[pic] | EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION |

Bryssel den 2.3.2006

KOM(2006) 93 slutlig

2006/0031 (COD)

Förslag till

EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV

om ändring av rådets direktiv 91/477/EEG om kontroll av förvärv och innehav av vapen

(framlagt av kommissionen)

MOTIVERING

BAKGRUND

Motiv och syften

På kommissionens vägnar (och på uppdrag av rådet den 16 oktober 2001[1]) undertecknade kommissionen protokollet mot olaglig tillverkning av och handel med skjutvapen, delar till skjutvapen och ammunition (nedan kallat protokollet), bifogat Förenta nationernas konvention mot gränsöverskridande organiserad brottslighet[2]. Genom att det införts en friskrivningsklausul har man kunnat bevara gemenskapens behörighet då detta internationella avtal slöts.

Syftet med protokollet är att främja, underlätta och stärka samarbetet mellan de stater som är parter i avtalet i syfte att förekomma, bekämpa och göra slut på olaglig tillverkning av och handel med skjutvapen, delar till skjutvapen och ammunition (artikel 2). Det innehåller vissa artiklar (21) som främst syftar till att förebygga olaglig tillverkning av och handel med skjutvapen, delar till skjutvapen och ammunition. Vissa bestämmelser i protokollet innebär dock begränsade förändringar av teknisk art, främst av rådets direktiv 91/477/EEG av den 18 juni 1991 om kontroll av förvärv och innehav av vapen, även om syftet med protokollet naturligtvis inte är detsamma som med direktivet, som bara gäller den legala handeln med vissa typer av vapen (militära vapen exempelvis undantagna) och dessutom bara på den inre marknaden.

Detta förslag berör därför inte de delar av protokollet som ligger utanför tillämpningsområdet för direktiv 91/477, t.ex. de import- och exportregler som tillämpas av medlemsstaterna vid Europeiska unionens yttre gränser.

Allmän bakgrund

Först bör man närmare förklara själva begreppen ”olaglig tillverkning av och handel med skjutvapen, delar till skjutvapen och ammunition” genom att i direktivet återge definitionerna av denna verksamhet i protokollets artikel 3 – för att uppnå tydlighet, tillförlitlighet och enhetlighet i juridiskt avseende.

Kampen mot den organiserade brottsligheten gör det också särskilt viktigt att spåra skjutvapen. De tekniska ändringar som redovisas nedan har som mål att underlätta uppspårandet inom ramen för direktiv 91/477 och då det gäller de vapen som avses i direktivet.

Således framgår principen om märkning av vapen vid tillverkningen – i den mån de omfattas av direktivet – enbart indirekt av artikel 4 andra stycket i direktiv 91/477, med hjälp av de identifikationsuppgifter för vapen som skall förekomma i vapentillverkarnas register. I protokollet däremot fastställs tydligt märkningsskyldigheten i dess artikel 8.1 a (”märkning av skjutvapen, tillverkning”). Denna skyldighet kan utan ändringar införas i direktivet.

Det förefaller också lämpligt att i samma artikel i direktivet införa den föreskrift i protokollets artikel 8.1 c), där det föreskrivs en skyldighet att märka de vapen i statliga depåer som överförs till permanent civilt bruk.

Enligt artikel 4 i direktiv 91/477 är vapentillverkarna (definierade i direktivet såsom ”varje fysisk eller juridisk person vars näringsverksamhet helt eller delvis utgörs av tillverkning, handel, byteshandel, uthyrning, reparation eller ombyggnad av skjutvapen” – artikel 1 andra stycket -) skyldiga att under fem år bevara ett register över de vapen som tagits emot eller lämnats ut. För att stärka direktivets säkerhetsaspekt bör det föreskrivas att registren skall bevaras i minst tio år enligt föreskrifterna i protokollet (artikel 7). Det bör också klart framgå att mäklarverksamheten enligt artikel 15 i protokollet stämmer väl överens med direktivets definition av vapentillverkare.

I artikel 5 i protokollet föreskrivs att de länder som är parter i avtalet skall anta juridiska och andra nödvändiga bestämmelser för att göra handlingar som utförs avsiktligt främst vid den olagliga tillverkningen och handeln med skjutvapen straffbara. Därför är det nödvändigt att skärpa formuleringen av de påföljder som kan bli aktuella vid tillämpningen av direktivet för att öka dess effektivitet.

I bilaga I till direktiv 91/477 (punkt III a) slås det dessutom fast att föremål som svarar mot definitionen av skjutvapen men som genom vissa tekniska förfaranden gjorts obrukbara inte skall betraktas som vapen som omfattas av direktivet. Protokollets artikel 9 innehåller dock vissa allmänna principer för att göra vapen obrukbara som måste överföras till det ändrade direktivet.

