Förslag till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS BESLUT om en övervakningsmekanism för utsläpp av växthusgaser inom gemenskapen och genomförande av Kyotoprotokollet

(framlagt av kommissionen)

MOTIVERING

1. FÖRSLAGETS BERÄTTIGANDE

1.1 Allmänt

Detta förslag till beslut om en övervakningsmekanism för utsläpp av växthusgaser inom gemenskapen och genomförande av Kyotoprotokollet kommer att ersätta rådets beslut 93/389/EEG av den 24 juni 1993 om en övervakningsmekanism för utsläpp av koldioxid och andra växthusgaser i gemenskapen [1], genom vilket inrättades en mekanism för övervakning av antropogena utsläpp av växthusgaser och utvärdering av framstegen mot att uppfylla åtaganden avseende dessa utsläpp.

[1] EGT L 167, 9.7.1993, s. 31. Beslutet ändrat genom beslut 99/296/EG (EGT L 117, 5.5.1999, s. 35) [och förordning (EG) xxxx/2002 (EGT L xxx, x.x.2002, s. x].

Ändringen av beslut 93/389/EEG har följande syften:

- Att se till att övervakningsmekanismen utformas med hänsyn till de rapporteringskrav och riktlinjer för genomförandet av Förenta nationernas ramkonvention om klimatförändringar ("UNFCCC") och Kyotoprotokollet som man enades och fattade rättsliga beslut om vid den sjunde konferensen för parterna till Förenta nationernas ramkonvention i Marrakech.

- Att säkerställa ytterligare information om utsläppsprognoser i medlemsstaterna och på gemenskapsnivå och se till att dessa utsläppsprognoser harmoniseras, mot bakgrund av erfarenheterna från dagens övervakningsmekanism.

- Att ta hänsyn till rapporteringskrav och genomförande med avseende på det "gemensamma genomförande" som gemenskapen och medlemsstaterna enats om.

Den 31 maj 2002 ratificerade Europeiska gemenskapen Kyotoprotokollet i enlighet med beslut 2002/358/EG [2]. Detta förslag kommer att hjälpa gemenskapen och medlemsstaterna att uppfylla sina rapporteringskrav enligt ramkonventionen och Kyotoprotokollet och rent allmänt leda till att de rapporterade uppgifterna i högre grad inkommer i tid och är konsekventa, tillförlitliga och jämförbara samt öka insynen.

[2] Beslut 2002/358/EG om godkännande, på Europeiska gemenskapens vägnar, av Kyotoprotokollet till Förenta nationernas ramkonvention om klimatförändringar, och gemensamt fullgörande av åtaganden inom ramen för detta, EGT L 130, 15.5.2002, s.1.

Enligt beslut 93/389/EEG om en övervakningsmekanism skall skyldigheterna definieras mer ingående i riktlinjer som antas genom kommittéförfarande, med tanke på UNFCCC-riktlinjernas tämligen tekniska natur. Detta gäller också för detta förslag, men det anses ändå lämpligt att låta ett antal viktigare föreskrifter ingå i själva beslutet. För att begränsa den rapportering som åligger medlemsstaterna är det enligt de nya rapporteringskraven endast data som är av intresse på gemenskapsnivå som måste tillhandahållas.

Dessutom kommer intervallerna för inlämning av data att ändras. I enlighet med strukturen i Kyotoprotokollet och de därmed förbundna UNFCCC-riktlinjerna kommer de olika typerna av rapporteringskrav att hanteras genom att man skiljer på den årliga rapporteringen och den regelbundna rapporteringen. Medlemsstaternas klimatförändringsprogram och -prognoser ändras inte varje år. Därför föreslås att den årliga rapporteringen skall ersättas av en regelbunden rapportering. Mer detaljerade föreskrifter om typen av prognoser ingår också i förslaget, eftersom erfarenheterna av de gällande bestämmelserna har visat att mer uttömmande och detaljerade data behövs inom detta område.

Beslut 93/389/EEG har redan ändrats i hög grad genom beslut 99/296/EG. De omfattande ytterligare ändringar av beslut 93/389/EEG som nu föreslås för att öka dess räckvidd till att omfatta områden som register, flexibla mekanismer och samarbete inom ramen för förfaranden enligt Kyotoprotokollet. Av dessa skäl och för att öka tydligheten och insynen anses det lämpligt att ersätta det snarare än att ändra det igen. Detta ger berörda parter en enda, enhetlig rättsakt i stället för isolerade ändringar av det gamla beslutet.

En jämförelsetabell bifogas till förslaget.

1.2 Miljömål som skall uppnås

Enligt artikel 2 i EG-fördraget skall en av gemenskapens uppgifter vara att främja en hög nivå i fråga om miljöskydd och förbättring av miljöns kvalitet. För att uppnå detta mål skall gemenskapens verksamhet innefatta en miljöpolitik (artikel 3.l i EG-fördraget). Denna politik skall bidra till att följande mål uppnås:

- Att bevara, skydda och förbättra miljön.

- Att skydda människors hälsa.

- Att utnyttja naturresurserna varsamt och rationellt.

- Att främja åtgärder på internationell nivå för att lösa regionala eller globala miljöproblem.

2. VAL AV RÄTTSLIG GRUND OCH MOTIV FÖR VALET

Förslaget syftar till att ytterligare genomföra målen för gemenskapens miljöpolitik enligt artikel 174 i EG-fördraget. Därför bygger förslaget på artikel 175.1 (medbeslutandeförfarande) i fördraget, som utgör rättslig grund för gemenskapens miljöpolitik och som rådets beslut 93/389/EEG är baserat på.

3. SUBSIDIARITET OCH PROPORTIONALITET

3.1 Syftena med den föreslagna åtgärden mot bakgrund av gemenskapens åtaganden

Enligt artikel 2 i EG-fördraget skall en av gemenskapens uppgifter vara att främja en hög nivå i fråga om miljöskydd och förbättring av miljöns kvalitet.

3.2 Vilken gemenskapsdimension har problemet?

Både gemenskapen och medlemsstaterna är parter till Kyotoprotokollet. I beslut 2002/358/EG enades medlemsstaterna om att fullgöra sina åtaganden enligt Kyotoprotokollet gemensamt. De enades också om olika åtaganden om begränsning och minskning av utsläpp för varje medlemsstat, för att därigenom bidra till att gemenskapen som helhet skall kunna fullgöra sina rättsligt bindande internationella åtaganden.

3.3 Vilken är den mest effektiva lösningen med beaktande av gemenskapens och medlemsstaternas resurser?

Gemenskapen är part till ramkonventionen och till Kyotoprotokollet och måste därmed vidta åtgärder för att fullgöra sina rapporteringsskyldigheter enligt dessa. Huvudansvaret för rapportering av årliga utsläpp kommer även i fortsättningen att vila på medlemsstaterna; enligt de nya rapporteringskraven är det endast data som är av intresse på gemenskapsnivå som måste tillhandahållas.

3.4 Vilken blir kostnaden om gemenskapen inte vidtar några åtgärder?

Om gemenskapen inte vidtar några åtgärder leder det till att gemenskapen inte klarar att fullgöra sina internationella åtaganden. Detta skulle innebära en trovärdighetsförlust för EU i internationella förhandlingar om klimatförändringar.

