SV Europeiska unionens officiella tidning C 176/21

Offentliggörande av en ansökan om ändring i enlighet med artikel 50.2 a i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1151/2012 om kvalitetsordningar för jordbruksprodukter och livsmedel

(2016/C 176/08)

Genom detta offentliggörande tillgodoses den rätt att göra invändningar som fastställs i artikel 51 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1151/2012 (1).

ANSÖKAN OM GODKÄNNANDE AV EN ÄNDRING AV PRODUKTSPECIFIKATIONEN FÖR SKYDDADE URSPRUNGSBETECKNINGAR ELLER SKYDDADE GEOGRAFISKA BETECKNINGAR SOM INTE ÄR EN MINDRE ÄNDRING

Ansökan om godkännande av en ändring i enlighet med artikel 53.2 första stycket i förordning (EU) nr 1151/2012

”MAROILLES”/”MAROLLES”

EU-nr: FR-PDO-0217-01378 – 28.9.2015

SUB ( X ) SGB ( )

1. Ansökande grupp och berättigat intresse

Syndicat du Maroilles 148, avenue du Général de Gaulle 02 260 La Capelle FRANKRIKE Tfn +33 323975757 Fax +33 323975758 E-post: sfam@uriane.com

Gruppen är sammansatt av mjölkproducenter, gårdsproducenter och aktörer inom bearbetning och lagring av ”Maroilles”/”Marolles”. Gruppen är därigenom berättigad att lämna in ansökan om ändring.

2. Medlemsstat eller tredjeland

Frankrike

3. Rubrik i produktspecifikationen som berörs av ändringen(ändringarna)

— ☐ Produktens namn — ☒ Produktbeskrivning — ☐ Geografiskt område — ☒ Bevis på ursprung — ☒ Produktionsmetod — ☐ Samband — ☒ Märkning — ☒ Annat: uppgifter om kontrollorgan, nationella krav

4. Typ av ändring(ar)

— ☒ Ändring av produktspecifikationen för en registrerad SUB eller SGB som inte kan anses som en mindre ändring i enlighet med artikel 53.2 i förordning (EU) nr 1151/2012. — ☐ Ändring av produktspecifikationen för en registrerad SUB eller SGB, för vilken det inte har offentliggjorts något sammanfattande dokumentet (eller motsvarande), som inte kan anses som en mindre ändring i enlighet med artikel 53.2 i förordning (EU) nr 1151/2012.

5. Ändring(ar)

Rubriken ”Produktbeskrivning”

Råvarans egenskaper (uteslutande av komjölk) anges under denna rubrik, eftersom det anses vara en del av produktbeskrivningen. Denna uppgift har alltså flyttats från rubriken ”Framställningsmetod” till rubriken ”Produktbeskrivning”.

De beskrivande egenskaperna har förstärkts för att produkten ska kunna identifieras på ett bättre sätt.

— Produktens utseende: lätt deformation under lagring (underskärning) tillåten; på sidorna förekommer märken efter lagringsställningarna.

— Skorpans utseende: homogen färg och mer eller mindre fuktig.

— Centripetal mogning (utifrån och inåt).

— Ostmassans utseende: egenskaperna ”mild, fet och slät” stryks eftersom de är oprecisa och inte tillräckligt specifika. De färger som godtas preciseras (färgen på ostmassan kan variera från vit till gräddgul). Ostmassan uppvisar små mekaniska håligheter och jäspipor, den är mjuk vid beröring, med en markant fastare kärna som blir mjukare med en förlängd lagringstid.

— Organoleptiska egenskaper: tydlig lukt av källare, fuktigt tegel och undervegetation, med en anstrykning av ammoniak, samt en mjölkaktig smak, lätt saltad, med en syrlighet och samtidigt lätt bitterhet i ostmassan, med smaktoner av ystad mjölk (efter minsta lagringstid), hasselnöt och vitlök. Vid längre lagring blir smaken starkare och mer utpräglad.

