Bryssel den 14.7.2004

KOM(2004) 497 slutlig

2004/0169 (CNS)

Förslag till

RÅDETS FÖRORDNING

om Europeiska fiskerifonden

(framlagt av kommissionen) {SEK(2004) 965}

MOTIVERING

Den rättsliga grunden för EU:s insatser inom den gemensamma fiskeripolitiken är avdelning II i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 37 i detta.

Den gemensamma fiskeripolitiken har därför redan från början haft en betydande strukturell inriktning. Under de senaste 20 åren har strukturpolitiken för fisket inneburit en modernisering av fiskerinäringen i sin helhet. Detta arbete måste fortsätta, särskilt i de nya medlemsstaterna, och särskild tonvikt bör läggas vid att behålla arbetsplatser av god kvalitet och en tillräcklig ekonomisk livskraft inom näringen, att anpassa kapaciteten till de tillgängliga fiskeresurserna, tillgodose efterfrågan på produkter av hög kvalitet, införa mer miljö- och resursvänliga metoder, för att inte glömma den förbättring som pågår när det gäller levnads- och arbetsförhållandena.

De ekonomiska, sociala, miljömässiga och politiska villkoren ändras konstant. EU:s stödformer måste anpassas efter de uppgifter de är avsedda för så att de håller jämna steg med de krav som uppstår till följd av ändringar i fiskeri- och vattenbruksnäringen, på världsmarknaden, till följd av användningen av ny teknik, minskande fiskeresurser, behovet av hållbarhet, miljövänligt fiske, försämrad vattenkvalitet för vattenbruk, regional utvecklingspolitik och konsumenternas efterfrågan.

För att kunna förverkliga den gemensamma fiskeripolitikens särskilda mål måste EU se till att säkra både fiskets framtid på lång sikt och ett hållbart utnyttjande av resurserna och därmed driva igenom betydande strukturella anpassningar för att skapa jämvikt mellan resurserna och fiskekapaciteten. EU måste få de medel som krävs för att snabbare kunna avlägsna överskottskapacitet och ge högsta prioritet åt att övervaka återhämtnings- och förvaltningsplaner och andra nödåtgärder på ett ekonomiskt effektivt och socialt rimligt sätt.

EU måste mer beslutsamt stödja utvecklingen och spridningen av fiskemetoder som är mer förenliga med den marina miljön och fiskeresurserna, främja investeringar i selektiva fiskeredskap, inrättandet av boxar och stödja andra privata eller gemensamma initiativ för att främja selektivt fiske som sträcker sig längre än de skyldigheter som följer av EU-lagstiftningen.

Utvecklingen av vattenbruksnäringen kan också skapa lönsamma arbetstillfällen och ny ekonomisk verksamhet. Vattenbruksnäringen bör ingå som en del av den hållbara utvecklingen av kvalitetsprodukter, samtidigt som miljöeffekterna minskas.

För att skydda fiskeresurserna bör fångster och produkter utnyttjas på bästa sätt och avfall och fångst som kastas över bord bör begränsas med hjälp av modern marknadsföringspolitik och utveckling av lokala beredningsanläggningar för fiske- och vattenbruksprodukter. EU-stöd för sådana initiativ, som främst är avsedda att göra största möjliga mängd produkter lämpliga som livsmedel, riktar sig till mikroföretag och små företag.

I dessa tider med stora förändringar inom fiskerinäringen måste det vidtas åtgärder inte bara för att bevara de mänskliga resurserna inom fiskerinäringen, utan också för att förvärva de nya kunskaper som krävs för att bidra till ett hållbart utnyttjande av fiskeresurserna och utvecklingen av vattenbruket, särskilt genom att erbjuda dem som är sysselsatta inom fiskerinäringen lämplig fortbildning under deras yrkesverksamma liv, attrahera yngre människor och främja jämställdhet mellan kvinnor och män.

Den socioekonomiska strukturen i de kustområden där det bedrivs fiske kommer att påverkas och de måste klara de svårigheter som uppstår från bland annat ändringar inom fiskeri- och vattenbruksnäringen, utvecklingen på världsmarknaden, minskande fiskeresurser och behovet av ett hållbart utnyttjande av naturresurserna och miljön och de måste ta särskild hänsyn till vattenkvaliteten för fisket och vattenbruket. EU måste kunna vidta kompletterande åtgärder i samband med omställning av områden som påverkas av omstruktureringen av fiskerinäringen. Det måste dock införas begränsningar för vilka områden som kan få stöd eftersom fonden inte är avsedd att täcka alla EU:s kust- och sjöområden.

För att ta större hänsyn till fiskeverksamhetens särskilda karaktär, som har samband med fiskerinäringens sociala uppbyggnad och de strukturella och naturbetingade skillnaderna mellan olika områden som berörs av fisket, bör det från Europeiska fiskerifonden vara möjligt att få mer direkt stöd i de fall det krävs enligt en politik för hållbar ekonomisk utveckling av kustområden, som helt och hållet ligger i linje med och som kompletterar andra EU-stöd, särskilt de fonder som rör strukturförändringar och konvergensmålet.

Mot bakgrund av de olika förhållanden som råder, de olika områden som EU består av och subsidiaritetsprincipen måste stöd från fonden till utveckling av kustområden ingå som ett led i en integrerad lokal plan som kretsar sig kring en lämplig regional strategi och som är anpassad efter de lokala förhållandena. Utformningen och genomförandet skall vara så decentraliserat som möjligt och företräde skall ges åt privata aktörer enligt ett nedifrån-och-upp-förfarande (s.k. bottom-up-approach).

Europeiska fiskerifonden skall i likhet med FFU spela två roller inom EU. För det första skall den som finansieringsinstrument utgöra en integrerad del av den gemensamma fiskeripolitiken, komplettera åtgärder för förvaltning av resurserna och hjälpa till att anpassa produktionssektorns strukturer och den gemensamma fiskeripolitikens övervakningsverktyg. För det andra skall den se till att värna om sammanhållningen mellan de befolkningsgrupper och områden som är verksamma inom fiskerinäringen.

Enligt detta förslag kommer Europeiska fiskerifonden att spela en större roll i utvecklingen och bevarandet av den ekonomiska och sociala strukturen i fiskesamhällena, där de ekonomiska alternativen är begränsade, samtidigt som den förverkligar de mål som satts upp i fördraget för den gemensamma fiskeripolitiken.

Fonden kommer att vara baserad på samma grunder och principer som de andra strukturfonderna, dvs. fleråriga program och övervakning, partnerskap, medfinansiering, subsidiaritet och koncentration på de minst gynnade områdena och de områden som hotas mest av effekterna av återhämtningsplaner för fiskbestånden.

Varje medlemsstat skall utarbeta en nationella strategiska plan och i denna ställa upp sina särskilda mål och prioriteringar för fondens insatser baserade på EU:s strategiska riktlinjer för den gemensamma fiskeripolitiken. Den strategiska planen, som skall innehålla en redogörelse för de stöd och ekonomiska bidrag som önskas från fonden och de övriga medel som krävs, skall användas som en referensram vid utarbetandet av de operativa programmen.

För att fonden skall fungera så effektivt som möjligt är förslaget baserat på förenklade stödformer och stödet får endast beviljas från en enda fond och enligt en enda förordning. De operativa programmen skall dessutom vara koncentrerade kring ett begränsat antal prioriteringar och inte innehålla alla tekniska detaljer som kan komma att göra dem svåra att följa och genomföra.

De fem prioriterade områdena är ”åtgärder för anpassning av EU:s fiskeflotta”, ”vattenbruk, beredning och handel med fiske- och vattenbruksprodukter”, åtgärder av gemensamt intresse", ”hållbar utveckling i kustfiskeområden” och ”tekniskt stöd”.

Fondens verksamhet skall genomföras genom förvaltning tillsammans med medlemsstaterna enligt budgetförordningen och vara baserad på proportionalitets- och subsidiaritetsprinciperna. På viktiga områden innehåller förslaget bestämmelser om förenkling och decentralisering:

Den nuvarande programprocessen i tre steg ersätts med två steg, varav det första är av strategisk natur och det andra operativt. Dessutom kommer de operativa programmen inte längre att följas av programkomplement med åtgärderna i detalj, utan endast att fastställa de insatser som prioriteras högst för stöd från fonden.

När det gäller den ekonomiska förvaltningen så har betalningssystemet förenklats och betalningarna kommer att göras på prioriteringsnivå och inte längre på åtgärdsnivå. Medfinansieringen kommer också att fastställas på prioriteringsnivå.

Kommissionen skall endast kräva att medlemsstaterna vidtar de åtgärder som är nödvändiga för att med rimlighet kunna garantera en sund ekonomisk förvaltning så att den kan ta på sig ansvaret för genomförandet av gemenskapens budget. Begreppet proportionalitet skall också beaktas i samband med utvärdering, kontroll, rapportering och medlemskap i kommittén.

Reglerna för stödberättigande skall fastställas på nationell nivå, utom när det gäller en kort förteckning över åtgärder som inte godkänns. Förslaget inför också möjligheten till partiellt avslutande.

Slutligen förenklas regelverket radikalt eftersom detta utkast till förordning ersätter eller ändrar bestämmelserna i förordningarna (EG) nr 1260/1999, (EG) nr 1263/1999, (EG) nr 2792/1999 och (EG) nr 366/2001.

Enligt den budgetplan som kommissionen föreslår för perioden 2007–2013[1] uppgår fondanslaget till 4 960 miljoner euro för ett utvidgat EU med 27 medlemsstater, vilket i stort sett ligger i linje med det belopp som avsattes för EU-15 under perioden 2000–2006 (3 700 miljoner euro). För att fördela de ekonomiska medlen mellan medlemsstaterna har kommissionen för avsikt att använda den metod, baserad på objektiva kriterier, som användes vid Europeiska rådets möte i Berlin 1999 för konvergensmålet och ta hänsyn till behovet av rättvis behandling av de regioner som påverkas av den så kallade statistiska effekten av utvidgningen. Medel som tilldelas regioner som inte omfattas av konvergensmålet kommer kommissionen att fördela mellan medlemsstaterna på grundval av följande objektiva kriterier: fiskerinäringens storlek i den berörda medlemsstaten, omfattningen av den anpassning som krävs av fiskeansträngningen, sysselsättningsnivån inom fiskerinäringen och pågående insatsers fortskridande.

Allmänheten och berörda parter rådfrågades om den framtida fonden för fisket för 2007–2013 vid en EU-konferens den 27–29 maj 2004 i Bundoran, Donegal County i Irland. På denna konferens fick cirka 300 deltagare möjlighet att lämna sina synpunkter. De företrädde inte bara hela näringen och statliga myndigheter utan också konsumenterna och icke-statliga organisationer. Slutsatserna från konferensen har i den mån det varit möjligt tagits med i detta förslag till förordning.

Av konsekvensbedömningen av förslaget framgår att flera effekter väntas av EFF-stödet, särskilt ett bidrag till ansträngningarna att uppnå balans mellan tillgängliga resurser och fiskenivåerna, en viss kompensation för de socioekonomiska svårigheter som uppstår till följd av verksamhetsutvecklingen inom näringen och den omstrukturering som måste göras, ett bidrag till att skydda den marina miljön och förbättra fiskeredskapens selektivitet, större säkerheten ombord på fartyg, bättre arbetsförhållanden, hälsa och produktkvalitet.

2004/0169 (CNS)

Förslag till

RÅDETS FÖRORDNING

om Europeiska fiskerifonden

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 37 i detta,

med beaktande av kommissionens förslag[2],

med beaktande av Europaparlamentets yttrande[3],

med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande[4],

med beaktande av Regionkommitténs yttrande[5], och

av följande skäl:

Utvecklingen av EU:s fiskeflotta måste regleras, särskilt enligt de beslut som rådet och kommissionen skall fatta enligt kapitel II i rådets förordning (EG) nr 2371/2002 av den 20 december 2002 om bevarande och hållbart utnyttjande av fiskeresurserna inom ramen för den gemensamma fiskeripolitiken[6].

Syftet med den gemensamma fiskeripolitiken bör vara att ge förutsättningar för ett hållbart utnyttjande av levande akvatiska resurser och vattenbruk i samband med en hållbar utveckling, med beaktande av miljömässiga, ekonomiska och sociala aspekter på ett väl avvägt sätt.

Tillämpningsområdet för den gemensamma fiskeripolitiken är bevarande, förvaltning och utnyttjande av levande akvatiska resurser och vattenbruk samt beredning och avsättning av fiskeri- och vattenbruksprodukter, när sådana verksamheter bedrivs inom medlemsstaternas territorier eller i gemenskapens fiskevatten eller av gemenskapens fiskefartyg eller medborgare i medlemsstaterna.

