Förslag till RÅDETS GENOMFÖRANDEFÖRORDNING om införande av en slutgiltig utjämningstull på import av visst slags polyetentereftalat (PET-plast) med ursprung i Indien efter en översyn vid giltighetstidens utgång enligt artikel 18 i förordning (EG) nr 597/2009 /* COM/2013/0235 final - 2013/0123 (NLE) */





MOTIVERING 1. BAKGRUND TILL FÖRSLAGET Motiv och syfte Detta förslag rör tillämpningen av rådets förordning (EG) nr 597/2009 av den 11 juni 2009 om skydd mot subventionerad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen (nedan kallad grundförordningen) i översynen vid giltighetstidens utgång rörande den gällande utjämningstullen vid import av visst slags polyetentereftalat med ursprung i Indien. Allmän bakgrund Förslaget läggs fram som ett led i tillämpningen av grundförordningen och grundar sig på en undersökning som genomförts i enlighet med grundförordningens materiella och formella krav. Gällande bestämmelser Genom förordning (EG) nr 2603/2000[1] införde rådet slutgiltiga utjämningstullar på import av visst slags polyetentereftalat (nedan kallat PET-plast) med ursprung i bl.a. Indien. Genom rådets förordning (EG) nr 1645/2005[2] ändrade rådet nivån på de utjämningsåtgärder som gäller för import av PET-plast från Indien. Ändringarna var en följd av en påskyndad översyn enligt artikel 20 i grundförordningen. Efter en översyn vid giltighetstidens utgång införde rådet genom förordning (EG) nr 193/2007 en slutgiltig utjämningstull för ytterligare fem år för import av PET-plast med ursprung i Indien. Utjämningsåtgärderna ändrades därefter genom rådets förordning (EG) nr 1286/2008 och rådets förordning (EU) nr 906/2011, efter interimsöversyner. En senare interimsöversyn avslutades utan att de gällande åtgärderna ändrades genom rådets genomförandeförordning (EU) nr 559/2012. Genom beslut 2000/745/EG[3] godtog kommissionen åtaganden om ett minimiimportpris av tre exporterande tillverkare i Indien. Förenlighet med Europeiska unionens politik och mål på andra områden Ej tillämpligt. 2. RESULTAT AV SAMRÅD MED BERÖRDA PARTER OCH KONSEKVENSBEDÖMNINGAR Samråd med berörda parter De parter som berörs av förfarandet har i enlighet med bestämmelserna i grundförordningen getts möjlighet att tillvarata sina intressen under undersökningen. Extern experthjälp Någon extern experthjälp har inte behövts. Konsekvensbedömning Förslaget är ett resultat av tillämpningen av grundförordningen. I grundförordningen föreskrivs inte någon allmän konsekvensbedömning, men den innehåller en uttömmande förteckning över villkor som måste bedömas. 3. FÖRSLAGETS RÄTTSLIGA ASPEKTER Sammanfattning av den föreslagna åtgärden Kommissionen meddelade den 24 februari 2012, genom ett tillkännagivande som offentliggjordes i Europeiska unionens officiella tidning, att den inledde en översyn vid giltighetstidens utgång av utjämningsåtgärderna för import av visst slags polyetentereftalat med ursprung i Indien. Översynen inleddes efter en begäran av Committee of Polyethylene Terephthalate Manufacturers in Europe (CPME), som företrädare för unionstillverkare som svarar för nästan 95 % av unionens produktion av PET-plast. Översynen bekräftade att den berörda produkten fortfarande subventionerades, vilket skulle leda till att skadan för unionsindustrin skulle återkomma om utjämningsåtgärderna upphörde att gälla. Det fastställdes vidare att det inte stred mot unionens intresse att bibehålla åtgärderna. Det föreslås därför att rådet antar det bifogade förslaget till förordning i syfte att förlänga de gällande åtgärderna. Rättslig grund Detta förslag rör tillämpningen av rådets förordning (EG) nr 597/2009 av den 11 juni 2009 om skydd mot subventionerad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen. Subsidiaritetsprincipen Förslaget avser ett område där Europeiska unionen är ensam behörig. Subsidiaritetsprincipen är därför inte tillämplig. Proportionalitetsprincipen Förslaget är förenligt med proportionalitetsprincipen av följande skäl: Åtgärdsformen beskrivs i grundförordningen och ger inte något utrymme för nationella beslut. Det är inte tillämpligt att ange på vilket sätt den ekonomiska och administrativa bördan för unionen, nationella regeringar, regionala och lokala myndigheter, ekonomiska aktörer och medborgare begränsas till ett minimum och står i proportion till förslagets mål. Val av regleringsform Föreslagen regleringsform: förordning. Övriga regleringsformer skulle vara olämpliga av följande skäl: Det föreskrivs inga andra alternativ i grundförordningen. 4. BUDGETKONSEKVENSER Förslaget påverkar inte unionens budget. 2013/0123 (NLE) Förslag till RÅDETS GENOMFÖRANDEFÖRORDNING om införande av en slutgiltig utjämningstull på import av visst slags polyetentereftalat (PET-plast) med ursprung i Indien efter en översyn vid giltighetstidens utgång enligt artikel 18 i förordning (EG) nr 597/2009 EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, med beaktande av rådets förordning (EG) nr 597/2009 av den 11 juni 2009 om skydd mot subventionerad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen[4] (nedan kallad grundförordningen), särskilt artikel 18, med beaktande av det förslag som Europeiska kommissionen (nedan kallad kommissionen) lagt fram efter samråd med rådgivande kommittén, och av följande skäl: A. FÖRFARANDE 1. Gällande åtgärder (1) Genom förordning (EG) nr 2603/2000[5] införde rådet slutgiltiga utjämningstullar på import av visst slags polyetentereftalat (nedan kallat PET-plast) med ursprung i bl.a. Indien. Genom rådets förordning (EG) nr 1645/2005[6] ändrade rådet nivån på de utjämningsåtgärder som gäller för import av PET-plast från Indien. Ändringarna var en följd av en påskyndad översyn enligt artikel 20 i grundförordningen. Efter en översyn vid giltighetstidens utgång införde rådet genom förordning (EG) nr 193/2007[7] en slutgiltig utjämningstull för ytterligare fem år. Utjämningsåtgärderna ändrades därefter genom rådets förordning (EG) nr 1286/2008[8] och rådets förordning (EU) nr 906/2011[9], efter interimsöversyner. En senare interimsöversyn avslutades utan att de gällande åtgärderna ändrades genom rådets genomförandeförordning (EU) nr 559/2012[10]. Genom beslut 2000/745/EG[11]godtog kommissionen åtaganden om ett minimiimportpris av tre exporterande tillverkare i Indien. (2) Utjämningsåtgärderna består av en specifik tull. Tullsatsen är 0–106,5 euro/ton för individuellt namngivna indiska tillverkare och den övriga tullsatsen är 69,4 euro/ton för import från alla övriga tillverkare. 2. Gällande antidumpningsåtgärder (3) Genom förordning (EG) nr 2604/2000[12] införde rådet en slutgiltig antidumpningstull på import av PET-plast med ursprung i bl.a. Indien. Efter en översyn vid giltighetstidens utgång införde rådet genom förordning (EG) nr 192/2007[13] en slutgiltig antidumpningstull för ytterligare fem år. 3. Begäran om översyn (4) Efter offentliggörandet av ett tillkännagivande om att de nu gällande slutgiltiga utjämningsåtgärderna snart skulle upphöra att gälla[14], mottog kommissionen den 25 november 2011 en begäran om inledande av en översyn av dessa åtgärder enligt artikel 18 i grundförordningen (nedan kallad översynen vid giltighetstidens utgång). Begäran ingavs av Committee of Polyethylene Terephthalate Manufacturers in Europe (nedan kallad sökanden), som företrädare för unionens tillverkare som svarar för nästan 95 % av unionens produktion av PET-plast. (5) Begäran motiverades med att åtgärdernas upphörande sannolikt skulle leda till fortsatt eller återkommande subventionering och skada för unionsindustrin. (6) Före inledandet av översynen vid giltighetstidens utgång underrättade kommissionen i enlighet med artiklarna 22.1 och 10.7 i grundförordningen Indiens myndigheter om att den hade mottagit en korrekt dokumenterad begäran om översyn och bjöd in Indiens myndigheter till samråd i syfte att klargöra situationen när det gäller innehållet i begäran om översyn och nå en ömsesidigt tillfredsställande lösning. Kommissionen mottog dock inget svar från de indiska myndigheterna på sin inbjudan till samråd. 4. Inledande av en översyn vid giltighetstidens utgång (7) Efter samråd med rådgivande kommittén fastställde kommissionen att det förelåg tillräcklig bevisning för att inleda en översyn vid giltighetstiden utgång och offentliggjorde den 24 februari 2012 i Europeiska unionens officiella tidning ett tillkännagivande om inledande av en översyn vid giltighetstidens utgång[15] enligt artikel 18 i grundförordningen (nedan kallat tillkännagivandet om inledande). 5. Parallell undersökning (8) Den 24 februari 2012 inledde kommissionen också en översyn enligt artikel 11.2 i rådets förordning (EG) nr 1225/2009 av gällande antidumpningsåtgärder för import av PET-plast med ursprung i Indien, Indonesien, Malaysia, Taiwan och Thailand[16]. 6. Undersökning 6.1. Översynsperiod och skadeundersökningsperiod (9) Undersökningen beträffande fortsatt eller återkommande subventionering omfattade perioden 1 januari 2011–31 december 2011 (nedan kallad översynsperioden). Undersökningen av de tendenser som är av betydelse för bedömningen av sannolikheten för fortsatt eller återkommande skada omfattade perioden från och med den 1 januari 2008 fram till översynsperiodens slut (nedan kallad skadeundersökningsperioden). 6.2. Parter som berörs av undersökningen (10) Kommissionen underrättade officiellt sökanden, exporterande tillverkare i det berörda landet, importörer och de användare som den visste var berörda samt företrädarna för det berörda landet om att en undersökning vid giltighetstidens utgång hade inletts. (11) Berörda parter gavs möjlighet att inom den tidsfrist som anges i tillkännagivandet om inledande skriftligen lämna synpunkter och begära att bli hörda. Alla berörda parter som begärde att bli hörda och som visade att det fanns särskilda skäl att höra dem, gavs tillfälle att bli hörda. (12) Med anledning av det uppenbart stora antalet indiska exporterande tillverkare samt unionstillverkare och unionsimportörer ansågs det i enlighet med artikel 27 i grundförordningen lämpligt att undersöka om en stickprovsundersökning var nödvändig. För att kommissionen skulle kunna besluta om en stickprovsundersökning var nödvändig och i så fall göra ett urval ombads de exporterande tillverkarna och de icke-närstående importörerna att ge sig till känna inom 15 dagar efter det att översynen hade inletts och till kommissionen lämna de uppgifter som begärts i tillkännagivandet om inledande. (13) Sju exporterande tillverkare gav sig tillkänna och angav att de var villiga att samarbeta i översynsundersökningen. Med den utgångspunkten valdes tre exporterande tillverkare ut utifrån volymen för deras export till unionen. Inga invändningar gjordes mot detta urval vare sig av de utvalda tillverkarna själva, de ej utvalda tillverkarna eller de behöriga myndigheterna i Indien. (14) De tre utvalda exporterande tillverkarna sändes i vederbörlig ordning frågeformulär att fylla i och svar mottogs från dem alla. Frågeformuläret från en utvald indisk tillverkare visade emellertid att företaget endast exporterade försumbara volymer av den berörda produkten under översynsperioden och det därför inte var relevant att beräkna subventionsmarginaler för det företaget. Kontrollbesök utfördes till sist hos de två återstående exporterande tillverkarna som tillsammans stod för 99 % av den totala importvolymen från Indien till unionen under översynsperioden. (15) Efter meddelandet av fakta och överväganden (nedan kallat meddelande av uppgifter) ansökte en samarbetsvillig indisk tillverkare om att en subventionsmarginal skulle beräknas. Av ansökan framgick igen att exporten från denna tillverkare var försumbar och alltså inte hade någon inverkan på avgörandet av huruvida subventionering sannolikt skulle fortsätta eller återkomma inom denna översyn vid giltighetstidens utgång. Ansökan avslogs därför. (16) I tillkännagivandet om inledande meddelade kommissionen att den preliminärt hade gjort ett urval av unionstillverkare. Detta urval bestod av fyra företag, av de tretton unionstillverkare som var kända före undersökningens inledande och som valdes därför att de svarar för den största representativa tillverknings- och försäljningsvolym som rimligen kunde undersökas inom de tillgängliga tidsramarna. Urvalet stod för mer än 50 % av den sammanlagda uppskattade tillverkningen och försäljningen i unionen under översynsperioden. De berörda parterna uppmanades att ta del av handlingarna och inom 15 dagar från offentliggörandet av