SV Europeiska unionens officiella tidning C 332/1

Yttrande från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om ”Social långtidsomsorg och avinstitutionalisering”

(förberedande yttrande)

(2015/C 332/01)

Föredragande: Gunta ANČA Medföredragande: José Isaías RODRÍGUEZ GARCÍA-CARO

I en skrivelse av den 25 september 2014 och i enlighet med artikel 304 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt bad Rihards KOZLOVISKIS, tillförordnad utrikesminister samt inrikesminister i Lettland, på det lettiska ordförandeskapets vägnar Europeiska ekonomiska och sociala kommittén att utarbeta ett förberedande yttrande om

Social långtidsomsorg och avinstitutionalisering.

Facksektionen för sysselsättning, sociala frågor och medborgarna, som svarat för kommitténs beredning av ärendet, antog sitt yttrande den 7 maj 2015.

Vid sin 508:e plenarsession den 27–28 maj 2015 (sammanträdet den 27 maj 2015) antog Europeiska ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 139 röster för, 1 röst emot och 3 nedlagda röster.

1. Slutsatser och rekommendationer

EESK:s ståndpunkt:

1.1 Man bör öka kunskaperna om situationen för personer som bor på institution genom konsekventa och uppdelade data samt fastställa människorättsindikatorer.

1.2 Medlemsstaterna uppmanas att vidta åtgärder mot diskriminering och främja rätten för personer med funktionsnedsättning att delta fullt ut i samhället och ekonomin som ett led i de nationella reformprogrammen.

1.3 Åtstramningsåtgärderna har lett till minskade budgetar för de lokala och regionala myndigheterna, med direkta konsekvenser för tillgången på sociala tjänster. Detta har lett till en tendens till institutionalisering i vissa medlemsstater.

1.4 Medlemsstaterna rekommenderas att använda de europeiska struktur- och investeringsfonderna för att främja övergången från institutionsbaserad till samhällsbaserad vård och omsorg, att utveckla de sociala tjänsterna och hälso- och sjukvården samt att utbilda personal som tillhandahåller stödtjänster.

1.5 Medlemsstaterna rekommenderas att reformera långtidsvården och långtidsomsorgen på grundval av en kostnadseffektivitetsanalys och anta en långsiktig strategi som innebär att man investerar i människor och tjänster i stället för att skära ner på de ekonomiska resurserna.

1.6 Kommittén betonar att ”avinstitutionalisering” är en process som kräver en långsiktig politisk strategi och tilldelning av tillräckliga ekonomiska resurser för att alternativa stödtjänster ska kunna utvecklas i närsamhället.

1.7 Medlemsstaterna uppmanas att erkänna rättskapaciteten hos kvinnor och män med funktionsnedsättning på lika villkor som andra i alla hänseenden och att vid behov tillhandahålla stöd vid beslutsfattande (1).

1.8 Högkvalitativa, samhällsbaserade tjänster bör utvecklas som ett viktigt steg i avinstitutionaliseringsprocessen (2). Det är farligt att stänga institutioner utan att ge människorna alternativa tjänster.

1.9 När vård och omsorg tillhandahålls i hemmet måste man säkerställa den nödvändiga utvecklingen av professionella tjänster till överkomliga priser.

1.10 Yrkesutövare i hela Europa bör utbildas i att arbeta inom samhällsbaserade tjänster och informeras om avinstitutionaliseringsprocessen.

1.11 De samhällsbaserade tjänsterna bör vara tillgängliga lokalt samt ekonomiskt överkomliga och tillgängliga för alla.

1.12 EESK framhåller vikten av tillgång till sysselsättning för att de som lämnar institutioner ska kunna delta fullt ut i samhället. Specialiserad arbetsförmedling och yrkesutbildning bör vara tillgänglig för alla som har behov av sådana tjänster.

1.13 Partnerskap bör byggas mellan alla berörda aktörer i avinstitutionaliseringsprocessen.

1.14 Olika användargrupper har olika behov, och särskilda åtgärder måste utvecklas i samarbete med alla relevanta aktörer, bl.a. användarna och deras representativa organisationer, familjerna, tjänsteleverantörerna, de berörda ekonomiska sektorerna och de offentliga myndigheterna.

1.15 Kommittén uppmanar kommissionen att anta en europeisk kvalitetsram för samhällsbaserade tjänster, och framhåller på nytt det brådskande behovet av bindande normer för att garantera högsta möjliga kvalitet.