3.5 Vilka instrument har gemenskapen tillgång till för att uppnå målen?

En förutsättning för att gemenskapen skall kunna fullgöra sina rapporteringsskyldigheter är att de årliga rapporterna från medlemsstaterna kommer i tid och är uttömmande, konsekventa och tillförlitliga.

3.6 Proportionalitet

Vid tiden för antagandet av beslut 93/389/EEG ansågs en gemenskapsåtgärd i form av ett direktiv stå i proportion till det mål som skulle uppnås. Syftet med detta förslag är att ersätta beslut 93/389/EEG.

4. MEDLEMSSTATERNAS KOSTNADER FÖR ATT GENOMFÖRA FÖRSLAGET

Medlemsstaterna har satt i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa beslut 93/389/EEG. De nationella rapporterna tyder inte på att beslut 93/389/EEG skulle ha gett upphov till några större finansiella problem. Medlemsstaterna har redan tagit på sig rapporteringsbördan i och med ratificeringen av Kyotoprotokollet, där de rapporteringskrav som ligger bakom detta förslag definieras. Man kan därför anta att antagandet av detta förslag inte kommer att resultera i några större ökningar av kostnaderna.

5. RESULTAT AV SAMRÅDEN MED BERÖRDA PARTER

5.1 Medlemsstaterna

Kommissionens meddelande om genomförandet av första delen av det europeiska klimatförändringsprogrammet lades fram för rådet i oktober 2001. I meddelandet angavs att kommissionen avsåg att förbereda en ändring av beslutet om en övervakningsmekanism under andra halvåret 2002. I sina slutsatser av den 12 december 2001 om detta meddelande välkomnade rådet kommissionens avsikt att föreslå en ändring av beslut 1993/389/EG i dess ändrade lydelse, i syfte att effektivisera övervakningen och genomförandet av politiska strategier och åtgärder. Rådet angav också att förslaget borde tillhandahålla den ram som krävs för att säkerställa att gemenskapen och medlemsstaterna uppfyller de rapporterings- och redovisningskrav som fastställs i artiklarna 5 och 7 i Kyotoprotokollet. Rådet uppmanade kommissionen att utarbeta sitt förslag utan dröjsmål och att överväga bästa sättet att förbättra kvaliteten och tillförlitligheten i rapporteringen om politiska strategier och åtgärder samt om utsläpp och upptag i sänkor av alla växthusgaser, även metodologiska aspekter. Det allmänna innehållet i förslaget presenterades för medlemsstaterna den 12 mars 2002 i kommittén för övervakningsmekanismen.

5.2 Icke-statliga organisationer och näringslivet

I och med att detta förslag till beslut rör rapporteringskrav och utbyte av data mellan medlemsstaterna och kommissionen samt rapportering till UNFCCC berörs inte de icke-statliga organisationernas och näringslivets särskilda intressen.

6. INGÅENDE BESKRIVNING AV FÖRSLAGET

Syfte (artikel 1)

Vid klimatkonferensens sjunde partsmöte (COP7) i Marrakech (29 oktober-10 november 2001) antogs detaljerade riktlinjer för den årliga rapporteringen om växthusgaser, riktlinjer för de inventeringssystem som skall inrättas av parterna till Kyotoprotokollet och riktlinjer för de nationella registersystemen. Gemenskapen är part till Kyotoprotokollet (rådets beslut 2002/358/EG), och därför bör övervakningsmekanismens syfte (enligt beslut 93/389/EEG ändrat genom beslut 99/296/EG) utvidgas i enlighet med detta. Syftet definieras också för att klargöra att även upptag i sänkor omfattas.

Beslutet syftar till att säkerställa att de grundläggande principerna i UNFCCC-riktlinjerna för rapportering följs i Europeiska gemenskapens och medlemsstaternas rapportering till UNFCCC.

Nationella program (artikel 2)

En förutsättning för fullgörandet av åtagandena enligt ramkonventionen och Kyotoprotokollet kommer även i fortsättningen att vara att de nationella programmen för att begränsa/och eller minska de antropogena utsläppen av växthusgaser genomförs och uppdateras regelbundet, samt att de faktiska utsläppen och utsläppsprognoserna övervakas på ett öppet sätt. Därför bibehålls dessa centrala bestämmelser från den existerande övervakningsmekanismen. Artikeln uppdateras genom strykningen av en tidigare strecksats, enligt vilken gemenskapen senast år 2000 skulle stabilisera koldioxidutsläppen på 1990 års nivå (vilket redan uppnåtts). Dessutom görs mindre ändringar genom en hänvisning till obligatoriska uppgifter i artikel 3.2 och inbegripandet av informationsförfarandet för de uppgifter som medlemsstaterna och kommissionen skall utbyta med varandra.

Medlemsstaternas rapportering (artikel 3)

Vid sidan av de existerande UNFCCC-riktlinjerna för rapportering om årliga inventeringar [3] antogs vid COP7 detaljerade riktlinjer för den årliga rapporteringen om växthusgaser som skall göras av parter till Kyotoprotokollet. De årliga rapporteringskraven kommer att omfatta inventeringarna av växthusgaser och den ytterligare information som avses i riktlinjerna enligt artikel 7.1 i Kyotoprotokollet. Kvantitativa uppgifter om utsläpp och upptag i sänkor enligt artiklarna 3.3 och 3.4 i Kyotoprotokollet bör rapporteras till kommissionen, tillsammans med inventeringsdata på grundval av FN:s klimatpanels (Intergovernmental Panel on Climate Change, IPCC) riktlinjer för goda arbetsmetoder, som för närvarande håller på att utarbetas. Tillämpningen av dessa riktlinjer kommer att omfattas av de genomförandebestämmelser som skall antas enligt detta beslut. Andra exempel på ytterligare årlig information enligt Kyotoprotokollet är de uppgifter som avses i artiklarna 3.3 och 3.4 i Kyotoprotokollet.

[3] Se FCCC/CP/1999/7.

Rapporteringen om specifik ytterligare information är också nödvändig för att underlätta Europeiska gemenskapens årliga och regelbundna rapporter till UNFCCC. I Europeiska gemenskapens årliga inventeringsrapporter till UNFCCC måste gemenskapen säkerställa att kraven på information om val av metoder, t.ex. när det gäller sänkor, tillgodoses av medlemsstaterna. I artikeln fastställs de allmänna rapporteringskraven för detta område, medan detaljerna kommer att fastställas i EG:s genomförandebestämmelser (artikel 3.3). Rapporteringskraven för sänkor kommer att anpassas till FN:s klimatpanels riktlinjer för rapportering, som för närvarande håller på att utarbetas. Alla åtgärder som rör de olika redovisningsenheter som skapas enligt Kyotoprotokollet kommer också att omfattas av rapporteringskrav.

Det föreslås att det datum då medlemsstaterna skall lämna sina årliga uppgifter till kommissionen skall flyttas fram från den 31 december till den 15 januari, eftersom vissa medlemsstater i kommittén för övervakningsmekanismen begärt mer tid och det samtidigt måste finnas tillräckligt med tid att bearbeta de inlämnade uppgifterna innan gemenskapen skall lämna sin årliga rapportering till UNFCCC senast den 15 april.

