SV Europeiska unionens officiella tidning C 194/52

Offentliggörande av en ansökan om ändring i enlighet med artikel 50.2 a i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1151/2012 om kvalitetsordningar för jordbruksprodukter och livsmedel

(2017/C 194/13)

Genom detta offentliggörande tillgodoses den rätt att göra invändningar som fastställs i artikel 51 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1151/2012 (1).

ANSÖKAN OM GODKÄNNANDE AV EN ÄNDRING AV PRODUKTSPECIFIKATIONEN FÖR SKYDDADE URSPRUNGSBETECKNINGAR ELLER SKYDDADE GEOGRAFISKA BETECKNINGAR SOM INTE ÄR EN MINDRE ÄNDRING

Ansökan om godkännande av en ändring i enlighet med artikel 53.2 första stycket i förordning (EU) nr 1151/2012

”BLEU D’AUVERGNE”

EU-nr: PDO-FR-02214 – 4.1.2017

SUB ( X ) SGB ( )

1. Ansökande grupp och berättigat intresse

Syndicat Interprofessionnel Régional du ”Bleu d’Auvergne”

Adress: Mairie 15400 Riom-ès-Montagnes FRANKRIKE Tfn +33 471781198 Fax +33 471781198 E-post: bleudauvergne@wanadoo.fr

Syndicat Interprofessionnel Régional du ”Bleu d’Auvergne” består av aktörer inom produktion, insamling, förädling och mognadslagring av produkten med skyddad ursprungsbeteckning ”Bleu d’Auvergne” och har ett berättigat intresse att lämna in ansökan om ändring.

2. Medlemsstat eller tredjeland

Frankrike

3. Rubrik i produktspecifikationen som berörs av ändringen(ändringarna)

— ☐ Produktens namn — ☒ Produktbeskrivning — ☒ Geografiskt område — ☒ Bevis på ursprung — ☒ Produktionsmetod — ☐ Samband — ☒ Märkning — ☒ Annat: samband, kontroll

4. Typ av ändring(ar)

— ☒ Ändring av produktspecifikationen för en registrerad SUB eller SGB som inte kan anses som en mindre ändring i enlighet med artikel 53.2 tredje stycket i förordning (EU) nr 1151/2012. — ☐ Ändring av produktspecifikationen för en registrerad SUB eller SGB, för vilken det inte har offentliggjorts något sammanfattande dokument (eller motsvarande), som inte kan anses som en mindre ändring i enlighet med artikel 53.2 tredje stycket i förordning (EU) nr 1151/2012.

5. Ändring(ar)

Produktbeskrivning

För att få en mer fullständig beskrivning av produkten införs tilläggen att ”Bleu d’Auvergne””tillverkas uteslutande av löplagd komjölk” och att ostmassan är ”opressad och ej upphettad” samt ”fermenterad och saltad”.

Meningen:

”Osten kan ha två olika former: – Stora ostar på omkring 20 centimeter i diameter, en sidohöjd på 8 till 10 centimeter och en vikt på mellan 2 och 3 kilo. – Små ostar på omkring 10,5 centimeter i diameter och en vikt på 350 gram, 500 gram eller 1 kilo”

ska ersättas med meningen:

”Osten har formen av en platt cylinder med måtten 19 till 23 cm i diameter, en sidohöjd på 8 till 11 cm och en vikt på mellan 2 och 3 kg”.

Det är alltså bara det stora ostformatet (19–23 cm i diameter och 8–11 cm i sidohöjd) som bibehålls i den skyddade beteckningen, då man sedan flera år tillbaka har slutat tillverka små ostar. Ostens diameter preciseras med ett minimimått på 19 centimeter och ett maximimått på 23 cm, vilket är mer precist än den gällande produktspecifikationens angivelse ”omkring 20 cm”. Den maximala sidohöjden ökas med en centimeter med hänsyn till konstaterad praxis.

