Tillkännagivande enligt artikel 19.3 i rådets förordning nr 17

Ärende COMP/C1/N.38.369 - Rahmenvertrag T-Mobile Deutschland/VIAG Interkom (anmälan)

(2002/C 189/04)

(Text av betydelse för EES)

1. INLEDNING

1. Den 1 februari 2002 anmälde T-Mobile Deutschland GmbH (T-Mobile) och VIAG Interkom GmbH (VIAG) till kommissionen ett ramavtal av den 20 september 2001 om delning, dvs. gemensam användning av infrastrukturer och nationell roaming för tredje generationens GSM-mobilkommunikationer (3G) på den tyska marknaden. I sin anmälan begärde T-Mobile och VIAG (nedan kallade parterna) antingen ett icke-ingripandebesked enligt artikel 81.1 eller ett undantag enligt artikel 81.3 i EG-fördraget(1).

2. I februari 2002 offentliggjorde kommissionen ett första tillkännagivande där den sammanfattade det anmälda avtalet och uppmanade tredje parter att inkomma med synpunkter(2). Kommissionen har nu avslutat sin undersökning av det anmälda avtalet och kommit fram till en preliminär ståndpunkt. Detta tillkännagivande offentliggörs enligt artikel 19.3 i förordning nr 17/62 för att tredje parter skall kunna inkomma med synpunkter på de åtgärder som kommissionen föreslår. Tredje parter kan inkomma med synpunkter till kommissionen inom en månad från offentliggörandet av detta tillkännagivande i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

2. PARTERNA

3. T-Mobile är en operatör på området för digitala mobila telekommunikationsnät och -tjänster i Tyskland som använder GSM-standarder. T-Mobile driver ett GSM-nät och tillhandahåller GSM-tjänster i Tyskland på grundval av en GSM 900-licens, och tilldelades en licens för ett universellt mobilt telekommunikationssystem (UMTS) i Tyskland i augusti 2000(3). Företaget ägs till 100 % av T-Mobile International AG, som i sin tur är ett helägt dotterbolag till den etablerade operatören av fasta nät, Deutsche Telekom AG (DTAG).

4. T-Mobile International AG äger intressen i mobilkommunikationsoperatörer i Förenade kungariket (One2One, T-Motion, Virgin Mobile), Austria (max.mobil.), Tjeckien (Radiomobil) och Förenta staterna (VoiceStream). T-Mobile International AG har också dotterbolag med verksamhet i Nederländerna (BEN, CMobil), Ryssland (MTS) och Polen (PTC). Under räkenskapsåret 2000 hade T-Mobile International AG en världsomspännande omsättning på 6,5 miljarder euro och DTAG en världsomspännande omsättning på 40,9 miljarder euro.

5. VIAG tillhandahåller också digitala mobila telekommunikationsnät och -tjänster i Tyskland på grundval av en GSM 1800-licens som beviljades 1997, och gavs en UMTS-licens i augusti 2000. VIAG är ett helägt dotterbolag till mmO2 plc, tidigare BT Cellnet limited, ett företag som tidigare kontrollerades av British Telecommunications plc. mmO2 driver via sina dotterbolag nätverk i Förenade kungariket (BT Cellnet och BT3G), Tyskland (VIAG), Nederländerna (Telfort), Irland (Digifone) och Isle of Man (Manx Telecom). År 2000 hade BT-företagsgruppen en världsomspännande omsättning på 31 miljarder euro.

3. PRODUKTER/TJÄNSTER

6. 3G-tjänster är mobila kommunikationssystem som kan stödja i synnerhet innovativa multimediatjänster bättre än andra generationens system, t.ex. GSM, och som kan kombinera användningen av både markbundna och satellitbaserade komponenter(4). Dessa tjänster kännetecknas av sina i) multimediafärdigheter, tillämpningar till stöd för full rörlighet och begränsad rörlighet inom olika geografiska områden utöver 2G-systemens funktioner; ii) effektiv tillgång till Internet, interna nät (Intranet) och andra tjänster som baserar sig på Internet-protokollet, iii) talöverföring av hög kvalitet som motsvarar nivån inom fasta nät, v) möjlighet att överföra tjänster mellan 3G-miljöer, v) drift i en enda sömlös miljö, inklusive fullständig roaming i GSM-nät samt mellan de markbundna och satellitbaserade komponenterna i UMTS-nät. Med detta avtal syftar parterna till att komma in på den nationella brittiska marknaden eller marknaderna för 3G-infrastrukturer och partihandel med roamingtjänster. Även om avtalet främjar parternas individuella tillträde till detaljhandelsmarknaden eller -marknaderna för 3G-tjänster, har avtalet inget direkt samband med detaljhandelsmarknaden.