tillkännagivandet om inledande lämna synpunkter på huruvida ett lämpligt urval gjorts. Alla berörda parter som begärde att bli hörda och som visade att det fanns särskilda skäl att höra dem, gavs tillfälle att bli hörda. (17) Vissa berörda parter invände mot urvalet av unionstillverkare på följande grunder: i) de ansåg inte att kommissionen borde genomföra stickprovsundersökningar, eftersom stickprov inte användes i den ursprungliga undersökningen; ii) den använda urvalsmetoden bestreds eftersom den ansågs blanda ihop tre olika steg, nämligen fastställandet av representativitet, definitionen av unionsindustri och stickprovförfarandet; iii) enligt parterna gjordes det preliminära urvalet utifrån inkorrekta och ofullständiga uppgifter; iv) det preliminära urvalet var inte representativt eftersom det avsåg företag snarare än koncerner. Att företag som i ett fall nyligen genomfört en avyttring eller i ett annat fall hade en därmed sammanhängande försäljning ingick i urvalet ansågs minska dess representativitet. (18) Parternas argument besvarades enligt följande: – Beslutet att använda ett urval av unionstillverkare fattas för varje enskild undersökning, med utgångspunkt i de särskilda omständigheterna i varje enskilt fall och artikel 22.6 i grundförordningen styr inte användandet av ett sådant urval för fastställandet av skada i samband med en översynsundersökning. Till skillnad från de tidigare undersökningarna, då det ansågs genomförbart att undersöka alla företag som gav sig till känna och var samarbetsvilliga, ansåg kommissionen vid den aktuella översynen att det på grund av det stora antalet unionstillverkare inte rimligen gick att undersöka alla inom de tillgängliga tidsramarna och att villkoren i artikel 27 därför var uppfyllda. – Kommissionen har inte ”blandat ihop” fastställandet av representativitet, definitionen av unionsindustri och det preliminära urvalet, eftersom dessa tre steg genomförs och beslutas oberoende av varandra. Det framgick inte i vilken utsträckning användningen av tillverknings- och försäljningsuppgifter från unionstillverkarna vid fastställandet av representativitet hade påverkat urvalets representativitet. – Företagen valdes ut utifrån de uppgifter som var tillgängliga när urvalet gjordes i enlighet med artikel 27 i grundförordningen. Urvalets representativitet granskades efter synpunkter från parterna om specifika företagsuppgifter. Samtliga synpunkter ansågs sakna grund. – I enlighet med artikel 27 i grundförordningen gjordes urvalet med hänsyn till den största representativa tillverknings- och försäljningsvolym som rimligen kunde undersökas inom de tillgängliga tidsramarna. De företag som tillhör större koncerner och som konstaterades vara självständiga från andra dotterbolag i samma koncern ansågs vara representativa för unionsindustrin och hela koncernen behövde därför inte undersökas. Samtidigt valdes företagen ut i egenskap av ekonomiska aktörer, vilket garanterade att alla relevanta uppgifter kunde kontrolleras. Vidare var avyttringar och liknande försäljning en del av särdragen för sektorn under skadeundersökningsperioden och ingen av dessa faktorer ansågs därför minska urvalets representativitet. (19) Efter meddelandet av uppgifter upprepade en av parterna ovannämnda argument, som redan hade vederlagts. (20) Urvalet av icke-närstående importörer togs i beaktande i tillkännagivandet om inledande. Inga av de 24 kontaktade icke-närstående importörerna deltog i undersökningen. (21) Samtliga fem kända råvaruleverantörer kontaktades vid inledandet av översynen och mottog det relevanta frågeformuläret. Två leverantörer besvarade frågeformuläret. (22) Alla kända användare och intresseorganisationer för användare kontaktades vid inledandet av översynen. Sjutton användare besvarade frågeformuläret. Tjugo användar­organisationer i sexton medlemsstater gav sig till känna och lämnade inlagor. 7. Kontroll av de uppgifter som inkommit (23) Kommissionen inhämtade och kontrollerade alla uppgifter som den ansåg vara nödvändiga för fastställandet av sannolikheten för fortsatt eller återkommande subventionering och skada och för fastställandet av unionens intresse. Kontrollbesök genomfördes hos de indiska myndigheterna i Delhi och hos följande berörda parter: a) Exporterande tillverkare – Dhunseri Petrochem and Tea Limited, Kolkata, Indien – Reliance Industries Limited, Navi Mumbai, Indien b) Unionstillverkare – Indorama Polymers Europe, UAB, Nederländerna – Equipolymers, Italien, Tyskland – Neo Group, UAB, Litauen – Novapet SA, Spanien c) Användare i unionen – Coca Cola Europe, Belgien – Nestle Waters France, Frankrike B. BERÖRD PRODUKT OCH LIKADAN PRODUKT 1. Berörd produkt (24) Den produkt som översynen avser är densamma som i den ursprungliga undersökningen, dvs. PET-plast med en viskositetskoefficient på minst 78 ml/g enligt ISO-standard 1628-5 och med ursprung i Indien. Den klassificeras för närvarande enligt KN-nummer 3907 60 20. 2. Likadan produkt (25) Precis som i den ursprungliga undersökningen och översynen fann man att den berörda produkten, PET-plast som tillverkas och saluförs på hemmamarknaden i det berörda landet, och PET-plast som tillverkas och saluförs av unionstillverkare har samma grundläggande fysikaliska och kemiska egenskaper och användningsområden. De ansågs därför vara likadana produkter i den mening som avses i artikel 2 c i grundförordningen. C. SANNOLIKHET FÖR FORTSATT ELLER ÅTERKOMMANDE SUBVENTIONERING 1. Inledning (26) På grundval av uppgifterna i begäran om översyn och svaren på kommissionens frågeformulär undersökte kommissionen följande system som påstods innebära subventioner: Landsomfattande system a) Tullkreditsystemet (Duty Entitlement Passbook Scheme) b) Tullrestitutionssystemet (Duty Drawback Scheme) c) Fokusmarknadssystemet (Focus Market Scheme) d) Fokusproduktsystemet (Focus Product Scheme) e) SHIS-systemet (Status Holder Incentive Scrip) f) Systemet med förhandstillstånd (Advance Authorisation Scheme) g) Systemet med förmånstullar i exportfrämjande syfte vid import av kapitalvaror (Export Promotion Capital Goods Scheme) h) Systemet med särskilda ekonomiska zoner/exportorienterade företag (Special economic zones/export oriented units) i) Exportkreditsystemet (Export Credit Scheme) j) Systemet med befrielse från inkomstskatt (Income Tax Exemption Scheme) Regionala system k) Västbengalens incitamentsystem (West Bengal Incentive Scheme) l) Delstaten Gujarats system för att stimulera kapitalinvesteringar (Capital investment incentive scheme of the Government of Gujarat) m) Gujarats system för befrielse från försäljningsskatt (Gujarat sales tax incentive scheme) n) Gujarats system för befrielse från elektricitetsskatt (Gujarat electricity duty exemption scheme) o) Delstaten Maharashtras stimulanssystem (Package Scheme of Incentives of the Government of Maharashtra) (27) Systemen i led a och leden c–h grundar sig på Foreign Trade (Development and Regulation) Act nr 22 från 1992, som trädde i kraft den 7 augusti 1992 (nedan kallad lagen om utrikeshandel). Enligt lagen om utrikeshandel får Indiens myndigheter göra tillkännagivanden om export- och importpolitiken. Dessa sammanfattas i dokument om utrikeshandelspolitiken som utfärdas av handelsministeriet vart femte år och uppdateras regelbundet. Det dokument om utrikeshandelspolitiken som är relevant för översynsperioden är Utrikeshandelspolitiken 2009–2014 (Foreign Trade Policy, nedan kallat FTP 09–14). De förfaranden som de indiska myndigheterna tillämpar för FTP 09–14 beskrivs också närmare i en förfarandehandbok (Handbook of Procedures, Volume I, nedan kallad HOP I 09-14). Förfarandehandboken uppdateras också regelbundet. (28) Det system som anges i led b är baserat på avsnitt 75 i tullagen (Customs Act) från 1962, på avsnitt 37 i lagen om central punktskatt (Central Excise Act) från 1944, avsnitten 93A och 94 i skattelagen (Financial Act) från 1994 och på Customs, Central Excise Duties and Service Tax Drawback Rules (reglerna om tullar, centrala punktskatter och restitution av skatt på tjänster) från 1995. Restitutionssatserna offentliggörs regelbundet, och de tillämpliga restitutionssatserna för översynsperioden var All Industry Rates (AIR) of Duty Drawback 2011–12, som offentliggjordes i meddelande nr 68/2011-Customs (N.T.), av den 22 september 2011. Systemet för tullrestitution omnämns också som ett system för eftergift av tullar i kapitel 4 i FTP 09–14. (29) Det system som anges i led i grundar sig på avsnitten 21 och 35A i lagen om bankverksamhet (Banking Regulation Act) från 1949, enligt vilka Indiens centralbank får ge landets affärsbanker instruktioner i fråga om exportkrediter. (30) Det system som anges i led j grundar sig på lagen om inkomstskatt (Income Tax Act) från 1961, som ändras varje år genom skattelagen (Finance Act). (31) Det system som anges i led k förvaltas av delstaten Västbengalen och fastställdes av det västbengaliska ministeriet för handel och industri i tillkännagivande nr 580-CI/H av den 22 juni 1999, som ersattes av tillkännagivande nr 134-CI/O/Incentive/17/03/I av den 24 mars 2004. (32) Det system som anges i led l förvaltas av delstatsregeringen i Gujarat och grundar sig på delstatens politik för stimulanser till industrin. (33) Det system som anges i led m förvaltas av delstatsregeringen i Gujarat och grundar sig på delstatens politik för stimulanser till industrin. (34) Det system som anges i led n grundar sig på Mumbais lag om skatt på elektricitet (Bombay Electricity Duty Act) från 1958. (35) Det system som anges i led o förvaltas av delstaten Maharashtra och grundar sig på resolutioner som delstaten Maharashtras ministerium för industri-, energi- och arbetskraftsfrågor utfärdat. (36) Undersökningen visade att de exporterande tillverkarna beviljades förmåner inom ramen för följande system för den berörda produkten under översynsperioden. Landsomfattande system a) Tullkreditsystemet (Duty Entitlement Passbook Scheme) b) Tullrestitutionssystemet (Duty Drawback Scheme) c) Fokusmarknadssystemet (Focus Market Scheme) d) SHIS-systemet (Status Holder Incentive Scrip) e) Systemet med förhandstillstånd (Advance Authorisation Scheme) Regionala system · Västbengalens incitamentsystem (West Bengal Incentive Scheme) 2. Tullkreditsystemet a) Rättslig grund (37) Tullkreditsystemet beskrivs närmare i kapitel 4.3 i FTP 09–14 och i kapitel 4 i HOP I 09–14. b) Stödberättigade företag och verksamheter (38) Alla exporterande tillverkare och exporterande handlare kan komma i fråga för detta system. c) Praktiskt genomförande (39) En exportör kan ansöka om krediter inom ramen för tullkreditsystemet, vilka beräknas som en procentsats av värdet av de produkter som exporteras enligt detta system. De indiska myndigheterna har fastställt sådana tullkreditprocentsatser för de flesta produkter, bl.a. den berörda produkten. Tullkreditprocentsatserna fastställs på grundval av standardnormer för input/output och med beaktande av en antagen mängd importerade insatsvaror i exportprodukten samt tullbeloppet för denna antagna import, oavsett om importtullar faktiskt har betalats. Tullkreditprocentsatsen för den berörda produkten under översynsperioden i den här undersökningen var 8 % med ett högsta värde på 58 INR/kg. (40) För att kunna beviljas förmåner inom ramen för detta system måste ett företag exportera. Vid exporttransaktionen måste exportören lämna en deklaration till de indiska myndigheterna med uppgift om att exporten sker inom ramen för tullkreditsystemet. För att varorna ska kunna exporteras utfärdar Indiens tullmyndigheter en exporthandling i samband med avsändningsförfarandet. Denna handling innehåller uppgifter om bl.a. storleken på den kredit inom ramen för tullkreditsystemet som ska beviljas för exporttransaktionen i fråga. Vid denna tidpunkt vet exportören hur stor kredit företaget kommer att få. När väl tullmyndigheterna har utfärdat en exporthandling kan Indiens myndigheter inte längre påverka beviljandet av krediter inom ramen för tullkreditsystemet. Vid beräkningen av förmånen inom ramen för tullkreditsystemet ska den tullkreditprocentsats användas som var tillämplig vid den tidpunkt då exportdeklarationen lämnades. (41) Det konstaterades att det enligt indiska redovisningsprinciper är möjligt att periodisera krediter inom ramen för tullkreditsystemet och bokföra dem som inkomster i affärsredovisningen, efter det att exportåtagandet uppfyllts. Sådana krediter kan användas för att betala tull på senare import av alla slags varor, med