A4-0368/96

Resolution om kampen mot terrorism i Europeiska unionen

Europaparlamentet utfärdar denna resolution,

- med beaktande av Europeiska konventionen om de mänskliga rättigheterna och särskilt artiklarna 3, 5, 6 och 8,

- med beaktande av den Europeiska utlämningskonventionen av den 13 september 1957, den Europeiska konventionen om inbördes rättshjälp i brottmål av den 20 april 1959 och den Europeiska konventionen om bekämpande av terrorism av den 27 januari 1977,

- med beaktande av sin resolution av den 18 april 1985 om bekämpning av terrorism (( EGT nr C 122, 20.5.1985, s. 109.)),

- med beaktande av sin resolution av den 11 juli 1985 om luftfartssäkerhet och internationell terrorism (( EGT nr C 229, 9.9.1985, s. 89.)),

- med beaktande av sin resolution av den 11 september 1986 om terrorismen (( EGT nr C 255, 13.10.1986, s. 135.)),

- med beaktande av sin resolution av den 10 mars 1989 om terrorattentaten mot den civila luftfarten (( EGT nr C 94, 11.4.1988, s. 117.)),

- med beaktande av sin resolution av den 26 maj 1989 om problemen i samband med bekämpning av terrorism (( EGT nr C 158, 26.6.1989, s. 394.)),

- med beaktande av sin resolution av den 13 juni 1991 om de mordattentat som begås av terrorister inom gemenskapen (( EGT nr C 183, 15.7.1991, s. 278.)),

- med beaktande av sin resolution av den 10 mars 1994 om terrorismen och dess konsekvenser för Europas säkerhet (( EGT nr C 91, 28.3.1994, s. 236.)),

- med beaktande av sin resolution av den 4 juli 1996 om kommissionens meddelande till rådet och Europaparlamentet om illegal handel med kärnmaterial och radioaktiva ämnen (( EGT nr C 211, 22.7.1994, s. 15.)),

- med beaktande av den offentliga utfrågning om kampen mot terrorismen, som utskottet för medborgerliga fri- och rättigheter och inrikesfrågor anordnade den 21 februari 1996,

- med beaktande av avdelning VI i Fördraget om Europeiska unionen, och särskilt med beaktande av artikel K 1.7 och K 1.9, samt K 3.2,

- med beaktande av artikel 2.1 och 2.2 i konventionen på grundval av artikel K 3 i Fördraget om Europeiska unionen om skapandet av en europeisk polisbyrå (Europolkonventionen) (( EGT nr C 316, 27.11.1995, s. 1.)),

- med beaktande av rådets förordning (EG) nr 3381/94 av den 19 december 1994 om upprättandet av en gemenskapsordning för kontroll av export av varor med dubbla användningsområden (( EGT nr L 367, 31.12.1994, s. 1, ändrad genom förordning (EG) nr 837/95, EGT nr L 90, 21.4.1995, s. 1.)), samt rådets beslut 94/942/GUSP av den 19 december 1994 om den gemensam åtgärd för kontroll av export av varor med dubbla användningsområden som antagits av rådet på grundval av artikel J 3 i Fördraget om Europeiska unionen (( EGT nr L 367, 31.12.1994, s. 8. Beslut ändrat genom beslut 95/127/GUSP (EGT nr L 90, 21.4.1995, s. 2), beslut 95/128/GUSP (EGT nr L 90, 21.4.1995, s. 3), beslut 96/173/GUSP (EGT nr L 52, 1.3.1996, s. 1) och beslut 96/423/GUSP (EGT nr L 176, 13.7.1996, s. 1.)),

- med beaktande av rådets rättsakt av den 10 mars 1995 om förenklat utlämningsförfarande mellan medlemsstaterna i Europeiska unionen (( EGT nr C 78, 30.3.1995, s. 1.)),

- med beaktande av rådets rättsakt av den 27 september 1996 om utarbetandet av en utlämningskonvention mellan Europeiska unionens medlemsstater (( EGT nr C 313, 23.10.1996, s. 11.)),

- med beaktande av rådets förklaring om terrorism vid inrikes- och justitieministrarnas informella möte den 14 oktober 1995,