Enligt artikel 33.2 i fördraget måste hänsyn tas till näringens särskilda karaktär som är en följd av näringens sociala struktur och av strukturella och naturbetingade olikheter mellan olika regioner där fiske bedrivs.

Den del av den gemensamma fiskeripolitiken som gäller hållbar utveckling har sedan 1993 ingått i strukturfondsbestämmelserna. Genomförandet av denna inom ramen för hållbar utveckling bör fortsättningsvis göras genom Europeiska fiskerifonden.

Medlemsstaterna kan inte på ett tillfredsställande sätt förverkliga den gemensamma fiskeripolitikens mål för hållbar utveckling på grund av de strukturella problem som uppstår i samband med fiskerinäringens utveckling och de begränsade ekonomiska medel som står till medlemsstaternas förfogande i ett utvidgat EU. Målet kan bättre uppnås på EU-nivå genom flerårig finansiering inriktad på relevanta prioriteringar. Enligt subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget får EU därför vidta åtgärder.

Den gemensamma fiskeripolitiken skall omfatta de EU-prioriteringar för hållbar utveckling som fastställdes vid Europeiska rådets möten i Lissabon och i Göteborg.

I programarbetet bör det ses till att fondens verksamhet samordnas med de andra fonder som är inriktade på hållbar utveckling och med strukturfonderna och Europeiska investeringsbanken så att samordningen också omfattar kombinerade bidrag och lån.

Fondens verksamhet och de insatser den hjälper till att finansiera bör överensstämma med annan EU-politik och all EU-lagstiftning.

EU:s insatser bör komplettera medlemsstaternas eller bidra till dessa och för att ett betydande mervärde skall kunna tillföras bör partnerskapet stärkas. Detta gäller de regionala och lokala myndigheterna, de andra behöriga myndigheterna, inklusive miljö- och jämställdhetsmyndigheterna, arbetsmarknadens parter, näringslivets organisationer och andra behöriga organisationer. Berörda parter bör medverka i förberedelsen, övervakningen och utvärderingen av stödåtgärderna.

EU får vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget och i enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel. Denna förordning går inte utöver vad som är nödvändigt för att förverkliga det målet.

De resurser som används av kommissionen och medlemsstaterna kan differentieras för att förenkla genomförandet av fondens verksamhet och för att klargöra medlemsstaternas respektive kommissionens ansvarsområden.

Enligt artikel 274 i fördraget skall medlemsstaterna samarbeta med kommissionen för att säkerställa överensstämmelse med principerna för en sund ekonomisk förvaltning. I denna förordning fastställs därför villkoren för när kommissionen får utöva sina befogenheter för att genomföra Europeiska gemenskapernas allmänna budget.

För att fondens verksamhet skall vara effektiv och medge insyn, krävs det att medlemsstaternas och EU:s ansvar fastställs noggrant. Respektive ansvarsområden bör fastställas för varje etapp inom programplanering, övervakning, utvärdering och kontroll. Enligt subsidiaritetsprincipen bör genomförandet av de olika stödåtgärderna och övervakningen av dem främst vara medlemsstaternas ansvar, utan att detta påverkar kommissionens befogenheter.

Genom artiklarna 2 och 3 i fördraget garanteras undanröjande av bristande jämställdhet mellan kvinnor och män och främjande av jämställdhet mellan dem.

Kommissionen bör med hjälp av en objektiv och tydlig metod göra en vägledande fördelning av de åtagandebemyndiganden som anslagits, med en övervägande koncentration på de regioner som omfattas av konvergensmålet.

De tillgängliga medlen från fonden bör indexregleras schablonmässigt inför programplaneringen och vid behov bör en teknisk justering av denna indexreglering göras före den 31 december 2010.

För att förstärka hävstångseffekten av gemenskapsmedlen, genom att i möjligaste mån använda privata finansieringskällor och för att ta hänsyn till insatsernas lönsamhet bör fondens stödformer diversifieras och stödets storlek differentieras för att främja EU:s intressen, stimulera utnyttjandet av olika typer av ekonomiska medel och för att begränsa fondernas bidrag genom att stimulera användningen av lämpliga stödformer.

För att stärka den strategiska aspekten av den gemensamma fiskeripolitiken i linje med EU:s prioriteringar för hållbar utveckling av fisket och vattenbruket bör rådet, på förslag av kommissionen, anta strategiska riktlinjer som definierar de prioriterade stödområdena inom den gemensamma fiskeripolitiken.

För att rationalisera programarbetet bör åtskillnad göras mellan kommissionens och medlemsstaternas ansvarsområden. Det bör därför föreskrivas att kommissionen, på förslag av medlemsstaterna, antar de strategier och prioriterade stödformer för utvecklingen som skall vara styrande för programarbetet, storleken på stödet från EU och genomförandebestämmelserna, medan medlemsstaterna beslutar om tillämpningen.

Behovet av förenkling och decentralisering gör att programarbetet och den ekonomiska förvaltningen bör ske endast på prioriteringsnivå eftersom programkomplement och gemenskapens ramar för stöd avskaffas.

Programsystemet bör förenklas i form av att det införs en enda programperiod på sju år. Stödformerna och antalet stödordningar bör därför begränsas och i allmänhet endast utformas som ett operativt program per medlemsstat.

Det bör fastställas kriterier för att definiera stödberättigade områden. Identifieringen av de regioner och områden som är prioriterade på gemenskapsnivå bör därför vara baserad på det gemensamma systemet för klassificering av regioner som upprättades genom Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1059/2003 av den 26 maj 2003 om inrättande av en gemensam nomenklatur för statistiska territoriella enheter (NUTS)[7].

För att lindra den gemensamma fiskeripolitikens negativa socioekonomiska effekter bör det införas kompletterande åtgärder i form av en politik för utveckling av kustområden.

Med hänsyn till de olika förhållanden som råder och de olika områdena i hela EU och till subsidiaritetsprincipen bör strategin för att utveckla områden med kustnära fiske vara en del av en integrerad lokal plan som kretsar sig kring en lämplig regional strategi, som är anpassad efter de lokala förhållandena och som bör vara så decentraliserad som möjligt, ge företräde åt lokala aktörer, vara baserad på ett nedifrån-och-upp-förfarande (s.k. bottom-up-approach), tillåta insatser i mindre skala och garantera ett stort deltagande av aktörer från den privata sektorn.

Rådets antagandet av fleråriga återhämtningsplaner är en absolut prioritering och de bör åtföljas av planer för anpassning av fiskeansträngningen som finansieras genom fonden.

Om ett fiskeavtal mellan EU och ett tredjeland inte förnyas eller det sker en kraftig nedskärning av fiskemöjligheterna enligt en internationell överenskommelse bör det också införas fleråriga förvaltningsplaner för fiskeansträngningen i syfte att anpassa flottan till de nya förhållandena.

Det bör föreskrivas att fiskeansträngningen kan anpassas i samband med medlemsstaternas eller kommissionens antagande av nödåtgärder enligt artikel 7 respektive 8 i förordning (EG) nr 2371/2002.

EU:s fiskeflotta bör minskas så att den anpassas till de tillgängliga resurser som den har tillträde till.

Det kommer att krävas kompletterande socioekonomiska åtgärder för att genomföra omstruktureringen av fiskeflottan.

Det bör antas närmare föreskrifter för ersättning och ekonomisk kompensation till fiskare och fartygsägare vid tillfälligt upphörande med fiskeverksamheten eller vid införandet av tekniska begränsningar på viss utrustning ombord på fartyg eller på vissa fiskemetoder.

Det är av avgörande betydelse för fiskerinäringen att det uppnås hållbar balans mellan de akvatiska resurserna och utnyttjandet av dem med hänsyn till de miljömässiga effekterna. Det bör därför vidtas lämpliga åtgärder inte bara för att säkra livsmedelskedjan utan också för att säkra vattenbruksnäringen och beredningsindustrin.

Det bör antas närmare föreskrifter för beviljande av stöd till vattenbruk, beredning och avyttring av fiske- och vattenbruksprodukter samtidigt som man ser till att dessa näringsgrenar behåller sin ekonomiska lönsamhet. Det bör därför ställas upp ett begränsat antal prioriterade mål för stöd och strukturstödet bör rikta sig till mikroföretag och små företag.

Gemensamma insatser som görs inom branschen bör också ingå bland fondåtgärderna.

Fonden bör i form av tekniskt stöd lämna stöd för utvärderingar, studier, pilotprojekt och erfarenhetsutbyte för att främja nydanande synsätt och metoder för ett enklare och mera öppet genomförande.

Medlemsstaternas decentraliserade genomförande av fondens insatser bör ge tillräckliga garantier för de närmare bestämmelserna för och kvaliteten på genomförandet, resultaten och utvärderingen av insatserna, en sund ekonomisk förvaltning och kontrollen.

Effektiviteten hos och effekten av strukturfondernas verksamhet är även avhängig av en förbättrad och fördjupad utvärdering. Medlemsstaternas och kommissionens befogenheter i detta avseende samt närmare föreskrifter som garanterar utvärderingens tillförlitlighet bör fastställas.

Stödformerna bör utvärderas med avseende på förberedelsen av dem, granskningen samt bedömningen av deras effekt, och utvärderingsförfarandet bör integreras i övervakningen av stödformerna. Målet för och innehållet i varje steg av utvärderingen bör därför definieras.

För att göra det möjligt att effektivt förverkliga partnerskapet och främja EU:s stödformer på ett lämpligt sätt är det lämpligt att stödformerna ges vidast möjliga offentlighet. De myndigheter som ansvarar för förvaltningen av stödformerna har ansvaret för detta samt för att hålla kommissionen informerad om de åtgärder som vidtagits.

För att kunna garantera ett effektivt och korrekt genomförande bör medlemsstaternas skyldigheter preciseras i fråga om förvaltnings- och kontrollsystemen och när det gäller att intyga utgifterna samt för att kunna förebygga, upptäcka och korrigera oegentligheter och överträdelser av gemenskapens lagstiftning.

Det bör utses en förvaltningsmyndighet, en attesterande myndighet och en kontrollmyndighet för varje stödformspaket och deras ansvarsområden bör fastställas. Ansvarsområdena i fråga bör huvudsakligen omfatta sunt ekonomiskt genomförande, organisation av utvärdering, attestering av stödmottagarnas utgifter, kontroll och skyldigheterna i fråga om offentlighet och att gemenskapens lagstiftning iakttas. Regelbundna möten mellan kommissionen och berörda nationella myndigheter om övervakningen av stödet bör föreskrivas.

Det bör fastställas att styrkommittén är en instans som utses av medlemsstaten och som skall granska förvaltningsmyndighetens förvaltning av stödformen, garantera att riktlinjerna och genomförandebestämmelserna för stödformen iakttas och granska utvärderingen av stödet.

Indikatorerna och årsrapporterna om genomförandet är av största betydelse för övervakningen, varför dessa bör fastställas mer noggrant för att de tillförlitligt skall återspegla hur långt stödåtgärderna har kommit och kvaliteten i programarbetet.

Utan att det påverkar kommissionens gällande befogenheter när det gäller ekonomisk kontroll bör samarbetet mellan medlemsstaterna och kommissionen inom detta område förstärkas.

Bestämmelserna och förfarandena för åtaganden och utbetalningar bör förenklas. Budgetåtaganden bör därför göras en gång per år i enlighet med de fleråriga budgetplanerna och finansieringsplanen för stödåtgärderna. Betalningarna bör ske i form av förskott och därefter som ersättning för faktiska utgifter. I enlighet med gällande rättspraxis skall eventuell ränta på förskottet anses som medel för den berörda medlemsstaten, och för att förstärka fondens effekt är det viktigt att den används till samma ändamål som själva förskottet.

En sund ekonomisk förvaltning bör garanteras genom att man ser till att utgifterna är motiverade och verifierade och genom att fastställa utbetalningsvillkor som är kopplade till att väsentliga skyldigheter beträffande övervakning av programarbetet, den ekonomiska kontrollen och tillämpningen av gemenskapens lagstiftning fullgörs.

För att kunna garantera en sund förvaltning av gemenskapens medel måste utgiftsprognoserna och genomförandet förbättras. Medlemsstaterna bör därför regelbundet överlämna sina prognoser om användningen av gemenskapens medel till kommissionen. Förseningar i verkställandet bör medföra att förskottet återbetalas och att medlen automatiskt återtas.

