P9_TA(2022)0038

Ett starkare Europa i kampen mot cancer

Europaparlamentets resolution av den 16 februari 2022 om att stärka Europa i kampen mot cancer – mot en övergripande och samordnad strategi (2020/2267(INI))

(2022/C 342/12)

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

— med beaktande av sitt beslut av den 18 juni 2020 om tillsättning av ett särskilt utskott för cancerbekämpning och fastställande av dess ansvarsområden, sammansättning och mandatperiod (1),

— med beaktande av arbetsdokumentet från dess särskilda utskott för cancerbekämpning av den 27 oktober 2020 om synpunkter från det särskilda utskottet för cancerbekämpning (BECA) för att påverka Europas framtida plan mot cancer (2),

— med beaktande av kommissionens meddelande av den 3 februari 2021Europas plan mot cancer (COM(2021)0044),

— med beaktande av EU:s ramprogram för forskning och innovation 2021–2027 (Horisont Europa) (3) och det särskilda forskningsuppdraget om cancer i Horisont Europa (4),

— med beaktande av kommissionens meddelande av den 11 december 2019Den europeiska gröna given (COM(2019)0640),

— med beaktande av rådets slutsatser av den 15 juni 2021 om tillgång till läkemedel och medicintekniska produkter för ett starkare och mer resilient EU (5),

— med beaktande av de riktlinjer som utarbetats genom de gemensamma åtgärderna om cancer (EPAAC, CanCon, iPAAC) och Agenda 2030 för sällsynta cancersjukdomar som inrättats inom ramen för den gemensamma åtgärden för sällsynta cancersjukdomar (Jarc),

— med beaktande av kommissionens meddelande av den 30 september 2020En ny era för det europeiska forskningsområdet (COM(2020)0628),

— med beaktande av rådets rekommendation 2003/878/EG av den 2 december 2003 om cancerscreening (6),

— med beaktande av rapporten från Internationella centret för cancerforskning (IARC) från maj 2017 om genomförandet av rådets rekommendation om cancerscreening (7),

— med beaktande av de europeiska riktlinjerna för kvalitetssäkring vid screening och diagnos av bröstcancer, livmoderhalscancer och kolorektal cancer,

— med beaktande av kommissionens meddelande av den 20 maj 2020Från jord till bord-strategin för ett rättvisare, hälsosammare och miljövänligare livsmedelssystem (COM(2020)0381),

— med beaktande av kommissionens meddelande av den 28 juni 2021EU:s strategiska ram för arbetsmiljö 2021–2027 (COM(2021)0323),

— med beaktande av kommissionens meddelande av den 25 november 2020En läkemedelsstrategi för Europa (COM(2020)0761),

— med beaktande av kommissionens meddelande av den 14 oktober 2020Kemikaliestrategi för hållbarhet. På väg mot en giftfri miljö (COM(2020)0667),

— med beaktande av kommissionens meddelande av den 12 maj 2021Vägen till en frisk planet för alla – EU-handlingsplan: Med sikte på nollförorening av luft, vatten och mark (COM(2021)0400),

— med beaktande av Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/37/EG av den 29 april 2004 om skydd för arbetstagare mot risker vid exponering för carcinogener eller mutagena ämnen i arbetet (direktivet om carcinogener och mutagena ämnen) (8), inbegripet de tre ändringsdirektiven och kommissionens förslag till fjärde ändringsdirektiv (COM(2020)0571),

— med beaktande av rådets direktiv 98/24/EG av den 7 april 1998 om skydd av arbetstagares hälsa och säkerhet mot risker som har samband med kemiska agenser i arbetet (9),

— med beaktande av den sammanfattande rapporten för det offentliga samrådet från sitt särskilda utskott för cancerbekämpning av den 19 april 2021 med titeln The impact of the COVID-19 pandemic on cancer prevention, health services, cancer patients and research: lessons from a public health crisis,

— med beaktande av kommissionens meddelande av den 11 november 2020Skapande av en europeisk hälsounion – förstärkning av EU:s resiliens mot gränsöverskridande hot mot människors hälsa (COM(2020)0724), och kommissionens tillhörande förslag till, och de provisoriska överenskommelserna om, Europaparlamentets och rådets förordningar av den 11 november 2020 om allvarliga gränsöverskridande hot mot människors hälsa (COM(2020)0727), om en förstärkt roll för Europeiska läkemedelsmyndigheten vid krisberedskap och krishantering avseende läkemedel och medicintekniska produkter (COM(2020)0725) och om ändring av förordning (EG) nr 851/2004 om inrättande av ett europeiskt centrum för förebyggande och kontroll av sjukdomar (COM(2020)0726),

— med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/522 av den 24 mars 2021 om inrättande av ett program för unionens åtgärder på hälsoområdet (programmet EU för hälsa) för perioden 2021–2027 (10),

— med beaktande av kommissionens förslag till, och överenskommelsen om, Europaparlamentets och rådets förordning om utvärdering av medicinsk teknik och om ändring av direktiv 2011/24/EU (COM(2018)0051),

— med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 536/2014 av den 16 april 2014 om kliniska prövningar av humanläkemedel och om upphävande av direktiv 2001/20/EG (förordningen om kliniska prövningar) (11) och det informationssystem för kliniska prövningar som inrättats i enlighet med den förordningen,

— med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/694 av den 29 april 2021 om inrättande av programmet för ett digitalt Europa (12),

— med beaktande av Europeiska miljöbyråns (EEA) rapport nr 21/2019 med titeln Healthy environment, healthy lives: how the environment influences health and well-being in Europe (13),

— med beaktande av yttrandet från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén av den 9 juni 2021 om Europas plan mot cancer (14),

— med beaktande av slutsatserna och rekommendationerna från den studie som utarbetades till förmån för dess panel för framtida vetenskap och teknik (Stoa) i juli 2021 om hälsoeffekterna av 5G (15),

— med beaktande av FN:s mål för hållbar utveckling, särskilt mål 3 om hälsa och välmående,

— med beaktande av den fjärde versionen av den europeiska kodexen mot cancer (16),

— med beaktande av den europeiska kodexen för cancerpraxis (17),

— med beaktande av kommissionens meddelande av den 24 mars 2021, EU:s strategi för barnets rättigheter (COM(2021)0142),

— med beaktande av kommissionens arbetsdokument av den 19 juli 2018, Combatting HIV/AIDS, viral hepatitis and tuberculosis in the European Union and neighbouring countries – State of play, policy instruments and good practices (SWD(2018)0387),

— med beaktande av Världshälsoorganisationens (WHO:s) rapport från 2020, Alcohol and cancer in the WHO European Region: An appeal for better prevention (18),

— med beaktande av den verksamhet som bedrivits och de slutsatser som dragits av den partiövergripande intressegruppen MEPs Against Cancer (MAC),

— med beaktande av sin resolution av den 15 januari 2020 om den europeiska gröna given (19),

— med beaktande av sin resolution av den 2 mars 2017 om EU:s alternativ för att förbättra tillgången till läkemedel (20),

— med beaktande av sin resolution av den 10 juli 2020 om en kemikaliestrategi för hållbarhet (21),

— med beaktande av sin resolution av den 12 februari 2019 om genomförandet av direktivet om gränsöverskridande hälso- och sjukvård (22),

— med beaktande av sin resolution av den 16 januari 2019 om unionens förfarande för godkännande av bekämpningsmedel (23),

— med beaktande av sin resolution av den 10 juli 2020 om EU:s folkhälsostrategi efter covid-19 (24),

— med beaktande av sin resolution av den 17 september 2020 om läkemedelsbristen – att hantera ett växande problem (25),

— med beaktande av sin resolution av den 15 december 2016 om förordningen om läkemedel för barn (26) och kommissionens inledande konsekvensbedömning av översynen av EU:s lagstiftning om läkemedel för barn och sällsynta sjukdomar,

— med beaktande av artikel 54 i arbetsordningen,

— med beaktande av betänkandet från dess särskilda utskott för cancerbekämpning (A9-0001/2022), och av följande skäl:

A. Europas plan mot cancer (planen) bör på ett ändamålsenligt sätt bemöta kravet på framsteg från familjerna till och sjukvårdspersonalen för de 1,3 miljoner människor som dör av cancer varje år i Europa, däribland 6 000 barn och unga, de kritiska behoven hos patienter som för närvarande är i behov av snabb diagnos och ändamålsenliga, innovativa, tillgängliga och överkomliga behandlingsmetoder och vårdinsatser för cancer och cancerrelaterade komplikationer och samsjuklighet, de rättmätiga förväntningarna hos mer än 12 miljoner personer som överlevt cancer och deras familjer som står inför den svåra återgången till ett ”normalt liv”, den tydliga viljan hos framtida generationer att vara skyddade mot hälsohot och riskfaktorer samt oron hos regeringar som står inför en ökande ekonomisk och social börda på grund av cancer och relaterade behandlingar. EU-åtgärder i kampen mot cancer bör syfta till att öka femårsöverlevnaden för cancerpatienter.

B. Europa står för mindre än 10 % av världens befolkning men en fjärdedel av alla cancerfall, och cancer är den näst största dödsorsaken i Europa efter hjärt- och kärlsjukdomar och den största sjukdomsorsakade dödsorsaken hos barn som är äldre än ett år. De särskilda behoven hos cancerdrabbade barn och ungdomar måste fortsätta att uppmärksammas och stödjas världen över, och barnonkologi bör särskiljas från hanteringen av cancer hos vuxna. Även om dödligheten har minskat något tack vare screeningkampanjer, förbättrad diagnostik och terapeutiska innovationer ökar antalet diagnostiserade fall, särskilt på grund av längre förväntade livslängder, vilket leder till åldrande befolkningar. Nästan tre fjärdedelar av alla cancerdiagnoser i EU görs hos personer som är 60 år eller äldre.

C. Cancer visar på social orättvisa och ojämlikheten inom hälso- och sjukvården eftersom skillnaderna i överlevnadstalen för cancer bland EU:s medlemsstater överstiger 25 %. EU-medborgarna dras med ojämlika förhållanden i fråga om förebyggande åtgärder och är ojämnt skyddade mot riskfaktorer, ojämlikt utbildade när det gäller hälsosamma beteenden och ojämnt utrustade mot felaktig information. EU-medborgarna är ojämlika när det gäller en snabb tillgång till överkomlig behandling och vård av kvalitet, sett både mellan medlemsstaterna och mellan regionerna inom varje land. Tillgången till helt tvärvetenskapliga och multiprofessionella medicinska team varierar kraftigt över Europa. Efter återhämtning eller under remission är EU-medborgarna ojämlika i sina möjligheter att återgå till arbetslivet, vara ekonomiskt oberoende och återgå till ett harmoniskt familjemässigt, socialt och känslomässigt liv. Klass och kön är viktiga mått på och orsaker till ojämlika förhållanden och orättvisor i alla skeden av sjukdomen.

D. Särskild nationell eller regional cancerpolitik har inrättats i de flesta medlemsstaterna, vars uppdrag, kapacitet och budgetar skiljer sig åt. Vissa regioner har blivit nav i kampen mot cancer, med en sakkunskap som bör delas över hela unionen.

E. Målet för planen bör inte bara vara att bekämpa ett mycket viktigt folkhälsoproblem och hjälpa patienter att leva längre och bättre liv, utan bör även vara att påbörja en minskning av ojämlikheterna och orättvisorna i fråga om hälsa och minska den sociala och ekonomiska bördan av sjukdomen. Kommissionen bör främja en patientcentrerad och medborgarrättsbaserad strategi genom att integrera överväganden om rättvisa, hållbarhet, solidaritet, innovation och samarbete i själva kärnan i planen, inklusive initiativet ”Hjälp till barn med cancer”.

F. Covid-19-pandemin har orsakat och orsakar fortfarande allvarliga störningar i program för cancerscreening, cancerbehandling och cancerforskning samt överlevnads- och uppföljningstjänster, med resulterande konsekvenser för cancerpatienter, familjer och hälso- och sjukvårdspersonal. Pandemin har skapat ett akut behov av att återuppbygga cancervården i alla europeiska länder och ta itu med de mycket oroväckande eftersläpningarna i fråga om förebyggande åtgärder, liksom i fråga om tidig upptäckt och diagnos. Uppskattningsvis 100 miljoner screeningtester utfördes inte i Europa under pandemin och 1 miljon cancerfall har inte diagnostiserats. 1 av 5 cancerpatienter fick inte den kirurgiska behandling eller den kemoterapeutiska behandling de behövde i tid (27). Hälso- och sjukvårdspersonalen har fått axla en tung börda under pandemin och har tvingats hantera en mycket stressig arbetsmiljö.

