[pic] | EUROPEISKA KOMMISSIONEN |

Bryssel den 18.11.2010

KOM(2010) 650 slutlig

RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET OCH RÅDET

om uppföljning av ansvarsfrihetsförfarandet för budgetåret 2008 (sammanfattning) {SEK(2010) 1437}{SEK(2010) 1438}

INGRESS

Detta är kommissionens rapport till Europaparlamentet och rådet om uppföljningen av förfarandet för ansvarsfrihet för budgetåret 2008[1]. Rapporten har utarbetats på grundval av artikel 319.3 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, artikel 147 i budgetförordningen och artikel 119.5 i EUF:s budgetförordning. Sammanfattningen av rapporten offentliggörs på EU:s samtliga officiella språk.

Kommissionens svar på varje enskild anmodan från Europaparlamentet och rådet redovisas i två arbetsdokument från kommissionens avdelningar.[2] Både denna sammanfattande rapport och arbetsdokumenten följer så tätt som möjligt strukturen i de resolutioner som innehåller Europaparlamentets och rådets anmodanden. I arbetsdokumenten från kommissionens avdelningar anges för varje anmodan som tas upp till behandling en korshänvisning till de berörda avsnitten i Europaparlamentets respektive rådets dokument.

I besluten om ansvarsfrihet för den allmänna budgeten, Europeiska utvecklingsfonden och byråerna har Europaparlamentet riktat totalt 238 anmodanden till kommissionen. Vad gäller 108 av dessa anmodanden är kommissionen ense med parlamentet om att vidta de rekommenderade åtgärderna. Kommissionen anser vidare att 120 av Europaparlamentets anmodanden redan har åtgärdats, men i några av fallen kommer resultaten av åtgärderna att kräva en fortsatt bedömning. Slutligen gör befintlig lagstiftning eller institutionella regler att kommissionen inte kan godta 10 av parlamentets anmodanden[3].

Kommissionen har också noterat sammanlagt 126 anmodanden från rådets sida. Vad gäller 61 av dessa är kommissionen ense med rådet om att vidta de åtgärder som rekommenderats. Kommissionen anser vidare att 63 av anmodandena redan har åtgärdats, men i några av fallen kommer resultaten av åtgärderna att kräva en fortsatt bedömning. Slutligen gör befintlig lagstiftning eller institutionella regler att kommissionen inte kan godta två av rådets anmodanden[4].

I arbetsdokumenten från kommissionens avdelningar redovisas vidare kommissionens svar på Europaparlamentets och rådets anmodanden i fråga om ett antal särskilda rapporter som lagts fram av revisionsrätten.

Vad gäller anmodanden som rör byråerna tas de flesta av de sektorsövergripande frågorna upp av den interinstitutionella arbetsgruppen för byråer. Denna arbetsgrupp förväntas redovisa sina slutsatser i slutet av 2011. Kommissionens svar på de anmodanden gällande byråerna som riktats till den redovisas i arbetsdokumenten från kommissionens avdelningar.

SAMMANFATTNING AV KOMMISSIONENS SVAR PÅ EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS ANMODANDEN I SAMBAND MED FÖRFARANDET FÖR ANSVARSFRIHET FÖR 2008

A) SEKTORSÖVERGRIPANDE FRÅGOR

De felfrekvenser som rapporteras i revisionsrättens revisionsförklaring (DAS) har minskat de senaste åren till följd av väl samordnade insatser från kommissionens sida. Inom vissa områden förblir dock felfrekvenserna för höga, t.ex. inom sammanhållningspolitiken. För att ytterligare kunna få ned dem kommer kommissionen att göra allt för att förbättra förutsättningarna för att revisionsrätten ska kunna ge ”grönt ljus” för ytterligare 20 % av den totala budgeten senast 2014. Det bör dock framhållas att en sådan utveckling är beroende av en rad faktorer, t.ex. effekterna av pågående åtgärder för att förbättra planeringen av kontrollsystemen, följderna av 2007–2013 års lagstiftning samt hur kommissionens olika politikområden grupperas i revisionsrättens årsrapport.