Vid sidan av de årliga rapporteringskraven finns det också obligatoriska rapporter som regelbundet skall lämnas till UNFCCC. I dessa regelbundna rapporter skall anges i vilken mån användningen av mekanismer, politiska strategier och åtgärder är supplementär. Medlemsstaternas rapportering om detta måste sammanställas för att information om detta skall erhållas på EG-nivå. För att säkerställa att sammanställningen av sådan information om supplementaritet är genomförbar föreslås att ytterligare riktlinjer skall utarbetas inom ramen för genomförandebestämmelserna för övervakningsmekanismen.

Som en anpassning till intervallerna för uppdatering av de nationella utsläppsprognoserna kommer rapporteringen inom detta område att ändras till vartannat år. För konsekvensens skull kommer dock datumet för inlämning av rapporter även fortsättningsvis att vara den 15 januari (vartannat år), med början 2005.

För att förbättra informationens kvalitet kommer förteckningen över de uppgifter som är obligatoriska i medlemsstaternas regelbundna rapporter att utvidgas och revideras något, i enlighet med diskussionerna i kommittén för övervakningsmekanismen. Politiska strategier och åtgärder skall rapporteras, inbegripet mål, typ, genomförandeläge och kvantitativa beräkningar av åtgärdernas effekter. Erfarenheterna av den befintliga övervakningsmekanismen har visat att medlemsstaternas rapportering om strategier, åtgärder och prognoser behöver harmoniseras ytterligare. Detta kommer också att beaktas i de ändrade genomförandebestämmelserna enligt detta beslut. Hittills har det varit svårt att göra en riktig bedömning av medlemsstaternas strategier och prognoser på grund av de stora metodologiska skillnaderna inom dagens system. Tillförlitliga utsläppsprognoser kommer att vara avgörande för ett system för tidig varning och för åtgärder för att förhindra bristande efterlevnad.

I de särskilda genomförandebestämmelserna enligt detta beslut (artikel 3.3) kommer det att anges mer i detalj vilka delar av redovisningen av sänkor som också har relevans för rapporteringen enligt övervakningsmekanismen. Europeiska gemenskapens fullgörande av Kyotoåtagandena kommer att vara beroende av att det finns lämpliga nationella inventeringssystem och välfungerande nationella registersystem. Det är alltså centralt för gemenskapen att alla förändringar av dessa system rapporteras, vilket också är ett krav enligt Kyotoprotokollet. Dessutom kommer ett antal indikatorer för koldioxid och andra växthusgaser som omfattas av Kyotoprotokollet, vilka i princip redan godkänts av kommittén för övervakningsmekanismen, att definieras i Europeiska gemenskapens genoförandebestämmelser för övervakningen.

När Kyotoprotokollets första åtagandeperiod löpt ut 2012 kommer parterna till protokollet att kunna fortsätta handeln med utsläppsrätter under ytterligare en period i syfte att fullgöra sina åtaganden enligt protokollet. Dessa parter skall rapportera ytterligare information om redovisningen av tilldelad mängd utsläppsrätter och lägga fram en rapport vid utgången av denna ytterligare period för fullgörande av åtagandena som anges i beslut 19/CP.7 i Marrakechöverenskommelsen [4].

[4] Se FCCC/CP/2001/13/Add.2, s. 68, punkt 49.

Europeiska gemenskapens inventeringssystem (artikel 4)

I denna artikel föreskrivs att gemenskapen skall ha ett inventeringssystem för växthusgaser i enlighet med Kyotoprotokollet och anges de funktioner som är ett krav enligt UNFCCC-riktlinjerna (enligt artikel 5.1 i Kyotoprotokollet [5]) för nationella system för uppskattning av antropogena utsläpp från källor och upptag i sänkor av växthusgaser. En förutsättning för att gemenskapen skall kunna följa Kyotoprotokollets riktlinjer och för en hög kvalitet på gemenskapens inventering av växthusgaser är att nationella inventeringssystem införs i medlemsstaterna och att dessa inventeringar är av hög kvalitet. Artikel 4.4 innehåller ett allmänt krav på att varje medlemsstat helt skall ha genomfört riktlinjerna enligt artikel 5.1 i Kyotoprotokollet senast den 31 december 2004. Artikel 4.1 utgör en lämplig grund för det befintliga förfarandet för att fylla i luckor om medlemsstaterna inte tillhandahåller de data som krävs för gemenskapens inventering. Mer detaljerade förfaranden bör anges i de genomförandebestämmelser som antas i enlighet med detta beslut.

[5] Se UNFCCC-beslut 20/CP.7 i dokumentet FCCC/CP/2001/13/Add.3

De tekniska detaljerna kommer att lösas inom ramen för kommittéförfarandet (t.ex. genomförandebestämmelserna för gemenskapens övervakning) med beaktande av de delar av gemenskapens system för inventering av växthusgaser där system och förfaranden redan fastställts på grundval av rådets beslut 99/296/EG (om ändring av rådets beslut 93/389/EEG). Dessutom avspeglas Europeiska miljöbyråns centrala stödfunktion inom gemenskapens inventeringssystem i artikel 4.3.

Bedömning av framsteg (artikel 5)

För att bedöma om gemenskapen och medlemsstaterna är på rätt väg för att uppnå sina mål enligt Kyotoprotokollet, dvs. faktiska framsteg (rapporterade utsläpp) och framstegsprognoser (beräknade effekter av politiska strategier och åtgärder för utsläppsminskning och prognoser om utsläpp), är det nödvändigt att fortsätta den årliga rapporteringen till rådet och Europaparlamentet. Detta grundläggande system för tidig varning bör ses mot bakgrund av artikel 10. Denna artikel omfattar en översyn av omfattningen på gemenskapens och medlemsstaternas framsteg mot att fullgöra åtagandena. Denna översyn kan föranleda ytterligare åtgärder på gemenskapsnivå eller på nationell nivå.

Enligt artikel 3.2 i Kyotoprotokollet skall också parterna senast år 2005 ha gjort påvisbara framsteg i uppfyllandet av sina åtaganden, och en särskild rapport om påvisbara framsteg skall lämnas till UNFCCC senast den 1 januari 2006. Det är motiverat att fastställa särskilda bestämmelser med en ingående beskrivning av ytterligare aspekter av rapporteringen om påvisbara framsteg i enlighet med artikel 3.3. Kommissionen kommer att behöva information i enlighet med dessa bestämmelser senast den 15 januari 2005 för den rapport till UNFCCC som avses i artikel 5.3.

Dessutom avspeglas Europeiska miljöbyråns centrala stödfunktion inom gemenskapens inventeringssystem i artikel 5.4.

Nationella register (artikel 6)

I riktlinjerna enligt artikel 7.4 i Kyotoprotokollet föreskrivs att alla parter i bilaga I skall upprätta och underhålla ett nationellt register för att säkerställa en korrekt redovisning av utfärdande, innehav, överföring, förvärv, annullering och återlösen av utsläppsrätter (AAU, assigned amount units), utsläppsreduktionsenheter (ERU, emission reduction units), certifierade utsläppsminskningar (CER, certified emission reduction units), och sänkkrediter (RMU, removal units). Som parter till Kyotoprotokollet skall gemenskapen och medlemsstaterna därför upprätta nationella register. I enlighet med beslut 2002/358/EG skall den ursprungliga tilldelade mängden utfärdas till medlemsstaternas nationella register. Gemenskapens nationella register kan användas som konto för utsläppsreduktionsenheter och certifierade utsläppsminskningar som genereras av projekt som finansieras av gemenskapen, vilket ger ett incitament till EG-åtgärder i tredje land för att bekämpa klimatförändringarna på bredare front. Ytterligare föreskrifter för användning av utsläppsreduktionsenheter och certifierade utsläppsminskningar i registret kan fastställas genom medbeslutande mot bakgrund av översynen enligt artikel 10.