Produktens torrsubstanshalt fastställs till minst 51 % i stället för 52 % och en precisering läggs till om att denna parameter avser halten ”efter fullständig torkning” av kontrollskäl. Ändringen görs med hänsyn till produktens utveckling mot en krämigare textur. En jämförelse mellan smakbetygen och resultaten av kontrollen av torrsubstanshalt har visat på en positiv korrelation, där ostarna med bäst smakkvalitet ofta motsvaras av ostarna med den lägsta torrsubstanshalten.

Meningen:

”Osten får inte saluföras under ursprungsbeteckningen ’Bleu d’Auvergne’ före den 28:e dagen räknat från dagen för löpläggningen”

ska läggas till och ersätta meningen:

”Lagringstiden är minst fyra veckor för ostar som väger ett kilo eller mer, och minst två veckor för ostar som väger mindre än ett kilo”, som finns under rubriken ”Framställningsmetod” i den gällande produktspecifikationen.

Lagringstiden för ostarna ersätts alltså av en minsta tidsperiod före saluföring av motsvarande längd på grund av det införs en möjlighet till en konserveringsfas efter den egentliga (mognads)lagringen. Tidsperioden anges i dagar i stället för i veckor, och det förtydligas att den räknas från dagen för löpläggningen, vilket är enligt praxis och bidrar till att underlätta kontrollen.

Produktens skorpa beskrivs mer precist (i stället för med orden ”naturlig mögeltäckt skorpa”) på följande sätt: ”Skorpan på ’Bleu d’Auvergne’ är frisk, utan fuktfläckar eller utsöndringar. Färgen är inte enhetlig. Skorpan kan ha vita, grå, gröna, blå och svarta mögelbildningar.” Den organoleptiska beskrivningen av produkten kompletteras med följande element: ”Ostmassan är vit till benvit med hål och en jämt fördelad marmorering av blått till grönt mögel. Marmoreringen är i storleken mellan ett vetekorn och ett majskorn. Texturen är krämig, fyllig och fin. Smaken är intensiv, typisk, balanserad, med aromer av blåmögel, undervegetation och svamp. Den kan ha en lätt sälta och bitterhet. Smaken förhöjs av aromerna från Penicillium roqueforti, mer eller mindre framträdande beroende på graden av mognad.” Den här beskrivningen, som är resultatet av organoleptiska granskningar som genomförts av professionella experter på ”Bleu d’Auvergne”, ger en bättre karaktärisering av produktens egenskaper och går att använda för organoleptisk granskning av produkten i samband med kontroller.

Dessutom läggs följande till: ”’Bleu d’Auvergne’ får saluföras i portionsbitar i alla format”, eftersom produkten oftast säljs i portionsbitar.

Geografiskt område

Beskrivningen av fasen mognadslagring har kompletterats genom en särskiljning mellan mognadslagringen i källare i en temperatur mellan 6 och 12 °C och en eventuell konservering genom kylförvaring i temperatur mellan 0 och 6 °C. Den första meningen om vilka faser som ska äga rum inom det geografiska området kompletteras med ett omnämnande av konserveringsfasen fram till den 28:e dagen från dagen för löpläggningen.

Begränsningen av det geografiska området ändras. Det geografiska området minskas från 1 158 till 630 kommuner. Det koncentreras till Centralmassivets hercyniska grund och dess täckande lager av vulkaniska bergarter, och de stora sedimentära bäckena och floddalarna utesluts från området. Området omfattar efter ändringen främst jordbruksområden med inriktning på vallodling och bete, där altituden och nederbörden är faktorer som gynnar produktionen. Området är också det traditionella området för produktion av ”Bleu d’Auvergne” och omfattar den region där man bevarat metoderna för förädling och insamling av mjölk för framställning av ”Bleu d’Auvergne”. I de områden som uteslutits ur det geografiska området samlas inte längre någon mjölk in för tillverkning av ”Bleu d’Auvergne” och man har heller inte kunnat konstatera att osten tillverkas där.