- med beaktande av de 25 åtgärder mot terrorism som konferensen för de sju ledande industriländerna (G-7) samt Ryssland rekommenderade i Paris den 30 juli 1996,

- med beaktande av slutsatserna om kampen mot terrorismen vid Europeiska rådet i Dublin den 13 och 14 december 1996,

- med beaktande av framställning nr. 447/95, inlämnad av Jim Swire (brittisk medborgare) för de brittiska anhöriga till passagerarna i flyg 103 med

10 250 underskrifter, om katastrofen ombord PAN-AM flyg 103 över Lockerbie år 1988,

- med beaktande av artikel 148 i arbetsordningen,

- med beaktande av betänkandet från utskottet för medborgerliga rättigheter och inrikesfrågor (A4-0368/96), och med beaktande av följande:

A. Terrorism i Europeiska unionen skall betraktas som en kriminell handling, som med hot om våld eller med användning av våld vill ändra på politiska, ekonomiska och samhälleliga rättsstatliga strukturer, och skiljer sig alltså från motståndsverksamhet i tredje land som riktar sig mot statsstrukturer som i sig själva har terroristisk karaktär.

B. Terrorhandlingar kränker ett flertal grundläggande mänskliga rättigheter, särskilt rätten till liv, rätten att inte utsättas för kroppsskada och rätten till personlig frihet. De syftar dessutom till att hota den inre freden i ett visst område liksom de demokratiska inrättningarna och deras funktion samt att äventyra rättsstaten och de fundamentala principer som är grunden till de västerländska demokratiernas konstitutionella tradition och rättssystem.

C. Med terrorhandling förstås inom ramen för denna resolution varje handling som begås av enskild person eller grupper, med användning av våld eller hot, mot ett land, dess invånare - allmänheten eller specifika individer - eller dess inrättningar, och som av separatistiska, extremistiskt ideologiska, fanatiskt religiösa eller subjektivt irrationella motiv syftar till ett skräcktillstånd hos myndigheter, bestämda enskilda personer eller grupper i samhället, eller rent generellt hos allmänheten.

D. Med den snabba och fortsatta utvecklingen inom informationstekniken och möjligheterna till elektronisk lagring, återhämtning, analys och överföring av information uppstår det hela tiden nya former av terrorverksamhet, såsom «dataterrorism», som kan bestå i att förstöra och skada databaser eller telekommunikationssystem som till exempel dem som används av regeringen, privatpersoner, polisen, banker, affärsvärlden, transportsektorn eller den vetenskapliga, militära eller privata sektorn, eller i att använda tekniker och metoder som bör räknas som databrottslighet, som till exempel systemintrång eller inslussande av datavirus och «trojanska hästar», med syfte att destabilisera ett land eller utöva tryck på myndigheter.

E. Några av Europeiska unionens medlemsstater konfronteras för närvarande med terrorhandlingar - ofta med gränsöverskridande organisation och stöd - och de övriga medlemsstaterna är inte heller skyddade mot sådana handlingar.

F. Europeiska unionen bör därför vidta ett åtgärdsprogram, för en samordnad kamp mot terrorism i Europeiska unionen, som sträcker sig längre än ad hoc- förslag, och vilket skall förbättra utredningarna och den straffrättsliga uppföljningen och också i större grad skall befatta sig med möjligheterna att förebygga terrorhandlingar.

G. För att höja Europols effektivitet när det gäller terrorbekämpning i enlighet med artikel 2 i Europolkonventionen, och med särskilt beaktande av Europaparlamentets resolution om Europol av den 14 mars 1996 ((EGT nr C 96, 1.4.1996, s. 288.)) bör dess verksamhetsområde snarast utvidgas till att inbegripa kriminella handlingar som inom ramen för terrorhandlingar begås mot eller hotar liv, lem eller personlig frihet, samt materiell egendom.

H. Terrorhandlingar inom Europeiska unionen kan - på grund av medlemsstaternas demokratiska och rättsstatliga struktur - inte berättigas genom någon som helst ideologi eller övriga motiv, och skall därför även vid entydigt politiska motiv enbart betraktas som kriminella handlingar och dömas enligt straffrätten, med hänsyn till den Europeiska konventionen om mänskliga rättigheter såsom den tolkas av instanserna för mänskliga rättigheter i Strasbourg.