Enligt artikeln kan de nationella registren ingå i ett konsoliderat system. De nationella registren skall också innefatta de register som upprättats enligt gemenskapens system för handel med utsläppsrätter, vilket också föreskrivs i artikeln.

Genom denna artikel fastställs också kravet att informationen från medlemsstaternas nationella register i realtid skall göras tillgänglig för den centrala förvaltare som utses enligt gemenskapens system för handel med utsläppsrätter. Detta är nödvändigt eftersom transaktioner som genomförs i de nationella registren och inte omfattas av gemenskapens system för handel med utsläppsrätter har betydelse för fullgörandet av åtaganden enligt Kyotoprotokollet och för användningen av protokollets mekanismer. Därför måste den centrala förvaltaren ha kännedom om dessa transaktioner.

Tilldelad mängd (artikel 7)

Enligt beslut 2002/358/EG skall kommissionen biträdas av den kommitté som inrättats genom beslut 1993/389/EEG om en övervakningsmekanism vid fastställandet av de utsläppsnivåer i ton koldioxidekvivalenter som tilldelas Europeiska gemenskapen och var och en av medlemsstaterna. Fastställandet skall grundas på de kvantifierade åtaganden om begränsning och minskning av utsläpp som anges i bilaga II till beslutet. Enligt artikel 7 i det föreliggande förslaget skall de utsläppsnivåer som fastställs i enlighet med beslut 2002/358/EG lämnas till UNFCCC-sekretariatet senast den 1 januari 2007.

Enligt artikel 3.8 i Kyotoprotokollet kan antingen 1990 eller 1995 väljas som basår för de tre grupperna fluorerade gaser när det gäller beräkningen av den ursprungliga tilldelade mängden för en part. Det är dock lämpligt att gemenskapen och medlemsstaterna väljer 1995 som basår, eftersom tillförlitlighet och konsekvens bör säkras för rapporteringen och huvuddelen av medlemsstaterna föredrar detta basår.

Enligt denna artikel skall medlemsstaterna också återlösa utsläppsrätter som motsvarar deras årliga utsläpp när alla förfaranden för att fastställa nivån på dessa utsläpp genomförts. Detta är en motsvarighet till kraven i gemenskapens system för handel med utsläppsrätter där företag skall överlämna utsläppsrätter för det föregående årets utsläpp från sina anläggningar när dessa utsläpp slutgiltigt beräknats. Detta tillvägagångssätt som innebär en "god hushållning" kommer att främja efterlevnaden.

Förfaranden enligt Kyotoprotokollet (artikel 8)

Enligt Kyotoprotkollet skall de rapporterade uppgifterna bekräftas och erkännas först efter ett internationellt granskningsförfarande. En förutsättning för denna internationella granskningsprocess enligt Kyotoprotokollet är att gemenskapen och medlemsstaterna har ett effektivt och heltäckande samarbete och att de samordnar sina åtgärder, i synnerhet när det gäller förfaranden för kontroll av efterlevnaden enligt Kyotoprotokollet, i enlighet med artikel 10 i EG-fördraget.

Under loppet av den årliga internationella granskningen enligt Kyotoprotokollet kan en granskningsgrupp finna problem med genomförandet i en medlemsstat. I sådana fall bör det säkerställas att kommissionen utan dröjsmål ges tillgång till informationen och att lämplig samordning med kommissionen äger rum innan medlemsstaten vidtar några åtgärder, eftersom varje ändring av en medlemsstats inventering som görs av en internationell granskningsgrupp påverkar gemenskapens inventering och därmed fullgörandet av gemenskapens övergripande åtaganden. Detta gäller också för den samordning av förfaranden inför den genomförandekommitté som skall inrättas för att se över efterlevnaden av Kyotoprotokollet. Dessa punkter omfattas av en allmän bestämmelse i förslaget, medan det anges att de tekniska detaljerna kan utvecklas i de genomförandebestämmelser som skall antas.

Kommitté (artikel 9)

Kommittén benämns Kommittén för klimatförändringar, för att ta hänsyn till de många funktioner den kommer att ha i sitt bistånd till kommissionen. Det handlar om uppgifter som rör övervakning och rapportering om utsläpp av växthusgaser, uppgifter härrörande från rådets beslut 2002/358/EG om godkännande, på Europeiska gemenskapens vägnar, av Kyotoprotokollet till Förenta nationernas ramkonvention om klimatförändringar, och gemensamt fullgörande av åtaganden inom ramen för detta samt uppgifter som härrör från gemenskapens system för handel med utsläppsrätter för växthusgas (KOM (2001) 581 slutlig).

Översyn (artikel 10)

Europeiska gemenskapen måste uppnå sitt minskningsmål på -8% enligt Kyotoprotkollet. Mot bakgrund av de framsteg mot uppnående av Kyotomålen som förväntas under de närmaste åren är det lämpligt att göra en översyn, som kan leda till att ytterligare åtgärder för kontroll av efterlevnaden föreslås på gemenskapsnivå. Europeiska gemenskapen och medlemsstaterna skall enligt Kyotoprotkollet ha gjort påvisbara framsteg senast 2005 och därför bör översynen kopplas till denna bedömning av framsteg 2006/7, vilket är nära slutet på den första åtagandeperioden enligt Kyotoprotokollet. Enligt översynsklausulen skall i förekommande fall bestämmelser föreslås. Några exempel på sådana åtgärder kan vara rekommendationer om att vidta ytterligare åtgärder, nationella handlingsplaner för fullgörande av åtaganden, potentiell användning av ERU och CER som finns i EG:s register för att undvika bristande efterlevnad eller förmånliga handelsavtal.

Översynen skall inriktas på omfattningen av gemenskapens och medlemsstaternas framsteg mot att fullgöra sina åtaganden enligt Kyotoprotokollet. I detta ingår att säkerställa att användningen av mekanismen för gemensamt genomförande, mekanismen för ren utveckling och mekanismen för internationell handel med utsläppsrätter, enligt artiklarna 6, 12 och 17 i Kyotoprotkollet, är supplementära till de nationella åtgärderna. Kommissionen kan, mot bakgrund av denna bedömning, lägga fram förslag för att säkerställa att åtagandena fullgörs.

Tilläggsbestämmelser (artiklarna 11 och 12)

Förslaget omfattar en bestämmelse som innebär att beslut 93/389/EEG upphävs och att varje hänvisning till beslut 93/389/EEG skall tolkas som en hänvisning till det nya beslutet. Detta beslut riktar sig till medlemsstaterna.

