EUROPEISKA KOMMISSIONEN 
Bryssel den 7.6.2011 
SEK(2011) 801 slutlig 
  
Rekommendation till 
RÅDETS REKOMMENDATION 
om Österrikes nationella reformprogram 2011 
  
och rådets yttrande 
 
om Österrikes uppdaterade stabilitetsprogram för 2011–2014 
{SEK(2011) 728 slutlig} 
 
 
SV 2   SV Rekommendation till 
RÅDETS REKOMMENDATION 
om Österrikes nationel la reformprogram 2011 
  
och rådets yttrande 
 
om Österrikes uppdaterade stabilitetsprogram för 2011–2014 
EUROPEISKA UNIONENS RÅD UTFÄRDAR DENNA REKOMMENDATION 
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 121.2 
och 148.4, 
med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 199 7 om förstärkning av 
övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken
1, särskilt artikel 5.3, 
med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation2, 
med beaktande av Europeiska rådets slutsatser, med beaktande av sysselsättningskommitténs yttrande, 
efter samråd med ekonomiska och finansiella kommittén, och 
av följande skäl: (1) Europeiska rådet antog den 26 mars 2010 Eu ropeiska kommissionens förslag om att 
lansera en ny strategi fö r sysselsättning oc h tillväxt, Europa  2020. Strategin bygger 
på en utökad samordning av den ekonomisk a politiken med inriktning på ett antal 
nyckelområden där åtgärder måste vidtas fö r att stärka den hållbara tillväxten och 
konkurrenskraften inom EU. 
(2) Rådet antog den 13 juli 2010 en rekommenda tion om de allmänna riktlinjerna för 
medlemsstaternas och unionens ekonomiska politik (2010–2014) och den 21 oktober 2010 ett beslut om riktlinjer för medlemsstaternas sysselsättningspolitik
3, vilka 
tillsammans utgör de ”integrerade rikt linjerna”. Medlemsstaterna uppmanades att 
beakta de integrerade riktlinjerna i sin nationella ekonom iska politik och 
sysselsättningspolitik. 
                                                 
1 EGT L 209, 2.8.1997, s. 1. 
2 EUT C, , s. . 
3 Upprätthålls för 2011 genom rådets beslut 2011/308/EU av den 19 maj 2011. 
 
SV 3   SV (3) Den 12 januari 2011 antog kommissionen den första årliga tillväxtöversikten, 
varigenom en ny era av ekonomisk styrning i EU och den första europeiska planeringsterminen för förhandsintegr erad politisk samordning inleddes, med 
förankring i Europa 2020-strategin.  
(4) Den 25 mars 2011 godkände Europeiska  rådet prioriteringarna för 
budgetkonsolidering och strukturreformer (i linje med rådets slutsatser av den 15 
februari och den 7 mars 2011 och med utgångspunkt i kommissionens årliga 
tillväxtöversikt). Europeiska rådet underströk behovet av att ge prioritet åt att sanera budgetarna och återställa den finanspolitiska hållbarheten,  minska arbetslösheten 
genom arbetsmarknadsreformer och göra nya insatser för att öka tillväxten. Medlemsstaterna uppmanades att omvandla de ssa prioriteringar i konkreta åtgärder 
som ska ingå i deras stabilitets- e ller konvergensprogr am och nationella 
reformprogram. 
(5) Den 25 mars 2011 uppmanade Europeiska råde t också de medlemsstater som deltar i 
euro plus-pakten att i tid lägga fram sina  åtaganden så att de kan tas med i deras 
stabilitets- eller konvergensprogr am och nationella reformprogram. 
(6) Österrike lade den 27 april 2011 fram sitt uppdaterade stabilitetsprogram som 
omfattar perioden 2011–2014, och den 2 maj 2011 sitt nationella reformprogram för 
2011. För att kunna beakta inbördes samband mellan de båda programmen har de granskats samtidigt. 
(7) Österrikes ekonomi gick in i krisen med sunda fundamenta utan att ha drabbats av 
några obalanser eller störningar under tid en som föregick den. Trots det har den 
finansiella och ekonomiska krisen drivit ner ekonomin i den djupaste recessionen på 
flera decennier. Totalt sett minskade re al BNP med nästan 4 % 2009. Till följd av 
krisen minskade sysselsättningen me d cirka 1 % 2009, vilket gjorde att 
arbetslösheten ökade till 4,8 % (från 3,8 % ett år ti digare). Krisen bröt den tidigare 
trenden med ständigt växande överskott i bytesbalansen. Den ekonomiska och 
finansiella krisen slog hårt mot de offentliga finanserna. Till följd av antagna stimulanspaket och fullt fungerande automa tiska stabilisatorer nådde det offentliga 
underskottet 4,1 % och 4,6 % av BNP 2009 respektive 2010. Den offentliga skulden ökade under dessa år till 69,6 % respektive  72,3 % av BNP. Eftersom de flesta 
stimulansåtgärderna var av permanent kara ktär var en finanspolitisk konsolidering 
nödvändig så snart det ekonomiska läget hade  förbättrats. Ett konsolideringspaket 
som uppgick till knappt 1 % av BNP har antagits i budgetla gen för 2011. Sedan 
tredje kvartalet 2009 har ekonomin stadigt åt erhämtat sig från krisen till följd av 
ökad utländsk efterfrågan och särskilt star kare ekonomisk aktivi tet i Tyskland. Totalt 
sett uppgick den reala BNP-tillväxten 2 % 2010.  
(8) Baserat på en bedömning av det uppdaterade stabilitetsprogrammet enligt artikel 5.1 
i rådets förordning (EG) 1466/97 anser rådet att det ma kroekonomiska scenario som 
ligger till grund för budgetberäkningarna är  rimligt och något för optimistiskt mot 
slutet av programperioden. Huvudmålet för den finans politiska strategin på 
medellång sikt presenterades i den senast e uppdateringen av stabilitetsprogrammet 
och innebär att det offentliga underskotte t gradvis ska sänkas från 4,6% av BNP 
2010 till 2,4 % av BNP 2014, främst genom återhållsamhet med utgifter. Dessa mål har framför allt vissa nedåtrisker som har at t göra med att de åt gärder som ska stödja 
konsolideringen på den subnationella nivån är ospecificerade och det faktum att vissa 
 