De föreslagna ändringarna

De föreslagna ändringarna tar inte upp något nytt i förhållande till direktivets allmänna innehåll. De innebär en anpassning av direktivets bestämmelser inom ramen för de nya regler som införs genom att gemenskapen ansluter sig till protokollet.

Förenlighet med Europeiska unionens politik och mål på andra områden

Förslaget till direktiv är förenligt framför allt med unionens politik mot organiserad brottslighet. Det är i linje med kommissionens meddelande om åtgärder för att öka säkerheten i fråga om sprängämnen, detonatorer, skjutvapen och utrustning för bombtillverkning – KOM(2005) 329 slutlig – där det sägs att det kommer att läggas fram ”ett förslag om en rent teknisk ändring – som alltså inte rör innehållet i sak – av direktiv 91/477/EEG för att i direktivet – i fråga om överföringar av de skjutvapen inom EU som omfattas av detsamma – ta in bestämmelser som motsvarar kraven i FN- protokollet”.

SAMRÅD MED BERÖRDA PARTER OCH KONSEKVENSANALYS

Samråd med berörda parter

Ett samråd saknar betydelse i det här fallet eftersom det handlar om att uppfylla en internationell skyldighet.

Det skall påminnas om att förslaget endast berör tekniska aspekter av direktivet. Tekniska råd om förslaget lämnas av en grupp nationella experter såsom framgår nedan.

Extern experthjälp

Fackområden

De föreslagna ändringarna har redan godkänts på EU-nivå under förhandlingarna om protokollet. Det handlar om en blandad överenskommelse som förhandlats fram inom ramen för överläggningar mellan alla medlemsstaterna och kommissionen. De avspeglar bara de ståndpunkter som ligger till grund för det slutna protokollet.

Tillvägagångssätt

Sammankomst med en informell grupp nationella experter om tillämpningen av direktiv 91/477 den 23 maj 2005 för att dra de redaktionella slutsatserna av direktivet om anslutning till protokollet.

De viktigaste organisationer och experter som rådfrågats

Representanter för Justitieministeriet, Inrikesministeriet och Försvarsministeriet.

Sammanfattning av råden

Gruppen anser att det är nödvändigt att ta med de föreslagna tekniska förändringarna, eftersom det är resultatet av ett redan förhandlat och slutet avtal (protokollet)

Tillvägagångssätt för att göra experthjälpens resultat tillgängliga för allmänheten

Protokollet har offentliggjorts regelbundet (se hänvisningarna ovan) och berörda parter har inte framfört några invändningar.

Konsekvensanalys

En konsekvensanalys behövs inte eftersom det bara handlar om tekniska ändringar som en följd av gemenskapens internationella åtaganden, vilket framgår av dokumentet Impact assessment guidelines SEK(2005) 791, 15.6.2005).

Om ändringarna inte infördes skulle det leda till juridisk osäkerhet för de ekonomiska aktörerna och en underlåtelse att uppfylla gemenskapens internationella åtaganden.

RÄTTSLIGA ASPEKTER

Sammanfattning av den föreslagna åtgärden

Att inom direktivets tillämpningsområde definiera begreppen olaglig tillverkning av och handel med skjutvapen, understryka nödvändigheten av märkning, förlänga den period under vilken de register som kommissionen kräver skall behållas, klargöra tillämpliga påföljder och införa de allmänna principerna för att göra vapen obrukbara såsom de definieras i Förenta nationernas protokoll.

Rättslig grund

Artikel 95 i EG-fördraget

Subsidiaritetsprincipen

Kommissionens åtgärd är en följd av undertecknandet av protokollet som naturligtvis medför internationella åtaganden som måste uppfyllas.

Proportionalitetsprincipen

De föreslagna ändringarna begränsas till att i direktivet införa bestämmelser som ingår i protokollet.

De ekonomiska och administrativa bördorna till följd av dessa tekniska ändringar är ytterst begränsade.

I praktiken sköts redan märkningen av de berörda vapnen av de ekonomiska aktörerna och registren är datoriserade. De allmänna principerna för att göra vapen obrukbara erbjuder flera olika tekniska möjligheter och besluten om påföljder får inga ekonomiska konsekvenser .

Val av regleringsform

Föreslagen regleringsform: direktiv.

Eftersom den ursprungliga rättsakten är ett direktiv är det rimligt att den nya rättsakten också är ett direktiv för att bevara enhetligheten.

Att välja en annan form av rättsakt eller att överlåta åt medlemsstaterna att göra de åsyftade justeringarna skulle innebära att direktivet förlorade en del av sitt innehåll och att enhetlighet och tillförlitlighet skadades.

