 % av det totala investerade beloppet.

JEV-programmet stöder också åtgärder som främjar programmet, från idé till utveckling och spridning av PR-material i alla former. Stöd utgår också till arrangemang som skall stimulera samarbete för att skapa nya transnationella samriskföretag inom EU.

Maxbeloppet för ett bidrag till en främjande åtgärd är 10 000 euro för PR-material och 20 000 euro för arrangemang som skall stimulera till samarbete. Det skall utgöra 50 % av alla stödberättigade kostnader och utgå i form av ett bidrag.

Enheter som kan ansöka om stöd inom ramen för JEV är finansiella intermediärer, europeiska, nationella och regionala sammanslutningar av små och medelstora företag, handelskammare, euroinfocentrer, företags- och innovationscentrer och alla andra icke-vinstdrivande enheter från EU, t.ex. branschorgan, offentliga organ och andra enheter som främjar investeringar som är stödberättigade inom ramen för JEV-programmet.

3.3. Utvecklingen av JEV

Det administrativa klimatet var ganska ogynnsamt för JEV-programmet under år 2000. I början av året beslutade kommissionen att lägga ner gemenskapsprogrammen för samriskföretag med små och medelstora företag i Central- och Östeuropa och de nya oberoende staterna (JOP-programmet) och för samriskföretag i länderna i Latinamerika, Asien, Medelhavsområdet och Sydafrika (ECIP). Eftersom JOP- och ECIP-programmen hade funnits sedan början av 1990-talet, medan JEV-programmet inrättades 1998, kom de flesta av de finansiella intermediärer som ingick i JEV-nätverket från JOP- och ECIP-nätverken. Nedläggningen av de två samriskprogrammen med länder utanför EU medförde att bankerna minskade den personal som arbetat med dessa.

Utvecklingen av JEV-programmet var ganska begränsad under år 2000. Skälen var främst att liknande program lades ned, att det till en början var osäkert hur framtiden skulle te sig för JEV, de byråkratiska förfarandena och att kriterierna för stödberättigande inte var tillräckligt anpassade till de små och medelstora företagens behov.

När kommissionen lade fram förslagsutkastet till ett nytt flerårigt program för företag och företagaranda (2001-2005) i april 2000 föreslogs inte JEV till en ny omgång. Dock infördes de båda andra instrumenten, ETF Start och SMF-garantin, i initiativet för tillväxt och sysselsättning. Detta gav upphov till en viss osäkerhet om framtiden för JEV efter år 2000, vilket ledde till att många av de finansiella intermediärerna inte längre stödde JEV. Först mot slutet av hösten lade kommissionen, på Europaparlamentets begäran, JEV-programmet till förslaget. Rådet godkände därefter införandet av JEV i sitt beslut av den 20 december 2000 om ett flerårigt program för företag och företagaranda, särskilt små och medelstora företag (2001-2005).

De omgivande faktorerna för JEV var dessutom ogynnsamma och företagen fick vänta längre än beräknat på utbetalningar och godkännanden, eftersom kommissionen måste tillämpa mycket strikta både tidskrävande och omständliga kontrollmekanismer för att värna om gemenskapens budget.

Detta är förklaringen till att antalet nya förslag från företagen låg under prognoserna.

Framtidsutsikterna ser dock av olika skäl lovande ut. På grundval av det mandat som rådet har givit kommer det nya JEV-programmet att förenklas. Företagens stödansökningar kommer därmed att kunna behandlas snabbare både av de finansiella intermediärerna och av kommissionen, och gemenskapens resurser kommer att kunna användas korrekt. Kriterierna för att komma i fråga för stöd inom JEV kommer att anpassas och programmet skall öppnas för kandidatländerna.

3.4. Budget

3.4.1. Översikt

Det första beloppet av de budgetmedel som anslagits för JEV-programmet uppgick till totalt 89 miljoner euro, inklusive 5 miljoner euro som anslogs 1997 för pilotprojektet JEV. Av detta belopp var 57 miljoner euro öronmärkta och ställdes också till förfogande för olika projekt. Den återstående delen överfördes till SMF-garantin.

3.4.2. Geografisk fördelning

När det gäller JEV är den geografiska fördelningen av budgetanslagen efter medlemsstat inte relevant, eftersom projekten definitionsmässigt är gränsöverskridande. Den geografiska fördelningen analyseras därför i samband med projektgranskningen under punkt 3.6 nedan.