Kommissionens ledamot Algirdas Šemeta redovisade i maj 2010 sin dagordning för revision och ansvarsfrihet för Europaparlamentets budgetkontrollutskott. Dagordningen innehåller ett antal prioriteringar för den nuvarande kommissionens mandatperiod fram till 2014, bland annat förenkling av lagstiftning, inrättande av europeiska förvaltningsfonder, ett system för förvaltningsförklaringar från medlemsstaterna, samarbete med de högsta revisionsorganen och de nationella parlamenten samt ett intensivt arbete för att effektivisera inkasseringen av utestående belopp och de finansiella korrigeringarna.

Kommissionen har för avsikt att varhelst det är möjligt föreslå ytterligare förenklingar av utgiftssystemen för att minska risken för fel. Samtidigt måste man vara medveten om att målsättningarna att förenkla villkoren för stödberättigande, att rikta anslagen mot de avsedda målen samt att kontrollera att felfrekvensen hålls under 2 % kan vara inbördes svårförenliga, och därför kräver noggranna avvägningar. Kommissionen har redan inlett detta arbete genom sitt förslag till treårsöversyn av budgetförordningen, där man strävar efter att bättre anpassa reglerna till stödmottagarnas behov och ta hänsyn både till resultaten av de olika programmen och de resurser som behöver tas i anspråk. Detta bör ske genom en ökad användning av förenklade kostnadsberäkningar. Som en del av dagordningen för revision och ansvarsfrihet kommer kommissionen i slutet av 2010 att anta ett meddelande om huvudprinciperna för arbetet med att förbereda lagstiftningen för perioden efter 2013, inklusive frågan om balans mellan kontrollkrav, villkor för stödberättigande och risk, i syfte att nå en rimlig visshet i fråga om laglighet, sund ekonomisk förvaltning och väl riktade utgifter.

Begreppet ”acceptabel risk för fel” intar en central plats på dagordningen, eftersom det inrymmer såväl den risk som är kopplad till de lagstadgade villkoren som de kostnader som själva kontrollerna medför. Acceptabel risk för fel handlar alltså om att finna den risknivå som kan tolereras med tanke på att kontrollerna också måste vara kostnadseffektiva. Den 26 maj 2010 antog kommissionen meddelandet Mer kontroll eller mindre? Att finna den rätta balansen mellan de administrativa kontrollkostnaderna och risken för fel .[5] Här föreslogs att den acceptabla risken för fel borde ligga någonstans i mitten av segmentet 2–5 % (s.k. gult ljus) inom områdena landsbygdsutveckling, forskning och energi och transport.

Även om förenklingar är viktiga tar det alltid tid från det att de har beslutats till dess att de återspeglas i den årliga felfrekvensen enligt revisionsförklaringen, och på vissa områden (t.ex. landsbygdsutveckling) är förenklingar ofta inte tillräckliga för att få ned felfrekvensen under väsentlighetströskeln utan risk för att man samtidigt måste kompromissa med målen för politiken. Förenklingar som införts i lagstiftningen för perioden efter 2013, t.ex. för fleråriga program, kommer således inte att synas i det årliga revisionsförklaringarna förrän tidigast 2015 (i fråga om ansvarsfrihetsförfarandet: 2017). De nivåer som fastställs för acceptabel risk för fel måste därför anpassas till de bestämmelser som nu är i kraft, och således fungera som ett riktmärke för kostnadseffektiva kontroller (de nivåer som fastställs från början kan alltid justeras i framtiden i takt med att regler förenklas).