SV 4   SV åtgärder som vidtagits på fe deral nivå inte kommer att ge  de avsedda besparingarna, 
exempelvis förefaller de förutsedda effekterna av kampanjen mot skattebedrägeri vara mycket osäkra. En positiv riskfaktor är däremot den fleråriga utgiftsram som infördes för den federala regeri ngen 2009 och som förefaller ha gjort 
budgetprocessen mer förutsägbar på medellång sikt, om än bara på federal nivå. I 
programmet anges att skul dkvoten kommer att växa från 72,3 % 2010 till 75,5 % 
2013 för att sedan minska till 75,1 % 2014. Denna prognos är dock förknippad med 
vissa risker som har att göra dels med de n växande skulden i statsägda företag som 
inte räknas till den offentliga sektorn, dels med eventuella ytterligare belastningar till 
följd av stödåtgärder för banksektorn. Det kan emellertid hända att skuldkvoten blir 
lägre än beräknat eftersom de banker som fick offentligt stöd under krisen troligen 
kommer att betala tillbaka det tidiga re än vad som antas i programmet. 
(9) Enligt programmet väntas det offentliga underskottet understiga referensvärdet 3 % 
år 2013, alltså inom den tidsfrist som rådet har fastställt. Den årliga genomsnittliga finanspolitiska ansträngning på 0,35 % av BNP som anges i programmet för perioden 
2011–2013 ligger dock klart under de 0,75 % av BNP som rådet uppmanade Österrike att åstadkomma. 
(10) Österrike har en utvecklad nationell stabilitetspakt, men en reform av de 
finanspolitiska relationerna mellan olika offentliga nivåer skulle ge betydande besparingar, stödja finanspolitisk kons olidering och frigöra resurser för 
tillväxtbefrämjande investeringar inom exempelvis forskning och utveckling samt 
utbildning. Det är allmänt erkänt att de nuvarande relationerna är komplicerade: Det 
är inte bara det att intäkterna från de flesta enskilda skatter fördelas mellan de olika geografiska nivåerna enligt fasta proportioner, utan dess utom är beslutsfattandet 
uppdelat på flera olika myndighe tsnivåer. För flera verksamheter ligger ansvaret för 
inkomster och utgifter på olika offentliga nivåer. An märkningsvärda exempel på 
ineffektivitet som beror på den nuvarande formen av finanspolitiska relationer finns inom hälsovårds- och utbildningssektorerna. 
(11) Den genomsnittliga skattekilen i Österrike är bland de högsta  i EU. Jämfört med 
andra EU-länder är de sociala avgifterna  för anställda mycket höga. Sänkningen av 
arbetslöshetsförsäkringsavgiften  för låginkomsttagare 2008 och 
inkomstskattereformen 2009 bidrog till att minska skattetrycket på arbete men kunde inte förhindra att skattekilen ökade något  för både låg- och medelinkomsttagare 
jämfört med början av förra decenniet. Skattekilen påverkar sysselsättningen 
negativt, särskilt för lågavlönad och lågutbildad arbetskraft.  
(12) Sysselsättningsgraden för äldre arbetstagare i Österrike ligger fortfarande klart under 
EU-genomsnittet trots en kraftig ökning under det senaste dece nniet. Förtids- och 
sjukpensionssystem används fortfarande i st or omfattning. Totalt sett hade 72 % av 
dem som pensionerades under 2010 ännu inte uppnått lagstadgad pensionsålder. En 
annan faktor som bidrar till den låga syssels ättningen bland äldre arbetstagare är den 
fortfarande jämförelsevis låga lagstadgade  pensionsåldern för kvinnor (60 år). Med 
tanke på den demografiska utvecklingen i Österrike är det viktigt att höja den 
effektiva pensionsåldern och genom regelä ndringar förbättra möjligheterna för äldre 
arbetstagare att stanna kvar längre på ar betsmarknaden, både för att skapa hållbarhet 
i de offentliga finanserna och för att öka tillgången på arbets kraft, vilken väntas börja 
sjunka från och med 2020.  
 
