INNEHÅLLSFÖRTECKNING

Sammanfattning 6

Inledning 8

1. Anmälda ärenden – bedrägerier och oriktigheter 10

1.1. Ärenden som anmälts av medlemsstaterna eller kommissionen 2010 10

1.2. Inkomster 13

1.2.1. Traditionella egna medel 13

1.2.2. Moms 15

1.3. Utgifter 15

1.3.1. Jordbruksutgifter 15

1.3.2. Sammanhållningspolitiken 17

1.3.3. Föranslutningsstöd 19

1.3.4. Utgifter som förvaltas direkt av kommissionen 21

2. Återkrav 2010 22

2.1. Traditionella egna medel 23

2.2. Jordbruksutgifter 23

2.3. Sammanhållningspolitiken 24

2.4. Föranslutningsstöd 24

2.5. Utgifter som förvaltas direkt av kommissionen 25

3. Resultat från enkäten om samarbete med medlemsstaterna för att förebygga dubbelfinansiering av sammanhållningspolitiska projekt 26

4. Lagstiftning mot bedrägerier 27

4.1. Genomförande av förslag under 2010 27

4.1.1. Programmet Herkules II 27

4.1.2. Tull 27

4.1.3. Ratificeringen av konventionen om skyddet av EU:s finansiella intressen 28

4.1.4. Kommissionens insatser mot bedrägerier i samband med utvidgningen 28

4.1.5. Kommissionens insatser mot bedrägerier i samband med den europeiska grannskapspolitiken 29

4.1.6. Insatser mot smuggling av tobaksvaror 29

4.2. Nya förslag om insatser mot bedrägerier 30

4.2.1. Reform av Olaf 30

4.2.2. Kommissionens fleråriga strategi mot bedrägerier 30

4.2.3. Meddelande om skyddet för Europeiska unionens ekonomiska intressen genom straffrättsliga bestämmelser och administrativa utredningar 30

4.2.4. Meddelande om insatser mot korruption på EU:s territorium 30

4.2.5. Grönbok om en modernisering av EU:s politik för offentlig upphandling 31

4.2.6. Handlingsplan för insatser mot smuggling av tobaksvaror och alkohol vid EU:s östra gräns 31

Slutsatser 31

SAMMANFATTNING

I samarbete med medlemsstaterna har kommissionen nöjet att lägga fram den här årsrapporten om skyddet av Europeiska unionens ekonomiska intressen och bedrägeribekämpningen, vilket krävs enligt artikel 325 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt.

Syftet med rapporten är att bedöma i vilken mån EU-medlen är sårbara för oriktigheter (däribland bedrägerier) och förklara vilka åtgärder som vidtas för att komma till rätta med situationen. Rapporten behandlar både utgifts- och inkomstsidan i EU:s budget.

Förslag för att förbättra skyddet av EU:s ekonomiska intressen

Kommissionen har nyligen utarbetat flera förslag som ska förbättra det rättsliga och administrativa skyddet för EU:s ekonomiska intressen, bland annat följande:

- Ändrat förslag till en reform av Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (Olaf).

- Kommissionens fleråriga strategi mot bedrägerier.

- Meddelande om skyddet för Europeiska unionens ekonomiska intressen genom straffrättsliga bestämmelser och administrativa utredningar.

Oriktigheter som påverkar budgeten

Analyserna i rapporten bygger på uppgifter från medlemsstaterna, utom i den del som handlar om utgifter som förvaltas direkt av Europeiska kommissionen.

Under rapporteringsåret hade oriktigheter som upptäckts i kontrollerna av utgifterna sammanlagda ekonomiska följder[1] som uppgick till 1,8 miljarder euro (vilket motsvarar 1,27 % av anslagen). År 2009 låg siffran på 1,4 miljarder euro (motsvarande 1,13 % av de sammanlagda anslagen). Oriktigheter som drabbade unionens inkomster låg på 393 miljoner euro (vilket motsvarar 1,88 % av de traditionella egna medlen brutto). Detta är också mer än år 2009, då denna siffra uppgick till 357 miljoner euro (motsvarande 1,84 % brutto av de sammanlagda traditionella egna medlen).

De övergripande siffrorna för 2010 tyder på att antalet anmälda oriktigheter ökat på alla områden, utom föranslutningsstödet och de traditionella egna medlen. Det beror huvudsakligen på den cykliska förvaltningen av sammanhållningsfonderna, och hänger särskilt samman med avslutningen av programperioden 2000–2006. En annan orsak är att man förbättrat anmälningssystemet så att många av medlemsstaterna nu gör allt fler och snabbare anmälningar med hjälp av det nya systemet som kallas Irregularities Management System.

Medlemsstaterna är skyldiga att anmäla upptäckta oriktigheter och ange om de ger anledning till misstanke om bedrägeri. Anmälningssystemet har moderniserats och förbättrats och samtidigt har även kvaliteten på anmälningarna förbättrats generellt. Detta ger i sin tur mer omfattande och tillförlitliga analyser.

Den allmänna situationen är god och visar i synnerhet att kommissionen har inrättat de strukturer som krävs för att ta itu med oriktigheter. Däremot står det klart att det fortfarande förekommer stora skillnader i medlemsstaternas arbete med anmälan av oriktigheter. I vissa fall leder detta till tvivel på hur de nationella anmälningssystemen fungerar. Detta beskrivs närmare i rapporten och i ett arbetsdokument från kommissionens avdelningar med titeln Statistical Evaluation of Irregularities . Analysen av utsattheten för bedrägerier visar också tydligt på att det föreligger ett reellt behov av fortsatta insatser mot bedrägeribrott, något som fortsätter att stå högt på den politiska dagordningen.

Det är också viktigt att de fåtal medlemsstater som ännu inte anslutit sig till det elektroniska anmälningssystemet gör det så snart som möjligt.

Bättre insatser mot bedrägerier

De beräknade ekonomiska följderna av misstänkta bedrägerier på utgiftssidan visar att det totalbelopp som drabbats av oriktigheter ökat från 180 miljoner euro år 2009 (0,13 % av anslagen) till 478 miljoner euro år 2010 (0,34 % av anslagen).

Vissa medlemsstater fortsätter att rapportera mycket få misstänkta bedrägerier. Dessa medlemsstater uppmanas att beskriva hur kontrollsystemen anpassas till de målområden som löper stor risk att utsättas för bedrägerier och oriktigheter.

Kommissionen kommer att analysera de kontrollsystem som medlemsstaterna använder för att upptäcka oriktigheter och bedrägerier inom ramen för sammanhållningspolitiken. De första resultaten av analysen kommer att offentliggöras i årsrapporten om skyddet av Europeiska unionens ekonomiska intressen 2011.

Skärpta återkrav

Återkravsförfarandet bör effektiviseras, i synnerhet när det gäller föranslutningsstödet. Kommissionen uppmanar medlemsstater och länder där återkraven går långsamt att försöka skynda på förfarandena, använda tillgängliga rättsliga instrument och garantier när oriktigheter upptäcks och att utnyttja möjligheten att beslagta tillgångar när fordran inte betalas.

In LEDNING

I den här rapporten presenteras uppgifter både om brister i den ekonomiska förvaltningen och om straffbelagda bedrägerier, så att läsaren kan få en uppfattning om den övergripande sammanhanget. Rapporten berör även åtgärder som vidtas för att förebygga brister i förvaltningen och bedrägerier och för att förbättra systemen inom såväl inom EU som i de olika medlemsstaterna.

I fördraget anges tydligt att EU och medlemsstaterna delar ansvaret för att skydda EU:s ekonomiska intressen och bekämpa bedrägerier. Det är nationella myndigheter som förvaltar fyra femtedelar av EU:s utgifter och som har ansvaret för att samla in de traditionella egna medlen till EU:s budget.[2] Kommissionen utöver tillsyn, fastställer normer och kontrollerar efterlevnaden av bestämmelserna på dessa områden. Arbetet är mycket beroende av ett nära samarbete mellan kommissionen och medlemsstaterna.