undantag för kapitalvaror och varor som omfattas av importrestriktioner. Varor som importeras med hjälp av sådana krediter kan säljas på hemmamarknaden (och belastas då med omsättningsskatt) eller användas på annat sätt. Krediter inom ramen för tullkreditsystemet får överföras fritt och gäller under en period på 24 månader från och med utfärdandedagen. (42) Ansökningar om krediter inom ramen för tullkreditsystemet lagras elektroniskt och får omfatta ett obegränsat antal exporttransaktioner. Tidsfristen för att lämna in ansökningar löper ut tre månader efter export, men såsom uttryckligen fastställs i punkt 9.3 i HOP I 09-14, kan ansökningar som kommer in efter det att tidsfristen löpt ut alltid beaktas mot tillägg av en mindre förseningsavgift (10 % av krediten). (43) Det konstaterades att båda de företag som ingick i urvalet utnyttjade detta system under de första tre kvartalen av översynsperioden. d) Slutsatser om tullkreditsystemet (44) Tullkreditsystemet innebär att subventioner beviljas i enlighet med artiklarna 3.1 a ii och 3.2 i grundförordningen. En kredit inom ramen för tullkreditsystemet utgör ett finansiellt bidrag från Indiens myndigheter, eftersom krediten slutligen kommer att användas för att avräkna importtullar, vilket minskar de tullinkomster som Indiens myndigheter annars skulle ha fått. Krediter inom ramen för tullkreditsystemet innebär dessutom att exportörerna beviljas en förmån eftersom deras likviditet förbättras. (45) Tullkreditsystemet är vidare rättsligt knutet till exportresultat och betraktas därför som selektivt och utjämningsbart enligt artikel 4.4 första stycket led a i grundförordningen. (46) Detta system kan inte betraktas som ett godkänt restitutionssystem eller ett godkänt restitutionssystem som tillåter substitution i enlighet med artikel 3.1 a ii i grundförordningen. Det uppfyller inte de strikta reglerna i led i i bilaga I, bilaga II (definition av och regler rörande restitutionssystem) och bilaga III (definition av och regler rörande restitutionssystem som tillåter substitution) till grundförordningen. En exportör har ingen skyldighet att faktiskt förbruka de tullfritt importerade varorna i tillverkningsprocessen, och krediten beräknas inte på grundval av faktiskt använda insatsvaror. Det finns inte heller något system eller förfarande för att kontrollera vilka insatsvaror som förbrukats vid tillverkningen av exportprodukten eller om det skett en alltför stor återbetalning av importtull enligt led i i bilaga I och bilagorna II och III till grundförordningen. Slutligen är exportörer berättigade till förmåner enligt tullkreditsystemet oavsett om de verkligen importerar några insatsvaror. En exportör beviljas förmånen genom att helt enkelt exportera varor, utan att behöva visa att insatsvaror importerats. Exportörer som köper alla sina insatsvaror på hemmamarknaden och inte importerar några varor som kan användas som insatsvaror är således ändå berättigade till förmåner enligt tullkreditsystemet. e) Avskaffande av tullkreditsystemet och övergång till tullrestitutionssystemet (47) Genom offentligt tillkännagivande nr 54 (RE-2010)/2009-2014 av den 17 juni 2011 förlängdes tullkreditsystemet för sista gången med tre månader till den 30 september 2011. Eftersom ingen ytterligare förlängning sedan dess har offentliggjorts, har tullkreditsystemet avskaffats från och med den 30 september 2011. Det var därför nödvändigt att undersöka om åtgärder kunde införas i enlighet med artikel 15.1 i grundförordningen. (48) De indiska myndigheterna förklarade för kommissionen att företagen vid avskaffandet av tullkreditsystemet kunde välja andra system för befrielse/eftergift av tullar enligt kapitel 4 i FTP 09–14, dvs. systemet med förhandstillstånd eller tullrestitutionssystemet. (49) Av undersökningen framgick det att båda de deltagande företagen började tillämpa tullrestitutionssystemet direkt efter det att tullkreditsystemet hade avskaffats. Det bör noteras att tullrestitutionssystemet infördes 1995 och att det fanns parallellt med tullkreditsystemet under de första tre kvartalen av översynsperioden och under ett antal år före översynsperioden. Det gick emellertid inte att utnyttja tullrestitutionssystemet samtidigt med tullkreditsystemet för samma export. Under de första tre kvartalen av översynsperioden uppgick tullrestitutionen till 2,2 % med ett tak på 1,5 INR/kg, vilket gjorde tullrestitutionen mindre generös och alltså mindre attraktiv än tullkreditsystemet. Det bör noteras att de indiska myndigheterna har vidtagit åtgärder för en smidig övergång från tullkreditsystemet till tullrestitutionssystemet, såsom framgår av cirkulärskrivelse nr – 42/2011-Customs, av den 22 september 2011. I denna cirkulärskrivelse förklaras att tullrestitutionssystemet under 2011 omfattade produkter som dittills hade omfattats av tullkreditsystemet. I samma cirkulärskrivelse anges det att man för sektorer som omfattas av tullkreditsystemet har beslutat att en smidig övergång ska ske för produkter i dessa sektorer till tullrestitutionssystemet. Som en övergångsåtgärd ska dessa varor omfattas av en blygsam minskning av tullkreditsatsen på 1-3 % för de flesta produkter. I cirkulärskrivelsen anges det med andra ord att de tullrestitutionssatser som gällde från och med den 1 oktober 2011 fastställts på ett sådant sätt att de ger liknande förmåner som det avskaffade tullkreditsystemet. (50) Tullrestitutionssatserna för den berörda produkten från och med den 1 oktober 2011 höjdes från 2,2 % till 5,5 % av fob-värdet, och taket höjdes från 1,5 INR/kg till 5,5 /INR/kg. Denna nya sats konstaterades ge liknande subventionsnivåer som tullkreditsatsen fram till den 30 september 2011, som var 8 % med ett tak på 58 INR/kg. Beroende på priserna på PET-plast under översynsperioden var den högsta tullkreditsatsen generellt tillämplig, vilket gav en teoretisk förmån på 4,64 INR/kg eller 5,8 %. För tullkreditsatsen var den högsta tullkreditsatsen inte tillämplig och den teoretiska förmånen uppgick därför till 5,5 %. (51) Undersökningen bekräftade resonemanget i föregående skäl. De genomsnittliga årliga subventionsmarginalerna för de företag som ingick i urvalet uppgick till 5,5 % och 6 % för tullkredit- respektive tullrestitutionssystemet. (52) En jämförelse av båda systemen visar också att de har ett flertal gemensamma egenskaper när det gäller genomförandet. (53) Trots att tullkreditsystemet avskaffats, fortsatte de bakomliggande förmånerna att beviljas utan uppehåll och på en närmast identisk nivå genom en smidig övergång till tullrestitutionssystemet (se skälen 47–51). Det kan därför konstateras att subventionerna inte har avskaffats i den mening som avses i artikel 15.1 och att tullkreditsystemet är utjämningsbart. (54) Efter meddelandet av uppgifter anförde en exporterande tillverkare att tullkreditsystemet avskaffats, och att man därför inte borde utjämna för det. Som svar på det kan det påpekas, liksom i skäl 47, att tullkreditsystemet avskaffades den 30 september 2012. Subventioneringen fortsatte dock, och exportörerna kan som alternativ till tullkreditsystemet ansöka om och beviljas förmåner enligt bl.a. tullrestitutionssystemet och systemet med förhandstillstånd. Detta argument avvisas därför. f) Beräkning av subventionens storlek (55) I enlighet med artiklarna 3.2 och 5 i grundförordningen beräknades storleken på de utjämningsbara subventionerna som den förmån som mottagaren konstaterades ha beviljats under översynsperioden. I detta avseende ansågs mottagaren beviljas förmånen vid den tidpunkt då exporttransaktionen sker enligt detta system. Vid denna tidpunkt blir de indiska myndigheterna förpliktade att avstå från att ta ut tullen, vilket utgör ett finansiellt bidrag enligt artikel 3.1 a ii i grundförordningen. När tullmyndigheterna har utfärdat en exporthandling som innehåller uppgifter om bl.a. storleken på den kredit som enligt tullkreditsystemet ska beviljas för exporttransaktionen i fråga, kan de indiska myndigheterna inte längre påverka beviljandet av subventionen. Därför bör förmånen enligt tullkreditsystemet beräknas som summan av de krediter som förvärvats i samband med exporttransaktioner inom ramen för detta system under undersökningsperioden. (56) I de fall väl underbyggda ansökningar hade lämnats in, drog man vid beräkningen av subventionsbeloppen (täljare) av sådana avgifter som var nödvändiga för att få subventioner från de krediter som fastställts, i enlighet med artikel 7.1 a i grundförordningen. I enlighet med artikel 7.2 i grundförordningen fördelades detta subventionsbelopp över den sammanlagda exportomsättningen för den berörda produkten under undersökningsperioden (nämnare), eftersom subventionen är knuten till exportresultat och inte beviljades på grundval av tillverkade, framställda, exporterade eller transporterade kvantiteter. (57) Mot bakgrund av ovanstående fastställdes subventionsnivån genom detta system för de företag som ingick i urvalet till 3,78 % respektive 4,42 %. 3. Tullrestitutionssystemet a) Rättslig grund (58) En detaljerad beskrivning av tullrestitutionssystemet ges i Custom & Central Excise Duties Drawback Rules från 1995, ändrade genom ett antal på varandra följande tillkännagivanden. b) Stödberättigade företag och verksamheter (59) Alla exporterande tillverkare och exporterande handlare kan komma i fråga för detta system. c) Praktiskt genomförande (60) Exportörer som omfattas av detta system kan ansöka om ett tullrestitutionsbelopp som beräknas som en procentsats av fob-värdet av de produkter som exporteras enligt detta system. Indiens myndigheter har fastställt dessa procentsatser för ett antal produkter, däribland den berörda produkten. Procentsatserna beräknas utifrån den genomsnittliga kvantiteten eller det genomsnittliga värdet för det material som använts som insatsvaror för tillverkningen av en produkt och det genomsnittliga tullbelopp som betalats för insatsvarorna. Dessa procentsatser är tillämpliga oavsett om importtullar faktiskt har betalats eller inte. Tullrestitutionsprocentsatsen för den berörda produkten under översynsperioden var 5,5 % av fob-värdet med ett högsta värde på 5,5 indiska rupier/kg. (61) För att kunna beviljas förmåner inom ramen för detta system måste ett företag exportera. När fraktuppgifterna registreras på tullverkets webbplats (ICEGATE) anges det att exporten sker inom ramen för tullrestitutionssystemet och att tullrestitutionsbeloppet inte kan ändras. Efter det att fraktföretaget har lämnat in ett generellt exportmeddelande (Export General Manifest, EGM) och tullkontoret på ett tillfredsställande sätt har jämfört detta dokument med uppgifterna på fraktsedeln, är alla villkor uppfyllda för att godkänna utbetalningen av restitutionsbeloppet antingen genom en direktutbetalning till exportörens bankkonto eller en växel. (62) Exportören måste också styrka sina exportintäkter genom ett bankintyg om att exporten har utförts (Bank Realisation Certificate, BRC). Detta dokument kan lämnas efter det att restitutionsbeloppet har betalats ut, men de indiska myndigheterna kommer att återkräva det utbetalade beloppet om exportören inte lämnar in bankintyget inom en angiven tidsfrist. (63) Restitutionsbeloppet kan användas för alla syften. (64) Det konstaterades att det enligt indiska redovisningsprinciper är möjligt att periodisera tullrestitutionsbeloppet och bokföra det som en inkomst i affärsredovisningen, efter det att exportåtagandet har uppfyllts. (65) De företag som ingick i urvalet konstaterades använda tullrestitutionssystemet under det sista kvartalet av översynsperioden. d) Slutsats om tullrestitutionssystemet (66) Tullrestitutionssystemet innebär att subventioner i den mening som avses i artikel 3.1 a ii och 3.2 i grundförordningen beviljas. Ett tullrestitutionsbelopp är ett finansiellt bidrag från de indiska myndigheterna. Tullrestitutionsbeloppet innebär också att exportören får en förmån genom att deras likviditet förbättras. (67) Tullrestitutionssystemet är vidare rättsligt knutet till exportresultat och betraktas därför som selektivt och utjämningsbart enligt artikel 4.4 första stycket led a i grundförordningen. (68) Detta system kan inte betraktas som ett godkänt restitutionssystem eller ett godkänt restitutionssystem som tillåter substitution i enlighet med artikel 3.1 a ii i grundförordningen. Det uppfyller inte de strikta reglerna i led i i bilaga I, bilaga II (definition av och regler rörande restitutionssystem) och bilaga III (definition av och regler rörande