2003/0029 (COD)

Förslag till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS BESLUT om en övervakningsmekanism för utsläpp av växthusgaser inom gemenskapen och genomförande av Kyotoprotokollet

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR FATTAT DETTA BESLUT

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 175 i detta,

med beaktande av kommissionens förslag [6],

[6] EGT C , , s. .

med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande [7],

[7] EGT C , , s. .

med beaktande av Regionkommitténs yttrande [8],

[8] EGT C , , s. .

i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget [9], och

[9] EGT C , , s. .

av följande skäl:

(1) Genom rådets beslut 93/389/EEG av den 24 juni 1993 om en övervakningsmekanism för utsläpp av koldioxid och andra växthusgaser i gemenskapen [10] inrättades en mekanism för övervakning av antropogena utsläpp av växthusgaser och utvärdering av framstegen mot att fullgöra åtaganden avseende dessa utsläpp. För att ta hänsyn till den internationella utvecklingen och för tydlighetens skull bör detta beslut ersättas.

[10] EGT L 167, 9.7.1993, s. 31. Beslutet ändrat genom beslut 1999/296/EG (EGT L 117, 5.5.1999, s. 35) [och förordning (EG) xxxx/2002 (EGT L xxx, x.x.2002, s. x].

(2) Ändamålet med Förenta nationernas ramkonvention om klimatförändringar (UNFCCC), som godkänts genom rådets beslut 94/69/EG av den 15 december 1993 om slutande av Förenta nationernas ramkonvention om klimatförändring [11], är att uppnå en stabilisering av växthusgaser i atmosfären på en nivå som kan förhindra farlig mänsklig påverkan på klimatsystemet.

[11] EGT L 33, 7.2.1994, s. 11.

(3) Enligt ramkonventionen skall gemenskapen och dess medlemsstater utveckla, regelbundet uppdatera, offentliggöra och meddela parternas konferens nationella inventeringar av antropogena utsläpp från källor och upptag i koldioxidsänkor av alla växthusgaser som inte omfattas av Montrealprotokollet om ämnen som bryter ned ozonskiktet ("växthusgaser") med tillämpning av jämförbara metoder som skall godkännas av parternas konferens.

(4) Enligt ramkonventionen skall alla parter uppställa, genomföra, offentliggöra och regelbundet uppdatera nationella, och när så är lämpligt, regionala program för att dämpa klimatförändringar med hänsyn till antropogena utsläpp från källor och upptag i koldioxidsänkor av alla växthusgaser.

(5) Kyotoprotokollet till Förenta nationernas ramkonvention om klimatförändring godkändes genom rådets beslut 2002/358/EG av den 25 april 2002 om godkännande, på Europeiska gemenskapens vägnar, av Kyotoprotokollet till Förenta nationernas ramkonvention om klimatförändringar, och gemensamt fullgörande av åtaganden inom ramen för detta [12].

[12] EGT L 130, 15.5.2002, s. 1.

(6) Enligt artikel 3.2 i Kyotoprotokollet skall varje part som är upptagen i bilaga I till ramkonventionen senast år 2005 ha gjort påvisbara framsteg i uppfyllandet av sina åtaganden enligt detta protokoll.

(7) Varje part som är upptagen i bilaga I till ramkonventionen skall upprätta och underhålla ett nationellt register för att säkerställa en tillförlitlig redovisning av utfärdande, innehav, överföring, förvärv, annullering och återlösen av utsläppsreduktionsenheter (ERU, emission reduction units), certifierade utsläppsminskningar (CER, certified emission reduction units), utsläppsrätter (AAU, assigned amount units) och sänkkrediter (RMU, removal units) [13].

[13] Beslut 19/CP.7, Bilaga, II - Registreringskrav, A - Nationella register.

(8) Gemenskapen och medlemsstaterna har använt sig av artikel 4 i Kyotoprotokollet, enligt vilken parter till protokollet har rätt att gemensamt fullgöra sina åtaganden om begränsning och minskning av utsläpp. Därför är det lämpligt att säkra ett samarbete och en samordning som präglas av effektivitet vid sammanställningen av inventeringen av växthusgaser i gemenskapen, bedömningen av framsteg samt förfarandena för översyn och kontroll av efterlevnaden, så att gemenskapen kan fullgöra sina rapporteringsskyldigheter enligt Kyotoprotokollet såsom fastslagits genom de politiska överenskommelser och rättsliga beslut som fattades vid den sjunde konferensen för parterna till ramkonventionen i Marrakech.

(9) Eftersom syftet med den föreslagna åtgärden är att fullgöra gemenskapens åtaganden enligt Kyotoprotokollet, i synnerhet de övervaknings- och rapporteringskrav som fastställs i detta, och målet därmed inte, med tanke på typen av krav, i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna utan bättre uppnås på gemenskapsnivå, får gemenskapen anta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen, såsom den beskrivs i artikel 5 i fördraget. I enlighet med proportionalitetsprincipen, såsom den anges i samma artikel går inte detta beslut utöver vad som är nödvändigt för att uppnå målen i fördraget.

(10) De åtgärder som krävs för genomförandet av detta direktiv är åtgärder med allmän räckvidd enligt artikel 2 i rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter [14]. Därför bör de antas i enlighet med det föreskrivande förfarande som anges i artikel 5 i det beslutet.

[14] EGT L 184, 17.7.1999, s. 23.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Syfte

Genom detta beslut inrättas en mekanism för

(a) övervakning av alla antropogena utsläpp från källor och all reduktion genom upptag i sänkor i medlemsstaterna av växthusgaser som inte omfattas av Montrealprotokollet om ämnen som bryter ned ozonskiktet ("växthusgaser"),

(b) utvärdering av framstegen mot att uppfylla de åtaganden som rör dessa utsläpp vad gäller källor och upptag i sänkor.

(c) genomförande av Förenta nationernas ramkonvention om klimatförändringar ("UNFCCC") och Kyotoprotokollet, särskilt när det gäller inventering av växthusgaser, nationella system och register i gemenskapen och dess medlemsstater, och

(d) se till att de uppgifter som Europeiska gemenskapen och dess medlemsstater rapporterar till UNFCCC inkommer i tid och är uttömmande, tillförlitliga, konsekventa och jämförbara samt präglas av öppenhet.

Artikel 2

Nationella program

1. Medlemsstaterna skall utarbeta och genomföra nationella program för att begränsa och/eller minska sina antropogena utsläpp från källor och öka upptaget i sänkor när det gäller alla växthusgaser, för att bidra till att

(a) fullgöra gemenskapens och dess medlemsstaters åtaganden enligt ramkonventionen och Kyotoprotokollet om att begränsa och/eller minska utsläppen av alla växthusgaser, och

(b) en öppen och tillförlitlig övervakning av de faktiska och förväntade framstegen i medlemsstaterna, inbegripet gemenskapsåtgärdernas bidrag till fullgörandet av gemenskapens och medlemsstaternas åtaganden enligt ramkonventionen och Kyotoprotokollet.

Dessa program skall omfatta de uppgifter som anges i artikel 3.2 och regelbundet uppdateras.

2. Medlemsstaterna skall göra sina nationella program och uppdateringarna av dessa allmänt tillgängliga och informera kommissionen senast tre månader efter antagandet.

Vid därpå följande sammanträden med den kommitté som avses i artikel 9.1 skall kommissionen informera medlemsstaterna om varje sådant nationellt program och varje sådan uppdatering av ett nationellt program som den har informerats om.