För att säkerställa att strukturfondernas verksamhet är ändamålsenlig bör en effektiv övervakning ske. Övervakningen bör därför förbättras och ansvarsområdena fastställas mer exakt, särskilt bör åtskillnad göras mellan förvaltningsuppgifter och övervakningsuppgifter.

För att de åtgärder som medfinansieras av fonden skall vara effektiva i praktiken bör det betalas ut ett förskott på 7 % över en tvåårsperiod i mån av tillgång.

I syfte att åstadkomma en sund ekonomisk förvaltning och effektivitet bör regeln (N+2) gälla i samband med automatiska återtagande av medel.

Enligt artikel 2 i rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter[8] bör de åtgärder som behövs för genomförandet av denna förordning antas antingen enligt det rådgivande förfarandet i artikel 3 eller, när det gäller förvaltningsförfarandet, enligt förvaltningsförfarandet i artikel 4 i nämnda beslut.

Särskilda övergångsbestämmelser bör fastställas som gör det möjligt att förbereda de nya programmen så snart denna förordning träder i kraft och som garanterar att stödet till medlemsstaterna inte avbryts i avvaktan på att planerna och stödformerna utarbetas enligt det nya systemet.

Rådets förordningar (EG) nr 1260/1999 av den 21 juni 1999 och (EG) nr 2792/1999 av den 17 december 1999 om föreskrifter och villkor för gemenskapens strukturstöd inom fiske- och vattenbruksnäringen, beredning och avyttring av fiske- och vattenbruksprodukter och andra bestämmelser bör upphöra att gälla. De upphävda bestämmelserna bör dock fortsätta att gälla för de stödformer, insatser och projekt som godkänts fram till och med den 31 december 2006 så att de kan genomföras på ett riktigt sätt.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

AVDELNING I

SYFTE OCH ALLMÄNNA REGLER

KAPITEL ITillämpningsområde och definitioner

Artikel 1

Tillämpningsområde

Genom denna förordning inrättas Europeiska fiskerifonden (nedan kallad ”fonden”) och fastställs ramarna för EU:s stöd till en hållbar utveckling av fiskerinäringen och i kustfiskeområdena.

Artikel 2

Geografiskt tillämpningsområde

Åtgärderna i denna förordning skall gälla inom hela Europeiska unionens territorium.

Genom undantag från punkt 1 skall medlemsstaterna, för det stöd som avses i avdelning IV kapitel IV när det gäller hållbar utveckling i kustfiskeområden, välja ut de områden som berättigar till stöd utifrån de kriterier som fastställs i artikel 42.3 och 42.4.

Artikel 3

Definitioner

I denna förordning används följande beteckningar med de betydelser som här anges:

fiskerinäring: den sektor inom ekonomin som omfattar all verksamhet i samband med produktion, beredning och saluföring av fiskeriprodukter.

fiskare: varje person som i sitt yrke, i den mening som medlemsstaten avser, är verksam ombord på ett fartyg för yrkesmässigt fiske.

person verksam inom fiskerinäringen: varje person som utövar sitt yrke inom den fiskerinäring som definieras i a första.

fiskefartyg: ett fiskefartyg i den mening som avses i artikel 3 i förordning (EG) nr 2371/2002.

vattenbruk: uppfödning eller odling av vattenorganismer med metoder som är avsedda att öka produktionen av organismen i fråga utöver miljöns naturliga kapacitet. Organismerna förblir den fysiska eller juridiska personens egendom under uppfödningen eller odlingen och fram till och med skörden.

mikroföretag och små företag: mikroföretag eller små företag enligt definitionen i kommissionens rekommendation 2003/361/EG av den 6 maj 2003 om definitionen av mikroföretag samt små och medelstora företag[9].

operativt program (OP): det dokument som läggs fram av medlemsstaten och godkänns av kommissionen och som omfattar ett antal sammanhängande prioriteringar.

programarbete: det stegvisa förfarande för organisation, beslutsfattande och finansiering som syftar till att genomföra de för EU och medlemsstaterna gemensamma fleråriga åtgärderna för att förverkliga fondens prioriterade mål.

prioritering: ett av de områden som prioriteras i strategin för ett operativt program och som omfattar ett antal åtgärder som är närbesläktade och som definieras i EU:s strategiska riktlinjer.

åtgärd: en rad insatser som syftar till att genomföra en prioritering.

insats: ett projekt som genomförs av en eller flera stödmottagare.

stödmottagare: de offentliga eller privata aktörer, organ eller företag som ansvarar för att sätta igång eller genomföra projekten. När det gäller stöd enligt artikel 87 i fördraget skall stödmottagaren vara de offentliga eller privata företag som genomför en enskild insats och får statligt stöd.

offentliga utgifter: alla offentliga utgifter som uppkommer vid nationella eller regionala myndigheter eller från Europeiska gemenskapernas allmänna budget eller liknande utgifter, inbegripet utgifter som uppkommer vid offentligrättsliga organ i den mening som avses i Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/18/EG[10].

konvergensmål: det mål som fastställs i artikel 3.2 i rådets förordning (EG) nr …../2004 om allmänna bestämmelser för strukturfonderna och Sammanhållningsfonden[11].

KAPITEL II

Syfte och uppdrag

Artikel 4

Syfte

Stöd från fonden skall syfta till att

stödja den gemensamma fiskeripolitiken för att se till att levande akvatiska resurser utnyttjas på ett sätt som skapar de nödvändiga förutsättningarna för hållbarhet i ekonomin, miljön och samhället,

främja en hållbar balans mellan EU-flottans resurser och kapacitet,

förbättra driftsstrukturernas konkurrenskraft och utvecklingen av ekonomiskt livskraftiga företag inom fiskerinäringen,

värna om miljöskyddet och naturresurserna,

uppmuntra hållbar utveckling och förbättringar av livskvaliteten i havs-, sjö- och kustområden som påverkas av fiske- och vattenbruksverksamhet,

främja jämställdhet mellan kvinnor och män i utvecklingen av fiskerinäringen och kustfiskeområdena.

Artikel 5

Uppdrag

Stöd till fiskerinäringen skall ges genom Europeiska fiskerifonden (nedan kallad ”fonden” eller ”EFF”). De åtgärder som genomförs enligt denna förordning skall bidra till att förverkliga de allmänna målen i artikel 33 i fördraget och de mål som fastställs som en del av den gemensamma fiskeripolitiken. De skall åtfölja och vid behov komplettera EU:s övriga stödinstrument och politikområden.

KAPITEL III

Principer för stöd

Artikel 6

Komplementaritet, konsekvens och förenlighet

Fonden skall ge stöd som kompletterar nationella, regionala och lokala åtgärder och som gör att EU:s prioriteringar integreras i åtgärderna.

Kommissionen och medlemsstaterna skall se till att stöd från fonden är förenligt med unionens verksamhet, politikområden och prioriteringar.

Medlemsstaterna skall ansvara för att insatser som finansieras genom fonden är förenliga med bestämmelserna i fördraget och i de rättsakter som antagits enligt fördraget samt med unionens politikområden och åtgärder, särskilt när det gäller konkurrens, offentlig upphandling, miljöskydd och miljöförbättring.

De insatser som fonden finansierar får inte direkt eller indirekt bidra till ökad fiskeansträngning.

Bestämmelserna i artikel 16 i förordning (EG) nr 2371/2002 skall gälla.

Artikel 7

Statligt stöd

Utan att det påverkar tillämpningen av punkt 2 skall artikel 87–89 i fördraget tillämpas på stöd som medlemsstaterna beviljar till företag inom fiskerinäringen.

Artikel 87–89 i fördraget skall inte tillämpas på medlemsstaternas obligatoriska ekonomiska bidrag till åtgärder som medfinansieras av EU och som ingår i ett operativt program enligt avdelning III kapitel I.

Åtgärder som inbegriper offentlig finansiering och som går utöver bestämmelserna i denna förordning när det gäller obligatoriska ekonomiska bidrag enligt punkt 2, skall behandlas som ett helt paket med avseende på punkt 1.

Artikel 8

Partnerskap

Beslut om stöd från fonden skall fattas av kommissionen i nära samarbete, nedan kallat partnerskap, mellan kommissionen och medlemsstaten. Medlemsstaten skall inom ramen för gällande nationella regler och praxis ingå ett partnerskap med de myndigheter och organ som utses av medlemsstaten, bl. a.

behöriga regionala, lokala och andra offentliga myndigheter,

arbetsmarknadens parter och näringslivets organisationer,

alla andra relevanta organ som företräder det civila samhället, miljöorganisationer, icke-statliga organisationer och organ för att främja jämställdhet mellan kvinnor och män.

Medlemsstaterna skall utse de partner som är mest representativa på nationell, regional eller lokal nivå inom näringslivet, arbetsmarknaden eller andra områden (nedan kallade ”partner”). Medlemsstaten skall skapa förutsättningarna för ett brett och effektivt deltagande av alla relevanta organ, enligt nationella regler och nationell praxis, med beaktande av behovet av att främja jämställdhet mellan kvinnor och män och en hållbar utveckling genom integrering av kraven på miljöskydd och miljöförbättring.

Partnerskapet skall genomföras i full överensstämmelse med partnernas institutionella, juridiska och finansiella befogenheter.

Partnerskapet skall omfatta förberedelse och övervakning av den nationella strategiska plan som föreskrivs i artikel 15 samt förberedelse, genomförande och övervakning av de operativa programmen. Medlemsstaterna skall se till att samtliga relevanta parter deltar i de olika etapperna av programarbetet inom den tidsfrist som fastställts för varje etapp.

Artikel 9

Subsidiaritet och proportionalitet

Medlemsstaterna skall ansvara för genomförandet av de operativa programmen. Ansvaret skall ligga på lämplig nivå enligt de krav på förvaltning och kontroll som fastställs i denna förordning.

Kommissionens och medlemsstaternas resurser kan variera beroende på storleken på EU-stödet. Variationerna skall i synnerhet gälla resurserna för utvärdering, kontroll och kommissionens deltagande i de övervakningskommittéer som föreskrivs i artikel 61 och för årsrapporterna om operativa program.

Artikel 10

Gemensam förvaltning

Kommissionen skall genomföra den del av gemenskapens budget som avsatts för fonden tillsammans med medlemsstaterna i enlighet med artikel 53 i rådets förordning (EG) nr 1605/2002. Budgeten för tekniskt stöd enligt artikel 45.1 skall däremot förvaltas direkt av kommissionen. Medlemsstaterna och kommissionen skall se till att principen för en sund ekonomisk förvaltning följs i enlighet med artikel 274 i fördraget.

Kommissionen skall utöva sina befogenheter för att genomföra Europeiska gemenskapernas allmänna budget på följande sätt:

Kommissionen skall kontrollera att det i medlemsstaterna finns korrekt fungerande förvaltnings- och kontrollsystem i enlighet med avdelning VII kapitel I.

Kommissionen skall helt eller delvis avbryta, hålla inne eller tillfälligt dra in betalningar enligt artikel 84–86 om de nationella förvaltnings- och kontrollsystemen inte uppfyller kraven och tillämpa eventuella andra nödvändiga finansiella korrigeringar i enlighet med artiklarna 97 och 98.

Kommissionen skall kontrollera återbetalningen av förhandsfinansiering och automatiskt återta budgetmedel enligt artikel 78.2 och artiklarna 87 och 91.

Genom dessa åtgärder skall kommissionen kunna försäkra sig om att medlemsstaterna utnyttjar fonden på ett lagligt och korrekt sätt och i enlighet med principen för en sund ekonomisk förvaltning i den mening som avses i artiklarna 27 och 28 i rådets förordning (EG) nr 1605/2002.

Bestämmelserna i del II avdelning II i förordning (EG) nr 1605/2002 skall tillämpas på stöd från fonden.

Artikel 11

Jämställdhet mellan kvinnor och män

Medlemsstaterna och kommissionen skall se till att jämställdhet mellan kvinnor och män och integreringen av ett jämställdhetsperspektiv främjas i de verksamheter som fonden medverkar i, däribland utformningen, genomförandet, övervakningen och utvärderingen.

Medlemsstaterna skall se till att främja insatser för att förbättra kvinnornas roll inom fiskerinäringen.

KAPITEL IV

Finansieringsram

Artikel 12

Medel och koncentration

De medel som under perioden 2007–2013 finns tillgängliga för åtaganden från fonden skall uppgå till 4 963 miljoner euro i 2004 års priser enligt den årliga fördelning som redovisas i bilaga I.

0,8 procent av de medel som avses i punkt 1 skall avsättas för tekniskt stöd från kommissionen enligt artikel 45.

Beloppen i punkt 1 skall indexregleras från och med den [….] med [….] per år inför programarbetet och senare budgetering i Europeiska gemenskapernas allmänna budget.