7. De produkter eller tjänster som direkt berörs av denna anmälan är följande: a) tillträde till och delning av 3G-infrastruktur, och b) tillhandahållande av nationella 3G-roamingtjänster på partihandelsbasis. De faktiska eller potentiella konkurrenterna på dessa marknader är de fyra övriga innehavarna av licenser för 3G-nät och -tjänster i Tyskland, och de potentiella konkurrenterna kan vara tredje parter som säljer tillträde till roamingtjänster och roamingtjänster på partihandelsbasis vidare via dessa operatörers nätverk eller via parternas nätverk. Eftersom 3G-nätverk och -tjänster ännu inte byggts ut kan inga avgörande uppskattningar av marknadsandelar eller någon bedömning av utbytbarheten mellan 2G- och 3G-tjänster göras.

4. RÄTTSLIGA OCH FAKTISKA OMSTÄNDIGHETER

4.1 Utveckling av tredje generationens mobilkommunikationer i EU

8. Hittills har digitala mobila kommunikationsnät och -tjänster i EU baserat sig på GSM-standarderna. Europeiska telekommunikationsföretag håller på att utveckla och förbereda utbyggnaden av mobila kommunikationsnät och -tjänster i vilka man använder tredje generationens (3G) GSM-standarder(5). 3G kombinerar trådlös mobilteknik med höga dataöverföringshastigheter och underlättar konsumenternas tillgång till Internettjänster via mobiltelefon. Utveckling av 3G i Europa baserar sig på en gemensam teknisk plattform, dvs. universella mobiltelekommunikationssystem (UMTS), en harmonisering av radiofrekvenserna och fastställandet av en harmoniserad lagstiftning.

9. För att nå dessa harmoniseringsmål antog Europaparlamentet och rådet 1997 ett direktiv om en gemensam ram för allmänna licenser på området för telekommunikationstjänster(6). Detta följdes i slutet av 1998 av ett beslut om samordnat införande av ett tredje generationens mobilt och trådlöst kommunikationssystem (UMTS) inom gemenskapen(7). I beslutet ålades medlemsstaterna att möjliggöra införandet av UMTS-tjänster inom sina territorier före den 1 januari 2002 och betonades den roll tekniska organ som Europeiska post- och telesammanslutningen (CEPT) och Europeiska institutet för telekommunikationsstandarder (ETSI) har när det gäller att harmonisera användningen av frekvenser och främja en gemensam och öppen standard för tillhandahållande av kompatibla UMTS-tjänster i hela Europa.

10. Kommissionen offentliggjorde i mars 2001 ett tillkännagivande där den redogjorde för nuläget och kommande åtgärder för införande av tredje generationens mobilkommunikationer i EU(8). I tillkännagivandet beaktas telekomoperatörernas besvärliga finansieringssituation i hela EU och de höga kostnader för investeringar i infrastruktur som tillsammans gör att operatörer vidtar arrangemang för att dela infrastruktur. Slutsatsen i tillkännagivandet är att ekonomiskt fördelaktig delning av infrastruktur i princip bör uppmuntras, under förutsättning att konkurrensreglerna och annan relevant gemenskapslagstiftning iakttas(9). Kommissionen betonade i sitt nyligen offentliggjorda uppföljande tillkännagivande(10) att dess samarbete med nationella sammanslutningar för att etablera en hög standard (best practice approach) för delade nätverk skall fortgå.

4.2 Delade nätverk

11. Den grundläggande distinktionen med relevans för parternas avtal om delning av nätverk är skillnaden mellan radioaccessnätet (radio access network, RAN) och stamnätet.