Ett av huvudsyftena med rapporten är därför att med utgångspunkt i tillgängliga uppgifter bedöma i vilken mån detta samarbete lyckats och hur det skulle kunna förbättras ytterligare.

Liksom tidigare år tar rapporten dels upp den senaste informationen om oriktigheter och misstänkta bedrägerier som upptäckts tack vare kontrollsystemen, dels en beskrivning av de åtgärder som vidtas för att komma till rätta med problem samt en närmare analys av ett tematiskt område. I år är det risken för dubbelfinansiering av sammanhållningspolitiska projekt som ska granskas närmare, enligt vad kommissionen och medlemsstaterna enats om sedan tidigare. Medlemsstaterna har bidragit med uppgifter till underlag för analysen genom att besvara en enkät.

Den här rapporten innehåller uppgifter om oriktigheter och misstänka bedrägerier som anmälts av medlemsstaterna. Den tar inte ställning till den faktiska nivån av oriktigheter och bedrägerier i enskilda medlemsstater som Europaparlamentet begärt.[3] Detta beror på att kommissionen inte har någon möjlighet att beräkna den faktiska nivån av oriktigheter och bedrägerier på grund av omfattningen och sammansättningen på de uppgifter som medlemsstaterna tillhandahåller.

Men kommissionen är beredd att ta upp frågan om möjligheten att beräkna faktiska nivåer på oriktigheter och bedrägerier till diskussion med medlemsstaterna, i synnerhet som de eventuellt redan gör sådana beräkningar för egen del.

Rapporten överlämnas till Europaparlamentet och rådet och offentliggörs.[4] Rapporten består av fyra olika delar.

Den första delen analyserar oriktigheter som anmälts av medlemsstaterna avseende områden där medlemsstaterna själva svarar för att dels genomföra budgeten (utgifter för jordbrukspolitiken, sammanhållningspolitiken och föranslutningsstödet) dels för uppbörden av EU:s traditionella egna medel. I denna del analyseras också sådana oriktigheter som avser utgifter som förvaltas direkt av kommissionen.

Den andra delen inriktas på återkrav av felaktigt utbetalade belopp under 2010.

Den tredje delen handlar om årets tematiska fråga, nämligen risken för dubbelfinansiering av sammanhållningspolitiska projekt. Här diskuteras även uppföljningen av tidigare årsrapporter.

Den sista delen i rapporten innehåller en genomgång av de insatser mot bedrägerier som genomförts under 2010 och de nya förslag som lämnats för att effektivt skydda EU:s ekonomiska intressen mot bedrägerier och annan olaglig verksamhet.

Rapporten åtföljs av tre arbetsdokument från kommissionens avdelningar[5].

ANMÄLDA ÄRENDEN – BEDRÄGERIER OCH ORIKTIGHETER

För att förstå uppgifterna är det viktigt att skilja på bedrägerier och oriktigheter:

Oriktighet: varje överträdelse av en bestämmelse i EU-rätten som utförs av en ekonomisk aktör och som har lett eller skulle ha kunnat leda till en negativ ekonomisk effekt för EU[6].

Bedrägeri: varje uppsåtlig handling som syftar till att skapa otillbörliga vinster och som är straffbar[7]. Medlemsstaterna ska ange vilka anmälda oriktigheter som lett till misstanke om bedrägerier. De faktiska ekonomiska följderna av upptäckta bedrägerier kan mätas först när de rättsliga förfarandena avslutats.

Fel som upptäcks av Europeiska revisionsrätten används för att fastställa felkvoter utifrån ett antal kontrollerade transaktioner. Uttrycket fel saknar en definition på området bedrägeribekämpning.[8] Statistiken i årsrapporten bygger på det antal oriktigheter och misstänkta bedrägerier som y medlemsstaterna anmält till kommissionen eller som kommissionen upptäckt. Kommissionens och Europeiska revisionsrättens arbetsmetoder är därför inte jämförbara.

Uppgifterna i rapporten bör tolkas med försiktighet. Den faktiska nivån på oriktigheterna är varken känd eller beräknad och anges därför inte alls, men ligger troligen högre än den anmälda nivån som diskussionen gäller. Den faktiska nivån på bedrägerier är inte heller vare sig känd eller beräknad. De siffror som lämnas avser misstänkta bedrägerier som anmälts av medlemsstaterna (däribland fastställda bedrägerier). Nivån på de misstänkta bedrägerierna motsvarar inte antalet fastställda bedrägerier som fastställs i slutet av rättsliga förfaranden, i många fall åratal senare. Den här rapporten innehåller inga särskilda uppgifter om sådant. Alla anmälda oriktigheter leder till olika typer av uppföljning från kommissionens och medlemsstaternas sida.

Ärenden som anmälts av medlemsstaterna eller kommissionen 2010

Medlemsstaterna är enligt EU-rätten skyldiga att anmäla misstänkta bedrägerier och andra upptäckta oriktigheter som påverkar EU:s ekonomiska intressen på områden där medlemsstaterna ansvarar för genomförandet av budgeten och uppbörden av EU:s traditionella egna medel. De utgiftsområden som främst berörs är jordbruk och sammanhållningspolitiken. Alla oriktigheter som avser mer än 10 000 euro i EU-medel måste anmälas till kommissionen.[9]

Det finns två elektroniska system för att rapportera oriktigheter, dels databasen Ownres som innehåller uppgifter om traditionella egna medel, dels det nya anmälningssystemet Irregularities Management System som avser utgiftssidan i budgeten och särskilt sådana utgifter som förvaltas gemensamt av kommissionen och medlemsstaterna.

Databasen Ownres är också mycket viktigt för att få in uppgifter som kan ligga till grund för övergripande analyser av bedrägerier och oriktigheter. Det nya anmälningssystemet har väsentligt förbättrat kvaliteten på anmälningarna eftersom det rationaliserat arbetsfördelningen i samband med anmälningsplikten, minskat tidsåtgången för anmälan och gjort kommunikationen mer uttömmande och av högre kvalitet.

Den allmänna kvaliteten på anmälningarna av oriktigheter har ökat, även om det fortfarande förekommer inkonsekvenser när ärendena klassificeras som endera oriktigheter eller misstänkta bedrägerier.

För att komma till rätta med dessa svårigheter kommer kommissionen att utarbeta ett arbetsdokument om praktiska aspekter på anmälan av oriktigheter.

Uppgifterna om oriktigheter som avser utgifter som förvaltas direkt av kommissionen har tagits fram med hjälp av kommissionens system för periodiserad redovisning, Abac.

Närmare upplysningar om rapporteringssystemen och arbetsmetoderna finns i det bilagda arbetsdokumentet från kommissionens avdelningar med titeln Statistical Evaluation of Irregularities [10].