Fördelningen av de budgetmedel som avses i punkt 1 och som inte fördelas enligt punkt 2 skall ske på ett sådant sätt att det blir en betydande koncentration till regioner som omfattas av konvergensmålet.

Kommissionen skall se till att de totala årliga anslagen från fonden enligt denna förordning och från ERUF och ESF enligt förordning (EG) nr (….) inklusive bidrag från ERUF till finansieringen av den gränsöverskridande delen av Europeiska grannskaps- och partnerskapsinstrumentet enligt förordning (EG) nr (….) och av föranslutningsinstrumentet enligt förordning (EG) nr (….) samt från Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling (EJFLU) enligt förordning (EG) nr (….) inklusive de bidrag som ursprungligen kommer från EUGFJ:s garantisektion och som avser konvergensmålet, inte för någon medlemsstat överskrider 4 procent av den medlemsstatens BNP, beräknad vid den tidpunkt då det interinstitutionella avtalet antogs.

Förordningarna för de andra finansieringsorganen som nämns förutom Europeiska fiskerifonden innehåller en liknande bestämmelse.

Artikel 13

Ekonomisk fördelning

Kommissionen skall göra en vägledande fördelning mellan medlemsstaterna av de åtagandebemyndiganden som anslagits för programperioden 2007–2013, och särskilt redovisa den del som bidrar till konvergensmålet, med hjälp av följande objektiva kriterier: fiskerinäringens storlek i medlemsstaten, mått på i vilken omfattning fiskeansträngningen måste anpassas, antalet sysselsatta inom fiskerinäringen och kontinuiteten i pågående åtgärder.

AVDELNING II

STRATEGISKA RIKTLINJER

KAPITEL I

STRATEGISKA RIKTLINJER

Artikel 14

EU:s strategiska riktlinjer

EU:s strategiska riktlinjer för utvecklingen av den gemensamma fiskeripolitiken skall utgöra ramen för hur fondens verksamhet utformas och genomförs. De skall ge referensramarna för fondens bidrag till genomförandet av den nationella strategiska plan som avses i artikel 15.

Rådet skall på EU-nivå anta de strategiska riktlinjerna för en hållbar utveckling i fiske- och vattenbruksnäringen och i unionens kustfiskeområden för perioden 2007-2013.

Riktlinjerna skall innehålla prioriteringarna för stöd på detta område enligt avdelning IV i denna förordning.

EU:s strategiska riktlinjer skall antas enligt förfarandet i artikel 37 i fördraget senast tre månader efter det att denna förordning har trätt i kraft.

Riktlinjerna skall vid behov ses över efter halva tiden mot bakgrund av den utvärdering som skall göras enligt artikel 48.4.

KAPITEL II

Nationell strategisk plan

Artikel 15

Nationell strategisk plan

Senast tre månader efter det att de strategiska riktlinjerna har antagits skall varje medlemsstat, innan de lämnar in det operativa programmet, anta en nationell strategisk plan för fiskerinäringen.

Den nationella strategiska planen skall efter nära samråd med parterna lämnas in till kommissionen varvid hänsyn skall tas till resultatet av den utvärdering som avses i artikel 47.

Medlemsstaten och kommissionen skall diskutera den nationella strategiska planen.

Den nationella strategiska planen skall täcka alla aspekter av den gemensamma fiskeripolitiken och sätta prioriteringarna, målen och tidsfristerna för dess genomförande särskilt med avseende på

att minska fiskeansträngningen och fiskekapaciteten och fastställa vilka resurser och tidsfrister som finns för att uppnå målet för fisket och flottan i fråga,

att utveckla vattenbruksnäringen och berednings- och saluföringsindustrin,

genomförandestrategin för att uppfylla kraven på inspektion och kontroll av fiskeverksamhet och insamling av data och annan information om den gemensamma fiskeripolitiken,

strategin för tillgången på fiskeriprodukter och utvecklingen av fiskeverksamheten utanför gemenskapens vatten,

strategin för att utveckla kustområdena och kriterierna för att definiera dessa områden.

Artikel 16

Den nationella strategiska planens innehåll

Den nationella strategiska planen skall innehålla en sammanfattande beskrivning av

förhållandena inom fiskerinäringen i sin helhet,

miljökonsekvensbedömningen,

den vägledande fördelningen av de offentliga finansiella medel som finns tillgängliga för att genomföra den gemensamma fiskeripolitiken och, vid behov för varje nationell prioritering för stöd, uppgifter om den del som fonden medfinansierat och den del som finansierats med nationella offentliga medel.

KAPITEL III

Strategisk uppföljning

Artikel 17

Strategisk rapport från kommissionen och medlemsstaterna

Medlemsstaterna skall senast den 30 april 2011 lämna en rapport till kommissionen om genomförandet av den nationella strategiska planen och däri sammanfatta den viktigaste utvecklingen, trender och utmaningar, även när det gäller genomförandet av de strategiska riktlinjerna.

Kommissionen skall senast den 31 oktober 2011 lämna en rapport till Europaparlamentet, rådet, Ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén om genomförandet av de nationella strategiska planerna och EU:s strategiska riktlinjer.

Kommissionen skall informera den fondkommitté som inrättas genom artikel 100.

AVDELNING III

PROGRAMARBETE

KAPITEL I

Allmänna bestämmelser för fonden

Artikel 18

Det operativa programmets innehåll

De operativa programmen skall innehålla strategi, prioriteringar och särskilda mål med avseende på den gemensamma fiskeripolitiken och andra gemensamma politikområden.

Stödåtgärderna skall endast genomföras i form av operativa program. Medlemsstaterna skall ta fram ett operativt program på nationell nivå i nära samarbete med näringslivets och arbetsmarknadens regionala och lokala parter inom fiskerinäringen samt övriga lämpliga organ i enlighet med deras institutionella struktur.

Varje operativt program skall omfatta följande:

Programmets prioriteringar enligt de strategiska riktlinjerna, deras särskilda mål, om möjligt uttryckt kvantitativt, förväntad effekt och deras överensstämmelse med den nationella strategiska planen.

En sammanfattande beskrivning av de viktigaste åtgärder som planeras för att genomföra prioriteringarna.

Hur programmet kompletterar insatser som planeras genom landsbygdsutvecklingsfonden och de andra strukturfonderna.

En finansieringsplan med följande två tabeller:

Första tabellen skall visa den årliga fördelningen enligt artikel […] av den planerade tilldelningen för anslagen från fonden. Finansieringsplanen skall i totalbeloppet för fondens bidrag särskilja anslagen för konvergensmålet. Det totala bidraget från fonden skall vara förenligt med den gällande budgetplanen.

Andra tabellen skall för hela programperioden och för varje prioritering specificera den planerade finansiella tilldelningen för anslagen från gemenskapen och från de nationella offentliga medlen, storleken på bidraget från fonden till varje prioritering och det belopp som avsatts för tekniskt stöd. Vid behov skall tabellen särskilja fondens bidrag till regioner som omfattas av konvergensmålet från de nationella offentliga motpartsmedlen.

De operativa programmen skall tas fram i överensstämmelse med de strategiska riktlinjerna och den nationella strategiska planen.

Artikel 19

Genomförandebestämmelser för operativa program

Varje medlemsstat skall se till att de berörda genomförandebestämmelserna särskilt omfattar följande:

Medlemsstaterna skall utse alla de myndigheter som anges i artikel 57.

En beskrivning av de förfaranden för att förvalta de operativa programmen som avses i artikel 58.

De insatser som är avsedda att förbättra och modernisera förvaltningsstrukturerna för genomförandet av den gemensamma fiskeripolitiken och stärka de administrativa resurserna för förvaltning och kontroll av fonden.

En beskrivning av utvärderings- och övervakningssystemen, inbegripet sammansättningen av den övervakningskommitté som avses i artiklarna 46 respektive 61–63.

De förfaranden för kontroll av genomförandet av det operativa programmet som avses i artikel 60.

En definition av förfarandena för penningflödena för att garantera insyn.

De åtgärder som enligt artikel 50 är avsedda att ge de operativa programmen offentlighet.

En beskrivning av de regler som har överenskommits mellan kommissionen och medlemsstaten för datoriserat utbyte av de uppgifter som behövs för att kraven i denna förordning rörande betalning, övervakning och utvärdering skall uppfyllas.

Medlemsstaten skall utse det oberoende kontrollorgan som avses i artikel 69.3.

För var och en av de stödformer som avses i avdelning IV skall medlemsstaten i sitt operativa program fastställa villkoren och reglerna för deras tillämpning. Programmet skall i synnerhet klart och tydligt ange syftet med varje planerad åtgärd.

Artikel 20

Utarbetande och godkännande

Varje medlemsstat skall utarbeta ett operativt program på nationell nivå efter nära samråd med parterna. Programmet skall läggas fram för kommissionen senast tre månader efter det att medlemsstaten har antagit sin nationella strategiska plan.

Kommissionen skall bedöma det föreslagna operativa programmet för att fastställa om det bidrar till de mål och prioriteringar som anges i EU:s strategiska riktlinjer och i den nationella strategiska planen och beakta den förhandsbedömning som avses i artikel 47.

Om kommissionen anser att ett operativt program inte är förenligt med EU:s strategiska riktlinjer eller den nationella strategiska planen skall den be medlemsstaten se över det föreslagna programmet.

Kommissionen skall godkänna varje operativt program senast fem månader efter det att medlemsstaten formellt har lämnat in det, förutsatt att det operativa programmet har utarbetats enligt artikel 18.

Artikel 21

Varaktighet och översyn

Operativa program skall omfatta perioden 1 januari 2007–31 december 2013.

Varje operativt program skall granskas på nytt om det har uppstått svårigheter vid genomförandet eller skett betydande strategiska förändringar eller med anledning av sund förvaltning och, vid behov, ändras, på medlemsstatens eller kommissionens initiativ, för återstoden av perioden efter godkännande av den övervakningskommitté som avses i artikel 61. Vid översynen skall särskild hänsyn tas till kommissionens årsrapporter och andra resultat av den årliga undersökningen, särskilt för att se över eller förbättra den gemensamma fiskeripolitikens prioriteringar och resultat och slutsatser från den utvärdering efter halva tiden som avses i artikel 48.

Kommissionen skall vid en begäran om översyn av ett operativt program fatta ett beslut senast tre månader efter det att medlemsstaten formellt lämnade in begäran.

Artikel 22

Kumulering och överlappning

Under stödperioden skall en insats berättiga till stöd endast från en fond eller ett av EU:s finansieringsorgan. Medlemsstaterna skall se till att denna bestämmelse följs.

AVDELNING IV

PRIORITERINGAR

KAPITEL I

PRIORITERING 1: ÅTGÄRDER FÖR ATT ANPASSA EU:S FISKEFLOTTA

Artikel 23

Tillämpningsområde

Fonden skall bidra till följande finansiering:

Offentligt stöd till fartygsägare och besättning som berörs av nationella planer för att anpassa fiskeansträngningen om dessa planer utgörs av följande åtgärder:

Återhämtningsplaner enligt artikel 5 i förordning (EG) nr 2371/2002.

Nödåtgärder enligt artiklarna 7 och 8 i förordning (EG) nr 2371/2002.

Nationella planer för att anpassa fiskeansträngningen till följd av att ett fiskeavtal mellan EU och ett tredjeland inte har förnyats eller till följd av kraftiga nedskärningar av fiskemöjligheterna enligt ett internationellt avtal eller annan överenskommelse.

Förvaltningsplaner enligt artikel 6 i förordning (EG) nr 2371/2002.

Nationella planer för utträde ur flottan med en varaktighet av högst två år som en del av de åtaganden som fastställs i artiklarna 11–13 i förordning (EG) nr 2371/2002 när det gäller anpassning av gemenskapsflottans fiskekapacitet.

Investeringar ombord på fartyg enligt artikel 27.

Socioekonomisk kompensation till stöd för flottförvaltningen, inklusive fortbildning.

Artikel 24

Program för att anpassa fiskeansträngningen

Varje medlemsstat skall i sin nationella strategiska plan lägga fram sin strategi för att anpassa fiskeansträngningen. Medlemsstaten skall prioritera finansiering av de åtgärder som avses i artikel 23 a första strecksatsen.

De nationella planer för anpassning av fiskeansträngningen som avses i artikel 23 a första strecksatsen skall innehålla åtgärder för definitivt upphörande med fiskeverksamheten enligt bestämmelserna i artikel 25.

De får också omfatta åtgärder för tillfälligt upphörande av fiskeverksamheten enligt artikel 26 och alla andra berörda bestämmelser i detta kapitel.