12. RAN: detta omfattar mast- och antennanläggningar, site support cabinets (SSC) och eltillförsel samt antenner, combiners och transmissionslänkar, Nodes B, dvs. basstationer som tar emot och sänder data tvärs över frekvenser och kontrollerar en viss nätverkscell, och radionätkontrollpunkterna (radio network controllers, RNC) som var och en styr flera sådana Nodes B och är förbundna med stamnätet.

13. Stamnät: detta är den intelligenta delen av nätverket och består av mobiltelefonstationer (MSC), olika stödnoder, serviceplattformar, kundregister samt drift- och underhållscentra. Stamnätet är kopplat till det digitala flertjänstnätet (ISDN) och Internet.

>PIC FILE= "C_2002189SV.002301.TIF">

14. Den gemensamma användningen av 3G-nätet kan ske på flera olika nivåer och består av varierande grader av samarbete. Den självständighet som kvarstår för en operatör beror på vilka delar av nätverket som används gemensamt och deras fortsatta möjlighet att installera enskilda delar (planeringsfriheten). Rangordnat enligt ökande grad av gemensam användning av nätverket kan man särskilja mellan gemensam användning av

- sites, som sträcker sig från gemensam användning av enskilda mastanläggningar till gemensam användning av hela anläggningsnätet (vilket kräver en enhetlig nätstruktur), och kan omfatta site support-infrastruktur, såsom site support cabinets (SSC),

- basstationer (Nodes B) och antenner,

- controllers för radionät (RNC),

- kärnnät, inklusive mobiltelefonstationer (MSC) och olika databaser,

- frekvenser.

Vid nationell roaming, slutligen, använder de berörda operatörerna inte några delar av nätverket gemensamt, utan de använder bara varandras nätverk för att tillhandahålla sina egna kunder tjänster.

15. I sin anmälan använder parterna begreppet "extended site sharing" för delad användning av infrastruktur upp till men inte omfattande Nodes B och RNC (dvs. den första punkten ovan). Begreppet "RAN sharing" förbehålls den gemensamma användningen av hela radioaccessnätet, upp till och omfattande Nodes B och RNC (dvs. den första, andra och tredje punkten ovan). Parterna planerar ingen gemensam användning av sina kärnnät, men deras avtal omfattar nationell roaming utanför de områden där de bedriver utvidgad gemensam användning av sites eller gemensam användning av RAN.

4.3 Nationella bestämmelser

16. Förutom gemenskapslagstiftningen måste också tillämpliga nationella licensieringskrav och bestämmelser beaktas i samband med gemensam användning av nätverksinfrastruktur(11). Både i de allmänna nationella bestämmelserna i Tyskland och i villkoren i parternas 3G-licenser fastställs parametrar för gemensam användning av nätverk. Dessa är bland annat följande:

- Krav på utbyggnad av nätverk som gäller faktisk täckning inom ramen för en viss tidtabell, bland annat ett krav på att täcka 25 % av befolkningen före slutet av 2003 och 50 % av befolkningen före slutet av 2005, vilket inte kan uppfyllas genom nationell roaming men däremot med gemensam användning av infrastruktur.

- Allmänna skyldigheter som föranleds av planläggningsrestriktioner och miljöhänsyn med avseende på gemensam användning av sites och antenner.

- Begränsningar som gäller tillåten gemensam användning av nätverk t.ex. i samband med gemensam användning av nätintelligens och kunduppgifter av känslig karaktär.

17. Den behöriga nationella tillsynsmyndigheten på telekommunikationsområdet, till vars ansvarsområde det anmälda avtalet hör, är den tyska tillsynsmyndigheten för post och telekommunikationer (Regulierungsbehörde für Telekommunikation und Post - RegTP). RegTP offentliggjorde i juni 2001 allmänna anvisningar, där den förhöll sig positivt till delning av infrastruktur under förutsättning att vissa villkor uppfylls(12).

18. RegTP uteslöt särskilt delning av kärnnätet och förening av frekvensområdena, men tillät delning av sites, master, antenner, kablar och kombinerare samt site support cabinets och logiskt distinkta Nodes B samt RNC(13) på följande villkor:

- Varje licensinnehavare har självständig kontroll över sin egen logiska Node B och RNC.

- Data (t.ex. kunduppgifter) utbyts inte utöver det som tekniska åtgärder kräver.

- Drifts- och underhållscentren är separata.