Dessutom skulle det inte kunna motiveras att gemenskapen som undertecknat protokollet inte drog konsekvenserna av detta i sin interna lagstiftning.

BUDGETKONSEKVENSER

Förslaget påverkar inte gemenskapens budget.

ÖVRIGA UPPLYSNINGAR

Förenklingar

Myndigheterna på EU-nivå kan räkna med att det blir lättare att spåra de vapen som avses i direktivet om det garanteras en lämplig märkning och att registren bevaras under en viss minsta tid.

Upphävande av gällande lagstiftning

Det finns ingen annan gällande lagstiftning som skall upphävas.

Närmare redogörelse för förslaget, efter kapitel eller artikel

Finns i del 3 ”förslagets juridiska delar och sammanfattning av de föreslagna åtgärderna”.

2006/0031 (COD)

Förslag till

EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV

om ändring av rådets direktiv 91/477/EEG om kontroll av förvärv och innehav av vapen

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV

med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 95.1,

med beaktande av kommissionens förslag[3],

med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande[4],

i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget[5], och

av följande skäl:

(1) Rådets direktiv 91/477/EEG av den 18 juni 1991 om kontroll av förvärv och innehav av vapen[6] är en stödåtgärd för den inre marknaden. Genom det skapas det en balans mellan åtagandet att garantera en viss frihet för handel med vissa skjutvapen inom EU och kravet att denna frihet begränsas av vissa garantier som gäller säkerheten och som är anpassade till denna typ av produkter.

(2) I enlighet med rådets beslut 2001/748/EEG av den 16 oktober 2001 om undertecknande på Europeiska gemenskapens vägnar av protokollet mot olaglig tillverkning av och handel med skjutvapen, delar till skjutvapen och ammunition, bifogat Förenta nationernas konvention mot gränsöverskridande organiserad brottslighet[7] undertecknade kommissionen på gemenskapens vägnar nämnda protokoll (nedan kallat protokollet).

(3) Gemenskapens anslutning till protokollet gör det nödvändigt att ändra vissa bestämmelser i direktiv 91/477/EEG. Det är nämligen viktigt att garantera att de internationella åtaganden som har betydelse för direktivet fullgörs på ett enhetligt, effektivt och snabbt sätt.

(4) Det är därför lämpligt att precisera begreppen olaglig tillverkning och handel med skjutvapen, delar till skjutvapen och ammunition i detta direktiv.

(5) Enligt protokollet skall vapnen märkas vid tillverkningen och då de överförs från statliga depåer till permanent civilt bruk, medan direktiv 91/477/EEG endast indirekt hänvisar till skyldigheten att märka vapen.

(6) Registren över vapnen bör bevaras i minst tio år, såsom föreskrivs i protokollet.

(7) Det bör också noteras att mäklarverksamheten såsom den beskrivs i artikel 15 i protokollet väl stämmer överens med definitionen av vapentillverkare i direktivet.

(8) Protokollet kräver i vissa allvarliga fall straffrättsliga påföljder och konfiskering av vapnen. De påföljder som föreskrivs i direktivet bör således skärpas.

(9) I fråga om att göra skjutvapen obrukbara fungerar punkt III a i bilaga I till direktivet bara som en hänvisning till nationell lagstiftning. Protokollet innehåller tydligare allmänna principer för att göra vapen obrukbara. Bilaga I till direktivet bör således kompletteras.

(10) Direktiv 91/477/EEG bör således ändras.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Direktiv 91/477/EEG skall ändras på följande sätt:

1) Efter artikel 1.2 skall följande två punkter läggas till:

”3. I detta direktiv avses med ”olaglig tillverkning” tillverkning eller sammansättning av skjutvapen, delar till skjutvapen eller ammunition

- med hjälp av delar som härrör från olaglig handel,

- utan tillstånd eller licens som utfärdats enligt nationell lagstiftning av en behörig myndighet i den medlemsstat där tillverkningen eller sammansättningen har skett,

- utan märkning av vapnen då de tillverkas i enlighet med artikel 4.1.

4. I detta direktiv avses med ”olaglig handel” förvärv, försäljning, leverans, transport och överföring av skjutvapen, delar till skjutvapen och ammunition från en medlemsstat eller via denna medlemsstat till en annan medlemsstat, om en av de berörda medlemsstaterna inte tillåter det i enlighet med bestämmelserna i detta direktiv eller om eldvapnen inte är märkta i enlighet med artikel 4.1.”