I regioner som omfattas av konvergensmålet skall de nationella planerna för anpassning av fiskeansträngningen innehålla de socioekonomiska kompensationåtgärder som avses i artikel 28.

I regioner som inte omfattas av konvergensmålet skall medlemsstaterna lägga fram nationella socioekonomiska stödåtgärder i de nationella planerna för anpassning av fiskeansträngningen.

Varaktigheten av de nationella planer för anpassning av fiskeansträngningen som avses i artikel 23 a får inte sträcka sig längre än två år.

I de fall som avses i artikel 23 a första, andra och fjärde strecksatserna skall de nationella planerna antas av medlemsstaten senast två månader efter den dag då rådet eller kommissionen fattade sitt beslut.

I de fall som avses i artikel 23 a tredje strecksatsen skall medlemsstaterna anta omstruktureringsplaner för berörda fartyg och fiskare senast två månader efter kommissionens underrättelse.

Artikel 25

Offentligt stöd för definitivt upphörande

Fonden skall ge stöd för medfinansiering av definitivt upphörande av fartygs fiskeverksamhet, förutsatt att denna åtgärd utgör en del av en plan för anpassning av fiskeansträngningen enligt artikel 23 a. Definitivt upphörande av ett fartygs fiskeverksamhet kan endast uppnås genom skrotning av fartyget eller dess omställning till andra icke-kommersiella syften.

Offentligt stöd för definitivt upphörande som betalas till fartygens ägare skall avse fartygets fiskekapacitet och i förekommande fall de fiskerättigheter som hör till det.

För att underlätta genomförandet av nationella planer för anpassning av fiskeansträngningen får medlemsstaterna göra offentliga förslags- eller anbudsinfordringar.

Medlemsstaterna får också sätta nivån på det offentliga stödet med hänsyn till den bästa kostnadseffektiviteten utifrån ett eller flera av följande objektiva kriterier:

Fiskefartygets pris på den nationella marknaden eller fartygets försäkringsvärde.

Fartygets omsättning.

Fartygets ålder och dräktighet eller maskinstyrka uttryckt i GT eller kW.

Varje år skall medlemsstaterna i den årliga genomföranderapport som avses i artikel 65 meddela vilka resultat som uppnåtts i genomförandet av deras nationella planer för anpassning av fiskeansträngningen. Resultaten skall mätas med hjälp av relevanta indikatorer som definieras i de operativa programmen.

Artikel 26

Offentligt stöd för tillfälligt upphörande

I samband med de planer för anpassning av fiskeansträngningen som avses i artikel 23 a första, andra och fjärde strecksatserna får fonden bidra till finansieringen av stödåtgärder för tillfälligt upphörande av fiskares och fartygsägares fiskeverksamheten under en period av högst ett år, vilken kan förlängas med ett år.

Dessa åtgärder för tillfälligt upphörande skall vara förbundna med en plan för anpassning av fiskeansträngningen som ser till att det inom två år sker en definitiv kapacitetsminskning som minst uppgår till den minskning av fiskeansträngningen som det tillfälliga upphörandet leder till.

Fonden får bidra till finansieringen av ersättning för tillfälligt upphörande till fiskare och fartygsägare under högst sex månader vid en naturkatastrof eller någon annan exceptionell händelse som inte beror på resursbevarande åtgärder.

Varje år skall medlemsstaterna i den årliga genomföranderapport som avses i artikel 65 meddela vilka resultat som uppnåtts i genomförandet av åtgärderna för tillfälligt upphörande.

Hänsyn skall inte tas till återkommande säsongsanknutet upphörande av fiskeverksamheten vid beviljandet av ersättningar eller betalningar enligt denna förordning.

Artikel 27

Investeringar ombord på fiskefartyg och selektivitet

Fonden får bidra till finansieringen av sådan utrustning som

avses i artikel 11.5 i förordning (EG) nr 2371/2002,

gör det möjligt att ombord bevara fångster av sådana arter som inte längre får kastas över bord,

ingår i pilotprojekt som omfattar förberedelse eller prövning av nya tekniska åtgärder under en begränsad period som skall fastställas av rådet eller kommissionen,

minskar fiskets inverkan på livsmiljöer och havsbotten och på icke-kommersiella arter, utom fiskeredskap.

Fonden får bidra till finansieringen av investeringar för att uppnå selektivitet i fiskeredskapen, förutsatt att det berörda fartyget omfattas av en återhämtningsplan enligt artikel 23 a första strecksatsen, ändrar fiskemetod och lämnar det berörda fisket för att övergå till ett annat fiske där resurserna är sådana att fiske är möjligt och att investeringen endast gäller byte av fiskeredskapet för första gången.

Utöver de fall som beskrivs i punkt 2 får fonden bidra till finansieringen av det första bytet av fiskeredskap förutsatt att det nya redskapet är mer selektivt och uppfyller vedertagna kriterier och vedertagen praxis på miljöområdet som går utöver gällande lagstadgade krav.

Artikel 27a

Småskaligt kustfiske

I denna artikel skall med ”småskaligt kustfiske” avses fiske som bedrivs av fiskefartyg med en total längd på under tolv meter, och som inte använder släpredskap enligt förteckningen i tabell 2 i bilaga I till kommissionens förordning (EG) nr 26/2004 av den 30 december 2003 om registret över gemenskapens fiskeflotta[12].

Om fonden finansierar åtgärder enligt artikel 27 i denna förordning för småskaligt kustfiske skall den privata medfinansieringsnivå som anges för grupp 2 i tabellen i bilaga II minskas med 20 procent.

Om fonden finansierar åtgärder enligt artikel 28 i denna förordning skall den nivå som anges för grupp 3 i bilaga II tillämpas.

Fonden får bidra till betalningen av bidrag till fiskare och fartygsägare som bedriver småskaligt kustfiske för att

förbättra förvaltningen och kontrollen av villkoren för tillträde till vissa fiskeområden,

främja strukturerna för produktions- berednings- och saluföringskedjan för fiskeriprodukter,

främja frivilliga initiativ till att minska fiskeansträngningen för att bevara resurserna,

använda tekniska innovationer (tekniker för mer selektivt fiske som går utöver gällande lagstadgade krav) som inte ökar fiskeansträngningen.

De nivåer som fastställs för grupp 3 i tabellen i bilaga II till denna förordning skall tillämpas.

Artikel 28

Socioekonomisk kompensation för förvaltningen av flottan

Fonden får bidra till finansieringen av sådana socioekonomiska åtgärder som medlemsstaterna föreslår för fiskare som berörs av utvecklingen inom fisket och som omfattar

diversifiering av verksamheten i syfte att främja olika slags arbetstillfällen för människor som är yrkesverksamma inom fiskerinäringen,

projekt för omskolning till andra yrkesområden än havsfiske,

tidigt utträde ur fiskerinäringen, inbegripet förtidspensionering.

Fonden får också bidra till finansieringen av fortbildning och fortbildningsincitament för unga fiskare som vill bli ägare till ett fiskefartyg för första gången.

KAPITEL II

PRIORITERING 2: VATTENBRUK, BEREDNING OCH SALUFÖRING AV FISKE- OCH VATTENBRUKSPRODUKTER

Artikel 29

Investeringar i vattenbruk

Fonden får stödja investeringar i vattenbruk enligt de särskilda mål som skall ingå i de nationella strategiska planer som avses i artikel 15.

Sådana investeringar kan gälla nybyggnation, utbyggnad, utrustning och modernisering av produktionsanläggningar, särskilt i syfte att förbättra hygienvillkoren eller hälsovillkoren för människor eller djur och förbättra produktkvaliteten eller minska de negativa miljöeffekterna. Överföring av äganderätten till ett företag berättigar inte till EU-stöd.

Om investeringarna görs i syfte att garantera överensstämmelse med EU:s nyligen införda normer när det gäller miljö, folk- eller djurhälsa, hygien eller djurskydd, får stöd beviljas för att garantera överensstämmelse med de nya normerna endast inom de tidsfrister som fastställs i EU-lagstiftningen.

Fonden får inte finansiera investeringar som syftar till att öka produktionen av produkter för vilka det inte finns några normala avsättningsmöjligheter eller som skulle kunna inverka negativt på bevarandet av fiskeresurserna.

Stöd får inte beviljas till projekt enligt bilaga II till direktiv 85/337/EEG[13] om de uppgifter som anges i bilaga IV till samma direktiv inte har lämnats in.

Artikel 30

Åtgärder som berättigar till stöd

Fonden skall stödja investeringar som hjälper till att förverkliga ett eller flera av följande mål:

Diversifiering mot nya arter och produktion av arter med goda marknadsutsikter.

Införande av uppfödningsmetoder som kraftigt minskar miljöeffekterna jämfört med normala metoder inom fiskerinäringen

Stöd åt traditionellt vattenbruk som är viktigt för att bevara både den ekonomiska och sociala strukturen samt miljön.

Åtgärder av gemensamt intresse när det gäller vattenbruk enligt kapitel III i denna avdelning och yrkesutbildning.

Kompensation för användningen av produktionsmetoder inom vattenbruket som hjälper till att skydda miljön och bevara naturen.

Införande av åtgärder för folk- och djurhälsa.

Investeringsstöd får endast ges till mikroföretag och små företag.

Artikel 31

Stöd för miljöåtgärder inom vattenbruket

Fonden får bidra till finansieringen av kompensation för användning av vattenbruksmetoder som hjälper till att skydda och förbättra miljön och till att bevara naturen för att uppnå unionens mål när det gäller fisket och miljön.

Syftet med stödet är att främja

vattenbruksformer som omfattar skydd och förbättring av miljön, naturresurserna, den genetiska mångfalden och förvaltningen av landskapet och traditionella inslag i vattenbruksområden,

deltagande i gemenskapens miljölednings- och miljörevisionsordning som inrättades genom Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 761/2001[14],

ekologiskt vattenbruk i den mening som avses i förordning (EEG) nr 2092/91[15].

För att få bidrag enligt denna artikel måste projektens initiativtagare förbinda sig att i minst fem år följa miljökrav inom vattenbruket som går utöver ren tillämpning av normal god praxis inom vattenbruket. Fördelarna med sådana förpliktelser skall i förväg visas i en konsekvensbedömning som skall göras av ett organ som medlemsstaten utser.

Medlemsstaten skall varje år i sitt operativa program fastställa det högsta årliga beloppet av offentligt stöd som får beviljas som kompensation till ett vattenbruksföretag utifrån följande kriterier:

Förlorade intäkter.

Extra kostnader som eventuellt uppstår vid tillämpningen av miljövänliga vattenbruksmetoder.

Behovet av att ge ekonomiskt stöd för att genomföra projektet.

Artikel 32

Åtgärder för folk- och djurhälsa

Fonden får bidra till finansieringen av följande:

Kompensation till skaldjursodlare för tillfälligt upphörande med att skörda odlade blötdjur. Kompensationen får betalas ut i högst sex månader under hela perioden 2007–2013. Kompensation får ges om blötdjuren förorenats genom spridning av toxinbildande plankton eller det förekommer plankton som innehåller biotoxiner vilket gör att skörden tillfälligt måste upphöra för att skydda människors hälsa

i mer än fyra på varandra följande månader, eller

om förlusten till följd av att skörden tillfälligt upphört uppgår till mer än 35 procent av det berörda företagets årsomsättning, beräknad utifrån företagets genomsnittliga omsättning under de tre föregående åren.

Bekämpning av patologiska risker inom vattenbruket för vilken en slaktplan har godkänts av kommissionen enligt villkoren i beslut 90/424/EEG[16].

Artikel 33

Investeringar i beredning och saluföring

Fonden får, enligt de särskilda strategier som skall ingå i de nationella strategiska planerna, stödja investeringar i beredning av produkter direkt avsedda som livsmedel och saluföring av fiske- och vattenbruksprodukter. Detta stöd är enbart avsett för mikroföretag och små företag.

Investeringarna kan gälla nybyggnation, utbyggnad, utrustning och modernisering av produktionsanläggningar, särskilt i syfte att förbättra hygien- eller hälsovillkoren för människor eller djur och förbättra produktkvaliteten eller minska de negativa miljöeffekterna. Överföring av äganderätten till ett företag berättigar inte till EU-stöd.

Om investeringarna görs i syfte att garantera överensstämmelse med EU:s nyligen införda normer när det gäller miljö, folk- eller djurhälsa, hygien eller djurskydd, får stöd beviljas för att garantera överensstämmelse med de nya normerna endast inom de tidsfrister som fastställs i EU-lagstiftningen.