Kommissionen kommer att lägga fram förslag om acceptabel risk för fel inom ytterligare några av de större utgiftsområdena, nämligen för administrativa utgifter före 2010 års slut, samt för bistånd till tredjeland, utvecklingssamarbete och utvidgning i början av 2011. För de övriga sektorerna, inklusive sammanhållningspolitiken, kommer förslag att läggas fram senare under 2011. Kommissionen påminner om att det är den lagstiftande myndigheten som måste avgöra vilka risknivåer som ska accepteras. Eftersom kommissionen själv är föremål för revisionen kan den inte fatta beslut om detta.

Räkenskapernas tillförlitlighet

Kommissionens kvalitetsprojekt inom räkenskapsområdet fortsätter, och framstegen med projektet inverkade positivt på kvaliteten på de bokföringsuppgifter som låg till grund för 2009 års redovisningar. De lokala förvaltningsverktygen måste redan idag genomgå en godkännandeprocess, för att garantera att de samverkar med det centrala redovisningssystemet på ett konsekvent sätt. Räkenskapsförarens avdelningar bevakar också löpande de principer som används för periodavgränsning inom de olika generaldirektoraten.

Pensionssystemet för Europeiska gemenskaperna regleras genom tjänsteföreskrifterna. När kommissionen lade fram ett förslag till ändring av tjänsteföreskrifterna 2003 övervägde man noggrant möjligheten att inrätta en pensionsfond, och en ingående försäkringsmatematisk studie genomfördes som underlag för ett sådant beslut. Resultatet av analysen var emellertid att fördelarna med en sådan förändring inte skulle överväga. Man oroade sig särskilt för kostnaderna i inledningsfasen samt riskerna för att fonden skulle lida förluster på grund av investeringsklimatet eller de politiska omständigheterna. Kommissionen bedömer att de förhållanden och antaganden som analysen byggde på inte har förändrats, och att slutsatserna därför fortfarande bör anses vara giltiga.

Budgetförvaltning

Kommissionen har på flera sätt verkat för att redan dess ursprungliga budgetförslag ska kunna bygga på så rimliga budgetantaganden som möjligt. Bland annat arbetar man löpande för att förbättra medlemsstaternas utgiftsprognoser inom sammanhållningspolitiken samt för att skapa en tydligare rapportering om utnyttjandegraden för anslagen i förhållande till den ursprungliga respektive den slutliga budgeten, indelat per kapitel i den fleråriga budgetramen.

Inom strukturfonderna får ersättningarna inte överstiga 95 % av EU:s bidrag innan en åtgärd avslutas, och medlemsstaterna har 15 månader på sig att sända in sina slutliga utgiftsdeklarationer efter det att den stödberättigande perioden löpt ut. De utestående åtagandena för perioden 2000–2006 är således begränsade enligt lag. De avslutande betalningarna för den perioden förväntas inledas under 2010 och fortsätta under 2011.

För perioden 2007–2013 återstår några få bedömningar av medlemsstaternas förvaltnings- och kontrollsystem och deras förenlighet med gällande krav, och dessa bedömningar förväntas kunna avslutas under 2010.[6]

Återkrav och betalningar som hålls inne

I räkenskaperna för år 2009 har kommissionen fört in mer detaljerad information än tidigare år vad gäller återkrav av belopp som betalats ut på felaktiga grunder. Vad gäller sammanhållningspolitiken var också kvaliteten på de uppgifter från 2009 som kom in till kommissionen under första halvåret 2010 väsentligt högre än tidigare. Som ett led i 2008 års handlingsplan för att stärka kommissionens tillsynsfunktion vid delad förvaltning av strukturåtgärder har kommissionen granskat systemen för tillbakadraganden och återkrav i 19 medlemsstater. Resten av granskningarna kommer att ske under 2010. För perioden 2007–2013 finns det ett datoriserat standardförfarande för att lämna in redovisningar av återkrav, vilket bör förbättra kvaliteten på informationen. Medlemsstaterna uppmanas också att göra skillnad mellan de korrigeringar som följer av deras egna kontroller och de som är resultat av kontroller som utförts av EU-organ.