De analytiska egenskaperna (fetthalt och torrsubstanshalt) preciseras: fetthalten uttrycks i gram per 100 gram ost efter fullständig torkning (i stället för en procentandel), och torrsubstanshalten beskrivs: ”Maroilles”/”Marolles” innehåller minst 50 gram torrsubstans per 100 gram ost. Det preciseras även att ”Maroilles”/”Marolles” innehåller minst 22,5 gram fett per 100 gram ost.

Lagringstiderna är olika beroende på ostarnas format, och det anses utgöra en del av produktbeskrivningen. Dessa uppgifter har alltså flyttats från rubriken ”Framställningsmetod” till rubriken ”Produktbeskrivning”. Dessutom korrigeras ett fel som rörde återgivningen av den nationella texten i den tidigare registrerade produktspecifikationen (felet fanns dock inte med i det sammanfattande dokumentet eller i sammanfattningen av den registrerade produktspecifikationen): den minsta lagringstiden för ”Maroilles”/”Marolles” är inte 4 utan 5 veckor, dvs. 35 dagar. För övrigt förlängs lagringstiderna för formaten Mignon och Quart med 7 dagar till 28 respektive 21 dagar, som en anpassning till vad som är brukligt i praktiken. Dessa lagringstider gör att produktens organoleptiska egenskaper och aromatiska mångfald bättre kommer till uttryck.

För att förtydliga beskrivningen av de olika formaten på osten, definieras varje format inte bara av innermåtten på formarna utan också av totalvikten av torrsubstans, liksom lagringstiden (som för att öka precisionen beräknas från dagen för löpläggningen och uttrycks i dagar i stället för i veckor):

— ”Maroilles” eller ”Marolles”: 360 gram, 35 dagar.

— ”Maroilles” eller ”Marolles” med tillägget ”Sorbais”: 270 gram, 28 dagar.

— ”Maroilles” eller ”Marolles” med tillägget ”Mignon”: 180 gram, 28 dagar.

— ”Maroilles” eller ”Marolles” med tillägget ”Quart”: 90 gram, 21 dagar.

För att kontrollerna ska bli mer objektiva återges dessutom ostarnas mått numera genom innermåtten på formarna. Kontrollen av ostarnas mått visade sig i praktiken kunna bli oprecis till följd av ostarnas deformation.

Rubriken ”Faktorer som bevisar att jordbruksprodukten kommer från det geografiska området”

Operatörernas anmälningsskyldigheter förtydligas. Dessa ändringar är kopplade till ändringar av nationella lagar och regler. Bland annat föreskrivs en identifiering av operatörerna för att de ska kunna erhålla ett godkännande enligt vilket deras förmåga att uppfylla kraven i produktspecifikationen erkänns, liksom de deklarationer som krävs för upplysning om och uppföljning och kontroll av de produkter som är avsedda att saluföras med ursprungsbeteckningen.

Rubriken ”Beskrivning av framställningsmetoden”

Mjölkproduktion – Mjölkkornas foder

Termen ”mjölkkor” definieras (kor i mjölkningsperiod och sinperiod). Denna definition syftar till att undvika eventuell förvirring och tydligt fastställa vilka djur som fortsättningsvis avses i produktspecifikationen vid användning av termen ”mjölkkor”.

— Betesmark

Betets centrala plats, som identifieras som en av de starka kopplingarna till det geografiska området, bekräftas genom att minimibetesperioden per år fastställs till 170 dagar.

Den minsta tillgängliga gräsytan per mjölkko är 30 ar, varav minst 15 ar är betesmark och resterande 15 ar motsvaras av antingen betesmark eller tillskott av grönfoder. Dessa krav säkrar att en betydande del av mjölkkornas foder utgörs av gräs och tar samtidigt hänsyn till gårdarnas markfördelning och storleken på besättningarna, då de tillgängliga ytorna inte alltid räcker till för att uppnå 30 ar per mjölkko.

