Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om "Ungerns väg mot EU-medlemskap"

(2000/C 117/08)

Den 29 april 1999 beslutade Ekonomiska och sociala kommittén i enlighet med artikel 23 i sin arbetsordning att utarbeta ett yttrande om "Ungerns väg mot EU-medlemskap".

Sektionen för yttre förbindelser, som ansvarat för det förberedande arbetet i detta ärende, antog sitt yttrande den 10 februari 2000. Föredragande var José Ignacio Gafo Fernández och medföredragande Susanna Florio.

Vid sin 370:e plenarsession den 1-2 mars 2000 (sammanträdet den 1 mars 2000) antog Ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande enhälligt.

1. Inledning

1.1. Ungern hör till de länder som vid toppmötet i Luxemburg valdes ut att bli medlem i Europeiska unionen.

1.2. Ungern valdes ut därför att landet gjort stora framsteg när det gäller att uppfylla de politiska och ekonomiska kriterier som fastställdes vid EU:s toppmöte i Köpenhamn. Dessa framsteg kommer att analyseras i det följande.

1.3. Föredragandena för detta yttrande har dessutom haft kontakter med Europeiska kommissionen och Ungerns representation i EU. Studiegruppen besökte i oktober 1999 Ungern och träffade olika företrädare för regeringen och arbetsmarknadens parter. Även resolutioner från Europaparlamentet(1) och den gemensamma rådgivande kommittén EU-Ungern(2) har använts som underlag.

2. Den ekonomiska och sociala situationen i Ungern 1999

2.1. Enligt alla konsulterade källor har Ungern allmänt sett kommit mycket långt i sina förberedelser inför EU-anslutningen.

2.2. Vad gäller Ungerns politiska situation ändrades författningen 1989, och efter parlamentsvalet i maj 1998 bildade tre partier en koalitionsregering som representerar 213 parlamentsledamöter och därmed har en majoritet av de 386 mandaten. Regeringen är centerhögerinriktad, och premiärministern, Viktor Orban, tillhör det största partiet Fidesz (38,3 % av rösterna och 148 mandat). Det största oppositionspartiet är det socialistiska MSzP, som fick 34,7 % av rösterna och 134 mandat. Presidenten har vissa befogenheter men dennes uppgifter är huvudsakligen representativa. Slutligen bör framhållas att Ungern blev fullvärdig medlem av Nato i mars 1999. I samtliga rapporter konstateras att Ungerns demokratiska institutioner och parlamentariska system fungerar bra och uppfyller kriterierna för medlemskap i EU.

2.3. Ungerns relationer med grannländerna har förbättrats markant under de senaste åren. 1996 undertecknade landet avtal med Slovakien och Rumänien. I båda fallen återstår vissa mindre problem som rör ungersktalande minoriteter och, i Slovakiens fall, utnyttjandet av Donau.

2.4. Ekonomiska uppgifter för 1997 och 1998 visar att det skett en kraftig tillväxtökning med 4,4 respektive 4,5 %, och de senaste uppskattningarna för 1999 visar på en ökning med 4,2 %. Inflationen är på väg nedåt, även om den 1999 fortfarande uppgick till 10 % efter en nedgång från 14,9 % 1998, vilket dock är långt över nivån i euroområdet. Det offentliga underskottet minskade något från 4,8 % 1997 till 4,5 % 1998 och 3,9 % 1999, men den höga tillväxten har inte gjort det möjligt att minska det ytterligare. Två viktiga faktorer är slutligen dels arbetslösheten (ca 8 % 1998 och 6,5 % 1999), som med det tidigare ekonomiska systemet i färskt minne har förorsakat vissa sociala spänningar i ett land som vant sig vid full sysselsättning, dels ett underskott i handelsbalansen på ca 2,5-3,5 % av BNP under de senaste fem åren, även om det har uppvägts av ett kraftigt inflöde av utländska investeringar på omkring 21 miljarder euro.

2.5. Ungern har gjort anmärkningsvärda framsteg när det gäller avreglering och privatisering av viktiga sektorer, särskilt efter den nya lagen från 1995, även om det återstår vissa problem. Den ungerska ekonomin kan i allmänhet betraktas som helt införlivad i en fri marknad, med 80 % av landets BNP producerad i den privata sektorn och 64 % av utrikeshandeln riktad mot olika länder i EU.

2.6. Vissa sektorer har genomgått stora förändringar, delvis till följd av privatiseringsprocessen. Jordbrukssektorn har under de senaste åren präglats av arbetskraftsflykt till andra branscher, men sysselsätter fortfarande en stor andel av befolkningen (9,4 % 1998 enligt Eurostat och 7 % 1999 enligt ungerska källor), och överströmningen till andra sektorer kommer därför sannolikt att fortsätta även i framtiden. 1998 var ca 1 miljon personer anställda inom mikroföretag (färre än tio anställda), 360000 inom småföretag (10-49 anställda) och ca en halv miljon inom medelstora företag (50-249 anställda). Sammantaget utgör det ca 50 % av den aktiva befolkningen (källa ILO - Budapest 1998).

