MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL RÅDET, EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA EKONOMISKA OCH SOCIALA KOMMITTÉN - Beskattning av utdelning till fysiska personer på den inre marknaden.

1. Inledning

I ett meddelande [1] i anslutning till undersökningen rörande företagsbeskattning [2] föreslog kommissionen att det skulle utarbetas vägledning beträffande viktigare avgöranden i Europeiska gemenskapernas domstol och att genomförandet av dem skulle samordnas genom meddelanden från kommissionen. I meddelandet framhölls särskilt domen i målet Staatssecretaris van Financiën mot B.G.M. Verkooijen (nedan kallat "Verkooijen-målet") [3], som gällde beskattning av utdelning, såsom betydelsefull för utformningen av medlemsstaternas skattesystem.

[1] Meddelande från kommissionen till rådet, Europaparlamentet och Ekonomiska och sociala kommittén: Mot en inre marknad utan skattehinder - En strategi för fastställande av en konsoliderad bolagsskattebas för företagens verksamhet i EU, (KOM(2001) 582 slutlig.

[2] SEC(2001) 1681: "Company taxation in the internal market" (Företagsbeskattningen på den inre marknaden), arbetsdokument från kommissionens avdelningar, utgivet den 23 oktober 2001 och tillgängligt på kommissionens webbplats under adressen

[3] Dom av den 6 juni 2000 i mål C-35/98, Staatssecretaris van Financiën mot B.G.M. Verkooijen, REG 2000, s. I-4071.

Redan i den s.k. Rudingrapporten från 1992 hade det framhållits att det sätt på vilket medlemsstaterna lindrade dubbelbeskattningen av företagsvinst som distribueras i form av utdelning till aktie- eller andelsägande fysiska personer utgör en källa till diskriminering till nackdel för gränsöverskridande investeringar och att en sådan diskriminering tenderade att splittra gemenskapens kapitalmarknader [4]. Denna diskriminering måste undanröjas för att det skall bli möjligt att uppnå förbättrad konkurrenskraft hos EU:s finansmarknader, likvidare marknader och en rationellare kapitalfördelning och för att investerare skall ges ökade valmöjligheter, allt detta centrala mål i handlingsplanen för finansiella tjänster [5].

[4] Rapport från kommittén av oberoende experter på företagsbeskattning ("Rudingrapporten"), mars 1992, s. 207-208.

[5] KOM(1999) 232 slutlig, 11.5.1999.

Med en bättre fungerande inre marknad för aktier och andra andelar skulle det också bli lättare att nå Lissabonmålet om att EU skall bli den mest konkurrenskraftiga och dynamiska kunskapsbaserade ekonomin i världen fram till år 2010. Det skulle också bli lättare för medborgarna att vidta åtgärder med tanke på effekterna av den demografiska utvecklingen för pensionssystemen. Tack vare den högre avkastningen på en sådan marknad skulle de lättare kunna planera för sin ålderdom.

I detta meddelande koncentreras uppmärksamheten framför allt på beskattning av utdelning till fysiska personer som äger aktier eller andelar i egenskap av portföljinvesterare. Detta är det område som i praktiken är mest problematiskt [6]. Meddelandet ger vägledning om vilka följder gemenskapslagstiftningen har för medlemsstaternas system för beskattning av utdelning. Syftet är att hjälpa medlemsstaterna att se till att deras system är förenliga med den inre marknadens krav. I meddelandet granskas också de ekonomiska effekterna av integrationssystem som är förenliga med fördragets principer om fri rörlighet för kapital.

[6] Med portföljinvesterare avses investerare som inte avser att utöva något inflytande över hur målföretaget leds. Beskattningen av utdelning till företag omfattas i stor utsträckning av det så kallade moder-dotterbolagsdirektivet (rådets direktiv 90/435/EEG av den 23 juli 1990 om ett gemensamt beskattningssystem för moderbolag och dotterbolag hemmahörande i olika medlemsstater), enligt vilket utdelning som uppfyller kraven enligt direktivet skall vara befriad från källskatt och det företag som erhåller utdelningen skall ges ett skattetillgodohavande eller beviljas undantag från skatteplikt.

2. beskattning av utdelning på den inre marknaden

2.1. Beskattning av utdelning

2.1.1. Allmänt

När det gäller beskattning av utdelning är det viktigt att skilja mellan olika beskattningsled. Det första är beskattningen av företagets vinst hos företaget. Det andra är beskattningen hos aktie- eller andelsägaren. Även här finns det två komponenter:

a) Eventuell källskatt som på aktie- eller andelsägarens vägnar innehålls av företaget när utdelningen utbetalas.

b) Inkomstskatt som betalas av den fysiska person som erhåller utdelning på sitt aktie- eller andelsinnehav.

2.1.2. Ekonomisk dubbelbeskattning

Ekonomisk dubbelbeskattning inträffar när två olika skattesubjekt beskattas för en och samma inkomst. Ekonomisk dubbelbeskattning av utdelning kan uppstå när först företaget måste betala bolagsskatt och sedan aktie- eller andelsägaren avkrävs inkomstskatt på utdelad vinst, dvs. utdelning.

2.1.3. Internationell juridisk dubbelbeskattning

Internationell juridisk dubbelbeskattning inträffar när två stater beskattar ett och samma skattesubjekt för en och samma inkomst. Internationell juridisk dubbelbeskattning av utdelning kan uppstå när det först tas ut källskatt på utdelning som en aktie- eller andelsägare erhåller i en stat och denne sedan måste betala inkomstskatt i en annan stat. Utdelad vinst från företagen kan drabbas av både ekonomisk och juridisk dubbelbeskattning.

OECD:s modell för skatteavtal beträffande inkomst och förmögenhet (nedan kallat "OECD:s modellavtal") innehåller allmänt erkända riktlinjer för undanröjande av internationell juridisk dubbelbeskattning av utdelning. Enligt artikel 10 i modellavtalet får utdelning beskattas i aktie- eller andelsägarens hemviststat, men också i källstaten. Den skatt som källstaten får ta ut är emellertid, om aktierna eller andelarna innehas av en fysisk person, begränsad till 15 %. I bilaterala skatteavtal kan medlemsstaterna komma överens om att antingen ta ut en lägre källskatt eller ingen källskatt alls (och i sammanhang utanför avtalen kan de naturligtvis unilateralt fastställa en lägre, eller ingen, källskatt).

Artiklarna 23 A och 23 B i OECD:s modellavtal handlar om metoder för att undvika dubbelbeskattning. Den sammanlagda effekten av artiklarna 10 och 23 A och 23 B i modellavtalet är, för fysiska personers vidkommande, att aktie- eller andelsägarens hemviststat får beskatta utdelning som härrör från den andra staten. Hemviststaten måste emellertid från sin egen skatt på sådan utdelning avräkna den skatt som tagits ut av den stat från vilken utdelningen härrör [7]. Ingen medlemsstat har reserverat sig mot denna del av OECD:s modellavtal.

[7] Punkt 49 i kommentaren till artiklarna 23 A och 23 B i OECD:s modellavtal.

Avräkningen enligt OECD:s modellavtal är s.k. normal avräkning ("ordinary credit"), inte obegränsad avräkning ("full credit"). Vid normal avräkning medger hemviststaten avräkning med högst det belopp som den själv tar ut i skatt på utdelningen. Om hemviststaten inte beskattar utdelningen, eller beskattar den enligt en lägre sats än källstaten, är den enligt OECD:s modellavtal inte skyldig att utbetala den del av den i utlandet erlagda källskatten som överstiger den skatt som hemviststaten tar ut.

Artiklarna 10 och 23 A och 23 B i modellavtalet behandlar dessutom endast avräkning för direkt utdelningsskatt som tagits ut av källstaten, dvs. källskatt som företaget betalat för aktie- eller andelsägarens räkning, inte avräkning för den underliggande skatten, dvs. det belopp som betalats i bolagsskatt, som i de s.k. imputationssystemen [8].