restitutionssystem som tillåter substitution) till grundförordningen. (69) Det finns inte heller något system eller förfarande för att kontrollera vilka insatsvaror som förbrukats vid tillverkningen av den exporterade produkten eller om det har skett en alltför stor återbetalning av importtull i den mening som avses i led i i bilaga I och bilagorna II och III till grundförordningen. Slutligen är exportörer berättigade till förmåner enligt tullrestitutionssystemet även om de inte importerar några insatsvaror över huvud taget. En exportör beviljas förmånen genom att helt enkelt exportera varor, utan att behöva visa att insatsvaror har importerats. Exportörer som köper alla sina insatsvaror på hemmamarknaden och inte importerar några varor som kan användas som insatsvaror är således ändå berättigade till förmåner enligt tullrestitutionssystemet. (70) Detta bekräftas genom den indiska regeringens cirkulär nr 24/2001, där det tydligt anges att procentsatserna för tullrestitutionen inte är relaterade till det faktiska konsumtionsmönstret av insatsvaror och det faktiska tullbeloppet för insatsvaror för en särskild exportör eller särskilda sändningar, och där de regionala myndigheterna informeras om att inga bevis för faktiska tullar för importerade eller inhemska insatsvaror bör krävas av de lokala enheterna tillsammans med ansökningar om justering av tullrestitution från exportörer. (71) Mot bakgrund av ovanstående konstateras det att tullrestitutionssystemet är utjämningsbart. e) Beräkning av subventionens storlek (72) I enlighet med artiklarna 3.2 och 5 i grundförordningen beräknades storleken på de utjämningsbara subventionerna som den förmån som mottagaren konstaterades ha beviljats under översynsperioden. I detta avseende ansågs det att mottagaren beviljas förmånen vid den tidpunkt då exporttransaktionen sker enligt detta system. Vid denna tidpunkt blir de indiska myndigheterna förpliktade att betala ut tullrestitutionsbeloppet, vilket utgör ett finansiellt bidrag enligt artikel 3.1 a ii i grundförordningen. De indiska myndigheterna kan inte längre påverka beviljandet av subventionen när tullmyndigheterna väl utfärdat en exporthandling som innehåller uppgift om bl.a. storleken på tullrestitutionen för exporttransaktionen i fråga. Mot bakgrund av ovanstående bör förmånerna inom ramen för tullrestitutionssystemet beräknas som summan av alla tullrestitutionsbelopp som erhållits i samband med exporttransaktioner inom ramen för detta system under översynsperioden. (73) I de fall väl underbyggda ansökningar hade lämnats in, drog man vid beräkningen av subventionsbeloppen (täljare) av sådana avgifter som var nödvändiga för att få subventioner från de krediter som fastställts, i enlighet med artikel 7.1 a i grundförordningen. I enlighet med artikel 7.2 i grundförordningen fördelades dessa subventionsbelopp över den totala exportomsättningen för den berörda produkten under översynsperioden (nämnare), eftersom subventionen är knuten till exportresultat och inte beviljades på grundval av tillverkade, framställda, exporterade eller transporterade kvantiteter. (74) Mot bakgrund av ovanstående fastställdes subventionsnivån genom detta system för de berörda företag som ingick i urvalet till 1,65 % respektive 1,32 %. 4. Fokusmarknadssystemet a) Rättslig grund (75) Fokusmarknadssystemet beskrivs närmare i kapitel 3.14 i FTP 09–14 och i punkt 3.8 i HOP I 09–14. b) Stödberättigade företag och verksamheter (76) Alla exporterande tillverkare och exporterande handlare kan komma i fråga för detta system. c) Praktiskt genomförande (77) Enligt detta system berättigar export av alla produkter till de länder som anges i tabellerna 1 och 2 i bilaga 37 C till HOP I 09–14 till en tullkredit som motsvarar 3 % av fob-värdet. Från den 1 april 2011 är export av alla produkter till de länder som anges i tabell 3 i tillägg 37 C (särskilda fokusmarknader) berättigad till en tullkredit som motsvarar 4 % av fob-värdet. Vissa typer av exportverksamhet omfattas inte av systemet, t.ex. export av importerade eller omlastade varor, leverans likställd med export, export av tjänster och exportomsättning hos företag som omfattas av systemet med särskilda ekonomiska zoner/exportorienterade företag. Vissa typer av produkter, t.ex. diamanter, ädelmetaller, malm, spannmål, socker och petroleumprodukter, omfattas inte heller av systemet. (78) Tullkrediter inom ramen för fokusmarknadssystemet får överföras fritt och gäller under en period på 24 månader från och med utfärdandedagen av intyget om berättigande till krediterna. De kan användas för betalning av tull för efterföljande import av alla slags insatsvaror eller varor, inbegripet kapitalvaror. (79) Intyget om berättigande till krediterna utfärdas vid den hamn från vilken exporten gjorts och efter det att exporten har utförts eller varorna sänts. Förutsatt att sökanden ger myndigheterna kopior av alla relevanta exporthandlingar (t.ex. exportorder, fakturor, fraktsedlar, bankintyg om att exporten har utförts) kan Indiens myndigheter inte påverka beviljandet av tullkrediterna. (80) Det konstaterades att de företag som ingick i urvalet hade använt detta system under översynsperioden. d) Slutsats om fokusmarknadssystemet (81) Fokusmarknadssystemet innebär att subventioner beviljas i enlighet med artikel 3.1 a ii och 3.2 i grundförordningen. En tullkredit inom ramen för fokusmarknadssystemet utgör ett finansiellt bidrag från Indiens myndigheter, eftersom krediten slutligen kommer att användas för att avräkna importtullar, vilket minskar de tullinkomster som Indiens myndigheter annars skulle ha fått. Tullkrediter inom ramen för fokusmarknadssystemet innebär dessutom att exportören beviljas en förmån, eftersom dess likviditet förbättras. (82) Fokusmarknadssystemet är vidare rättsligt knutet till exportresultat och betraktas därför som selektivt och utjämningsbart enligt artikel 4.4 första stycket led a i grundförordningen. (83) Detta system kan inte betraktas som ett godkänt tullrestitutionssystem eller ett godkänt restitutionssystem som tillåter substitution i enlighet med artikel 3.1 a ii i grundförordningen. Det uppfyller inte de strikta reglerna i led i i bilaga I, bilaga II (definition av och regler rörande restitutionssystem) och bilaga III (definition av och regler rörande restitutionssystem som tillåter substitution) till grundförordningen. En exportör har ingen skyldighet att faktiskt förbruka de tullfritt importerade varorna i tillverkningsprocessen, och krediten beräknas inte på grundval av faktiskt använda insatsvaror. Det finns inte heller något system eller förfarande för att kontrollera vilka insatsvaror som förbrukats vid tillverkningen av den exporterade produkten eller om det skett en alltför stor återbetalning av importtull i den mening som avses i led i i bilaga I och bilagorna II och III till grundförordningen. En exportör är berättigad till förmåner enligt fokusmarknadssystemet oavsett om några insatsvaror har importerats eller inte. En exportör beviljas förmånen genom att helt enkelt exportera varor, utan att behöva visa att insatsvaror har importerats. Exportörer som köper alla sina insatsvaror på hemmamarknaden och inte importerar några varor som kan användas som insatsvaror är således ändå berättigade till förmåner enligt fokusmarknadssystemet. Dessutom kan en exportör använda tullkrediterna enligt fokusmarknadssystemet för att importera kapitalvaror även om kapitalvaror inte omfattas av ett godkänt restitutionssystem enligt led i i bilaga I till grundförordningen, eftersom de inte förbrukas vid tillverkningen av exportvaran. e) Beräkning av subventionens storlek (84) Storleken på den utjämningsbara subventionen beräknades på grundval av den förmån som det konstaterats att mottagaren beviljats under översynsperioden och som av den samarbetsvilliga exporterande tillverkaren bokförts som en inkomst vid tidpunkten för exporttransaktionen. I enlighet med artikel 7.2 och 7.3 i grundförordningen fördelades detta subventionsbelopp (täljare) över exportomsättningen under översynsperioden (nämnare), eftersom subventionen var knuten till exportresultat och inte beviljades på grundval av tillverkade, framställda, exporterade eller transporterade kvantiteter. (85) Den subventionsnivå som under översynsperioden fastställdes för detta system för de företag som ingick i urvalet uppgår till 0,19 % respektive 0,87 %. 5. SHIS-systemet (Status Holder Incentive Scrip) a) Rättslig grund (86) En närmare beskrivning av SHIS-systemet finns i kapitel 3.16 i FTP 09–14 samt i punkt 3.10 i HOP I 09-14. En närmare beskrivning av statuskategorierna finns i punkterna 3.10.1–3.10.4 i FTP 09–14 och i punkterna 3.1–3.5 i HOP I 09-14. b) Stödberättigade företag och verksamheter (87) Exporterande tillverkare eller exporterande handlare som erkänns som så kallade statusinnehavare kan komma i fråga för detta system. c) Praktiskt genomförande (88) Exporterande handlare och exporterande tillverkare kan komma i fråga för detta system. Beroende på exportresultatet under innevarande år samt ett antal föregående år, beviljas sökandena status enligt följande: Export House, Star Export House, Trading House, Start Trading House, Premier Trading House. (89) Inom ramen för SHIS är statusinnehavare berättigade till en tullkredit som motsvarar 1 % av fob-värdet för exporten i de sektorer som anges i punkt 3.16.4 i FTP 09–14 dvs. läder (ej färdigt läder), textil- och jutesektorn, hantverk, tekniksektorn (ej vissa delsektorer), plast och primära kemiska ämnen (ej läkemedelsprodukter). Den berörda produkten omfattas av systemet, eftersom den är en typ av plast. (90) Tullkrediterna inom SHIS är inte överförbara och måste användas för att betala tull på import av kapitalvaror som används för tillverkning av produkter inom en av de sektorer som omfattas av systemet. (91) Om en sökande har utnyttjat en nolltullsats inom ramen för systemet med förmånstullar i exportfrämjande syfte vid import av kapitalvaror under ett år, ska den inte vara berättigad att använda SHIS-systemet för export under samma år. (92) Detta system infördes 2009 för export som skett under 2009–2010 och 2010–2011 och har förlängts årligen sedan dess. Genom den senaste förlängningen (se tillkännagivande nr 07/2012 – Customs av den 9 mars 2012) förlängdes systemets giltighet till den 31 mars 2013. (93) Det konstaterades att det enligt indiska redovisningsprinciper är möjligt att periodisera SHIS-tullkrediten och bokföra den som en inkomst i affärsredovisningen, efter det att exportåtagandet uppfyllts. (94) Vid undersökningen fastslogs det att ett företag som ingick i urvalet använde detta system under översynsperioden, men att det andra företaget inte var stödberättigat i enlighet med bestämmelsen i skäl 90. d) Slutsats om SHIS (95) SHIS innebär att subventioner beviljas i den mening som avses i artiklarna 3.1 a ii och 3.2 i grundförordningen. En tullkredit inom ramen för SHIS utgör ett finansiellt bidrag från Indiens myndigheter eftersom krediten slutligen kommer att användas för att avräkna importtullar, vilket minskar de tullinkomster som Indiens myndigheter annars skulle ha fått. Tullkrediter inom ramen för SHIS innebär dessutom att exportören beviljas en förmån eftersom dess likviditet förbättras. (96) SHIS är vidare rättsligt knutet till exportresultat och betraktas därför som selektivt och utjämningsbart enligt artikel 4.4 första stycket led a i grundförordningen. (97) Detta system kan inte betraktas som ett godkänt restitutionssystem eller ett godkänt restitutionssystem som tillåter substitution i enlighet med artikel 3.1 a ii i grundförordningen. Det uppfyller inte de strikta reglerna i led i i bilaga I, bilaga II (definition av och regler rörande restitutionssystem) och bilaga III (definition av och regler rörande restitutionssystem som tillåter substitution) till grundförordningen. Tullkrediterna kommer slutligen att användas för att betala tull på import av kapitalvaror som inte omfattas av ett godkänt restitutionssystem i enlighet med bilaga I led i i grundförordningen, eftersom de inte förbrukas vid tillverkningen av exportprodukterna. e) Beräkning av subventionens storlek (98) Storleken på den utjämningsbara subventionen beräknades på grundval av den förmån som det konstaterats att mottagaren beviljats under översynsperioden och som av den samarbetsvilliga exporterande tillverkarens periodiserats och bokförts som en inkomst vid tidpunkten för exporttransaktionen. I enlighet med artikel 7.2 och 7.3 i grundförordningen fördelades detta subventionsbelopp (täljare) över exportomsättningen under översynsperioden (nämnare), eftersom subventionen var knuten till exportresultat och inte beviljades på grundval av tillverkade, framställda, exporterade eller transporterade kvantiteter. (99) Den subventionsnivå som under översynsperioden fastställdes för detta system för det enda företag som ingick i urvalet som använde detta system uppgår till 1 %. 