2.7. Industrisektorn har en tudelad struktur. Å ena sidan finns det ett begränsat antal företag som bygger på utländska investeringar och har en relativt hög produktivitet, å andra sidan finns det företag som riktar sig till den inhemska marknaden och har låg produktivitet och utnyttjar föråldrad teknik, något som gör det svårt för dem att klara sig i ett öppet och konkurrensutsatt system. Miljöproblemen kan i detta sammanhang vara särskilt allvarliga.

2.8. Tjänstesektorn förefaller utvecklas i snabbare takt än industrisektorn, i många fall eftersom det handlar om nystartade företag som inte genomgår omstrukturering. Under alla omständigheter är det uppenbart att tjänstesektorn måste moderniseras ytterligare.

2.9. Förbindelserna mellan arbetsmarknadens parter i Ungern (Bilaga)

2.9.1. Omorganiseringen av arbetsmarknaden under 1990-talet har lett till en splittring av fackföreningsrörelsen och arbetsgivarorganisationerna.

2.9.2. Med övergången till marknadsekonomi infördes en pluralistisk modell för relationerna på arbetsmarknaden. De fyra de största fackförbunden har sitt upphov i den gamla ungerska landsorganisationen (SZOT) och har reformerats (MSZOSZ, Autonomos, SZEF och ESZT), samtidigt som två nya förbund har uppstått (LIGA och MOSZ).

De flesta av de många fackföreningarna är anslutna till de sex största fackförbunden.

Splittringen av arbetsmarknadsorganisationerna tilltog med lagen om facklig organisationsrätt, som tillåter att en grupp på tio arbetstagare på en arbetsplats bildar en fackförening (föreningslagen från 1989). Många fackföreningar har försökt att gå samman eller samarbeta men det har genomgående handlat om trevande försök utan tillräcklig beslutsamhet(3).

2.9.3. De sex största fackförbunden har anslutit sig till Europeiska fackliga samorganisationen (EFS). Med stöd av EFS har man i Ungern inom ramen för Phare-programmet skapat en nationell facklig kommitté för EU-integration, på samma sätt som i de övriga central- och östeuropeiska länderna. Denna kommitté fungerar som kanal för information om frågor som rör EU och utvidgningen. Samtliga fackliga organisationer får information och deltar i samråd om frågor i samband med medlemskapsförhandlingarna. Den ungerska samordnaren i integrationskommittén är fullvärdig medlem i regeringens strategiska arbetsgrupp för EU-anslutningen.

2.9.4. I slutet av 1988 bildades ett forum med tre parter, som ledde fram till bildandet av ett förlikningsråd som syftar till att motverka arbetskonflikter och ge företrädarna för arbetsgivarna, arbetstagarna och regeringen ett system för samråd, information och förhandlingar om avtal mellan parterna. Splittringen av arbetsmarknadsorganisationerna har självfallet fått en rad konsekvenser för arbetet inom förlikningsrådet och för genomförandet av dess beslut.

2.9.5. Hittills har förlikningsrådet behandlat frågor som rör minimilön och lönehöjningar inom konkurrensutsatta sektorer och slutit ett antal centrala avtal. Rådet har också avhandlat juridiska, sociala och ekonomiska frågor.

Enligt de stadgar som reglerar förlikningsrådets verksamhet har arbetsmarknadens parter rätt att få information om alla frågor som berör deras intressen. De har också rätt att aktivt delta vid utformningen av lagstiftning, och regeringen skall höra dem innan den utfärdar lagar som rör arbetsmarknaden(4).

På förlikningsrådets begäran har arbetslagstiftningen ändrats på vissa punkter, särskilt i fråga om skydd för arbetstagare som inte omfattas av kollektivavtal.

2.9.6. I mars 1999 återupptogs samrådet om förändringar av arbetslagstiftningen och regeringens nya föreslag om den sociala dialogens struktur. Förlikningsrådet och kommissionerna för förvaltning av det sociala trygghetssystemet avskaffades utan föregående samråd med arbetsmarknadsorganisationerna.

Enligt regeringens förslag till parlamentet skall arbetstagarråden få sluta avtal direkt på företagen, även i de företag som saknar facklig representation.

2.9.7. I själva verket är den ungerska regeringens nya strategi att avskaffa det nuvarande systemet för förhandlingar mellan arbetsmarknaden parter och ersätta det med separata forum (se bilaga), som bygger på bred medverkan, men med få besluts- och samrådbefogenheter. Det har upprättats två forum: arbetsmarknadsforum och forum för ekonomiskt och socialt samråd. Arbetsmarknadsforum består alltid av tre parter (regering, arbetsgivare och fackföreningar). De andra båda forumen (ekonomiska rådet och sociala rådet) skall sammanträda endast två gånger om året, med möjlig medverkan av Ungerns centralbank, börsstyrelsen, företrädare för multinationella företag och vissa handelskammare. I sociala rådet skall regeringen uteslutande träffa företrädare för funktionshindrade, utsatta grupper och icke-statliga och andra organisationer; arbetsmarknadens parter får således inte delta.

2.9.8. Efter 1968 skedde en viss decentralisering av den ungerska planekonomin, vilket fick till följd att ansvaret för lönebildningen gradvis övergick från de nationella fackliga centralorganisationerna till lokala företrädare för de anställda inom de enskilda företagen(5).