[8] Punkt 1 i kommentaren till artiklarna 23 A och 23 B.

Det bör slutligen observeras att avräkningssystemet enligt OECD:s modellavtal gäller oavsett vilket system för beskattning av utdelning som tillämpas: "classical" (nedan kallat "det klassiska systemet"), "schedular" ("systemet med kategoribeskattning"), "imputation" ("imputationssystemet") eller "exemption" ("systemet med undantag från skatteplikt"); se vidare nedan.

2.2. System för beskattning av utdelning

Alla medlemsstaternas system har det gemensamt att bolagsskatt tas ut hos företaget. Medlemsstaterna skiljer sig åt när det gäller beskattningsunderlag och satser för bolagsskatt, men också när det gäller hur de beskattar utdelning till aktie- eller andelsägande fysiska personer. Ett grundläggande val som varje medlemsstat har måst göra är om de skall göra något åt den ekonomiska dubbelbeskattning som kan uppstå som en kombinerad effekt av bolagsskatt och inkomstskatt. Några medlemsstaters system utformades kanske ursprungligen med hänsyn i första hand till inhemska förhållanden. Det bör också framhållas att medlemsstaternas system kan utgöras av en kombination av de olika systemen och därför i praktiken kanske inte motsvarar någon av de fyra nedan angivna typerna.

2.2.1. Det klassiska systemet

I det klassiska systemet betraktas företaget som en från aktie- eller andelsägarna helt skild enhet, i enlighet med dess ställning som ett separat rättssubjekt. I det klassiska systemet tas alltså bolagsskatt ut på företagets vinst på företagsnivå och utdelad vinst, dvs. utdelningen, beskattas hos aktie- eller andelsägaren efter den tillämpliga marginalskattesatsen som en del av hans totala inkomst. Det klassiska systemet leder alltså till fullständig ekonomisk dubbelbeskattning.

2.2.2. Systemet med kategoribeskattning

Även vid kategoribeskattning tas bolagsskatt ut på företagens vinst, men utdelning till aktie- eller andelsägande fysiska personer beskattas som en separat inkomstkategori. Det finns tre undertyper av detta system.

Kategoribeskattning med en enda skattesats

I detta system beskattas utdelning på fysiska personers portföljinvesteringar enligt en enda separat skattesats. Skattesatsen ligger normalt i intervallet 15 till 30 % och är alltså väsentligt lägre än den högsta marginalinkomstskattesatsen, som i regel ligger i intervallet 40 till 60 %. I praktiken sätts skattesatsen ofta till en sådan nivå att den samlade belastningen av bolagsskatt och kategoriskatt motsvarar vad beskattning enligt den högsta marginalinkomstskattesatsen skulle resultera i. Portföljinvesterande fysiska personer i det högsta inkomstskatteintervallet drabbas sålunda aldrig av högre bolagsskatt och inkomstskatt på erhållen utdelning än den högsta marginalinkomstskattesatsen. En annan effekt är, för en inhemsk företagare med tillräckligt stor vinst, att valet mellan att driva verksamheten som egenföretagare eller i bolagsform är skatteneutralt (liksom det är med imputationssystemet, se nedan). För skattskyldiga i de lägre inkomstskatteintervallen är ett system med kategoribeskattning med en enda skattesats inte fullständigt neutralt, dvs. den samlade belastningen av bolagsskatt och kategoriskatt blir högre än om de skulle ha betalat skatt enligt den marginalinkomstskattesats som gäller för dem. För flertalet skattesubjekt blir emellertid den samlade belastningen lägre än enligt det klassiska systemet, och för aktie- eller andelsägare i det högre inkomstskatteintervallet innebär systemet att dubbelbeskattning helt undviks.

Kategoriskatt med flera skattesatser

Enligt detta system har medlemsstaten en separat kategoriskattesats för varje marginalinkomstskattesats. Om flera kategoriskattesatser tillämpas kan en medlemsstat uppnå samma resultat som med ett imputationssystem. De separata kategoriskattesatserna kan väljas så, att den samlade belastningen av bolagsskatt och inkomstskatt för varje inkomstskatteintervall motsvarar marginalinkomstskattesatsen, liksom i imputationssystemet. För länder med flera marginalinkomstskattesatser skulle systemet i praktiken kunna förenklas genom tillämpning av endast två kategoriskattesatser.

Metoden med beskattning av halva inkomsten

Enligt metoden med beskattning av halva inkomsten beskattas, enligt den tillämpliga marginalinkomstskattesatsen, endast hälften av den utdelning som en aktie- eller andelsägare erhåller. Även när denna metod tillämpas kan den samlade belastningen av bolagsskatt och personlig inkomstskatt motsvara den högsta marginalinkomstskattesatsen, dvs. resultatet för skattesubjekt med hög inkomst skulle bli detsamma som med imputationssystemet.

Det skulle naturligtvis vara möjligt att för skattesubjekt med lägre inkomst befria mer än hälften av utdelningen från skatt. I praktiken har emellertid de medlemsstater som tillämpar detta system (Tyskland, Luxemburg och Portugal) valt metoden att beskatta halva inkomsten. Frankrike har meddelat att metoden med beskattning av halva inkomsten kommer att införas senast den 1 januari 2005.

Rätt att välja att bli taxerad enligt de normala inkomstskattereglerna

I regel rymmer de nationella bestämmelserna en valfrihet, dvs. en rätt för skattesubjekt med låg inkomst att välja att erhållen utdelning skall beskattas enligt de normala inkomstskattereglerna, vilket är liktydigt med tillämpning av det klassiska systemet, om detta skulle ge lägre skatt än om man tillämpade systemet med kategoribeskattning.

2.2.3. Imputationssystemet

Imputationssystemet är baserat på s.k. genomsyn ("conduit approach"), där företaget ses som en kanal för skatteuppbörden och den bolagsskatt på vinsten som företaget erlägger fungerar som förskottsbetalning för inkomstskatt på den utdelning som aktie- eller andelsägaren erhåller. I detta system beskattas företaget och aktie- eller andelsägaren separat. Hos aktie- eller andelsägaren görs emellertid först ett tillägg till den erhållna utdelningen med beloppet för den bolagsskatt som företaget betalat för motsvarande inkomst, och sedan får aktie- eller andelsägaren helt eller delvis avräkna det beloppet från inkomstskatten på utdelningen. Avräkningen kan alltså vara 100 % eller lägre. Om avräkningen uppgår till samma belopp som det belopp som företaget erlagt i bolagsskatt för motsvarande vinst, garanteras genom detta system att den ekonomiska dubbelbeskattningen helt elimineras för aktie- eller andelsägare på alla inkomstnivåer.

2.2.4. Undantag från skatteplikt

Utdelningen kan slutligen vara undantagen från inkomstskatt.

2.3. Effekterna av de olika systemen

I exemplet nedan visas effekterna av de olika metoderna i inhemska situationer under antagandet att bolagsskattesatsen uppgår till 33,3 % och marginalinkomstskattesatsen till 50 % och, i tillämpliga fall, att man tillämpar fullständig avräkning respektive tillämpar en kategoriskattesats på 25 %. Skattesatserna har valts så, att den effektiva skattesatsen för utdelningen, dvs. den samlade belastningen av bolagsskatt och inkomstskatt, är lika med den högsta marginalinkomstskattesatsen. I praktiken är detta vad många medlemsstater har gjort för att åstadkomma neutralitet mellan egenföretagare och företag som drivs i bolagsform.

För att undvika alla missförstånd skall det understrykas att skattesatserna i detta exempel inte har något normativt värde: exemplet har som enda syfte att belysa de olika effekter som de fyra systemen får.

Exempel 1: Effekterna av olika system för beskattning av utdelning

>Plats för tabell>

Det klassiska systemet leder till fullständig ekonomisk dubbelbeskattning. Vinsten beläggs först med bolagsskatt på företagsnivå och därefter, efter utdelning, med inkomstskatt hos den enskilde aktie- eller andelsägaren.