Artikel 3

Medlemsstaternas rapportering

1. Senast den 15 januari varje år (år X) skall medlemsstaterna rapportera följande till kommissionen, för bedömning av de faktiska framstegen:

(a) Sina antropogena utsläpp av de växthusgaser som står upptagna i bilaga A till Kyotoprotokollet (koldioxid (CO2), metan (CH4), dikväveoxid (N2O), fluorkolväten (HFC), perfluorkolväten (PFC) och svavelhexafluorid (SF6)) under året före det föregående (år X-2).

(b) Preliminära uppgifter om sina utsläpp av koloxid (CO), svaveldioxid (SO2), kväveoxider (NOx) och flyktiga ämnen för året före det föregående (år X-2), samt slutliga uppgifter för året tre år före det föregående (år X-3).

(c) Sina antropogena koldioxidutsläpp eller sin reduktion av koldioxid genom upptag i sänkor för året före det föregående (år X-2).

(d) En redovisning av utsläpp och reduktion som härrör från markanvändning, ändrad markanvändning och skogsbruk för åren mellan 1990 och året före det föregående (år X-2).

(e) Varje ändring av de uppgifter som avses i artikel 3 a-d för åren mellan 1990 och året tre år före det föregående (år X-3).

(f) Sin nationella inventeringsrapport. som skall innehålla en beskrivning av det nationella inventeringssystemet, val av metoder och ändringar av uppgifter jämfört med året före det föregående (år X-2) och tidigare år.

(g) Uppgifter från det nationella registret, när detta upprättats, om utfärdande, innehav, överföring, annullering och återlösen av utsläppsrätter (AAU), sänkkrediter (RMU), utsläppsreduktionsenheter (ERU) och certifierade utsläppsminskningar (CER) för det föregående året (år X-1).

(h) Uppgifter om rättssubjekt som har rätt att delta i mekanismer enligt artiklarna 6 och 12 i Kyotoprotokollet, i enlighet med tillämpliga bestämmelser i nationell rätt eller gemenskapens regelverk.

(i) Åtgärder som vidtagits för att förbättra beräkningarna, när det gäller områden där inventeringen ändrats.

(j) Uppgifter om indikatorer för året före det föregående (år X-2).

(k) Varje ändring av det nationella inventeringssystemet.

2. Medlemsstaterna skall senast den 15 januari 2005 och därefter vartannat år lämna en rapport till kommissionen för bedömning av väntade framsteg när det gäller följande:

(a) Uppgifter om politiska strategier och åtgärder för att begränsa och/eller minska utsläppen av växthusgaser och öka upptaget i sänkor, uppdelade på sektorer och växthusgaser, inbegripet

i) syftet med de politiska strategierna och åtgärderna,

ii) typen av instrument,

iii) läget vad gäller genomförandet av den politiska strategin eller åtgärden,

iv) indikatorer för framstegen, inbegripet de indikatorer som anges i de genomförandebestämmelser som antas i enlighet med punkt 3,

v) kvantitativa beräkningar av de politiska strategiernas och åtgärdernas inverkan på utsläpp från källor och upptag i sänkor av växthusgaser under tiden mellan basåret och åren därefter, inklusive 2005, 2010 och 2015, inbegripet deras ekonomiska effekter, och

vi) i vilken utsträckning de nationella åtgärderna utgör en betydande del av de insatser som vidtas på nationell nivå samt i vilken utsträckning användningen av mekanismen för gemensamt genomförande, mekanismen för ren utveckling och mekanismen för internationell handel med utsläppsrätter enligt artiklarna 6, 12 och 17 i Kyotoprotokollet är supplementära till de nationella åtgärderna.

(b) Nationella prognoser om miniminivån på utsläpp av växthusgaser och reduktion genom upptag i sänkor för åren 2005, 2010, 2015 och 2020, uppdelade på gaser och sektorer, inbegripet

i) prognoser avseende nivån "med åtgärder" och nivån "med ytterligare åtgärder" såsom anges i UNFCCC-riktlinjerna och som kommer att specificeras ytterligare i de genomförandebestämmelser som antas i enlighet med punkt 3,

ii) en tydlig angivelse av de politiska strategier och åtgärder som prognoserna bygger på,

iii) resultaten av känslighetsanalysen av prognoserna, och

iv) beskrivningar av metoder, modeller, underliggande antaganden samt de viktigaste parametrarna för input och output.

(c) Uppgifter om de åtgärder som vidtas eller planeras för genomförande av tillämplig gemenskapslagstiftning och gemenskapspolitik, uppgifter om rättsliga och institutionella åtgärder för att genomföra åtaganden enligt Kyotoprotokollet samt uppgifter om åtgärder för och nationellt genomförande av förfaranden för att kontrollera tillämpningen och efterlevnaden.

(d) Uppgifter om institutionella och finansiella arrangemang och beslutsförfaranden för att samordna och stödja åtgärder avseende deltagande i mekanismerna enligt artiklarna 6 och 12 i Kyotoprotokollet, inbegripet rättssubjekts deltagande.

3. Genomförandebestämmelser för rapporteringen av de uppgifter som anges i artikel 3.1 och 3.2 och för uppskattning av data som kan saknas i de nationella inventeringarna skall antas i enlighet med det förfarande som anges i artikel 9.2.

Dessa genomförandebestämmelserna kan omfatta krav på rapportering om påvisbara framsteg enligt artikel 3.2 i Kyotoprotokollet samt rapportering om den ytterligare perioden för fullgörande av åtagandena.

4. Genomförandebestämmelserna skall i förekommande fall ändras och när så är lämpligt skall hänsyn tas till beslut som fattas inom ramen för ramkonventionen och Kyotoprotokollet.

Artikel 4

Europeiska gemenskapens inventeringssystem

1. Kommissionen skall varje år i samarbete med medlemsstaterna år sammanställa en inventering av växthusgaser i Europeiska gemenskapen och en inventeringsrapport; utkasten till dessa skall sändas till medlemsstaterna senast den 28 februari och offentliggöras och lämnas till UNFCCC-sekretariatet senast den 15 april varje år. Uppskattningar av data som saknas i en nationell inventering skall inkluderas enligt de genomförandebestämmelser som antas i enlighet med artikel 3.3.

2. Kommissionen skall i enlighet med det förfarande som avses i artikel 9.2 anta ett inventeringssystem för Europeiska gemenskapen som säkerställer att de nationella inventeringarna inkommer i tid och är tillförlitliga, jämförbara, konsekventa och uttömmande med tanke på Europeiska gemenskapens inventering av växthusgaser.

Detta system skall omfatta ett program för kvalitetsbedömning/kvalitetskontroll, i vilket ingår fastställande av kvalitetsmål och en plan för kvalitetsbedömning och kvalitetskontroll av inventeringen.

3. Europeiska miljöbyrån skall bistå kommissionen på lämpligt sätt när det gäller genomförandet av artikel 4.1-4.2 i enlighet med sitt årliga arbetsprogram.

4. Senast den 31 december 2004 skall medlemsstaterna inrätta nationella inventeringssystem enligt Kyotoprotokollet för beräkning av antropogena utsläpp av växthusgaser och reduktion av koldioxid genom upptag i sänkor.