2.9.9. Under de senaste åren har arbetslagstiftningen från 1992 undergått en rad förändringar som i första hand syftat till att anpassa den ungerska modellen för arbetsmarknadsrelationer till den tyska. I det nya systemet anges uttryckligen att arbetstagarråden får sluta avtal på arbetsplatsen, medan centralförbunden har ansvaret för branschavtal.

2.9.10. För närvarande har fackföreningarna endast rätt att sluta avtal på företagsnivå om de har fått minst 50 % av rösterna i det senaste valet till företagsnämnden.

2.9.11. Arbetsgivarna företräds i ett råd av nio centrala arbetsgivarorganisationer som behandlar övergripande internationella frågor. Sammanslutningen av ungerska arbetsgivarorganisationer för internationellt samarbete (MMNSZ), som bildades 1999, är den enda som är ansluten till UNICE. Arbetsgivarorganisationer i den privata sektorn har inte rätt att sluta kollektivavtal eller göra några åtaganden för sina medlemsföretags räkning. Arbetsgivarorganisationernas huvuduppgift tycks snarare vara att företräda ekonomiska och kommersiella intressen inför regeringen. Det förklarar delvis varför allt färre avtal har ingåtts efter 1991 och 1992, då ett stort antal kollektivavtal slöts.

2.9.12. Övergången till marknadsekonomi har fått en rad allvarliga ekonomiska och sociala konsekvenser för det ungerska samhället. Arbetslösheten hade 1993 uppnått oroväckande höjder (11,3 %) och det var under denna period som många blev långtidsarbetslösa. Enligt kommissionens rapport (oktober 1999) hade arbetslösheten i slutet av 1999 sjunkit till 7,8 %, men de regionala skillnaderna är stora och arbetslösheten är särskilt hög bland minoriteterna(6).

2.9.13. Den nya regeringens omorganisering av den statliga administrationen har givit upphov till ett nytt ministerium, ministeriet för sociala frågor och familjefrågor, samtidigt som de ansvarsområden som hörde till arbetsmarknadsministeriet, som bildades 1990 och avskaffades 1998, har fördelats mellan näringsministeriet, utbildningsministeriet och ministeriet för sociala frågor och familjefrågor.

2.9.14. Den allmänna hälso- och sjukvårdsmyndigheten, som infördes i sjukdomsförebyggande syfte, och yrkesinspektionen, som bland annat har till uppgift att övervaka och kontrollera hälsan på arbetsplatsen, är ofta dåligt samordnade och har för få resurser för att täcka allmänhetens behov och förebygga arbetsplatsolyckor.

2.9.15. Även om provinserna och regionerna har fått utökade befogenheter kan decentraliseringen av administrationen inte betraktas som fullbordad. Regionernas resurser är fortfarande alltför begränsade och fördelade mellan nio ministerier; det gäller också för åtgärder som syftar till att bekämpa arbetslösheten(7). För att få ned arbetslösheten har man upprättat offentliga arbetsförmedlingar. Man har också tagit hjälp av icke-statliga organisationer, som utformat program för vidareutbildning och återinträde i arbetslivet. Dessa organisationer har efter hand fått allt fler uppgifter och ökat politiskt inflytande(8).

2.9.16. När det gäller kostnaden för det sociala trygghetssystemet i allmänhet (nästan 24 % av BNP) håller den ungerska regeringen på att förbereda en djupgående reform av pensionssystemet via lagstiftning som syftar till att skapa och reglera 1) privata pensionsfonder som bygger på obligatoriska avgifter, 2) ett frivilligt kompletterande pensionssystem (lag LXXXII från 1997), och 3) ett obligatoriskt statligt pensionssystem(9).

2.9.17. Regeringen har upprättat en jämställdhetsavdelning för att bidra till ökad jämställdhet mellan könen. Många föreningar och icke-statliga organisationer arbetar också för att stärka kvinnors ställning på arbetsmarknaden.

2.9.18. När regimen föll 1989 ökade antalet icke-statliga organisationerna med en explosionsartad hastighet. Det finns i dag ca 60000 registrerade organisationer med sammanlagt drygt 47000 anställda och en omsättning motsvarande 1,5 % av BNP. Antalet är uppskattat, och inberäknade är lokala stiftelser, föreningar och organisationer som inte alltid är fullt verksamma. Inom premiärministerns kansli finns en avdelning som har till uppgift att främja och stödja föreningslivet och frivilligarbetet i Ungern.

2.9.19. Ekonomiska och sociala kommittén anser att frivilligorganisationernas arbete kan vara värdefullt, men vill ändå uttrycka sitt tvivel över organisationslivets uppbyggnad och roll eftersom det under inga omständigheter får ta över de offentliga myndigheternas grundläggande uppgifter och den roll som tillkommer arbetsmarknadens parter.

2.10. Det finns betydande skillnader i utvecklingsnivå mellan Ungerns regioner, men de är inte större än vad som i allmänhet är fallet i EU.

2.11. Reformen av administrationen har gått framåt påtagligt, även om det fortfarande återstår mycket att göra. Moderniseringen av poliskåren tycks dock vara något mer försenad, vilket kan bli ett akut problem med tanke på den ökande organiserade brottsligheten.