G. Hälsokompetens inbegriper förvärvande av kunskap och färdigheter, medvetenhet om rättigheter och självförtroende för att vidta åtgärder för att förbättra den personliga hälsan och samhällets hälsa. Åtgärder för att främja hälsokompetens inom ramen för planen bör inriktas på att stärka patienter och medborgare genom aktuella kommunikationsverktyg, och även genom att söka expertis hos och samarbeta med patientorganisationer och andra icke-statliga organisationer som har arbetat med att sprida och förmedla hälsokompetens i åratal. Patientinflytande kräver att patienterna får hjälp att förstå sina rättigheter. Alla insatser för att öka hälsokompetensen, däribland den digitala kompetensen, bör ta hänsyn till personer som är utestängda från samhället samt behoven hos personer med inlärningssvårigheter. Ojämlikheter i fråga om kunskapen om, tillgången till och användningen av it-teknik samt regionala, nationella, sociala och ekonomiska skillnader bör beaktas. Nödvändig information bör finnas tillgänglig på vanliga icke-EU-språk för att nå migranter, nyanlända och andra utsatta grupper och minoritetsgrupper. Insatserna för att förbättra hälsokompetensen bör också omfatta en skyldighet att hjälpa medborgarna att identifiera felaktig information och notera den skadliga inverkan som detta kan ha på cancervårdens samtliga områden, inbegripet förebyggande, vaccinering och behandling.

H. Omkring 40 % av cancerfallen i EU kan förebyggas. Förebyggande är mer effektivt än något botemedel och även den mest kostnadseffektiva långsiktiga strategin för cancerbekämpning. Planen bör ta upp alla centrala riskfaktorer och sociala bestämningsfaktorer för cancer. EU-nivån är avgörande för att förebygga cancer eftersom den har betydande kompetens på områden som påverkar de flesta riskfaktorerna för cancer.

I. Enligt EEA:s rapport nr 21/2019 är cancer den största icke-överförbara sjukdom som kan tillskrivas miljön, med mer än 250 000 cancerorsakade dödsfall som under 2016 kunde tillskrivas miljön i 32 europeiska höginkomstländer. EEA identifierade luftföroreningar, kemikalier, förbränning av bränsle inomhus och strålning som miljöriskfaktorer för cancer.

J. Luftföroreningar är en av de största orsakerna till dödsfall, med föroreningar från en mängd olika källor, däribland energi-, transport-, jordbruk- och industrisektorn. De leder till 400 000 förtida dödsfall varje år, bland annat till följd av lungcancer, hjärtsjukdomar och stroke.

K. I kommissionens meddelande om stärkt samarbete mot sjukdomar som kan förebyggas genom vaccination (COM(2018)0245) rekommenderas det att man utarbetar EU-vägledning för att upprätta omfattande elektroniska informationssystem om immunisering på nationell nivå för effektiv övervakning av immuniseringsprogram. Detta bör ske i full överensstämmelse med dataskyddsreglerna. Humant papillomvirus (HPV) är en sexuellt överförbar infektion som associeras med nästan 5 % av alla cancerfall hos kvinnor och män över hela världen, närmare bestämt med livmoderhalscancer och orofaryngeal cancer, men även med analcancer, peniscancer, vaginal cancer och vulvacancer. För att nå WHO:s mål för 2030 om att eliminera livmoderhalscancer som ett folkhälsoproblem krävs det både att målen för HPV-vaccinationstäckning för flickor uppnås och att högkvalitativ och organiserad screening av livmoderhalscancer införs. HPV-vaccinationsnivåerna är oroväckande låga i medlemsstaterna. Tyvärr finns det stora skillnader i vaccinationstäckningen mellan medlemsstaterna, från mindre än 30 % till mer än 70 % (där den nödvändiga nivån för flockimmunitet är 70 %). Helicobacter pylori är den huvudsakliga smittsamma orsaken till cancer i hela världen, främst vad gäller magcancer orsakad av adenocarcinom.

L. Vissa typer av endokrin cancer (såsom sköldkörtel-, bröst- och testikelcancer) ökar. Endokrina behandlingar för hormonberoende cancer kan påverka det endokrina systemet negativt. Cancerbehandlingar kan ha långsiktiga effekter såsom endokrinrelaterad samsjuklighet hos canceröverlevare. Fetma är en känd riskfaktor för många cancertyper, bland annat endokrin cancer. Man vet att exponering för hormonstörande ämnen kan påverka utvecklingen av fetma och cancer. Hormonstörande ämnen kostar medlemsstaterna mellan 157 och 270 miljarder euro varje år (upp till 2 % av EU:s BNP) (28) i hälso- och sjukvårdsutgifter och förlorad inkomstpotential, till stor del på grund av neurologiska utvecklingsstörningar och ämnesomsättningsrubbningar samt cancer.

M. Exponering för farliga ämnen i arbetet är orsaken till omkring 120 000 arbetsrelaterade cancerfall varje år och leder till omkring 80 000 dödsfall per år, vilket motsvarar 8 % av alla cancerdödsfall (12 % av cancerdödsfallen bland män och 7 % av cancerdödsfallen bland kvinnor). Långa latenstider kan dock göra det svårt att fastställa orsakssambanden. WHO:s IARC har identifierat 50 prioriterade cancerframkallande ämnen och visat att arbetstagare är allmänt exponerade för dem i Europa. En övervägande majoritet av de cancertyper som förorsakas av cancerframkallande ämnen i arbetet förefaller kunna förebyggas om de regleras i enlighet därmed, men i direktiv 2004/37/EG fastställs bindande gränsvärden för exponering på arbetsplatser endast för 27 av dem. Ytterligare åtgärder krävs för att förebygga, upptäcka och bättre känna igen yrkesbetingad cancer kopplad till nattskiftsarbete och UV-strålning (för utomhusarbetare).

N. En föränderlig arbetsmarknad som präglas av demografiska förändringar, ny teknik och nya typer av jobb kan påverka arbetsmiljön. Allt fler arbetstagare övergår till plattformsarbete, icke-traditionellt arbete eller atypiska anställningsformer. Faktorer som strålning, stress, arbetsorganisation och arbetsvillkor har alla en koppling till arbetsrelaterad cancer (29). Det saknas för närvarande tillförlitliga och jämförbara uppgifter på EU-nivå om exponering för riskfaktorer för cancer på arbetsplatsen (30).

O. Till skillnad från arbetsplatsolyckor, där skadorna lättare kan bedömas och ersättning beviljas, kan det ta år eller årtionden innan arbetsrelaterad cancer diagnostiseras och orsaken blir korrekt identifierad. I kommissionens rekommendation om arbetssjukdomar (31) rekommenderas medlemsstaterna att så snart som möjligt införa den europeiska förteckning som anges i bilaga I till ovannämnda rekommendation i sina nationella lagar och andra författningar om ersättningsberättigade arbetssjukdomar. De befintliga skillnaderna mellan medlemsstaterna när det gäller erkännandet av arbetssjukdomar innebär att många arbetstagare aldrig får sina arbetssjukdomar erkända.

P. Radon är ett radioaktivt ämne som saknar färg och lukt, och eftersom radon bryts ned i luften frigör det strålning som kan skada DNA:t i celler inuti kroppen. Radonnivåerna varierar kraftigt i olika regioner eller till och med i bostadsområden och radon kan finnas i både utomhus- och inomhusluft.

Q. År 2011 klassificerade IARC elektromagnetiska radiofrekvensfält som potentiellt cancerframkallande för människor, baserat på en ökad risk för gliom till följd av mobiltelefonanvändning. Det finns studier som publicerades 2015 och 2018 som visar en betydande ökning (mer än fördubbling) av glioblastomtumörer under tjugo år (1995–2015) i alla åldersgrupper, och andra som visar en ökad risk för glioblastomtumörer i samband med mobil- och trådlös telefonanvändning för personer i åldern 18–80 år. Det behövs fler studier för att fastställa dessa därmed förbundna risker.

R. 24 % av alla nya cancerdiagnoser i hela Europa per år, inklusive alla typer av pediatrisk cancer, är sällsynta former av cancer och utgör i sig en utmaning för folkhälsan. Patienter med sällsynta cancerformer tvingas hantera utmaningar såsom sen eller felaktig diagnos, bristande tillgång till lämpliga terapier och expertkunskaper, bristande förståelse för den bakomliggande vetenskapen, bristande kommersiell genomförbarhet i fråga om utvecklingen av nya terapier, få tillgängliga vävnadsbanker, svårigheter att genomföra välfungerande kliniska studier och även känslor av isolering.

S. Planen bör genomföras i nära samband med rekommendationerna och åtgärderna från IARC, FN:s globala mål för global hälsa, inklusive målet om att uppnå allmän hälso- och sjukvård, WHO:s rekommendationer och riktlinjer, internationella hälsoöverenskommelser, inklusive WHO:s ramkonvention om tobakskontroll och WHO:s globala initiativ för barncancer, EU:s gemensamma åtgärder om cancer samt rekommendationer och riktlinjer från experter och patientföreningar. Planen bör prioritera EU:s solidaritet och partnerskap med låg- och medelinkomstländer, inklusive de i WHO:s bredare Europaregion.

T. Genom anslutningsakten för Österrike, Finland och Sverige beviljas Sverige ett undantag från det EU-omfattande förbudet mot försäljning av vissa typer av tobak för användning i munnen.

U. Medelhavsdieten är känd som en hälsosam och balanserad kost som spelar en skyddande roll när det gäller att primärt och sekundärt förebygga de huvudsakliga kroniska degenerativa sjukdomarna.

V. I planen ägnas anmärkningsvärd uppmärksamhet åt en rad politiska behov när det gäller cancerscreening, men det erbjuds färre initiativ för tidig upptäckt av cancersjukdomar som inte omfattas av något screeningprogram. Därför krävs riktade åtgärder för att främja ökad medvetenhet om varningstecken för cancer bland medborgare och hälso- och sjukvårdspersonal.

W. De höjda priserna på cancerläkemedel har överskridit ökningen av de totala cancerutgifterna, och nya och dyra cancerläkemedel som släpps ut på marknaden har konstaterats vara en viktig orsak bakom cancervårdens ökade kostnader. I WHO:s tekniska rapport från 2018 om prissättningen av cancerläkemedel och dess effekter (32) erkändes det att priserna på cancerläkemedel var högre än för andra indikationer och att kostnaderna för dessa ökade snabbare, vilket leder till att många patienter världen över har svårt att få tillgång till behandling och hindrar regeringarnas kapacitet att erbjuda alla överkomlig tillgång.

X. Kampen mot cancer i form av en heltäckande strategi som Europas plan mot cancer som kommissionen lagt fram skulle kunna användas som en modell för andra icke-överförbara sjukdomar, och även patienter med andra kroniska sjukdomar bör därför gynnas av resultaten av och principerna i planen, och liknande planer bör utarbetas för andra patologier med höga dödlighetstal.

Y. Samordning mellan länderna i Europa, en gemensam politik på EU-nivå och gränsöverskridande kunskapsutbyte är absolut nödvändigt för att åstadkomma framsteg på cancerområdet. Det primära ansvaret för hälsoskyddet och hälso- och sjukvårdssystemen ligger hos medlemsstaterna.

Z. Det behövs en övergripande, tvärvetenskaplig och samordnad strategi på regional, nationell och europeisk nivå för att ta itu med beteenderelaterade, biologiska, miljörelaterade, arbetsrelaterade, socioekonomiska och kommersiella hälsofaktorer i syfte att stödja åtgärder för alla aspekter av cancer (förebyggande, upptäckt, behandling, palliativ vård, uppföljande vård för överlevare och återintegrering) genom effektiv mobilisering av viktiga verktyg såsom lämpliga resurser och finansiering, lagstiftning, forskning och kunskapsutbyte. Patientcentrerade behandlingsmetoder har visat sig förbättra livskvaliteten och patienternas överlevnad sammantaget. Ny teknik och artificiell intelligens har stor potential för förbättringar inom cancerforskningen, behandlingsprocesser och vård.

AA. Forskning och innovation är vårt enda hopp för att definitivt kunna besegra cancer en dag. Det behövs varaktig och effektiv finansiering för att stödja ambitiösa projekt och bra och stabila arbetsvillkor för forskare som arbetar inom cancerområdet. Läkemedelsföretag, inklusive små och medelstora företag, är centrala intressenter för innovation på cancerområdet.

AB. Strategierna ”Hälsa inom alla politikområden” och ”One Health” bör främjas ytterligare, och insatserna för att bekämpa cancer bör integreras i all EU-politik.