- Fler egna Nodes B och RNC kan drivas för att garantera självständighet i fråga om planering, och operatörens egna Node B som bara denna själv använder är kopplade till egna logiska RNC.

- Det finns ingen regional uppdelning av täckningsområdena, som hindrar överlappning mellan nätverks- och täckningsområden: parterna får m.a.o. inte komma överens om att täcka endast separata geografiska områden och förlita sig på roaming inom varandras nätverk inom de områden som deras eget nätverk inte täcker.

19. Den 7 december 2001 konstaterade RegTP att parternas ramavtal var i linje med dessa lagstadgade begränsningar, under förutsättning att parterna uppfyllde kraven på logiskt självständig kontroll av Node B och RNC. RegTP:s godkännande förutsatte dessutom redogörelser för den geografiska fördelningen av gemensamt använd infrastruktur och parterna fullgör sin skyldighet att täcka 50 % av befolkningen.

20. I enlighet med principen om gemenskapslagstiftningens företräde tillämpas de nationella bestämmelserna och EG:s konkurrensregler parallellt och kumulativt. Nationella regler får inte stå i strid med EG:s konkurrensregler och förenligheten med nationella regler och föreskrifter får inte påverka resultatet av en bedömning enligt EG:s konkurrensregler. Därför krävs det en fullständig undersökning av det anmälda avtalet enligt EG:s konkurrensregler.

5. AVTALET

21. Den 20 september 2001 ingick parterna ett ramavtal och fastställde de viktigaste villkoren för sitt samarbete på området för 3G-infrastruktur. Syftet med avtalet var att uppnå effektivare kapitalinvesteringar och inbesparade driftskostnader, att utvidga den geografiska täckningen men dock samtidigt begränsa påverkan på miljön, och att påskynda ibruktagandet av 3G-nätinfrastruktur. Enligt villkoren i ramavtalet kommer parterna att samarbeta på följande områden:

i) Utvidgad delning av sites: gemensam användning av delar av siteinfrastrukturen såsom master, site support cabinets (SSC) och eltillförsel, samt eventuellt antenner, combiners och transmissionslänkar inom ett geografiskt område som är tillräckligt stort för att parterna skall kunna fullgöra sin skyldighet att täcka 50 % av befolkningen.

ii) Gemensam användning av radioaccessnät (RAN): gemensam användning av Nodes B (dvs. basstationer som tar emot och sänder data tvärs över frekvenser och kontrollerar en viss nätverkscell) och controllers för radionät (RNC), som var och en kontrollerar ett antal sådana Node B och är kopplade till kärnnätet.

iii) Nationell roaming: för resten av befolkningen (dvs. den del som inte omfattas av de båda parternas respektive skyldighet att täcka 50 % av befolkningen) planeras ömsesidig nationell roaming i de delar av den andra partens egen nätinfrastruktur som inte är föremål för delning av sites eller RAN.

Parterna kommer att upprätthålla separata kärnnät och separat tillhandahållande av tjänster och de kommer inte att dela sina frekvenser. Avtalet är inte exklusivt, eftersom båda parterna kan komma överens om utvidgad gemensam användning av sites, om gemensam användning av RAN och om nationell roaming med tredje part (punkt 1.3). De viktigaste bestämmelserna i avtalet redogörs mer i detalj nedan.

5.1 Utvidgad gemensam användning av sites

22. Vardera parten kommer att bygga upp sin egen nätinfrastruktur, men samarbeta på grundval av "utvidgad gemensam användning av sites" inom ett område som motsvarar deras licensrelaterade skyldigheter att täcka 50 % av befolkningen före slutet av 2005. Enligt avtalet innebär "utvidgad delning av sites" delning av Common Site Support Cabinets (SSC), gemensam energikälla och eventuell delning av antenner, combiners och transmissionslänkar.

23. I avtalet anges regler för fastställande av vilka sites som kan bli föremål för avtal om delning. I punkt 2.1 fastställs att vardera parten först skall utarbeta sin egen utvidgningsplan självständigt; därefter delas planerna upp i 18 månaders planeringsperioder, av vilka framgår vilka områden T-Mobile och VIAG planerar att utveckla. De geografiska områden som parterna anser relevanta för deras egen utbyggnad av nätet kommer att jämföras med jämna mellanrum, och överlappningar kan definieras som områden för delad infrastruktur. Parternas egna lokala avdelningar på teknisk nivå avgör vilka sites som borde omfattas av utvidgad delning för att maximera kostnadsbesparingarna.

