[pic] | EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION |

Bryssel den 24.1.2007

SEK(2007) 85

ARBETSDOKUMENT FRÅN KOMMISSIONENS AVDELNINGAR Bilaga till MEDDELANDET FRÅN KOMMISSIONEN TILL RÅDET, EUROPAPARLAMENTET, EUROPEISKA EKONOMISKA OCH SOCIALA KOMMITTÉN SAMT REGIONKOMMITTÉN

(Åtgärdsprogram för minskade administrativa bördor i Europeiska unionen) Sammanfattning av konsekvensbedömningen {KOM(2007) 23 slutlig SEK(2007) 84}

ARBETSDOKUMENT FRÅN KOMMISSIONENS AVDELNINGAR

Konsekvensbedömning till åtgärdsprogrammet för minskning av de administrativa bördorna i Europeiska unionen

Sammanfattning

Ett viktigt mål för Lissabonstrategin för tillväxt och sysselsättning är att öka EU:s internationella konkurrenskraft. Bättre lagstiftning har angetts som en viktig förutsättning för detta. Minskning av administrativa bördor, eller med andra ord krångel eller byråkrati, är en central komponent i skapandet av ett mer företagarvänligt klimat, utan att ambitionsnivån i den befintliga eller nya politiken för miljöskydd, konsumentskydd och hälsoskydd äventyras. Denna konsekvensbedömning åtföljer kommissionens meddelande om ett åtgärdsprogram för minskning av de administrativa bördorna i Europeiska unionen. Konsekvensbedömningens mål är att visa på det effektivaste och verkningsfullaste sättet att minska administrativa bördor. Den omfattar inte någon bedömning av följderna av enskilda åtgärder för minskning av administrativa bördor. Sådana eventuella bedömningar får göras från fall till fall.

Svaret på den ökande konkurrensen från låglöneekonomier i Asien och på andra håll är att öka EU:s konkurrenskraft, produktivitet och produktion med högt förädlingsvärde. Ett bättre regelverk för företagen är ett sätt att öka konkurrenskraften. Många administrativa bördor gör stor nytta, då myndigheterna behöver dem för att utöva tillsyn eller samla in information.

Det ligger dock i de administrativa bördornas natur att deras initiala, direkta inverkan på företagen är negativ, eftersom de anställda måste fylla i blanketter o.d. istället för att vara produktiva och bidra till företagets kärnverksamhet. Ett problem för ekonomin uppstår om bördorna tillämpas ineffektivt eller om de har blivit överspelade utan att ha avskaffats, vilket innebär att de i onödan hämmar företagandet. Det är sådana krav som åtgärdsprogrammet handlar om.

Undersökningar utförda av den nederländska centralplaneringsbyrån ( Centraal Planbureau , CPB) visar att den administrativa bördan som andel av BNP varierar mellan 6,8 % i Grekland, Ungern och Baltikum till 1,5 % i Storbritannien och Sverige. Och det är inte nödvändigtvis så att bördan är lägre i länderna med högre BNP. För att gälla en grupp av länder med förhållandevis enhetliga lagstiftningsstandarder föranleder dessa skillnader dessutom frågor om ineffektivitet och tillämpning.

De befintliga administrativa bördorna är ett resultat av lagstiftning på såväl EU-nivå som nationell och regional nivå, och därför något som måste angripas åtminstone delvis och i möjligaste mån på EU-nivå.

Det viktigaste syftet med att minska bördorna är att stödja EU:s konkurrenskraft genom att bidra till ett bättre regelverk, utan att skyddet av medborgarna och miljön ifrågasätts. Detta är tänkt att uppnås genom att kommissionen, medlemsstaterna och de övriga gemenskapslagstiftarna med förenade krafter minskar bördorna med 25 % under fem år, dvs. fram till 2012. Eftersom begränsade resurser finns tillgängliga för denna minskning (20 miljoner euro) är ett ytterligare mål att öka kostnadseffektiviteten.

Målet att minska bördorna innebär inte att man minskar rapporterings- eller informationskrav som ger nyttig, betydelsefull information till politiska beslutsfattare och andra. Det handlar istället om att kartlägga de krav som har blivit föråldrade och hitta sätt att mer effektivt ge informationsanvändarna det underlag de behöver.