SV 5   SV (13) Den kvinnliga sysselsättningsgraden i Öste rrike är relativt h ög, vilket sammanhänger 
med en av de högsta andela rna deltidsarbete. Kvinnojobbe n är starkt koncentrerade 
till låglöneyrken. Dessa mönster ger ett lönegap mellan män och kvinnor på 25,4 %, 
vilket är näst högst i EU och en av de  faktorer som innebä r en relativt hög 
fattigdomsrisk för kvinnor. En orsak till kvin nors deltidsarbete är att ansvaret för 
vård av barn och gamla är ojämnt fördel at mellan kvinnor och män och att det råder 
brist på barn- och äldreomsorg.  
(14) Utbildningssystemet kännetecknas dels av  tidig uppdelning av eleverna, vilket 
innebär att de redan vid tio års ålder måste välja utbildningsväg med begränsad 
möjlighet att byta väg, dels av att eleverna ofta går i skolan bara halva dagen. Detta 
kan leda till sämre utbil dningsresultat än önskvärt för utsatta ungdomsgrupper, 
särskilt dem med invandrarbakgrund. De tid iga valen bestämmer i stor utsträckning 
de framtida utbildningsvägarna och gör det sv årt att i ett senare skede komma in på 
högre utbildningar. En gemensam skola för alla 10–14-åringar skulle bidra till ett 
utbildningssystem med mer jämlika möjligheter och lägre avhoppsfrekvens. 
(15) Konkurrensen inom tjänstesektorn är inte ti llräckligt utvecklad, särs kilt när det gäller 
nätverkstjänster som telekomm unikationer, transporter, en ergi- och vattenförsörjning 
m.m. samt detaljhandel och tjänster inom de  fria yrkena. Produktivitetstillväxten har 
varit långsam och marknadsstruktur en har inte främjat köpkraft och 
konsumentefterfrågan. Ökad konkurrens genom  öppnare marknadstillträde, minskad 
reglering av handel och fria  yrken samt konkurrensbasera d prissättning skulle ge 
konsumenterna större valfrihet och mer överkomliga produkter. Österrike har stora 
förseningar i sitt genomförande av tjänst edirektivet; att åtgärd a detta skulle kunna 
bidra till att få fart på tillväxten. Österr ike har ännu inte antagit den övergripande 
lagstiftningen, dvs. en federal lag som genomför direktivets huvudprinciper.  
(16) Österrike har gjort flera åtag anden inom euro plus-pakten4. Åtagandena avser tre av 
paktens fyra områden. Inom det finanspolitiska området avser åtgärderna en höjning av den effektiva pensionsåldern och en effe ktivare kontroll av offentliga utgifter på 
olika förvaltningsnivåer. Sy sselsättningsåtgärderna är inriktade på att bekämpa 
ungdomsarbetslösheten och när det gäller konkurrenskraft vill man investera mer i 
forskning och teknisk utbildning och utarbeta modeller för heldagsskolor. De initiativ som presenteras inom pakten är i linje med det nationella reformprogrammet och är 
förenliga med den federala finanspolitiska  ramlagen och stabilitetsprogrammet. Men 
även om dessa åtgärder är inriktade på några av landets viktigaste socioekonomiska 
utmaningar finns det andra olösta problem  som hade kunnat ingå i åtagandena, 
exempelvis på områdena finanspoliti k, utbildning, konkurre ns och innovation. 
Åtagandena inom euro plus-pakte n har granskats och beaktats i 
rekommendationerna. 
 