2.12. Phare-programmet har under de senaste åren på ett framgångsrikt sätt bidragit till industriell omställning, privatisering eller reform och stärkning av institutionerna. Sedan 1998 är Phare-programmets prioriteringar desamma som de prioriteringar som gäller för föranslutningsstrategin, vilket ger programmet en central roll i denna strategi. Arbetsmarknadens parter är dock ganska kritiska mot utnyttjandet av Phare-programmen eftersom de är svåra att få tillträde till och förvalta. Ett av de viktigaste problemen är att det krävs regeringens stöd och samförstånd.

3. Sammanfattning av studiegruppens möten i Ungern

3.1. Den studiegrupp som ansvarat för utarbetandet av detta yttrande besökte Ungern en kort tid efter att Europeiska kommissionen publicerade sina andra rapport om Ungerns framsteg på väg mot EU-medlemskap.

3.2. Under besöket träffade studiegruppen olika ungerska regeringstjänstemän som är nära knutna till anslutningsprocessen, med tjänstemännen i EU:s delegation som följer processen och, framför allt, med de viktigaste socioekonomiska organisationerna. Nedan följer de slutsatser som kan dras av besöket:

3.3. För det första bekräftade praktiskt taget samtliga socioekonomiska organisationer som studiegruppens träffade att den strukturerade sociala dialogen med regeringen hade avbrutits.

3.4. Detta har fått till följd att förlikningsrådet, som konkret kanaliserade denna dialog, har ersatts av sex rådgivande kommittéer. Det innebär att förlikningsrådets tidigare uppgifter har splittrats upp, även om kommittéerna i några fall fyller samma funktion. Många av dessa kommittéer saknar dessutom interna regler eller har vaga regler för när och på vilka villkor de skall sammanträda och rådfrågas.

3.5. Arbetstagar- och arbetsgivarorganisationerna är mycket splittrade, de förstnämnda i nio organisationer och de sistnämnda i sex. Arbetsgivarorganisationerna har dock bildat ett samordningsorgan, Sammanslutningen av ungerska arbetsgivare för internationellt samarbete, som är ett första steg i riktning mot en fördjupad integration. Studiegruppen träffade också den största konsumentföreningen, som trots knappa resurser är ytterst aktiv och har stor genomslagskraft i offentligheten.

3.6. Studiegruppen träffade också företrädare för icke-statliga organisationer. I Ungern finns 60000 icke-statliga organisationer, varav 30000 är aktiva. Detta osedvanligt stora antal innefattar i realiteten många olika former av företag (ofta kooperativ men också vanliga företag), som med sina rötter i tidigare kollektivistiska systemet har valt att utvecklas mot denna form för att uppnå skattefördelar.

3.7. Den ungerska regeringen uppfattar de icke-statliga organisationerna som ett viktigt alternativ till direkta samtal med de traditionella organisationerna i näringsliv och samhälle. Ett konkret exempel är att alla fysiska personer får avsätta 1 % av sin årliga inkomstskatt till en valfri icke-statlig organisation. Däremot är företagens bidrag till arbetsgivarorganisationer eller arbetstagarnas avgifter till fackföreningar inte avdragsgilla.

3.8. Studiegruppen imponerades av att de ungerska regeringstjänstemän som ansvarar för anslutningsprocessen var så väl förberedda, och framförde detta vid flera tillfällen. En bidragande orsak till detta är Europeiska kommissionens stöd.

3.9. Det framgick klart vid möten både med arbetsmarknadens parter och regeringstjänstemän att det fanns två orosmoment.

3.9.1. Samtliga parter som studiegruppen talade med ansåg att EU:s rapport fäster för stor vikt vid den etniska gruppen romer (ej minoritet) och dess problem och vid korruption. De ansåg att båda problemen är överdrivna, och att problemet i romernas fall inte är så allvarligt som anges i rapporten, även om det finns. När det gäller korruption citerade de en nyligen publicerad rapport från Transparency International som visar att Ungern ligger bättre till än en av EU:s ursprungliga medlemsstater och i närheten av flera andra medlemsstater.

3.9.2. En fråga med betydligt större konsekvenser är att avsaknaden av ett fast anslutningsdatum håller på att skapa en viss besvikelse bland befolkningen och osäkerhet om värdet av att integrera Ungern fullt ut i gemenskapens regelverk. Om EU dröjer alltför länge med att fastställa ett anslutningsdatum kan det, vilket upprepades ett flertal gånger, leda till en avmattning av anpassningstakten.

4. Analys av det aktuella läget i anslutningsförhandlingarna

4.1. Detta avsnitt baseras på tre informationskällor, för det första kommissionens rapporter från december 1998 och oktober 1999 om uppföljningen av Ungerns förberedelser för anslutning, för det andra övriga dokument och rapporter, särskilt Europaparlamentets yttrande i denna fråga(10) och resolutionerna från den gemensamma rådgivande kommittén EU-Ungern(11), och för det tredje resultatet av de kontakter som föredragandena tagit med kommissionen och med Ungerns representation i EU och i synnerhet resultatet av de möten som studiegruppen som ansvarade för yttrandets beredning organiserade med ungerska myndigheter och arbetslivsorganisationer i oktober 1999.