3.4.3. Åtaganden

I slutet av år 2000 hade åtaganden om 8,8 miljoner euro gjorts av kommissionen av tillgängliga budgetmedel för de slutgiltigt stödmottagande små och medelstora företagen.

3.4.4. Utbetalningar

Den 31 december 2000 uppgick utbetalningarna till de stödmottagande små och medelstora företagen till totalt 1,1 miljoner euro. Denna uppenbart låga utbetalningsnivå beror på den tid som krävs för att förbereda samriskföretagen och den slutliga realiseringen av investeringen.

3.4.5. Redovisning

Årsredovisningen för programmet bifogas i bilaga 7.

3.5. Finansiella intermediärer

JEV-programmet genomförs via ett nätverk av finansinstitut. Detta nätverk, som skapats efter en inbjudan till intresseanmälan (EGT S 42 av den 28 februari 1998), består av 85 finansiella intermediärer. En fullständig förteckning över dessa bifogas (bilaga 3).

Tabellen nedan ger en översikt över de finansiella intermediärerna efter land.

Tabell 3.1. Fördelning av de finansiella intermediärerna efter land

Land // Antal finansiella intermediärer

Österrike //

Belgien //

Danmark //

Finland //

Frankrike //

Tyskland //

Grekland //

Irland //

Italien //

Luxemburg //

Nederländerna //

Norge //

Portugal //

Spanien //

Sverige //

Storbritannien //

Totalt //

Ett företag som vill lämna in en ansökan inom ramen för detta program skall kontakta en av de finansiella intermediärerna i nätverket. Denna intermediär har till uppgift att granska ansökan och vidarebefordra den till kommissionen. Kommissionen kontrollerar sedan om den sökande är stödberättigad och vilka effekter på sysselsättningen projektet får.

Av dessa 85 finansiella intermediärer är endast vissa aktiva, medan de övriga snarast är passiva. De 10 mest aktiva finansiella intermediärerna står för 90 % av projekten.

3.6. Granskning av projekten

Från starten 1998 fram till och med den 31 december 2000 har 186 projekt inkommit och 129 godkänts. Av dessa var 46 marknadsföringsprojekt och 83 rörde förberedelser och investeringsprojekt. I tabellen nedan visas utvecklingen när det gäller dessa projekt.

Tabell 3.2. Projektstatus

>Plats för tabell>

Det första året av JEV-programmet (1998) använde kommissionen för att bygga upp nätverket av finansiella intermediärer och genomföra ordningen. Under det andra året inkom 81 projekt, vilket var fyra gånger fler än under 1998. Under år 2000 låg antalet inkomna projekt på samma nivå som året innan. Detta var lägre än väntat.

Nästan ett av fyra projekt fick avslag eller drogs tillbaka av de finansiella intermediärerna under dessa tre år. Flertalet av dessa projekt drogs tillbaka på grund av de administrativa kraven för handläggningen av ärendena. Beträffande de projekt som fick avslag berodde de flesta på att effekterna på sysselsättningen skulle bli otillräckliga, att kriterierna för små och medelstora företag inte var uppfyllda eller på att partnerskapet var obalanserat.

En kort beskrivning av ett antal godkända projekt bifogas (bilaga 4).

Tabellen nedan visar var de planerade samriskföretagen finns.

Tabell 3.3. Fördelning av de planerade samriskföretagen efter land

>Plats för tabell>

Här framgår att nästan alla EU-länder ingår, men några har proportionellt sett en mycket stor andel av projekten. Det rör sig här om de länder där de finansiella intermediärerna är aktivare.

De partner som ingår i projekten kommer från följande länder:

Tabell 3.4. Fördelning av de partner som ingår i samriskföretagen efter land

>Plats för tabell>

Nedan visas antalet planerade samriskföretag efter bransch.

Tabell 3.5. Planerade samriskföretag efter bransch

>Plats för tabell>

Det är också värt att notera att av de 181 utvalda små och medelstora företagen hade 54 % färre än 10 anställda och 31 % utgjordes av företag med mellan 10 och 49 anställda. Detta visar att JEV möter de behov som finns bland småföretagen.

Storleken på de små och medelstora företag som ingick i de godkända samriskföretagen (fram till och med den 31 december 2000) visas nedan.