I. Därför skall de åtgärder som vidtas mot terrorism inte ens vid den största provokation genom människoföraktande attentat grunda sig på undantagslagar eller undantagsförfaranden, eftersom sådana extraordinära motstrategier löper risken att tillmäta terrorhandlingar en stor betydelse och därigenom ge dem ett överdrivet värde - vilket ju också är terroristernas mål.

J. Tvärtemot tidigare farhågor har öppnandet av de inre gränserna inte ökat faran för terrorhandlingar eftersom, såsom de experter som utskottet för medborgerliga fri- och rättigheter och inrikesfrågor hörde den 21 februari 1996 enhälligt hävdade, de traditionella kontrollerna vid de inre gränserna så gott som aldrig lett till gripande av medlemmar av terrorgrupper.

K. Terrorhandlingar planeras och utförs delvis av internationellt organiserade grupper som av många stater tolereras och stundom till och med stöds, finansiellt eller på annat sätt.

L. Effektiva diplomatiska, politiska och ekonomiska sanktioner och avskräckningsåtgärder måste vidtas mot stater som öppet eller i det dolda stödjer terrorhandlingar eller terrorgrupper.

Allmänna aspekter

1. Parlamentet bekräftar med största beslutsamhet sitt avståndstagande och fördömande av alla terrorhandlingar som i första hand förorsakar obeskrivligt lidande för offren och deras omgivning genom att deras personliga förhoppningar och förväntningar krossas, genom att den materiella grunden i deras liv förintas, genom att deras kroppar skadas och stympas, genom mental tortyr och genom död,

2. förkastar generellt alla former av våld eller hot om våld som används av enskild person eller grupper för att uppnå separatistiska, ideologiska, fanatiskt religiösa eller outgrundliga, irrationella mål inom Europeiska unionen och ser dem som ett oförsvarligt och allvarligt ingrepp i sina medborgares fri- och rättigheter,

3. uppmanar media att i sin rapportering om terroristdåd vara medvetna om sitt samhällsansvar och om förövarnas försök att utnyttja dem för sina egna syften; anmodar därför medias egna kontrollorgan att utarbeta yrkesetiska principer och vidta effektiva åtgärder för deras upprätthållande,

4. beklagar uppriktigt sorgen till de anhöriga till dem som dött genom terrorhandlingar och uttrycker sin djupaste medkänsla med dem som sårats genom sådana handlingar samt med deras familjer,

5. hänvisar till att effektiv materiell och psykologisk hjälp är absolut nödvändig för offren av terrorhandlingar och för deras familjer,

Förebyggande åtgärder

6. uppmanar medlemsstaterna att vidta samstämda åtgärder när det gäller forskning om och avvärjande av terroristhandlingar, t.ex.:

- flygplatskontroll och flygsäkerhet,

- förbättrade system för att spåra upp sprängämnen och andra farliga ämnen i handbagage, incheckat bagage och vanlig last, samt utveckling av metoder för att detektera och spåra andra hälsovådliga ämnen såsom gift, biologiska ämnen och syntetiska kemiska sammansättningar,

- effektiva och samordnade datasystem för att underlätta övervakning och lokalisering av personer som är efterlysta för att de misstänks tillhöra någon terroristorganisation inom unionen,

- skydd för organisationer som är tänkbara mål för terroristattacker,

- förhindrande av missbruk av data- och telenät för terrorsyften (t.ex. inmatning av instruktion för bombtillverkning på Internet,

- skydd för data- och telenät mot sabotage av terroristorganisationer,

- övervakning av produktion, lagring, transport, import och export av, samt handel med vapen, sprängämnen och stridsmedel som är avsedda eller kan användas för att döda, såra eller invalidisera ett stort antal personer, för förintelse av stora djur- eller växtbestånd eller för materiell förstörelse i stor skala, varvid den parlamentariska kontrollen ökar insynen i dessa system och därmed hindrar missbruk,

- ökad funktionsduglighet hos övervakningssystemet när det gäller dels varor som kan användas för både civila och militära syften (i enlighet med rådets förordning (EG) nr 3381/94 av den 19 december 1994 om upprättandet av en gemenskapsordning för kontroll av export av varor med dubbla användningsområden), dels den tillhörande gemensamma åtgärden i sin för tillfället gällande utformning,