Tabell 1: Antal oriktigheter och belopp — 2010 –

Område | Antal anmälda oriktigheter | Beräknade ekonomiska följder totalt av oriktigheterna, däribland misstänkta bedrägerier (i miljoner euro) | Beräknade ekonomiska följder enbart av misstänkta bedrägerier (i miljoner euro) | Återkrävda belopp (i miljoner euro) |

2009[11] | 2010 | 2009[12] | 2010 | 2009 | 2010 | 2010 |

Jordbruk | 1621 | 1825 | 125 (~0,24 % av anslagen) | 131 (~0,23 % av anslagen) | 13.3 (0,03 % av anslagen | 69 (0,12 % av anslagen) | 175[13] |

Sammanhållningspolitiken | 4737 | 7062 | 1 183 (~2,44 % av anslagen) | 1550 (~3,15 % av anslagen) | 109 (~0,23 % av anslagen) | 364 (0,74 % av anslagen) | 611[14] |

Föranslutningsstöd | 706 | 424 | 117 (~ % 3,8 av anslagen | 83(~5,26 % av anslagen) | 57 (0,78~ % av anslagen) | 41 (2,6 % av anslagen) | 14[15] |

Direkta utgifter | 705 | 1021 | 27,5 (~0,17 % av anslagen) | 43 (~0,27 % av anslagen) | 1,5 (~ 0,01 % av anslagen) | 4 (0,02 % av anslagen) | 25[16] |

Utgifter totalt | 7769 | 10332 | 1 452,5 (~1.13 % av anslagen) | 1 807 (~1.27 % av anslagen) | 180,8 (0,13 % av anslagen) | 478 (0,34 % av anslagen) | 825 |

Inkomster totalt (traditionella egna medel)[17] | 5204 | 4744 | 357(~1,84 % av bruttobeloppet för de insamlade traditionella egna medlen 2009) | 393 (~1,88 av bruttobeloppet för de insamlade traditionella egna medlen 2010) | 103 (~0,53 % av bruttobeloppet för de insamlade traditionella egna medlen 2009) | 139(~0,67of av bruttobeloppet för de insamlade traditionella egna medlen 2010) | 180 |

Inkomster

Tradition ella egna medel

Över 97 % av alla belopp som fastställts som traditionella egna medel uppbärs utan några särskilda problem.

Under 2010 anmäldes färre oriktigheter (och misstänkta bedrägerier) till kommissionen än föregående år, men de anmälda beloppen var högre (se tabell 1). En detaljerad genomgång av de anmälda oriktigheterna och misstänkta bedrägerierna på området finns i arbetsdokumentet från kommissionens avdelningar med titeln Statistical Evaluation of Irregularities .

Tabell 1: Oriktigheter och misstänkta bedrägerier samt uppgifter om belopp – 2006–2010

[pic]

Andelen ärenden som lett till misstanke om bedrägeri är stabil. De stora skillnaderna i de siffror medlemsstaterna lämnar tyder på att den indelningen i oriktigheter respektive bedrägerier som görs i databasen Ownres ännu inte är helt tillförlitlig på grund av att definitionerna tolkas olika. Kommissionens enheter kommer som sagt att utarbeta ett arbetsdokument om praktiska aspekter på anmälan av oriktigheter.

Tabell 2: Misstänkta bedrägerier och uppgifter om belopp – 2006–2010

[pic]

Andra skillnader uppstår mellan medlemsstaterna när man jämför beloppen för de fastställda och beräknade anmälda beloppen under 2010. dessa skillnader kan bero på många olika faktorer, till exempel vilken typ av transaktioner eller handel som berörs, i vilken mån de ekonomiska aktörerna efterlever bestämmelserna, samt det geografiska läget. Siffrorna kan också variera kraftigt från år till år. Stora bedrägeriärenden som upptäcks ett år kan få avsevärda effekter på det årets siffror, i synnerhet i medlemsstater där uppbörden av traditionella egna medel är liten. En annan faktor som varierar är hur effektivt medlemsstaternas strategier för tullkontrollerna fungerar på import av särskilt utsatta varor och för att spåra bedrägerier och oriktigheter som drabbar de traditionella egna medlen.[18]

På senare år har kommissionen vid kontrollerna av de traditionella egna medlen lagt särskild vikt vid medlemsstaternas strategier för tullkontroller. Kommissionen följer nära vilka åtgärder medlemsstaterna vidtar med anledning av kommissionens anmärkningar i samband med dessa kontroller.[19]

Uppföljning:

Medlemsstaternas strategier för tullkontroller bör även fortsättningsvis inriktas på import av särskilt utsatta varor för att ytterligare förbättra spårningen av oriktigheter och misstänkta bedrägerier som drabbar de traditionella egna medlen .

Moms

På skatteområdet bör medlemsstaterna bevaka och reagera på befintliga och nya tendenser till bedrägerier. Arbetet kräver både rättsliga och operativa övervägningar, administrativt samarbete och informationsutbyte, efterlevnadsstrategier, riskanalys och strategier för kontrollerna av alla typer av skatter samt av att lagstiftningen inte innehåller kryphål som kan utnyttjas för bedrägerier. Kommissionen har givit medlemsstaterna den rättsliga ram som krävs för att öka samarbetet på mervärdesskatteområdet. Detta utgör även den rättsliga grunden för inrättandet av Eurofisc, ett operativt nätverk som tillåter snabbt och målinriktat informationsutbyte mellan alla medlemsstater om bedrägeriärenden, i synnerhet momskaruseller. Medlemsstaternas experter samarbetar på vissa områden, utfärdar tidiga varningar om eventuella bedrägerier och samordnar den nationella verksamheten. Från januari 2013 kommer medlemsstaternas myndigheter att få automatisk tillgång till vissa uppgifter i andra medlemsstater, vilket ytterligare kommer att påskynda informationsutbytet. Kommissionen har slutligen förslagit ett nytt förhållningssätt som bygger på frivillig efterlevnad, riskbedömning och tillsyn för att minska skattemyndigheternas medverkan och minska den administrativa bördan på näringslivet.

Grönboken om mervärdesskattens framtid ger en god möjlighet att ge frågan ny fart genom att begära in synpunkter på eventuella konkreta åtgärder.[20]

Utgifter

Jordbruksutgifter

På jordbruksområdet förekommer stora skillnader både mellan och inom medlemsstaterna när det gäller antalet anmälda oriktigheter och de berörda beloppen i förhållande till de sammanlagda anslagen.

Förra året uppmanade kommissionen Finland, Österrike och Nederländerna att förbättra anmälningsrutinerna. Dessa medlemsstater har bekräftat sitt engagemang för att anmäla oriktigheter och sina ansträngningar för att förbättra anmälningsförfarandet.

Varje kvartal gör kommissionen (Olaf) kvalitetskontroller och ger medlemsstaterna feedback om kvaliteten på anmälningarna och uppgifter som saknas. Kommissionen står i nära kontakt med medlemsstaternas kontaktpersoner för jordbruksfrågor för att kunna ge medlemsstaterna lämpligt stöd och hålla dem informerade om nya tendenser och den senaste utvecklingen..

Antalet anmälda oriktigheter och misstänkta bedrägerier ökade liksom de berörda beloppen. De ekonomiska följderna av misstänkta bedrägerier ökade från 13 miljoner euro år 2009 till 69 miljoner euro år 2010. Ökningen av antalet misstänkta bedrägerier år 2010 (se tabell 4 nedan) kan bero på att anmälningsfrekvensen ökat tack vare det nya anmälningssystemet. Det kan också hänga samman med att anmälningar på området nu även görs av EU-10 och EU-2 medlemsstaterna.

Tabell 3: Oriktigheter och misstänkta bedrägerier samt uppgifter om belopp – 2006–2010

[pic]

Under 2010 klassificerade Italien och övriga medlemsstater inom EU-12 över 90 % av de anmälda ärendena som ”misstänkt bedrägeri”. Vissa medlemsstater med höga utgifter, såsom Frankrike, Tyskland, Spanien och Förenade kungariket, fortsätter rapportera mycket få misstänkta bedrägerier. Frankrike klassificerade inga av sina anmälningar under 2010 som misstänkt bedrägeri. Man kan fråga sig om det faktum att så få misstänka bedrägerier anmäls beror på att rapporteringsrutinerna inte följs eller på att medlemsstaternas kontrollsystem inte leder till att bedrägerier upptäcks.

Tabell 4: Misstänkta bedrägerier och uppgifter om belopp 2006–2010

[pic]

En detaljerad genomgång av anmälda oriktigheter och det budgetår de avser lämnas i arbetsdokumentet från kommissionens avdelningar med titeln Statistical Evaluation of Irregularities . Särskild uppmärksamhet ägnas åt budgetåren 2004–2005 som anses slutförda i bemärkelsen att revisionsplanerna genomförts, återkraven inletts och oriktigheterna anmälts.