Tabell 3.6. Sysselsättningen i partnerföretagen

>Plats för tabell>

3.7. Sysselsättning

I slutet av 2000 hade omkring 10 nya samriskföretag bildats, vilket ligger i linje med prognoserna. I genomsnitt har det gått mellan 18 månader och två år från förberedelsefasen fram till själva etableringen av samriskföretaget. Eftersom JEV-programmet inleddes i slutet av 1998 är det först nu som de första samriskföretagen håller på att etableras.

Även om det ännu är för tidigt att mäta effekterna på sysselsättningen är de första tecknen uppmuntrande. På grundval av de upplysningar som inkommit från de sökande kan man räkna med att i genomsnitt ca 14 nya arbetstillfällen kommer att skapas för varje projekt.

4. SMF-garantin

4.1. Inledning

Enligt den sjätte årsrapporten från Europeiska observationsorganet för små och medelstora företag [3] har dessa företag särskilda problem när de försöker få tillgång till finansiering. Bankkrediter är vanliga och utgör den enda externa finansieringskällan för många företag. Huvudskälet till problemen tycks vara att det inte går att ställa någon säkerhet.

[3] Europeiska observationsorganet för små och medelstora företag - Sjätte årsrapporten, Luxemburg.

Situationen har visserligen förbättrats under senare år, men tillgång till finansiering är fortfarande ett problem för vissa företag, bl. a. mikroföretag, nyetablerade företag och innovativa, snabbväxande små och medelstora företag. Dessa företag har stor potential för att skapa nya arbetstillfällen. Aktuella siffror [4] visar att mycket små företag med 1-9 anställda har stått för den största ökningen när det gäller nya arbetstillfällen inom EU. Småföretagen har en större andel av sysselsättningsexpansionen och de sysselsätter också fler kvinnor och ungdomar.

[4] Eurostat, Statistics in focus, Industry, Trade and services, Theme 4, 11/2000.

Den tillfredsställande utvecklingen av SMF-garantin visar på de brister som finns på marknaden och förklarar att marknadsaktörerna då accepterar detta slags gemenskapsinsatser. Inom SMF-garantin utgör småföretag med 1-9 anställda över 90 % av de små och medelstora företag som dragit nytta av ordningen.

Följande avsnitt om SMF-garantin har utarbetats med utgångspunkt i uppgifter av två slag.

- Aggregerade siffror som samlade åtaganden och garantivolymer. Dessa uppgifter gäller per den 31 december 2000.

- Detaljerade uppgifter om de finansiella intermediärernas transaktioner till stöd för små och medelstora företag. Dessa uppgifter har inrapporterats av de finansiella intermediärerna och gäller per den 30 september 2000.

Denna rapport kompletteras med en särskild bilaga om små och medelstora företag (bilaga 6) med aggregerade uppgifter om stödmottagande små och medelstora företag från senare delen av 1998 fram till slutet av 1999. Uppgifterna baserar sig på information från en särskild rapport som EIF lägger fram för kommissionen varje år i september. Det bör framhållas att de uppgifter som erhållits i september 2000 gäller 1999.

4.2. Beskrivning av ordningen

Målet för SMF-garantin är att stimulera sysselsättningen genom att ge stöd till små och medelstora företags investeringar och att låta företagen få ökad tillgång till lånefinansiering. Detta uppnås genom att kapaciteten för de garantisystem som finns i medlemsstaterna ökas, vilket gäller både nya och redan existerande portföljer. Denna ordning ställer större garantivolymer till förfogande för de finansiella intermediärernas redan existerande garantiformer, ger ett större antal småföretag tillgång till finansiering av fler investeringar av olika slag och garantier för mer riskfyllda lån. Ordningen täcker upp till ett i förväg definierat belopp en del av de förluster som uppstår under garantierna.

Ordningen förvaltas av Europeiska investeringsfonden (EIF). EIF sköter kontakterna med de finansinstitut som är intresserade av att delta, utvärderar förslag och vidarebefordrar därefter de utvalda förslagen till kommissionen för godkännande. EIF och berörda nationella myndigheter säkerställer lämpligt samarbete med medlemsstaterna.