- förbud av utveckling, produktion, lagring, transport, import och export av, samt handel med biologiska och kemiska stridsmedel samt radioaktiva ämnen,

- strikt iakttagelse av de internationella förpliktelser icke- spridningsavtalet medför,

7. rekommenderar att medlemsstaterna förbättrar utbildning och vidareutbildning av sprängämnes- och desarmeringsexperter samt av specialister inom kärnvapen och biologiska och kemiska stridsmedel,

8. anser det nödvändigt att främja den demokratiska dialogen för att bidra till lösningen på politiska, etnisk-nationella, sociala och ekologiska konflikter, för att förhindra att dessa konflikter kan komma att tjäna som skenbart berättigande för terrorhandlingar och vinna ett visst bifall från delar av befolkningen,

9. anmodar medlemsstaterna att inom ramen för förebyggande av terrorism föra en beslutsam integrationspolitik som motverkar social, ekonomisk och kulturell utestängning,

10. uppmanar medlemsstaterna att vidta effektiva åtgärder mot att det förekommer respektive uppkommer nätverk av aktiva sympatisörer till terrorister; framför allt förhindrande av aktivt deltagande i terrorhandlingar, förhindrande av intellektuellt, logistiskt och materiellt - särskilt ekonomiskt - stöd till terrorhandlingar samt förbud mot all verksamhet som hjälper terrorister att undkomma rättslig påföljd eller verkställande av straff (t.ex. gömma dem undan undersökningsmyndigheter, ge husrum etc.)

11. uppmanar kommissionen, rådet och medlemsstaterna att genomföra effektiva diplomatiska, politiska och ekonomiska sanktioner och avskräckande åtgärder mot sådana stater som öppet eller dolt stöder terrorhandlingar eller terrrorgrupper,

Om utredning och åtal

12. kräver att medlemsstaterna så snabbt som möjligt ratificerar Europol- konventionen och att rådet - genom ett beslut i enlighet med artikel 2.2 i Europolkonventionen - gör det möjligt för Europol att så fort som möjligt, och senast före utgången av den frist som nämns i denna bestämmelse («senast två år efter denna konventions ikraftträdande») få behörighet att förebygga och bekämpa terrorism och vidta lämpliga åtgärder för att förbättra medlemsstaternas behöriga myndigheters effektivitet och deras samarbete i kampen mot terrorism, varvid parlamentets krav i sin ovan nämnda resolution av den 14 mars 1996 om Europol måste beaktas,

13. uppmanar kommissionen, rådet och medlemsstaterna att till parlamentet inlämna förslag till föreskrifter för ramvillkor av teknisk karaktär, som kan underlätta undersökningar i samband med terrorhandlingar; med strikt beaktande av ej delaktiga personers grundläggande rättigheter och under parlamentarisk och rättslig kontroll kan följande åtgärder ingå:

- spaning på och avlyssning av personer, varvid det måste krävas av tillverkarna av mobiltelefoner att avlyssning blir tekniskt möjligt,

- datastödd jämförelse av uppgifter,

- vissa åtgärder för bättre identifiering av fordon som används till attentat med sprängämnen,

- märkning av sprängämnen för att kunna fastställa deras ursprung efter en explosion,

14. uppmanar medlemsstaterna

- att i sina respektive strafflagar klassificera terrorhandlingar som allvarliga brott för vilka utlämning kan ske,

- att åtala alla som deltagit i organisation, förberedelse eller genomförande av terrorhandlingar,

- att i sin lagstiftning betrakta försvar av terrorism som ett brott,

- att aktivt samverka inom ramen för den nya europeiska utlämningskonventionen, dock med beaktande av varje medlemsstats ansvar för sina invånares rättssäkerhet,

Om polisiärt och rättsligt samarbete

15. uppmanar medlemsstaterna

- att intensifiera det polisiära samarbetet i kampen mot terrorism samtidigt som man kraftigt förstärker den demokratiska och rättsliga kontrollen och att välja en inriktning som garanterar största möjliga medverkan av Europaparlamentet,