Bevis på ursprung

En deklaration med identifiering av aktörer föreslås ersätta den nuvarande lämplighetsförsäkran. Identifieringen av aktörerna är en förutsättning för deras behörighetsförklaring, som visar att de kan uppfylla kraven i produktspecifikationen för det märke som de vill använda. Vidare föreslås deklarationer för uppgifter om de produkter som är avsedda att saluföras med ursprungsbeteckningen, samt uppföljning och kontroll av produkterna.

Förteckningen över de registreringar som operatörerna ska göra kompletteras. Förtydligandena av de produktionsförhållanden som anges i produktspecifikationen innebär att det krävs ytterligare registreringsmoment för att möjliggöra kontroll.

Produktionsmetod

Mjölkproduktion:

Bestämmelser om förhållandena för uppfödning, skötsel och utfodring av mjölkkobesättningen införs för att befästa det traditionella bruket.

Mjölkkobesättningen definieras. Den omfattar ”samtliga mjölkkor och kvigor som används för att förnya besättningen som befinner sig på gården”, och det påpekas att ”mjölkkor utgörs av producerande kor och sinkor” medan ”kvigor är djur i skedet mellan avvänjning och den första kalvningen”. Denna definition syftar till att tydligt fastställa vilka djur som fortsättningsvis avses i produktspecifikationen vid användning av termerna ”mjölkkobesättning”, ”mjölkkor” och ”kvigor”, för att undvika eventuell tveksamhet.

Vidare läggs till att det är förbjudet att i mjölkkobesättningen införa kor eller kvigor som är födda och/eller uppfödda utanför det geografiska området. Historiskt har nämligen uppfödarna i det geografiska området varit självförsörjande när det gäller att säkerställa återväxten i sina besättningar, då kvigor och kor som införskaffats utanför det geografiska området kunde ha problem med att anpassa sig till bergslandskapet och typen av foder, vilket ledde till att de snabbt fick tas ur bruk. Förbudet mot att i mjölkkobesättningen införa djur som är födda eller uppfödda utanför det geografiska området medger därför en bättre anpassning av djuren till miljön och fodret, särskilt som det inte finns några krav i fråga om vilken ras som ska användas.

Däremot föreskrivs att den behöriga myndigheten under vissa omständigheter får fastställa tidsbegränsade undantag från förbudet, av hälsoskäl eller för raserna Abondance, Aubrac, Brune, Ferrandaise, Simmental Française och Tarentaise som förekommer i litet antal i området. Dessa raser är kända för att vara bättre anpassade till bergslandskap, vilket gör att de kan uppfylla kravet på anpassning till den geografiska miljön. I övrigt ska samma produktionsvillkor gälla för dessa djur som för kor av andra raser när de finns på ett jordbruksföretag som är anslutna till den skyddade ursprungsbeteckningen ”Bleu d’Auvergne”.

Följande läggs till: ”Mjölkkornas basföda ska året om bestå uteslutande av foder från det geografiska område som beteckningen omfattar.” Det geografiska områdets självförsörjning i fråga om foder bidrar till att stärka sambandet med trakten.

Därefter beskrivs basfödans sammansättning: Den får innefatta alla slags foder, inbegripet torkad långstråig lusern i balar, men inte korsblommiga växter, då sådana påverkar mjölkens organoleptiska egenskaper (lukt av kål).

Andelen betat gräs, torkat eller förtorkat gräs eller ensilage i mjölkkornas basföda ska uppgå till minst 70 % i genomsnitt under ett år, uttryckt i torrsubstans. Den dagliga andelen ska vara minst 30 %. Utanför betesperioden ska mjölkkorna få minst 3 kg hö (slaget och torkat gräs med en torrsubstans på över 80 %) uttryckt som torrsubstans per ko och dag. Tillverkningen av ”Bleu d’Auvergne” är förankrad i en bergsregion som domineras av gräsproduktion för utfodring av mjölkkor. Bestämmelserna i produktspecifikationen befäster gräsets roll som basfoder.

Ett beteskrav på minst 150 dagar per år fastställs för lakterande mjölkkor, och minst 30 ar per ko ska avsättas för bete. Betet är nämligen en central del av födan för de lakterande mjölkkorna i det geografiska område som omfattas av den skyddade ursprungsbeteckningen. Detta knyter an till vad som uttrycks i det föregående stycket om gräsets betydelse i utfodringen av mjölkkorna.