Artikel 5

Bedömning av framsteg och rapportering

1. Kommissionen skall varje år, i samråd med medlemsstaterna, bedöma gemenskapens och medlemsstaternas faktiska framsteg mot att fullgöra åtagandena enligt ramkonventionen och Kyotoprotokollet, för att utvärdera om framstegen räcker för fullgörande av dessa åtaganden.

Man skall i bedömningen ta hänsyn till framstegen när det gäller gemenskapens politiska strategier och åtgärder samt de uppgifter som lämnas av medlemsstaterna i enlighet med artiklarna 3 och 6.2 i detta beslut och artikel 21 i direktiv xx/xxxx/EG [om ett system för handel med utsläppsrätter för växthusgas inom gemenskapen och om ändring av rådets direktiv 96/61/EG].

Vartannat år skall bedömningen också omfatta prognoser över de framsteg som gemenskapen och medlemsstaterna väntas göra mot att fullgöra sina åtaganden enligt ramkonventionen och Kyotoprotokollet.

2. På grundval av den utvärdering som avses i artikel 5.1 skall kommissionen varje år lämna en rapport till Europaparlamentet och rådet.

Denna rapport skall innehålla avsnitt om faktiska utsläpp och prognoser över utsläpp och upptag i sänkor, politiska strategier och åtgärder samt användningen av mekanismer enligt artiklarna 6, 12 och 17 i Kyotoprotokollet.

3. Kommissionen skall senast 2005 utarbeta en rapport om påvisbara framsteg i Europeiska gemenskapen, med beaktande av de uppgifter som lämnas i enlighet med de genomförandebestämmelser som antas enligt artikel 3.3, och senast den 1 januari 2006 lämna denna till UNFCCC-sekretariatet.

4. Europeiska miljöbyrån skall bistå kommissionen på lämpligt sätt vid genomförandet av artikel 5.1-5.3, i enlighet med sitt årliga arbetsprogram.

Artikel 6

Nationella register

1. Europeiska gemenskapen och dess medlemsstater skall upprätta och underhålla nationella register för att säkerställa en tillförlitlig redovisning av utfärdande, innehav, överföring, annullering och återlösen av utsläppsrätter (AAU), sänkkrediter (RMU), utsläppsreduktionsenheter (ERU), och certifierade utsläppsminskningar (CER). Dessa register skall även omfatta de register som upprättas i enlighet med artikel 19 i direktiv xx/xxxx/EG [om ett system för handel med utsläppsrätter för växthusgas inom gemenskapen och om ändring av rådets direktiv 96/61/EG], i enlighet med de bestämmelser som antas enligt förfarandet i artikel 9.2 i detta beslut.

Europeiska gemenskapen och medlemsstaterna låta sina nationella register ingå i ett konsoliderat system, tillsammans med en eller flera andra medlemsstater.

2. De uppgifter som avses i första meningen i artikel 6.1 skall göras tillgängliga för den centrala förvaltare som utses enligt artikel 20 i direktiv xx/xxxx/EG [om ett system för handel med utsläppsrätter för växthusgas inom gemenskapen och om ändring av rådets direktiv 96/61/EG].

Artikel 7

Tilldelad mängd

1. Gemenskapen skall använda 1995 som sitt basår för fluorkolväten, perfluorkolväten och svavelhexafluorid i enlighet med artikel 3.8 i Kyotoprotokollet.

2. Kommissionen skall senast den 31 december 2006 lämna en rapport till UNFCCC-sekretariatet i vilken fastställs den mängd som tilldelas Europeiska gemenskapen och var och en av medlemsstaterna och som skall motsvara vars och ens utsläppsnivå som fastställs i enlighet med artikel 3 första stycket i beslut 2002/358/EG.

3. Varje år under Kyotoprotokollets första åtagandeperiod skall medlemsstaterna, efter att de avslutat översynen av sina nationella inventeringar enligt Kyotoprotokollet, utan dröjsmål återlösa en tilldelad mängd utsläppsrätter som motsvarar nettoutsläppen under det aktuella året.

Artikel 8

Förfaranden enligt Kyotoprotokollet

1. Medlemsstaterna skall säkerställa att samarbetet och samordningen med kommissionen är heltäckande och effektivt när det gäller följande:

(a) Sammanställandet av Europeiska gemenskapens inventering av växthusgaser och Europeiska gemenskapens rapport om inventeringen av växthusgaser, i enlighet med artikel 4.1.

(b) Förfaranden för översyn och efterlevnad enligt Kyotoprotokollet.

(c) Varje revidering och ändring av nationella förteckningar och nationella inventeringsrapporter som lämnats eller kommer att lämnas till UNFCCC-sekretariatet.

(d) Utarbetandet av rapporten om påvisbara framsteg i Europeiska gemenskapen senast 2005 i enlighet med artikel 5.3.

2. Medlemsstaterna skall senast den 15 april varje år lämna nationella inventeringar till UNFCCC-sekretariatet vilka skall innehålla samma information som lämnats i enlighet med artikel 3.1, om inte information som undanröjer eventuella inkonsekvenser eller luckor har lämnats till kommissionen senast den 15 mars samma år.

3. Kommissionen får fastställa förfaranden och tidsplaner för denna typ av samarbete och samordning i enlighet med de förfaranden som avses i artikel 9.2

Artikel 9

Kommitté

1. Kommissionen skall biträdas av en kommitté ("kommittén för klimatförändringar") som skall bestå av företrädare för medlemsstaterna och ha kommissionens företrädare som ordförande.

2. När hänvisning sker till denna punkt skall det föreskrivande förfarandet i artikel 5 i beslut 1999/468/EG tillämpas, varvid bestämmelserna i artikel 7 och artikel 8 i det beslutet skall iakttas.

3. Den tid som avses i artikel 5.6 i beslut 1999/468/EG skall vara tre månader.

Artikel 10

Översyn

När rapporten om påvisbara framsteg lagts fram 2005, i enlighet med artikel 5.3, skall kommissionen utan dröjsmål se över omfattningen på gemenskapens och medlemsstaternas framsteg mot att klara de utsläppsnivåer som fastställts i enlighet med beslut 2002/358/EG och mot att fullgöra sina åtaganden enligt Kyotoprotokollet. Mot bakgrund av denna bedömning kan kommissionen i förekommande fall lägga fram förslag för att säkerställa att gemenskapen och medlemsstaterna håller sig inom de fastställda utsläppsnivåerna och fullgör sina åtaganden enligt Kyotoprotokollet.

Artikel 11

Upphävande

Beslut 1993/389/EEG skall upphöra att gälla.

Varje hänvisning till det upphävda beslutet skall tolkas som en hänvisning till detta beslut enligt jämförelsetabellen i bilagan.

Artikel 12

Detta beslut riktar sig till medlemsstaterna.

Utfärdat i Bryssel den [...]

På Europaparlamentets vägnar På rådets vägnar

Ordförande Ordförande

[...] [...]