1.16 Medlemsstaterna uppmanas att inrätta oberoende och effektiva inspektions- och övervakningstjänster för att säkerställa efterlevnaden av reglerings- och kvalitetsnormerna för vård- och omsorgstjänster.

1.17 Man bör bekämpa negativa stereotyper och öka medvetenheten i skolorna och i samhället genom inkluderande utbildning och mediekampanjer.

2. Inledning

2.1 Avinstitutionaliseringsprocesserna och respekten för de mänskliga rättigheterna i Europa utvecklades på olika sätt under större delen av förra seklet. Det är därför svårt att få fram jämförbara uppgifter från olika länder.

2.2 EESK anser att det i vårt föränderliga samhälle är viktigt att analysera situationen för personer som behöver social omsorg och har ett stort stödbehov i hela EU för att utveckla lämpliga åtgärder och utbyta god praxis.

2.3 EESK:s ståndpunkt:

2.3.1 Kommittén noterar att mer än en miljon barn och vuxna med funktionsnedsättning bor på institution i Europa (3).

2.3.2 Med ”institution” avses alla vård- och omsorgsboenden där de boende är isolerade från samhället i stort och/eller tvungna att leva tillsammans. Dessa boende har inte tillräcklig kontroll över sina liv eller över beslut som berör dem, och själva organisationens krav tenderar att ha företräde framför de boendes individuella behov (4).

2.3.3 Högkvalitativa vård- och omsorgstjänster i närsamhället ger bättre resultat i fråga om livskvalitet än institutionsbaserad vård och omsorg, leder till social integration och minskar risken för segregering (5).

2.3.4 EESK fördömer alla former av diskriminering och övergrepp som män, kvinnor och barn med och utan funktionsnedsättning, människor med stort stödbehov och personer med psykosociala funktionsnedsättningar kan utsättas för inom institutioner och när de får vård- och omsorgstjänster.

2.3.5 Kommittén hänvisar till rekommendationerna i tidigare EESK-yttranden (6).

2.3.6 EESK fäster uppmärksamheten på de skyldigheter som åligger EU och dess medlemsstater – i enlighet med FN:s konvention om rättigheter för personer med funktionsnedsättning (7) – att respektera människors värdighet, frihet och rätt att leva ett självständigt liv, att välja var och med vem de vill göra detta och att ha tillgång till stödtjänster, bl.a. personlig assistans, i närsamhället.

2.3.7 Enligt FN:s konvention om barnets rättigheter bör ett barn ”för att kunna uppnå en fullständig och harmonisk utveckling av sin personlighet […] växa upp i en familjemiljö, i en omgivning av lycka, kärlek och förståelse”. Föräldrarna har huvudansvaret för att uppfostra sina barn, och det är statens ansvar att stödja föräldrar – särskilt de som har det sämst ställt – med lämpliga sociala skyddsinstrument. Barn har rätt till skydd mot skada och övergrepp. Om deras familj inte kan erbjuda den omsorg som de behöver, trots lämpligt stöd från staten, har barn rätt till omsorg i en fosterfamilj.

2.3.8 EESK framhåller att personer med funktionsnedsättning, särskilt de som har intellektuella funktionsnedsättningar, har rätt att i alla sammanhang bli erkända som personer i lagens mening.

3. Övergång från institutionsbaserad till samhällsbaserad vård och omsorg

EESK:s ståndpunkt:

3.1 Kommittén välkomnar att många länder håller på att reformera det sätt på vilket de tillhandahåller vård, omsorg och stöd för barn och vuxna genom att ersätta vissa eller alla långtidsboenden med familje- och samhällsbaserade tjänster (8).

3.2 Avinstitutionaliseringsprocessen bör genomföras på ett sätt som respekterar användargruppernas rättigheter, minimerar risken för skada och säkerställer positiva resultat för alla berörda personer. De nya vård-, omsorgs- och stödsystemen måste respektera alla individers och deras familjers rättigheter, värdighet, behov och önskemål.

3.3 Varje enskild individ har rätt att välja var och hur de vill leva.

4. Avinstitutionalisering för olika intressegrupper

4.1 Vård- och omsorgsbehoven hos barn, personer med funktionsnedsättning, inklusive personer med psykosociala funktionsnedsättningar, och äldre är mycket olika. Därför bör processen för att avinstitutionalisera långtidsvården och långtidsomsorgen ta hänsyn till respektive användargrupps särskilda behov.