24. I punkt 3.2 föreskrivs särskilt att parterna inte gemensamt kan äga eller kontrollera de delar som omfattas av den utvidgade gemensamma användningen av sites. Den part som äger eller kontrollerar de ifrågavarande delar som omfattas av gemensam användning av sites måste låta den andra parten använda dem. Enligt punkt 3.3 skall man i det bilaterala ramavtalet om sites, som ännu inte har ingåtts, fastställa en ståndpunkt om gemensam och nyttobringande användning av sites samt reglering av kostnaderna för dessa.

25. Avtalet innehåller också garantier som gäller utbyte av konfidentiell information. Enligt punkt 2.6 kan bara sådan information utbytas som är nödvändig för det tekniska genomförandet av den utvidgade gemensamma användningen av sites. Enligt avtalet kan inte annan information, särskilt inte kommersiellt känslig kundinformation, utbytas.

5.2 Gemensam användning av RAN

26. Avsnitt 4 i avtalet handlar om samarbete i form av gemensam användning av RAN. Enligt avtalet kan gemensam användning av RAN omfatta ytterligare gemensam användning av gemensamma fysiska Nodes B och gemensamma fysiska radio network controllers (RNC). (För att hålla sig inom de ramar som fastställts av RegTP borde Nodes B och RNC vara logiskt separata.) I punkt 4.1 föreskrivs att parterna måste göra en genomförbarhetsstudie om delning av RAN före den 30 juni 2002. Det föreskrivs i punkt 4.2 att om delning av RAN är genomförbart, skall parterna så snart som möjligt ingå ett avtal om reglering av genomförandet. Kommissionen tar dock ingen ståndpunkt gällande denna fråga då genomförandet av delning av RAN ännu inte fastställts.

5.3 Nationell roaming

27. Utanför det område som krävs för att uppnå en täckning på 50 % av befolkningen föreslås ingen utvidgad delning av sites och/eller RAN. I stället skall parterna bygga upp sin egen 3G-infrastruktur, och ett eventuellt samarbete är begränsat till partiinköp av både kretskopplad och paketförmedlande nationell roaming. VIAG, men inte T-Mobile, åtar sig att köpa en minimivolym sådana roamingtjänster av T-Mobile. T-Mobile får rätt att köpa roamingtjänster av VIAG på samma villkor, men har ingen skyldighet att göra det.

28. I avsnitt 5 fastställs de viktigaste principerna för nationell roaming. Enligt punkt 5.3 skall parterna komma överens om att inte diskriminera andra nationella eller internationella roamingpartners. Dessutom skall ingendera parten behandla den andra partens kunder mindre fördelaktigt än sin egna kunder. I punkt 5.6 föreskrivs att parterna skall åta sig att garantera att samarbete om roaming inte begränsar konkurrensen mellan parterna när det gäller tillhandahållande av tjänster.

29. Avsnitt 6 handlar om VIAG:s kunders nationella roaming inom T-Mobils 3G-nätverk. I punkt 6.1 föreskrivs att T-Mobile skall erbjuda VIAG möjligheten till partiinköp av nationell roaming under avtalets giltighetstid. I avtalet ingår att VIAG har gått med på att köpa en minimikvantitet roamingtjänster av T-Mobile inom tre år från dagen för lanseringen av 3G-roamingtjänster (punkt 6.5). Parterna hävdar att erfarenheterna av VIAG:s roaming på T-Mobiles GSM-nät visar att minimikvantiteten i fråga sannolikt utgör en mycket liten del av VIAG:s behov. Avsnitt 7 handlar för sin del om nationell roaming som T-Mobils kunder bedriver på VIAG:s 3G-nät. Enligt punkt 7.1 får, men måste inte, T-Mobile köpa 3G-roamingtjänster av VIAG. Om T-Mobile åtar sig att köpa nationella roamingtjänster av VIAG, åläggs det dock samma krav på köp av en minimikvantitet som VIAG (punkt 7.4).