AC. EU och dess medlemsstater bör mobilisera sina krafter och tillhandahålla tillräckliga incitament och hållbara budgetar för att uppnå det ambitiösa målet att besegra cancerbördan och cancerdödligheten i Europa.

AD. Planen skulle därför kunna utgöra ett viktigt steg mot en verklig europeisk hälsounion och en offentlig förevisning för medborgarna av de framgångar som kan uppnås genom EU-samarbete på hälso- och sjukvårdsområdet.

1. Europaparlamentet välkomnar planen och uppmanar kommissionen att eftersträva nya synergieffekter mellan planen och programmet EU för hälsa, läkemedelsstrategin, kemikaliestrategin för hållbarhet och den uppdaterade industristrategin. Parlamentet anser att en sådan övergripande ram för cancer skulle bidra till förebyggande, tidig upptäckt och behandling av cancer. Parlamentet uppmanar kommissionen att arbeta för att utveckla en gemensam cancerpolitik som i förekommande fall omfattar lagstiftningsförslag.

A. Insatsområden

I. Förebyggande av cancer i all EU-politik

2. Europaparlamentet anser bestämt att omfattande förebyggande åtgärder mot cancer, genom åtgärder som stöder elimineringen eller minskningen av skador som orsakas av modifierbara riskfaktorer, bör genomföras i all EU-politik och alla EU:s finansieringsprogram. Parlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att integrera informationskampanjer riktade till allmänheten om förebyggande av cancer i all relevant EU-politik. Parlamentet uppmanar kommissionen att integrera planens mål i all relevant sektorspolitik. Parlamentet är fast övertygat om att förebyggande insatser bör vara evidensbaserade. Parlamentet uppmanar därför kommissionen och medlemsstaterna att öka finansieringen för vetenskaplig forskning om orsakerna till cancer samt effektiviteten och genomförandet av förebyggande åtgärder.

3. Europaparlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att utforma och genomföra ändamålsenliga förebyggande åtgärder på nationell nivå och EU-nivå som grundar sig på oberoende vetenskaplig sakkunskap, bästa praxis och lärdomar samt på klinisk vägledning. Parlamentet efterlyser i detta avseende särskilt genomförandet av den europeiska kodexen mot cancer för att minska riskerna för cancer på grundval av de senaste vetenskapliga rönen, samt regelbundna uppdateringar av kodexen via en cykel som bygger på kontinuerlig övervakning och utvärdering.

4. Europaparlamentet konstaterar att mer än 40 % av alla cancerfall kan förebyggas genom samordnade åtgärder inriktade på beteenderelaterade, biologiska, miljörelaterade, arbetsrelaterade, socioekonomiska och kommersiella hälsofaktorer. Parlamentet förespråkar att större fokus ska läggas på en sund livsstil för att förebygga cancer och minska antalet återfall av vissa cancertyper.

5. Europaparlamentet stöder målet för det särskilda forskningsuppdraget om cancer i Horisont Europa att avvärja mer än 3 miljoner ytterligare förtida dödsfall under perioden 2021–2030 genom att påskynda framstegen inom programmen för förebyggande och kontroll av cancer, som syftar till att skapa jämlika möjligheter när det gäller att få tillgång till dessa program. Parlamentet uppmanar kommissionen att anslå tillräcklig finansiering till Horisont Europas forskningsuppdrag och andra relevanta program (såsom ”Vetenskap och politik för en hälsosam framtid” – HBM4EU) för att uppnå detta mål.

6. Europaparlamentet beklagar de betydande ojämlikheterna och orättvisorna inom EU i fråga om hälsa och förebyggande av cancer. Parlamentet insisterar på behovet av att identifiera och ägna särskild uppmärksamhet åt utsatta, marginaliserade och socialt utestängda befolkningsgrupper och åt människor som bor i avlägsna områden (t.ex. i landsbygdsområden, isolerade områden eller de yttersta randområdena långt från vårdinrättningar) för att säkerställa deras tillgång till cancerförebyggande tjänster. Parlamentet anser i detta avseende att förebyggande av cancer också måste säkerställas mot bakgrund av social rättvisa, vilket innebär att det behövs systematiska förändringar genom offentlig politik som omfattar hela befolkningen, vid sidan av förändringar i det individuella beteendet.

7. Europaparlamentet erkänner att tobaksanvändning är den överlägset största förebyggbara orsaken till cancer i EU, eftersom den orsakar 15–20 % av Europas cancerfall och är den främsta riskfaktorn för cancerdöd i Europa (27 % av cancerdödsfallen, vilket motsvarar 700 000 cancerdödsfall per år inom EU). Parlamentet påminner om att det finns stora skillnader i EU eftersom andelen rökare varierar mer än femfaldigt från ett land till ett annat.

8. Europaparlamentet ställer sig mycket positivt till planens mål om en ”tobaksfri generation”, som syftar till att mindre än 5 % av befolkningen ska använda tobak senast 2040, jämfört med omkring 25 % i dag. Parlamentet uppmanar eftertryckligen kommissionen att fastställa delmål som kontinuerligt övervakas och främjas, även på nationell nivå, och som rapporteras i registret över cancerrelaterad ojämlikhet så att insatserna kan riktas på ett bättre sätt för att uppnå det övergripande målet. Parlamentet uppmanar kommissionen att finansiera program som främjar rökstopp. Parlamentet uppmanar kommissionen att stödja samarbete mellan medlemsstaterna när det gäller att utbyta bästa och effektivaste praxis för att minska rökning.

9. Europaparlamentet välkomnar kommissionens avsikt att se över direktivet om tobaksvaror ( 33 ) , direktivet om beskattning av tobaksvaror ( 34 ) och den rättsliga ramen för privatpersoners gränsöverskridande inköp av tobak, och uppmanar med kraft kommissionen att vidta lämpliga åtgärder och lägga fram lagförslag, i syfte att införa följande: a) En höjning och konvergens uppåt i fråga om minimipunktskatterna för alla tobaksvaror och deras slutliga marknadspris, vilket skulle förbättra det förebyggande arbetet genom att minska antalet nya rökare och användningen av tobak, särskilt bland nuvarande rökare, och förhindra att ungdomar börjar röka. b) Ett krav på standardiserade neutrala förpackningar och skyldigheten att inkludera hälsovarningar på 80 % av fram- och baksidan på förpackningar för tobaksvaror, inbegripet varningar i form av bilder. c) En strikt tillämpning av förbudet mot karakteristiska aromer i tobaksvaror för att minska dessa produkters attraktionskraft för rökare, icke-rökare och ungdomar.

10. Europaparlamentet efterlyser en utvärdering och översyn av de mätmetoder som för närvarande används för tjära, nikotin och kolmonoxid i tobak och relaterade produkter, på grundval av oberoende och aktuell vetenskaplig forskning.

11. Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att fullt ut genomföra skyldigheterna enligt direktivet om engångsplast (EU) 2019/904 ( 35 ) vad gäller filter i tobaksvaror som innehåller plast, i syfte att ta itu med de miljö- och hälsoproblem som är kopplade till dessa filter.

12. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att följa upp de vetenskapliga utvärderingarna av hälsoriskerna förknippade med elektroniska cigaretter, uppvärmda tobaksprodukter och nya tobaksvaror, inklusive bedömningen av riskerna med att använda dessa produkter jämfört med att konsumera andra tobaksvaror, och upprättandet av en förteckning på europeisk nivå över ämnen som dessa produkter innehåller och släpper ut. Parlamentet anser att elektroniska cigaretter skulle kunna göra det möjligt för vissa rökare att successivt sluta röka. Parlamentet anser samtidigt att e-cigaretter inte bör tilltala minderåriga och icke-rökare. Parlamentet uppmanar därför kommissionen att inom ramen för tobaksdirektivet utvärdera vilka aromer i e-cigaretter som i synnerhet tilltalar minderåriga och icke-rökare och att föreslå ett förbud mot dessa, och dessutom föreslå ett förbud mot alla karakteristiska aromer i uppvärmda tobaksprodukter och nya tobaksvaror.

13. Europaparlamentet efterlyser ett snabbt och fullständigt genomförande av WHO:s ramkonvention om tobakskontroll ( 36 ) och WHO:s protokoll för att eliminera olaglig handel med tobaksvaror ( 37 ) , med särskild uppmärksamhet på artikel 5.3 i ramkonventionen och dess riktlinjer om skyddet av folkhälsopolitiken mot tobaksindustrins egenintressen. Parlamentet uppmanar kommissionen att införa särskilda uppföranderegler för alla sina tjänstemän och övriga anställda när de samarbetar med tobaksindustrin, i linje med Europeiska ombudsmannens beslut i ärende 852/2014/LP ( 38 )

14. Europaparlamentet stöder kommissionens förslag att uppdatera rådets rekommendation av den 30 november 2009 om rökfria miljöer ( 39 ) för att utvidga den till att omfatta nya produkter, till exempel e-cigaretter och uppvärmda tobaksprodukter, och att utvidga de rökfria miljöerna till att omfatta platser utomhus.

15. Europaparlamentet påminner om att etanol och acetaldehyd från nedbrytningen av etanol i alkoholhaltiga drycker klassificeras av IARC som cancerframkallande för människor och att uppskattningsvis 10 % av alla cancerfall hos män och 3 % av alla cancerfall hos kvinnor i Europa kan tillskrivas alkoholkonsumtion ( 40 ) . Parlamentet understryker att ju mindre alkohol som konsumeras, desto mindre är risken att utveckla cancer. Parlamentet betonar att skadlig alkoholkonsumtion är en riskfaktor för många olika typer av cancer, såsom cancer i munhålan och svalget, cancer i luft- och matstrupen, levercancer, kolorektal cancer och bröstcancer bland kvinnor. Parlamentet påminner om den studie som WHO har hänvisat till ( 41 ) , i vilken man erkänner att den säkraste nivån av alkoholkonsumtion för förebyggande av cancer är nollkonsumtion och i vilken man betonar behovet av att ta hänsyn till detta i samband med utformningen och genomförandet av politiken för förebyggande av cancer ( 42 )

16. Europaparlamentet välkomnar kommissionens mål att senast 2025 uppnå en minskning med minst 10 % i den skadliga användningen av alkohol. Parlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att främja åtgärder för att minska och förebygga alkoholrelaterade skador inom ramen för en reviderad alkoholstrategi för EU ( 43 ) , inbegripet en europeisk nollstrategi för minderårigas alkoholkonsumtion, vid behov åtföljd av lagstiftningsförslag, samtidigt som subsidiaritetsprincipen och gällande nationell lagstiftning om åldersgränser för alkoholkonsumtion respekteras. Parlamentet stöder tillhandahållandet av bättre information till konsumenterna genom förbättrad märkning av alkoholdrycker så att den omfattar information om måttlig och ansvarsfull konsumtion och genom införandet av obligatorisk angivelse av ingrediensförteckningen och näringsinformation, samt genom införandet av digital märkning. Parlamentet uppmanar kommissionen att vidta särskilda åtgärder mot berusningsdrickande och riskfyllt drickande ( 44 ) . Parlamentet anser att det är viktigt att skydda minderåriga från kommersiella meddelanden om alkoholkonsumtion samt produktplacering och sponsring av alkoholmärken, inbegripet i den digitala miljön, eftersom reklam inte får vara specifikt riktad mot minderåriga eller uppmuntra till alkoholkonsumtion. Parlamentet efterlyser förbud mot alkoholreklam och alkoholsponsring vid idrottsevenemang i de fall då dessa evenemang till största del besöks av minderåriga. Parlamentet efterlyser en noggrann övervakning av genomförandet av det reviderade direktivet om audiovisuella medietjänster ( 45 ) . Parlamentet efterlyser att den föreslagna rättsakten om digitala tjänster ska stärka medlemsstaternas förmåga att upprätthålla och tillämpa lagstiftning som syftar till att skydda minderåriga och andra sårbara befolkningsgrupper från kommersiella meddelanden om alkoholhaltiga drycker. Parlamentet uppmuntrar anslag av offentliga medel för nationella och europeiska informationskampanjer. Parlamentet stöder den planerade översynen av EU:s lagstiftning om beskattning av alkohol och om privatpersoners gränsöverskridande inköp av alkohol samt en översyn av prispolitiken för alkohol, inbegripet en eventuell höjning av skatterna på alkoholhaltiga drycker.

17. Europaparlamentet understryker att livsmedel har en betydande inverkan på enskilda personers hälsa och att vetenskapliga belägg visar att konsumtion av olämpligt stora matportioner har en negativ inverkan på hälsan och kan öka risken för att utveckla cancer. Parlamentet efterlyser utarbetandet av omfattande näringskampanjer som är anpassade till Europeiska unionens från jord till bord-strategi.

18. Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att överväga att införa rådgivning om näringsinnehåll i primärvården.

19. Europaparlamentet betonar den roll som en hälsosam kost spelar för att förebygga och begränsa förekomsten och återfall av cancer, och betonar att individuella cancerrisker kan minskas genom en ökad konsumtion av hållbart producerade grödor och växtbaserade livsmedel, såsom färsk frukt och färska grönsaker, fullkorn och baljväxter. Parlamentet betonar dessutom behovet av att ta itu med överkonsumtionen av kött och överprocessade produkter samt produkter med hög socker-, salt- och fetthalt. Parlamentet välkomnar därför den kommande översynen av EU:s program för frukt, grönsaker och mjölk i skolan och av EU:s politik för främjande av jordbruksprodukter. Parlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att uppmuntra och hjälpa konsumenterna att göra välgrundade, hälsosamma och hållbara val när det gäller livsmedelsprodukter genom att anta ett obligatoriskt och harmoniserat EU-system för näringsmärkning på framsidan av förpackningar som utvecklas på grundval av oberoende vetenskapliga bevis. Parlamentet välkomnar inriktningen på hälsosam näring i EU:s barngaranti ( 46 ) och efterlyser en ny EU-handlingsplan för barnfetma. Parlamentet stöder skatteåtgärder för att göra färska livsmedel (såsom frukt och grönsaker, baljväxter och fullkorn) mer överkomliga och tillgängliga på nationell nivå, särskilt för personer med låga inkomster. Parlamentet uppmanar medlemsstaterna att använda prispolitiska åtgärder, t.ex. differentierad mervärdesskatt, och marknadsreglering för att påverka efterfrågan på, tillgången till och överkomligheten hos livsmedel och dryck med låg halt av mättade fetter, transfetter, salt och socker. Parlamentet stöder medlemsstaterna i översynen av relevanta bestämmelser för att begränsa reklamen för sötade drycker och bearbetade livsmedelsprodukter med höga halter av fett, salt och socker, inbegripet reklam på sociala medier, och uppmanar kommissionen att lägga fram ett förslag till en heltäckande EU-omfattande förordning för att förbjuda sådan reklam till minderåriga.

20. Europaparlamentet erkänner att fetma betraktas som en riskfaktor för många typer av cancer, som bland annat tjock- och ändtarms-, njur- och bröstcancer. Parlamentet uppmanar medlemsstaterna att aktivt bekämpa fetma genom att tillgängliggöra hälsosamma kostval och idrottsutövning, inte bara genom att utbilda och uppmuntra medborgarna att göra de rätta valen, utan också genom att inkludera integrerade program inom primärvården som hjälper patienter som lider av fetma att gå ner i vikt på ett hälsosamt sätt. Parlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att stödja forskning och innovation kopplad till fetma som syftar till att beskriva den inverkan som bland annat genetiska faktorer, människans mikroflora och psykologiska status har på kroppsvikten och undersöka de effektivaste insatserna.

21. Europaparlamentet välkomnar kommissionens avsikt att ta itu med förekomsten av cancerframkallande främmande ämnen i livsmedel. Parlamentet påminner kommissionen om parlamentets resolution av den 8 oktober 2020 ( 47 ) i vilken uppmanades att fastställa strikta rättsliga gränser för förekomsten av akrylamid i livsmedel för att på lämpligt sätt skydda konsumenterna, särskilt de mest sårbara, såsom spädbarn och barn. Parlamentet uppmanar med kraft kommissionen att snabbt lägga fram lagstiftningsförslag.

22. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att hörsamma parlamentets olika krav i sin resolution av den 16 januari 2019 på att förbättra unionens förfarande för godkännande av bekämpningsmedel.

23. Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna, regionala och lokala myndigheter, företrädare för det civila samhället och arbetsgivare att främja och underlätta utövandet av fysisk aktivitet och idrott under hela livet, eftersom det är känt för att begränsa både incidensen och återfallen av cancer, samt för att minska psykiska hälsoproblem och främja social inkludering. Parlamentet betonar vikten av att göra utövandet av fysisk aktivitet och idrott tillgängligt och inkluderande från ung ålder, särskilt för utsatta grupper, genom finansiering av offentlig infrastruktur, utrustning och program. Parlamentet uppmanar medlemsstaterna att underlätta tillgången till fysisk aktivitet för sjukhuspatienter efter kliniska rekommendationer.

24. Europaparlamentet välkomnar lanseringen av EU:s kampanj ”HealthLifestyle4all”, som omfattar främjande av idrott, fysisk aktivitet och hälsosam kost, parallellt med andra viktiga sektorer. Parlamentet rekommenderar att skolor inkluderar hälso- och sjukvårdsutbildning i sina läroplaner för att säkerställa att minderåriga och ungdomar lär sig en hälsosam livsstil och blir medvetna om den europeiska kodexen mot cancer, och efterlyser att hälso- och sjukvårdsutbildning ska bli en integrerad del av utbildningspolitiken för socialt stöd.

25. Europaparlamentet påpekar att strålningen från solen innehåller osynlig ultraviolett strålning (UV-strålning) som kan leda till hudcancer. Parlamentet uppmanar därför kommissionen att se över direktiv 2006/25/EG om arbetstagares exponering för risker som har samband med fysikaliska agens (artificiell optisk strålning) ( 48 ) och att inkludera solstrålning i dess tillämpningsområde. Parlamentet stöder stärkandet av skyddet mot exponering för UV-strålning på EU-nivå, särskilt genom arbetsmiljölagstiftning för utomhusarbetare. Parlamentet välkomnar kommissionens åtagande att undersöka åtgärder för exponering för UV-strålning, inbegripet från anordningar för artificiell solning (solarier) ( 49 ) . Parlamentet påpekar vikten av informationskampanjer för att göra människor medvetna om riskerna med överdriven solexponering och för att lära dem hur de kan känna igen eventuella varningstecken. Parlamentet uppmanar till specifika åtgärder för att minska minderårigas och ungdomars exponering för UV-strålning. Parlamentet efterlyser striktare lagstiftning om användningen av solarier för kosmetiska ändamål och ett förbud för minderårigas användning av solarier. Parlamentet uppmanar medlemsstaterna att inkludera rapportering av melanom hudcancer i nationella cancerregister.

26. Europaparlamentet konstaterar att omkring 2 % av den europeiska cancerbördan kan tillskrivas joniserande strålning och att inomhusexponering för radon och dess nedbrytningsprodukter är den näst största orsaken till lungcancer i Europa. Parlamentet ser fram emot resultaten av Euratoms forsknings- och utbildningsprogram ( 50 ) , som kommer att förbättra kunskaperna om exponering för radon, och de föreslagna motåtgärderna för att minska dess ackumulering i bostäder. Parlamentet påminner om att joniserande strålning även kan förekomma i privata bostäder. Parlamentet uppmuntrar därför kommissionen och medlemsstaterna att kartlägga befintliga och potentiella kritiska områden för att effektivt reagera på detta hot. Parlamentet uppmanar kommissionen att anslå medel för att skapa en sådan prognoskarta och att främja informationskampanjer för allmänheten i syfte att öka medvetenheten om denna fråga. Parlamentet uppmanar medlemsstaterna att regelbundet uppdatera sina nationella planer för att minska exponeringen för radon, i enlighet med kraven i direktivet om exponering för radioaktiva källor ( 51 ) , och att uppdatera riktlinjerna för radonbegränsning för nybyggnationer. Parlamentet uppmanar kommissionen att bedöma genomförandet av och ändamålsenligheten hos nuvarande åtgärder som syftar till att skydda arbetstagare som utsätts för joniserande strålning, såsom flygplansbesättningar, personal vid kärnkraftverk, arbetstagare i relevanta industriella miljöer och forskare, hälso- och sjukvårdspersonal samt veterinärer som arbetar inom radiologi, radioterapi eller nuklearmedicin, och att se över dessa åtgärder då det är nödvändigt och proportionerligt.

27. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att främja tvärvetenskaplig vetenskaplig forskning om förekomsten av kopplingar mellan elektromagnetiska fält, däribland 5G, och cancer för att samla in vetenskapliga bevis om de långsiktiga effekterna av elektromagnetiska fält och informera allmänheten om resultaten av dessa studier inom rimlig tid. Parlamentet efterlyser forskning om utvecklingen av teknik som minskar exponeringen för radiofrekvens.

28. Europaparlamentet anser att den europeiska gröna given är en viktig faktor som bidrar till förebyggandet av cancer i Europa genom att minska luft-, livsmedels-, vatten- och markföroreningar och kemisk exponering. Parlamentet förespråkar att en utvärdering av effekterna av politiken för cancerincidens integreras i från jord till bord-strategin, kemikaliestrategin för hållbarhet, nollföroreningsstrategin och strategin för en giftfri miljö. Parlamentet välkomnar den kommande översynen av EU:s luftkvalitetsnormer och uppmanar kommissionen att anpassa dem till WHO:s riktlinjer i enlighet med parlamentets resolution av den 25 mars 2021 om genomförandet av luftkvalitetsdirektiven ( 52 ) . Parlamentet uppmanar kommissionen att säkerställa att den gemensamma jordbrukspolitiken hjälper jordbrukare att minska användningen av bekämpningsmedel. Parlamentet uppmuntrar forskning om samt användning och utveckling av läkemedel som är säkrare för miljön, och uppmuntrar tillämpningen av effektiva mekanismer för avlägsnande av avfall som undviker att förorena miljön, i linje med målen i EU:s läkemedelsstrategi.

29. Europaparlamentet betonar behovet av ett fullständigt genomförande av det reviderade dricksvattendirektivet ( 53 ) och genomförandet och tillämpningen av ramdirektivet om vatten ( 54 ) , som kommer att minska koncentrationerna i yt- och grundvattnet av vissa föroreningar som kan bidra till cancerincidensen.

30. Europaparlamentet efterlyser i synnerhet en förstärkning av informationskraven om cancerogenitet enligt förordningen om registrering, utvärdering, godkännande och begränsning av kemikalier (Reach) ( 55 ) för att möjliggöra identifiering av alla cancerframkallande ämnen som tillverkas eller importeras, oavsett volym, i linje med kemikaliestrategin för hållbarhet, och efterlyser också att registrering, utvärdering, godkännande och begränsning av kemikalier, inbegripet hormonstörande ämnen, enligt Reach-förordningen genomförs i samband med IARC:s och WHO:s bedömningar. Parlamentet välkomnar åtagandet i kemikaliestrategin för hållbarhet om att utvidga den generiska metoden för riskhantering för att säkerställa att konsumentprodukter inte innehåller kemikalier som orsakar cancer, genmutationer, påverkar det reproduktiva eller det endokrina systemet eller är långlivade och bioackumulerande och toxiska. Parlamentet uppmanar kommissionen att snabbt genomföra de åtgärder som planeras i kemikaliestrategin för hållbarhet för att minska medborgarnas exponering för cancerframkallande och hormonstörande ämnen via alla exponeringsvägar. Parlamentet uppmanar kommissionen att ägna särskild uppmärksamhet åt delar av befolkningen som är särskilt sårbara för farliga kemikalier och att ta bättre hänsyn till dessa utsatta befolkningsgrupper i samband med riskbedömningen av kemikalier. Parlamentet betonar att information till konsumenterna om exponeringsvägar i vardagslivet är avgörande för att stärka förebyggandet, och välkomnar i detta avseende inrättandet av databasen för potentiellt skadliga ämnen i produkter. Parlamentet uppmanar EEA att tillsammans med Europeiska kemikaliemyndigheten ta fram en rapport om kemikalier i miljön i Europa. Parlamentet efterlyser att man i rapporten bedömer cancerframkallande och hormonstörande kemikaliers systemiska natur i Europas tillverknings- och konsumtionssystem, deras användning i produkter, deras förekomst i Europas miljö och den skada de orsakar på människors hälsa, i synnerhet när det gäller cancer.