BILAGA

JÄMFÖRELSETABELL

Beslut 93/389/EEG / // Detta beslut

Artikel 1 // Artikel 1

Artikel 2.1

Artikel 2.2 // Artikel 2.1

Artikel 2.1 + artikel 3.2

Artikel 3.1

Artikel 3.2

Artikel 3.3 // Artikel 3.1 + artikel 3.3

Artikel 3.1 + artikel 4.2

Artikel 4.1

Artikel 4 // Artikel 3.2, artikel 3.3, artikel 5.1

------------ // Artikel 4.3

Artikel 5.1 + 5.2

Artikel 5.3

Artikel 5.4 // Artikel 2.2

Artikel 5.1

Artikel 5.2

------------ // Artikel 5.3

Artikel 6 // Artikel 5.1

Artikel 7 // ------------

------------ // Artikel 6

------------ // Artikel 7

------------ // Artikel 8

Artikel 8 // Artikel 9

------------ // Artikel 10

------------ // Artikel 11

Artikel 9 // Artikel 12

KONSEKVENSANALYS

Förslagets finansiella konsekvenser för Europeiska gemenskapens budget

Beteckning på förslaget

Förslag till Europaparlamentets och rådets beslut om en övervakningsmekanism för utsläpp av växthusgaser inom gemenskapen och genomförande av Kyotoprotokollet

Dokumentets referensnummer

KOM(2002) 51

Förslaget

Förslaget till ett beslut om en övervakningsmekanism för utsläpp av växthusgaser inom gemenskapen och genomförande av Kyotoprotokollet skulle ersätta rådets beslut 93/389/EEG om en övervakningsmekanism för utsläpp av koldioxid och andra växthusgaser i gemenskapen [15], genom vilket inrättades en mekanism för övervakning av antropogena utsläpp av växthusgaser och utvärdering av framstegen mot att uppfylla åtaganden avseende dessa utsläpp. Syftena med förslaget är att i övervakningsmekanismen föra in de rapporteringskrav och riktlinjer för genomförande av Kyotoprotokollet, som man nådde politisk enighet och fattade rättsliga beslut om vid sjunde mötet för parterna till ramkonventionen i Marrakech samt att harmonisera utsläppsprognoserna. Den ändrade övervakningsmekanismen kommer att bidra till ett effektivt fullgörande av Europeiska gemenskapens och medlemsstaternas internationella åtaganden enligt ramkonventionen och Kyotoprotokollet.

[15] EGT L 167, 9.7.1993, s. 31. Beslutet ändrat genom beslut 99/296/EG (EGT L 117, 5.5.1999, s. 35) [och förordning (EG) xxxx/2002 (EGT L xxx, x.x.2002, s. x].

Konsekvenser för budgeten

Inga direkta konsekvenser för gemenskapens budget förutses.

Förslaget innebär att övervakningsmekanismen för utsläpp av koldioxid och andra växthusgaser i gemenskapen (rådets beslut 93/389/EEG om en övervakningsmekanism för utsläpp av koldioxid och andra växthusgaser i gemenskapen) [16] fortsätter i ändrad form. Kostnaderna för denna övervakningen kommer även i fortsättning att bäras av medlemsstaterna.

[16] EGT L 167, 9.7.1993, s. 31. Beslutet ändrat genom 99/296/EG (EGT L 117, 5.5.1999, s. 35) [och förordning (EG) xxxx/2002 (EGT L xxx, x.x.2002, s. x].

Kostnaderna för registren väntas inte överskrida de beräkningar som redan anges i förslaget om ett system för handel med utsläppsrätter för växthusgas inom gemenskapen och om ändring av rådets direktiv 96/61/EG [17]. I KOM (2001) 581 slutlig anges de beräknade kostnaderna för att upprätta och underhålla ett register mer ingående.

[17] KOM (2001) 581 slutlig.

Kostnaderna för kommittén täcks av budgetpost A 7030 eftersom det inte rör sig om någon ny kommitté.

Konsekvenser när det gäller personalresurser

Såsom anges ovan omfattar förslaget också årliga och regelbundna rapporter som kommissionen i framtiden skall sammanställa åt Europaparlamentet, rådet och UNFCCC. Denna uppgift som skall utföras i samarbete med Europeiska miljöbyrån, dess ämnescentrum för luft och klimatförändringar och kommissionens enheter kommer att belasta gemenskapens budget. Inga extra personalresurser för kommissionen planeras särskilt för denna fortsatta övervakning. Den ytterligare personal som kan komma att behövas efter att förslaget antagits bör finnas tillgänglig inom ramen för befintliga resurser på GD Miljö.

Personalen för registren förväntas inte överskrida de beräkningar som redan finns i förslaget till direktiv om ett system för handel med utsläppsrätter för växthusgas inom gemenskapen och om ändring av rådets direktiv 96/61/EG [18]. Antalet anställda för att upprätta och underhålla ett register (5 nya permanenta poster) fastställs i KOM(2001) 581 slutlig.

[18] KOM (2001) 581 slutlig.

KONSEKVENSANALYS Förslagets konsekvenser för företag, särskilt små och medelstora företag

Beteckning på förslaget

Förslag till Europaparlamentets och rådets beslut om en övervakningsmekanism för utsläpp av växthusgaser inom gemenskapen och genomförande av Kyotoprotokollet.

Dokumentets referensnummer

KOM(2001) 51

Förslaget

Förslaget till ett beslut om en övervakningsmekanism för utsläpp av växthusgaser inom gemenskapen och genomförande av Kyotoprotokollet skulle ersätta rådets beslut 93/389/EEG om en övervakningsmekanism för utsläpp av koldioxid och andra växthusgaser i gemenskapen [19], genom vilket inrättades en mekanism för övervakning av antropogena utsläpp av växthusgaser och utvärdering av framstegen mot att uppfylla åtaganden avseende dessa utsläpp. Syftena med förslaget är att i övervakningsmekanismen föra in de rapporteringskrav och riktlinjer för genomförande av Kyotoprotokollet, som man nådde politisk enighet och fattade rättsliga beslut om vid sjunde mötet för parterna till ramkonventionen i Marrakech samt att harmonisera utsläppsprognoserna. Den ändrade övervakningsmekanismen kommer att bidra till ett effektivt fullgörande av Europeiska gemenskapens och medlemsstaternas internationella åtaganden enligt ramkonventionen och Kyotoprotokollet.

[19] EGT L 167, 9.7.1993, s. 31. Beslutet ändrat genom beslut 99/296/EG (EGT L 117, 5.5.1999, s. 35) [och förordning (EG) xxxx/2002 (EGT L xxx, x.x.2002, s. x].

Konsekvenser för företagen

Vilka påverkas av förslaget?

Förslaget avser rapporteringskrav för medlemsstaterna - företagen påverkas inte.

- Vilka sektorer?

Ej tillämpligt.

- Hur stora är de företag som påverkas (vilken är de små och medelstora företagens andel)?

Ej tillämpligt.

- Är dessa företag belägna i vissa geografiska områden inom gemenskapen?

Ej tillämpligt.

Vilka åtgärder måste företagen vidta för att följa förslaget?

Ej tillämpligt

Vilka ekonomiska verkningar väntas förslaget få?

Ej tillämpligt

- för sysselsättningen?

Ej tillämpligt

- för investeringar och nyetablering av företag?

Ej tillämpligt.

- för företagens konkurrenskraft?

Ej tillämpligt

Innehåller förslaget åtgärder för att ta hänsyn till de små och medelstora företagens särskilda situation (inskränkningar eller skillnader i kraven, e.d.)?

Ej tillämpligt.

Rådfrågade

Förteckning över organisationer som rådfrågats om förslaget och som fört fram särskilda synpunkter.

Ej tillämpligt.