Artikel 34

Åtgärder som berättigar till stöd

Fonden skall stödja investeringar i beredning och saluföring i syfte att bygga upp, bygga ut, utrusta och modernisera företag.

Investeringar enligt punkt 1 skall bidra till att bevara eller öka sysselsättningen inom fiskerinäringen och till att uppnå ett eller flera av följande mål:

Förbättra arbetsförhållandena och yrkesutbildning.

Förbättra och övervaka folkhälsan och hygienkraven eller produktkvaliteten.

Minska de negativa miljöeffekterna.

Hjälpa till att förbättra användningen av sällan använda arter, biprodukter och avfall.

Använda nya tekniker eller utveckla e-handeln.

Saluföra produkter som huvudsakligen kommer från den lokala flottans landningar.

EU-stöd får inte beviljas för investeringar i detaljhandeln.

KAPITEL III

PRIORITERING 3: ÅTGÄRDER AV GEMENSAMT INTRESSE

Artikel 35

Principer för stöd

Fonden får stödja gemensamma åtgärder av begränsad varaktighet, som i normala fall inte skulle stödjas av ett privat företag, som genomförs med aktivt deltagande av branschfolk eller av organisationer som handlar på producenternas eller andra organisationers vägnar som har erkänts av förvaltningsmyndigheten och som bidrar till att förverkliga målen för den gemensamma fiskeripolitiken.

Artikel 36

Gemensam åtgärd

Fonden skall stödja gemensamma åtgärder som syftar till att

i väsentlig grad bidra till bättre förvaltning eller bevarande av resurserna eller till ökad insyn i marknaderna för fiske- och vattenbruksprodukter,

inbegripa gemensamma investeringar i utvecklingen av uppfödningsanläggningar, i avfallshanteringen eller vid köp av produktions-, berednings- eller saluföringsutrustning,

främja partnerskap mellan forskare och branschfolk inom fiskerinäringen, eller

bidra till de mål som fastställs i artikel 27a.4 i denna förordning.

Artikel 37

Åtgärder avsedda att skydda och utveckla den akvatiska faunan

Fonden får stödja åtgärder av gemensamt intresse avsedda att skydda och utveckla den akvatiska faunan, undantaget direkt utsättning. Åtgärderna måste bidra till att förbättra den akvatiska miljön.

Åtgärderna skall avse utplacering av fasta eller flyttbara anordningar för att skydda och utveckla den akvatiska faunan eller för att restaurera inre vattenvägar, inbegripet lekområden och vandringsvägar för vandrande arter.

Åtgärderna skall genomföras av offentliga eller halvoffentliga organ, erkända branschorganisationer eller andra organ som förvaltningsmyndigheten har utsetts för detta ändamål.

Artikel 38

Fiskehamnar

Fonden får stödja investeringar i fiskehamnar av intresse för alla fiskare som använder en hamn och som bidrar till förbättringen av de tjänster som erbjuds fiskarna.

Investeringarna skall avse

förbättring av villkoren för landning, beredning och lagring av fiskeriprodukter i hamnarna,

försörjningen med bränsle, is, vatten och elektricitet,

utrustning för underhåll och reparation av fiskefartyg,

förbättring av kajerna i syfte att öka säkerheten vid lastning eller landning av produkter,

datoriserad förvaltning av fiskeverksamheten.

Artikel 39

Marknadsföring och utveckling av nya avsättningsmöjligheter

Fonden får stödja gemensamma åtgärder avsedda att genomföra en kvalitets- och mervärdespolitik, marknadsföring eller utveckling av nya avsättningsmöjligheter för fiske- och vattenbruksprodukter.

Åtgärderna får inte rikta sig till varumärken eller hänvisa till ett särskilt land eller geografiskt område, utom i de fall då produkter erkänts enligt rådets förordning (EEG) nr 2081/92[17].

Investeringarna skall avse

genomförandet av nationella och transnationella säljkampanjer,

avsättning för överskottsarter eller underutnyttjade arter som kastas över bord eller som inte har något kommersiellt värde,

genomförande av en kvalitetspolitik för fiske- och vattenbruksprodukter,

främjande av produkter som framställts på ett miljövänligt sätt,

främjande av produkter som erkänts enligt förordning (EEG) nr 2081/92,

kvalitetscertifiering,

märkning, inbegripet märkning av produkter som fångats med hjälp av miljövänliga fiskemetoder,

säljkampanjer för produkter eller kampanjer för att förbättra fiskerinäringens image,

genomförande av marknadsundersökningar.

Artikel 40

Pilotprojekt

Fonden får stödja pilotprojekt för att skaffa fram och sprida ny teknisk kunskap som genomförs av en ekonomisk aktör, en erkänd branschorganisation eller ett annat behörigt organ som förvaltningsmyndigheten utsetts för det ändamålet i partnerskap med ett vetenskapligt eller tekniskt organ.

De pilotprojekt som avses i punkt 1 skall

under förhållanden som ligger nära de verkliga förhållandena inom produktionssektorn, testa den tekniska tillförlitligheten eller den ekonomiska bärkraften i en innovativ teknik, i syfte att inhämta och sedan sprida tekniska eller ekonomiska kunskaper om den testade tekniken,

göra det möjligt att utföra tester på förvaltningsplaner och planer för fördelning av fiskeansträngningen, och vid behov även besluta om fredade zoner, för att utvärdera de biologiska och ekonomiska konsekvenserna och försöksutsättning.

Ett pilotprojekt skall alltid omfatta tillräcklig vetenskaplig uppföljning för att ge betydande resultat.

Resultaten av projekt som finansieras enligt punkt 1 skall redovisas i tekniska rapporter som skall göras tillgängliga för allmänheten.

Artikel 41

Ändring eller omställning av fiskefartyg

Fonden får stödja ändringar av fiskefartyg, som för en medlemsstats flagg, som görs av offentliga eller halvoffentliga organ enbart för att bedriva utbildnings- eller forskningsändamål inom fiskerinäringen.

Fonden får stödja åtgärder för definitiv omställning av fiskefartyg till andra icke-kommersiella syften än yrkesfiske.

KAPITEL IV

PRIORITERING 4: HÅLLBAR UTVECKLING I KUSTFISKEOMRÅDEN

Artikel 42

Tillämpningsområde

Fonden skall utöver övriga EU-stöd stödja hållbar utveckling och förbättring av livskvaliteten i de kustfiskeområden som berättigar till stöd som ett led i en övergripande strategi för att stödja genomförandet av målen i den gemensamma fiskeripolitiken, särskilt med beaktande av de socioekonomiska konsekvenserna.

Syftet med åtgärderna för hållbar utveckling i kustfiskeområdena skall vara följande:

Behålla det ekonomiska och sociala välståndet i dessa områden liksom värdet på fiske- och vattenbruksprodukterna.

Bevara och skapa nya arbetstillfällen i kustfiskeområdena genom att främja diversifiering eller ekonomisk och social omstrukturering av områden som står inför socioekonomiska svårigheter till följd av förändringar inom fiskerinäringen.

Främja kustmiljöns kvalitet.

Stödja och utveckla samarbete mellan nationella och transnationella kustfiskeområden.

Varje medlemsstat skall i sitt operativa program förteckna de områden som berättigar till stöd från fonden för hållbar utveckling i kustområden.

Ett kustfiskeområden är i allmänhet mindre än en NUTS 3-region med en havs- eller sjökust eller en flodmynning som förknippas med fiske. Området skall vara någorlunda sammanhängande ur geografisk, oceanografisk, ekonomisk och social synvinkel.

Området skall ha låg folktäthet, hög sysselsättningsgrad inom fiskerinäringen, fisket skall vara på tillbakagång och det får inte finnas någon kommun med mer än 100 000 invånare.

Medlemsstaten skall underrätta kommissionen om de områden som berättigar till stöd enligt punkt 3.

Artikel 43

Åtgärder som berättigar till stöd

Stöd för hållbar utveckling i kustfiskeområden får beviljas för följande:

Omstrukturering och omledning av ekonomisk verksamhet, särskilt genom att främja grön turism, under förutsättning att dessa åtgärder inte ökar fiskeansträngningen.

Diversifiering av verksamheten genom att främja flera olika typer av sysselsättning för människor som är yrkesverksamma inom fiskerinäringen, genom att skapa ytterligare arbetstillfällen eller ersättningssysselsättning utanför fiskerinäringen.

Lokalt kommersiellt utnyttjande av fisk och skaldjur.

Stödja anläggningar avsedda för småskaligt fiske och främja turism.

Skydda havs-, sjö- och kustmiljön så att den förblir attraktiv, återskapa och utveckla byar och städer utmed kusten och skydda och utnyttja naturarvet och det arkitektoniska kulturarvet.

Återskapa produktionspotentialen inom fiskerinäringen när den skadats av natur- eller industrikatastrofer.

Stödja interregionalt och transnationellt samarbete mellan aktörer i kustfiskeområden, i synnerhet genom nätverk och spridning av bästa metoder.

Förvärva organisations- och presentationsfärdigheter för att förbereda och genomföra den lokala utvecklingsstrategin.

Fonden får i andra hand, upp till högst 15 procent av det berörda prioriterade insatsområdet, finansiera åtgärder för att främja och förbättra yrkeskunskaper, omskolning och arbetsmarknadstillträdet, särskilt för kvinnor, under förutsättning att dessa åtgärder ingår som ett led i en strategi för hållbar utveckling i kustområden och att de har direkt anknytning till de åtgärder som beskrivs i första stycket.

Stöd som ges enligt punkt 1 får inte användas för förnyelse eller modernisering av fiskefartyg.

De stödmottagare som avses i punkterna a och b i första och andra stycket skall vara personer som antingen är yrkesverksamma inom fiskerinäringen eller har arbeten som är beroende av fiskerinäringen.

Om en åtgärd enligt denna artikel även berättigar till annat EU-stöd skall medlemsstaten vid utarbetandet av sitt program klart ange om åtgärden stöds av fonden eller av ett annat EU-stöd.

Artikel 44

Deltagande i åtgärder för en hållbar utveckling i kustfiskeområden

Åtgärder till stöd för hållbar utveckling i kustfiskeområden skall genomföras inom ett visst territorium av en grupp lokala offentliga eller privata parter som bildats för det ändamålet, nedan kallad ”kustaktionsgrupp” (KAG). Varje KAG-grupp som bildas enligt den berörda medlemsstatens lagstiftning skall väljas ut öppet efter en offentlig inbjudan att lämna in förslag.

Ett projekt som genomförs på initiativ av KAG-grupper skall vara till minst två tredjedelar av privat karaktär.

KAG-grupper är berättigade till stöd från fonden under förutsättning att de genomför integrerade lokala utvecklingsinsatser baserade på ett decentraliserat arbetssätt i ett visst territorium eller som riktar sig till en viss människokategori eller projekttyp. Medlemsstaten skall se till att KAG-grupperna har tillräckliga administrativa och ekonomiska resurser för att sköta de olika stödformerna och fullfölja de planerade insatserna.

Det område som KAG-gruppen ansvarar för bör vara homogent och ha tillräcklig kritisk massa mätt i personal-, finansiella och ekonomiska resurser för att stödja en genomförbar utvecklingsstrategi.

Olika KAG-grupper i en viss medlemsstat eller region skall beroende på den institutionella strukturens särskilda utformning bilda en gemensam förening med regler som garanterar att de fungerar korrekt.

KAPITEL V

PRIORITERAT INSATSOMRÅDE 5: TEKNISKT STÖD

Artikel 45

Tekniskt stöd

Fonden får på kommissionens initiativ eller för dess räkning upp till ett tak på 0,8 procent av dess årliga anslag finansiera de åtgärder för förberedelse, övervakning, administrativt och tekniskt stöd, utvärdering, revision och kontroll som är nödvändiga för att genomföra denna förordning. Åtgärderna skall genomföras i enlighet med artikel 53.2 i förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002 och övriga bestämmelser i den förordningen och i dess tillämpningsföreskrifter som gäller för denna typ av genomförande av budgeten.

Åtgärderna skall omfatta följande:

Studier som hänför sig till upprättandet av EU:s strategiska riktlinjer och kommissionens årsrapport.

Utvärderingar, expertutlåtanden, statistik och studier, även av allmän art som hänför sig till fondens verksamhet.

Åtgärder som riktar sig till parterna, fondens stödmottagare och allmänheten, även informationsåtgärder.

Åtgärder för informationsspridning, nätverk, ökad medvetenhet, främjande av samarbete och erfarenhetsutbyte i hela unionen.

Inrättande, drift och samkörning av datasystem för förvaltning, övervakning, kontroll och utvärdering.