30. I avsnitt 8 fastställs särskilda regler för spärrad användning. Enligt punkt 8.3 har den part som tillhandahåller nationell roaming rätt att utestänga den andra partens abonnenter från sitt nätverk. Den part som använder nationell roaming kan också hindra sina egna kunder från att använda den andra partens tjänster. Detta gäller fall med överlappande områden. Avtalet innehåller också information om var de spärrade områdena finns och om under vilka omständigheter parterna avstår från att spärra användningen.

31. I avsnitt 10 fastställs ett tvåprissystem för 3G-roaming. Det föreskrivs att priserna på kretskopplad 3G-roaming (avsedd för taltelefonitjänster) skall basera sig på parternas respektive termineringspriser för samtrafik(14). Partipriserna för paketförmedlande 3G-roaming grundar sig på en "retail minus"-prissättningsmodell där man beaktar den eventuella kommande utvecklingen när det gäller priser och efterfrågan på paketförmedlande roaming. Dessutom föreskrivs det i avtalet som en generell princip att vardera parten skall garantera att den andra partens abonnenter som bedriver roaming inom det egna nätverket behandlas lika fördelaktigt som de egna abonnenterna (punkt 5.3).

32. I avsnitt 11 fastställs särskilda regler för återförsäljning av nationell roamingkapacitet till tredje part. I punkt 11.1.a fastställs den allmänna regeln att vardera parten har rätt att återförsälja den andra partens roamingkapacitet till återförsäljare och tjänsteleverantörer. Återförsäljningen av kretskopplad (tal) kapacitet till MVNO:n är emellertid beroende av den andra partens godkännande. Enligt punkt 11.1.b har parterna rätt att ställa den andra partens nationella roamingkapacitet till förfogande för virtuella mobilnätsoperatörer (Mobile Virtual Network Operators, MVNO) för datatrafik (data MVNO)(15), under förutsättning att dessa operatörer inte använder denna kapacitet till att tillhandahålla slutkunder tjänster som ur kundens synpunkt sett i allt väsentligt är likadana som en "end-to-end"-mobiltjänst (tal-MVNO). Syftet är att hindra tal-MVNO:n från att erbjuda Internetsamtal som baserar sig på roaming med dataöverföringspriser och därmed gå under parternas priser på detaljmarknaden. Parterna kan erbjuda roamingkapacitet för taltrafik till data-MVNO:n som agerar återförsäljare, men andra (högre) priser kommer troligtvis sättas de fallen. Punkt 11.1.b skall ändras i slutet av 2003.

33. I punkt 11.1.c föreskrivs dessutom att återförsäljningen av roamingkapacitet till andra auktoriserade nätoperatörer eller till tal-MVNO:n enligt definitionen i punkt 11.1.b förutsätter den andra partens medgivande. Enligt punkt 11.2 tillämpas kravet på förhandsmedgivande enligt punkt 11.1.c dock inte om dessa MVNO:n är koncernföretag, under förutsättning att de iakttar de olika prissättningssystemen för tal- och datatjänster. Dessutom gäller enligt punkt 11.3 att om en part själv erbjuder roaming till en tredje part (ej tillhörande koncernen) som är en tal-MVNO och tillhandahåller tjänster som ur kundens synpunkt sett i allt väsentligt är likadana som "end-to-end"-mobiltelefonitjänster i den mening som avses i punkt 11.1.b, är denna part skyldig att låta också den andra parten tillhandahålla sådana tal-MVNO:n den nationella roamingkapacitet den fått.

5.4 Varaktighet

34. Avtalet fortsätter att gälla till och med den 31 december 2011, varefter det förlängs automatiskt för en tvåårsperiod om det inte sägs upp av någondera parten två år på förhand.

6. PARTERNAS ARGUMENT

35. Parterna förklarar behovet av sitt avtal om delning av 3G främst med finansiella skäl. De hävdar att delning av nätverket är nödvändigt särskilt av följande skäl: 1) för det första därför att 3G-nätinfrastrukturen är dyrare än föregångarna på grund av att det krävs en mycket större antenntäthet, i själva verket dubbelt så stor än i fråga om andra generationens GSM-nät, 2) för det andra eftersom förväntningarna på 3G-tjänsternas avkastning har justerats nedåt efter beviljandet av 3G-licenser och 3) för det tredje därför att parternas kostnader för kapitalanskaffning har ökat på grund av den allmänna nedgången inom mobilkommunikationsbranschen. Parterna väntar sig att avtalet skall minska deras investeringar i nätinfrastruktur med upp till 30 % och medföra ytterligare inbesparingar i fråga om kostnaderna för nätverksamhet.