Med hänsyn till inverkan av ängsmarksflorans mångfald på produktens aromatiska rikedom, fastställs även karaktären av träd- och buskvegetation på de gårdar som producerar mjölk som används för tillverkningen av ”Maroilles”/”Marolles”:

— 90 sträckmeter häckvegetation, bestående av övervägande lövträdslag, per hektar huvudsaklig betesyta. Häckarna spelar i praktiken en viktig roll i bevarandet av ängsmarken, då de skärmar av betesmarkerna och skyddar dem från häftiga temperaturförändringar och bibehåller fuktigheten samt gynnar en rik flora som inverkar på mjölkens kvalitet. Häckvegetationen fungerar även som skydd för mjölkkorna mot vind och sol.

— Ett förhållande på minst 0,65 mellan summan av de ytor som är permanent eller tillfälligt gräsbeväxta och den huvudsakliga betesytan, för att garantera att minst två tredjedelar av den huvudsakliga betesytan utgörs av permanent eller tillfällig gräsmark. Vissa aktörer som lämnat in en invändning mot dessa bestämmelser (15 ar betesmark per mjölkko, 90 sträckmeter häckvegetation per hektar, minsta andel gräsmark på 0,65) under den nationella invändningsperioden och som uppfyller villkoren i artikel 15.4 i förordning (EU) nr 1151/2012 är berättigade till en övergångsperiod som löper ut den 30 juni 2020.

— Foder som ges till mjölkkorna

För att befästa utfodringens beteskaraktär, ska den genomsnittliga gräsandelen i fodret (beräknat som torrsubstans i grovfodret) vara minst 65 % under betesperioden och aldrig mindre än 25 %. Det preciseras att denna gräsandel kan tillföras i form av bete eller som grönfoder eller ensilage till en andel på mer än 35 % av torrsubstansen.

Tillåtna grovfoder förtecknas. De motsvarar de som traditionellt använts i det geografiska området och står för minst 60 % av torrsubstansen i den dagliga foderransonen.

Tillförseln av kraftfoder begränsas till 1 800 kg torrsubstans per mjölkko och år. Produktspecifikationen innehåller en förteckning över tillåtna ingredienser i dessa foder.

— Självförsörjning av foder

För att stärka sambandet med det geografiska området, preciseras att minst 80 % av torrsubstansen i det grovfoder som konsumeras årligen per mjölkko måste ha sitt ursprung i det geografiska området.

Ostens framställningsmetod

I denna del görs omfattande kompletteringar för att beskriva de tekniska förfarandena vid framställningen av ”Maroilles”/”Marolles”. Syftet är att precisera de förfaranden som särskilt bygger på ostmakarnas kunnande när det gäller att uppnå de målvärden som garanterar produktens särskilda egenskaper.

— Den mjölk som används

För att klargöra att inga andra former av behandling godtas av den mjölk som används, preciseras de godkända behandlingarna av mjölken: rå, termiserad eller pastöriserad. Endast värmebehandlingar tillåts.

Av respekt för den traditionella tillverkningsmetoden och särskilt för hur färgen på skorpan uppnås med hjälp av brevibacterium linens (bakteriekultur som bildar s.k. rödkitt) är alla färgämnen förbjudna. Det preciseras även att steget med skumning av mjölken tillåts, men att proteinstandardisering är förbjuden: den påverkan på mjölkens sammansättning som tillåts begränsas till skumning.

— Beredning

Tidsfristen mellan den äldsta mjölkningen och tillverkningens start, som motsvaras av ympningen med mjölksyrakultur, fastställs till 72 timmar. Syftet är att förändringar av mjölkens kvalitet ska begränsas.

Det tekniska förfarandet före löpläggningen beskrivs med hänsyn till aktuellt bruk: förberedande fas då syrning sker med företrädesvis mesofil mjölksyrakultur, och möjlighet till ympning av mjölken med specifika förädlingsfloror.

Målvärdena vid löpläggningen (syrlighet mellan 18 och 24 °D, temperatur på mjölken mellan 32 och 38 °C) definieras eftersom de kan användas för beskrivning av produktens tekniska tillverkningsprocess.