Systemet med kategoribeskattning, inbegripet systemet med beskattning av halva inkomsten, kan (som i exemplet) utformas så, att det leder till samma resultat i fråga om nettoutdelning som imputationssystemet. Ekonomisk dubbelbeskattning kan i praktiken undvikas i bägge systemen. Skillnaden är att man i systemet med kategoribeskattning uppnår detta utan de extra beräkningar som imputationssystemet kräver [9]. I bägge systemen kan den effektiva skatten på utdelningen (det vill säga bolagsskatt plus tillämplig inkomstskatt) motsvara den som tillämpningen av marginalinkomstskattesatsen skulle resultera i, åtminstone för skattskyldiga med hög inkomst. En effekt av detta är att ett skattesubjekts val mellan att bedriva sin verksamhet som egenföretagare eller i bolagsform blir skattemässigt neutralt. Med antagandet att all vinst delas ut betalar han alltså samma belopp i skatt vare sig han bedriver sin verksamhet genom ett separat rättssubjekt, som omfattas av bolagsskatt, eller som egenföretagare. I det första fallet beläggs hans vinst med bolagsskatt på 33,3 och inkomstskatt på 16,7, eller totalt 50 (enligt imputationssystemet), eller med bolagsskatt på 33,3 och kategoriskatt på 16,7, återigen totalt 50. Om han inte organiserar sin verksamhet i bolagsform utan driver den som egenföretagare, betalar han endast inkomstskatt på 50, vilket alltså ger samma totala skattebelastning på 50 som enligt imputationssystemet eller systemet med kategoribeskattning.

[9] Dock elimineras inte till fullo dubbelbeskattning av inkomst av utdelning för skattskyldiga i de lägre inkomstskikten om man tillämpar systemet med en enda kategoriskattesats eller systemet med beskattning av halva inkomsten, medan så alltid är fallet när man tillämpar imputationssystemet.

I systemet med undantag från skatteplikt blir den samlade skattebelastningen naturligtvis lika med bolagsskattesatsen, eftersom det inte tas ut någon inkomstskatt på utdelningen.

2.4. Medlemsstaternas system

I detta meddelande skiljer vi mellan tre situationer av utdelningsbetalning: betalning av inhemsk utdelning, betalning av utdelning från utlandet och betalning av utdelning till utlandet. Inhemsk utdelning är utdelning som betalas av ett företag i en medlemsstat till en aktie- eller andelsägare i samma medlemsstat. Utdelning från utlandet är utdelning som betalas till en aktie- eller andelsägare i en medlemsstat från en annan medlemsstat. Utdelning till utlandet är utdelning som betalas från ett företag i en medlemsstat till en aktie- eller andelsägare i en annan medlemsstat.

Tabell 1: Inhemsk utdelning: Sammanställning av medlemsstaternas och de anslutande staternas system för beskattning av inhemsk utdelning till aktie- eller andelsägande fysiska personer

>Plats för tabell>

Italien, Finland och Förenade kungariket saknas i tabellen, eftersom de tillämpar valfrihet eller en kombination av systemen. Italien låter portföljinvesterare välja mellan imputationssystemet eller en kategoriskattesats på 12,5 %. Finland kombinerar imputationssystemet och systemet med kategoribeskattning på ett sådant sätt att det i praktiken är fråga om ett system med undantag från skatteplikt. Förenade kungariket tillämpar ett imputationssystem i kombination med ett system med kategoribeskattning med två olika skattesatser, vilket för skattskyldiga med låg inkomst är liktydigt med skattebefrielse.

Irland än den enda av medlemsstaterna som tillämpar det klassiska systemet för beskattning av inhemsk utdelning. Det är ett intressant fall, med tanke på landets låga bolagsskattesats på 12,5 %. Eftersom bolagsskattesatsen är låg blir den ekonomiska dubbelbeskattningen genom kombinationen av bolagsskatt och inkomstskatt på inhemsk utdelning relativt låg.

Fem medlemsstater, däribland Italien, Finland och Förenade kungariket, tillämpar ett imputationssystem vid beskattning av inhemsk utdelning. Även Irland, Portugal och Tyskland har haft imputationssystem men har avskaffat dem. Grekland är den enda av medlemsstaterna som tillämpar ett system med undantag från skatteplikt.

Det betyder att en majoritet omfattande elva medlemsstater, återigen inbegripet Italien, Finland och Förenade kungariket, tillämpar någon form av system med kategoribeskattning för inhemsk utdelning. Malta är den enda anslutande staten som tillämpar ett imputationssystem för inhemsk utdelning som erhålls av aktie- eller andelsägande fysiska personer. Två anslutande stater tillämpar systemet med undantag från skatteplikt och en majoritet på sju anslutande stater tillämpar någon form av kategoribeskattning. Det kan noteras att även Förenta staterna nyligen infört ett system med kategoribeskattning [10].

[10] Skattesatsen är därvid 15 % (5 % för skattskyldiga i det lägre inkomstskatteintervallet); se Jobs and Growth Tax Relief Reconciliation Act of 2003, av den 22 maj 2003.

Utvecklingstendenser

Italien har meddelat att landet kommer att avskaffa sitt imputationssystem. Utdelning som erhålls av aktie- eller andelsägande fysiska personer som gjort portföljinvesteringar avses i stället beskattas enligt en kategoriskattesats på 12,5 % [11]. Frankrike har meddelat att landet avser att från och med den 1 januari 2005 ersätta sitt imputationssystem med ett system med beskattning av halva inkomsten. Den skattemässiga behandlingen av inhemsk utdelning i Finland [12] och i Österrike [13] är föremål för rättsliga förfaranden vid Europeiska gemenskapernas domstol, sedan en begäran om förhandsavgörande ingivits av de nationella domstolarna. Finland överväger att avskaffa sitt imputationssystem [14]. Österrike har redan infört lagbestämmelser i syfte att bringa sin lagstiftning i överensstämmelse med EU:s [15] lagstiftning.

[11] Lagdekret av den 12 september 2003. Ändringarna avses träda i kraft den 1 januari 2004.

[12] Mål C-319/02, Begäran om förhandsavgörande enligt beslut av korkein hallinto-oikeus av den 10 september 2002 i målet Petri Manninen.

[13] Mål C-315/02, Begäran om förhandsavgörande enligt beslut av Verwaltungsgerichtshof den 27 augusti 2002 i målet mellan Anneliese Lenz och Finanzlandesdirektion für Tirol.

[14] En sammanfattning på engelska av en utförlig rapport från en av det finska finansministeriet tillsatt arbetsgrupp finns tillgänglig på adressen http://www.vm.fi/resource/fi/ 27616.pdf, s. 197.

[15] Budgetbegleitgesetz 2003.

3. Rättslig analys

3.1. Allmänt

3.1.1. Inledning

Enligt artikel 14 i EG-fördraget skall den inre marknaden "omfatta ett område utan inre gränser, där fri rörlighet för varor, personer, tjänster och kapital säkerställs i enlighet med bestämmelserna i fördraget". I artikel 56 i EG-fördraget finns närmare bestämmelser om den fria rörligheten för kapital.

I avsaknad av harmonisering när det gäller direkt beskattning faller detta område i allt väsentligt fortfarande inom medlemsstaternas behörighet. Medlemsstaterna måste emellertid vid utövandet av sina befogenheter respektera gemenskapsrätten [16].

[16] Dom i Verkooijen-målet, punkt 32, i vilken det hänvisas till dom av den 11 augusti 1995 i mål C-80/94, G. H. E. J. Wielockx mot Inspecteur der directe belastingen, REG 1995, s. I-2493, punkt 16, till dom av den 16 juli 1998 i mål C-264/96, Imperial Chemical Industries plc (ICI) mot Kenneth Hall Colmer (Her Majesty's Inspector of Taxes), REG 1998, s. I-4695, punkt 19, och till dom av den 29 april 1999 i mål C-311/97, Royal Bank of Scotland plc mot Elliniko Dimosio (grekiska staten), REG 1999, s. I-2651, punkt 19.