31. Europaparlamentet anser att man i nästa upplaga av den europeiska kodexen mot cancer måste ta hänsyn till de senaste kunskaperna om cancerframkallande ämnen i miljön. Parlamentet uppmanar kommissionen att utan dröjsmål föreslå en översyn av artikel 68.2 i Reach, förordningen om material avsedda att komma i kontakt med livsmedel ( 56 ) , förordningen om kosmetiska produkter ( 57 ) , direktivet om leksakers säkerhet ( 58 ) och annan relevant konsumentproduktlagstiftning för att säkerställa att konsumentprodukter inte innehåller kemikalier som orsakar cancer, i enlighet med kemikaliestrategin för hållbarhet. Parlamentet efterlyser dessutom en regelbunden översyn av denna lagstiftning för att ta hänsyn till utvecklingen av nya material, trender och produkter. Parlamentet understryker att hormonstörande ämnen finns i livsmedel, material som kommer i kontakt med livsmedel, kosmetika, konsumentvaror, leksaker samt dricksvatten och att exponering, även vid låga doser, kan leda till negativa effekter på kort och lång sikt, inbegripet cancer ( 59 ) . Parlamentet betonar att det med tanke på den utbredda exponering för många misstänkta och kända hormonstörande ämnen som EU:s befolkning utsätts för, och det faktum att kombinerad exponering för flera hormonstörande ämnen som verkar på liknande eller olika vägar kan få kumulativa effekter, finns ett behov av att minimera exponeringen för hormonstörande ämnen och göra EU-lagstiftningen mer konsekvent i olika sektorer. Parlamentet uppmuntrar ytterligare forskning för att fastställa kemikaliers egenskaper som hormonstörande ämnen.

32. Europaparlamentet stöder till fullo kommissionens åtagande inom ramen för kemikaliestrategin för hållbarhet att ändra förordningen om klassificering, märkning och förpackning av kemikalier (förordning (EG) nr 1272/2008 ( 60 ) ) för att införa nya faroklasser för bland annat hormonstörande ämnen, inbegripet misstänkta hormonstörande ämnen, och att uppdatera informationskraven i all relevant lagstiftning för att möjliggöra identifiering av dessa.

33. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att integrera principen om ”gynnsam utformning” (”benign by design”) i de lagstadgade kraven för tillverkning av kemikalier och läkemedel, i syfte att tillämpa en verklig försiktighetsstrategi för att minska riskerna för vår hälsa, vårt samhälle och miljön.

34. Europaparlamentet välkomnar offentliggörandet av EU:s nya strategiska ram för arbetsmiljö för perioden 2021–2027, i synnerhet strategin ”Nollvision” för arbetsrelaterade dödsfall och det planerade toppmötet om arbetsmiljö 2023 för att utvärdera framstegen mot nollvisionen. Parlamentet betonar behovet av ett nära och regelbundet deltagande av arbetsmarknadens parter och intressenter inom ramen för denna strategi. Parlamentet beklagar dock det begränsade antalet ämnen som tas upp i strategin. Parlamentet uppmuntrar till ständiga analyser av och forskning om nya ämnen som misstänks vara cancerframkallande, mutagena och/eller reproduktionstoxiska, till inrättande av yrkeshygieniska gränsvärden för kemiska agenser för vilka de ännu inte finns, samt till periodiska revideringar när detta blir nödvändigt mot bakgrund av nya vetenskapliga rön och den tekniska utvecklingen. Parlamentet välkomnar den arbetstagarundersökning som utarbetats av Europeiska arbetsmiljöbyrån (EU-Osha) om exponering för cancerriskfaktorer. Parlamentet betonar att mer systematiska program för biologisk exponeringsmätning, i full överensstämmelse med dataskyddsåtgärder, både i yrkesmiljöer och i icke-yrkesmiljöer, kan vara en av flera relevanta informationskällor om allmänna kemiska exponeringseffekter och hälsoeffekter. Parlamentet uppmanar därför kommissionen att snarast höja sina ambitioner genom ambitiösa och regelbundna uppdateringar av direktiv 2004/37/EG om skydd för arbetstagare mot risker vid exponering för carcinogener eller mutagena ämnen i arbetet. Parlamentet uppmanar kommissionen att, efter samråd med rådgivande kommittén för arbetsmiljöfrågor, lägga fram en handlingsplan för att fastställa yrkeshygieniska gränsvärden för minst 25 ytterligare ämnen, grupper av ämnen eller ämnen som bildas genom en process senast 2024. Parlamentet betonar i detta sammanhang behovet av att kommissionen ökar kapaciteten när det gäller att se över yrkeshygieniska gränsvärden och lägga till nya, bland annat genom ökad personal i relevanta enheter och myndigheter. Parlamentet påminner i detta sammanhang om att de pågående förhandlingarna om den fjärde översynen av direktiv 2004/37/EG är en möjlighet att även i bilaga 1 inkludera arbete som innebär exponering för farliga läkemedel som uppfyller kriterierna för att klassificeras som cancerframkallande, mutagena och/eller reproduktionstoxiska i kategori 1A eller 1B enligt bilaga I till förordning (EG) nr 1272/2008, för att säkerställa bästa möjliga allmänna och individuella skyddsåtgärder för arbetstagare som hanterar dessa produkter. Parlamentet upprepar sin begäran om att ett nytt sammanhängande, transparent och riskbaserat system ska inrättas för att fastställa exponeringsgränser och bättre ta hänsyn till arbetstagarnas exponering för en kombination av ämnen. Parlamentet välkomnar kommissionens åtagande att lägga till hormonstörande ämnen som en kategori av ämnen som inger mycket stora betänkligheter enligt förordning (EG) nr 1907/2006 (Reach-förordningen) samt att klassificera dem enligt förordning (EG) nr 1272/2008. Parlamentet betonar att arbetstagare också bör skyddas från exponering för hormonstörande ämnen. Parlamentet välkomnar kommissionens åtagande att lägga fram ett lagstiftningsförslag 2022 för att ytterligare minska arbetstagares exponering för asbest, ett bevisat cancerframkallande ämne (grupp 1) enligt IARC, som fortfarande ligger bakom omkring hälften av alla fall av yrkesbetingad cancer i Europa. Parlamentet upprepar i detta avseende kraven i sin resolution av den 20 oktober 2021 om skyddet av arbetstagare mot asbest ( 61 ) , särskilt kravet på en EU-strategi för sanering av all asbest och förslagen om en bättre bedömning av riskerna kopplade till icke yrkesrelaterad exponering för asbest. Parlamentet uppmanar medlemsstaterna att underlätta erkännande av och ersättning för bevisade arbetsrelaterade cancerfall och att förstärka yrkesinspektionernas kontroll av arbetsrelaterad exponering.

35. Europaparlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att uppnå FN:s globala mål med fokus på smittsamma sjukdomar i syfte att främja förebyggandet av cancertyper kopplade till infektionssjukdomar. Parlamentet välkomnar vaccinationsprogram i kampen mot HPV-överföring. Parlamentet insisterar på att ett könsneutralt och offentligt finansierat program för HPV-vaccinering genomförs i medlemsstaterna för att säkerställa att alla HPV-relaterade cancersjukdomar elimineras, och efterlyser att 90 % av flickor ska vaccineras fullständigt med HPV-vaccin före 15 års ålder senast 2030. Parlamentet uppmanar eftertryckligen till att framsteg mot målen i EU:s plan mot cancer i fråga om HPV-vaccinering ska rapporteras i registret över cancerrelaterad ojämlikhet. Parlamentet uppmanar medlemsstaterna att genomföra rådets rekommendation av den 7 december 2018 om förstärkt samarbete mot sjukdomar som kan förebyggas genom vaccination ( 62 ) för att minska ojämlikheterna i fråga om vaccinering bland utsatta grupper och förbättra barnvaccineringen. Parlamentet välkomnar kommissionens avsikt att föreslå en rekommendation från rådet om cancerformer som kan förebyggas genom vaccination. Parlamentet betonar i detta sammanhang behovet av samordnade åtgärder riktade mot cancerframkallande virus, såsom HPV och hepatit B-virus, för att förebygga överföringen av dessa virus. Parlamentet efterlyser mer harmonisering av vaccineringen mot HPV och HBV inom medlemsstaternas nationella program, samtidigt som man säkerställer tillhandahållande av information om vaccinering och främjar lika tillgång för sårbara och riskutsatta grupper av vuxna. Parlamentet uppmuntrar till regelbunden övervakning av den nuvarande HPV- och HBV-vaccinationen på EU-nivå med hjälp av ett spårningssystem liknande resultattavlan för covid-19-vaccinering som utvecklats av Europeiska centrumet för förebyggande och kontroll av sjukdomar (ECDC), vilket också kommer att uppmuntra medlemsstaterna att anta bästa praxis och upprätthålla drivkraften. Parlamentet uppmanar medlemsstaterna att harmonisera data samt förbättra interoperabiliteten hos och ytterligare utveckla nationella immuniseringsdatasystem. Parlamentet understryker att ECDC bör spela en nyckelroll när det gäller att spåra medlemsstaternas framsteg. Parlamentet stöder ytterligare forskning om vaccinutveckling mot andra virus, såsom hepatit C-viruset och det humana immunbristviruset (hiv). Parlamentet anser att behandlingslösningar under tiden bör användas i stor utsträckning för att nå WHO:s mål att utrota hepatit C senast 2030 och uppmanar kommissionen att använda finansiella resurser från fonden för återhämtning och resiliens för att uppnå dessa mål genom att finansiera screeninginsatserna. Parlamentet efterlyser samarbete med medlemsstaterna och internationella organisationer för att bekämpa de effekter som felaktig information har på vaccinering och ta itu med vaccinationsmotståndet. Parlamentet efterlyser att programmet EU för hälsa och andra EU-finansieringsflöden ska användas för detta ändamål, inbegripet för att stödja medvetandehöjande insatser för medborgare, utbildningsanordnare och hälso- och sjukvårdspersonal samt för att stödja beteendeforskning inom ramen för programmet Horisont Europa. Parlamentet rekommenderar en förstärkt tillämpning av EU:s uppförandekod om desinformation, särskilt när det gäller desinformation om vaccin.

36. Europaparlamentet påpekar att nya uppgifter bekräftar att människor som lider av kronisk inflammation, inbegripet på grund av reumatiska sjukdomar och muskelsjukdomar, löper större risk att utveckla cancer och andra maligniteter. Parlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att främja forskningen om förhållandet mellan kronisk inflammation, cancer och reumatiska sjukdomar och muskelsjukdomar.

37. Europaparlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att ytterligare investera i forskning om orsakerna till cancer hos vuxna liksom hos barn och tonåringar.

38. Europaparlamentet betonar vikten av att anslå tillräckligt med medel till vetenskaplig forskning och forskning inom humaniora för att utvärdera ojämlikheterna när det gäller tillgång till vårdstandarder och innovation inom barncancer runt om i Europa, som står för skillnader i överlevnadsgraden för pediatriska cancerpatienter på upp till 20 % mellan medlemsstaterna, samt ta fram mildrande åtgärder för att garantera lika rättigheter och rättvis tillgång till behandling för alla barn och ungdomar med cancer i Europa. Parlamentet beklagar i detta hänseende skillnaderna mellan medlemsstaterna och mellan olika regioner inom medlemsstaterna när det gäller tillgång till hälso- och sjukvårdstjänster av god kvalitet och uppmanar kommissionen att ta itu med dessa skillnader genom lämpliga lagstiftningsåtgärder för att säkerställa lika rättigheter i EU.

39. Europaparlamentet rekommenderar att amning uppmuntras för att begränsa risken för bröstcancer hos kvinnor, genom att mödrar informeras och undervisas om fördelarna med amning.

40. Europaparlamentet påpekar att en genetisk predisposition för cancer kopplad till mutationer hos specifika gener har påvisats. Parlamentet framhåller att det finns metoder för att upptäcka dessa mutationer, antingen vid födseln för tidig upptäckt av vissa typer av barncancer eller senare under livet, särskilt i fråga om bröstcancer, ovarialcancer och kolorektal cancer, och att upptäckten av dessa mutationer kan bidra till att förebygga eller upptäcka cancer i ett tidigt skede och ge vägledning i behandlingsval. Parlamentet rekommenderar därför att medlemsstaterna stöder en ökad tillgång till genetiska tester bland patienter i alla åldersgrupper i kombination med medicinsk rådgivning och avancerad sekvenseringsdiagnostik genom att öronmärka finansiering och skapa tydliga vägar för snabb och effektiv ersättning samt öka medvetenheten om i vilken utsträckning medborgarna kan få tillgång till sådana tjänster i unionen. Parlamentet rekommenderar ökade investeringar i infrastruktur och kompetens kopplad till genetiska sekvenseringsplattformar samt utbildning av specialiserade genetiska rådgivare i särskilda enheter, såsom redan finns vid vissa centrum. Parlamentet uppmanar kommissionen att stödja forskning inom genetik för att hitta genotyper med större sannolikhet för att utveckla vissa cancerformer, däribland barncancer, då det är en sjukdom med kort exponering för externa faktorer.

41. Europaparlamentet framhåller att tekniker såsom molekylär epidemiologi kan ge nya insikter i växelverkan mellan gener vid cancer jämfört med vanlig epidemiologi. Parlamentet påpekar att dessa insikter, tillsammans med ytterligare studier inom epigenetik, kan användas för att förbättra förståelsen för riskfaktorer som bidrar till orsaker till cancer och öka graden av tidig upptäckt.