I linje med handlingsplanen för att stärka kommissionens tillsynsfunktion vid delad förvaltning av strukturåtgärder har kommissionen också ändrat sina interna regler och operativa förfaranden, och påskyndat rutinerna för innehållande av betalningar och för finansiella korrigeringar i fall där allvarliga oegentligheter och systembrister konstaterats vid genomförandet av ett program. Som framgår av meddelandet om effekten av handlingsplanen (rapport antagen den 17 februari 2010[7] fattades tio beslut om att hålla inne betalningar 2008 och sju beslut år 2009. Där så krävs tvekar kommissionen inte heller att använda den möjlighet som skrivits in i bestämmelserna för 2007–2013, dvs. att när systemfel upptäcks ställa in en utbetalning med omedelbar verkan även om inget formellt förfarande för att hålla inne belopp ännu har påbörjats. Det sammanlagda beloppet för finansiella korrigeringar inom dessa områden uppgick till 3,8 miljarder euro för 2008–2009, vilket kan jämföras med ca 3,6 miljarder för åren 2000–2007.

Inom jordbruksområdet finns det redan uttömmande information om återkraven från slutmottagare och om de finansiella korrigeringar som ålagts medlemsstaterna.

Årliga sammanfattningar och nationella förvaltningsförklaringar

Kommissionen har i sitt förslag till treårsöversyn av budgetförordningen byggt ut den rättsliga grunden för de årliga sammanfattningarna genom att föreslå att årliga förvaltningsförklaringar bör krävas in från de ackrediterade förvaltningsorganen i medlemsstaterna i samtliga fall där man tillämpar delad förvaltning av EU-medel, och att dessa förvaltningsförklaringar bör åtföljas av ett oberoende revisionsutlåtande (som redan sker inom områdena jordbruk och landsbygdsutveckling). Syftet med revisionsutlåtandet är att höja kvaliteten på de uppgifter som redovisas. Parallellt med detta kommer kommissionen att förbereda en utvärdering av de årliga sammanfattningarna efter det att de tillämpats i tre år, dvs. i slutet av 2010.

Enligt kommissionens uppfattning är de förvaltningsförklaringar som föreslagits i samband med omarbetningen av budgetförordningen ett bättre sätt att få en rimlig försäkran från varje medlemsstat än att förlita sig på nationella förklaringar som undertecknas på politisk nivå. Kommissionen kommer emellertid också att fortsätta uppmana medlemsstaterna att frivilligt lägga fram sådana ”politiska” förklaringar, vilka för samtliga medel som respektive medlemsstat tar emot skulle innehålla information om vilka kontroller som utförs samt en bedömning av hur effektiva förvaltnings- och kontrollsystemen är. Kommissionen avser också att före 2010 års utgång presentera en analys av vilket mervärde sådana frivilliga nationella förklaringar skulle kunna bidra med.

Kommissionens system för intern kontroll

Kommissionen arbetar för att förbättra kvaliteten på de årliga verksamhetsrapporterna, särskilt i fråga om de motiveringar och resonemang som läggs fram till stöd för den nivå av säkerhet som redovisas. Inför 2009 års verksamhetsrapporter gjordes väsentliga ändringar i instruktionerna, en särskild stödfunktion ( helpdesk ) inrättades och mer internutbildning anordnades. Kommissionen gjorde också vissa justeringar av sitt system för inbördes utvärdering, för att effektivt hantera de brister som tidigare konstaterats.

Det framgår av de årliga verksamhetsrapporterna för 2009 att det skett påtagliga förbättringar inom hela kommissionen, både med avseende på kvaliteten på det underlag som lagts fram till stöd för förklaringen om förvaltningen och rapporternas läslighet. Rapporterna från kommissionens avdelningar innehåller redan idag klara uppgifter om hur de interna kontrollsystemen fungerar – såväl inom själva avdelningen som hos dess samarbetsparter – och om vilka brister som konstaterats samt vilka åtgärder som inletts för att avhjälpa dem. Avdelningarna uppmanas att ställa samman handlingsplaner för att avhjälpa orsakerna till reservationerna i de årliga verksamhetsrapporterna, samt att regelbundet övervaka framstegen.