4.2 Samhällsbaserad vård och omsorg, inklusive professionell vård och omsorg samt vård och omsorg i familjen och den sociala omgivningen, ger ett mervärde som saknas på boenden.

4.3 Det institutionella systemet bör därför anpassas för att komplettera samhällsbaserade sociala tjänster och hälso- och sjukvårdstjänster när dessa inte finns tillgängliga och under övergångsperioden.

4.4 Självständigt boende innebär inte att människor måste leva isolerade. Det innebär snarare att de har ett utbud av specialiserade tjänster och tillgängliga allmänna tjänster att välja på i det samhälle som de har valt att leva i.

4.5 Avinstitutionalisering handlar om att skapa rätt tjänster, men också om att skapa den rätta miljön i närsamhället. Allmänheten måste förberedas på denna övergång för att öka kunskaperna och bekämpa stigmatisering. Annars kommer resultatet att bli återinstitutionalisering i stället för avinstitutionalisering, genom att det skapas ”getton” med människor med psykosociala funktionsnedsättningar som lever i samhället men fortfarande isolerade på grund av negativa attityder. Medierna spelar en central roll i detta avseende.

4.6 EESK noterar skillnaderna mellan EU:s medlemsstater, inte minst när det gäller definitionen av långtidsvård och långtidsomsorg. Dessa skillnader kan också gälla de typer av vård och omsorg som tillhandahålls och de tjänster som det handlar om. På samma sätt finns det betydande skillnader inom medlemsstaterna mellan regioner och kommuner, särskilt mellan städer och landsbygd (9). EESK anser att detta inte bör rättfärdiga avsaknaden av framsteg i en medlemsstat, som har sina egna särdrag, och förespråkar en gradvis övergång till samhällsbaserade tjänster.

4.7 I ett tidigare förberedande yttrande (10) rekommenderade EESK att man skulle utvärdera televård och it-stöd i hemmet samt skapa en heltäckande, decentraliserad och bostadsnära struktur, i direktkontakt med de äldre. Vi vill upprepa denna rekommendation, och stöder en lämplig process för avinstitutionalisering för äldre, barn, personer med funktionsnedsättning i alla åldrar samt personer med psykosociala funktionsnedsättningar (11).

4.8 Dessa användargrupper omfattar individer som har begränsad eller ingen förmåga att fatta beslut pga. ålder, funktionsnedsättning eller beroende. EESK uppmanar därför medlemsstaterna att ge dessa personer största möjliga skydd inom en gradvis och kontrollerad process för avinstitutionalisering, så att deras rättigheter alltid respekteras och de ges bästa möjliga vård och omsorg i närsamhället, inklusive stöd vid beslutsfattande.

4.9 Kommittén är uppmärksam på de konsekvenser som en övergång från institutioner till samhällsbaserad vård och omsorg kan få för de berörda arbetstagarna. Alla myndigheter och aktörer som deltar i processen måste arbeta tillsammans för att säkerställa att avinstitutionaliseringsprocessen påverkar vårdarna positivt och gradvis. Anständiga arbetsvillkor bör alltid respekteras.

4.10 Alternativet till institutionalisering är inte tjänster som tillhandahålls i hemmet utan tjänster i närsamhället, och därför måste man garantera investeringar i tjänsteinfrastrukturen.

4.11 EESK välkomnar goda exempel, t.ex. vårdledighet, deltidsvårdledighet och erkännande av försäkring för informella vårdare (12). Vi uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att uppmuntra utbyte av god praxis.

4.12 EESK erkänner vårdarnas betydelse. Informella vårdare som arbetar på frivillig basis försöker att förena sitt vårdansvar med sitt vanliga liv. Detta kan leda till ett ”vårdarsyndrom”, som innebär att den huvudsakliga vårdaren blir fysiskt och psykiskt utmattad. EU måste se till att politiken för att förena vård och det övriga livet samt vårdansvaret bygger på jämlikhet för alla och att de informella vård- och omsorgsuppgifterna delas lika och rättvist (13), att vårdarnas grundläggande rättigheter respekteras, att informell och familjebaserad vård och omsorg erkänns och stöds, och att de frivilligas roll i tillhandahållandet av formell och informell vård och omsorg erkänns och stöds (14).