4.2. Det nyligen avslutade Europeiska rådet i Helsingfors fastställde mer fördelaktiga förutsättningar för anslutningen av de länder som uppfyller de politiska och ekonomiska villkoren och som har antagit gemenskapens regelverk, vilket är en god nyhet för Ungern som arbetar hårt för att så snart som möjligt bli en del av EU.

4.3. Ekonomiska och sociala kommittén vill påpeka att processen att ansluta ett land till EU inledningsvis är svår, eftersom den innebär att en stat måste ge upp en del av sin rättsliga och administrativa makt till en överstatlig instans. När det gäller de nuvarande kandidatländerna, däribland Ungern, innebär den dessutom ett mycket hårt arbete med att anpassa landets produktionsstruktur och samhällsförhållanden efter en högre standard.

4.4. ESK vill också framhålla att de femton medlemsstaternas erfarenheter har varit mycket positiva och att EU inte bara har fört fred och ömsesidigt förtroende till Europa, utan även skapat en ny dimension av solidaritet och gemensamma framsteg som har gjort det möjligt att ge allmän spridning åt en unik ekonomisk modell, känd som "den europeiska samhällsmodellen", där alla samhällslivets aktörer tillsammans strävar mot samhällets gemensamma bästa samtidigt som de försvarar sina individuella intressen.

4.5. Ekonomiska och sociala kommittén påminner om att processen för att integrera exempelvis Ungern i EU är en gemensam uppgift som omfattar alla delar av landets samhälle. Därför vill kommittén framföra sin oro över att det saknas en kontinuerlig social dialog mellan den ungerska regeringen och landets mest representativa arbetslivsorganisationer.

4.6. ESK anser sig inte vara behörig att bedöma varför denna situation uppstått eller vilken av de berörda parterna som bär ansvaret, men vill rikta en anmodan till den ungerska regeringen och till arbetslivsorganisationerna om att finna kompromisser som gör det möjligt att återuppta denna dialog, utan vilken anslutningsprocessen kanske inte omöjliggörs men väl blir svårare att genomföra och acceptera för hela det ungerska samhället.

4.7. Den politiska situationen

4.7.1. ESK instämmer i huvuddelen av kommissionens analys, särskilt kommissionens synpunkter på konsolideringen av det demokratiska systemet och regeringssystemet och synpunkterna på systemet med individuella friheter. Dessutom har kommittén kunnat bekräfta att rättssystemet nu fungerar bättre tack vare ett tillskott av nya och bättre materiella resurser.

4.7.2. Beträffande korruption anser ESK att det kan finnas begränsade problem på vissa områden, t.ex. med säkerhetsstyrkorna och gränskontrollen och anser att man bör prioritera insatser för att åtgärda dessa problem inom ramen för reformen av landets administrativa system.

4.7.3. Angående den romska befolkningen erkänner ESK att problemet verkligen finns och att det kräver brådskande insatser för att åtgärdas. Kommittén vill dock dela med sig av följande iakttagelser.

4.7.3.1. Den romska befolkningen i Ungern, som uppgår till 600000 personer och som även finns i andra kandidatländer och i flertalet av EU:s nuvarande medlemsstater, måste respekteras av de offentliga myndigheterna och medborgarna i allmänhet.

4.7.3.2. Man bör motarbeta den diskriminering som romerna är utsatta för genom en rad positiva åtgärder. Den ungerska regeringen har börjat genomföra sådana positiva åtgärder, i synnerhet vad beträffar utbildning och i vissa fall särskilda stödprogram, inom ramen för en handlingsplan på medellång sikt inom vilken företagarföreningar och fackförbund kan spela en avgörande roll, men utan att dessa insatser skapar en konstlad och påtvingad assimilation av dem som tillhör denna befolkningsgrupp.

4.7.3.3. ESK anser att det är oacceptabelt att likställa den romska befolkningens situation med situationen för de ungerska minoritetsgrupper som finns i andra centraleuropeiska länder, eftersom det finns stora politiska och kulturella skillnader mellan dessa fall.

4.8. Den makroekonomiska situationen

4.8.1. Den ungerska ekonomin har utvecklats mycket tillfredsställande i riktning mot en stabil tillväxt som inte är inflationsdrivande, samtidigt som man kämpar för att få ner det offentliga underskottet till en acceptabel nivå.

4.8.2. Kommittén vill dock peka på några makroekonomiska svårigheter som Ungern kan ställas inför.

4.8.2.1. Först och främst handlar det om effekterna av upprättandet av ett system med låsta omräkningskurser mot euron (den 1 januari 2000) förutom en stramare inflationsdämpande politik. Dessutom bör man förstärka kapaciteten för kontroll av hela finanssystemet.

4.8.2.2. Det finns ett nära samband mellan detta och behovet att fortsätta minska underskottet i den offentliga sektorns finanser. Enligt kommittén finns det här tre problem. Först och främst gäller det behovet av att fortsätta och påskynda reformen av den offentliga förvaltningen, vilket skulle kunna kräva en betydande ökning av lönerna och kanske av antalet specialiserade tjänstemän. Det andra problemet är att en avsevärd del av budgen går till regionala och lokala myndigheter. Slutligen är skatteunderlaget otillräckligt, vilket bottnar i en stor svart ekonomi och ett omfattande system med skattebefrielser. För att lösa problemet med det offentliga underskottet krävs ett samordnat och samtidigt agerande på dessa tre nivåer.