Uppföljning:

Frankrike, Tyskland, Spanien och Förenade kungariket uppmanas att förklara varför så få misstänkta bedrägerier anmälts och att beskriva hur ikontrollsystemen anpassas till områden som är särskilt utsatta för bedrägerier och oriktigheter. Finland, Nederländerna och Polen bör göra anmälan mer konsekvent, i synnerhet när det gäller personuppgifter om enskilda som gjort sig skyldiga till oriktigheter och bedrägeri. Medlemsstaterna bör i allmänhet ytterligare förbättra kvaliteten på anmälningarna eftersom oriktigheter under 2010 allt mer sällan anmäldes i tid.

Sammanhållningspolitiken

Den största andelen av de anmälda oriktigheter som påverkat utgiftssidan i EU:s budget avser sammanhållningspolitiken (cirka 70 % av de ärenden som anmäldes år 2010).

Under 2010 befästes föregående års stigande trend av både fler anmälda oriktigheter och högre belopp (se tabell 5). Ökningen kan bero på flera olika saker, men troligtvis är de främsta orsakerna att kontrollerna ökade i samband med att programperioden 2000–2006 avslutades, att programmen för programperioden 2007–2013 började genomföras fullt ut och att det nya anmälningssystemet togs i bruk.

En närmare analys av metoderna för att spåra oriktigheter tyder på att kontrollsystemen nu fungerar mer effektivt.

En analys av de vanligaste oriktigheterna visar att anmälningarna oftast avser genomförandefasen i projektcykeln. Men de största berörda beloppen (ekonomiska följder) förekommer vid urvals- eller upphandlingsfasen.

Analysen bekräftar att EU:s regelverk för offentlig upphandling bör ses över för att göra det tydligare och underlätta tillämpningen.[21]

Tabell 5: Oriktigheter och misstänkta bedrägerier samt uppgifter om belopp – 2006–2010

[pic]

När det gäller anmälan av misstänkta bedrägerier befästes den tendens som framträtt under tidigare år på så sätt att Italien, Tyskland och Polen står för de flesta anmälningarna. Tyskland är den medlemsstat som på bästa sätt fullgjort förfarandena för att fastställa bedrägerier avseende programperioden 2000–2006, tätt följd av Polen och Italien.

Tabell 6: Misstänkta bedrägerier och uppgifter om belopp 2006–2010

[pic]

Inga bedrägeriärenden anmäldes under 2010 i Danmark, Frankrike, Malta, Nederländerna, Sverige och Slovenien. Detta visar att den indelning mellan oriktigheter respektive misstänkta bedrägerier som görs i det nya anmälningssystemet ännu inte är helt tillförlitlig.

Fonden för fiskets utveckling[22] uppvisade flest bedrägerier enligt anmälningarna år 2010. En detaljerad genomgång av de anmälda oriktigheterna och misstänkta bedrägerierna på området finns i arbetsdokumentet från kommissionens avdelningar med titeln Statistical Evaluation of Irregularities .

Uppföljning

Kommissionen stödjer Spaniens och Frankrikes ansträngningar att tillämpa det nya anmälningssystemet före utgången av år 2011 och uppmanar Irland att tillämpa systemet fullt ut.

Kommissionen kommer att analysera medlemsstaternas kontrollsystem av bedrägerier på det sammanhållningspolitiska området. En enkät i frågan sändes till medlemsstaterna i juli 2011. Resultaten kommer att offentliggöras år 2012 i samband med nästa årsrapport om skyddet av Europeiska unionens ekonomiska intressen.

Föranslutningsstöd

Anmälda oriktigheter och bedrägerier

När det gäller föranslutningsstöd gjordes väsentliga framsteg under 2010 med användningen av det nya anmälningssystemet. De flesta medlemsstater som fått föranslutningsstöd kan nu anmäla oriktigheter via det nya anmälningssystemet. Kvaliteten på de inkomna anmälningarna är tillfredsställande, både i fråga om fullständighet och efterlevnad av bestämmelserna.

Antalet anmälda oriktigheter och de berörda beloppen minskade avsevärt jämfört med 2009 för de flesta fonderna. Undantaget är Phareprogrammet, där antalet anmälningar ligger fast trots att den ekonomiska omfattningen minskat. Detta tycks hänga samman med utfasningen av EU-10 och EU-2 från föranslutningsstödet.

Tabell 7: Oriktigheter och misstänkta bedrägerier samt uppgifter om belopp – 2006–2010

[pic]

De flesta nya anmälningarna avser liksom 2009 Sapardprogrammet för jordbruket och landsbygdens utveckling i Rumänien och Bulgarien. Men stora framsteg har bekräftats i Bulgarien, där oriktigheter och misstänkta bedrägerier nu huvudsakligen upptäcks redan av nationella myndigheter. Situationen i Rumänien är annorlunda, eftersom en stor del av oriktigheterna och de misstänkta bedrägerierna upptäcks i samband med kontroller som utförs av EU eller på EU:s begäran. En detaljerad genomgång av de anmälda oriktigheterna och misstänkta bedrägerierna på området finns i arbetsdokumentet från kommissionens avdelningar med titeln Statistical Evaluation of Irregularities .

Tabell 8: Misstänkta bedrägerier och uppgifter om belopp 2006–2010

[pic]

Uppföljning :

För att höja kvaliteten på anmälningarna kommer kommissionen att fortsätta stödja de insatser som de nya mottagarländerna (Turkiet, Kroatien, f.d. jugoslaviska republiken Makedonien och Montenegro) gör avseende det nya anmälningssystemet.

Utgifter som förvaltas direkt av kommissionen

Detta avsnitt avser uppgifter om betalningskrav[23] som utfärdats av kommissionens enheter avseende utgifter som förvaltas direkt av kommissionen inom ramen för den centraliserade direkta förvaltningen.[24]

Uppgifterna om återkraven tyder på att även fortsättningsvis få oriktigheter upptäckts (0,17 % år 2009 jämfört med 0,27 % år 2010) trots att betalningskrav utfärdas för en större andel av de utgifter som förvaltas direkt av kommissionen. Bara 2,1 % av de utfärdade betalningskraven ansågs av kommissionens enheter avse misstänkta bedrägerier (cirka 0,02 % av anslagen).

ÅTERKRAV 2010

Uppgifterna i det här avsnittet bygger på medlemsstaternas anmälningar av oriktigheter och inriktas på resultaten av de nationella myndigheternas ansträngningar att återkräva felaktigt utbetalda belopp från slutmottagarna (dvs. de ekonomiska aktörerna). Analysen tar ingen hänsyn till återkrävda belopp under 10 000 euro, utom i fråga om jordbruksutgifter där samtliga återkrävda belopp beaktas.

Rapporten har därför ett annat perspektiv än övriga dokument från kommissionen som behandlar kommissionens återkrav från medlemsstaterna, till exempel via ekonomiska justeringar eller i samband med avslutande av räkenskaperna.[25]

Det är viktigt att notera att återkravskvoterna på olika områden inte är inbördes jämförbara eftersom olika regelverk och bestämmelser om återkrav tillämpas på de olika ämnesområdena (vilket förklaras i tabell 2). Vissa system som ska påskynda återkravsarbetet har dessutom använts under korta tidsperioder (t.ex. på jordbruksområdet).