SMF-garantin prioriterar företag med upp till 100 anställda. Särskild vikt läggs vid finansiering av små och medelstora företags immateriella tillgångar. De finansiella intermediärerna kan på grund av sina särskilda garantier eller lån tillämpa strängare krav på de små och medelstora företagen så att dessa kommer ifråga för stöd. Förfarandet för godkännande av vilka företag som slutligen erhåller stöd faller helt under de utvalda finansiella intermediärernas ansvar.

4.3. Budget

4.3.1. Översikt

Budgetanslagen till SMF-garantin uppgick ursprungligen till totalt 168 miljoner euro fördelade på tre år, inklusive 59 miljoner euro som anslogs år 2000. På grund av den snabba utvecklingen anslogs ytterligare 30,56 miljoner euro i form av en överföring från JEV-programmet i december, vilket innebar en ökning av de totala medlen till 198,56 miljoner euro.

4.3.2. Geografisk fördelning

I slutet av år 2000 hade EIF öronmärkt 130 miljoner euro av tillgängliga budgetmedel. Den geografiska fördelningen av detta belopp visas nedan.

>Hänvisning till>

Figur 4.1. Fördelning av de finansiella intermediärerna efter land

4.3.3. Åtaganden

Den kvartalsvisa fördelningen av EIF:s åtaganden gentemot finansiella intermediärer framgår av figuren nedan.

>Hänvisning till>

Figur 4.2. EIF:s åtaganden gentemot finansiella intermediärer fördelat efter kvartal

Figuren nedan visar utvecklingen av EIF:s åtaganden (130 miljoner euro i slutet av år 2000) jämfört med tillgängliga öronmärkta budgetmedel (198.56 miljoner euro i slutet av år 2000). Här visas även de finansiella intermediärernas faktiska utnyttjande av budgetmedlen.

>Hänvisning till>

Figur 4.3. Ackumulerad utveckling

Garantisystem har i allmänhet en betydande hävstångseffekt. Den 31 december 2000 uppgick det sammanlagda lånebelopp som beviljats små och medelstora företag inom ramen för denna ordning till 3,4 miljarder euro. Samtidigt uppgick de finansiella intermediärernas faktiska utnyttjande av budgetmedlen till 62 miljoner euro, varigenom en hävstångseffekt på 54 uppnåddes. Enligt de prognoser som upprättats av de finansiella intermediärerna kommer lån uppgående till totalt 6,6 miljarder euro att beviljas på grundval av åtagandena om 130 miljoner euro.

Följande figur visar utvecklingen beträffande lånen till små och medelstora företag och de motsvarande belopp som de stödmottagande företagen hittills har investerat:

>Hänvisning till>

Figur 4.4. Lån beviljade till små och medelstora företag och motsvarande investeringar

I detta sammanhang bör det nämnas att de första finansiella intermediärer som tecknat avtal med EIF (under sista kvartalet 1998 eller första kvartalet 1999) redan i genomsnitt använt 77 % av sina totala garantiportföljer den 31 december. Detta stämmer med de ursprungliga prognoserna och innebär att ordningen utvecklas tillfredsställande. I slutet av 1999 och under år 2000 har EIF redan förhandlat med några av de finansiella intermediärerna om att öka motsvarande portföljvolymer.

4.3.4. Utbetalningar på grund av förluster

De första garantierna betalades ut till de finansiella intermediärerna under tredje kvartalet 2000. EIF:s andel av de lån som inte kommer att återbetalas uppgår hittills till totalt 446 028 euro. Detta resultat är naturligt för de garantier och lån som täcks av ordningen. Det avspeglar också tidsförskjutningen mellan det att garantiavtalen tecknats mellan EIF och de finansiella intermediärerna och den tidpunkt då de första garantierna betalas ut för att något av de företag som ingår i intermediärens portfölj får ekonomiska problem. De fyra finansiella intermediärerna i fråga (Bürges i Österrike, Finnvera i Finland, Deutsche Ausgleichsbank i Tyskland och Almi i Sverige) tecknade avtal med EIF antingen i slutet av 1998 eller under 1999.

4.3.5. Redovisning

Balansräkning och resultaträkning för ordningen bifogas i bilaga 7.

4.4. Finansiella intermediärer

EIF har tecknat avtal med 21 finansiella intermediärer i 12 länder. Som väntat blev det svårt för EIF att genomföra ordningen i vissa länder där det inte finns några garantisystem och/eller det allmänna intresset för ordningen var svagt. Detta gäller särskilt Grekland, Irland och Luxemburg.