Det mest relevanta målet när det gäller beskattning av utdelning på portföljinvesteringar är Verkooijen-målet. De faktiska omständigheterna i detta mål var förhållandevis enkla: Vid beskattning av inkomst av utdelning undantog Nederländerna från beskattning de första 1 000 nederländska gulden. Undantaget gällde emellertid endast inhemsk utdelning, inte utdelning från utlandet. Domstolen fastställde att detta inte var förenligt med EG-fördraget. Olika aspekter av detta mål diskuteras mera i detalj nedan.

3.1.2. Fri rörlighet för kapital

Artiklarna 56 och 58 i EG-fördraget angående fri rörlighet för kapital är de mest relevanta artiklarna för frågor som gäller beskattning av utdelning, eftersom i praktiken de flesta fysiska personer som äger utländska aktier eller andelar inte har ett betydande inflytande över bolagets beslut och inte kan bestämma över bolagets verksamhet [17].

[17] Domstolen fastställde att när en andelsägare har en sådan andel i kapitalet i ett bolag som är etablerat i en annan medlemsstat att han därigenom har ett betydande inflytande över bolagets beslut och kan bestämma över bolagets verksamhet utnyttjar denne härvid sin etableringsrätt i den mening som avses i artikel 43 i EG-fördraget. Se dom av den 13 april 2000 i mål C-251/98, C. Baars mot Inspecteur der Belastingen Particulieren/Ondernemingen Gorinchem, REG 2000, s. I-2787, punkt 22.

Enligt artikel 56 i EG-fördraget "skall alla restriktioner för kapitalrörelser mellan medlemsstater samt mellan medlemsstater och tredje land vara förbjudna". Det finns ingen definition i artikel 56 av begreppet "kapitalrörelser". I detta avseende bör hänvisas till nomenklaturen i bilaga I till rådets direktiv 88/361/EEG av den 24 juni 1988 för genomförandet av artikel 67 i EEG-fördraget [18]. Även om erhållande av utdelning inte uttryckligen nämns i bilagan som en kapitalrörelse förutsätter det nödvändigtvis "förvärv av del i nya eller befintliga företag" (punkt I.2 i nomenklaturen). Erhållande av utdelning kan också ha anknytning till "Inlänningars förvärv av utländska värdepapper som omsätts på en fondbörs" [19]. Domstolen fastställde därför att den omständigheten att en medborgare i en medlemsstat som är bosatt inom dess territorium erhåller aktieutdelning från ett bolag som har sitt säte i en annan medlemsstat omfattas av direktiv 88/361/EEG [20]. Följaktligen omfattas mottagandet av utdelning av artikel 56 i EG-fördraget.

[18] EGT L 178, 8.7.1988, s. 5. Det sägs uttryckligen att nomenklaturen inte utgör en uttömmande förteckning över kapitalrörelser. Substansen i artikel 67 i EEG-fördraget återfinns numera i artikel 56 i EG-fördraget.

[19] Punkt III.A.2 i bilaga I till direktiv 88/361/EEG.

[20] Se domen i Verkooijen-målet, punkterna 28-30.

3.1.3. Restriktioner och dessas berättigande

För att fastställa om en bestämmelse i nationell lagstiftning är förenlig med artikel 56 i EG-fördraget eller inte bör det slås fast huruvida den begränsar den fria rörligheten för kapital och om så är fallet huruvida restriktionen är befogad.

Följande två frågeställningar, som utvecklats i domstolens rättspraxis, är avgörande för slutsatsen huruvida det föreligger en restriktion för den fria rörligheten för kapital i den mening som avses i artikel 56 i fördraget:

- Är bestämmelsen till sin karaktär sådan att den kan förmå personer som är bosatta i en medlemsstat att avstå från att investera sitt kapital i företag som är etablerade i andra medlemsstater [21]?

[21] Dom av den 14 november 1995 i mål C-484/93, Peter Svensson och Lena Gustavsson mot Ministre du Logement et de l'Urbanisme, REG 1995, s. I-3955, punkt 10, dom av den 16 mars 1999 i mål C-222/97, Manfred Trummer och Peter Mayer, REG 1999, s. I-1661, punkt 26 och dom av den 14 oktober 1999 i mål C-439/97, Sandoz GmbH mot Finanzlandesdirektion für Wien, Niederösterreich und Burgenland, REG 1999, s. I-7041, punkt 19.

- Är medlemsstatens bestämmelse till sin karaktär sådan att den kan utgöra ett hinder för företag som är etablerade i andra medlemsstater att anskaffa kapital i den medlemsstaten [22]?

[22] Se domen i Verkooijen-målet, punkt 35.

Om någon av de två frågorna, eller bägge, får ett jakande svar utgör bestämmelsen en restriktion för kapitalrörelser.

I sin dom i Verkooijen-målet fastställde domstolen att "den omständigheten att det medges en sådan skattemässig fördel på området för inkomstskatt för fysiska personer som är aktieägare enbart på det villkoret att aktieutdelningen kommer från bolag etablerade inom det nationella territoriet utgör en restriktion för kapitalrörelser" [23].

[23] Se domen i Verkooijen-målet, punkt 36.

3.1.4. Artikel 58.1 och 58.3

När det väl konstaterats att en restriktion föreligger bör undersökas huruvida restriktionen är befogad.

Ett av de viktigaste undantagen till artikel 56 finns i artikel 58.1 a, som ger medlemsstaterna rätt att "tillämpa sådana bestämmelser i sin skattelagstiftning som skiljer mellan skattebetalare som har olika bostadsort eller som har investerat sitt kapital på olika ort".

Medlemsstaterna får vidare enligt artikel 58.1 b "vidta alla nödvändiga åtgärder för att förhindra överträdelser av nationella lagar och andra författningar", särskilt i fråga om beskattning.

Undantagen i artikel 58.1 begränsas emellertid genom artikel 58.3, där det uttryckligen anges att de nationella bestämmelser som avses i artikel 58.1 "får inte utgöra ett medel för godtycklig diskriminering eller en förtäckt begränsning av den fria rörligheten för kapital och betalningar enligt artikel 56".

Det bör observeras att artikel 58.1 utgör ett undantag från den grundläggande principen om fri rörlighet och därför skall tolkas restriktivt [24].

[24] Dom av den 14 mars 2000 i mål C-54/99, Association Eglise de scientologie de Paris och Scientology International Reserves Trust mot Premier ministre, REG 2000, s. I-1335, punkt 17; avgörande av generaladvokat Tizzano föredraget den 29 januari 2002 i mål C-516/99, Walter Schmid, REG 2002, s. I-4573, punkt 44.

Medlemsstaternas möjlighet enligt artikel 58 att skilja mellan personer i olika situationer har bekräftats i domstolens rättspraxis [25]. Enligt denna rättspraxis kan sådana bestämmelser vara förenliga med gemenskapsrätten förutsatt att de 1) är tillämpliga på situationer som inte är objektivt jämförbara eller 2) kan grundas på tvingande hänsyn till allmänintresset. Bestämmelserna får emellertid under inga omständigheter vara mera restriktiva än vad som är nödvändigt för att det eftersträvade målet skall uppnås, dvs. de måste respektera proportionalitetsprincipen [26].

[25] Se domen i Verkooijen-målet, punkt 43.

[26] Se till exempel dom av den 26 september 2000 i mål C-478/98, Europeiska kommissionen mot Konungariket Belgien (DEM Eurobonds), REG 2000, s. I-7589, punkt 41 och dom av den 14 devember 1995 i mål C-163/94, Brottmål mot Lucas Emilio Sanz de Lera, Raimundo Díaz Jiménez och Figen Kapanoglu, REG 995, s. I-4821, punkt 23.