Förbudet mot uppfödning av mjölkkobesättningen med icke egenproducerat foder bekräftas, för att garantera sambandet med trakten genom djurens utfodring.

Djurtätheten på jordbruksföretagen begränsas till en ko per hektar betesyta, vilket går i linje med föregående förslag som är avsedda att gynna utfodring med jordbruksföretagets egna betesresurser, och därmed foder från det geografiska området, och bibehålla jordbruksföretagens förhållandevis vidsträckta karaktär.

Villkoren för lagring av foder till mjölkkorna beskrivs: Plansilosystem ska ligga på betongplattform eller stabil grund, och torkat foder ska förvaras i fasta lador. Bestämmelserna syftar till att bevara fodrets kvalitet.

Tillskottet av kompletterande foder till mjölkkorna är begränsat till 1 800 kg torrsubstans per ko och år, i genomsnitt för hela mjölkkobesättningen, och för kvigorna får tillskottet av kompletterande foder inte överstiga 30 % av den totala utfodringen, uttryckt i torrsubstans i genomsnitt under hela året. Syftet är att undvika att detta foder utgör en för stor del av utfodringen, och i stället gynna basfödan som har sitt ursprung i det geografiska området. De råvaror som för övrigt tillåts i det kompletterande fodret till mjölkkorna och de godkända tillsatserna anges i varsin positiv förteckning, vilket behövs för en bättre styrning och kontroll av utfodringen. Formaldehydgarvning av presskakor är förbjudet, då detta inte överensstämmer med traditionellt bruk.

En bestämmelse om förbud mot genetiskt modifierade organismer i djurens foder och gårdarnas odlingar läggs till, i syfte att bevara fodrets traditionella karaktär.

Bestämmelser om spridning av organiskt gödselmedel fastställs för att se till att kornas foder inte utsätts för någon risk för kontaminering av förorenande ämnen.

Den mjölk som används:

En bestämmelse läggs till om att mjölken ska förvaras i kyltankar efter mjölkningen och att den får förvaras på gården i högst 48 timmar, för att begränsa försämring av mjölken och undvika att oönskade mikroorganismer utvecklas.

Följande läggs till: ”Tömningen av behållare till fasta tankar måste äga rum i det angivna geografiska området”. Bestämmelsens syfte är att garantera den insamlade mjölkens spårbarhet och underlätta kontrollen.

Vidare anges att den mjölk som används kan vara obehandlad, värmebehandlad eller pastöriserad, vilket överensstämmer med de metoder som använts i flera årtionden.

Beredning:

Förbehandlingen av mjölken innan löpläggning beskrivs, både när det gäller gårdsproduktion och mejeriproduktion, i enlighet med traditionellt kunnande, för att garantera att detta bevaras.

— När det gäller gårdsproducerad ost får överföring göras mellan högst två mjölkningar (mjölken från den första kyls ner för längre hållbarhet) och löpläggningen ska ske högst 16 timmar efter den första mjölkningen.

— När det gäller mejeriproduktion görs en förmogning av mjölken innan löpläggningen, vid en temperatur på mellan 6 och 14 °C under minst 4 timmar. I samband med förmogningen kan fermenteringsämnen tillsättas, och den ska äga rum inom 24 timmar från det att mjölken kommit in till ysteriet. Dessa förhållanden är gynnsamma för utvecklingen av mjölksyrabakterier som kan tillsättas eller som redan finns i miljön. Det framkallar en viss syrning före löpläggningen som gör att man får en surmjölksdominerad ostmassa. Förmognaden är en historisk metod vid mejeriproduktion av ”Bleu d’Auvergne”.

— Homogenisering och standardisering av fetthalten är tillåtna vid båda produktionssätten. Homogenisering är en teknik som gynnar utvecklingen av ostens arom, den gör så att fettet fördelas jämnare i ostmassan och så att osten blir vitare och marmoreringen framträder tydligare.