4.8.2.3. Ett annat skäl till oro är tudelningen av ekonomin i dels konkurrenskraftiga och klart externt inriktade sektorer vars framgång är nära knuten till de utländska direktinvesteringar de erhåller, dels produktionssektorer som är inriktade på den inhemska marknaden och som möjligen har en sämre konkurrenskraft. Den ungerska regeringen bör försöka att skynda på omvandlingen av dessa sektorer innan tullmurarna och andra former av skydd helt försvinner den 31 december 2000 i enlighet med Europaavtalet.

4.8.2.4. Privatiseringsprocessen utvecklas på ett mycket tillfredsställande sätt och har gjort det möjligt att minska statsfinansernas underskott, både genom försäljning av förlustbringande företag och genom en minskning av statsskulden och därmed av statens skuldräntor. Det uppstod speciella problem vid privatiseringen av en offentligägd bank, men dessa har redan lösts. Det bör även påpekas att 14 % av jordbruksarealen i slutet av 1998 fortfarande inte är i privat ägo. Detta kan få en stor inverkan på tillämpningen av gemenskapens regelverk när det gäller den gemensamma jordbrukspolitiken (GJP). Det är dock inte helt osannolikt att privatiseringsansträngningarna tappar fart om anslutningsförhandlingarna inte utvecklas i den takt som de ungerska myndigheterna vill.

4.8.3. Sammanfattningsvis kan den ungerska ekonomin i slutet av förberedelseperioden vara i stånd att konkurrera öppet på världsmarknaderna, under förutsättning att produktiviteten fortsätter att öka i sin nuvarande höga takt, att ökningstakten för inkomsterna i allmänhet följer med produktiviteten och är förenlig med inflations-, sysselsättnings- och livskvalitetsmålen, och att investeringarna i modernisering ökar, vare sig det sker genom inhemskt sparande eller utländska investeringar. ESK anser att Europeiska kommissionen bör genomföra systematiska och ingående analyser av hur den ungerska ekonomins och särskilt dess industrisektors konkurrenskraft utvecklas.

4.9. Den inre marknaden och situationen inom de olika sektorerna

4.9.1. När det gäller utövandet av de fyra friheterna som utgör grunden för den inre marknaden utan gränser verkar Ungern har kommit en bra bit mot att utveckla en rättslig ram i linje med gemenskapens regelverk, även om man måste öka takten i landets anslutning till gemenskapens standardiseringssystem, såsom CEN eller Cenelec, för att i slutet av år 2000 uppnå den 80-procentiga harmoniseringsnivå som fastställs i den ungerska regeringens nyligen framlagda dekret. ESK bör inom ramen för sina gemensamma rådgivande kommittéer överväga att (i likhet med observationsgruppen för inre marknaden) utvidga sin verksamhet till att identifiera praktiska problem i kandidatländerna och föreslå lösningar till dessa.

4.9.2. Tillämpningen av gemenskapens konkurrensrätt har medfört vissa svårigheter. Införlivandet av associeringsrådets avtal i den ungerska lagstiftningen har medfört vissa konstitutionella problem, eftersom den ungerska konstitutionen inte tillåter en direkt tillämpning av icke-nationell lagstiftning. Den ungerska lag som införlivar associeringsrådets beslut måste därför ändras för att vara förenlig med konstitutionen. Det verkar också finnas vissa svårigheter med vederbörlig bokföring och kontroll inom statsstödssystemet, och för att ta itu med dessa har den ungerska regeringen inrättat en kontrollinstans för stadsstöd. Å andra sidan verkar Ungern gå fort fram med anpassningen av lagstiftningen och förfarandena för offentlig upphandling.

4.9.3. På grund av jordbrukssektorns ekonomiska dimension och i synnerhet dess sociala återverkningar är den ett av de centrala och mest komplicerade inslagen i anslutningsprocessen. Den gemensamma rådgivande kommittén EU-Ungern uttalade sig nyligen i frågan(12). Den rådgivande kommitténs rekommendationer fokuserade på tre områden:

- Man bör godkänna den budgetplan som Europeiska rådet enades om i Berlin.

- En otillräcklig tillämpning av GJP skulle kunna inverka på sysselsättningen på landsbygden och på migrationen från landsbygden till städerna, och det är tillrådligt att finna lösningar som gör det möjligt för de ungerska jordbrukarna att ha en skälig levnadsstandard.

- Man bör söka en kompromiss som båda parter kan acceptera när det gäller kompensationsstöden till jordbruket.

ESK välkomnar den gemensamma rådgivande kommitténs slutsatser, som bör tjäna som utgångspunkt för överläggningarna inom jordbruksområdet.

Dessutom har Ungern anhållit om att få tillämpa en tioårig övergångsperiod för utländska medborgares, kooperativs och aktiebolags köp av jordbruksmark. Utan att vilja kommentera hur lämplig denna begäran är vill ESK föreslå en möjlig kompromisslösning: att man ger fysiska personer som är medborgare i ett EU-land och faktiskt bor i Ungern samt jordbrukskooperativ som är registrerade i Ungern möjlighet att omedelbart köpa land.