En förteckning över de finansiella intermediärerna och en kort beskrivning av de produkter för vilka garantier ställs inom ramen för SMF-garantin bifogas (bilaga 5).

Följande figur visar utnyttjandet av EIF:s åtaganden fördelat efter land per den 30 september. Utnyttjandet beräknas som det sammanlagda beloppet för de garantier som ingår i varje intermediärs portfölj delat med det maximala belopp som avtalats för intermediärens portfölj.

>Hänvisning till>

Figur 4.5. De finansiella intermediärernas nyttjandegrad

Nedan följer några kommentarer om hur ordningen utvecklats i varje land:

Österrike

Bürges har inom ramen för ordningen utvecklat sin verksamhet mycket tillfredsställande och kommer att ansöka om en förlängning av avtalet och en ökning av motsvarande portföljvolymer under år 2001. De preliminära uppgifterna från årets slut visar en nyttjandegrad på 96 %.

Belgien

Utnyttjandet har blivit försenat. Först införde Fonds de Participation - Participatie Fonds i början av 1999 en ny lånegaranti till stöd för små och medelstora företag med färre än 50 anställda och med mindre än fem års kommersiell verksamhet bakom sig. Eftersom det visade sig att kommersiella banker inte kom att utnyttja detta nya instrument i tillräckligt hög grad ingick EIF ett nytt avtal sommaren 2000 för att täcka skuldförbindelser med efterställd rätt till betalning för nystartade företag, vilket ledde till att utnyttjandet omedelbart ökade.

Danmark

Utnyttjandet av ordningen har varit mycket tillfredsställande. Vækstfonden tecknade avtal med EIF i juni 2000. Med stöd från ordningen lanserades ett nytt lånegarantisystem med början i augusti 2000. Enligt de preliminära uppgifterna var nyttjandegraden för det nya systemet 25 % avseende låneutbetalningar fram till och med den 31 december 2000. När det gäller beviljade lån har åtaganden motsvarande 90 % redan gjorts. En ökning av motsvarande portföljvolymer kommer att begäras senare under år 2001.

Finland

Finnvera ansökte om att låta sitt garantisystem för småföretag få ingå i SMF-garantin i slutet av året. En särskild post inrättades för företag som ägs av ungdomar. Enligt de preliminära siffrorna uppgick nyttjandegraden till 28 % per den 31 december 2000.

Frankrike

Den utvalda portföljen består av tre program: företagsetablering, företagsöverlåtelse och investeringar av mikroföretag (upp till 10 anställda). EIF har ökat portföljvolymerna för Sofaris för att institutet skall kunna fortsätta sin verksamhet. Över 13 000 lån har beviljats hittills.

Tyskland

På grund av ett ytterst positivt utnyttjande av Deutsche Ausgleichsbanks låneformer höjdes beloppen för motsvarande portföljvolymer i augusti 2000. EIF tecknade dessutom avtal med Kreditanstalt für Wiederaufbau i december 2000.

Grekland

En lagstiftning som tillåter att ett sådant garantisystem införs har ännu inte antagits.

Irland

Konsultationer om tänkbara finansiella intermediärer pågår fortfarande med nationella myndigheter.

Italien

EIF har tecknat avtal med 9 garantisystem som är verksamma på regional nivå. Utnyttjandet av ordningen är tillfredsställande och hävstångseffekten för budgetresurserna är mycket hög. De därtill koppade garantivolymerna för två intermediärer har redan ökats på för att dessa institut skall kunna fortsätta att leverera goda resultat. Ytterligare ökningar kommer att diskuteras under år 2001.

Luxemburg

Endast ett institut har hittills visat intresse. Om en lämplig produkt kan återfinnas inom ramen för ordningen kan intermediären ansluta sig till nätverket senare under 2001.

Nederländerna

Ordningen utvecklas mer än väl med hjälp av BBMKB (Besluit Borgstelling MKB kredieten). Därför kommer en ökning av motsvarande portföljvolymer att begäras under år 2001.

Portugal

EIF tecknade kontrakt med portugisiska SPMG (Sociedade de Investimento) i juni 2000. SPMG förvaltar ett nyetablerat nationellt garantisystem. Ordningen stöder intermediären i arbetet med att etablera ett system för ömsesidiga garantier i landet. Utnyttjandet är ganska lågt för närvarande eftersom det nya systemet fortfarande håller på att genomföras.