42. Europaparlamentet stöder helhjärtat den planerade översynen av den europeiska kodexen mot cancer i syfte att utveckla, dela och genomföra bästa praxis inom program för förebyggande av cancer med särskilt fokus på missgynnade grupper, samt lanseringen av en användarvänlig EU-mobilapp som blir till stöd för människor och omfattar förebyggande av cancer, utbildning och vård, i enlighet med vad som anges i planen. Parlamentet betonar att all aktuell information, förutom att den bör finnas tillgänglig i mobilappar, även bör finnas i icke-digitala format i syfte att säkerställa att alla inkluderas. Parlamentet betonar att den europeiska kodexen mot cancer bör utvärderas systematiskt av IARC och att utvärderingsarbetet fortsatt bör samordnas av kommissionen.

43. Europaparlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att ytterligare främja hälsokompetens om cancerrisker och cancerfaktorer samt digital kompetens kopplad till detta, utveckla utbildningsverktyg för förebyggande och stödja inrättandet av plattformar och tillämpningar för e-lärande. Parlamentet efterlyser ett särskilt fokus på missgynnade, utsatta, socialt utestängda och marginaliserade personer, och understryker att det är viktigt att särskilda informationskampanjer riktas till grupper med särskilda behov av hälsokompetens. Parlamentet noterar vikten av att öka hälsokompetensen om cancerframkallande ämnen i arbetet och uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att säkerställa att arbetsgivare tillhandahåller lämplig utbildning. Parlamentet understryker att tillhandahållare av primärvård spelar en viktig roll i hälsofrämjandet bland flera befolkningsgrupper, eftersom de kan anpassa sina hälsofrämjande åtgärder till behoven hos patienter mot bakgrund av patienternas digitala färdigheter eller brist på digitala färdigheter. Parlamentet anser att förebyggandet av cancer är ett första steg mot en europeisk folkhälsoutbildningspolitik.

44. Europaparlamentet efterlyser en kontinuerlig förstärkning av kunskapscentrumet om cancer, vars uppgift bör vara att upprätta en europeisk färdplan för utarbetande och samordning av storskaliga förebyggande kampanjer, i samverkan med nationella program, samt ändamålsenliga kommunikationskampanjer om hälsofrämjande åtgärder i utbildningsprogram (ofarligt beteende, hälsosam kost, fysisk aktivitet, överföringsvägar för cancerframkallande virus, vaccinations- och behandlingsmöjligheter avseende sådana infektioner osv.) med särskilt fokus på ungdomar och missgynnade grupper. Parlamentet noterar vikten av att samarbeta med nationella och lokala organisationer i det civila samhället i samband med att budskapet i sådana kampanjer utvecklas.

45. Europaparlamentet understryker att tobakskonsumtion och skadlig alkoholkonsumtion, dåligt näringsintag, ett högt kroppsmasseindex, en stillasittande livsstil och miljöföroreningar är riskfaktorer som är gemensamma för andra kroniska sjukdomar. Parlamentet anser därför att förebyggandet av cancer samt riskreducerande åtgärder måste genomföras inom ramen för ett integrerat program för förebyggande av kroniska sjukdomar, i nära samarbete med styrgruppen för främjande av hälsa, förebyggande av sjukdomar och hantering av icke-överförbara sjukdomar. Parlamentet efterlyser ett toppmöte om utvärdering och förebyggande med fokus på kommersiellt producerade bestämningsfaktorer för cancer och andra kroniska sjukdomar, som skulle sammanföra EU-institutionerna, medlemsstaterna, patientorganisationer samt civilsamhällesorganisationer som är verksamma på hälsoområdet.

46. Europaparlamentet efterlyser att förebyggande program genomförs på ett inkluderande sätt genom att regioner, kommuner, medborgare, arbetsmarknadens parter, det civila samhället och patientorganisationer deltar i alla skeden av beslutsprocessen, särskilt genom konferensen om Europas framtid.

II. Inkluderande screening och upptäckt av cancer

47. Europaparlamentet beklagar djupt att snabb diagnostisering av symptomatisk cancer ofta fördröjs eller brister på grund av bristande information eller bristande iakttagande av screening- och detektionsprocesser för cancer. Parlamentet erkänner behovet av att ägna särskild uppmärksamhet åt kontinuiteten i screeningprogram, tidig upptäckt och tjänster för cancervård under hälsokriser (såsom covid-19-krisen) eller i situationer där hälso- och sjukvårdssystemens kapacitet minskar. Parlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att i partnerskap med cancerintressenter anordna folkhälsokampanjer för att ta itu med eventuella förseningar som en hälsokris kan orsaka med avseende på screening, tidig upptäckt och vård. Parlamentet betonar vikten av snabba och aktuella uppgifter om cancerscreeningprogram för att möjliggöra snabba reaktioner och snabb uppföljning vid avbrott i den regelbundna screeningkapaciteten, i syfte att minska antalet uppskjutna screeningar till ett absolut minimum.

48. Europaparlamentet beklagar skillnaderna mellan medlemsstaterna när det gäller tillgången till cancerscreening, som leder till sämre överlevnadschanser på grund av sena cancerdiagnoser och innebär en oacceptabel diskriminering av EU-medborgare utifrån bosättningsland. Parlamentet understryker att när det gäller bröstcancerscreening skiljer sig täckningen minst tiofaldigt åt inom EU enligt Eurostat. Parlamentet påpekar att det i publikationen Health at a Glance: Europe 2018 konstaterades att skillnaden i täckning av målpopulationen mellan medlemsstaterna varierar mellan 25–80 % i fråga om screening av livmoderhalscancer. Parlamentet noterar till exempel att endast 18 medlemsstater rapporterat att de har nationella eller regionala befolkningsbaserade screeningprogram för bröstcancer, livmoderhalscancer och kolorektal cancer, i enlighet med IARC:s senaste rapport om genomförandet av rådets rekommendationer om screening från 2003. Parlamentet uppmanar kommissionen att stödja projekt, till exempel via EU för hälsa, Horisont Europas canceruppdrag eller andra relevanta program, för att undersöka hindren för tidig upptäckt och tidig diagnos av cancer i Europa.

49. Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att samarbeta, särskilt i gränsöverskridande regioner och isolerade områden (såsom bergsområden och stadsområden som ligger långt från screeningcentrum) i syfte att minska den sociala och geografiska ojämlikheten när det gäller cancerscreening och tjänster för tidiga diagnoser.

50. Europaparlamentet stöder lanseringen av ett nytt EU-stött program för cancerscreening, så som tillkännagivits i planen, för att hjälpa medlemsstaterna att säkerställa att 90 % av EU:s befolkning som uppfyller kraven för screening av bröstcancer, livmoderhalscancer eller kolorektal cancer erbjuds screening senast 2025. Parlamentet uppmanar kommissionen att inkludera andra typer av cancer i programmet baserat på de senaste vetenskapliga rönen, med tydliga mål för varje cancertyp. Parlamentet stöder forskning om andra cancertyper som kan upptäckas effektivt genom screening. Parlamentet uppmanar kommissionen att vartannat år utvärdera resultaten av cancerscreeningprogrammet i fråga om lika tillgång för målgruppen, att övervaka ojämlikheter mellan medlemsstater och regioner, föreslå lämpliga nya åtgärder och korrelera screeningprogrammen med de senaste forskningsresultaten om cancerscreening och vid behov lägga fram åtgärder för att öka täckningen av screeningtjänster och cancerförebyggande tjänster i medlemsstaterna. Parlamentet uppmanar eftertryckligen medlemsstaterna och kommissionen att rapportera och övervaka uppnåendet av screeningmålen i registret över cancerrelaterad ojämlikhet.

51. Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att främja cancerscreening för bröstcancer, livmoderhalscancer och kolorektal cancer som en del av organiserade befolkningsbaserade nationella och regionala program, även i avlägsna regioner och de yttersta randområdena, och att tillhandahålla tillräckliga resurser för detta. Parlamentet upprepar samtidigt att screening, diagnos och behandlingsinitiativ för cancertyper som inte kan förhindras bör ges ett större fokus i planen. Parlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att främja riktad screening för högriskgrupper. Parlamentet rekommenderar starkt att medlemsstaterna utvecklar en övergripande screeningpolitik som möjliggör snabb screening när cancer med ärftliga egenskaper upptäcks. Parlamentet rekommenderar medlemsstaterna att inrätta forskningsprogram kring och utveckling av effektiva, exakta, icke-invasiva och innovativa metoder för tidig diagnos, såsom biomarkörer, för olika typer av cancer.

52. Europaparlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att fullständigt genomföra de europeiska riktlinjerna för kvalitetssäkring när det gäller cancerscreening av bröstcancer, livmoderhalscancer och kolorektal cancer samt tjänster för tidig upptäckt, i syfte att minimera diagnostiseringstiden för sådana cancersjukdomar. Parlamentet rekommenderar att ojämlikheterna inom medlemsstaterna när det gäller screening åtgärdas, eventuellt genom att kriterierna för cancerscreening, de rättsliga ramarna och styrnings- och kvalitetssäkringsstrukturerna blir strängare och i högre grad vetenskapligt baserade. Parlamentet anser att det behövs gemensamma standardiserade screeningprotokoll på EU-nivå för att ta itu med skillnaderna i fråga om cancerscreening som går utöver riktlinjerna för bästa praxis, t.ex. avseende algoritmer för hur screeningprogram ska organiseras och indikatorer för kvalitetsbedömning av screeningprogram.

53. Europaparlamentet efterlyser en förbättring och harmonisering av datainsamlingen vad gäller cancerscreening för att möjliggöra en årlig europeisk rapport. Parlamentet uppmanar även till regelbunden övervakning av befintliga screeningprogram på EU-nivå. Parlamentet framhåller behovet av att koppla datamängder om cancerincidens från screeningprogram till yrkeskategorier, vilket kan bidra till att identifiera lämpliga förebyggande åtgärder. Parlamentet anser att en ökad satsning på den offentliga hälso- och sjukvården (bland annat i fråga om finansiering, infrastruktur och aspekter som rör hälso- och sjukvårdspersonal) är avgörande för att förbättra förebyggande, screening och diagnos av cancer. Parlamentet betonar vikten av screening och datainsamling om vanliga samsjukdomar till cancer för att på bästa sätt kunna förebygga dessa. Parlamentet understryker att vetenskapliga framsteg när det gäller riskprognoser för cancer bör möjliggöra utveckling av riskanpassade screeningprogram.

54. Europaparlamentet betonar behovet av att noga övervaka patienter som har eller har haft hepatit B eller C, för att förhindra cancerutveckling.

55. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att överväga möjligheten att främja ett system för en ”andra bedömning” inom direktivet om gränsöverskridande hälso- och sjukvård ( 63 ) för svåra eller atypiska cancerfall och rekommenderar att medlemsstaterna inför en rätt för patienter att begära att specialister från en medlemsstat rådfrågar specialister från en annan, inom ett enda sammanhängande system.

56. Europaparlamentet välkomnar den process som kommissionens grupp av vetenskapliga rådgivare och mekanismen för vetenskaplig rådgivning inlett i fråga om den kommande uppdateringen av rådets rekommendation från 2003 om screening av bröstcancer, livmoderhalscancer och kolorektal cancer, som kommer att ta hänsyn till nya program för screeningtester och de senaste uppgifterna om de bästa screeningprotokollen (magnetisk resonanstomografi, HPV-testning, riskstratifierade tillvägagångssätt och riskkalkylatorer). Parlamentet betonar att information om dessa screeningprogram bör överlämnas till gemensamma forskningscentrumets kunskapscentrum om cancer (ålder vid inledande och efterföljande deltagande, inverkan på överlevnad, kostnadseffektivitet osv.) och att de regelbundet bör utvärderas av de behöriga nationella myndigheterna. Parlamentet uppmanar kommissionen att utarbeta EU-riktlinjer för att främja forskningsinsatser i syfte att bedöma införandet av nya vetenskapligt baserade cancerscreeningprogram (inklusive lungcancer, prostatacancer, magcancer och ovarialcancer) och AI:s roll som en del av uppdateringen av rådets rekommendation 2022, i nära samarbete med IARC, WHO, vårdpersonal och patientorganisationer. Parlamentet efterlyser ett erkännande av de bevis som visar på den positiva effekt som riktad lungcancerscreening har på dödligheten. Parlamentet uppmanar rådet att, på grundval av resultatet av ovannämnda bedömning, överväga att inkludera screening av lung- och prostatacancer i uppdateringen av rådets rekommendation 2022. Parlamentet efterlyser, med anledning av yttrandet från kommissionens grupp av vetenskapliga rådgivare och 2022 års uppdatering av rådets rekommendation om cancerscreening, tydliga och påtagliga mål för alla nya cancersjukdomar som kräver åtgärder.