På grundval av domen i Verkooijen-målet kan slutsatsen dras att undantagen i artikel 58.1 huvudsakligen är ett uttryck för principer som redan erkänts i rättspraxis [27]. Enligt domstolen kunde dessa undantag inte åberopas till försvar för de restriktioner när det gäller utdelning från utlandet som behandlades i Verkooijen-målet.

[27] I punkt 46 i domen i Verkooijen-målet, där domstolen, i sin granskning av om det kunde föreligga en objektiv grund motiverad av tvingande hänsyn till allmänintresset, underförstått inkluderade de prövningar enligt artikel 73d.1 a och 73d.3 (numera artikel 58) som diskuteras i punkterna 43 and 44.

3.1.5. Andra grunder

Medlemsstaterna åberopar ofta skäl grundade på tvingande hänsyn till allmänintresset. Domstolen har endast vid ett tillfälle godtagit ett sådant skäl (kongruensargumentet, i Bachmann-målet, som diskuteras närmare nedan). Samtliga av följande skäl har avvisats av domstolen:

- Risk för skatteflykt: Domstolen avvisar konsekvent denna grund om den lagstiftning som det är fråga om inte har till specifikt syfte att förhindra rent konstlade arrangemang [28].

[28] Dom av den 12 december 2002 i mål C-324/00, Lankhorst-Hohorst GmbH mot Finanzamt Steinfurt, REG 2002, s. I- 11779, punkt 37 och dom i ICI-målet (se fotnot 17), punkt 26; se även dom av den 8 mars 2001 i mål C-397/98, Metallgesellschaft Ltd m.fl. mot Commissioners of Inland Revenue och HM Attorney General, REG 2001, s. I-1727, punkt 57.

- Minskning av skatteintäkter: Minskningen av skatteintäkter kan inte utgöra ett tvingande hänsyn av allmänintresse som kan motivera en åtgärd som i princip strider mot en grundläggande frihet [29].

[29] Se domen i Lankhorst-målet, punkt 36, i Verkooijen-målet, punkt 59, och i ICI-målet, punkt 28.

- Behovet av progressivitet i skattesystemet: Av fast rättspraxis följer att skattemässigt missgynnande som strider mot en grundläggande frihet inte kan vara berättigat av att det förekommer andra skatteförmåner, även om det antas att sådana förmåner finns [30].

[30] Dom av den 12 december 2002 i mål C-385/00, F.W.L. de Groot mot Staatssecretaris van Financiën, REG 2002, s. I-11819, punkt 97, där domstolen hänvisar, vad beträffar etableringsfriheten, till dom av den 28 januari 1986 i mål 270/83, kommissionen mot Frankrike, REG 1986, s. 273, punkt 21, dom av den 27 juni 1996 i mål C-107/94, Asscher, REG 1996, s. I-3089, punkt 53, och dom i det ovannämnda målet Saint-Gobain ZN, punkt 54; vad gäller friheten att tillhandahålla tjänster, till dom av den 26 oktober 1999 i mål C-294/97, Eurowings Luftverkehrs, REG 1999, s. I-7447, punkt 44, och, vad gäller den fria rörligheten för kapital, till dom av den 6 juni 2000 i mål C-35/98, Verkooijen, REG 2000, s. I-4071, punkt 61.

- Förekomsten av lägre skattesatser i andra medlemsstater [31].

[31] Se dom av den 26 oktober 1999 i mål C-294/97, Eurowings Luftverkehrs AG mot Finanzamt Dortmund-Unna, REG 1999, s. I-7449, punkt 44, dom av den 28 januari 1986 i mål C-270/83, Europeiska gemenskapernas kommission mot Franska republiken, Rec. 1986, s. 273, punkt 21, och dom av den 27 juni 1986 i mål C-107/94, P. H. Asscher mot Staatssecretaris van Financiën, REG 1996, s. I-3089, punkt 53.

- Harmonisering har inte uppnåtts: medlemsstaterna måste, i avsaknad av harmonisering av lagstiftning på gemenskapsnivå, icke desto mindre följa gemenskapens lagstiftning [32].

[32] Dom av den 26 januari 1999 i mål C-18/95, F.C. Terhoeve mot Inspecteur van de Belastingdienst Particulieren, REG 1999, s. I-345, punkt 34, rörande socialförsäkringsavgifter, där domstolen hänvisar till dom av den 28 april 1998 i mål C-120/95, Decker, REG 1998, s. I-1831, punkterna 22 och 23, och dom av den 28 april 1998 i mål C-158/96, Raymond Kohll mot Union des caisses de maladie, REG 1998, s. I-1931, punkterna 18 och 19.

- Effektiviteten i skattekontrollen eller administrativa svårigheter [33].

[33] Se till exempel dom av den 11 augusti 1995 i mål C-80/94, G. H. E. J. Wielockx mot Inspecteur der directe belastingen, REG 1995, s. I-2493 och av den 15 maj 1997 i mål C-250/95, Futura Participations SA och Singer mot Administration des contributions, REG 1997, s. I-2471.

- Frånvaron av ömsesidig behandling enligt ett dubbelbeskattningsavtal: De rättigheter som följer av EG-fördraget är ovillkorliga och en medlemsstat kan inte göra iakttagandet av dem beroende av innehållet i ett dubbelbeskattningsavtal som slutits med en annan medlemsstat [34].

[34] Dom av den 28 januari 1986 i mål C-270/83, Europeiska gemenskapernas kommission mot Franska republiken (målet Avoir Fiscal), Rec. 1986, s. 173, punkt 26 (Svensk specialutgåva III, s. 389).

- Syften av rent ekonomisk karaktär, såsom avsikten att gynna landets ekonomi genom att uppmuntra enskildas investeringar i bolag med säte i landet [35].

[35] Se domen i Verkooijen-målet, punkt 48, där domstolen hänvisar till dom av den 28 april 1998 i mål C-120/95, Nicolas Decker mot Caisse de maladie des employés privés, REG 1998, s.I-1831, punkt 39, och dom av den 28 april 1998 i mål C-158/96, Raymond Kohll mot Union des caisses de maladie, REG 1998, s. I-1931, punkt 41.

- Den person som drabbas av restriktionen åtnjuter andra fördelar [36].

[36] Dom av den 28 januari 1986 i mål C-270/83, Europeiska gemenskapernas kommission mot Franska republiken, Rec. 1986, s. I-273, dom av den 27 juni 1996 i mål C-107/94, P. H. Asscher mot Staatssecretaris van Financiën, Rec.1996, s. I-3089, 3113, dom av den 21 september 1999 i mål C-307/97, Compagnie de Saint-Gobain, Zweigniederlassung Deutschland mot Finanzamt Aachen-Innenstadt, REG 1999, s. I-6163, 6181 och dom av den 26 oktober 1999 i mål C-294/97, Eurowings Luftverkehrs AG mot Finanzamt Dortmund-Unna, REG 1999, s. I-7449, 7463.

3.2. Utdelning från utlandet

I detta avsnitt granskas olika situationer när det gäller utdelning från utlandet. Slutsatsen är i samtliga fall densamma: Enligt EG-fördraget får medlemsstaterna inte effektivt beskatta utdelning från utlandet högre än inhemsk utdelning.

3.2.1. Utdelning från utlandet: Undantag från skatteplikt

Medlemsstater som tillämpar undantag från skatteplikt för (en del av) inhemsk utdelning bör utsträcka befrielsen från skatt till att gälla också utdelning från utlandet. Denna slutsats följer omedelbart av domen i Verkooijen-målet [37].

[37] Frankrike undantar från skatteplikt de första 2 440 euro av erhållen utdelning för makar, men utdelning från utlandet omfattas inte av undantaget. Kommissionen har därför inlett ett överträdelseförfarande mot Frankrike i denna fråga (se IP/03/990 av den 10 juli 2003).