Konsekvensbedömningen bygger på erfarenheter från de medlemsstater som redan gjort sina egna mätningar (Danmark, Nederländerna, Storbritannien och Tjeckien) och ekonomiska modeller som tyder på att en minskning av bördorna med 25 % kan ge omfattande nytta i form av BNP och sysselsättning. Olika studier utgående från olika ekonomiska modeller ger vid handen att en minskning av bördorna med 25 % kan leda till att BNP ökar med 1,4–1,8%. När sysselsättningen har beaktats tyder det på att inverkan på sysselsättningen blir positiv så länge som den ökade konkurrensen tas med i beräkningen.

Gelauff och Lejour (2006)[1] beräknar att en minskning med 25 % av de administrativa bördorna til syvende og sidst kan leda till en ökning av BNP på upp till 1,4 %. De utgår från att den administrativa bördan främst består av löner, vilket innebär att en minskning av den skulle innebära ökad arbetskraftseffektivitet, dvs. ökad produktivitet. Kommissionens egna beräkningar enligt samma metoder och modell, den allmänna jämviktsmodellen WORLDSCAN, men med några ändrade antaganden, ger ett liknande resultat. En annan ekonometriskt baserad modell vid namn QUEST antyder att BNP kan öka med upp till 1,8 %. Denna modell beaktar också sysselsättningseffekter och förutsäger att sysselsättningen påverkas positivt om man beaktar att nya företag kommer att ge sig in på marknaden tack vare ökade vinster. Sektorsspecifika analyser av de sannolika ekonomiska konsekvenserna i Danmark låter också ana avsevärda fördelar.

Eftersom minskningarna kommer att gälla onödiga informationskrav förväntas inga negativa sociala eller miljömässiga konsekvenser. Tydligare krav kan t.o.m. leda till fördelar i form av ökad efterlevnad. Eftersom ytterligare konsekvensbedömningar måste genomföras av de konkreta minskningsförslagen när dessa läggs fram, torde eventuella om än osannolika negativa konsekvenser framkomma då.

I konsekvensbedömningen analyseras fyra alternativ med en utförlig genomgång av deras positiva och negativa följder. Alternativ 1 (utgångsalternativet) innebär att inget görs för att förändra nuläget. Alternativ 2 innebär att medlemsstaterna agerar och att kommissionen åtar sig att bistå dem när den tillfrågas. Alternativ 3 innebär att kommissionen angriper den del av de administrativa bördorna som åtminstone delvis härrör från gemenskapsnivån på valda prioriterade områden. Alternativ 4 innebär att kommissionen tar sig an hela den administrativa bördan, oavsett om den härrör från EU-nivån, internationella överenskommelser eller den nationella eller regionala nivån.

Alla fyra alternativen skulle leda till minskade administrativa bördor, men alternativ 3 befanns garantera faktiska, snabbt mätbara minskningar i hela EU. Utgångsalternativet förutsatte att bördorna skulle minskas på ett eller annat sätt i och med att alltfler medlemsstater inleder sina egna nationella mätnings- och minskningsprogram. Denna minskning skulle dock motverkas av det förhållandet att agerande på EU-nivå är helt avgörande för bästa möjliga resultat, eftersom en del av bördan har sitt ursprung i gemenskapslagstiftningen. Detta alternativ skulle naturligtvis bespara kommissionen 20 miljoner euro som den avser att lägga på verksamheten. Med tanke på de ovannämnda fördelarna som torde bli följden är dock denna investering fullt motiverad. Alternativ 2 skulle också spara medel för kommissionen, men det är inte säkert att jämförbarheten skulle säkerställas om varje medlemsstat gav sig på sina egna mätningar mer eller mindre isolerat, och inte heller är det säkert hur man skulle se till att EU medverkar effektivt och verkningsfullt när det gäller gemenskapslagstiftning. Dessutom är det inte sannolikt att detta alternativ verkligen skulle spara medel om medelsåtgången för alla medlemsstater tas med i beräkningen. Alternativ 4 skulle däremot vara oerhört kostsamt för kommissionen, som faktiskt inte är bäst lämpad att mäta och kartlägga den del av de administrativa bördorna som har sitt ursprung i nationell eller regional lagstiftning. En målinriktad metod utgående från vissa prioriterade områden skulle inte vara möjlig, och marginalnyttan med att mäta hela den administrativa bördan skulle bli högst tvivelaktig.