Tabell 2: Återkravskvot per område — 2009 –2010

BUDGETOMRÅDE | BAKGRUND | ÅTERKRAVS-KVOT |

2009 | 2010 |

Traditionella egna medel | Eftersom återkravsprocessen fortfarande pågår förändras återkravskvoten fortlöpande. För närvarande har 47 % av beloppen för samtliga år (1989–2010) återkrävts. | 50 % | 46 % |

Jordbruksutgifter | Siffrorna i denna kolumn anmäls direkt av medlemsstaterna till kommissionen (GD Jordbruk) och bygger endast på de belopp som faktiskt återkrävts från slutmottagarna i ärenden som upptäckts med hjälp av det nya systemet för avslutande av räkenskaperna (sedan 2007) och omfattar även belopp under 10 000 euro. | 39 % | 42 % |

Sammanhållningspolitiken | Siffrorna i denna kolumn bygger på medlemsstaternas anmälningar direkt till Olaf med hjälp av det nya anmälningssystemet.[26] Återkravskvoten avser programperioden 2000–2006 (programmen började avslutas 2010) och avser även felaktigt utbetalda belopp till program där medlemsstaterna vägrat medge EU-finansiering utan att för den skull ha återkrävt beloppen. | 53 % | 67 % |

Föranslutningsstöd | Siffrorna i denna kolumn anmäls direkt av medlemsstaterna till Olaf med hjälp av det nya anmälningssystemet och avser återkrav från slutmottagarna. Programperioden är 2002–2006 (programmen avslutades år 2010) | 27 % | 30 % |

Direkta utgifter | Återkravskvoten beräknas årligen. | 56 % | 59 % |

Tradition ella egna medel

När det gäller traditionella egna medel är medlemsstaterna skyldiga att återkräva de fastställda belopp som de registretat i databasen Ownres. Det belopp som fastställts för återkrav med anledning av oriktigheter som upptäckts 2010 uppgick till 393 miljoner euro (ungefär 1,88 % av de sammanlagda traditionella egna medlen brutto för 2010). Medlemsstaterna har redan återkrävt 180 miljoner euro. När rapporten gick i tryck hade 46 % av återkraven för 2010 drivits in.

Medlemsstaternas återkrav av traditionella egna medel bevakas genom kontroller av de traditionella egna medlen och med hjälp av systemet för anmälan till kommissionen av alla belopp som överstiger 50 000 euro och som anses omöjliga att återkräva. I dessa fall hålls medlemsstaterna ekonomiskt ansvariga för förlust av traditionella egna medel som beror på svagheter i deras uppbörds- eller återkravssystem.

Jordbruksutgifter

När det gäller jordbruksutgifter återkrävde medlemsstaterna 175 miljoner euro under budgetår 2010.

Ett system för avslutande av räkenskaperna (den så kallade 50/50-regeln som infördes genom förordning (EG) nr 1290/2005[27]) ger medlemsstaterna starka incitament at återkräva felaktiga utbetalningar från mottagarna så snabbt som möjligt. I slutet av budgetår 2010 hade medlemsstaterna därför redan återkrävt 42 % av utestående skulder från 2007 avseende Europeiska garantifonden för jordbruket.

De sammanlagda utestående belopp som de nationella myndigheterna fortfarande har att återkräva från mottagarna uppgick i slutet av budgetår 2010 till 1,2 miljarder euro[28], varav cirka 0,3 miljarder euro redan betalats in till EU:s budget av medlemsstaterna i enlighet med 50/50-regeln.

Under år 2008–2010 gjorde kommissionen i samband med en revision av det nya systemet för avslutande av räkenskaperna kontroller på plats av de nationella myndigheter som hade ansvaret för 16 utbetalande organ i tolv av medlemsstaterna, och för 89 % av det sammanlagda utestående belopp som skulle återkrävas i slutet av budgetår 2010.

De nationella myndigheterna hade vanligtvis lämpliga rutiner för återkravsarbetet. Brister som upptäcktes i samband med kontrollerna följs upp inom ramen för genomgången av efterlevnaden.

Sammanhållningspolitiken

Det sammanhållningspolitiska området har den högsta återkravskvoten för alla utgiftsområden under 2010 (över 60 % av de berörda beloppen hade återkrävts).

Sammanhållningspolitiken bygger på fleråriga program och därför fördröjs vissa återkravsförfaranden till dess att programperioden avslutats. Stora svårigheter uppkom i slutet av programperioden 1994–1999. Än idag återstår en tredjedel att återkräva av de belopp medlemsstaterna anmält i samband med oriktigheter för perioden (EU:s bidrag uppgår till 0,5 miljarder euro). Kommissionens enheter utför nu jämkning för att avsluta dessa ärenden.[29] Återkravskvoten för programperioden 1994–1999 är för närvarande 67 %.

De förbättrade förfaranden som inrättades för programperioden 2000–2006 är framgångsrika, vilket framgår av att medlemsstaterna bara ett år efter det att de avslutande handlingarna överlämnats till kommissionen redan återkrävt (eller från kostnadsredovisningarna dragit av) 70 % av det belopp på 2,9 miljarder euro som felaktigt betalats ut i EU-bidrag.[30]

I Ungern, Tjeckien och Slovenien ligger återkravskvoten på eller under 20 %. Dessa medlemsstater uppmanas att förklara varför och öka sina ansträngningar.

Föranslutningsstöd

En genomgång av återkraven för programperioden 2002–2006 bekräftar behovet av förbättringar på området. Föranslutningsstödet uppvisar de lägsta återkravskvoterna av alla utgiftsområden. Återkravskvoten för år 2010 låg på 10 %, vilket är mycket lägre än föregående år (27 %). Även om man tar hänsyn till återkraven under senare år ligger återkravskvoten lågt (sammanlagt cirka 30 % för år 2002–2006) och särskilt lågt i Bulgarien, Turkiet, Litauen, Lettland och Slovenien. När det föreligger misstanke om bedrägeri blir förfarandena än mer långdragna och komplicerade, vilket framgår av den lägre återkravskvoten (i genomsnitt sammanlagt 14 % för perioden). Förutom de tidskrävande förfaranden som inträder vid misstanke om bedrägeri kan en annan förklaring till den låga återkravskvoten vara att mottagarländerna inte uppdaterar informationen om återkrav i samband med oriktigheter.

Mottagarländerna uppmanas att förklara varför återkravskvoten är låg, förbättra resultaten i fråga om återkraven och uppdatera uppgifterna om avslutade återkrav.

Utgifter som förvaltas direkt av kommissionen

De betalningskrav som utfärdades 2010 ledde i nästan alla de 791 berörda ärendena till att medlen helt eller delvis kunde återkrävas. Ett belopp på nära 25 miljoner euro berördes. Den övergripande kvoten lyckade återkrav ökade till 58,5 % och i samband med misstänkta bedrägerier kan en mycket stor del av beloppen återkrävas (82,4 %).

Kommissionen kommer att gå vidare med återkraven.

RESULTAT FRÅN ENKÄTEN OM SAMARBETE MED MEDLEMSSTATERNA FÖR ATT FÖREBYGGA DUBBELFINANSIERING AV SAMMANHÅLLNINGSPOLITISKA PROJEKT

Varje år väljer kommissionen och medlemsstaterna att fördjupa sig inom ett ämnesområde i den här rapporten, med utgångspunkt i medlemsstaternas svar på en enkät. I år är temat risken för dubbelfinansiering av sammanhållningspolitiska projekt.

De fullständiga enkätsvaren från medlemsstaterna och en mer ingående analys av de nationella rutinerna finns i det bilagda arbetsdokumentet från kommissionens avdelningar med titeln Implementation of Article 325 by Member States in 2010 .

Nationell lagstiftning

Alla medlemsstaterna bekräftade att det inte är tillåtet att finansiera samma kostnader med hjälp av flera källor. Förbudet mot sådan dubbelfinansiering är tillräckligt väldefinierat i de nationella lagstiftarna och övriga nationella bestämmelser.

Om medlemsstaterna upptäcker att projekt dubbelfinansierats tillämpar de administrativa och straffrättsliga påföljder, återkräver EU-medlen och åtalar mottagarna.

De flesta medlemsstater[31] använder riskindikatorer för att beräkna risken för dubbelfinansiering. I allmänhet förespråkar medlemsstaterna bättre förebyggande arbete genom utvidgad riskanalys, mot bakgrund av kommissionens rekommendationer och med hjälp av informationsutbyte om slutmottagarna via gemensamma databaser.