3.2.2. Utdelning från utlandet: Det klassiska systemet i förhållande till imputationssystemet

Om imputationssystemet tillämpas beviljas normalt avräkning endast vid inhemsk utdelning. Effekten av att avräkning inte beviljas vid utdelning från utlandet är att skattesubjektet betalar ett högre belopp i inkomstskatt på utdelning från utlandet än på inhemsk utdelning. Exemplet nedan belyser denna högre beskattning, under antagandet att bolagsskattesatsen är 30 % i båda länderna, att marginalinkomstskattesatsen är 50 %, att fullständig avräkning med det belopp som erlagts i bolagsskatt enligt satsen 30 % medges i den inhemska situationen och att ingen källskatt tas ut.

Exempel 2: Effekterna av att avräkning inte beviljas vid utdelning från utlandet

>Plats för tabell>

Effekten är tydlig: Av den ursprungliga företagsvinsten på 100 får aktie- eller andelsägaren bara behålla 35 om utdelningen kommer från ett utländskt företag men 50 om vinsten härrör från det land han är bosatt i. Om imputationsstaten tillämpar det klassiska systemet för utdelning från utlandet blir resultatet alltså att sådan utdelning drabbas av fullständig ekonomisk dubbelbeskattning. Det rättsliga frågan kan nu omformuleras: Är det förenligt med artikel 56 i EG-fördraget att en medlemsstat tillämpar det klassiska systemet för utdelning från utlandet om det tillämpar ett imputationssystem för inhemsk utdelning? Eller, annorlunda uttryckt: om en medlemsstat unilateralt vidtar åtgärder för att undvika dubbelbeskattning av inhemsk utdelning skall den då inte tillämpa dessa också för internationella situationer?

Högre effektiv beskattning av utdelning från utlandet än av inhemsk utdelning leder till att den som är bosatt i medlemsstaten avskräcks från att investera i aktier eller andelar i bolag som är etablerade i andra medlemsstater. Det utgör därför en restriktion för kapitalrörelser i strid med artikel 56 i EG-fördraget.

Domstolen kommer också att undersöka huruvida en sådan åtgärd i en medlemsstat får restriktiva verkningar för bolag som är etablerade i andra medlemsstater [38], i och med att den för dem utgör ett hinder för kapitalanskaffning i den första medlemsstaten, eftersom den utdelning som de utbetalar till personer som är bosatta i den medlemsstaten behandlas mindre förmånligt i skattehänseende än utdelning från ett bolag som är etablerat i medlemsstaten. Följden blir att aktier eller andelar i dessa utländska bolag är mindre attraktiva för investerare som är bosatta i den första medlemsstaten än aktier eller andelar i bolag som har sitt säte i en annan medlemsstat.

[38] Se domen i Verkooijen-målet, punkt 35.

Ett imputationssystem som inte gäller också för utdelning från utlandet utgör därför en restriktion för den fria rörligheten för kapital.

3.2.2.1. Tvingande hänsyn till allmänintresset

När det konstaterats att en restriktion föreligger är det nödvändigt att undersöka om restriktionen kan vara objektivt berättigad på grund av tvingande hänsyn till allmänintresset [39].

[39] Ibid., punkt 46.

Kongruens

Beträffande behovet av att upprätthålla kongruensen i skattesystemet påpekade domstolen i sin dom i Verkooijen-målet [40] att det i Bachmann-målet [41] förelåg ett direkt samband, vad beträffar en och samma skattskyldig, mellan beviljandet av en skattemässig fördel och kompensationen av denna fördel genom ett skatteuttag, inom ramen för samma beskattning.

[40] Ibid., punkt 28.

[41] Dom av den 28 januari 1992 i mål C-204/90, Hanns-Martin Bachmann mot Belgiska staten, REG 1992, s. I-249.

Samtliga medlemsstater som yttrade sig i Verkooijen-målet hävdade att begränsningen av undantaget från skatt på utdelning till att enbart gälla inhemsk utdelning var berättigad på grund av nödvändigheten att bevara kongruensen i det nederländska skattesystemet. Enligt deras mening borde undantaget från skatteplikt endast gälla aktie- eller andelsägare som uppbär inhemsk utdelning, eftersom endast nederländska företag betalade nederländsk bolagsskatt. En medlemsstat gjorde gällande att om de nederländska skattemyndigheterna skulle bevilja undantaget för skatt på utdelning från utlandet, skulle sådan utdelning helt kunna undgå skatt i Nederländerna. En annan medlemsstat ansåg att undantag från skatt för utdelning från utlandet skulle göra att aktie- eller andelsägaren skulle få åtnjuta en skattefördel i båda staterna.

En medlemsstat som tillämpar ett imputationssystem utan att medge avräkning vid utdelning från utlandet skulle likaså kunna åberopa kongruens i skattesystemet. Den skulle kunna göra gällande att artikel 58 var avsedd att specifikt täcka sådana fall. Den skulle vidare kunna hävda att det, till skillnad från situationen i Verkooijen-målet, finns ett direkt samband i ett sådant system mellan beskattningen av företagets vinst och den skatteavräkning som aktie- eller andelsägaren beviljas, varigenom en kongruent skattemässig behandling av företagets vinst säkras både hos företaget och hos aktie- eller andelsägaren. Den skulle kunna hävda att det inte är fråga om två separata skatter utan om ett integrerat system, i vilket en och samma inkomst beskattas genom beskattning av två personer.

Domstolen fastställde emellertid i Verkooijen-målet [42] och Baars-målet [43] att kongruensargumentet inte var tillämpligt, eftersom det inte fanns något direkt samband mellan beskattningen av aktie- eller andelsägarna och den bolagsskatt som togs ut hos företagen, vilket innebar två olika skatter från olika skattskyldiga. Domstolen bekräftade denna rättspraxis i Bosal-målet [44].

[42] Se domen i Verkooijen-målet, punkt 58.

[43] Se domen i Baars-målet, punkt 40.

[44] Dom av den 18 september 2003 i mål C 168/01, Bosal Holding BV mot Staatssecretaris van Financiën, (ännu ej publicerad i Rättsfallssamlingen), punkt 29.

Sammanfattningsvis kan kongruensargumentet inte giltigt anföras för att försvara en vägran att bevilja skatteavräkning vid utdelning från utlandet, eftersom det i denna specifika situation även berör bolagsskatt som tas ut hos ett företag och inkomstskatt som tas ut hos en aktie- eller andelsägande fysisk person, alltså två olika skatter som tas ut av olika skattesubjekt, utan att det finns något direkt samband.

3.2.2.2. Proportionalitetsprincipen

Om man antar att det, trots analysen ovan, konstaterades att det finns en grund till försvar för en vägran att bevilja avräkning vid utdelning från utlandet, måste det fortfarande undersökas huruvida denna vägran är "ägnad att säkerställa att det eftersträvade syftet uppnås och att den inte går utöver vad som är nödvändigt för att uppnå detta syfte" [45].

[45] Dom av den 21 november 2002 i mål C-436/00, X och Y mot Riksskatteverket, REG 2002, s. I-10829, punkt 49.

Ett imputationssystem är i grunden inget annat än en metod för att beräkna den inkomstskattesats som skall tillämpas på en utdelning. Systemets syfte är att den dubbelbeskattning som uppkommer i det klassiska systemet skall undvikas. Som visats ovan uppnås, åtminstone för skattskyldiga med hög inkomst, detsamma genom ett system med kategoribeskattning utan begränsningen, dvs. vägran att bevilja avräkning vid utdelning från utlandet. Det är därför inte förenlig med proportionalitetsprincipen att ha ett imputationssystem för inhemsk utdelning och ett klassiskt system för utdelning från utlandet.

3.2.3. Utdelning från utlandet: det klassiska systemet i förhållande till systemet med kategoribeskattning

Det kan finnas medlemsstater som tillämpar ett system med kategoribeskattning för inhemsk utdelning men det klassiska systemet för utdelning från utlandet.