Temperaturen vid löpläggningen fastställs till mellan 30 och 34 °C. Temperaturen har stor betydelse för löpens aktivitet under denna mycket viktiga tillverkningsfas.

Penicillium roqueforti anges uttryckligen i förteckningen över ingredienser, processtekniska hjälpmedel eller tillsatser som är tillåtna i mjölken och under tillverkningen av ”Bleu d’Auvergne”, utöver mjölkråvaror. I samma förteckning ersätts hänvisningen till ”oskadliga bakteriekulturer, jäst, mögelkulturer” med en hänvisning till ”andra” bakteriekulturer, jäst, mögelkulturer (utöver Penicillium) ”vilkas oskadlighet kunnat styrkas genom användandet” för mer precision. Ympningen med Penicillium roqueforti bekräftas, då detta är en nödvändig del av den tekniska processen vid tillverkning av ”Bleu d’Auvergne”. Observera att hänvisningen till Penicillium roqueforti ersätter det sammanfattande dokumentets tidigare hänvisning till Penicillium glaucum, till följd av att kunskaperna om mögelkulturer och deras klassificering har utvecklats. För att vidare undvika all tvetydighet i samband med kontroller preciseras att rekonstituerade odlingsmedier är tillåtna som tillväxtstöd för fermenteringsämnena.

För att klargöra tillverkningsmetoderna införs en beskrivning av etapperna brytning och omrörning av ostmassan, samt separering av det mesta av vasslen från ostmassan efter koagulering och innan formläggning: ”Efter koagulering bryts ostmassan i kuber i storleken mellan ett majskorn och en hasselnöt. Ostmassan rörs om så att ostkornen får en tunn beläggning. Före formsättningen separeras det mesta av vasslen från ostmassan. Ostmassan formläggs efter brytning och omrörning.” Det handlar alltså om att beskriva tillverkningen genom att ange ostmassans kornstorlek efter brytningen (i storlek mellan ett majskorn och en hasselnöt) och notera att det som eftersträvas är en beläggning av ostkornen som sedan medför att det bildas hålrum i ostmassan genom att ostkornen förblir separerade vid formläggningen.

Avrinningsfasen efter formläggning beskrivs. Det anges att den ska vara högst 72 timmar, i stället för nuvarande angivelse i produktspecifikationen att den ska ske ”långsamt”, vilket är oprecist. Syftet är att befästa aktuell praxis och få ett värde som kan kontrolleras. Det läggs till att avrinningen ska ske utan press, att osten ska vändas och att temperaturen ska vara sådan att osten får ett pH-värde som är lägre än 5 i slutet av denna fas. Detta pH-värde är obligatoriskt för att få en tillräcklig avrinning av ”Bleu d’Auvergne”.

Meningen ”Konservering av mjölkråvaror, produkter under framställning, ostmassa eller färskost vid en temperatur under 0 °C är inte tillåten” ersätts med meningen ”Överföring av ostmassa är inte tillåten, och inte heller konservering av mjölkråvaror, produkter under framställning eller färskost vid en temperatur under 0 °C”. Syftet är att förbjuda överföring av ostmassan oavsett hur det sker, då detta inte motsvarar någon historisk metod.

De olika metoderna för saltning ändras som en anpassning till produktionsverktygens utveckling.

Meningarna:

”Osten saltas i slutet av avrinningen, genom gnuggning eller pudring med salt på hela ytan, i ett rum där temperaturen kan variera mellan 14 och 22 °C. Saltningen kan eventuellt föregås av saltning i saltlake”

ersätter meningen:

”Osten får rinna av långsamt, saltas för hand i två steg med torrt grovt salt och vänds flera gånger”. Den manuella tekniken med saltning i två steg, som fortfarande används, kan inte förbli den enda saltningsmetoden eftersom verktygen har utvecklats. Såväl grovsalt som finkornigt salt får användas. Saltningen genom gnuggning eller pudring med salt gör så att den typiska skorpan på ”Bleu d’Auvergne” bildas, oavsett om den sker för hand eller ej. Den kan föregås av saltning i saltlake, vilket är en metod som används sedan några år som ett komplement till saltning med gnuggning eller pudring med salt, och som inte påverkar produktens organoleptiska egenskaper, vilket visats genom avsmakningar. Det preciseras att saltningen ska ske i slutet av avrinningen.