36. Artikel 81.1: Parterna gör gällande att avtalet inte har till syfte eller verkan att betydliga påverka konkurrensen på den gemensamma marknaden i strid med artikel 81.1, eftersom deras planerade delning av sites och deras eventuella delning av RAN inte kommer att leda till någon delning av kärnnät, och eftersom avtalet föreskriver att parterna skall upprätthålla full konkurrens på tjänste- och detaljhandelsmarknaden. Dessutom förblir planeringen, utbyggnaden och driften av nätverk självständig och avslöjandet av teknisk information skall begränsas till det allra nödvändigaste.

37. Artikel 81.3: Den viktigaste potentiella begränsningen av konkurrensen gäller begränsning av återförsäljningen av kapacitet till "data-MVNO:n". Om avtalet anses begränsa konkurrensen, hävdar parterna alternativt att det kan undantas med stöd av artikel 81.3. Med tanke på de höga kostnader som licenserna förorsakar och den efterföljande betydande minskningen av 3G-frekvensområdets kommersiella värde, gör parterna gällande att delningen av infrastruktur kommer att göra det möjligt för dem att minska kapital- och driftskostnaderna genom att minska deras investeringar i nätinfrastruktur och driftskostnaderna för nätverksamhet. Enligt parterna är detta nödvändigt, eftersom delningen av infrastruktur kommer att bidra till att lätta en del av bördan till följd av det samtidigt öppnandet av tillträdet till 3G-marknaden i EU. Parterna hävdar vidare att det valda tillvägagångssättet är i linje med den politik som bedrivs av RegTP, den nationella tyska tillsynsmyndigheten samt andra nationella tillsynsmyndigheter, t.ex. Oftel i Förenade kungariket. Dessutom är delning av infrastruktur nödvändigt på grund av planläggningsbegränsningar och miljöhänsyn.

38. Parterna gör gällande att konsumenterna kommer att gynnas i sista hand tack vare tillhandahållandet av snabbare, innovativare 3G-tjänster till lägre priser. Slutligen konstaterar de att konkurrensen inte bara kommer att bevaras utan rentav öka på marknaderna för 3G-nätverk och -tjänster i Tyskland, eftersom avtalet gör det möjligt att bygga ut nätet snabbare och fullständigare, vilket stimulerar konkurrensen.

7. SLUTSATS

39. Kommissionen avser att fatta ett positivt beslut om det anmälda avtalet. Dessförinnan uppmanar den tredje parter att inkomma med synpunkter inom en månad från offentliggörandet av detta tillkännagivande. Synpunkterna kan skickas per fax eller per post, med angivande av referens COMP/N.38.369 - Rahmenvertrag T-Mobil Deutschland/VIAG Interkom (notification), till

Europeiska kommissionen Generaldirektoratet för konkurrens

Direktorat C

B - 1049 Bryssel Fax (32-2) 296 70 81 E-post: wolf.sauter@cec.eu.int

40. Om en part som inkommer med synpunkter anser att dessa innehåller affärshemligheter måste den ange vilka delar av synpunkterna som inte får avslöjas på grund av att de innehåller affärshemligheter eller andra hemliga uppgifter och motivera detta. Om kommissionen inte erhåller någon begäran med motiveringar kommer den anta att synpunkterna inte innehåller några konfidentiella uppgifter.

(1) Kommissionen har också mottagit en liknande anmälan från BT Cellnet Limited (och BT 3G Limited) och One2One Personal Communications Limited av den 6 februari 2002 gällande ett bilateralt avtal om utbyggnad av ett 3G-nät och 3G-roaming i Förenade kungariket. Detta avtal behandlas separat (ärende COMP/N.38.370 - UK Agreement).

(2) EGT C 53, 28.2.2002, s. 18.