- att möjliggöra utbyte av uppgifter också utan konkret hänvisning till en kriminalprocess (t.ex. om misstänkta personer och organisationer, om eventuellt förfalskade dokument, om använda eller ihopsamlade vapen, om ofta använda teknologier, om eventuella nya hotelser), varvid EU- medborgarens självbestämmanderätt beträffande information absolut måste garanteras, i enlighet med Europaparlamentets ovannämnda resolution av den 14 mars 1996 om Europol-konventionen,

- att främja direkt utbyte av åsikter och erfarenheter mellan de tjänstemän som ansvarar för bekämpning av terrorism i de enskilda medlemsstaterna (t.ex. genom att ge ut en förteckning över instanserna för terrorbekämpning i vilken det finns en lista över seminarier och (språk)kurser i Europa),

- att uppmana de instanser som ansvarar för kollektiv trafik till ökat samarbete (t.ex. utbyte av uppgifter om flygpassagerare och flygfrakt),

16. understryker att det är alla medlemsstaters plikt att inte se de europeiska och internationella överenskommelserna mot terrorism som högtidliga avsiktsförklaringar, utan att ge dem full kraft som bindande rättsakter som skall vara grunden för konsekventa och samordnade åtgärder inom Europeiska unionen,

17. uppmanar medlemsstaterna att så snart som möjligt ratificera konventionen om förenklat utlämningsförfarande som undertecknades den 27 september 1996,

18. uppmanar medlemsstaterna att med maximal stränghet genomföra principen i artikel 2a i konventionen om utlämningsförfarande mellan Europeiska unionens medlemsstater, som undertecknades den 27 september 1996 i enlighet med vilken inte enbart terrorhandlingarnas upphovsmän utan även medhjälpare kan utlämnas, och att avskaffa kraven på dubbelt åtal och undantagsfall som villkor för rättslig hjälp och utlämning,

19. uppmanar rådet att i ett längre perspektiv eftersträva en europeisk harmonisering av strafflagen rörande grov gränsöverskridande brottslighet; under mellantiden bör överenskommelser för förbättring av det judiciella samarbetet vid terrorhandlingar utarbetas varvid hänsyn skall tas till följande:

- att underlätta och skynda på inbördes rättshjälp, samt att göra detta flexiblare, genom att möjliggöra direkt förbindelse mellan ansvariga myndigheter,

- att inrätta centrala instanser för inbördes rättshjälp i varje medlemsstat, vid vilka också förbindelseåklagare och förbindelsedomare från andra medlemsstater vid behov kan vara verksamma,

- att förankra principen om att vid inbördes rättshjälp bör bevisupptagningar i det anmodade landet ske enligt det ansökande landets bestämmelser för att de skall ha full bevisstyrka i det ansökande landet, om detta är förenligt med principerna i den ansökande medlemsstaten,

- att skapa möjligheten att åtala det egna landets medborgare för grova brott som begåtts i andra stater,

20. uppmanar rådet att anta de avtal och vidtaga åtgärder som krävs för att en medborgare i en medlemsstat som är anklagad för terroristhandlingar eller samröre med väpnade grupper i den definition som används i denna resolution, inte skall kunna komma i åtnjutande av politisk asyl eller flyktingstatus i en annan medlemsstat,

21. uppmanar medlemsstaterna att när det gäller terrorism helst inte tillämpa den möjlighet som finns till undantag enligt artikel 7.2 i utlämningskonventionen mellan EU:s medlemsstater (utlämning av egna medborgare),

22. anmodar regeringskonferensen att vid omarbetningen av avdelning VI ta hänsyn till följande:

- Asylpolitiken skall enbart gälla medborgare i tredje land.

- Effektiva principer om nära samarbete på det rättsliga området bör införas i fördraget, som en viktig del av kampen mot terrorism och andra former av organiserad brottslighet,

23. anmodar regeringskonferensen att införa två nya artiklar K 1a och K 1b i EU-fördraget, såsom det irländska ordförandeskapet föreslog i det dokument där det tecknade en allmän ram inför en översyn av fördragen (sidorna 31, 32 och 33 i dokument CONF 2500/96 CAB),

24. uppdrar åt sin ordförande att vidarebefordra denna resolution till rådet, kommissionen och medlemsstaternas regeringar och parlament.