Centrala frågor som gäller förvaltningen av medlen och som tagits upp i de årliga verksamhetsrapporterna diskuteras i den sammanfattande rapporten om kommissionens förvaltning . I denna rapport redovisas också vilka framsteg som gjorts med ett antal sektorsövergripande problem inom förvaltningen, tillsammans med en översikt av de senaste fem årens reservationer.

Kommissionen bedömer att det system som används nu har funnit sin form, och att det generellt sett ger kommissionen och övriga institutioner en klar bild av hur effektiva de interna kontrollsystemen är.

Diskussion mellan institutionerna om det befintliga förfarandet för ansvarsfrihet

Kommissionen tar på sig uppgiften att anordna en bred diskussionen mellan berörda parter, och hoppas att budgetmyndigheten kommer att bevilja de nödvändiga anslagen för detta 2011. Den planerade konferensen, som förväntas äga rum i april 2011, bör bli ett bra tillfälle att enas om ett nytt partnerskap för dessa frågor. Målet är att klargöra parternas respektive roller och ansvar, och därmed lägga grunden för ytterligare förbättringar av resultaten i den årliga revisionsförklaringen från revisionsrätten.

Politiskt ansvar och förvaltningsansvar vid kommissionen

Kommissionens ordförande har meddelat att uppförandekodexen för kommissionens ledamöter kommer att revideras, liksom ordförandens politiska riktlinjer.

Kommissionen och medlemsstaterna offentliggör redan idag uppgifter om mottagare av EU- medel. Under 2010 har kommissionen ytterligare förbättrat webbplatsen för systemet för finansiell öppenhet ( Financial Transparency System ), genom att nu även redovisa uppgifter om de som tilldelats upphandlingskontrakt finansierade genom administrationsbudgeten (webbplatsen innehåller information om mottagare av EU-medel som handläggs genom centraliserad förvaltning). Kommissionen offentliggör också information om medlemmarna i de expertgrupper som ingår i kommissionens register över expertgrupper, och ansvarar för att förteckningen över särskilda rådgivare och deras meritförteckningar offentliggörs på kommissionens webbplats Europa .

När det gäller information om icke-statliga organisationer har kommissionen inlett ett projekt i flera etapper som syftar till att i kommissionens centrala databas över juridiska personer[8] stegvis fastställa en klassificering av organisationerna som vinstdrivande eller icke-vinstdrivande. Den första etappen gäller främst juridiska personer i medlemsstaterna, vilka utgör en stor majoritet av samtliga juridiska personer i registret. Kommissionen siktar på att börja genomföra denna målsättning under 2011.

Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (Olaf)

I fråga om reformen av Olaf hoppas kommissionen kunna lägga fram ett ändrat förslag i slutet av 2010 på grundval av resultaten av dialogen mellan institutionerna, och att lagstiftningsprocessen för detta förslag ska kunna fullbordas före 2011 års utgång.

Efter att tjänsten som generaldirektör offentliggjordes har kommissionen kunnat sammanställa en förteckning över kandidater med de nödvändiga kvalifikationerna. Enligt förordning nr 1073/1999 måste den förteckning som kommissionen sammanställt tillstyrkas av övervakningskommittén. Förteckningen har därefter sänts till Europaparlamentet och rådet för samråd. Kommissionen förbinder sig att helt och fullt följa bestämmelserna i artikel 12 i förordning och 1073/1999 om utnämnandet av Olafs generaldirektör, samt att involvera Europaparlamentet och rådet på ett tidigt stadium.

B) Sektorsspecifika frågor

Egna medel

När det gäller traditionella egna medel kommer kommissionen att fortsätta kontrollera att medlemsstaterna handhar B-räkenskaperna korrekt. Alla brister som upptäcks kommer att utredas i samarbete med den berörda medlemsstaten, som också får vägledning där så krävs. I förekommande fall kommer det att vidtas åtgärder för att kräva in utestående belopp i egna medel och eventuella räntor.