Förbättring av utvärderingsmetoder och informationsutbyte som avser praxis på detta område.

Inrättande av nätverk av aktörer inom unionen och mellan olika länder när det gäller hållbar utveckling i kustfiskeområden i syfte att uppmuntra utbytet av erfarenheter och de bästa metoderna, stimulera och genomföra transregionalt och transnationellt samarbete samt spridning av information.

Fonden får på medlemsstaternas initiativ upp till ett tak på 5 procent av det totala anslaget för varje operativt program inom det operativa programmet finansiera åtgärder för förberedelse, förvaltning, övervakning, utvärdering, reklam, kontroll och revision av stöd till operativa program.

Fonden får på medlemsstaterna initiativ också inom varje operativt program finansiera åtgärder för förbättring av de administrativa resurserna i de medlemsstater som har områden som omfattas av konvergensmålet.

AVDELNING V

MÅLUPPFYLLELSE OCH OFFENTLIGHET

KAPITEL I

UTVÄRDERING AV OPERATIVA PROGRAM

Artikel 46

Allmänna bestämmelser

De operativa programmen skall förhandsbedömas, utvärderas efter halva tiden och utvärderas i efterhand enligt bestämmelserna i artiklarna 47–49.

Syftet med utvärderingarna skall vara att förbättra kvaliteten och måluppfyllelsen i fondens stöd och i genomförandet av de operativa programmen. De skall också bedöma den verkan de har med hänsyn till gemenskapens strategiska riktlinjer, de nationella strategiska planerna och de särskilda problem som medlemsstaterna har samtidigt som hänsyn tas till behovet av hållbar utveckling i fiskerinäringen och miljöeffekterna.

Måluppfyllelsen i fondens stöd skall mätas på grundval av följande kriterier:

Fondens sammanlagda verkan i förhållande till de mål som anges i artikel 4 i denna förordning.

Verkan av de prioriteringar som föreslagits i programmen.

Medlemsstaterna, eller om lämpligt kommissionen, skall se till att de utvärderingar som avses i punkt 1 genomförs i enlighet med proportionalitetsprincipen och i form av ett partnerskap mellan kommissionen och medlemsstaten i fråga.

Medlemsstaterna skall avsätta de personal- och ekonomiska resurser som är nödvändiga för att utvärderingen skall kunna genomföras, ta fram och samla in nödvändiga uppgifter och använda de olika uppgifter som erhålls från övervakningssystemet.

Kommissionen skall i enlighet med förfarandet i artikel 100.3 besluta vilka utvärderingsmetoder och normer som skall användas.

Utvärderingen skall genomföras av oberoende utvärderare. Resultaten skall offentliggöras, om inte den ansvariga utvärderingsmyndigheten uttryckligen motsäger sig detta, enligt bestämmelserna i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1049/2001[18].

Utvärderingarna skall finansieras genom de operativa programmens budget för tekniskt stöd om medlemsstaten ansvarar för genomförandet av dem och genom kommissionens budget för tekniskt stöd om den ansvarar för genomförandet av dem.

Artikel 47

Förhandsbedömning

Syftet med förhandsbedömningen skall vara att se till att det finns ett samband mellan EU:s strategiska riktlinjer, de nationella strategiska planerna och de operativa programmen och att budgetmedlen fördelas på bästa sätt till de operativa programmen samt att förbättra programkvaliteten.

Medlemsstaterna skall göra en förhandsbedömning av det operativa programmet i enlighet med proportionalitetsprincipen och de utvärderingsmetoder och normer som skall fastställas enligt förfarandet i artikel 46.5.

Artikel 48

Utvärdering efter halva tiden

Syftet med utvärderingen efter halva tiden skall vara att bedöma effektiviteten i hela eller delar av det operativa programmet för att justera det och förbättra stödets kvalitet och genomförandet.

Ett operativt program skall utvärderas efter halva tiden enligt proportionalitetsprincipen och enligt en tidsplan som gör det möjligt att ta hänsyn till resultaten om programmet förlängs.

Utvärderingar efter halva tiden skall genomföras under medlemsstaternas ansvar och på förvaltningsmyndighetens initiativ i samråd med kommissionen enligt de utvärderingsmetoder och normer som skall fastställas enligt förfarandet i artikel 46.5. De skall vidarebefordras till övervakningskommittén för det operativa programmet och till kommissionen.

Kommissionen skall göra en utvärdering efter halva tiden av genomförandet av EU:s strategiska riktlinjer enligt en tidsplan som gör det möjligt att använda resultaten om det beslutas att fortsätta programmet.

Artikel 49

Utvärdering i efterhand

Vid utvärderingen i efterhand granskas användningen av resurserna, det operativa programmets måluppfyllelse och ändamålsenlighet och den effekt det har i förhållande till de allmänna mål som anges i artikel 4 och till EU:s strategiska riktlinjer. Utvärderingen skall användas till att identifiera de faktorer som har bidragit till att genomförandet av de operativa programmen har varit mer eller mindre lyckat, även när det gäller hållbarhet och bästa metoder.

Utvärderingen i efterhand skall göras på kommissionens initiativ i samråd med medlemsstaten och förvaltningsmyndigheten, som skall samla in de uppgifter som är nödvändiga för dess genomförande.

Utvärderingen i efterhand skall vara slutförd senast den 31 december 2015.

KAPITEL II

Information och offentlighet

Artikel 50

Information och offentlighet

Medlemsstaterna skall informera om och offentliggöra medfinansierade program och insatser. Informationen skall vara avsedd för EU-medborgarna. Den skall belysa gemenskapens roll och skapa öppenhet kring stöd från fonden.

Förvaltningsmyndigheten skall ha ansvaret för att

det operativa programmet offentliggörs för de potentiella stödmottagarna, branschorganisationer, arbetsmarknadens parter och näringslivet organisationer, organisationer för jämställdhet mellan kvinnor och män och icke-statliga miljö- och fiskeriorganisationer; förvaltningsmyndigheten skall informera dem om de stödmöjligheter som finns och om reglerna och metoderna för tillträdet till dem,

informera stödmottagarna om storleken på EU:s medfinansiering,

informera EU-medborgarna om unionens roll i de operativa programmen och om resultatet av dem samt se till att stödmottagarna informerar EU-medborgarna om detta.

Medlemsstaterna skall varje år informera kommissionen om de initiativ som har vidtagits för att följa denna artikel.

AVDELNING V

STÖD FRÅN FONDEN

KAPITEL I

STÖD FRÅN FONDEN

Artikel 51

Det offentliga stödets storlek

Det maximala offentliga stödbeloppet anges i tabellen i bilaga II till denna förordning.

Artikel 52

Stöd från fonden

I beslutet om godkännande av ett operativt program skall det maximala stödet från fonden till varje prioritering anges.

Stödet från fonden skall beräknas i förhållande till de sammanlagda offentliga utgifterna.

Stödet från fonden skall fastställas per prioritering. Följande tak skall gälla för stödet:

Fonden får medfinansiera högst 75 procent av de offentliga utgifterna i regioner som omfattas av konvergensmålet.

Fonden får medfinansiera högst 50 procent av de offentliga utgifterna för operativa program i regioner som inte omfattas av konvergensmålet.

Fonden får medfinansiera högst 85 procent av de offentliga utgifterna för den del av det operativa programmet som rör de yttersta randområdena och de längst bort belägna grekiska öarna.

Genom undantag från de tak som anges i punkt 3 skall stödet från fonden vara

85 procent av de offentliga utgifterna för åtgärder som omfattas av artikel 23 a första strecksatsen i regioner som omfattas av konvergensmålet,

65 procent av de offentliga utgifterna för åtgärder som omfattas av artikel 23 a första strecksatsen i regioner som inte omfattas av konvergensmålet.

Stödet från fonden per prioritering skall vara minst 20 procent av de offentliga utgifterna.

Tekniskt stöd som genomförs på kommissionens initiativ eller för dess räkning får finansieras med 100 procent.

Det sammanlagda stöd som en insats beviljas från fonden och från andra stöd som beviljas genom EU-budgeten får inte överstiga 90 procent av de offentliga utgifterna för insatsen.

Artikel 53

Ingen ackumulering

Under stödperioden får en prioritering eller insats endast beviljas stöd från en EU-fond åt gången. En insats får endast få stöd från ett operativt program åt gången.

Artikel 54

Stödberättigande utgifter

Endast utgifter som faktiskt har betalats av stödmottagaren för genomförandet av en insats mellan den 1 januari 2007 och den 31 december 2015 berättigar till stöd från fonden. Medfinansierade insatser får inte ha avslutats före stödperiodens första dag.

Endast utgifter som har betalats för insatser som det har fattats beslut om av förvaltningsmyndigheten för det berörda operativa programmet eller under dess ansvar enligt de kriterier som övervakningskommittén fastställt i förväg, berättigar till stöd från fonden.

En ny utgift som införs vid en översyn av ett operativt program berättigar till stöd från och med den dag då kommissionen tar emot begäran om ändring av det operativa programmet.

Reglerna för stödberättigande utgifter skall fastställas på nationell nivå om inte annat följer av undantagen i denna förordning.

Följande utgifter berättigar inte till stöd:

Mervärdeskatt.

Skuldränta.

Förvärv av mark för ett belopp som är högre än 10 procent av de totala stödberättigande utgifterna för den berörda insatsen.

Logi.

Bestämmelserna i punkt 1–3 skall gälla utan att det påverkar tillämpningen av bestämmelserna i artikel 45.

Artikel 55

Insatsernas varaktighet

Medlemsstaten eller förvaltningsmyndigheten skall se till att en insats får behålla sitt stöd från fonden endast om den inom sju år från dagen för den behöriga nationella myndighetens eller förvaltningsmyndighetens beslut om bidrag från fonden inte har genomgått någon betydande förändring

som påverkar dess karaktär eller villkoren för dess genomförande eller innebär att ett företag eller ett offentligt organ får en otillbörlig förmån, och

som följer antingen av en förändring av ägandeförhållandena för en infrastruktur eller upphörande eller förändring av lokaliseringen för en produktionsverksamhet.

Förvaltningsmyndigheten skall informera kommissionen om varje ändring av det slag som anges i punkt 1.

Felaktigt utbetalda belopp skall återkrävas enligt avdelning VIII kapitel II.

Medlemsstaten skall se till att företag från vilka belopp återkrävs enligt punkt 3 inte får stöd från fonden.

AVDELNING VI

FÖRVALTNING, ÖVERVAKNING OCH KONTROLLER

KAPITEL I

Förvaltning och kontroller

Artikel 56

Allmänna principer för förvaltning och kontroller

De förvaltnings- och kontrollsystem för operativa program som medlemsstaterna inrättar skall sörja för följande:

En klar och tydlig definition av de berörda förvaltnings- och kontrollorganens arbetsuppgifter och en klar och tydlig fördelning av arbetsuppgifterna inom varje organ.

En klar och tydlig fördelning av arbetsuppgifterna mellan de organ som ansvarar för förvaltning, attestering av utgifter och kontroller inom varje organ.

Tillräckliga resurser till varje organ för att kunna utföra de arbetsuppgifter som den ålagts.

Effektiv internrevision.

Tillförlitlig bokföring, övervakning och ekonomisk rapportering i datoriserad form.

Ett effektivt system för rapportering och övervakning i de fall uppgifterna är delegerade.

Handböcker med anvisningar för de arbetsuppgifter som skall utföras.

Effektiva rutiner för att kontrollera att systemen fungerar korrekt.

System och förfarande som säkerställer en tillräcklig verifieringskedja.

De åtgärder som föreskrivs i punkterna b, c, d, f, g och h skall stå i proportion till de offentliga utgifterna för det berörda operativa programmet.

Artikel 57

Utnämning av myndigheter

För varje operativt program skall medlemsstaten utse följande:

En förvaltningsmyndighet, dvs. en myndighet eller ett offentligt eller privat nationellt, regionalt eller lokalt organ som medlemsstaten utser för att förvalta ett operativt program, eller medlemsstaten om den själv utför den uppgiften.

En attesterande myndighet, dvs. ett organ eller en lokal, regional eller nationell myndighet som medlemsstaten utser för att intyga utgiftsdeklarationer och ansökningar om utbetalningar innan de skickas till kommissionen.

En revisionsmyndighet, dvs. ett organ som bedriver sin verksamhet oberoende av den förvaltningsmyndighet och attesterande myndighet som medlemsstaten utsett för varje operativt program och som skall ansvara för att kontrollera att förvaltnings- och kontrollsystemen fungerar väl.

Utöver de myndigeter som anges i punkt 1 skall medlemsstaten också utse ett behörigt organ som skall ta emot betalningar från kommissionen och ett eller flera organ som ansvarar för utbetalningen till stödmottagarna.