6. Systemet med förmånstullar i exportfrämjande syfte vid import av kapitalvaror a) Rättslig grund (100) Systemet med förmånstullar i exportfrämjande syfte vid import av kapitalvaror beskrivs närmare i kapitel 5 i TFP 09–14 och i kapitel 5 i HOP I 09–14. b) Stödberättigade företag och verksamheter (101) Tillverkande exportörer, exporterande handlare som ”har anknytning till” stödjande tillverkare samt tjänsteleverantörer är stödberättigade enligt detta system. c) Praktiskt genomförande (102) På villkor att ett företag gör ett exportåtagande får det importera kapitalvaror (nya och begagnade kapitalvaror som är högst tio år gamla) med en nedsatt tullsats. I detta syfte utfärdar Indiens myndigheter på ansökan och mot betalning av en avgift en licens inom ramen för detta system. Systemet innebär att en reducerad importtullsats på 3 % tas ut på samtliga kapitalvaror som importeras inom ramen för systemet. För att exportåtagandet ska anses kunna vara fullgjort måste företaget använda de importerade kapitalvarorna för att tillverka en viss kvantitet exportvaror under en viss period. Enligt FTP 09–14 kan kapitalvarorna importeras med en tullsats på 0 % inom ramen för systemet, men i så fall blir tidsperioden för fullgörande av exportåtagandet kortare. (103) Innehavaren av en licens enligt systemet med förmånstullar i exportfrämjande syfte vid import av kapitalvaror kan också anskaffa kapitalvarorna på hemmamarknaden. I detta fall kan den inhemska tillverkaren av kapitalvarorna utnyttja rätten till tullfri import av sådana delar som behövs för att tillverka kapitalvarorna. Alternativt kan den inhemska tillverkaren utnyttja förmånen av den leverans likställd med export som anses ha ägt rum i fråga om leverans av kapitalvaror till en innehavare av en licens enligt detta system. d) Slutsats om systemet med förmånstullar i exportfrämjande syfte vid import av kapitalvaror (104) Systemet med förmånstullar i exportfrämjande syfte vid import av kapitalvaror innebär att subventioner beviljas i enlighet med artikel 3.1 a ii och 3.2 i grundförordningen. Tullsänkningen utgör ett finansiellt bidrag från de indiska myndigheterna, eftersom den innebär en minskning av de tullinkomster som de indiska myndigheterna annars skulle ha fått. Tullsänkningen innebär också att exportören beviljas en förmån, eftersom de tullar som inte behöver betalas vid import förbättrar företagets likviditet. (105) Systemet är vidare rättsligt sett knutet till exportresultat, eftersom licenserna i fråga inte kan erhållas utan ett exportåtagande. Systemet anses följaktligen vara selektivt och utjämningsbart enligt artikel 4.4 första stycket led a i grundförordningen. (106) Systemet med förmånstullar i exportfrämjande syfte vid import av kapitalvaror kan inte betraktas som ett godkänt restitutionssystem eller godkänt restitutionssystem som tillåter substitution i enlighet med artikel 3.1 a ii i grundförordningen. Kapitalvaror omfattas i enlighet med led i i bilaga I till grundförordningen inte av denna typ av godkända system, eftersom de inte förbrukas vid tillverkningen av exportprodukterna. e) Beräkning av subventionens storlek (107) I enlighet med artikel 7.3 i grundförordningen beräknades subventionsbeloppet på grundval av beloppet av obetalda tullar på importerade kapitalvaror, fördelat över en period som motsvarade en normal avskrivningstid för sådana kapitalvaror i den berörda industrin. Det på detta sätt beräknade belopp, som var hänförligt till undersökningsperioden, justerades genom tillägg av ränta under denna period för att det fulla värdet av förmånen över tiden skulle avspeglas. För detta ändamål ansågs marknadsräntan i Indien under undersökningsperioden vara lämplig. I de fall en berättigad begäran lämnades in gjordes avdrag för sådana avgifter som var nödvändiga för att få subventioner, i enlighet med artikel 7.1 a i grundförordningen. (108) I enlighet med artikel 7.2 och 7.3 i grundförordningen fördelades detta subventionsbelopp över den lämpliga exportomsättningen under undersökningsperioden (nämnare), eftersom subventionen var knuten till exportresultat och inte beviljades på grundval av tillverkade, framställda, exporterade eller transporterade kvantiteter. (109) Den subventionsmarginal som under översynsperioden fastställdes för detta system för de företag som ingick i urvalet uppgår till 0,55 % respektive 0,56 %. 7. Systemet med förhandstillstånd (110) Det konstaterades att endast ett av de företag som ingick i urvalet utnyttjade detta system under översynsperioden. Det konstaterades i undersökningen att den förmån som företaget hade beviljats var obetydlig. Systemet med förhandstillstånd undersöktes därför inte ytterligare. 8. Västbengalens incitamentsystem 1999 a) Rättslig grund (111) En närmare beskrivning av detta system såsom det tillämpas av delstaten Västbengalen finns i tillkännagivande nr 580-CI/H av den 22 juni 1999 från Västbengalens ministerium för handel och industri. b) Stödberättigade företag och verksamheter (112) Företag som etablerar en ny industrianläggning eller avsevärt utvidgar en befintlig industrianläggning i ekonomiskt underutvecklade områden kan få förmåner inom ramen för detta system. Det finns dock en uttömmande förteckning över branscher som inte omfattas, vilket innebär att företag inom vissa verksamhetsområden inte har rätt till några förmåner enligt incitamentsystemet. c) Praktiskt genomförande (113) Delstaten Västbengalen ger förmånsberättigade industriföretag incitament i form av olika förmåner, bland annat avskrivning av statlig skatt på försäljning (CST) och återbetalning av statlig mervärdesskatt (Cenvat), för att främja industriell utveckling i ekonomiskt underutvecklade områden i delstaten. (114) För att beviljas förmåner enligt detta system måste företagen göra investeringar i ekonomiskt underutvecklade områden. Dessa områden, som motsvarar vissa territoriella enheter i Västbengalen, klassificeras i olika kategorier på grundval av ekonomisk utveckling, samtidigt som vissa utvecklade områden är uteslutna från dessa incitamentsystem. Vid fastställandet av stimulansbeloppet är huvudkriteriet investeringens storlek och det område i vilket företaget är beläget eller ska lokaliseras. (115) Det konstaterades att ett av de företag som ingick i urvalet använde detta system under översynsperioden. d) Slutsats (116) Detta system innebär att subventioner i den mening som avses i artikel 3.1 a ii och 3.2 i grundförordningen beviljas. Det utgör ett finansiellt bidrag från delstaten Västbengalen, eftersom de beviljade incitamenten, i detta fall avskrivning av statlig skatt på försäljning och återbetalning av statlig mervärdesskatt på försäljning av färdiga varor, minskar de skatteintäkter som annars skulle ha uppstått. Dessa stimulanser innebär också att företag beviljas förmåner, eftersom de förbättrar företagens ekonomiska situation genom att normalt tillämpliga skatter inte behöver betalas. (117) Systemet är vidare regionalt selektivt i den mening som avses i artikel 4.2 a och 4.3 i grundförordningen, eftersom det bara är tillgängligt för vissa företag som har gjort investeringar inom vissa särskilt fastställda geografiska områden som omfattas av den berörda delstatens behörighet. Systemet är inte tillgängligt för företag som är belägna utanför dessa områden och förmånsnivån är dessutom olika hög beroende på vilket område som berörs. (118) Västbengalens incitamentsystem 1999 är därför utjämningsbart. e) Beräkning av subventionens storlek (119) Subventionens storlek beräknades på grundval av det belopp av omsättningsskatt och statlig mervärdesskatt på försäljning av färdiga varor som normalt skulle ha tagits ut under översynsperioden, men som inte behövde betalas till följd av tillämpningen av detta system. I enlighet med artikel 7.2 i grundförordningen fördelades subventionsbeloppet (täljare) över den totala omsättningen under översynsperioden (nämnare), eftersom subventionen inte är knuten till exportresultat och inte beviljades på grundval av tillverkade, framställda, exporterade eller transporterade kvantiteter. Den erhållna subventionsnivån uppgår till 1,36 %. 9. De utjämningsbara subventionernas storlek (120) Storleken på de utjämningsbara subventionerna enligt grundförordningen, uttryckt i procent av värdet, var för de undersökta exporterande tillverkarna 7,53 % respektive 8,17 %. SYSTEM || Tullkredit­systemet || Tullrestitutions­systemet || Fokusmarknads­systemet || SHIS || Förmånlig import av kapitalvaror || WBIS || Totalt FÖRETAG || % || % || % || % || % || % || % Dhunseri Petrochem & Tea Limited || 3,78 || 1,65 || 0,19 || Noll || 0,55 || 1,36 || 7,53 Reliance Industries Limited || 4,42 || 1,32 || 0,87 || 1,0 || 0,56 || Noll || 8,17 10. Slutsats om sannolikheten för fortsatt eller återkommande subventionering (121) I enlighet med artikel 18.2 i grundförordningen undersökte kommissionen huruvida ett upphörande av gällande åtgärder sannolikt skulle leda till fortsatt eller återkommande subventionering. (122) Såsom framgår av skälen 26–118 fastställdes det att indiska exportörer av den berörda produkten fortsatte att erhålla utjämningsbara subventioner från de indiska myndigheterna under undersökningsperioden. (123) Subventionssystemen ger återkommande förmåner och det finns inget som tyder på att dessa förmåner kommer att avvecklas inom överskådlig tid. Varje exportör är vidare berättigad till subventioner från flera av subventionssystemen. (124) Det undersöktes också om betydande export till unionen skulle ske om åtgärderna skulle avskaffas. (125) Indien är en stor tillverkare av den berörda produkten. Med utgångspunkt i de uppgifter som samlades in under undersökningen hade Indien en produktionskapacitet på omkring 700 000–900 000 ton under översynsperioden och expansionsplaner som kan komma att öka landets totala kapacitet till 1 600 000–1 800 000 ton år 2014. Följaktligen uppskattas överskottskapaciteten jämfört med den inhemska efterfrågan nå omkring 600 000–700 000 ton år 2014, vilket skulle motsvara 21–25 % av den totala unionsförbrukningen under översynsperioden. (126) Under dessa omständigheter är de indiska tillverkarna av den berörda produkten mycket beroende av exportförsäljning och det finns en sannolikhet för att exportvolymerna till unionen, som redan var stora under översynsperioden, skulle öka om åtgärderna upphävs. (127) En exporterande tillverkare anförde att överskottskapaciteten torde minska efter 2014 och att överskottskapaciteten alltså var av övergående karaktär. Det bör påpekas att den påstådda minskningen av överskottskapaciteten befanns överensstämma med prognoserna i marknadsrapporten. Därför är denna inlaga inte av sådan art att den ändrar bedömningen av överskottskapacitetens utveckling. (128) Efter meddelandet av uppgifter hävdade en exporterande tillverkare att omfattande överskottskapacitet var något ofrånkomligt, eftersom produktionskapaciteten generellt bara kan ökas i stora steg på grund av att moderna PET-anläggningar bör ha en viss minsta storlek. Som svar på detta kan sägas att produktionskapaciteten byggdes ut med minst 150 000–200 000 ton under översynsperioden och året därefter. Argumentet kan alltså inte ensamt motivera den överskottskapacitet som var tillgänglig för export och som nämns i skäl 125. Under alla omständigheter är orsaken till den överkapaciteten som var tillgänglig för export irrelevant för denna bedömning. Påståendet avvisades därför. (129) Några parter hävdade att den överskottskapacitet som var tillgänglig för export och som byggts upp i Indien kunde absorberas av tredjeländer, och att överskottskapaciteten i kommissionens beräkning därför inte var korrekt bedömd. Det hade dock inte alls antagits att hela den överskottskapacitet som var tillgänglig för export skulle inriktas på unionen. Påståendet avvisades därför. (130) Mot bakgrund av ovanstående fastslås det att det finns en sannolikhet för fortsatt subventionering. D. DEFINITION AV UNIONSINDUSTRIN 1. Unionstillverkning och unionsindustrin (131) Den likadana produkten tillverkas av tretton kända