(3) I augusti 2000 beviljade den tyska regeringen sex 3G-licenser efter ett frekvensauktionsförfarande till ett värde av 50,8 miljarder euro. De företag som beviljades licenserna var T-Mobil, Vodafone-Mannesmann, E-Plus, Viag Interkom Group, Group 3G och Mobilcom multimedia.

(4) "Införande av tredje generationens system för mobil kommunikation i Europeiska unionen Lägesrapport och förslag till åtgärder" (KOM(2001) 141 slutlig, av den 20 mars 2001).

(5) Den första generationen var GSM 900, den andra generationen DCS 1800 (numera kallad GSM 1800); GPRS-systemet betraktas ofta som ett mellansteg (eller "2,5 G") mellan 2G och 3G.

(6) Europaparlamentets och rådets direktiv 97/13/EG av den 10 april 1997, (EGT L 117, 1997, s. 15). I detta direktiv fastställs förfarandena för beviljande av licenser för tillhandahållande av telekommunikationstjänster och villkoren för beviljandet av sådana licenser.

(7) Europaparlamentets och rådets beslut nr 128/1999/EG av den 14 december 1998, (EGT L 17, 1998, s. 1).

(8) "Införande av tredje generationens system för mobil kommunikation i Europeiska unionen: Lägesrapport och förslag till åtgärder", KOM (2001) 141 slutlig, av den 20 mars 2001.

(9) Punkt 4.3 i ovannämnda KOM-dokument.

(10) "På väg mot en fullständig utbyggnad av tredje generationens system för mobil kommunikation" (KOM(2002) 301 slutlig, av den 11 juni 2002).

(11) Ett antal andra nationella tillsynsmyndigheter i EU har utfärdat riktlinjer om villkoren för att gemensam användning av infrastruktur skall kunna anses förenligt med de nationella kraven för licensiering och reglering. I Tyskland har RegTP offentliggjort sin tolkning av UMTS Award Conditions mot bakgrund av de senaste tekniska framstegen, RegTP (6 juni 2001); tillgärglig på www.regtp.de. I maj 2001 offentliggjorde Oftel, den nationella brittiska tillsynsmyndigheten, ett meddelande om "3G mobile infrastructure sharing in the UK" tillgänglig på http://www.oftel.gov.uk/publications/mobile/infrashare0501.htm. Den nederländska och franska tillsynsmyndigheten har offentliggjort liknande vägledande dokument, som finns på deras webbplatser på http://www.opta.nl/download/concept_notitie_nma_vw_opta_umts_netwerken_190701.pdf och http://www.art-telecom.fr/dossiers/umts/partage-infras.htm.

(12) Ett antal andra nationella tillsynsmyndigheter i EU har utfärdat riktlinjer om villkoren för att gemensam användning av infrastruktur skall kunna anses förenligt med de nationella kraven för licensiering och reglering. I Tyskland har RegTP offentliggjort sin tolkning av UMTS Award Conditions mot bakgrund av de senaste tekniska framstegen, RegTP (6 juni 2001); tillgärglig på www.regtp.de. I maj 2001 offentliggjorde Oftel, den nationella brittiska tillsynsmyndigheten, ett meddelande om "3G mobile infrastructure sharing in the UK" tillgänglig på http://www.oftel.gov.uk/publications/mobile/infrashare0501.htm. Den nederländska och franska tillsynsmyndigheten har offentliggjort liknande vägledande dokument, som finns på deras webbplatser på http://www.opta.nl/download/concept_notitie_nma_vw_opta_umts_netwerken_190701.pdf och http://www.art-telecom.fr/dossiers/umts/partage-infras.htm.

(13) "Logiskt distinkta" betyder att ett enda fysiskt nätelement på grund av sin programmering kan utföra logiskt distinkta operationer för de två nätverken, som om det vore fråga om två separata Nodes B eller RCS.

(14) Kretskoppling är en transmissionsteknik som baserar sig på ett kontinuerligt dataflöde via en permanent förbindelse mellan ursprungs- och destinationspunkterna så länge samtalet varar. Paketkoppling är en effektivare transmissionsteknik där informationen delas upp på paket som sänds separat, så nätet används bara då data verkligen sänds.

(15) MVNO:n är företag med en egen mobilnätskod och en egen IMSI-mobilnummerserie eller en motsvarande 3G-nummerserie, men som inte har licens för trådlösa frekvenser.