När det gäller de egna medlen från mervärdesskatt har kommissionen nyligen infört ledningsmöten som ett effektivt och ändamålsenligt verktyg för att hantera de reservationer som kräver särskild uppmärksamhet. Antalet utestående reservationer har på så sätt kunnat reduceras från 35 till 12. Samtidigt har man kunnat lyfta många av de reservationer som kvarstått lång tid, och idag härstammar 63 % av de utestående reservationerna från 2008 eller senare.

För de BNI-baserade egna medlen har kommissionen inrättat en gemensam ram som nu tillämpas för BNI-validering, vilken framför allt grundas på verifiering och förbättring av tillförlitligheten hos de statistiska källor och metoder som medlemsstaterna använder för att beräkna sina BNI-uppgifter. Sedan 2007 har kommissionen dessutom börjat genomföra direkta verifieringar, och den har också infört särskilda regler som godkänts av BNI-kommittén. Till dags dato har direkta verifieringar skett i nästan samtliga medlemsstater. Parallellt fortsätter kommissionen arbetet med medlemsstaternas förvaltnings- och kontrollsystem för nationalräkenskaperna i samarbete med BNI-kommittén.

I fråga om Grekland är nivån på de BNI-data som används för beräkningen och inbetalningen av egna medel, inklusive de uppgifter som lades fram 2008 och 2009, förenliga med resultaten av den genomgripande granskning som kommissionens avdelningar utförde 2007. En grundlig analys visade dessutom att BNP- eller BNI-nivåerna inte skulle komma att påverkas i någon betydande utsträckning av de problem som uppdagades i rapporten KOM(2010) 0001 om statistiken för underskott och skuldnivå.

Jordbruk och naturresurser

De kontrollkrav som ställs på medlemsstaterna när jordbruksutgifter handläggs genom delad förvaltning bygger på EU-rättens grundläggande principer om ändamålsenlighet, likvärdighet, lojalt samarbete och proportionalitet. Ett exempel på principen om proportionalitet är att andelen av de ansökningar om direktstöd som medlemsstaterna ska kontrollera ökar i de fall då man konstaterat en stor förekomst av oegentligheter i det inledande urvalet (som omfattar 5 %). Om betydande brister har konstaterats tidigare uppmanas de berörda medlemsstaterna att ställa samman detaljerade handlingsplaner i samarbete med kommissionen. Kommissionen följer noggrant upp genomförandet av sådana handlingsplaner, t.ex. de som sammanställdes av Bulgarien och Rumänien 2009 för att avhjälpa bristerna i det integrerade systemet för administration och kontroll (IACS) i dessa medlemsstater.

Att IACS kontinuerligt har förbättrats bekräftas av de bedömningar av förenligheten som kommissionen har genomfört i medlemsstaterna genom åren samt den låga felfrekvens som noterats i kontrollstatistik som kommissionen får in från medlemsstaterna och som till stor del har verifierats och validerats av certifieringsorganen. Alla konstaterade brister följs upp inom förfarandena för förenlighetsbedömning, så att den risk som belastar EU-budgeten täcks på ett fullgott sätt.

Inom politiken för landsbygdsutveckling, och särskilt i fråga om åtgärderna för miljövänligt jordbruk, har kommissionen infört ett antal förenklingar av de befintliga reglerna och vidtagit åtgärder för att garantera ett ändamålsenligt och effektivt genomförande av kontrollbestämmelserna. Kommissionen har på senare tid ökat sina granskningsinsatser på detta område, och en arbetsgrupp har tillsatts för att följa upp de höga felfrekvenser som vissa medlemsstater rapporterade 2009 i fråga om åtgärder för landsbygdsutveckling under axel 2. Kommissionens förordning (EG) nr 1975/2006 kommer att omarbetas under 2010 i syfte att ytterligare förenkla och förtydliga vissa bestämmelser.