Löpets egenskaper preciseras. Löpet extraheras ur kalvars löpmagar, vilket innebär att det är förbjudet att använda löpe med vegetabiliskt eller mikrobiellt ursprung. De mängder som används definieras också: 18 till 30 ml per 100 l mjölk, för ett löpextrakt med 520 g kymosin per liter.

Uttrycken ”ostmassan separeras men tvättas inte” stryks och ersätts för bättre precision enligt följande:

— Uttrycket ”tvättas inte” ersätts med det tekniska uttrycket ”laktosreducering är förbjuden”.

— Uttrycket ”separeras” ersätts med ”bryts i tärningar” vilket beskriver mer exakt, och med respekt för ostmakarnas kunnande, den teknik som ostmakarna använder. Det anges också att brytningen görs ”före formningen”.

Uttrycket ”på naturlig väg” som beskriver hur avrinningen sker, stryks och ersätts med det mer precisa uttrycket ”dränering i formarna (…)”. Det minsta tidsintervallet mellan formningen och urstjälpningen ur formarna är 16 timmar. Under den tiden ska ostarna vändas minst 3 gånger och lokalen ska ha en temperatur som inte understiger 16 °C. Dessa målvärden motsvarar aktuellt bruk i fråga om dränering.

Saltningssteget beskrivs också bättre:

— Uttrycket ”sel sec” (torrt salt) stryks och ersätts med det adekvata uttrycket ”sel à sec” (torrsaltning) som beskriver saltningstekniken och inte saltets egenskaper.

— Av skrivningen i den registrerade produktspecifikationen kunde man få intrycket att saltningssteget bestod av två faser, men ostmästarna tillämpar olika metoder, nämligen: ”torrsaltning, torrsaltning och saltlake eller enbart saltlake”.

För att komplettera beskrivningen av det tekniska förfarandet före mognadslagringen, definieras tidslängden på torknings-/jäsningssteget, före överflyttning till lagringskällaren: minst 48 timmar. I enligt med vad som är brukligt preciseras att denna fas sker i en för ändamålet avsedd lokal, där man har bra kontroll över denna första fas då avsyrning av ytan sker genom tillväxt av jäst och mögel, vilket är en förutsättning för en lyckad andra lagringsfas med utvecklingen av rödkitt.

Mognadslagring

Följande ändringar syftar till att reglera de förhållanden under mognadslagringen som bidrar till produktens specifika egenskaper:

— Ytskiktet i källarna beskrivs: naket tegel, nakna stenar eller hygieniskt inerta material.

— Förhållandena under mognadslagringen definieras i enlighet med aktuellt bruk: minsta fuktighet 90 % och temperaturer mellan 9 och 16 °C.

— Behandlingen av ostarna beskrivs: minst en borstning och därefter, beroende på hur produkten utvecklas, borstning och/eller tvättning av ytan med en saltlösning med eller utan tillsats av jästkulturer, framför allt brevibacterium linens. Bestämmelsen ”… tvättas osten flera gånger i salt vatten” stryks eftersom behandlingen av ytan beskrivs på ett mer precist sätt.

Bestämmelsen ”Tiden för mognadslagringen varierar beroende på ostens format från minst två veckor för mindre format till minst fyra veckor.” stryks eftersom tiden för mognadslagring för alla format specificeras i kapitel 2 ”Produktbeskrivning”.

Bestämmelsen ”Den rödorangea färgen som uppstår under lagringen kommer uteslutande av naturliga bakteriekulturer som ger röd färg” stryks, eftersom det preciseras i avsnittet ”Ostens framställningsmetod – Den mjölk som används” att färgämnen är förbjudna. Där definieras för övrigt också den bakteriekultur som ger den röda färgen (”brevibacterium linens”).

Rubriken ”Märkning”

Hänvisningen till INAO:s logotyp stryks och ersätts med kravet att Europeiska unionens symbol för SUB ska anbringas.