Spanien

Nyttjandegraden på 26 % av CERSA (Compañía Española de Reafianzamiento) ligger i linje med prognoserna. Nationella system för ömsesidiga garantier i hela landet täcks. Tack vare stödet genom ordningen har CERSA förändrat sin produkt från en garanti med begränsat ansvar till en garanti med obegränsat ansvar.

Sverige

Genom ordningen kunde Almi Företagspartner öka sin verksamhet för tillväxtfinansiering, lån till nyföretagande och företagarlån till kvinnor. Enligt de preliminära siffrorna uppgick nyttjandegraden till 38 % per den 31 december 2000.

Storbritannien

Prince's Trust tecknade avtal med EIF så sent som i december 2000 och har därför inte påbörjat någon verksamhet som skulle kunna ingå i denna rapport.

4.5. Stödmottagande små och medelstora företag

Den 30 september 2000 uppgick det totala antalet små och medelstora företag i SMF-garantin till 40 778 jämfört med 7 223 föregående år. I följande tabell visas fördelningen efter land och motsvarande sammanlagda lånebelopp:

Tabell 4.1. Stödmottagande små och medelstora företag fördelat efter land

>Plats för tabell>

*) SPMG håller på att etablera ett system för ömsesidiga garantier i Portugal. Eftersom det ännu inte finns några ömsesidiga garantifonder i drift har SPMG ställt garantier inom ramen för sina normala verksamhet för små och medelstora företag.

Enligt de preliminära siffrorna från de finansiella intermediärerna hade ordningen i slutet av år 2000 kommit mer än 50 000 små och medelstora företag till godo.

Företag med upp till 10 anställda utgjorde 91 % av det totala antalet små och medelstora företag. Det är intressant att jämföra storleksfördelningen för de företag som deltar i ordningen och företagen inom EU i allmänhet. Enligt den sjätte rapporten från Europeiska observationsorganet för små och medelstora företag är 93 % av de små och medelstora företagen mikroföretag, 6 % småföretag och 1 % medelstora företag. Följaktligen är fördelningen av de stödmottagande små och medelstora företagen inom SMF-garantin densamma som fördelningen totalt i EU.

Klassificering avseende antal anställda.

Tabell 4.2. Sysselsättning i stödmottagande små och medelstora företag

>Plats för tabell>

De små och medelstora företagens fördelning efter etableringsår framgår nedan:

Tabell 4.3. Stödmottagande små och medelstora företag fördelade efter etableringsår

Etableringsår

// Antal stödmottagande små och medelstora företag

<1998 // 16

1998 // 1

1999 // 6

2000 // 8

2001*) //

Uppg. saknas**) // 8

Totalt // 40

*) Lånen beviljades innan företaget grundades.

**) Dessa uppgifter gäller främst Sofaris. Enligt beräkningarna gäller omkring 30 % av Sofaris garantiportfölj dess program för nyetablerade företag. Av de 10 178 små och medelstora företag för vilka det saknas uppgifter om vilket år de grundades, är omkring 3 000 nyetablerade. Omkring 1 200 av dessa företag grundades år 2000.

4.6. Sysselsättning

De 40 778 små och medelstora företag, som nu ingår i SMF-garantin, har rapporterat att de har 175 174 anställda. De har också angivit att de väntar sig att antalet anställda kommer att öka med 19 084 på ett års sikt och med ytterligare 33 934 på två års sikt. Enligt prognoserna kommer följaktligen de små och medelstora företag, som ingår i ordningen, att skapa totalt 52 018 nya arbetstillfällen inom två år eller i genomsnitt 1,3 nya arbetstillfällen per företag. Detta är ett betydande antal med tanke på att över 80 % av de stödmottagande små och medelstora företagen är mycket små företag med färre än 5 anställda.

5. Slutsatser

5.1. Initiativet för tillväxt och sysselsättning

De små och medelstora företagen utgör ingen homogen grupp och därför har inom ramen för initiativet för tillväxt och sysselsättning olika slags stödåtgärder utvecklats för olika kategorier av företag. De tre finansieringsinstrumenten ETF Start, JEV och SMF-garantin bidrar i olika hög grad till utvecklingen av små och medelstora företag. Instrumenten främjar företagsetablering och tillväxt inom företagen liksom samarbete mellan företag.