tillverkare i unionen. Dessa tillverkare utgör unionsindustrin i enlighet med artikel 9.1 i grundförordningen och kallas nedan unionsindustrin. (132) Tolv kända unionstillverkare, som företräds av klaganden i det aktuella fallet, stödde och samarbetade i undersökningen. Ytterligare en känd unionstillverkare samarbetade inte i den aktuella översynen. (133) All tillgänglig information om unionsindustrin, exempelvis svar på frågeformulär, Eurostat och förfrågningar om översyn, användes för att fastställa den totala unionstillverkningen under översynsperioden. (134) EU:s PET-marknad kännetecknas av ett relativt stort antal tillverkare, som vanligen tillhör större koncerner med huvudkontor utanför EU. Mellan 2000 och 2012 genomgick EU:s PET-industri flera övergångar. Marknaden befinner sig i ett konsolideringsskede, och ett antal övertaganden och nedläggningar har genomförts under den senaste tiden. Nya produkter, som exempelvis återanvänd PET-plast och biobaserad PET-plast, utvecklas kontinuerligt och har relativt nyligen gett upphov till en återvinningsindustri. (135) Efter utlämnandet av uppgifter anförde några parter att beskrivningen av unionsindustrins situation var felaktig, eftersom fem tillverkare faktiskt tillhörde en stor nationell koncern och ytterligare tre tillverkare var närstående till PET-förpackningsföretag. Inga av dessa omständigheter motsäger dock beskrivningen i skäl 134, där det uttryckligen står att unionstilverkarna vanligen ingår koncerner, vilket nämnts i utlämnandet. Vilka följder denna koncentration får nämns i skäl 207. Bedömningen av följderna av den ofria marknaden finns i skälen 202–204. (136) Mot bakgrund av det relativt stora antalet samarbetsvilliga unionstillverkare valdes fyra unionstillverkare ut, som svarade för över 50 % av tillverkningen och försäljningen av den totala unionstillverkningen av den likadana produkten under översynsperioden. E. SITUATIONEN PÅ UNIONSMARKNADEN 1. Unionens förbrukning (137) Förbrukningen i unionen fastställdes på grundval av unionsindustrins försäljningsvolymer på unionsmarknaden, Eurostat-uppgifter om importvolymerna för unionsmarknaden och för övriga unionstillverkare utifrån beräkningar som grundades på begäran om översyn. (138) Efter en inledande ökning under 2009 och 2010 minskade förbrukningen med 2 % under översynsperioden jämfört med 2008, och uppgick till 2 802 miljoner ton under översynsperioden. Tabell 1 Förbrukning || 2008 || 2009 || 2010 || Översyns-perioden Volym (ton) || || || || Förbrukning || 2 868 775 || 2 934 283 || 2 919 404 || 2 802 066 Index || 100 || 102 || 102 || 98 Källa: svar på frågeformuläret, Eurostat och begäran om översyn || 2. Volym, marknadsandel och priser på importen från Indien (139) Trots de aktuella åtgärderna mer än fördubblades importen från Indien under den berörda perioden, från 46 313 ton under 2008 till 96 678 ton under översynsperioden. (140) Indiens marknadsandel ökade följaktligen från 1,6 % under 2008 till 3,5 % under översynsperioden, och nådde en nivå som var avsevärt högre än den marknadsandel som fastställdes under den senaste översynen vid giltighetstidens utgång (0,3 %). (141) Det genomsnittliga priset uppgick till 1 285 euro/ton under översynsperioden. Det motsvarar en prisökning på 22 % under den aktuella perioden, som skedde under översynsperioden efter en inledande sänkning på 21 % under 2009. Tabell 2 Import från Indien || 2008 || 2009 || 2010 || Översyns-perioden Importvolym (ton) || 46 313 || 44 482 || 83 691 || 96 678 Index (2008=100) || 100 || 96 || 181 || 209 Genomsnittspris || 1 054 || 834 || 1 031 || 1 285 Index (2008=100) || 100 || 79 || 98 || 122 Marknadsandel för import || 1,6 % || 1,5 % || 2,9 % || 3,5 % Källa: Eurostat 3. Import från andra tredjeländer a) Import från Thailand, Taiwan, Malaysia och Indonesien (142) Liksom anges ovan utfördes en översyn vid giltighetstidens utgång av antidumpningsåtgärder för import från Indien, Indonesien, Malaysia, Taiwan och Thailand parallellt med den aktuella undersökningen. (143) Importen från Indonesien, Malaysia, Taiwan och Thailand ökade med 56 % under skadeundersökningsperioden, trots en minskning på 59 % fram till 2010. Den totala importvolymen kvarstod dock under tröskelvärdet. (144) Den respektive marknadsandelen ökade följaktligen från 0,7 % under 2008 till 1,1 % under översynsperioden. (145) Det genomsnittliga priset uppgick till 1 310 euro/ton under översynsperioden, dvs. 1,5 % lägre än det genomsnittliga enhetspriset inom unionsindustrin. Det motsvarar en prisökning på 27 % under skadeundersökningsperioden, som skedde under översynsperioden efter en inledande minskning på 18 % under 2009. Tabell 3 Import från Indonesien, Malaysia, Taiwan och Thailand || 2008 || 2009 || 2010 || Översyns-perioden Importvolym från Indonesien, Malaysia, Taiwan och Thailand (ton) || 19 078 || 12 127 || 7 762 || 29 836 Index (2008 = 100) || 100 || 64 || 41 || 156 Marknadsandel för import från Indonesien, Malaysia, Taiwan och Thailand || 0,7 % || 0,4 % || 0,3 % || 1,1 % Index (2008 = 100) || 100 || 62 || 40 || 160 Pris på importen (euro/ton) || 1,030 || 843 || 1,055 || 1,310 Index (2008 = 100) || 100 || 82 || 102 || 127 Källa: Eurostat b) Import från Kina, Förenade Arabemiraten, Iran och Pakistan (146) Importen från andra tredjeländer med gällande antidumpningsåtgärder minskade med 69 % under skadeundersökningsperioden efter en ökning på 49 % under 2009. Endast importen från Kina var oförändrad. (147) De berörda ländernas marknadsandel minskade från 8,2 % under 2008 till 2,6 % under översynsperioden, och omfattade främst Förenade Arabemiraten (1,7 % under översynsperioden) och Kina (0,6 % under översynsperioden). (148) Det genomsnittliga priset uppgick till 1 285/ton under översynsperioden, 5,5 % lägre än det genomsnittliga enhetspriset inom unionsindustrin. Det motsvarar en prisökning på 24 % under skadeundersökningsperioden, som skedde under översynsperioden efter en inledande minskning på 22 % under 2009. Tabell 4 Import från Förenade Arabemiraten, Iran och Pakistan || 2008 || 2009 || 2010 || Översyns-perioden Importvolym från Förenade Arabemiraten, Iran och Pakistan (ton) || 235 913 || 351 798 || 188 776 || 72 054 Index (2008 = 100) || 100 || 149 || 80 || 31 Marknadsandel för import från Förenade Arabemiraten, Iran och Pakistan || 8,2 % || 12,0 % || 6,5 % || 2,6 % Index (2008 = 100) || 100 || 146 || 79 || 31 Pris på importen (euro/ton) || 1 016 || 789 || 949 || 1 258 Index (2008 = 100) || 100 || 78 || 93 || 124 Källa: Eurostat || || || || c) Import från andra tredjeländer för vilka åtgärder inte tillämpas (149) Importvolymen från andra tredjeländer för vilka åtgärder inte tillämpas, däribland Oman, Sydkorea, Ryssland, Mexiko och Saudiarabien ökade med 59 % under skadeundersökningsperioden, efter en ökning på 71 % under 2009. Mellan 2009 och översynsperioden blev Oman det land som hade den största exporten till unionen. (150) Dessa länders marknadsandel minskade från 9,7 % under 2008 till 15,8 % under översynsperioden, främst på grund av ökningen på 4,3 % av importen från Oman. Sydkoreas marknadsandel uppgick till 4 % under översynsperioden, vilket var 5 % lägre än dess högsta marknadsandel under 2009. (151) Det genomsnittliga priset uppgick till 1 273 euro/ton, 4,3 % lägre än det genomsnittliga enhetspriset inom unionsindustrin. Det motsvarar en prisökning på 10 % under skadeundersökningsperioden, vilken skedde under översynsperioden efter en inledande minskning på 24 % under 2009. Det genomsnittliga importpriset från Oman uppgick till 1 310 euro/ton under översynsperioden, dvs. 1,5 % lägre än det genomsnittliga enhetspriset inom unionsindustrin. Det genomsnittliga importpriset från Sydkorea uppgick till 1 294 euro/ton, 2,7 % lägre än det genomsnittliga enhetspriset inom unionsindustrin. Tabell 5 Import från andra tredjeländer || 2008 || 2009 || 2010 || Översyns-perioden Importvolym från andra tredjeländer (ton) || 279 188 || 478 570 || 469 753 || 442 692 Index (2008 = 100) || 100 || 171 || 168 || 159 Marknadsandel för import från andra tredjeländer || 9,7 % || 16,3 % || 16,1 % || 15,8 % Index (2008 = 100) || 100 || 168 || 165 || 162 Pris på importen (euro/ton) || 1 156 || 879 || 997 || 1 273 Index (2008 = 100) || 100 || 76 || 86 || 110 De främsta exportörerna (ton) Oman || 0 || 52 632 || 95 646 || 120 286 Sydkorea || 177 341 || 254 451 || 183 801 || 114 346 Ryssland || 546 || 546 || 3 || 50 427 Mexiko || 2 650 || 1 879 || 29 039 || 29 409 Saudiarabien || 230 || 20 454 || 50 108 || 24 756 Övriga || 98 422 || 148 609 || 111 156 || 103 468 Källa: Eurostat 4. Unionsindustrins ekonomiska situation (152) I enlighet med artikel 8.4 i grundförordningen granskades alla ekonomiska faktorer och index av betydelse för unionsindustrins tillstånd under skadeundersökningsperioden. (153) Vid skadeanalysen fastställdes skadeindikatorer på följande två nivåer: – Makroekonomiska indikatorer (produktion, produktionskapacitet, kapacitetsutnyttjande, försäljningsvolym, marknadsandel, tillväxt, sysselsättning, produktivitet, subventionsmarginalernas omfattning och återhämtning från effekterna av tidigare subventionering) bedömdes med avseende på hela unionstillverkningen för alla unionstillverkare, med utgångspunkt i de uppgifter som samlats in från unionsindustrin, i begäran om översyn och i offentligt tillgänglig statistik. – Mikroekonomiska indikatorer (lager, genomsnittliga enhetspriser, löner, lönsamhet, räntabilitet, kassaflöde, kapitalanskaffningsförmåga och investeringar) fastställdes för de unionstillverkare som ingick i urvalet på grundval av de uppgifter som de lämnat. (154) En unionstillverkare som ingick i urvalet avyttrade en av sina produktionsanläggningar i juni 2010 till en annan unionstillverkare. Eftersom analysen av de makroekonomiska indikatorerna bygger på uppgifter från alla unionstillverkare, påverkade avyttringen inte räckvidden för eller de enskilda indikatorerna i skadeanalysen. (155) Inledningsvis bör det förklaras att vissa globala ekonomiska händelser i slutet av 2010 och början av 2011 påverkade situationen på unionsmarknaden, särskilt priserna och försäljningsvolymen för den likadana produkten. Under denna period minskade utbudet av bomull, vilket ledde till en ökad efterfrågan på polyesterfiber på den asiatiska marknaden. PET-plast och polyesterfiber är i början av tillverkningsprocessen till stor del beroende av samma råvara, dvs. renad tereftalsyra (PTA). Den ökade efterfrågan på polyesterfiber ledde till brist på PTA, vilket pressade upp priserna på PET-plast. Eftersom PET-tillverkarna i Mellanöstern också är beroende av PTA från Asien, orsakade detta en plötsligt minskad import av PET i unionen. Samtidigt deklarerade de största PTA-tillverkarna i unionen ”force majeure”, vilket ledde till ytterligare begränsningar av den inhemska produktionen av PET-plast. 4.1. Parternas synpunkter (156) Vissa parter ifrågasatte skadeanalysens giltighet, eftersom de ansåg att den byggde på bristfällig information, vilket i sin tur också påverkade de berörda parternas rätt att höras. Bland annat anfördes nedanstående argument: (157) Vissa parter hävdade att de uppgifter som samlats in från unionstillverkarna inte följde instruktionerna för ifyllandet av frågeformuläret, där det angavs att uppgifter från olika företag inte skulle slås ihop. Parterna hävdade därför att de insamlade uppgifterna var inkorrekta och ofullständiga, eftersom de rapporterade uppgifterna var ihopslagna per företag som ingick i urvalet. Det bör dock noteras att uppgifterna vederbörligt hade samlats in och kontrollerats på plats. Den information som samlats in gav en tillräckligt korrekt bild av unionsindustrin och ovanstående argument avvisades därför. Efter meddelandet av uppgifter upprepade parterna sitt påstående. Inga nya argument eller uppgifter lades fram. Samma parter upprepade sitt påstående att uppgifter från ett företag i urvalet var ofullständiga, eftersom de inte avsåg hela koncernen utan en vald enhet i koncernen. Denna synpunkt bemöttes i samband med urvalet, på det sätt som anges i skäl 18. (158) Samma parter hävdade att kommissionen försökte rätta till de angivna bristerna hos de insamlade uppgifterna genom att sända ut kompletterande frågeformulär. I det hänseendet bör det klargöras att kommissionen faktiskt sänt ut kompletterande frågeformulär, men endast till de unionstillverkare som inte ingick i urvalet, i syfte att samla in uppgifter om makroekonomiska indikatorer av relevans för skadebedömningen. Dessa frågeformulär sändes alltså ut för att komplettera de uppgifter som lämnats av de unionstillverkare som ingick i urvalet. Efter meddelandet av uppgifter upprepade några parter påståendet utan att lägga fram nya argument eller uppgifter. Parternas argument avvisades därför. (159) Samma parter hävdade vidare att de uppgifter som lämnats av de tillverkare som ingick i urvalet stred mot skyldigheterna i artikel 29 i grundförordningen, eftersom uppgifter som inte var konfidentiella till sin natur hade lämnats som konfidentiella uppgifter och därmed uteslutits från de offentliga handlingarna. I detta avseende bör det noteras att informationen klassificerats som konfidentiell på den ingivande partens begäran. På begäran av parterna omprövades konfidentialiteten hos de ingivna uppgifterna, som omklassificerades som tillgängliga för granskning av de berörda parterna efter godkännande av de berörda företagen. Även detta argument avvisades därför. 