Det preciseras att oberoende av de tillämpliga reglerna för märkning av ostar, får inga andra benämningar eller beteckningar användas tillsammans med den skyddade ursprungsbeteckningen, med undantag för varumärken eller kompletterande beteckningar, vilka måste användas på ett sätt som respekterar de villkor som fastställs under rubriken ”Produktbeskrivning”.

Rubriken ”Annat”

Hänvisningar till kontrollorgan: namn och kontaktuppgifter till de officiella kontrollorganen uppdateras.

Nationella krav: I enlighet med den nationella reformen av ovannämnda system för kontroll av ursprungsbeteckningar görs ett tillägg i form av en tabell med de viktigaste punkter som ska kontrolleras och utvärderingsmetoden för dessa.

SAMMANFATTANDE DOKUMENT

”MAROILLES”/”MAROLLES”

EU-nr: FR-PDO-0217-01378 – 28.9.2015

SUB ( X ) SGB ( )

1. Namn

”Maroilles” / ”Marolles”

2. Medlemsstat eller tredjeland

Frankrike

3. Beskrivning av jordbruksprodukten eller livsmedlet

3.1 Produkttyp

Klass 1.3 Ost

3.2 Beskrivning av den produkt för vilken namnet i punkt 1 är tillämpligt

”Maroilles”/”Marolles” är en ost framställd uteslutande av komjölk, med mjuk ostmassa, tvättad homogent rödorange skorpa och en fyrkantig form som kan ha en lätt deformation (underskärning). På sidorna syns märken efter lagringsställningarna. Ostmassan är vit till gräddgul i färgen, uppvisar små mekaniska håligheter eller jäspipor och den är mjuk vid beröring.

”Maroilles”/”Marolles” är fyrkantig till formen med sidor som är 12,5–13 cm (innermått på formarna) och delas in i olika format med följande tilläggsbeteckningar: Sorbais: 12–12,5 cm; Mignon: 11–11,5 cm och Quart: 8–8,5 cm.

Minsta lagringstid, räknat från dagen för löpläggningen är

— 35 dagar för ”Maroilles”/”Marolles”,

— 28 dagar för ”Maroilles”/”Marolles” med tillägget Sorbais och för ”Maroilles”/”Marolles” med tillägget Mignon,

— 21 dagar för ”Maroilles” eller ”Marolles” med tillägget Quart.

Osten innehåller minst 45 g fett per 100 g ost efter fullständig torkning och minst 50 g torrsubstans per 100 g ost, eller minst 22,5 g fett per 100 g ost.

”Maroilles”/”Marolles” har en tydlig lukt av källare, fuktigt tegel och undervegetation, med en anstrykning av ammoniak, samt en mjölkaktig smak, lätt saltad, med en syrlighet och samtidigt lätt bitterhet i ostmassan, med smaktoner av ystad mjölk (efter minsta lagringstid), hasselnöt, och vitlök. Vid längre lagring blir smaken starkare och mer utpräglad.

3.3 Foder (endast för produkter av animaliskt ursprung) och råvaror (endast för bearbetade produkter)

Mjölkkorna är ute på bete minst 170 dagar per år och har tillgång till minst 30 ar per ko, varav minst 15 ar är betesmark. Komplettering får ske genom tillskott av skördat grönfoder.

Under betesperioden är den genomsnittliga gräsandelen i fodret minst 65 %, beräknat som torrsubstans i grovfodret. Under året som helhet får gräsandelen i det dagliga fodret aldrig vara lägre än 25 % av torrsubstansen i grovfodret.

Den kompletterande tillförseln av kraftfoder är begränsad till 1 800 kg torrsubstans per mjölkko och år.

Minst 80 % av torrsubstansen i grovfodret har sitt ursprung i det geografiska området. Övriga råvaror avsedda för utfodring av mjölkkorna kan också komma från området, särskilt om det finns odlingar på gården. Med anledning av att det geografiska området är litet i sin omfattning och med hänsyn till att gårdarna inte producerar alla dessa råvaror, är det emellertid inget krav att kraftfodret ska ha sitt ursprung i det geografiska området. Med en årlig konsumtion som uppskattas till 7 000 kg torrsubstans per mjölkko, varav 1 800 kg kraftfoder, uppgår den andel av fodret som har sitt ursprung i det geografiska området till minst 59 %.