57. Europaparlamentet förespråkar att kommissionen och medlemsstaterna lanserar en EU-plattform för nationella screeningcentrum som bygger på erfarenheterna från liknande plattformar för utbyte och samarbete, såsom det europeiska nätverket för utvärdering av medicinsk teknik och läkemedelsmyndigheternas chefer. Parlamentet rekommenderar att man via plattformen får i uppdrag att dela expertis och genomföra bästa praxis, diskutera gemensamma utmaningar, uppmuntra samarbete, utbildning och kapacitetsuppbyggnad för att förbättra screeningprogrammens kvalitet, fungera som centralt nav för EU-stödda projekt och initiativ om cancerscreening och på lång sikt upprätthålla nätverket av uppgiftslämnare till IARC:s genomföranderapport om cancerscreening.

58. Europaparlamentet betonar vikten av att öka medvetenheten om och utnyttjandet av cancerscreening och tidig upptäckt bland människor i EU via en unionsomfattande informationskampanj som en del av de europeiska informationsdagarna, motivationsundersökningar och bättre genomförande av befintliga kommunikationskampanjer. Parlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att stödja, finansiera och genomföra ytterligare åtgärder som syftar till att öka medvetenheten om cancerscreening och främja deltagandet i screening både bland befolkningen i allmänhet och bland berättigade invånare via direkta meddelanden. Parlamentet uppmuntrar medlemsstaterna att aktivt arbeta med utbildningsstrategier på primärvårdsmottagningar. Parlamentet uppmuntrar forskning om beteendemässiga faktorer med anknytning till iakttagande och faktorer som hindrar tidig upptäckt och diagnostisering av cancer, i syfte att öka deltagandet i screeningprogram, med stöd av EU-finansiering såsom den som tillhandahålls inom ramen för forskningsprogrammet Horisont Europa.

59. Europaparlamentet efterlyser ett förstärkt samarbete med länder utanför EU och i synnerhet med Europaregionen i vidare bemärkelse, för att uppmuntra anordnandet av screeningkampanjer och program för tidig upptäckt, särskilt för kvinnliga cancersjukdomar och i synnerhet i låg- och medelinkomstländer och för minoritetsgrupper, samtidigt som hänsyn tas till särdragen hos kvinnliga cancersjukdomar i dessa länder. Parlamentet betonar att detta kan utgöra ett viktigt bidrag från EU för att uppnå internationella mål med avseende på cancer, såsom WHO:s mål att eliminera livmoderhalscancer som ett folkhälsoproblem.

60. Europaparlamentet erkänner vikten av hälsorådgivare, patientnavigatorer och icke-statliga organisationer och efterlyser att de inkluderas i beslutsprocesser och resurstilldelningsstrategier. Parlamentet erkänner den viktiga roll som de spelar, särskilt i förebyggande kampanjer och vaccinationskampanjer, genom att bidra till att undanröja hinder mellan myndigheterna och samhället, inklusive utsatta grupper.

61. Europaparlamentet uppmanar EU och medlemsstaterna att stärka samarbetet med WHO och att arbeta för att genomföra WHO:s politiska rekommendationer och riktlinjer.

IIIa. Lika tillgång till cancervård: Mot bästa kvalitetsvård

62. Europaparlamentet beklagar djupt att EU:s patienter fortfarande står inför utmaningar när det gäller att få tillgång till hälso- och sjukvårdstjänster och delta i kliniska prövningar i andra medlemsstater och att endast en minoritet av patienterna, och inte all hälso- och sjukvårdspersonal, är medvetna om patienters rätt att söka gränsöverskridande hälso- och sjukvård enligt de två befintliga ramarna: direktivet om gränsöverskridande hälso- och sjukvård och förordningen om social trygghet ( 64 ) . Parlamentet efterlyser en reform av direktivet om gränsöverskridande hälso- och sjukvård, i synnerhet för att möjliggöra mobilitet och tillgång till högt specialiserad utrustning och vård genom förstärkning av de nationella kontaktpunkterna, och för att göra det möjligt för kommissionen att utarbeta riktlinjer som fastställer godtagbara och harmoniserade tidslinjer för översyn och godkännande för att minska väntetiden fram till behandling i EU inom ramen för förordningen om social trygghet. Parlamentet efterlyser fler informationskampanjer om patienters rättigheter till gränsöverskridande hälso- och sjukvård, inklusive sådana som riktar sig till hälso- och sjukvårdspersonal, samt utvecklingen av en gemensam kontaktpunkt för information om vägar för gränsöverskridande tillgång i EU. Parlamentet betonar att det är nödvändigt att minska de logistiska och språkliga hinder som patienterna möter när det gäller tillgång till hälso- och sjukvård i en annan EU-medlemsstat. Parlamentet betonar att man måste ge patienterna tydlig information om krav på förhandstillstånd som gäller för vissa medlemsstater. Parlamentet understryker behovet av att ge särskilt ekonomiskt stöd till låginkomstföräldrar som följer med sina barn utomlands för behandling. Parlamentet betonar behovet av att underlätta processen genom en holistisk översyn av ramarna för gränsöverskridande hälso- och sjukvård, där lika stor vikt fästs vid direktivet om gränsöverskridande hälso- och sjukvård som vid förordningen om social trygghet, för patienter som, mot bakgrund av icke tillgodosedda behov och potentiella fördelar, reser utomlands för kliniska prövningar och kan ställas inför problem såsom bristande tydlighet om uppföljningsprotokoll efter hemresan och om nationella försäkringsbyråers täckning av kostnader i samband med deras deltagande i kliniska prövningar. Parlamentet betonar behovet av förtydligande när det gäller tillgången till gränsöverskridande kliniska prövningar, eftersom detta inte är tydligt i direktivet om gränsöverskridande hälso- och sjukvård. Parlamentet understryker att alla kostnader i samband med en behandling bör finansieras innan den inleds, för att undvika att patienter med låga inkomster utesluts. Parlamentet uppmanar kommissionen att inom ramen för nästa översyn av de befintliga ramarna överväga att fastställa en enda uppsättning regler för tillstånd och ersättning för tillgång till gränsöverskridande hälso- och sjukvård, inbegripet rätten till en andra bedömning. Parlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att samarbeta för att genomföra regelbundna utvärderingar av kommissionens e-hälsostrategi från 2018 i syfte att säkerställa sammanlänkade elektroniska patientjournaler samt förbättrad interoperabilitet och datakvalitet, dataskydd och datasäkerhet för cancerpatienter på regional och nationell nivå och EU-nivå, samtidigt som man säkerställer att regler om patientens integritet och skydd av hälsodata följs strikt. Parlamentet noterar att registret över cancerrelaterad ojämlikhet har potential som ett sätt att rapportera och mäta förbättringar på dessa områden.

63. Europaparlamentet noterar vikten av att cancerpatienter får snabb behandling och resultat i tid av relevanta medicinska undersökningar: ju längre tid detta tar, desto mer framskrider sjukdomen och patientens överlevnad hotas. Parlamentet beklagar att offentliga medel i vissa medlemsstater är otillräckliga för att säkra en snabb upptäckt och behandling, vilket gör att patienter som är beroende av offentliga socialförsäkringssystem därmed har sämre chanser att överleva, vilket innebär att de inte har något annat alternativ än den privata sektorn.

64. Europaparlamentet efterlyser ett ömsesidigt erkännande av hälsorelaterade kvalifikationer inom cancervård i hela EU och ett gemensamt erkännandesystem för länder utanför EU, i enlighet med kraven i direktiv 2005/36/EG ( 65 ) , som samtidigt underlättar för specialiseringar inom onkologi. Parlamentet efterlyser utveckling av fortbildningsprogram för att personal som vill gå över till onkologi ska kunna göra detta när som helst under sin karriär.

65. Europaparlamentet efterlyser ett fullständigt erkännande av medicinsk onkologi och pediatrisk onkologi som specialistdiscipliner, fastställande av alleuropeiska kvalitetsnormer för administration och övervakning av medicinska behandlingar för cancer, både för vuxna och barn, samt underlättande av patienternas tillgång till cancerspecialister så att de kan dra nytta av innovationer och tillgång till tidiga kliniska prövningar av nya lovande läkemedel, medicinsk teknik och referenscentrum för komplexa behandlingar såsom cell- och genterapi. Parlamentet understryker behovet av att säkerställa att tillgången till innovation i tidiga kliniska prövningar för maligniteter som är återkommande eller svåra att behandla omfattas av de relevanta bestämmelserna.

66. Europaparlamentet efterlyser att den kirurgiska kompetensen i EU stärks genom att man erkänner kirurgisk onkologi som en specialistdisciplin, fastställer alleuropeiska kvalitetsnormer för cancerkirurgi och underlättar patienternas tillgång till ”högvolymcentrum” för cancerkirurgi och till innovativa kirurgiska ingrepp. Parlamentet efterlyser erkännande av kirurgi av hög kvalitet och betonar dess betydelse vid behandling av cancer som upptäcks i ett tidigt skede. Parlamentet betonar behovet av att främja utvecklingen av en central läroplan inom kirurgisk onkologi samt individuell specialistutbildning inom kirurgisk onkologi och efterlyser program för att harmonisera utbildningen inom kirurgisk onkologi i EU. Parlamentet stöder utvecklingen av kliniska prövningar inom kirurgisk onkologi som en del av lokal-regional behandling, och förespråkar större investeringar av EU-medel och nationella medel för forskning och innovation till forskning inom kirurgisk onkologi. Parlamentet betonar vikten av standardiserade kirurgiska onkologibehandlingar för att förbättra canceröverlevares livskvalitet på lång sikt.

67. Europaparlamentet stöder en förbättring av samt ökad och lika tillgång till högkvalitativ strålbehandling i EU genom erkännande av medicinsk fysik och strålbehandling som särskilda discipliner, främjande av gemensamma utbildningsstandarder, ökad EU-finansiering för medlemsstaterna så att de ska kunna utöka sin infrastruktur för strålbehandling, samt ökade investeringar från EU:s och nationella forsknings- och innovationsfonder i forskning om strålbehandling.

68. Europaparlamentet efterlyser ett främjande av geriatrisk onkologi som en gren som förtjänar särskild uppmärksamhet och behöver berikas genom vetenskaplig forskning för att säkerställa att äldre patienter ges bästa möjliga behandling och diagnosmetoder. Parlamentet påminner om att mer än 60 % av de nya cancerfallen och mer än 70 % av cancerdödsfallen i EU drabbar personer över 65 år. Parlamentet noterar att denna andel förväntas öka i takt med att EU:s befolkning blir äldre, och detta utgör en avgörande utmaning för hälso- och sjukvårdssystemen. Parlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att skyndsamt ta itu med denna situation med konkreta åtgärder. Parlamentet uppmanar särskilt kommissionen och medlemsstaterna att vidta åtgärder för att underlätta kliniska prövningar av äldre, införandet av tvärvetenskapliga och övergripande onkogeriatriska vårdmodeller för rutinmässiga kliniska vårdvägar och inrättandet av kompetenscentrum för geriatrisk onkologi. Parlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att skapa möjligheter till utbildning och fortbildning av den onkologiska personalen inom geriatrikens principer.

69. Europaparlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att planera åtgärder som, i samband med vård och behandling, främjar att ett större fokus läggs vid skyddet av patienternas fertilitet, särskilt när det gäller cancer hos barn och unga.

70. Europaparlamentet välkomnar den nya handlingsplanen inom ramen för den strategiska agendan för tillämpningar av kärnteknik och radiologisk teknik inom medicin, industri och forskning ( 66 ) , som kommer att bidra till att trygga produktionskapaciteten och försörjningen av radioisotoper genom att dagens åldrande bestånd byts ut och befintlig teknik tillämpas, särskilt reaktorer och partikelacceleratorer, inom ramen för befintliga finansieringsinstrument. Den kommer att bidra till att undvika brist på radioisotoper genom smidigare gränsövergångar och undantag för transporter samt till att förbättra kvaliteten och säkerheten hos medicinsk strålningsteknik i medlemsstaterna, som för närvarande inte finns tillgänglig i alla EU:s medlemsstater, genom utvärderingar av radioisotoper i samband med utvärdering av den medicinsk teknik och genom ett harmoniserat marknadstillträde, en bekräftelse av nuklearmedicinen som en helt oberoende medicinsk specialitet, främjande av utbildningsstandarder och investeringar i forskning om nuklearmedicin.

71. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att främja, och medlemsstaterna att stärka, den roll som allmänläkare, barnläkare, sjuksköterskor, primärvårdspersonal och specialistläkare spelar, med tanke på deras viktiga betydelse för patientremisser till diagnostiska tester och onkologispecialister, samt den roll som specialiserade näringsspecialister eller dietister, psykologer och rehabiliteringsspecialister spelar vid cancerbehandling och under eftervård, för att säkerställa tillgång till rätt behandling och vård i rätt tid via en optimal vårdväg. Parlamentet efterlyser utveckling av tvärvetenskapliga team för att ta hand om cancerpatienter genom hela behandlingen, samt ett tvärvetenskapligt beslutsfattande inom ramen för särskilda tvärvetenskapliga samordningsmöten där olika cancerspecialister och primärvårdspersonal deltar. Parlamentet understryker vikten av kontinuerlig utbildning av hälso- och sjukvårdspersonal för att hålla dem uppdaterade om nya alternativ för cancerbehandling. Parlamentet efterlyser en mer utbredd användning av behandlingssamordnare för att säkerställa att patientbehandlingen samordnas på lämpligt sätt och för att ge patienter enkel tillgång till uppdaterad information om cancerdiagnoser och rådgivning om hur hälso- och sjukvårdssystemet ska användas.

72. Europaparlamentet anser att tillämpningsområdet för direktiv 2005/36/EG bör ses över för att möjliggöra ömsesidigt erkännande av cancervårdsutbildning och utbildning för annan sjukvårdspersonal som bidrar till behandlingsprocessen.

73. Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att inom ramen för sina nationella program för cancerkontroll utarbeta strategier som omfattar och genomför förebyggande åtgärder mot risken för utbrändhet bland cancervårdspersonal. Parlamentet uppmanar eftertryckligen kommissionen och EU-Osha att uppmärksamma denna farhåga och betonar att de bör betraktas som viktiga partner i genomförandet av planen i detta avseende.

74. Europaparlamentet uppmuntrar, där så är möjligt och säkert, användning av ambulerande cancerbehandlingar för att bevara patienternas och deras familjers livskvalitet. Parlamentet betonar i synnerhet att ambulerande behandlingar för barn bör främjas, under förutsättning att tillgängliga relevanta utrymmen/miljöer och medicintekniska produkter är utformade så att de tillgodoser pediatriska patienters behov. Parlamentet betonar den roll som farmaceuter, onkologer och sjuksköterskor spelar i den tvärvetenskapliga uppföljningen av patienter som tar orala carcinostatiska läkemedel. Parlamentet uppmanar medlemsstaterna att genomföra eller förbättra e-hälsoteknik, telemedicin- och televårdtjänster för att säkerställa kontinuiteten i cancervården på sjukhus och i öppenvården samt i den samhällsbaserade vården. Parlamentet uppmanar eftertryckligen kommissionen att utnyttja forskningsfinansiering från Horisont Europa för att stödja användningen av telemedicin och bidra till upprättandet av evidensbaserade riktlinjer. Parlamentet efterlyser åtgärder för att säkerställa lika tillgång till telemedicintjänster i medlemsstaterna samt finansiering från EU för hälsa och från programmet för det digitala Europa i syfte att öka den digitala kompetensen bland patienter och hälso- och sjukvårdspersonal.

75. Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att tillhandahålla integrerad och tvärvetenskaplig palliativ vård för cancerpatienter i syfte att lindra deras smärta och obehag, främja lindrande vård och säkerställa närvaro av en sjuksköterska eller anhörigvårdare och samtidigt bevara deras värdighet och beakta patientens självständighet samt förhandsplaneringen av vården. Parlamentet uppmanar kommissionen att stödja och samordna regelbundna utbyten av information och genomförandet av bästa praxis för hospicevård och palliativ vård i hemmet på EU-nivå. Parlamentet efterlyser utveckling av barnspecifik palliativ vård, särskilt i medlemsstater där denna typ av vård ännu inte tillhandahålls i stor utsträckning. Parlamentet uppmanar medlemsstaterna att ta itu med palliativ vård i sina nationella program för cancerkontroll, maximera antalet palliativa enheter i varje region för att anpassa detta antal till patienternas behov, minimera väntetiderna, och säkerställa hållbar finansiering och ett tillräckligt antal välutbildad personal. Parlamentet anser att EU:s regelverk för erkännande av yrkeskvalifikationer bör breddas för att möjliggöra en standardisering av utbildning inom palliativ vård och bästa praxis för hälso- och sjukvårdspersonal. Parlamentet betonar behovet av referensnätverk för palliativ vård och deras integrering med vårdvägar för cancer på alla nivåer, dvs. specialistsjukhus, primärvårdsmottagningar, hospicevård och vård i hemmet, samt behovet av territoriell integration mellan olika sjukhus. Parlamentet betonar att patienters tillgång till stödjande och palliativ vård (inklusive psykoonkologiska tjänster) i hela EU bör mätas och rapporteras via registret över cancerrelaterad ojämlikhet. Parlamentet efterlyser ett fördjupat samarbete mellan hälso- och sjukvårdssystemen och de sociala trygghetssystemen i alla medlemsstater.

76. Europaparlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att anta särskilda kriterier och system för kvalitetssäkring (inbegripet gemensamma vårdstandarder, lämplig organisation, infrastruktur och kompetens, tvärvetenskaplig praxis, fortbildning för yrkesverksamma, patientutbildning och deltagande i klinisk forskning), samt gemensamma kliniska riktlinjer för att säkerställa att ackrediteringsstandarder tillämpas på offentliga och privata sjukhus som behandlar cancerpatienter, i syfte att säkra en effektiv, säker och jämlik hantering av cancersjukdomar i hela EU. Parlamentet insisterar på att dessa kriterier måste följa de högsta tillgängliga standarder för evidensbaserad forskning som har offentliggjorts i fackgranskade vetenskapliga tidskrifter. Parlamentet insisterar på att både offentliga och privata institutioner som uppfyller kriterierna för kvalitetssäkring bör inkluderas i nationella program för cancerkontroll som en del av planen, i syfte att tillhandahålla högsta möjliga kvalitet på cancerbehandlingen för alla patienter i hela EU. Parlamentet uppmanar medlemsstaterna att kartlägga vårdbehoven inom onkologi och koppla dem till realistiska kartläggningar och inventeringar av befintlig onkologisk infrastruktur. Parlamentet anser att denna kartläggning kommer att göra det möjligt för medlemsstaterna att bättre planera tillgången till befintlig medicinsk infrastruktur, fastställa tydliga åtgärdsområden och prioritera fördelningen av resurser samt planera gränsöverskridande samarbete mellan onkologiska referenscentrum.

77. Europaparlamentet välkomnar det planerade inrättandet, så som tillkännagivits i planen, av ett EU-nätverk som sammankopplar erkända nationella övergripande cancercentrum (referenscentrum) i varje medlemsstat i syfte att underlätta användningen av kvalitetssäkrade diagnoser och behandlingar, bland annat genom utbildning i, forskning om och främjande av kliniska prövningar i hela EU. Parlamentet uppmanar medlemsstaterna och kommissionen att stödja inrättandet av sådana centrum för sällsynta cancersjukdomar och cancersjukdomar som kräver komplexa behandlingar. Parlamentet uppmanar kommissionen att identifiera befintliga centrum av denna typ inom EU, främja inrättandet av minst ett nationellt övergripande cancercentrum i varje medlemsstat samt stödja samordningen av dessa centrums nätverk. Parlamentet betonar att nätverkets mål bör omfatta en minskning av ojämlikheter och en förstärkning av överbryggande forskning, klinisk forskning och resultatforskning. Parlamentet betonar att främjandet och utvecklingen av överbryggande forskning bör betraktas som ett viktigt centralt mål för EU:s nätverk för övergripande cancercentrum. Parlamentet noterar att kommissionen, när den utvecklar detta EU-nätverk, bör överväga behovet av att investera i toppmodern utrustning och välutbildade läkare och andra vårdspecialister med olika specialiteter, och rekommenderar att en mångfald av välutvecklade cancerspecialiteter och medicinska discipliner involveras redan från början i arbetet inom det planerade EU-nätverket av nationella övergripande cancercentrum, för att förbättra det multidisciplinära samarbetet och därmed även resultaten för patienterna. Parlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att stödja hållbarheten inom befintliga gränsöverskridande samarbeten, såsom de europeiska referensnätverken och samarbeten som rör barncancer. Parlamentet uppmanar kommissionen att stödja medlemsstaterna genom att öronmärka en del av budgeten inom sammanhållnings- och regionalfonderna för att stödja inrättandet av dessa centrum och säkerställa fullskalig täckning av befolkningen.

78. Europaparlamentet efterlyser identifiering, förstärkning eller inrättande i varje medlemsstat av ett nationellt program för cancerkontroll i linje med WHO:s vägledning om nationella program för cancerkontroll, bestående av en unik struktur, eventuellt ett nationellt cancerinstitut, som ansvarar för att genomföra och följa upp respektive nationella program för cancerkontroll, med lämpliga mål och resurser. Parlamentet efterlyser att innehållet i de nationella programmen för cancerkontroll i så stor utsträckning som möjligt anpassas till planen i syfte att underlätta för ett framgångsrikt genomförande av den senare. Parlamentet rekommenderar att de nationella programmen för cancerkontroll inrättas i enlighet med den europeiska vägledning för nationella cancerprogram ( European Guide for Quality National Cancer Control Programmes ) som initierats av European Partnership for Action Against Cancer (EPAAC), och begär att en särskild komponent för barncancer och sällsynta cancersjukdomar inkluderas i alla nationella program för cancerkontroll, för att säkerställa att lämpliga resurser tilldelas och lämpliga genomförandeprogram införs så att dessa patienters särskilda behov tillgodoses. Parlamentet välkomnar inrättandet av ett nätverk av dessa organisationer. Parlamentet betonar att ett nationellt program för cancerkontroll bör innehålla bestämmelser om tillräcklig personalkapacitet, för att säkra att det finns tillräckligt mycket vårdpersonal inom onkologi i varje medlemsstat i förhållande till den totala befolkningen.

IIIb. Lika tillgång till cancervård och cancerläkemedel i EU

79. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att stärka EU:s läkemedelsmarknad för att förbättra lika tillgång till behandling, inbegripet innovationer och precisionsmedicin, minska bristerna på läkemedel, övervinna problemet med höga priser för innovativ teknik och innovativa behandlingar, uppmuntra användningen av generiska läkemedel och biosimilarer och förbättra cancerbehandlingarna för vuxna och barn. Parlamentet uppmanar kommissionen och de nationella konkurrensmyndigheterna att bedöma EU:s läkemedelsmarknad, med fokus på förvärv av små och medelstora företag av stora läkemedelsföretag som undergräver rättvis konkurrens. Parlamentet uppmuntrar till en flerpartsdialog om tillgång till läkemedel och innovationer som bygger på modeller såsom Accelerate ( 67 ) inom sektorn för barncancer och som inkluderar alla relevanta aktörer, inbegripet akademiker, industrin, hälso- och sjukvårdspersonal och patientrepresentanter.

80. Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att öka den nationella forsknings- och produktionskapaciteten för läkemedel och andra hälsoprodukter, bl.a. genom att inrätta nationella farmaceutiska laboratorier, i syfte att ge lika tillgång till behandling, minska läkemedelsbristen och beroendet av läkemedelsindustrin, säkerställa kostnadsfri tillgång till innovativa behandlingar och förbättra cancerbehandlingarna för vuxna och barn. Parlamentet uppmanar dessutom medlemsstaterna att ge kostnadsfri tillgång till behandlingar och läkemedel som används av cancerpatienter genom sina offentliga hälso- och sjukvårdstjänster och att överväga en läkemedelspolitik som innebär kostnadsfri tillgång till läkemedel för användare över 65 år, kroniskt sjuka och familjer i ekonomiskt trångmål.

81. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att se över Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/83/EG av den 6 november 2001 om upprättande av gemenskapsregler för humanläkemedel ( 68 ) och förordning (EG) nr 726/2004 av den 31 mars 2004 om inrättande av gemenskapsförfaranden för godkännande av och tillsyn över humanläkemedel och veterinärmedicinska läkemedel samt om inrättande av en europeisk läkemedelsmyndighet ( 69 ) (EMA) för att stärka ramen för godkännande för försäljning, förbättra tillgången till läkemedel och öka konkurrensen för generiska läkemedel och biosimilarer.

82. Europaparlamentet noterar att cancerpatienter ofta drabbas av läkemedelsbrister och att allvarliga störningar i tillgången på cancerbehandlingar är mycket skadliga för dem, deras vå