4.2. Makroekonomiska indikatorer a) Produktion (160) På grund av unionsindustrins förlorade marknadsandel (se skäl 164) minskade tillverkningen i unionen med 11 % mellan 2008 och översynsperioden. Tillverkningen i unionen minskade fram till 2010, då tillverkningen ökade jämfört med 2009, men fortfarande var 4 % lägre än tillverkningsnivån under 2008. Under översynsperioden minskade unionstillverkningen ytterligare. Tabell 6 Unionens totala produktion || 2008 || 2009 || 2010 || Översyns-perioden Produktion (ton) || 2 327 169 || 2 107 792 || 2 239 313 || 2 068 717 Index (2008=100) || 100 || 91 || 96 || 89 Källa: Svar på frågeformulär, begäran om översyn || || b) Produktionskapacitet och kapacitetsutnyttjande (161) Unionsindustrins produktionskapacitet minskade med 23 % mellan 2008 och översynsperioden. Denna trend beror på nedläggningen av flera produktionsanläggningar som delvis ersattes med nya fabriker. (162) Kapacitetsutnyttjandet ökade från 75 % under 2008 till 86 % under översynsperioden. Det ökade kapacitetsutnyttjandet ska betraktas mot bakgrund av unionsindustrins omstruktureringsinsatser som beskrivs i skäl 134. Tabell 7 Produktionskapacitet och kapacitetsutnyttjande || 2008 || 2009 || 2010 || Översyns-perioden Produktionskapacitet (ton) || 3 118 060 || 2 720 326 || 2 625 244 || 2 393 516 Index || 100 || 87 || 84 || 77 Kapacitetsutnyttjande || 75 % || 77 % || 85 % || 86 % Index || 100 || 104 || 114 || 116 Källa: Svar på frågeformulär, begäran om översyn c) Försäljningsvolym (163) Unionsindustrins försäljningsvolym på unionsmarknaden följde samma utveckling som produktionen, och minskade med 6 % under skadeundersökningsperioden. Tabell 8 Unionsindustrins totala försäljning i unionen || 2008 || 2009 || 2010 || Översyns-perioden Försäljning (ton) || 2 288 283 || 2 047 305 || 2 169 423 || 2 160 807 Index || 100 || 89 || 95 || 94 Källa: Svar på frågeformulär, begäran om översyn d) Marknadsandel (164) Efter en inledande minskning med 13 % under 2009 återtog unionsindustrin en del av den marknadsandel som hade förlorats till Förenade Arabemiraten, Sydkorea, Iran och Pakistan trots att importvolymen ökat för Indien, Oman och andra tredjeländer (Ryssland, Mexiko och Saudiarabien) under samma period. Unionsindustrins marknadsandel minskade sammantaget med 3 % under skadeundersökningsperioden. Tabell 9 Unionsindustrins marknadsandel || 2008 || 2009 || 2010 || Översyns-perioden Unionsindustrins marknadsandel || 80 % || 70 % || 74 % || 77 % Index || 100 || 87 || 93 || 97 Källa: svar på frågeformuläret, begäran om översyn och Eurostat e) Tillväxt (165) Marknaden stagnerade under skadeundersökningsperioden. Ingen tillväxt skedde inom unionsindustrin, och trots de omstruktureringsinsatser som gjordes förlorade unionsindustrin tvärtom ytterligare marknadsandelar till den allt större importen från i synnerhet länder för vilka åtgärder inte tillämpas. Att förbrukningen minskat något under översynsperioden ska ses mot bakgrund av den tillfälliga råvarubristen (PTA) i unionen samt på den globala marknaden. f) Sysselsättning och produktivitet (166) Sysselsättningsnivån i unionsindustrin minskade med 41 % mellan 2008 och översynsperioden. Minskningen var konstant under skadeundersökningsperioden, däribland under 2010, då produktionen ökade (se skäl 160). Mot bakgrund av den ökade produktiviteten beror denna minskning på de omstruktureringsinsatser som gjordes av ett antal unionstillverkare. (167) Produktiviteten hos unionsindustrins arbetsstyrka, mätt i produktion (ton) per anställd och år, ökade med 50 % under skadeundersökningsperioden. Ökningen beror på att tillverkningen minskade i lägre takt än sysselsättningen och är ett tecken på ökad effektivitet hos unionsindustrin. Detta faktum var särskilt tydligt 2010, då tillverkningen ökade samtidigt som sysselsättningen minskade och produktiviteten var 37 % högre än 2008. Tabell 10 Sysselsättning och produktivitet || 2008 || 2009 || 2010 || Översyns-perioden Antal anställda || 2 060 || 1 629 || 1 449 || 1 218 Index || 100 || 79 || 70 || 59 Produktivitet (ton/anställd) || 1 130 || 1 294 || 1 545 || 1 698 Index || 100 || 115 || 137 || 150 Källa: Svar på frågeformulär, begäran om översyn || || g) Den faktiska subventionsmarginalens storlek (168) Med hänsyn till hur priskänslig marknaden är för denna produkt kan inverkan på unionsindustrin av den faktiska subventionsmarginalen för den indiska importen inte anses vara försumbar. Det bör noteras att denna indikator är mer relevant när man undersöker sannolikheten för återkommande skada. Om åtgärderna skulle upphöra att gälla är det troligt att den subventionerade importen skulle återkomma i sådana volymer och till sådana priser att verkningarna av subventionsmarginalens storlek skulle bli betydande. h) Återhämtning från effekterna av tidigare subventioner (169) Även om de ovan undersökta indikatorerna visar att vissa ekonomiska indikatorer har förbättrats inom unionsindustrin sedan de slutgiltiga utjämningsåtgärderna infördes 2001, är dessa indikatorer även ett bevis på att unionsindustrin fortfarande är sårbar. 4.3. Mikroekonomiska indikatorer a) Lager (170) Lagernivån var 24 % högre under översynsperioden jämfört med nivåerna 2008. Lagren ligger dock kvar på tidigare fastställda nivåer jämfört med produktionen, dvs. 5–6 %. Tabell 11 Lager || 2008 || 2009 || 2010 || Översyns-perioden Utgående lager || 51 495 || 54 808 || 54 314 || 64 069 Index || 100 || 106 || 105 || 124 Källa: Svar på frågeformulär b) Prisutveckling (171) Beträffande prisutvecklingen närmade sig priserna 2008 års nivå under 2010, efter en inledande minskning under 2009 (-16 %), främst på grund av den ekonomiska krisen. Därefter skedde en kraftig ökning av det genomsnittliga enhetspriset under översynsperioden, vilket motsvarade en ökning under skadeundersökningsperioden på 25 %. (172) Den plötsliga prisökningen under översynsperioden bör betraktas mot bakgrund av den oväntade marknadsutvecklingen i slutet av 2010 och under första kvartalet av 2011 på bomullsmarknaden. Såsom anges ovan (skäl 155), ledde de rekordhöga bomullspriserna till en övergång till polyesterfiber som konkurrerar om samma råvara som PET-plast. Den ökade efterfrågan på råvara, framför allt PTA, pressade upp priserna på PET-plast i Asien och Mellanöstern, vilket även påverkade priserna på PET-plast i unionen. Prisökningen i unionen vid samma tidpunkt stärktes ytterligare genom den kortsiktiga bristen på PTA i unionen på grund av att en av PTA-tillverkarna i unionen deklarerat force majeure. Tabell 12 Försäljningspris per enhet i unionen || 2008 || 2009 || 2010 || Översyns-perioden Försäljningspris per enhet i EU (euro/ton) || 1 066 || 891 || 1 045 || 1 330 Index (2008 = 100) || 100 || 84 || 98 || 125 Källa: Svar på frågeformulär || || || || c) Faktorer som påverkar försäljningspriserna (173) Försäljningspriset på PET-plast följer normalt pristrenderna för dess viktigaste råvaror (främst PTA och monoetylenglykol, MEG) eftersom de utgör upp till 90 % av den totala kostnaden för PET-plast. PTA är ett oljederivat, vars pris varierar beroende på priset på råolja. Detta orsakar stora prisfluktuationer för PET-plast. (174) Vidare konkurrerar PET-plast om samma råvara som polyesterfiber, vars produktion i samma utsträckning som PET-plast är beroende av tillgången på PTA. Eftersom polyesterfiber är ett alternativ till bomull för textilindustrin är priset på PET-plast därför också känsligt för utvecklingen på bomullsmarknaden. d) Löner (175) De genomsnittliga lönerna minskade med 7 % under skadeundersökningsperioden. Denna minskning skedde under översynsperioden och förstärkte de produktivitetsvinster som konstaterats ovan (se skäl 167). Tabell 13 Löner || 2008 || 2009 || 2010 || Översyns-perioden Löner (i genomsnitt per person) || 54 512 || 56 014 || 54 876 || 50 784 Index || 100 || 103 || 101 || 93 Källa: Svar på frågeformulär e) Lönsamhet och räntabilitet (176) Lönsamheten och räntabiliteten ökade avsevärt mellan 2008 och översynsperioden. Försäljningsvinsten på unionsmarknaden ökade från -7,9 % 2008 till 5,3 % under översynsperioden, medan räntabiliteten ökade från -9,6 % till 10,6 %. Under 2008 påverkades resultatet av att en unionstillverkare hade ett särskilt dåligt resultat. Unionsindustrins förbättrade ekonomiska situation under 2009 och 2010, då priserna låg under 2008 års nivåer, visar dock på det svaga sambandet mellan priser och lönsamhet. Den ökade lönsamheten tycks tvärtom ha ett nära samband med ett förbättrat kapacitetsutnyttjande och de produktivitetsvinster som konstateras ovan. (177) Tack vare utvecklingen på den globala marknaden vid årsskiftet 2010/2011, i kombination med de omstruktureringsinsatser och de effektivitetsvinster som anges ovan, kunde unionsindustrin öka sin lönsamhet under 2010 och nå en lönsamhet på 5,3 % under översynsperioden. (178) En berörd part ansåg att denna utveckling var oväntad och ovanlig, och inte borde betraktas som representativ för hela unionsindustrins situation. (179) I det hänseendet bör det noteras att unionsindustrin kunde dra nytta av det ökade priset på PET-plast i slutet av 2011 och i början av 2012, eftersom den hade fastställt priset på PET-plast innan de nämnda marknadshändelserna inträffade. Enligt de statistiska uppgifter om utvecklingen efter översynsperioden som parterna ingett, minskade PET-tillverkarnas vinstmarginaler avsevärt under 2012. Därigenom bekräftas det att lönsamheten under 2011 (översynsperioden) i hög grad påverkades av oväntade och tillfälliga globala ekonomiska händelser (skäl 155) som sannolikt inte kommer att inträffa igen och som inte kan anses vara permanenta och representativa för unionsindustrins situation. Tabell 14 Lönsamhet och räntabilitet || 2008 || 2009 || 2010 || Översyns-perioden Lönsamhet (försäljning i unionen) || -7,9 % || 1,6 % || 4,8 % || 5,3 % Index || 100 || 221 || 261 || 267 Räntabilitet || -9,6 % || 2,3 % || 8,9 % || 10,6 % Index || 100 || 224 || 292 || 310 Källa: Svar på frågeformulär f) Kassaflöde och kapitalanskaffningsförmåga (180) Kassaflödet förbättrades avsevärt under skadeundersökningsperioden, i linje med förbättringen under den senaste tiden av unionsindustrins lönsamhet. Tabell 15 Kassaflöde || 2008 || 2009 || 2010 || Översyns-perioden Kassaflöde (i euro) || - 59 419 394 || 40 940 883 || 96 614 649 || 103 761 169 Index (2008 = 100) || 100 || 269 || 363 || 375 % av omsättningen || -5,9 % || 4,5 % || 8,3 % || 7,5 % Index (2008 = 100) || 100 || 176 || 242 || 229 Källa: Svar på frågeformulär (181) Det fanns inget som tydde på att unionsindustrin hade haft svårt att anskaffa kapital, vilket i första hand beror på att några av tillverkarna ingår i större koncerner. g) Investeringar (182) Investeringsnivån minskade generellt sett med 35 % under skadeundersökningsperioden. De första investeringarna som gjordes 2008 minskade drastiskt under 2009 och har inte återhämtat sig sedan dess. Tabell 16 Investeringar || 2008 || 2009 || 2010 || Översyns-perioden Investeringar (tusen euro) || 72 341 598 || 5 404 705 || 15 994 659 || 47 217 003 Index || 100 || 7 || 22 || 65 Källa: Svar på frågeformulär 5. Slutsats beträffande unionsindustrins situation (183) Analysen av de makroekonomiska uppgifterna visar att unionsindustrins tillverkning och försäljning minskade under skadeundersökningsperioden. Unionsindustrins marknadsandel har ännu inte återhämtat sig fullt ut sedan den inledande minskningen 2009 och den minskade totalt med 3 procentenheter under skadeundersökningsperioden (till 77 % under översynsperioden). Den