3.4 Särskilda steg i produktionsprocessen som måste äga rum i det avgränsade geografiska området

Mjölkproduktionen samt framställningen och mognadslagringen av ostarna ska ske inom det geografiska område som beskrivs i punkt 4 i det sammanfattande dokumentet.

3.5 Särskilda regler för skivning, rivning, förpackning osv. av den produkt som det registrerade namnet avser

—

3.6 Särskilda regler för märkning av den produkt som det registrerade namnet avser

Märkningen ska omfatta namnet på den skyddade ursprungsbeteckningen, i bokstäver med en storlek som minst motsvarar två tredjedelar av storleken på de största bokstäver som förekommer på märkningen, samt EU:s symbol för skyddade ursprungsbeteckningar (SUB).

Eventuella tilläggsbeteckningar ska, i förekommande fall, anges intill namnet på den skyddade ursprungsbeteckningen.

4. Kort beskrivning av det geografiska området

I departementet Nord: Kommunerna Aibes, Anor, Aulnoye-Aymeries, Avesnelles, Avesnes-sur-Helpe, Bachant, Baives, Bas-Lieu, Bazuel, Beaufort, Beaurepaire-sur-Sambre, Beaurieux, Bérelles, Berlaimont, Beugnies, Boulogne-sur-Helpe, Bousignies-sur-Roc, Cartignies, Catillon-sur-Sambre, Choisies, Clairfayts, Cousolre, Damousies, Dimechaux, Dimont, Dompierre-sur-Helpe, Dourlers, Eccles, Eclaibes, Ecuélin, Eppe-Sauvage, Étroeungt, Felleries, Féron, Flaumont-, Floursies, Floyon, Fontaine-au-Bois, Fourmies, Glageon, Grand-Fayt, Haut-Lieu, Hecq, Hestrud, La Groise, Landrecies, Larouillies, Le Favril, Leval, Lez-Fontaine, Limont-Fontaine, Liessies, Locquignol, Marbaix, Maroilles, Monceau-Saint-Waast, Moustier-en-Fagne, Noyelles-Sur-Sambre, Obrechies, Ohain, Ors, Petit-Fayt, Pommereuil, Pont-sur-Sambre, Preux-aux-Bois, Prisches, Quievelon, Rainsars, Ramousies, Rejet-de-Beaulieu, Robersart, Solre-le-Château, Solrinnes, Trélon, Saint-Aubin, Sains-du-Nord, Saint-Hilaire-sur-Helpe, Saint-Rémy-Chaussée, Sars-Poteries, Sassegnies, Sémeries, Semousies, Taisnières-en-Thiérache, Wallers-en-Fagne, Wattignies-la-Victoire, Waudrechies, Wignehies och Willies.

I departementet Aisne: Kommunerna Any-Martin-Rieux, Archon, Aubenton, Autreppes, Bancigny, Barzy-en-Thiérache, Beaumé, Bergues-sur-Sambre, Besmont, Brunehamel, Boué, Bucilly, Buire, Burelles, Buironfosse, Braye-en-Thiérache, Chigny, Clairfontaine, Coingt, Cuiry-lès-Iviers, Crupilly, Dagny-Lambercy, Dohis, Dorengt, Englancourt, Effry, Éparcy, Erloy, Esquéhéries, Étréaupont, Etreux, Fesmy-le-Sart, Flavigny-le-Grand-et-Beaurain, Fontaine-lès-Vervins, Fontenelle, Froidestrées, Gercy, Gergny, Grandrieux, Gronard, Guise, Harcigny, Hary, Haution, Hirson, Houry, Iron, Iviers, Jeantes, La Bouteille, La Capelle, La Flamengrie, La Hérie, Laigny, Landouzy-la-Cour, Landouzy-la-Ville, La Neuville-lès-Dorengt, La-Vallée-au-Blé, Lavaqueresse, Lemé, Le-Nouvion-en-Thiérache, Lerzy, Les Autels, Leschelles, Le-Sourd, Leuze, Logny-lès-Aubenton, Lugny, Luzoir, Malzy, Marly-Gomont, Martigny, Monceau-sur-Oise, Mondrepuis, Mont-Saint-Jean, Morgny-en-Tiérache, Nampcelles-la-Cour, Neuve-Maison, Ohis, Oisy, Origny-en-Thiérache, Papleux, Parfondeval, Plomion, Prisces, Proizy, Résigny, Rocquigny, Rogny, Romery, Sommeron, Sorbais, Saint-Algis, Saint-Clément, Saint-Michel, Thenailles, Vervins, Villers-lès-Guise Voulpaix, Watigny, Wiège-Faty och Wimy.