Sammanhållning, sysselsättning och socialpolitik

Revisionsrättens årsrapport bygger endast på ett urval av 2000–2006 års utgifter. Situationen kan därför förväntas likna den som redovisats i föregående årsrapporter. För perioden 2000–2006 kommer kommissionen att rätta till de brister som konstaterats under genomförandet och se till att stor noggrannhet iakttas när åtgärderna ska avslutas.

När det gäller åtgärder som hör till perioden 2007–2013 bedömer kommissionen att den förstärkta rättsliga ramen har lett till förbättringar av förvaltnings- och kontrollsystemen. Vidare bör felen i samband med mellanliggande betalningar minska till följd av de förenklingar som införts 2008–2009. De första synliga effekterna av den nya kontrollramen förväntas i slutet av 2010, framför allt i resultaten av gemenskapens granskningar samt de granskningsresultat för 2009 som medlemsstaternas egna revisionsorgan skickar in i december 2010 (och därefter i december varje år), och som grundar sig på de årliga statistiska urvalen av deklarerade utgifter inom ramen för 2007–2013 års program.

Effekter av den förstärkta kontrollramen märks i kommissionens egen revision av ett urval projekt under perioden 2007–2013, vilken utförts enligt en metod som liknar revisionsrättens. Som framgår av kommissionens meddelande om effekten av handlingsplanen[9] av den 17 februari 2010) visar de första preliminära resultaten av undersökningen – som bygger på belopp fram till maj 2009 – att den beräknade felfrekvensen klart har minskat, vilket tyder på att de åtgärder som vidtagits är sunda. Resultatet måste emellertid läsas med viss försiktighet, eftersom det endast grundas på 15 medlemsstater. Vissa medlemsstater hade ännu inte deklarerat några utgifter i det skede då undersökningen genomfördes, däribland några av de länder där de mest omfattande felen konstaterats tidigare.

Inre politik och forskning

Kontrollerna inom forskningsområdet, även revisionsstrategin, den noggranna uppföljningen av kontrollresultaten och det faktum att systemrelaterade fel genom extrapolering korrigeras även inom kontrakt som inte i sig själva varit föremål för revision garanterar en strikt kontroll av de deklarerade utgifterna, vilket lett till successivt minskade felfrekvenser. Kommissionen är också noga med att tolka och tillämpa regler och förfaranden konsekvent.

Kommissionen har antagit ett meddelande om förenklat genomförande av ramprogrammen för forskning.[10] Syftet med meddelandet är att stimulera en öppen diskussion om hur man kan förenkla det komplicerade regelverk som orsakat många av de fel som konstateras. Enligt kommissionens uppfattning bör en sådan diskussion kunna leda till vissa konkreta förslag, som sedan kan omsättas i praktiken inom det åttonde ramprogrammet.

Vad gäller utbildningsområdet skickade kommissionen ut uppdaterade riktlinjer för s.k. sekundära kontroller till de nationella myndigheterna i december 2009. Den har också utökat de besök på platsen som framför allt syftar till att utreda om förvaltningsrutiner och kontroller verkligen har inrättats och om de genomförs på det sätt som medlemsstaterna beskriver.

I kommissionens bifogade arbetsdokument återfinns mer detaljerade svar på de anmodanden som gäller de olika politikområdena inom gemenskapens inre politik.

Externa åtgärder däribland Europeiska utvecklingsfonden (EUF) och utvidgning

Kommissionen kommer att fortsätta förbättra sina övervaknings- och kontrollsystem, bland annat med avseende på revisionsstrategin och planeringsaspekter. EuropeAid har också infört betydande förbättringar av sin revisionsmetod och sina IT-verktyg (CRIS).