Informationsutbyte

Alla medlemsstaterna rapporterade att de regelbundet använder informationsutbyte och operativt samarbete mellan nationella myndigheter för att förebygga och minska risken för dubbelfinansiering av projekt. Försök till dubbelfinansiering upptäcks redan i samband med ansökan och tillståndsgivningen.

Myndigheter som administrerar EU-bidrag nationellt, regionalt eller lokalt kan använda de databaser som innehåller allmän och ekonomisk information om projekt som samfinansieras av EU och mottagarna. Upplysningar kan också erhållas från andra myndigheter, däribland polis och åklagare. Vissa upplysningar är också tillgängliga för allmänheten.

De flesta[32] medlemsstaterna har också utvecklat andra elektroniska hjälpmedel för att samla in och analysera uppgifter om projekt som samfinansieras av EU. Dessa uppgifter kan sedan kombineras med externa uppgifter (som till exempel inhämtats på internet eller allmänt tillgängliga databaser).

När projekten offentliggörs, tilldelas medel och genomförs överlämna information mellan olika nationella myndigheter och utbyts med Europeiska kommissionen via arbetsgrupper och lika typer av informationssystem.

Fortfarande används databasen över uteslutna anbudsgivare enligt artikel 95 i budgetförordningen i mycket begränsad utsträckning av medlemsstaterna. Vissa medlemsstater[33] använder liknande nationella databaser.

Det vanligaste skälet till uteslutning från deltagande i upphandlingsförfaranden var att anbudsgivaren inte betalt sociala avgifter eller skatter.[34]

Slutsatser i enkäten: medlemsstaternas svar tyder på att de vidtagit åtgärder som bör förebygga dubbelfinansiering. Dessa åtgärder omfattar bland annat rättsliga bestämmelser, riskanalyser, administrativa rutiner och samarbete mellan nationella myndigheter, informationsutbyte och användning av elektroniska verktyg. Men det behövs mer arbete för att identifiera risker.

All a medlemsstater uppmanas att börja använda den centrala databasen för uteslutna anbudsgivare.

LAGSTIFTNING MOT BEDRÄGERIER

Genomförande av förslag under 2010

Programmet Herkules II

Programmet Herkules II är ett instrument som förvaltas av kommissionen (Olaf) för att skydda EU:s ekonomiska intressen och förebygga viss kriminell verksamhet, däribland cigarettsmuggling. Halvtidsutvärderingen av programmet Herkules II bekräftade att medlen investerats väl.[35] Utvärderingen rekommenderade att programmet Herkules II borde följas upp för att fortsätta förbättra den tekniska utrustningen i medlemsstaterna, finansiera tillgången till databaser som är avgörande för medlemsstaternas och Olafs utredningar, och insatser mot cigarettsmuggling och förfalskning i enlighet med der rättsligt bindande avtal som slutits med tobaksbolagen.

Tull

Kommissionen har utvecklat att ental IT-verktyg som ska underlätta riskbedömningen och spårning av oriktigheter och bedrägerier på tullområdet (informationsutbyte, samarbetssystem och databaser). Den viktigaste utvecklingen under 2010 var införandet av det gemensamma gränssnittet ”Mutual Assistance Broker” som kan användas i de nationella systemen.

Kommissionen utför gemensamma tullkontroller tillsammans med medlemsstaterna.[36] Cirka 40 miljoner cigaretter, 1,2 ton handrullad tobak, 7 000 liter alkohol och 8 miljoner övriga piratkopierade varor beslagtogs vid en gemensam tullinsats med kodnamnet Sirocco i juni 2010, en insats som samordnades av Olaf. Samtidigt anhålls också tre misstänkta cigarettsmugglare.[37]

I slutet av 2010 återupptog unionen tullsamarbetet med Kina och Ryssland. Strategiska ramavtal för tullsamarbete ingicks med båda länderna. Med hänsyn till det ömsesidiga intresset av ekonomisk samverkan, modernisering av tullsystemet och konvergens med internationella normer bygger ramverket på tre huvudsakliga prioriteringar: 1) säkra och smidiga handelsvägar, 2) riskhantering och insatser mot bedrägerier samt 3) investeringar i modernisering av tullväsendet. Ett möte i arbetsgruppen EU–Ryssland om tullfrågor vid gränsen den 6 maj 2011 utmynnade i ett avtal om praktiska inledande åtgärder för att genomföra den strategiska ramen, däribland inrättandet av ett system för tidig varning för att förhindra stockningar vid gränsen och inrättande av gemensamma expertgrupper för att utreda möjliga samarbetsformer på vissa områden.

Ratificeringen av konventionen om skyddet av EU:s finansiella intressen

Malta ratificerade konventionen den 20 januari 2011. Kommissionen uppmanar ånyo Tjeckien att ansluta sig till de övriga medlemsstaterna och ratificera konventionen och uppmanar Estland att ratificera protokollet av den 29 november 1996 om förhandsavgörande av Europeiska gemenskapernas domstol angående tolkningen av konventionen om skydd av Europeiska gemenskapernas finansiella intressen.

Kommissionens insatser mot bedrägerier i samband med utvidgningen

Under 2010 fortsatte kommissionen att bevaka att insatserna mot bedrägerier fick fullt utrymme i anslutningsförhandlingarna, i synnerhet med Kroatien och Turkiet.

Kommissionen bevakade tillämpningen av Kroatiens strategi för insatser mot bedrägerier och skydd av EU:s ekonomiska intressen under 2010–2012 och den kroatiska handlingsplanen som godkändes i januari 2010[38]. Avseende Turkiet inriktades kommissionens insatser under 2010, liksom tidigare år, på bättre analyser och anmälningar av oriktigheter samt utarbetande av en nationella strategi för insatser mot bedrägerier. Sedan inspektionsnämnden vid premiärministerns kansli i Turkiet i december 2009 utsågs till kontaktpunkt för insatserna mot bedrägerier har Olaf anordnat intensifierade samråd med Turkiet om den institutionella och rättsliga utvecklingen av insatserna mot bedrägerier.

Kommissionen samfinansierade EU-projektet om internationella samarbetsprojekt mellan brottsbekämpande organ (Ilecu)[39] i kandidatländerna på västra Balkan (Kroatien, f.d. jugoslaviska republiken Makedonien och Montenegro) och i potentiella kandidatländer (Albanien, Bosnien och Hercegovina samt Serbien).

Kommissionen förväntar sig ett intensifierat samarbete om skyddet av EU:s ekonomiska intressen från Islands och Montenegros sida, vilka under 2011 fick ställning som kandidatländer.

Kommissionens insatser mot bedrägerier i samband med den europeiska grannskapspolitiken

Det östliga partnerskapet är en ny utveckling av den europeiska grannskapspolitiken med Armenien, Azerbajdzjan, Vitryssland, Georgien, Moldavien och Ukraina. Partnerskapet syftar till att inrätta de förutsättningar som krävs för att påskynda det politiska samarbetet och ytterligare ekonomisk integration mellan EU och dess partnerländer. EU förhandlar sedan 2009 om nya associationsavtal med dessa länder inom ramen för det östra partnerskapet (utom med Vitryssland).

För att inrätta ett starkt rättsliga ramar med klara och tydliga åtaganden från partnerländerna att säkerställa en sund ekonomisk förvaltning av de EU-medel de tar emot har kommissionen föreslagit nya bestämmelser om kontroll och insatser mot bedrägerier ska föras in i kapitlet om ekonomiskt samarbete i associationsavtalen.

Sedan förhandlingarna om kapitlet om ekonomisk samverkan med Ukraina avslutats under 2009 förhandlade kommissionen under 2010 om kapitlet ekonomiskt samarbete med Moldavien. Båda kapitlen innehåller nya bestämmelser om kontroll och insatser mot bedrägerier. Sedan den 1 januari 2011 är det Europeiska utrikestjänsten som i nära samarbete med Europeiska kommissionen genomför förhandlingarna.