Enligt alternativ 3 är förordningar och direktiv samt informationskrav på grund av genomförandet av dem målet för kommissionens åtgärdsprogram, dock bara på vissa prioriterade områden. De prioriterade områdena har valts ut på grundval av befintliga uppgifter från de medlemsstater som redan gjort sina mätningar. Uppgifterna tyder på att ett förhållandevis litet antal prioriterade områden omfattar gott och väl 75 % av de administrativa bördor som härrör från gemenskapslagstiftningen. Kommissionen kommer att kartlägga alla informationskrav som har sitt ursprung i EU-lagstiftning på de prioriterade områdena och mäta bördorna där. Medlemsstaterna kan koncentrera sig på den del som härrör från rent nationell lagstiftning. Kommissionen kommer att samarbeta med medlemsstaterna när gemensamma insatser krävs, särskilt när det gäller nationella införlivande- och genomförandeåtgärder, vilka kommer att mätas under kommissionens ledning på de prioriterade områdena.

Fördelen med detta tillvägagångssätt är att mätningarna centraliseras på de områden där det finns tydliga synergieffekter, vilket kan påskynda processen avsevärt och minska tiden det tar att avskaffa onödiga informationskrav. Detta frigör också resurser så att medlemsstaterna kan koncentrera sig på sin egen nationella lagstiftning. Kartläggningen av de rättsakter som leder till informationskrav kan utföras av kommissionen, med bistånd av konsulter och i samråd med medlemsstaterna. Själva mätningen kommer att genomföras av externa konsulter på kommissionens uppdrag och på grundval av överenskomna metoder utifrån erfarenheterna och underlaget från de medlemsstater som redan gjort sina egna mätningar. På det underlaget kan kommissionen kartlägga de politiska områden där administrativa bördor är särskilt omfattande, så att den inte behöver starta från noll utan kan styra medlen dit där de antagligen kommer att göra mest nytta.

Detta alternativ löser också frågan om jämförbarhet mellan olika mätdatabaser genom att skapa fullständig harmonisering såväl kring EU-beslutad lagstiftning med tillhörande bördor som kring bördor från nationell lagstiftning. Genom att kartlägga informationskraven centralt säkerställs att de kartläggs enligt samma kriterier i alla medlemsstater. Dessutom harmoniseras hur informationskrav i direktiv fördelas. Om kartläggningen skulle göras nationellt för direktivs genomförandeåtgärder kan skillnader uppstå i hur informationskraven fördelas (dvs. till EG-lagstiftning eller till den nationella införlivandeåtgärden).

Det finns en hel del information från de länder som redan gjort sina utgångsmätningar. Tack vare pilotprojektet, som till stor del byggde på mätningarna utförda av Danmark, Nederländerna, Storbritannien och Tjeckien, är det känt att kostnaderna främst beror på ett begränsat antal informationskrav. Enligt pilotprojektet förefaller kostnaderna vara koncentrerade till ett begränsat antal politikområden. I Danmark står de tio mest belastande rättsakterna under varje ministerium för 89,2 % av de totala bördorna. De nederländska och brittiska uppgifterna stöder dessa tecken på hög koncentration. Det innebär att det vore rimligt, åtminstone i den första EU-omfattande mätningen, att prioritera och i första hand ta itu med de områden som enligt de tillgängliga nationella mätningarna och andra uppgifter förefaller vara mest belastande.

Således har de prioriterade områdena (se bilaga II) för EU-lagstiftning valts ut i enlighet med pilotprojektet, som slutfördes i oktober 2006, de berörda parternas inlägg till det rullande förenklingsprogrammet samt synpunkterna i kommissionens samråd kring arbetsdokumentet av den 14 november.

Kommissionens stora mätning kommer att inledas under våren 2007 och avslutas under det fjärde kvartalet 2008. Under mätningen kommer kommissionen också att kartlägga möjligheter till minskade bördor och regelbundet avrapportera resultaten. För att det skall gå att bedöma om målen uppfylls kommer regelbundna mätningar av bördorna eller beräkningar av minskningen av dem från utgångsläget att genomföras. Rapportering kommer också att ske inom det rullande förenklingsprogrammet, som redan omfattar en rad omfångsrika förslag på minskning av de administrativa bördorna i ett särskilt kapitel.

Under förutsättningen att alla involverade aktörer, dvs. EU-institutionerna och medlemsstaterna, är beslutna att visa resultat kommer Europeiska rådet vid sitt möte våren 2012 att kunna utvärdera och avsluta verksamheten.

[1] Gelauff, G.M.M. och A.M. Lejour (2006). Five Lisbon highlights: The economic impact of reaching these targets . CPB Document 104. CPB, Haag, utarbetad för GD Näringsliv.