4.9.4. Beträffande transporter har Ungern gjort stora framsteg med att införa en ny lagstiftning som stämmer överens med gemenskapens regelverk, även om det fortfarande återstår ganska mycket att göra. I sina yttranden om den alleuropeiska transportpolitiken(13), liksom i den gemensamma rådgivande kommitténs resolution(14), har ESK framhållit Ungerns centrala roll inom ramen för TINA-initiativet och behovet att utveckla större infrastrukturprogram för järnvägs- och vägnäten. Likaledes har den gemensamma rådgivande kommittén föreslagit att man, åtminstone inledningsvis, skall skilja mellan transportproblem som hänger samman med den ungerska ekonomins internationella dimension och problem som hör samman med den inhemska marknaden. Slutligen har den gemensamma rådgivande kommittén betonat att man behöver förbättra utbildningssystemen för arbetstagare och egenföretagare inom transportsektorn.

4.9.5. Avseende telekommunikation har Ungern anhållit om att få behålla sina exklusiva rättigheter i fråga om telefonitjänster fram till slutet av 2002. I den mån det är tekniskt och ekonomiskt möjligt och socialt acceptabelt vill ESK att man ökar takten på avregleringen av vissa tjänster med högt mervärde och hög tillväxttakt (exempelvis nät för dataöverföring och mobiltelefoni), eftersom detta bara kan medföra att hela ekonomins produktivitet ökar. Under hela denna process bör man respektera rättigheterna för konsumenterna och de anställda inom sektorn.

4.9.6. Miljöaspekterna kan ge upphov till stora praktiska svårigheter när anslutningen sker. ESK har redan i sitt yttrande om tillämpningen av gemenskapens regelverk på kandidatländerna(15) redogjort för vilka tankegångar som bör ligga till grund för denna process, som baseras på följande punkter:

- Förstärka gemenskapens finansiella föranslutningsinstrument på detta område.

- Införa begränsade övergångsperioder för tillämpningen av miljödelen av gemenskapens regelverk i de fall som inte utgör ett viktigt hinder för den inre marknaden.

- För varje ny anläggning eller nytt projekt som helt eller delvis finansieras av gemenskapen i form av lån eller bidrag kräva att man tillämpar gemenskapens gällande normer, även om dessa ännu inte formellt tillämpas i Ungern.

- Förstärka administrationen och de tekniska mätsystemen så att miljönormerna verkligen kan tillämpas.

I detta hänseende och med tanke på Ungerns centrala läge i förhållande till de andra kandidatländerna bör man ta dessa länders miljöpolitik i beaktande, särskilt vad gäller floden Donau och dess bifloder.

4.9.7. ESK välkomnar att Ungern har gjort stora framsteg med lagstiftningen som styr konsumenternas rättigheter och hoppas att konsumentorganisationernas företrädare aktivt skall engageras i processen för att förbereda konsumenterna rättsligt och utbildningsmässigt.

5. Partnerskapet för anslutning och det nationella programmet för antagande av gemenskapens regelverk

5.1. Genom rådets förordning (EG) nr 622/98 inrättades anslutningspartnerskap som för varje land skall ställa upp prioriteringar för genomförandet av gemenskapens regelverk och tilldela tillgängliga ekonomiska resurser i detta syfte. Varje kandidatland har mot bakgrund av partnerskapet utarbetat ett nationellt program för antagande av EG:s regelverk.

5.2. Ungern har inom ramen för det nationella programmet fastställt följande prioriteringar:

- Ekonomisk reform.

- Förstärkning av den institutionella och administrativa kapaciteten.

- Inre marknaden.

- Rättsliga och inrikes frågor.

- Miljön.

5.3. Ekonomiska och sociala kommittén anser att Ungern har gjort betydande framsteg när det gäller genomförandet av programmet som helhet. Vissa områden kräver emellertid särskild uppmärksamhet, och vi vill därför ge följande rekommendationer.

5.3.1. I fråga om regional utveckling råder det inte bara stora inkomstskillnader i Ungern - det finns inte heller någon administrativ struktur med förmåga att utveckla en politik för regional sammanhållning. Det finns ett akut behov att utveckla en sådan struktur om Ungern redan vid anslutningen vill få tillgång till Europeiska regionala utvecklingsfonden (ERUF). Ett handlingsprogram för att integrera romerna och säkerställa en bättre tillgång till utbildning för deras barn kunde även ingå i denna politik.

5.3.2. Samma resonemang kan föras i fråga om tillämpningen av normerna för hälsa och växthälsa, som är en känslig fråga i EU. Om Ungern inte uppmärksammar dessa aspekter i tillräckligt hög grad kan landets jordbruks- och livsmedelssektor förspilla sina annars goda möjligheter på EU:s marknader.

5.3.2.1. ESK vill särskilt uppmärksamma vikten av att Ungern införlivar gemenskapens regelverk vad beträffar narkotikabekämpning, organiserad brottslighet och penningtvätt i sin lagstiftning.