Kommissionen och Europeiska utrikestjänsten kommer att verka för att sådana bestämmelser tas in i de nya avtalen med Armenien, Azerbajdzjan och Georgien när förhandlingarna i början av 2012 inleds med dessa länder om kapitlet om ekonomiskt samarbete.

Insatser mot smuggling av tobaksvaror

För att bekämpa piratkopiering och smuggling av tobaksvaror ingick EU och dess 26 medlemsstater[40] två samarbetsavtal med British American Tobacco och Imperial Tobacco Limited år 2010. Tidigare ingicks avtal med Philip Morris International år 2004 och med Japan Tobacco International år 2007. Dessa rättsligt bindande avtal tar upp ett stort antal åtgärder som ska begränsa olaglig handel med dessa firmors produkter[41]. Bestämmelserna är förenliga med de bestämmelser mot smuggling som förekommer i Världshälsoorganisationens ramkonvention om tobakskontroll och stödjer även EU:s insatser för ett starkt protokoll till konventionen om ett avtal mot illegal handel med tobak.

Världshälsoorganisationens ramkonvention om tobakskontroll är det första internationella avtal som förhandlats fram under organisationens värdskap. Konventionen antogs av Världshälsoförsamlingen år 2003 och trädde i kraft i februari 2005. Vid första partskonferensen för deltagarna i Världshälsoorganisationens ramkonvention om tobakskontroll i juli 2007 inrättade partskonferensen ett mellanstatligt förhandlingsorgan för att förhandla ram ett protokoll mot illegal handel med tobak, med utgångspunkt i artikel 15 i ramkonventionen om tobakskontroll. Kommissionen (Olaf) har samordnat EU:s position och tillsammans med rådets ordförandeskap företrätt EU under förhandlingarna. Det mellanstagliga förhandlingsorganet har hållit fyra möten, varav det senaste ägde rum år 2010. Även om framsteg gjorts behövs vidare förhandlingar om vissa nyckelinslag i protokollet. Näste möte i det mellanstatliga förhandlingsorganet äger rum år 2012. Europeiska kommissionen ger starkt stöd för inrättandet av ett internationellt fördrag (ett protokoll) mot illegal handel med tobak i enlighet med kommissionens ansvar för skyddet av EU:s ekonomiska intressen, däribland kampen mot cigarettsmuggling och piratkopiering.

Nya förslag om insatser mot bedrägerier

Reform av Olaf

Kommissionen har antagit ett ändrat förslag till ändring av förordning (EG) nr 1073/1999 och återkallande av förordning nr 1074/1999 om utredningar som utförs av Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (Olaf). Det ändrade förslaget utarbetades med hänsyn till de synpunkter som inkommit från Europaparlamentet och rået samt slutsatserna i det diskussionsunderlag[42] som lades fram i juli 2010 och som innehöll en genomgång av möjliga vägar för att gå vidare i lagstiftningsprocessen.

Förhandlingarna om det ändrade förslaget fördes under det ungerska ordförandeskapet i rådet och fortsätter under det polska ordförandeskapet. Kommissionen kommer att bistå lagstiftaren för att nå en lösning i slutet av 2011.

Kommissionens fleråriga strategi mot bedrägerier

Den 24 juni 2011 antog kommissionen ett meddelande om kommissionens fleråriga strategi mot bedrägerier.[43] Strategin ger ramar som erbjuder ett bättre skydd för EU:s ekonomiska intressen på olika politikområden och inriktas huvudsakligen på att förebygga och spåra bedrägerier. Ett av huvudsyftena med strategin är att inom kommissionens generaldirektorat utarbeta strategier för insatserna mot bedrägerier på olika sektorer.

Meddelande om skyddet för Europeiska unionens ekonomiska intressen genom straffrättsliga bestämmelser och administrativa utredningar

Den 26 maj 2011 antog kommissionen ett meddelande om skyddet för Europeiska unionens ekonomiska intressen genom straffrättsliga bestämmelser och administrativa utredningar: en integrerad politik för att se till att skattebetalarnas pengar används på rätt sätt.[44] I meddelandet sägs att man efter Lissabonfördragets ikraftträdande bör undersöka nya rättsliga instrument för att skydda EU:s ekonomiska intressen. Man överväger bland annat att förbättra de straffrättsliga och administrativa förfarandena, institutionernas arbete (modernisering av Eurojusts befogenheter och att inrätta en särskild europeisk åklagarmyndighet samtidigt som Olafs roll anpassas till den nya institutionella utformningen) samt slutligen även sakförändringar i de straffrättsliga ramarna.

Meddelande om insatser mot korruption på EU:s territorium

Med utgångspunkt i rådets Stockholmsprogram antog kommissionen den 6 juni 2011 ett meddelande om insatser mot korruption på EU:s territorium.[45] Meddelandet inrättar en ny rapport, EU:s rapport om insatserna mot korruption, som ska hjälpa till att övervaka och bedöma medlemsstaternas insatser mot korruptionen. Detta bör stödja den politiska viljan och hjälpa medlemsstaterna att tillämpa den befintliga lagstiftningen och fullt ut genomföra sina internationella åtaganden. Samtidigt antog kommissionen även en rapport om tillämpningen av rådets rambeslut 2003/568/RIF om kampen mot korruption inom den privata sektorn och en rapport om formerna för EU:s deltagande i Europarådets grupp av stater mot korruption (Greco).

Grönbok om en modernisering av EU:s politik för offentlig upphandling

Den 27 januari 2011 inledde kommissionen ett offentligt samråd (via en grönbok)[46] om en modernisering av EU:s politik för offentlig upphandling med sikte på en effektivare europeisk upphandlingsmarknad. Frågorna gällde bland annat förenkling av regelverket, minskad byråkrati, i synnerhet för små och medelstora företag, samt insatser mot särbehandling, korruption och intressekonflikter. Rapporten om samrådet antogs i slutet av juni 2011.[47] Kommissionen kommer att utgå från samrådet när den utarbetar det kommande lagförslaget om moderniseringen av EU:s regler om offentlig upphandling.

Handlingsplan för insatser mot smuggling av tobaksvaror och alkohol vid EU:s östra gräns

Smuggling, i synnerhet cigarettsmuggling, är ett stort problem för EU som leder till stora förluster för såväl de nationella statsbudgetarna som för EU:s budget. De största problemen förkommer vid EU:s östliga gräns. Kommissionen har utarbetat en handlingsplan för insatser mot smuggling vid EU:s östra gräns.[48] Handlingsplanen offentliggjordes i juni 2011 och innehåller en välstrukturerad och omfattande genomgång av kommissionens och medlemsstaterna nuvarande åtgärder, svagheter och luckor samt kommissionens förslag om vilka åtgärder som kan vidtas antingen av kommissionen eller EU. Kommissionen tror att handlingsplanen kommer att påverka även EU:s territorium och kommer att bidra till att skärpa insatserna mot brottsligheten internationellt.

De åtgärder som föreslås i handlingsplanen avser bland annat kapacitetsuppbyggnad och tekniskt bistånd, förebyggande åtgärder och medvetandegörande insatser samt förslag som ska stärka det operativa samarbetet och öka det internationella samarbetet.

SLUTSATSER

Rapporten visar att framsteg gjorts under det gångna året i anmälningarna av oriktigheter, i synnerhet tack vare medlemsstaternas förbättrade anmälningssystem. De uppgifter som inkommit visar också tydligt att det återstår en del att göra, särskilt i fråga om återkravsförfarandena som fortfarande tar relativt lång tid.

Under 2010 och första delen av år 2011 har kommissionen antagit och genomfört en rad förslag som kommer att påverka skyddet av EU:s ekonomiska intressen i positiv riktning. Förslagen har redan börjat tillämpas i praktiken och förutsätter ett nära samarbete mellan EU-institutionerna och medlemsstaterna. De första resultaten av de nya förslagen kommer att presenteras i nästa årsrapport om 2011.