(17) Kommissionen har granskat stabilit etsprogrammet och det nationella 
reformprogrammet, inklusive Österrikes  åtaganden inom euro plus-pakten5. Den har 
beaktat inte bara programmens och åtagande nas relevans för en hållbar finanspolitik 
och socioekonomisk politik i Österrike, ut an även i vilken utsträckning som EU:s 
                                                 
4 Närmare uppgifter om de åtaganden som gjorts inom euro plus-pakten finns i arbetsdokumentet 
SEK(2011) 728. 
5 SEK(2011) 728. 
 
SV 6   SV regler och riktlinjer har iakttagits, mot bakgrund av behovet att stärka den 
övergripande ekonomiska styrningen i EU ge nom att framtida nationella beslut fattas 
med beaktande av synpunkter på EU-n ivå. Mot bakgrund av det gynnsamma 
ekonomiska läget anser kommissionen att större ansträngningar bör göras för 
finanspolitisk konsolidering, särskilt under 2012, och att de finanspolitiska relationerna mellan olika offentliga nivåer bör reformeras ytterligare. Genom att minska skattekilen, förbättra utbildnings resultaten och motverka könsuppdelningen 
skulle dynamiken på arbetsmarknaden främ jas, och genom att öka konkurrensen och 
stimulera innovation skulle konku rrenskraften stärkas.  
(18) Mot bakgrund av denna bedömning, och me d beaktande av rådets rekommendation 
av den 2 december 2009 enligt artikel 126.7 i fördraget om Europeiska unionens 
funktionssätt, har rådet granskat  2011 års uppdatering av Österrikes 
stabilitetsprogram och dess ståndpunkt
6 avspeglas bland anna t i punkterna 1 och 2 
nedan i dess rekommendation. 
HÄRIGENOM REKOMMENDERAS Österrike att vidta följande åtgärder under perioden 
2011–2012: 
(1) Utnyttja den pågående ekonomiska återhämt ningen till att snabba re korrigera det 
alltför stora underskottet. I detta syfte an ta och genomföra de åtgärder, även på 
subnationell nivå, som är nödvändiga för att nå en genomsnittlig årlig finanspolitisk 
ansträngning på minst 0,75 % 2012 och 2013.  
(2) Vidta åtgärder för att ytterligare stärka det nationella finanspolitiska ramverket 
genom att anpassa lagstiftande och administ rativt ansvar och ansvaret för inkomster 
och utgifter på de olika förvaltningsnivåerna, särskilt på hälsovårdsområdet.  
(3) Vidta åtgärder, i samråd med arbetsmarkna dens partner och enligt nationell praxis, 
för att fasa ut det nuvarande systemet för förtidspensionering av personer med långa 
ersättningsperioder och tidig arelägga höjningen av den lagstadgade pensionsåldern 
för kvinnor för att skapa ett hållbart och ändamålsenligt pensionssystem. Tillämpa 
strikt kraven för sjukpension. 
(4) Vidta åtgärder för att öka deltagandet på arbetsmarknaden, däribland följande: 
minska på ett budgetneutralt sätt skatter oc h sociala avgifter på arbete, särskilt för 
låg- och medelinkomsttagare; genomför a den nationella handlingsplanen för 
likabehandling av kvinnor och män på arbe tsmarknaden, däribla nd ökad tillgång till 
omsorg och heldagsskolor för att ge kvinnor  större möjlighet att arbeta heltid, och 
minskning av det stora lönegapet mellan män och kvinnor; vidta åtgärder för att 
förbättra utbildningsresu ltaten och minska avhopps frekvensen i skolorna. 
                                                 
6 Enligt artikel 5.3 i rådets förordning (EG) nr 1466/97. 
 
SV 7   SV (5) Vidta ytterligare åtgärder för att främja konkurrens, särskilt inom tjänstesektorerna, 
genom att sänka hindren för marknadstilltr äde, ta bort onödiga restriktioner för 
handel och fria yrken samt ge konkurrensm yndigheterna större befogenheter. Skynda 
på antagandet av den övergripande lags tiftningen som genomför  tjänstedirektivet. 
Utfärdad i Bryssel den 
 På rådets vägnar 
 Ordförande