Som framgår av exempel 3 leder detta till mycket högre beskattning av utdelning från utlandet.

Exempel 3: Effekten av att inte tillämpa systemet med kategoribeskattning för utdelning från utlandet

>Plats för tabell>

Detta utgör en klar och tydlig restriktion för den fria rörligheten för kapital i den mening som avses i artikel 56 i EG-fördraget.

Det synes inte finnas någon grund för en sådan restriktion. Många medlemsstater som har ett system med kategoribeskattning tillämpar det för såväl inhemsk utdelning som utdelning från utlandet. Det finns inget som hindrar övriga medlemsstater med kategoribeskattningssystem att göra detsamma, bortsett från budgetmässiga hänsyn och, möjligen, en önskan att främja inhemska investeringar. Ingen av dessa grunder är godtagbar enligt EG-fördraget.

3.2.4. Utdelning från utlandet: Avräkning av utländsk källskatt

Det kan också finnas problem med juridisk dubbelbeskattning som uppkommer på grund av avräkning av utländsk källskatt. Utdelning från utlandet beskattas högre än inhemsk utdelning om ett land som tillämpar systemet med kategoribeskattning eller det klassiska systemet inte beviljar avräkning för utländsk källskatt utan tillämpar avdragsmetoden [46].

[46] Enligt avdragsmetoden dras den utländska skatten av från bruttoutdelningen. Återstoden utgör basen för beräkning av inhemsk skatt på utdelningen.

Exempel 4: Högre beskattning av utdelning från utlandet

Systemet med kategoribeskattning, källskattesats 15 %, kategoriskattesats 25 %

>Plats för tabell>

Klassiskt system, källskattesats 15 %, marginalinkomstskattesats 50 %

>Plats för tabell>

Det är uppenbart att den högre skattebördan på utdelning från utlandet utgör en restriktion i den mening som avses i artikel 56 i EG-fördraget i det att den hämmar enskilda skattesubjekts benägenhet att investera i utländska aktier.

Ett sådan medlemsstat kan hävda att dess system är icke-diskriminerande, eftersom både inhemsk utdelning och utdelning från utlandet underkastas samma skattemässiga behandling, och att restriktionen är ett resultat av den utländska källskatten.

Detta argument kan emellertid inte godtas om, enligt medlemsstatens relevanta skatteavtal, den andra staten har rätt att ta ut källskatt (normalt på 15 %) och om det i avtalets artikel 23 anges att medlemsstaten skall medge avräkning för denna källskatt.

Under sådana omständigheter skulle restriktionen för den fria rörligheten för kapital orsakas av medlemsstaten själv, inte av källstaten. I OECD:s modellavtal och det tillämpliga skatteavtalet krävs nämligen att hemviststaten skall ge skattelättnaden.

3.3. Utdelning till utlandet

I det här avsnittet granskas olika situationer som gäller utdelning till utlandet. Slutsatsen är densamma som när det gäller utdelning från utlandet: Enligt EG-fördraget får medlemsstaterna inte effektivt beskatta utdelning till utlandet högre än inhemsk utdelning.

3.3.1. Utdelning till utlandet: gräns för beskattningen

Enligt artikel 56 får en medlemsstat inte behandla investeringar som görs av inhemska aktie- eller andelsägare mera förmånligt än investeringar som görs av utländska aktie- eller andelsägare. Högre beskattning av utdelning till utlandet än av inhemsk utdelning utgör därför en restriktion för den fria rörligheten för kapital. En medlemsstat får till exempel inte ta ut källskatt på utdelning till utlandet och undanta inhemsk utdelning från skatteplikt, eftersom den då skulle beskatta utdelning till utlandet högre än inhemsk utdelning.

Det bör noteras att det inte är tillräckligt att göra en enkel jämförelse mellan satsen för källskatt på inhemsk utdelning och satsen för källskatt på utdelning till utlandet. Jämförelsen måste, för inhemsk utdelning, grundas på den kombinerade effekten av eventuell inhemsk källskatt och inhemsk inkomstskatt och, för utdelning till utlandet, satsen för källskatt på utdelningen.

3.3.2. Utdelning till utlandet: rätt att välja att bli taxerad enligt normala inkomstskatteregler

Om en medlemsstat har ett system med kategoribeskattning och erbjuder personer som är bosatta i medlemsstaten rätt att välja att bli taxerade enligt de normala inkomstskattereglerna för inkomst som de erhållit i form av utdelning, bör den, i enlighet med domen av den 14 februari 1995 i mål C 279/93, Finanzamt Köln-Altstadt mot Roland Schumacker, utsträcka den rätten till att också gälla i landet icke bosatta personer som befinner sig i en jämförbar situation. Enligt domen i Schumacker-målet [47] skulle en i en annan medlemsstat bosatt fysisk person som gör portföljinvesteringar befinna sig i en situation jämförbar med situationen för en i medlemsstaten bosatt investerare när han får sin inkomst helt eller nästan uteslutande från utdelning från den verksamhet som utövas i den förstnämnda staten och i bosättningsstaten inte uppbär tillräckliga inkomster för att där kunna beskattas med beaktande av personliga förhållanden och familjesituation (av bosättningsmedlemsstaten).

[47] Se domen i Schumacker-målet nr. C-279/93 [1995] I-225, punkt 47.

4. Ekonomiska konsekvenser

Slutsatsen av den rättsliga analysen ovan är klar och tydlig: Om medlemsstaterna integrerar bolagsbeskattning med inkomstbeskattning genom att tillämpa imputationssystemet eller ett system med kategoribeskattning, är de enligt EG-fördraget skyldiga att utsträcka denna integrering till att gälla också för utdelning från utlandet.

De teoretiska ekonomiska verkningarna av en sådan integrering beror huvudsakligen på vilka effekter den kan få när det gäller skatteneutraliteten. I Rudingrapporten anförs att avsaknaden av skatteneutralitet när det gäller lokaliseringen av investeringar i gemenskapen utgör ett potentiellt hinder mot förverkligandet av de fullständiga fördelarna av den inre marknadens förverkligande. Genom att leda till förmånsbehandling av inhemsk utdelning eller till diskriminering till nackdel för investeringar i vissa medlemsstater, sägs det vidare, kan icke-neutrala skatteregler snedvrida kapitalfördelningen inom gemenskapen. Resurser felallokeras i den mån kapitalinsatserna avleds från sin mest produktiva användning - dvs. den användning som ger högst avkastning före skatt - till platser där kapitalinsatsen är mindre produktiv men, som ett resultat av den förhållandevis gynnsamma skattemässiga behandlingen, ger större avkastning efter skatt. Den ekonomiska ineffektivitet som detta leder till, anförs det vidare, tar sig uttryck i lägre kapitalproduktivitet, vilket undergräver gemenskapens internationella konkurrenskraft, samt lägre total produktion och levnadsstandard i gemenskapen som helhet [48]. Att inte utsträcka integreringen till att också gälla för utdelning från utlandet skulle vidare ha snedvridande effekter när det gäller beslut om gränsöverskridande fusioner eller omorganisationer, eftersom det före och efter sådana åtgärder uppstår utdelning i olika länder och utdelningen skulle komma att behandlas på olika sätt i beskattningshänseende. Varje förbättring av situationen skulle alltså leda till en bättre fungerande inre marknad.

[48] Rudingrapporten, s. 34.