Tillverkningsfasens prickning kompletteras, med angivelsen att prickning bara ska utföras en gång och med fastställandet att det får gå högst 10 dagar mellan löpläggning och prickning, för att produktens kvalitet ska garanteras.

Mognadslagring:

I stället för meningen ”Lagringstiden är minst fyra veckor för ostar som väger ett kilo eller mer, och minst två veckor för ostar som väger mindre än ett kilo”, anges att ”Från och med dagen då ostarna prickas ska de bara ostarna mognadslagras under minst 15 dagar i källare eller torkrum i en temperatur mellan 6 och 12 °C och en luftfuktighet över 90 %. Därefter kan ostarna förvaras i ett rum med en temperatur mellan 0 och 6 °C, så länge tidsfristen 28 dagar från och med löpläggningen inte är uppnådd”, i enlighet med praxis. Fasen med mognadslagring av de bara ostarna i en temperatur mellan 6 och 12 °C och en luftfuktighet som överstiger 90 % gör att Penicillium roqueforti kan utvecklas i ostmassan. Efter denna utveckling, och efter minst 15 dagar från och med prickningen, förvaras ostarna i källare i en temperatur mellan 6 och 12 °C fram till den 28:e dagen efter löpläggning, eller förvaras i ett kylrum i en temperatur mellan 0 och 6 °C, för att sakta ner utvecklingen av Penicillium roqueforti, fram till den 28:e dagen efter löpläggningen. Målet är att styra blåmöglets tillväxt och få fram produktens hela smakregister.

En bestämmelse läggs till om att produkten inte får skäras upp innan de 28 dagarna efter löpläggningen har gått, detta för att garantera att produkten förblir hel till dess att den utvecklat alla sina karakteristiska egenskaper och för att undvika att den försämras.

Märkning

En minsta storlek för tecknen i den registrerade beteckningen införs: ”minst två tredjedelar av storleken på de största bokstäver som förekommer på märkningen”, för att säkerställa att beteckningen är tillräckligt läsbar i förhållande till andra uppgifter på märkningen.

Det införs ett krav på att märka produkten med Europeiska unionens symbol för skyddad ursprungsbeteckning (SUB).

En bestämmelse läggs till om att det är förbjudet att använda andra benämningar eller beteckningar i direkt anslutning till den skyddade ursprungsbeteckningen. Detta är en anpassning till utvecklingen av reglerna för märkning av produkter med skyddad ursprungsbeckning.

För att ta hänsyn till de många olika förpackningsalternativen stryks meningen om att ostarna måste förpackas i aluminiumfolie. Andra förpackningar får användas.

Annat

Avsnittet ”Uppgifter som fastställer sambandet med den geografiska omgivningen” har omformulerats och strukturerats om i tre underavsnitt. Underavsnittet ”Specifika uppgifter om det geografiska området” tar upp de naturliga faktorerna och framhåller gräsproduktionen i det geografiska området och de mänskliga faktorerna med en sammanfattning av det historiska perspektivet och med betoning på de specifika kunskaperna hos producenterna av ”Bleu d’Auvergne” (utfodring av mjölkkorna med främst gräs, omrörning av ostkornen i ystningskaret, avrinning utan press, saltning, prickning och mognadslagring). Underavsnittet ”Specifika uppgifter om produkten” har uppdaterats med de element som införts i produktbeskrivningen. Slutligen förklaras i underavsnittet ”Samband” samverkan mellan de naturliga och mänskliga faktorerna och produkten.

I avsnittet ”Kontroller av produkten” läggs följande till ”kontroller utförs med provtagningssond på ostar som lagrats minst 28 dagar efter löpläggning, enligt de förfaranden som beskrivs i kontrollplanen”. Dessa metoder beskrivs även i kontrollplanen för ursprungsbeteckningen som utarbetats av ett kontrollorgan.