4.13 Kommittén är medveten om att många av de utsatta grupper som tenderar att undergå institutionsbaserad vård och omsorg är överrepresenterade bland de hemlösa. EESK uppmanar därför medlemsstaterna att utarbeta strategier och program för avinstitutionalisering som fullt ut beaktar hemlöshet och behovet av att tillhandahålla samhällsbaserade tjänster för att både förebygga och motverka hemlöshet.

4.14 Att utveckla och professionalisera de hushållsnära tjänsterna är strategiskt viktigt för att uppnå jämlikhet i arbetslivet, eftersom de som utför dessa arbeten till största delen är kvinnor. Det är också främst kvinnor som har behov av tjänster för barnomsorg, äldreomsorg och underhåll av bostaden för att kunna uppnå jämlikhet med män i sina arbetsliv. Dessa tjänster gynnar såväl individen som hela samhället. De skapar nya arbetstillfällen, uppfyller de behov som ett åldrande samhälle har och gör det lättare att kombinera arbetsliv och familjeliv. Tjänsterna förbättrar även livskvaliteten och den sociala integrationen samt gör det lättare för de äldre att bo kvar hemma (15).

4.15 EESK erkänner behovet av utbildning om avinstitutionalisering för yrkesverksamma i hela Europa. Till exempel kommer den nya generationen av psykiatriker att behöva utbildas för att se till att de utövar sin verksamhet i överensstämmelse med FN:s konvention om rättigheter för personer med funktionsnedsättning.

4.16 Kommittén är bekymrad över att människor i vissa fall sätts på institution utan att något samråd har ägt rum eller utan att tydliga förfaranden har följts. Vi erkänner vikten av en formell bedömning av människors behov av långtidsvård och långtidsomsorg. Denna process måste respektera människors värdighet och leda till att individanpassade tjänster utvecklas.

5. Finanskrisens inverkan på de sociala tjänsterna

5.1 Kommittén är medveten om att tillhandahållande av långtidsvård och långtidsomsorg till de användargrupper som behöver den är en av de största sociala och ekonomiska utmaningar som Europeiska unionen står inför, särskilt i en tid av ekonomisk kris, såsom är fallet för närvarande.

5.2 I meddelandet om sociala investeringar (16) klargörs det att den ekonomiska krisen har hotat våra sociala trygghetssystem genom att arbetslösheten har stigit, skatteintäkterna har sjunkit och antalet bidragsbehövande har ökat. Mot denna bakgrund håller EESK med kommissionen om behovet av att stödja medlemsstaterna i utformningen av strategier för långtidsvård och långtidsomsorg som minimerar den ekonomiska krisens inverkan.

5.3 I sitt yttrande (17) om detta meddelande menade EESK att de sociala investeringarna till stöd för tillväxt och sammanhållning också bör användas för att stärka de sociala tjänsterna. Detta skulle också kunna stödja skapandet av arbetstillfällen i tjänstesektorn och utvecklingen av nya tjänster i närsamhället.

5.4 Den ekonomiska krisen har haft negativ inverkan på möjligheten för personer med funktionsnedsättning att leva självständigt samt på familjer och utsatta grupper som redan löpte större risk för fattigdom och social utestängning.

5.5 Paketet för sociala investeringar ska ta itu med utmaningarna i samband med den ekonomiska krisen och de demografiska förändringarna (18).

5.6 Kommittén är övertygad om att krisen har lett till ett allvarligt bakslag i erkännandet av sociala rättigheter, eftersom budgetarna för denna politik har minskats. Kommittén uppmanar därför rådet, kommissionen och medlemsstaterna att se till att sociala investeringar kanaliseras till politiken för socialt skydd, för att åtminstone återupprätta de nivåer som gällde före den ekonomiska krisen (19).

5.7 EESK understryker att man för att kunna tillgodose de behov som den ökade livslängden skapar måste tackla svåra frågor rörande rättvisa och solidaritet mellan generationerna. Målet måste vara att göra det möjligt för människor i hög och mycket hög ålder i Europa att leva på ett tryggt och värdigt sätt som ger livet mening, även om de är i behov av vård, och att samtidigt se till att senare generationer i enlighet med principen om solidaritet mellan generationerna inte åläggs bördor som de inte kan bära (20).