Kommissionen stöder till fullo revisionsrättens begäran om nödvändiga styrkande underlag från FN-organen, och denna princip anges tydligt i det finansiella och administrativa ramavtalet (FAFA). Sedan man i april 2009 antog standardspecifikationer för kontrollbesök har samarbetet mellan FN-organen och EU fungerat smidigare, vilket också innefattar ett effektivare samarbete mellan FN och revisionsrätten. Kommissionen fortsätter sitt arbete för att förbättra systemet, och i april 2010 enades den med FN om att ytterligare information bör kunna göras tillgänglig på begäran, bland annat utdrag ur interna och externa revisionsberättelser

Som ett led i treårsöversynen av budgetförordningen föreslogs det att kommissionen bör få inrätta och ansvara för driften av s.k. förvaltningsfonder för externa åtgärder, vilka kan användas för katastrofinsatser, insatser efter katastrofsituationer och tematiska insatser

Kommissionen håller på med en uppdatering av sina riktlinjer för budgetstöd, vilken förväntas bli färdig i slutet av 2010. Ändringarna handlar framför allt om övervaknings- och kontrollsystemen. Man kommer också att stärka den löpande bevakningen och den årliga rapporteringen om överensstämmelsen med stödkriterierna. Projekt för kapacitetsuppbyggnad inom ramen för arbetet med budgetstödetbudgetstöden omfattas av samma övervaknings- och kontrollsystem som alla andra projekt, vilket bland annat innefattar revision. Närmare uppgifter om denna fråga samt andra anmodanden som rör EUF återfinns i arbetsdokumenten från kommissionens avdelningar.

De åtgärder som vidtagits för att förbättra informationen om icke-statliga organisationer har redovisats ovan under sektorsövergripande frågor.

Förvaltningen av stödet inför anslutningen håller redan på att förbättras i ett antal avseenden, med målet att öka det ekonomiska stödets ändamålsenlighet och verkan samt att stärka kopplingen mellan detta stöd och de politiska prioriteringarna.

I fråga om Rumänien och Bulgarien[11] rapporterar kommissionen regelbundet inom ramen för samarbets- och kontrollmekanismen. Rapporteringen gäller framstegen med reformerna inom rättsväsendet samt kampen mot korruptionen och, för Bulgariens del, mot den organiserade brottsligheten. De senaste rapporterna antogs den 20 juli 2010.

Administrativa utgifter

I fråga om informationssystemet för individuella rättigheter (IRIS) har Byrån för löneadministration och utbetalning av individuella ersättningar ( lönekontoret ) redan inlett tester av de modifierade modulerna för handläggningen av individuella ersättningar. Det omfattande testprogrammet har utformats mot bakgrund av erfarenheterna från det tidigare systemet. Lönekontoret har också förstärkt sina interna kontrollförfaranden för att åtgärda de brister som revisionsrätten påpekat i fråga om överföringen av pensionsrättigheter.

* * *

[1] Ansvarsfrihet för den allmänna budgeten 2008, ansvarsfrihet för EUF 2008, ansvarsfrihet för byråerna 2008.

[2] Arbetsdokument från kommissionens avdelningar, bilaga till kommissionens rapport till Europaparlamentet och rådet om uppföljningen av 2008 års beslut om ansvarsfrihet [Commission Staff Working Documents, accompanying the Report from the Commission to the European Parliament and the Council on the follow-up to the 2008 Discharge Decisions] .

[3] Anmodan nr 12, 38, 39, 56, 66, 67, 85, 108, 109 och 198.

[4] Anmodan nr 83 och 120.

[5] KOM(2010) 261.

[6] Den 1 oktober 2010 återstod fem bedömningar avseende ERUF och en för ESF.

[7] KOM(2010) 52.

[8] http://ec.europa.eu/beneficiaries/fts/index_en.htm

[9] KOM(2010) 52.

[10] KOM(2010) 187.

[11] I Europaparlamentets resolution tas de anmärkningar som rör Rumänien och Bulgarien upp under rubriken för externa åtgärder (punkterna 249–257).