Skatteneutralitet diskuteras normalt i termer av skatteneutralitet vid kapitalimport och skatteneutralitet vid kapitalexport. För skatteneutralitet vid kapitalimport krävs att den effektiva marginalskattesatsen för investerare i en given stat är densamma oavsett investerarens hemviststat. I en situation där det råder skatteneutralitet vid kapitalexport ger skattesystemet inte något incitament för investerare som är bosatta i en given stat att investera i den staten i stället för utomlands, eller vice versa, eftersom investerare som är bosatta i landet betalar samma totala inhemska plus utländska skatt på sin globala inkomst, oavsett hur denna inkomst fördelar sig på inhemsk respektive utländsk inkomst [49]. De båda formerna av skatteneutralitet diskuteras ofta i samband med företags direktinvesteringar i andra företag. Skatteneutralitet vid kapitalimport uppnås i sådana sammanhang genom den s.k. exemptionmetoden och skatteneutralitet vid kapitalexport genom den s.k. creditmetoden. Det bör erinras om att ämnet för detta meddelande är ett annat, nämligen utdelning som erhålls av aktie- eller andelsägande fysiska personer som gör portföljinvesteringar. Begreppen skatteneutralitet vid kapitalimport och skatteneutralitet vid kapitalexport skulle emellertid kunna överföras till deras situation.

[49] Avsnitt 3.7 i "Double Taxation Relief For Companies: A Discussion Paper" av Mike Waters, UK Inland Revenue, 10 mars 1999. Dokumentet är tillgängligt på följande webbadress: http://www.inlandrevenue.gov.uk/consult/ dtrc.pdf

Skatteneutralitet vid kapitalexport tillämpat på aktie- eller andelsägande fysiska personer betyder att deras inhemska och utländska investeringar skulle drabbas av samma skattetryck (dvs. den kombinerade effekten av samtliga skatter det är fråga om - bolagsskatt, källskatt och inkomstskatt). Skatteneutralitet vid kapitalimport spelar i praktiken ingen roll för aktie- eller andelsägande fysiska personer. Ingen av medlemsstaterna och ingen av de anslutande staterna undantar från inkomstskatt utdelning från utlandet som betalas till aktie- eller andelsägande fysiska personer. I kombination med det förhållandet att flertalet medlemsstater beskattar utdelning som erhålles av sådana fysiska personer olika, såvida deras beskattning inte harmoniserats, kan skatteneutralitet vid kapitalimport inte uppnås och skatteneutralitet vid kapitalexport blir därför den dominerande principen.

Det bör noteras att skatteneutralitet vid kapitalexport, i avsaknad av fullständig harmonisering av bolagsskatten (vilket inte förespråkas av kommissionen), i praktiken är ytterst svårt, om inte omöjligt, att uppnå, såväl när det gäller system med kategoribeskattning som i fråga om imputationssystem. Om 100 % neutralitet skall kunna uppnås måste ett system med kategoribeskattning ha olika kategoriskattesatser beroende på vilken medlemsstat utdelningen utbetalats från. Man skulle när satserna fastställs till och med behöva beakta den underliggande bolagsskatt som betalas av alla dotterbolag på lägre nivåer. På motsvarande sätt skulle det bli synnerligen komplicerat att beräkna den underliggande skattekomponenten i den avräkning som får göras i imputationssystemet. För företags direktinvesteringar beräknar några medlemsstater faktiskt, med beaktande av den skatt som betalas av dotterbolag på lägre nivåer, den underliggande skatten. För fysiska personer som gör portföljinvesteringar framstår emellertid detta såsom ogörligt, eftersom de inte har någon kontroll över de företag de investerar i. De kommer sannolikt därför inte att kunna erhålla de nödvändiga uppgifterna.

En pragmatisk lösning vid kategoribeskattning är därför att tillämpa samma skattesats för inhemsk utdelning som för utdelning från utlandet. På motsvarande sätt kan man vid imputationssystem helt enkelt tillämpa samma avräkning för utdelning från utlandet som för inhemsk utdelning om man helst vill undvika att beräkna den underliggande bolagsskatten i utlandet. Som visas i kapitel 3 har system med kategoribeskattning och imputationssystem likvärdiga effekter i detta avseende.

Eftersom den utländska bolagsskatten kan vara högre eller lägre än den inhemska bolagsskatten följer härav att vid system med kategoribeskattning och vid imputationssystem den effektiva skattesatsen för inhemsk utdelning kan skilja sig från den nationella marginalinkomstskattesatsen. Fullständig skatteneutralitet vid kapitalexport uppnås därför inte. Med denna metod respekteras emellertid den internationellt godtagna principen att ett företags vinst skall beskattas i det land där den uppstått, liksom principen, så som gemenskapslagstiftningen för närvarande är utformad, att det står medlemsstaterna fritt att fastställa bolagsskattesatser och bolagsskattebaser. En lägre grad av gränsöverskridande skatteneutralitet är med andra ord i detta sammanhang det pris som måste betalas för medlemsstaternas suveränitet när det gäller fastställande av bolagsskattesatser.

5. Slutsats

Medlemsstaterna tillämpar olika system för beskattning av utdelning som utbetalats till fysiska personer. När det gäller inhemsk utdelning förhindrar eller lindrar flertalet medlemsstaterna ekonomisk dubbelbeskattning i form av både bolagsskatt och inkomstskatt på en och samma inkomst genom att tillämpa ett imputationssystem eller ett system med kategoribeskattning.

Om medlemsstaterna vid tillämpningen av sina system beskattar inhemsk utdelning respektive utdelning till eller från utlandet olika, kan detta fungera som hinder för gränsöverskridande investeringar och resultera i splittrade kapitalmarknader i EU.

Europeiska gemenskapernas domstol har i rättspraxis under senare tid övervägt denna fråga på grundval av bestämmelserna om fri rörlighet för kapital. I sin dom i det viktigaste mål som redovisas i det här meddelandet fastställde domstolen klart och tydligt att en åtgärd som möjliggjorde olika beskattning av inhemsk utdelning och utdelning från utlandet var oförenlig med EG-fördraget.

Enligt kommissionens mening leder analysen av denna rättspraxis till grundläggande slutsatser när det gäller utformningen av system för beskattning av utdelning: medlemsstaterna får inte ta ut högre skatt på utdelning från utlandet än på inhemsk utdelning. De får inte heller ta ut högre skatt på utdelning till utlandet än på inhemsk utdelning.

Det är möjligt att medlemsstaterna, när de ursprungligen utformade sina system för beskattning av utdelning, koncentrerade sig på vilka inhemska effekter systemen skulle få. Det kan ha lett till olagliga restriktioner för utdelning till eller från utlandet. Slutsatsen är att medlemsstaterna bör ta upp sina system till förnyad granskning mot bakgrund av de nuvarande bestämmelserna i EG-fördraget.

Som redovisats i det här meddelandet är det möjligt att införa metoder för skattelättnader vilka är förenliga med fördraget och samtidigt ha kvar möjligheten att på ett relativt enkelt sätt beskatta. Flera medlemsstater har redan infört sådana metoder, andra är i färd med att göra det. Dessa förändringar kommer att bidra till en optimal kapitalallokering på den inre marknaden även om fullständig skatteneutralitet ligger utom räckhåll så länge som skatterna inte är harmoniserade.

När medlemsstaterna beslutar om åtgärder på området bör de gå samordnat tillväga så att de nuvarande skattehindren snabbt kan undanröjas. På så sätt skulle det skapas ett stabilare och mer investeringsvänligt klimat. Den osäkerhet som risken för rättsliga konflikter och rättsprocesser skapar skulle undanröjas.

Kommissionen önskar främja en sådan samordning, både i de enskilda investerarnas och företagens intresse och, mera generellt, för att se till att den inre marknaden uppnår största möjliga effektivitet, med de positiva effekter detta skulle få för unionens konkurrenskraft på den globala marknaden.

Kommissionen uppmanar därför medlemsstaterna att samarbeta med kommissionen för att snabbt och effektivt behandla de frågor som tas upp i detta meddelande. Detta framstår som den mest rationella framkomstvägen. Skulle det ändå inte gå att komma fram till några lösningar på den vägen kommer kommissionen i sin egenskap av fördragens väktare att vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa att fördragen följs. Häri inbegrips att på grundval av artikel 226 i EG-fördraget hänskjuta frågan till Europeiska gemenskapernas domstol.

Kommissionen hemställer om rådets, Europaparlamentets och Europeiska Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande över detta meddelande.

--------------------------------