5.3.3. Ungern har gjort stora framsteg när det gäller att anpassa de yttre handelsförbindelserna till gemenskapens regelverk, särskilt i fråga om de förbindelser som är kopplade till Världshandelsorganisationen (WTO). I slutet av 1998 fanns det likväl åtskilliga multilaterala avtal med EU som Ungern ännu inte ratificerat, samt ett antal avtal som inte stämmer överens med EG:s regelverk och som ännu inte upphävts. Ungern bör enligt kommitténs åsikt i framtiden informeras om de nya avtal som EU är redo att sluta, för att dessa skall kunna antas så snabbt som möjligt i Ungern.

5.3.4. På tullområdet råder det fortfarande mycket stora skillnader mellan Ungern och EU. Denna fråga bör få särskild uppmärksamhet, inte bara på grund de ekonomiska återverkningarna på såväl den ungerska statskassan som gemenskapsbudgeten, utan även på grund av att Ungern gränsar till länder som inte är medlemmar i EU.

5.3.5. Även om man det senaste året med tillfredsställelse kunnat konstatera förbättringar vad gäller utarbetandet och genomförandet av Phare-programmet i Ungern, finns det fortfarande mycket att göra för att på bästa sätt kunna utnyttja de möjligheter som programmet erbjuder. Detta gäller även Ispa-programmet och det framtida Sapard-programmet. Ekonomiska och sociala kommittén rekommenderar att man låter de ekonomiska och sociala intresseorganisationerna delta mer aktivt då prioriteringar och konkreta målsättningar fastställs.

6. Slutsatser

6.1. Ekonomiska och sociala kommittén anser att Ungerns förberedelser inför anslutningen allmänt sett är mycket tillfredsställande och att landet bör fullfölja detta intensiva arbete, även om EU på grund av interna orsaker inte kan fastställa någon exakt tidpunkt för anslutningen. ESK anser även att det är nödvändigt att utöka samarbetet mellan EU:s institutioner och den ungerska regeringen som jämbördiga parter.

6.2. Kommittén vill emellertid uttrycka sin oro för avbrottet i den konstruktiva sociala dialogen mellan Ungerns regering och arbetsmarknadens parter och riktar en uppmaning till samtliga parter att återupprätta denna dialog. Detta skulle påskynda förberedelserna inför anslutningen och göra det lättare för den ungerska befolkningen att acceptera förändringarna.

6.3. ESK bör inom ramen för sina gemensamma rådgivande kommittéer (och via sin observationsgrupp för inre marknaden) i framtiden utöka sitt arbete för att undanröja konkreta hinder i kandidatländerna och föreslå olika lösningar.

6.4. Mot bakgrund av de medel och möjligheter som Fördraget om Europeiska unionen ger önskar Ekonomiska och sociala kommittén delta i processen och - antingen direkt eller via den gemensamma rådgivande kommittén EU-Ungern - ställa samtliga sina resurser och möjligheter till inflytande och medling vid gemenskapens institutioner, den ungerska regeringen och övriga ungerska institutioner till förfogande för arbetsmarknadens parter och andra intresseorganisationer.

Bryssel den 1 mars 2000.

Ekonomiska och sociala kommitténs

ordförande

Beatrice Rangoni Machiavelli

(1) Resolution om kommissionens periodiska rapport (antagen den 15 april 1999).

(2) Jordbrukspolitiken och Ungerns EU-anslutning - Reform av de sociala skyddssystemen i EU.

(3) G. Casale, "Workers' participation in CEEs" (ILO, 1998).

(4) Se "Social- och arbetsmarknadspolitiken: dialogen mellan arbetsmarknadens parter" av den 26 oktober 1998, utarbetat av Laslo Sandor för den gemensamma rådgivande kommittén EU-Ungern.

(5) Andras Toth, "The transformation of the Industrial Relations in Hungary", South East Europe Review nr 3, 1998.

(6) ESK:s informationsrapport "Sysselsättningen och den sociala situationen i kandidatländerna", juli 1999.

(7) G. Juhas, "Threats against further integration", Lund universitet, Stockholm, 1998.

(8) Världsbanken - regionala kontoret i Ungern, "NGO stock-taking in Hungary".

(9) Dokument från gemensamma rådgivande kommittén EU-Ungern av den 26 oktober 1998.

(10) Resolution om kommissionens periodiska rapport (antogs den 15.4.1999).

(11) Reforming social welfare systems in the European Union and Hungary. Social policy: the social dialogue. Agricultural policy and Hungary's accession to the EU.

(12) Resolution antagen i Bryssel den 10 maj 1999 av den gemensamma rådgivande kommittén EU-Ungern [finns på engelska, tyska och franska].

(13) "Genomförande av Helsingfors-deklarationen" (EGT C 407, 28.12.1998) och "Genomförande av en strukturerad social dialog inom de alleuropeiska transportkorridorerna" (EGT C 329, 17.11.1999).

(14) (gemensam resolution) "Transportpolitik och Ungerns anslutning till EU".

(15) EGT C 40, 15.2.1999. "Meddelande från kommissionen till rådet, Europaparlamentet, Ekonomiska och sociala kommittén, Regionkommittén och kandidatländerna i Central- och Östeuropa om miljöstrategier inför anslutningen: Utmaningen inför utvidgningen med kandidatländerna i Central- och Östeuropa" (KOM(1998) 294 slutlig).

BILAGA

till Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande

Översikt över det nya systemet för social dialog

>Plats för tabell>