minskade sysselsättningen och kapaciteten är ett resultat av den pågående omstruktureringen och ska ses mot bakgrund av det ökade kapacitetsutnyttjandet och den ökade produktiviteten. (184) Samtidigt visade merparten av de relevanta mikroekonomiska indikatorerna tecken på en förbättring. Lönsamheten, räntabiliteten och kassaflödet ökade avsevärt mellan 2010 och översynsperioden. Investeringarna, å andra sidan, minskade drastiskt under 2009 och har inte återhämtat sig sedan dess. (185) På det hela taget har den ekonomiska situationen för industrin förbättrats. Denna förbättring har dock skett relativt nyligen och bygger till en viss del på en oförutsedd och tillfällig marknadsutveckling vid årsskiftet 2010/2011 (se skäl 155). Detta stöds genom de uppgifter som lämnats om utvecklingen av unionsindustrins marginaler under 2012 (se skäl 179), som visar på en minskning jämfört med översynsperioden. (186) Mot bakgrund av ovanstående analys har unionsindustrins situation förbättrats och tycks inte ha lidit någon väsentlig skada. Trots en tydligt positiv utveckling och de betydande omstruktureringsinsatserna är dock unionsindustrins situation fortfarande prekär. (187) Efter meddelandet av uppgifter ifrågasatte några parter slutsatsen att unionsindustrins läge fortfarande var prekärt, och anförde att unionsindustrin var sund och hade lagts om i grunden sedan 1999. Det bör påpekas, vilket redan nämnts i skäl 184, att inte alla ekonomiska indikatorer utvecklats positivt under skadeundersökningsperioden trots förbättringarna och konsolideringen överlag. Exempelvis minskade tillverkning, försäljningsvolym och marknadsandel. Förbättringarna var dessutom något som skett alldeles nyligen, och mot bakgrund av den sjunkande lönsamheten under 2012 förmodligen kortlivade. Därför drogs slutsatsen att även om ingen väsentlig skada kunde bevisas föreligga under översynsperioden var unionsindustrins situation fortfarande prekär. Argumentet avvisades därför. (188) Efter meddelandet av uppgifter ifrågasatte några parter att man använt uppgifter som avsåg tiden efter översynsperioden för att bedöma unionsindustrins ekonomiska situation. Som svar på detta påstående kan anföras att unionsindustrins situation bedömdes med avseende på skadeundersökningsperioden, och att ingen väsentlig skada kunde konstateras föreligga på den grunden. Unionsindustrins lönsamhetsutveckling efter skadeundersökningsperioden är i det här fallet dock relevant främst i samband med den extraordinära utvecklingen på världsmarknaden vid årsskiftet 2010/2011. Den illustrerar också de fluktuationer som kännetecknar branschen. Påståendet avvisades därför. E. SANNOLIKHET FÖR ATT SKADAN ÅTERKOMMER 1. Den prognostiserade importvolymens och prisernas inverkan om åtgärderna skulle upphävas (189) Undersökningen har visat att importen från Indien har fortsatt att subventioneras, och att det inte finns några indikationer på att subventioneringen kommer att minskas eller avbrytas i framtiden. (190) En framåtblickande analys av unionens sannolika importvolymer från Indien visade att importen från Indien, med tanke på den för export tillgängliga överskottskapaciteten (se skäl 125), prisnivåerna i unionen och unionsmarknadens attraktionskraft, sannolikt skulle öka till högre nivåer än under översynsperioden om åtgärderna skulle upphävas. Med den planerade kapacitetsutökningen uppskattas den överskottskapacitet som är tillgänglig för export nå omkring 600 000–700 000 ton inom den närmaste tiden, vilket skulle motsvara ungefär 21–25 % av total unionsförbrukning under översynsperioden. (191) Med tanke på den fortsatta subventioneringen förväntas priserna på importen från Indien sjunka ytterligare om åtgärderna mot Indien skulle upphävas. Exportörerna skulle också tvingas konkurrera med lågprisimport från andra länder och de skulle sannolikt sänka sina priser ytterligare för att öka sin andel av unionsmarknaden. (192) Mot den bakgrunden kommer unionsindustrin sannolikt att exponeras för stora importvolymer från Indien till priser som är lägre än genomsnittspriserna inom unionsindustrin, vilket skulle undergräva den nyligen förbättrade ekonomiska situationen för denna industri. Följaktligen är det sannolikt att unionsindustrin skulle lida väsentlig skada om åtgärderna mot Indien skulle upphävas. 2. Produktionskapacitet och överskottskapacitet som är tillgänglig för export (193) Såsom konstateras ovan (se skäl 125) har de exporterande tillverkarna i Indien möjlighet att öka sina exportvolymer till unionsmarknaden. Indiens produktionskapacitet ökade avsevärt under skadeundersökningsperioden (se skäl 125). Enligt de tillgängliga uppgifterna förväntas Indien öka sin kapacitet ytterligare, vilket skulle skapa en skillnad på 600 000–700 000 ton mellan den inhemska förbrukningen och den produktionskapacitet som är tillgänglig för export inom den närmaste framtiden. Denna för export tillgängliga överskottskapacitet måste anses vara betydande, eftersom den motsvarar ungefär 21–25 % av den nuvarande unionsförbrukningen under översynsperioden. (194) Även om importen till unionen var relativt låg mer än fördubblades den under skadeundersökningsperioden och det finns därför en risk för att betydande exportvolymer från Indien överförs till EU. 3. Förlust av exportmarknader (195) Handelspolitiska skyddsåtgärder tillämpas för närvarande på indisk import i Turkiet och Sydafrika. Den därav följande möjliga förlusten av dessa exportmarknader för Indien är en annan indikator på att unionsmarknaden sannolikt skulle bli föremål för Indiens export om dessa åtgärder skulle upphöra. (196) Efter meddelandet av uppgifter ifrågasatte några parter slutsatserna rörande förlust av exportmarknader för Indien. Det gjordes gällande att bägge marknaderna var marginella exportmarknader och att inga betydande exportvolymer därför kunde ledas om från dessa marknader till unionen om åtgärderna skulle upphävas. Det bör påpekas att blotta förekomsten av handelspolitiska skyddsåtgärder på vissa marknader utesluter varje meningsfull jämförelse av marknadernas relativa betydelse med och utan åtgärder för ett visst land. Dessutom antogs inte, trots vad som gjordes gällande, att exportvolymer från Indien till dessa länder skulle ledas om till unionens marknad. I stället antogs att förekomsten av handelspolitiska skyddsåtgärder på andra tredjeländers marknader begränsar dessa tredjeländers kapacitet att absorbera den förutspådda ökningen av Indiens överskottskapacitet som är tillgänglig för export. Påståendet avvisades därför. (197) Att handelspolitiska skyddsåtgärder tillämpas i tredjeländer är också en indikation på att prissättningen på indisk export sannolikt kan sprida sig till unionsmarknaden. 4. Unionsmarknadens attraktionskraft (198) Unionsmarknaden för PET-plast är attraktiv tack vare sin storlek och sina priser, eftersom den är den tredje största marknaden i världen med ett strukturellt behov av import och med högre priser än på andra marknader. Beträffande Indien tenderar importpriserna till unionen att vara högre än priserna till andra tredjeländer, vilket visar på unionsmarknadens attraktionskraft för indisk export. Detta framgår tydligt av det faktum att importen från Indien fördubblades under skadeundersökningsperioden, trots de gällande åtgärderna. (199) Unionsmarknadens attraktionskraft för exportörer bekräftas också genom att unionsindustrin fortsatte att förlora marknadsandelar till den växande importen från länder för vilka inga åtgärder tillämpas. Detta gäller särskilt Sydkorea, som avsevärt ökade sin export till unionsmarknaden 2012, efter det att åtgärderna för landet löpt ut. 5. Andra faktorer (200) Inverkan av import från andra tredjeländer med gällande åtgärder på unionsindustrins situation ansågs inte vara betydande, på grund av de relativt låga importvolymerna och den avsevärda minskningen av deras marknadsandel under översynsperioden. (201) Importvolymen från andra tredjeländer utan gällande åtgärder ökade under skadeundersökningsperioden, men det respektive genomsnittliga importpriset låg kvar nära unionsindustrins genomsnittliga pris. Därför anses inverkan av importen från dessa länder på unionsindustrins situation vara begränsad. 6. Ofri marknad (202) Efter meddelandet av uppgifter anförde några parter att eftersom vissa PET-tillverkare och konverterare var vertikalt integrerade, såldes en betydande del av PET för ofri användning som inte konkurrerade med importen. Det anfördes också att den ofria marknadens andel var betydande, vilket skulle påverka bedömningen. (203) På grundval av uppgifter som samlats in från unionstillverkare i urvalet konstaterades den ofria försäljningens andel vara insignifikant (mindre än 10 %). Det måste framhållas att de ifrågavarande parterna uttryckte PET-tillverkarnas verksamhet i förpackningsbranschen som installerad produktionskapacitet för PET, inte som marknadsandel för förpackningar. Således konstaterades påståendet om en väsentlig andel ofri användning vara obestyrkt. Beträffande prisnivåerna konstaterades priserna för försäljning till närstående och andra köpare ligga inom samma intervall. (204) Därför konstaterades att det inte var nödvändigt att göra någon särskild analys av ofri försäljning, och parternas påståenden avvisades. 7. Parternas synpunkter (205) Enligt vissa parter hade unionen inte lidit någon skada på grund av importen från Indien under översynsperioden, vilket framgår av unionsindustrins relativa ekonomiska hälsa och vinster. Det bör noteras att ingen fortsatt skada för unionsindustrin har fastställts i detta fall, och parternas argument överensstämmer därför med undersökningsresultaten. (206) Vissa parter hävdade att andra faktorer, som exempelvis strukturella brister inom unionsindustrin och bristande investeringar samt säsongsbetonade och konjunkturrelaterade faktorer (som exempelvis dåligt väder och ekonomiska kriser) skulle kunna påverka unionsindustrins situation. Beträffande den första punkten bör det noteras att en omstrukturering av unionsindustrin redan har inletts och att de effektivitetsvinster som gjorts visar att parternas argument är ogrundat. När det gäller konjunkturrelaterade faktorer tycks de berörda effekterna inte längre uppstå, även om den ekonomiska krisen påverkade unionsindustrins situation under 2009, såsom nämns ovan (skäl 171). Beträffande inverkan av dåligt väder kan detta delvis förklara den minskade förbrukningen under översynsperioden, men å ena sidan har dess påstådda inverkan på unionsindustrins situation inte styrkts och å andra sidan tycks den måttliga minskningen under 2011 snarare bero på en tillfällig råvarubrist på grund av utvecklingen på den globala marknaden under 2011. Därför är inget av dessa argument motiverat mot bakgrund av undersökningsresultaten. (207) Vidare hävdade vissa parter att det i detta fall är osannolikt att skadan återkommer om åtgärderna skulle löpa ut, eftersom unionsindustrin tack vare sin struktur (koncentration och vertikal integration) skyddas från effekten av import. Det har vidare hävdats att en övergång till importerad PET-plast varken är önskvärd eller möjlig inom den närmaste framtiden, särskilt eftersom inköpskontrakt och inköpspolicyer samt förfarandet för godkännande för stora varumärkesinnehavare (nedströmsanvändare) gör det besvärligt att byta leverantörer av PET-plast. Det bör noteras att enligt resultatet av undersökningen fortsatte unionsindustrin att förlora marknadsandelar till import under skadeundersökningsperioden. Det visar å ena sidan att unionsindustrin inte är skyddad från effekterna av importen och å andra sidan att en övergång till import inte är hypotetisk utan faktiskt redan sker. Dessa argument avvisades därför. (208) Efter meddelandet av uppgifter upprepade vissa parter påståendet att unionsindustrin på grund av sin struktur var skyddad från importörernas konkurrens. När det för det första gäller påståendet om dominerande ställning för en tillverkarkoncern i unionen, som kontrollerar fem tillverkare, bör det påpekas att unionsmarknaden är öppen med åtta andra tillverkare som verkar utanför den här koncernen, och med ökande konkurrens från tredjelandsimport från både länder med och utan handelspolitiska åtgärder. För det andra är koncentration kännetecknande för den här typen av råvarubaserad verksamhet som behöver stordriftsfördelar för att vara lönsam. För det tredje befanns ingen aktör vara prisledande på unionsmarknaden. Slutligen upprepade parterna att inverkan av importen från