Dessa tre instrument har utvecklats olika. ETF Start befinner sig fortfarande i ett inledningsskede av investeringsfasen. Med tanke på de komplexa faktorer som ingår (etablering av nya riskkapitalfonder, ofta med nya förvaltningsorgan) kan hittills uppnådda resultat betraktas som tillfredsställande. EIF räknar med att återstående budgetmedel kommer att vara öronmärkta i slutet av 2002, med beaktande av åtagandena gentemot ytterligare riskkapitalfonder där förhandlingar redan pågår eller som befinner sig i de senare skedena av godkännandeförfarandet samt det stadiga flöde av nya förslag som kommer från potentiella fondförvaltare och sponsorer.

Beträffande JEV fortskrider arbetet inom programmet av olika skäl långsammare än väntat. Handläggningstiderna för de små och medelstora företagens ansökningar bedöms som för långa. De nuvarande kriterierna för att komma i fråga för stöd motsvarar inte de små och medelstora företagens behov när det gäller gränsöverskridande investeringar. För vissa små och medelstora företag kan samarbetet med en utländsk partner, även det delade ledarskapsansvaret, bli betungande. Det nya fleråriga programmet medför därför förenklade förfaranden och en utvidgning av de kriterier som krävs för att komma i fråga för stöd.

Det samlade intresset för SMF-garantin har varit tillfredsställande och visar att marknadsaktörerna accepterat det och att detta slags gemenskapsinsatser behövs.

Med beaktande av det mottagande som noteras för dessa tre instrument har kommissionen anpassat fördelningen mellan ordningarna genom att omfördela 30,56 miljoner euro från JEV till SMF-garantin.

Den 20 december 2000 beslutade rådet att utvidga de tre finansieringsinstrumenten inom initiativet för tillväxt och sysselsättning på en ny rättslig grund, nämligen det fleråriga programmet för företag och företagaranda (2001-2005). Såddkapitalåtgärden (f. d. CREA) kommer även fortsättningsvis att utgöra en viktig del av det fleråriga programmet och kommer att förvaltas av EIF.

5.2. Det fleråriga programmet

De krediter som föreslagits för finansieringsinstrumenten inom det nya fleråriga programmet (317 miljoner euro för perioden 2001-2005) är fördelade på SMF-garantin, ETF Start och Såddkapitalåtgärden.

För att kandidatländerna skall få möjlighet att komma i åtnjutande av gemenskapens politik och instrument har det fleråriga programmet öppnats för kandidatländerna. EES-avtalet med Efta-/EES-länderna och associeringsavtalen med Cypern, Malta och Turkiet gör att dessa länder också får möjlighet att delta i gemenskapens program.

Inom ramen för det nya fleråriga programmet har ETF Start anpassats som stöd för att etablera och finansiera små och medelstora företag i inledningsskedet genom investeringar i specialiserade riskkapitalfonder och företagskuvöser.

Beträffande SMF-garantin har tre nya underposter lagts till för att utvidga de instrument som står till förfogande som garantier för

- mikrokrediter; även ytterligare stöd till finansiella intermediärer kan planeras för att delvis kompensera de höga administrativa kostnader som uppkommer i samband med denna verksamhet,

- riskkapitalinvesteringar, och

- lån för att täcka kostnader för IT-utrustning, programvara och utbildning i Internet och e-handel.

Såddkapitalåtgärden skall stödja såddkapitalfonder, företagskuvöser och liknande organ där EIF deltar.

JEV-programmet kommer att förenklas och kriterierna för att komma i fråga för stöd kommer att anpassas. Programmet skall inriktas på gränsöverskridande partnerskap. Metoden att beräkna stödbeloppet förenklas genom att ett engångsbelopp används för att täcka en del av förberedelserna. Bidraget kommer dessutom att knytas både till den realiserade investeringen och till antalet nya arbetstillfällen.

Denna förenkling kommer att leda till minskad pappersexercis, och de finansiella intermediärerna och kommissionen kommer att kunna handlägga projekten snabbt. Kommissionen kommer också att kunna sköta ordningen utan hjälp av någon enhet för tekniskt bistånd.

___________________________