5.8 Skillnaderna inom EU när det gäller institutionsbaserad eller samhällsbaserad långtidsvård och långtidsomsorg var påtagliga redan tidigare, men krisen har förvärrat de redan betydande ekonomiska och sociala skillnaderna i EU. Den har framhävt skillnaderna i fråga om konkurrenskraft och social sammanhållning och förstärkt tendensen i riktning mot en polarisering av tillväxt och utveckling, med uppenbara begränsningar när det gäller en rättvis fördelning av inkomster, välstånd och välbefinnande mellan medlemsstaterna och regionerna (21).

6. Användning av EU-medel för långsiktiga sociala tjänster och avinstitutionalisering

EESK:s ståndpunkt:

6.1 Kommittén beklagar att EU:s strukturfonder under den förra programperioden användes för segregerande institutioner i stället för samhällsbaserad vård och omsorg.

6.2 EESK välkomnar de nya förordningarna om de europeiska struktur- och investeringsfonderna (Esif) 2014–2020, som främjar en övergång från finansiering av institutionsbaserad vård och omsorg till finansiering av samhällsbaserad vård och omsorg, och räknar med att Europeiska regionala utvecklingsfonden ska förbättra den sociala och hälsorelaterade infrastrukturen.

6.3 En flerfondsstrategi skulle kunna påskynda övergången till samhällsbaserad vård och omsorg, bl.a. genom att använda Europeiska socialfonden för mjuka åtgärder såsom utbildning av personal som tillhandahåller stödtjänster och skapande av nya sociala tjänster.

6.4 Kommittén välkomnar de tematiska förhandsvillkoren i förordningen om gemensamma bestämmelser för Esif beträffande kampen mot fattigdom och social utestängning, som gör att medlemsstaterna måste införa en avinstitutionaliseringsstrategi.

6.5 Medlemsstaterna rekommenderas att använda de europeiska struktur- och investeringsfonderna för att främja övergången från institutionsbaserad till samhällsbaserad vård och omsorg, att utveckla de sociala tjänsterna och hälso- och sjukvården samt att utbilda personal inom stödtjänsterna.

6.6 Instrumentet för stöd inför anslutningen och Europeiska utvecklingsfonden bör användas för att stödja rätten att leva i närsamhället och att växa upp i en familjemiljö.

6.7 EESK inser att övergången från institutionsbaserade till samhällsbaserade tjänster är komplex. Vi uppmanar därför kommissionen och medlemsstaterna att lägga fram ett meddelande och ge politisk vägledning för att främja avinstitutionalisering även – och särskilt – i tider av ekonomisk kris.

7. Samhällsbaserade tjänster av hög kvalitet

EESK:s ståndpunkt:

7.1 Kommittén uppmanar kommissionen att anta en europeisk kvalitetsram för samhällsbaserade tjänster, och framhåller på nytt det brådskande behovet av stränga, bindande normer för att garantera högsta möjliga kvalitet.

7.2 Tjänsterna måste vara tillgängliga i närsamhället, även i avlägsna områden och på landsbygden, och enskilda personer måste få lämpliga individuella budgetar så att de fritt kan välja de tjänster som de behöver.

7.3 Samhällsbaserade tjänster bör utvecklas i nära samarbete med användarna och deras representativa organisationer, och kvaliteten bör fastställas av dem i samarbete med andra berörda aktörer, bl.a. tjänsteleverantörer, offentliga myndigheter och fackföreningar.

7.4 Medlemsstaterna uppmanas att inrätta oberoende och effektiva inspektions- och övervakningstjänster för att säkerställa efterlevnaden av reglerings- och kvalitetsnormerna för både samhällsbaserade och institutionsbaserade tjänster.

7.5 De samhällsbaserade tjänsterna bör vara tillgängliga lokalt samt ekonomiskt överkomliga och tillgängliga för alla.

7.6 Dessa tjänster måste godkännas av de behöriga myndigheterna och ackrediteras av certifieringsorgan.

7.7 Stödjande teknik och tekniska hjälpmedel är mycket viktiga för att personer med funktionsnedsättning, inklusive barn och äldre, ska kunna fungera i närsamhället. Dessa tekniker är effektivast när de stämmer överens med användarens preferenser och respekterar privatlivet.

Bryssel den 27 maj 2015. Henri MALOSSE Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs ordförande

(1) I enlighet med artikel 12 i FN:s konvention om rättigheter för personer med funktionsnedsättning.

(2) Detta gäller även nedläggning av institutioner för sluten psykiatrisk vård: det måste finnas verkliga alternativ.