5. Samband med det geografiska området

Specifika uppgifter om det geografiska området

Det geografiska området för ”Maroilles”/”Marolles” motsvaras av det naturligt avgränsade landområdet Thiérache, som omfattar de södra delarna av distriktet Avesnes (i departementet Nord) och de norra delarna av distriktet Vervins (i departementet Aisne). Landskapet är mycket speciellt och ligger som en skogsdunge mellan slättlandet i Nord och kritplatån i Picardie. Området Thiéraches identitet är nära förbunden med ängar omgärdade av häckar.

Thiérache kännetecknas av en medelkuperad terräng med korta och branta sluttningar täckta av ängs- eller skogsmark (med främst ask och bok), liksom av rikliga nederbördsmängder (mer än 900 mm per år). Typiska geologiska formationer är märgel från tidsåldern cenomanium och lösa kalk- och lerjordar, substrat som bevarar fuktighet och temperatur relativt konstant. På dessa lerhaltiga, feta och ogenomsläppliga jordar har florainventeringar genomförts som visar på förekomsten av en rik och diversifierad flora.

Thiérache är mycket öppet för västliga vindar som för med sig rikliga nederbördsmängder och området är därför mycket fuktigt samtidigt som jorden är ogenomsläpplig, vilket är gynnsamt för gräs. Växtdynamiken är dock inte konstant vilket ger en oregelbunden skörd.

Redan 1930 framhöll Albert Ledant vid den franska mjölkindustrins nationalkongress den naturliga särarten i Thiérache-området och i synnerhet de underliggande jordlagren och det fuktiga klimatet, som skyddas och regleras av förekomsten av skogar, en allmänt utbredd örtvegetation och en mängd skyddande häckar.

Vad gäller mänskliga faktorer så är ursprunget för ”Maroilles”/”Marolles” obestridligen kopplat till klostret Saint-Humbert de Maroilles, som grundades på 600-talet och vars ägor till stor del var belägna i det som i dag är distrikten Avesnes och Vervins.

Under 1800-talet utvecklades boskapsuppfödningen i Thiérache med en generalisering av betesbruket, vilket medförde en omställning av odlingsjordar till betesmarker vilka delvis omgärdas av häckar. Eftersom höskördarna från ängsmarkerna var oregelbundna, använde ”betesbrukarna” (herbagers som jordbrukarna i Thiérache kallades) även andra fodergrödor som producerades lokalt (halm och senare majs) samt annat foder baserat på biprodukter från den lokala livsmedelsproduktionen, som t.ex. bryggerimäsk, endivrötter och betmassa. Dagens system för uppfödning av mjölkkor vars mjölk används vid framställningen av ”Maroilles”/”Marolles”, har fortfarande motsvarande egenskaper.