Medlemsstaten skall fastställa regler för sina förbindelser med dessa myndigheter och organ och deras förbindelser med kommissionen. Utan att det påverkar tillämpningen av denna förordning skall medlemsstaten fastställa regler för de ömsesidiga förbindelserna mellan dessa myndigheter, som skall utföra sina uppgifter i full överensstämmelse med den berörda medlemsstatens institutionella, juridiska och finansiella system.

Med förbehåll för artikel 56.1 b får flertalet eller alla förvaltnings-, utbetalnings-, attesterings- och kontrolluppgifter utföras av samma organ.

Artikel 58

Förvaltningsmyndighetens uppgifter

Förvaltningsmyndigheten skall ansvara för att det operativa programmet förvaltas och genomförs på ett effektivt och korrekt sätt, och har särskilt till uppgift att

se till att insatser väljs ut i enlighet med de kriterier som gäller för det operativa programmet och att de under hela genomförandeperioden överensstämmer med gällande EU-bestämmelser och nationell lag,

kontrollera att de medfinansierade produkterna och tjänsterna har levererats och att de deklarerade utgifterna för insatserna faktiskt har uppstått och att de överensstämmer med EU:s bestämmelser och nationell lag,

se till att det finns ett system för datoriserad registrering och lagring av detaljerade bokföringsuppgifter för varje insats inom ett operativt program och att de uppgifter om genomförandet som är nödvändiga för ekonomisk förvaltning, övervakning, kontroll och utvärdering samlas in,

se till att stödmottagare och andra organ som medverkar i genomförandet av insatser för antingen separat bokföring eller lämpliga bokföringskoder över alla transaktioner som rör insatsen,

se till att de utvärderingar av operativa program som avses i artikel 46 görs inom de tidsfrister som fastställs i denna förordning och uppfyller de kvalitetsnormer som överenskommits mellan kommissionen och medlemsstaten,

upprätta förfaranden som ser till att alla underlag för utgifter och kontroller som krävs för att uppnå en tillräcklig verifieringskedja bevaras enligt kraven i artiklarna 83 och 93.

se till att den attesterande myndigheten får all nödvändig information om de förfaranden och kontroller som genomförts för utgifter med avseende på attestering,

leda övervakningskommittén och förse den med de dokument som krävs för att kunna övervaka hur det operativa programmet har genomförts mot bakgrund av dess specifika mål,

utarbeta och lägga fram års- och slutrapporterna om genomförandet för kommissionen, efter det att övervakningskommittén har godkänt dem,

se till att kraven på information och offentlighet i artikel 50 följs.

Förvaltningsmyndigheten skall ha ansvaret för internrevisionen.

Artikel 59

Den attesterande myndighetens uppgifter

Den attesterande myndigheten för ett operativt program skall särskilt ansvara för följande:

Att utarbeta och för kommissionen lägga fram elektroniska attesterade utgiftsdeklarationer och ansökningar om utbetalning.

Att intyga

att utgiftsdeklarationen är korrekt, härrör från tillförlitliga redovisningssystem och är grundad på kontrollerbara verifikationer,

att de deklarerade utgifterna överensstämmer med tillämpliga EU-bestämmelser och nationell lag och har uppstått i samband med insatser som valts ut enligt de kriterier som gäller för programmet och att de överensstämmer med gällande EU-bestämmelser och nationell lag.

Att se till att den inför attesteringen har mottagit nödvändiga uppgifter från förvaltningsmyndigheten om de förfaranden som tillämpats och de kontroller som har gjorts med avseende på de utgifter som tagits upp i utgiftsdeklarationen.

Att vid attesteringen ta hänsyn till resultaten från samtliga revisioner som genomförts av revisionsmyndigheten eller under dennas ansvar.

Att i elektronisk form spara underlagen till de utgifter som anmälts till kommissionen.

Att se till att allt EU-stöd som har betalats ut felaktigt till följd av upptäckta oegentligheter återkrävs, eventuellt jämte ränta, och att bokföra de belopp som skall återkrävas, och i den mån det är möjligt betala tillbaka återvunna belopp till kommissionen genom att dra av dem från nästa utgiftsdeklaration.

Artikel 60

Revisionsmyndighetens uppgifter

Revisionsmyndigheten för ett operativt program skall särskilt ansvara för följande:

Se till att revisioner genomförs i enlighet med internationellt accepterad revisionsstandard för att kontrollera att det operativa programmets förvaltnings- och kontrollsystem fungerar effektivt.

Se till att ett lämpligt urval insatser omfattas av revision i syfte att verifiera deklarerade utgifter.

Inom sex månader efter godkännandet av det operativa programmet lägga fram ett revisionsprogram för kommissionen som omfattar de organ som kommer att utföra de revisioner som avses i a och b, den metod som skall användas, urvalsmetoden för granskning av insatser och den preliminära planeringen för revisionerna i syfte att se till att de viktigaste organen omfattas av revision och att revisionerna är jämnt fördelade över hela programperioden.

Att lägga fram ett kombinerat revisionsprogram enligt punkt c, om samma system används för flera operativa program.

Att senast den 30 juni varje år mellan 2008 och 2016

i) upprätta en årlig kontrollrapport med resultaten av de revisioner som genomförts enligt revisionsprogrammet för det operativa programmet under det gångna året och ange alla brister som konstaterats i förvaltnings- och kontrollsystemen för programmet. Uppgifterna för åren 2014 och 2015 kan tas upp i den slutrapport som skall åtfölja revisionsutlåtandet.

ii) avge ett yttrande huruvida förvaltnings- och kontrollsystemet har fungerat effektivt för att ge en rimlig garanti för att de utgiftsdeklarationer som lämnats in till kommissionen under det året är korrekta och att de underliggande transaktionerna är lagliga och korrekta.

Att lämna uppgifter om revisioner och yttranden som kan samlas i en och samma rapport om ett gemensamt system används för flera operativa program.

Avge ett utlåtande vid programmets avslutande med en bedömning av om ansökan om slutbetalning är giltig och de underliggande transaktionerna i den slutliga utgiftsdeklarationen är lagliga och korrekta, vilket skall stödjas av en slutlig kontrollrapport.

Om de revisioner som avses i 1 a och b utförs av ett annat organ än revisionsmyndigheten, skall revisionsmyndigheten se till att detta organ i sin verksamhet har den oberoende ställning som krävs och att arbetet genomförs enligt internationellt accepterade revisionsstandarder.

KAPITEL II

Övervakning

Artikel 61

Övervakningskommitté

Medlemsstaten skall inrätta en övervakningskommitté för varje operativt program enligt överenskommelse med förvaltningsmyndigheten och efter samråd med parterna. Varje övervakningskommitté skall inrättas inom tre månader efter beslutet om godkännande av det operativa programmet.

Övervakningskommittén skall fastställa sin egen arbetsordning inom den berörda medlemsstatens institutionella, rättsliga och finansiella ram och besluta om den tillsammans med förvaltningsmyndigheten.

Artikel 62

Sammansättning

Övervakningskommitténs ordförande skall vara en företrädare för medlemsstaten eller förvaltningsmyndigheten. En företrädare för kommissionen får på eget initiativ delta i övervakningskommitténs arbete som rådgivare.

Kommitténs sammansättning skall beslutas av medlemsstaten och omfatta de partner som avses i artikel 8 och förvaltningsmyndigheten.

Förvaltningsmyndigheten skall samordna övervakningskommitténs arbete.

Artikel 63

Uppgifter

Övervakningskommittén skall se till att de operativa programmen uppnår sina mål och är av tillfredsställande kvalitet. Kommittén skall därvid ha följande uppgifter:

Den skall inom fyra månader från det att det operativa programmet har godkänts granska och godkänna urvalskriterierna för de insatser eller projekt som finansieras. Urvalskriterierna skall ses över mot bakgrund av behoven för programarbetet.

Den skall regelbundet på grundval av dokument som förvaltningsmyndigheten lämnar in utvärdera de framsteg som görs för att uppnå det operativa programmets särskilda mål.

Den skall pröva resultaten från genomförandet, särskilt att målen för de olika prioriteringarna uppnås, samt den utvärdering efter halva tiden som avses i artikel 48.

Den skall granska och godkänna de årsrapporter och slutrapporter om genomförandet som avses i artikel 65 innan de sänds till kommissionen.

Den skall informeras om den årliga kontrollrapporten och om kommissionens eventuella synpunkter när den har granskat rapporten.

Den får på medlemsstatens initiativ informeras om den årsrapport som avses i artikel 17.

Den kan föreslå förvaltningsmyndigheten varje anpassning eller översyn av det operativa programmet som gör det möjligt att uppnå fondens mål eller att förbättra programmets förvaltning, inbegripet den ekonomiska förvaltningen.

Den skall beakta och godkänna varje förslag till ändring av innehållet i kommissionens beslut om stöd från fonden.

Artikel 64

Övervakning

Förvaltningsmyndigheten och övervakningskommittén skall säkerställa kvaliteten i det operativa programmet.

Förvaltningsmyndigheten och övervakningskommittén skall genomföra övervakningen med hjälp av de ekonomiska indikatorer samt genomförande-, resultat- och effektindikatorer som anges i det operativa programmet.

Om stödens art så medger, skall statistikuppgifterna delas upp efter kön och efter storleken på de företag som får stöd.

Kommissionen skall i partnerskap med medlemsstaterna undersöka vilka indikatorer som behövs för att övervaka och utvärdera det operativa programmet.

Artikel 65

Årsrapporter och slutrapporter

Förvaltningsmyndigheten skall för första gången 2008 och därefter senast den 30 juni varje år skicka en årsrapport till kommissionen om genomförandet av det operativa programmet. Förvaltningsmyndigheten skall senast den 30 juni 2016 lämna en slutrapport till kommissionen om genomförandet av det operativa programmet.

Alla årsrapporter och slutrapporten skall innehålla följande uppgifter:

Hur långt man kommit i genomförandet av det operativa programmet och av prioriteringarna i förhållande till deras särskilda kontrollerbara mål, när och vid den tidpunkt då det är möjligt med kvantifiering av de ekonomiska indikatorerna, genomförandeindikatorerna och resultat- och effektindikatorerna för prioriteringen.

Varje förändring av de allmänna förutsättningarna som är av direkt betydelse för genomförandet av stödformen, särskilt väsentlig socioekonomisk utveckling, ändringar av nationell, regional eller sektoriell politik samt deras eventuella återverkningar på överensstämmelsen mellan stöden från fonden och från andra finansieringskällor.

Det finansiella genomförandet av det operativa programmet med angivande för varje prioritering av de utgifter som har betalats till stödmottagaren och motsvarande offentliga bidrag, de sammanlagda betalningar som har erhållits från kommissionen och kvantifiering av de finansiella indikatorer som avses i artikel 64.2.

Det finansiella genomförandet skall anges per stödform enligt den uppdelning av prioriteringar som görs i avdelning IV.

De åtgärder som vidtagits av förvaltningsmyndigheten och övervakningskommittén i syfte att säkerställa kvaliteten och effektiviteten i genomförandet, särskilt följande:

Åtgärder för övervakning och utvärdering, inbegripet åtgärder för insamling av uppgifter.

En sammanfattning av alla problem av betydelse som uppstått vid genomförandet av det operativa programmet och de eventuella åtgärder som vidtagits, inbegripet svar på synpunkter som lämnats enligt artikel 67.

Användning av tekniskt stöd.

De åtgärder som har vidtagits för att se till att det operativa programmet får offentlighet.

En försäkran om att EU:s politik har följts vid genomförandet av det operativa programmet och i förekommande fall uppgifter om eventuella problem som uppståtts och åtgärder som vidtagits för att lösa dem.

Eventuell användning av stöd som betalats tillbaka till förvaltningsmyndigheten eller till någon annan offentlig myndighet under det operativa programmets genomförandeperiod.

Rapporterna skall anses godtagbara om de innehåller samtliga de uppgifter som anges i punkt 2 och gör det möjligt att förstå hur det operativa programmet har genomförts.

Kommissionen skall inom två månader fatta beslut om innehållet i förvaltningsmyndighetens årsrapport. För slutrapporten skall tidsfristen vara fem månader. Om kommissionen inte yttrar sig inom föreskriven tidsfrist skall rapporten anses vara godkänd.

Artikel 66

Kommissionens årsrapport

Senast den 31 december skall kommissionen för Europaparlamentet, rådet, Ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén lägga fram en rapport om tillämpningen av denna förordning under det föregående året. Rapporten skall innehålla en sammanfatt