(3) Barn och vuxna med funktionsnedsättning (inbegripet personer med psykiska problem). Detta avser EU och Turkiet. Källa: Mansell, J., Knapp, M., Beadle-Brown, J. och Beecham, J. (2007): Deinstitutionalisation and community living – outcomes and costs: report of a European Study. Volume 2: Main Report, Canterbury: Tizard Centre, University of Kent (nedan kallad Declocrapporten).

(4) Rapport från den särskilda expertgruppen för övergång från institutionsbaserad till samhällsbaserad vård och omsorg http://ec.europa.eu/social/BlobServlet?docId=4017&langId=en

(5) De gemensamma europeiska riktlinjerna för övergången från institutionsbaserad till samhällsbaserad vård och omsorg (www.deinstitutionalisationguide.eu).

(6) EUT C 204, 9.8.2008, s. 103, EUT C 181, 21.6.2012, s. 2 och EUT C 44, 15.2.2013, s. 28.

(7) Se http://www.un.org/disabilities/convention/conventionfull.shtml

(8) Några exempel på långtidsvård och långtidsomsorg finns i en Eurobarometerundersökning om hälsa och långtidsvård och långtidsomsorg (http://ec.europa.eu/public_opinion/archives/ebs/ebs_283_en.pdf). Fler bra metoder för avinstitutionalisering finns i de gemensamma europeiska riktlinjerna för övergången från institutionsbaserad till samhällsbaserad vård och omsorg (www.deinstitutionalisationguide.eu).

(9) Long-term care in the European Union, Luxemburg, Europeiska unionens publikationsbyrå, ISBN 978-92-79-09573-3.

(10) EUT C 44, 11.2.2011, s. 10.

(11) Se ovan.

(12) Det finns lämplig lagstiftning i Österrike. Exempel:

Vårdledighet och deltidsvårdledighet: För att säkerställa en bättre balans mellan arbete och vård har arbetstagare sedan den 1 januari 2014 haft möjlighet att komma överens om vårdledighet (helt utan lön) eller deltidsvårdledighet (delvis utan lön) under en period på mellan en och tre månader. Under denna tid har de laglig rätt till vårdersättning, till skydd mot uppsägning pga. ledigheten och till socialförsäkringsskydd (icke avgiftsfinansierad sjuk- och pensionsförsäkring). Ersättningen för vårdledighet motsvarar den potentiella arbetslöshetsersättningen. Syftet med vårdledigheten eller deltidsvårdledigheten är att ge de berörda arbetstagarna möjlighet att (om)organisera vården, särskilt vid ett plötsligt behov av att vårda en nära anhörig eller avlasta en vårdare under en viss tid.

Pensionsförsäkring för anhöriga som arbetar som vårdare: För vårdare som tar hand om en nära anhörig under hela eller en betydande del av arbetstiden finns det följande alternativ för att förvärva icke avgiftsfinansierade pensionsförsäkringsrättigheter: fortsättningsförsäkring som en del av pensionsförsäkringen, personförsäkring som en del av pensionsförsäkringen eller fortsättnings- eller personförsäkring som en del av sjukförsäkringen. Avgifterna till försäkringen övertas av förbundsregeringen, vilket innebär att det inte uppstår några kostnader för anhöriga som arbetar som vårdare.

(13) Mellan kvinnor och män och mellan generationerna.

(14) Social Platforms rekommendationer om vård och omsorg: http://www.socialplatform.org/wp-content/uploads/2013/03/20121217_SocialPlatform_Recommendations_on_CARE_EN1.pdf

(15) EUT C 12, 15.1.2015, s. 16.

(16) COM(2013) 83 final.

(17) EUT C 271, 19.9.2013, s. 91.

(18) Paketet är avsett att gynna bl.a. barn och ungdomar, personer med funktionsnedsättning, hemlösa och äldre. Målen med paketet är att se till att de sociala trygghetssystemen tillgodoser människornas behov, uppnå en enklare och bättre riktad socialpolitik samt förbättra strategierna för aktiv integration i medlemsstaterna. (Toolkit on the Use of European Union Funds for the Transition from Institutional to Community-Based Care – https://deinstitutionalisationdotcom.files.wordpress.com/2015/03/annex-1-en-orig.pdf).

(19) EUT C 170, 5.6.2014, s. 23 och EUT C 226, 16.7.2014, s. 21.

(20) EUT C 204, 9.8.2008, s. 103.

(21) EUT C 12, 15.1.2015, s. 105.