[1] De ekonomiska följderna beskriver hur stort belopp av de offentliga medlen som påverkas av oriktigheterna.

[2] Huvudsakligen tullar och jordbruksavgifter men även antidumpningstullar och sockeravgifter.

[3] Till exempel punkt 3 i Europaparlamentets resolution av den 6 april 2011 om skydd av Europeiska unionens finansiella intressen – Kampen mot bedrägerier – Årsrapport 2009 (2010/2247(INI).

[4] Tidigare årsrapporter finns på: http://ec.europa.eu/anti_fraud/reports/anti-fraud_en.html.

[5] Hänvisningar finns på rapportens framsida.

[6] Kallas ”oegentligheter” i artikel 1.2 i rådets förordning (EG, Euratom) nr 2988/95 av den 18 december 1995 om skydd av Europeiska gemenskapernas finansiella intressen (EGT L 312, 23.12.1995).

[7] Artikel 1.1 a i konventionen av den 26 juli 1995 om skydd av Europeiska gemenskapernas finansiella intressen (EGT C 316, 27.11.1995).

[8] Angående användningen av begreppet ”fel”, se Europeiska revisionsrättens årsrapport om budgetgenomförandet för budgetåret 2009, EUT C 303, 9.11.2010. Eftersom uppgifterna samlas in på olika sätt är revisionsrätten och kommissionen eniga om att revisionsrättens siffror över fel och kommissionens uppgifter om oriktigheter och finansiella justeringar inte kan jämföras på ett meningsfullt sätt (EUT C 303, 9.11.2010, punkt 1.50, s. 32-33). Angående revisionsrättens arbetsmetoder, se bilaga 1.1 (revisionsmetod), EUT C 303, 9.11.2010, s. 34.

[9] För en beskrivning av den rättsliga grunden och undantag se arbetsdokumentet från kommissionens avdelningar: Statistical Evaluation of Irregularities .

[10] Arbetsdokument från kommissionens avdelningar: Statistical Evaluation of Irregularities .

[11] Siffrorna på vissa områden har ändrats sedan 2009 års rapport

[12] Siffrorna på vissa områden har ändrats sedan 2009 års rapport

[13] Siffran bygger på medlemsstaternas uppgifter till kommissionen (GD Jordbruk) och omfattar alla felaktigt utbetalda belopp som medlemsstaterna återkrävt från slutliga mottagare under 2010.

[14] Siffran bygger på medlemsstaternas uppgifter till Olaf via det nya anmälningssystemet och omfattar även sådana belopp som omallokerats till en annan mottagare sedan medlemsstaterna vägrat godkänna EU-finansiering för projekt med problem, utan att beloppen för den sakens skull redan återkrävts från den första mottagaren.

[15] Siffran bygger på medlemsstaternas uppgifter till Olaf via det nya anmälningssystemet och omfattar alla felaktigt utbetalda belopp som medlemsstaterna återkrävt från slutliga mottagare under 2010.

[16] Siffran anger beloppet för betalningskrav som registrerats i databasen Abac.

[17] Siffran anger de belopp som medlemsstaterna registrerat som felaktigt utbetalda i databasen Ownres.

[18] Mer information finns i arbetsdokumentet från kommissionens avdelningar: Statistical Evaluation of Irregularities.

[19] Resultaten från kontrollerna år 2009 och 2010 i samtliga medlemsstater sammanfattades i en tematisk rapport om medlemsstaternas strategier för tullkontroll. Rapporten presenterades för rådgivande kommittén för egna medel den 7 juli 2011.

[20] KOM(2010) 695. Remisstiden gick ut den 31 maj 2011.

[21] Kommissionen inledde arbetet 2011 genom grönboken om offentlig upphandling, se KOM(2011) 15 samt punkt 4 nedan.

[22] Detta var en av strukturfonderna under programperioden 2000–2006.

[23] I artikel 72 i budgetförordningen står det att ett godkännande av en inkassering är den handling genom vilken den delegerade eller vidaredelegerade behöriga utanordnaren ger räkenskapsföraren instruktion att inkassera den fordran som han/hon har fastställt genom att utfärda ett betalningskrav.

[24] Centraliserad direkt förvaltning används för alla EU-utgifter som förvaltas av EU-institutionerna (till exempel institutionernas administrativa utgifter eller program som Leonardo, Erasmus, sjunde ramprogrammet för forskning och teknisk utveckling, Europeiska utvecklingsfonden m.fl.). Enligt artikel 53 i budgetförordningen (rådets förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002) ska denna del av budgeten genomföras centralt, direkt av kommissionen eller genom delegering till tredjeland (decentraliserad förvaltning) eller internationella organisationer (gemensam förvaltning).

[25] Se till exempel Europeiska unionens årsredovisning budgetåret 2009, i synnerhet förklarande anmärkning nr 6 om ”finansiella justeringar och återkrav med anledning av oriktigheter”.

http://ec.europa.eu/budget/library/biblio/documents/2009/EU_final_accounts_2009_en.pdf .

[26] Siffrorna avser oriktigheter som avser belopp över 10 000 euro i EU-finansiering. Enligt gällande system kan medlemsstaterna vägra EU-finansiering till projekt med problem och istället allokera dessa anslag till andra stödberättigade projekt.

[27] Om en medlemsstat inte kan återkräva felaktigt utbetalda belopp från mottagaren inom fyra år från det inledande administrativa eller rättsliga konstaterandet (eller inom åtta år om underlaget är en nationell dom) ska den berörda medlemsstatens statsbudget belastas med hälften av det belopp som inte kunnat återkrävas i samband med avslutandet av räkenskaperna för Europeiska garantifonden för jordbruket och Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling.

[28] Det utestående beloppet avser summor som ska återkrävas avseende olika budgetår.

[29] Under 2010 antog kommissionen tolv beslut avseende 107 ärenden där de berörda medlemsstaterna bett kommissionen att överta det ekonomiska ansvaret för belopp som inte kunde återkrävas.

[30] Siffrorna för återkrav i procent omfattar inte fall när kommissionen återkräver medel från medlemsstaterna med hjälp av finansiella justeringar.

[31] Belgien, Bulgarien, Tjeckien, Tyskland, Estland, Irland, Grekland, Spanien, Frankrike, Italien Lettland, Litauen, Luxemburg, Ungern, Malta, Nederländerna, Österrike, Polen, Portugal och Sverige.

[32] Belgien, Bulgarien, Estland, Irland, Spanien, Frankrike, Italien, Litauen, Luxemburg, Malta, Österrike, Polen, Portugal, Rumänien, Slovenien, Slovakien och Sverige.

[33] Danmark, Irland, Spanien, Ungern, Slovenien och Sverige.

[34] Artikel 45.2 e och f i Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/18/EG av den 31 mars 2004 om samordning av förfarandena vid offentlig upphandling av byggentreprenader, varor och tjänster.

[35] KOM(2011) 500 slutlig.

[36] "Bestämmelser om särskild bevakning inom ramen för det ömsesidiga biståndet enligt förordning nr 515/1997.

[37] http://ec.europa.eu/anti_fraud/budget/Sirocco/i_en.html.

[38] Se kommissionens rapport om framstegen i Kroatien 2010, KOM(2010) 660.

[39] CARDS regionala handlingsprogram, EUROPAID/126164/C/ACT/Multi.

[40] Utom Sverige.

[41] Mer information finns på: http://ec.europa.eu/anti_fraud/budget/2010/2010_en.html.

[42] SEK(2010) 859, slutlig.

[43] KOM(2011) 376 slutlig.

[44] KOM(2011) 293 slutlig.

[45] KOM(2011) 308 slutlig.

[46] KOM(2011) 15 slutlig.

[47] SEK(2011) 853 slutlig.

[48] SEK(2011) 791 slutlig.