Framställningen av ”Maroilles”/”Marolles” skedde till en början uteslutande genom gårdsproduktion. Gårdarna var utrustade med källare i murat tegel eller i vissa fall belgisk granit, som var fuktiga, belägna i sydvästligt läge, ventilerade och tempererade. Dessa förhållanden var gynnsamma för utvecklingen av rödkitt på de ostar som framställdes på gården. Från slutet av 1800-talet började lagringsmästare köpa färska ostar på lokala marknader eller från gårdar och mognadslagra dem i sina egna källare. Även i dag används samma typ av lagringskällare eller också återskapas motsvarande omgivningsförhållanden i modernare installationer. Lagringsmästarna är konstant sysselsatta med att sköta om ostarna och utför borstning och/eller tvättning (med mer eller mindre salt vatten, med eller utan jästkulturer) beroende på hur ostarna utvecklas för att påskynda uppkomsten och utvecklingen av jästkulturer och undvika att mögel (framför allt blåmögel) bildas på ytan.

Produktens särskilda egenskaper

”Maroilles”/”Marolles” är en ost med tvättad skorpa, mjuk fermenterad ostmassa och fyrkantig form där sidorna är 12,5–13 cm. Osten kan också vara av mindre format: Sorbais, Mignon och Quart.

”Maroilles”/”Marolles” har följande egenskaper:

— En homogent rödorange skorpa.

— En ostmassa som är mjuk vid beröring.

— En tydlig och karaktäristisk lukt, med en anstrykning av ammoniak.

— En mjölkaktig smak, lätt saltad, med en syrlighet och samtidigt lätt bitterhet i ostmassan, med smaktoner av ystad mjölk (efter minsta lagringstid), hasselnöt, och vitlök. Dessa drag förstärks och blir mer utpräglade med en längre lagringstid.

Orsakssamband

De karaktäristiska egenskaperna i den naturliga miljön i det geografiska området utgör grunden för det kontinuerliga betesbruket även under sommarperioden, men också för jordens periodvis magra avkastning och svårigheterna att beta gräset. De regelbundna och rikliga nederbördsmängderna medför i praktiken svårigheter att skörda och lagra gräset. Trots dessa begränsningar fortsätter Thiérache att vara en region inriktad på mjölkproduktion. Övrig lokal produktion av foder ger möjlighet att utfodra korna under de perioder då inget gräs finns tillgängligt eller då gräset inte räcker till. Landskapet med åkrar och ängar omgivna av häckar och träd är idealiskt avpassat för produktion av fodergrödor och uppfödning med betesbruk. Häckarna ger skydd mot häftiga temperaturväxlingar och gör att fuktigheten kan upprätthållas. Dessutom spelar de en roll för den rikhaltiga floran på ängarna och har därmed inverkan på ostens kvalitet.

Den karaktäristiska fyrkantiga formen på ”Maroilles”/”Marolles” är resultatet av de traditionella fyrkantiga formar som tillverkades av hårda träslag som förekommer i det geografiska området (bok, ask …) vilka inte går lätt att böja, i motsats till de träslag som används i andra regioner där ost framställs och där ostar med rund form har utvecklats.

Det fuktiga klimatet i det geografiska området, som gör att specifika omgivningsförhållanden kan upprätthållas i lagringskällarna, i kombination med lagringsmästarnas kunnande om hanteringen av ostarna, gynnar uppkomsten av en homogen skorpa med rödorange färg, s.k. rödkitt, och bidrar till utvecklingen av den karaktäristiska smaken och lukten hos osten ”Maroilles”/”Marolles”.

”Maroilles”/”Marolles” är således verkligen en ost som har ett starkt samband med sitt område, vilket bekräftas i domskälen till domen av den 17 juli 1955 från förstainstansrätten i Château-Thierry där följande anges: Osten som framställs i denna region bygger sitt värde på den lokala mjölkråvaran, den bakterieflora som är specifik för regionen, de särskilda lagringskällarna och de underliggande jordlagren, vilket gör det till en ost med ett specifikt utseende och en särskild smak som inte kan uppnås i någon annan region.

Hänvisning till offentliggörandet av produktspecifikationen

(artikel 6.1 andra stycket i genomförandeförordningen)

https://info.agriculture.gouv.fr/gedei/site/bo-agri/document_administratif-d2d8b040-611d-4631-94ed-6dc1141858c6/telechargement

(1) EUT L 343, 14.12.2012, s. 1.