2) Artikel 4 skall ersättas med följande:

”1. För att kunna identifiera och spåra alla skjutvapen skall medlemsstaterna i samband med tillverkningen av varje skjutvapen antingen kräva att vapnens märks med tillverkarens namn, landet eller platsen för tillverkningen och serienumret eller bevarar alla andra former av unik och lätthanterlig märkning som består av enkla geometriska symboler i kombination med en numerisk eller alfanumerisk kod, varigenom alla medlemsstaterna lätt kan identifiera tillverkningslandet.

Dessutom skall medlemsstaterna se till att om ett skjutvapen överförs från en statlig depå till permanent civilt bruk de förses med en lämplig unik märkning, varigenom medlemsstaterna lätt kan identifiera det land från vilket överföringen har skett.

2. Åtminstone för kategorierna A och B skall vapentillverkaren ha medlemsstatens tillstånd för att få bedriva sin verksamhet, något som grundas på en prövning av tillverkarens personliga och yrkesmässiga tillförlitlighet. Ifråga om juridiska personer gäller prövningen den person som leder företaget. För kategorierna C och D skall de medlemsstater som inte kräver att tillstånd utfärdas kräva en försäkran för utövandet av verksamheten.

3. Vapentillverkarna skall föra ett register över alla skjutvapen i kategorierna A, B och C som de tagit emot eller lämnat ut och med uppgift om främst typ, märke, modell, kaliber och tillverkningsnummer, dessutom leverantörens och köparens namn och adress, varigenom det blir möjligt att identifiera vapnet. Tillverkaren skall bevara registret i fem år, även efter det att verksamheten upphört. Varje medlemsstat skall garantera att dessa uppgifter bevaras i minst tio år. ”

3) Artikel 16 skall ersättas med följande:

”1. Medlemsstaterna skall fastställa ett påföljdssystem för överträdelser av de nationella bestämmelser som antas i enlighet med detta direktiv och vidta alla nödvändiga åtgärder för att säkerställa att dessa påföljder tillämpas. Påföljderna skall vara verkningsfulla och proportionerliga och ha en avskräckande verkan.

Medlemsstaterna skall som en överträdelse beteckna alla avsiktliga handlingar som syftar till

- olaglig tillverkning av skjutvapen, delar till skjutvapen och ammunition,

- olaglig handel med skjutvapen, delar till skjutvapen och ammunition,

- förfalskning, utplånande eller ändring i strid med lagstiftningen av den märkning som föreskrivs i artikel 4.1.

Försök till sådana handlingar, deltagande i eller anstiftan till sådana skall också betraktas som brottsliga handlingar om de utförs avsiktligt.

Dessa överträdelser skall leda till konfiskering av vapnet i enlighet med artikel 2 i rådets rambeslut 2005/212/RIF av den 24 februari 2005 om förverkande av vinning, hjälpmedel och egendom som härrör från brott.

2. Medlemsstaterna skall anmäla bestämmelserna i punkt 1 till kommissionen senast den dag som anges i artikel datum angivet i artikel 2 i föreliggande direktiv och utan dröjsmål meddela eventuella ändringar som påverkar bestämmelserna.

4) Bilaga I skall ändras på följande sätt:

Punkt III a) skall ersättas med följande:

”a) har gjorts definitivt obrukbara genom åtgärder som medför att skjutvapnets väsentliga delar gjorts definitivt oanvändbara och omöjliga att avlägsna, ersätta eller ändra med tanke på eventuell återanvändning.”

b) Följande stycke skall läggas till efter det första stycket:

”Medlemsstaterna skall låta en behörig myndighet kontrollera de åtgärder som avses i a) för att göra skjutvapen obrukbara för att på detta sätt garantera att de ingrepp som görs i ett skjutvapen gör det definitivt obrukbart. Medlemsstaterna skall föreskriva att det i samband med denna kontroll utfärdas ett intyg eller en annan handling av vilken det framgår att skjutvapnet är obrukbart eller att vapnet förses med en väl synlig märkning i detta syfte.”

Artikel 2

1. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den […]. De skall genast överlämna texterna till dessa bestämmelser till kommissionen tillsammans med en jämförelsetabell för dessa bestämmelser och bestämmelserna i detta direktiv.

När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.

2. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texten till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.

Artikel 3

Detta direktiv träder i kraft dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning .

Artikel 4

Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

Utfärdat i Bryssel

På Europaparlamentets vägnar På rådets vägnar

Ordförande Ordförande[pic][pic][pic]

[1] EGT L 280, 24.10.2001.

[2] http://untreaty.un.org/English/TreatyEvent2003/index.htm

[3] EUT C […], […], s. […].

[4] EUT C […], […], s. […].

[5] EUT C […], […], s. […].

[6] EGT L 256, 13.9.1991, s. 51.

[7] EGT L 280, 24.10.2001, s. 5.