I avsnittet ”Hänvisningar till kontrollorgan” har namn och kontaktuppgifter till de officiella kontrollorganen uppdateras.

Slutligen har en tabell lagts till, med de huvudsakliga punkterna som ska kontrolleras och utvärderingsmetoder.

SAMMANFATTANDE DOKUMENT

”BLEU D’AUVERGNE”

EU-nr: PDO-FR-02214 – 4.1.2017

SUB ( X ) SGB ( )

1. Namn

”Bleu d’Auvergne”

2. Medlemsstat eller tredjeland

Frankrike

3. Beskrivning av jordbruksprodukten eller livsmedlet

3.1 Produkttyp

Klass 1.3 Ost

3.2 Beskrivning av den produkt för vilken namnet i punkt 1 är tillämpligt

”Bleu d’Auvergne” är en ost som tillverkas uteslutande av löplagd komjölk, med grönmarmorerad, opressad, ej upphettad ostmassa som är fermenterad och saltad.

Osten har formen av en platt cylinder med måtten 19 till 23 centimeter i diameter, en sidohöjd på 8 till 11 centimeter och en vikt på mellan 2 och 3 kg.

Fetthalten uppgår till minst 50 % efter fullständig torkning och torrsubstansen ska utgöra minst 51 %.

Osten får inte saluföras under ursprungsbeteckningen ”Bleu d’Auvergne” före den 28:e dagen räknat från dagen för löpläggningen.

Skorpan på ”Bleu d’Auvergne” är frisk, utan fuktfläckar eller utsöndringar. Färgen är inte enhetlig. Skorpan kan ha vita, grå, gröna, blå och svarta mögelbildningar.

Ostmassan är vit till benvit med hål och en jämt fördelad marmorering av blått till grönt mögel.

Marmoreringen är i storleken mellan ett vetekorn och ett majskorn.

Texturen är krämig, fyllig och fin.

Smaken är intensiv, typisk, balanserad, med aromer av blåmögel, undervegetation och svamp. Den kan ha en lätt sälta och bitterhet. Smaken förhöjs av aromerna från Penicillium roqueforti, mer eller mindre framträdande beroende på graden av mognad.

3.3 Foder (endast för produkter av animaliskt ursprung) och råvaror (endast för bearbetade produkter)

Mjölkkornas basföda ska året om bestå uteslutande av foder från det geografiska område som beteckningen omfattar. När det gäller kompletterande foder till mjölkkorna är det på grund av det geografiska områdets relief och bergsklimat tekniskt omöjligt att framställa kompletterande foder i området. Tillskottet av kompletterande foder till mjölkkorna är därför begränsat till 1 800 kg torrsubstans per ko och år, i genomsnitt för hela mjölkkobesättningen. För kvigorna får tillskottet inte överstiga 30 % av den totala utfodringen, uttryckt i torrsubstans, i genomsnitt under hela året. Av dessa bestämmelser följer att minst 70 % av mjölkkobesättningens sammanlagda foderranson, uttryckt i torrsubstans, ska vara producerad i det geografiska området.

Med undantag för korsblommiga växter, som inte får ges som foder till något djur vid jordbruksföretaget, får alla slags foder ingå i mjölkkobesättningens basföda. Bland annat får torkad långstråig lusern i balar ges.

I genomsnitt under ett år ska gräs från bete, torkat eller förtorkat gräs eller gräsensilage utgöra minst 70 % av mjölkkornas basföda, uttryckt i torrsubstans.

Varje enskild dag ska gräs från bete, torkat eller förtorkat gräs eller gräsensilage utgöra minst 30 % av mjölkkornas basföda, uttryckt i torrsubstans.

Utanför betesperioden ska mjölkkorna varje dag ges minst 3 kg hö per ko, uttryckt i torrsubstans. Med hö avses slaget och torkat gräs med en torrsubstans på mer än 80 %.

Under den period då det finns tillgång till gräs är det obligatoriskt att låta lakterande mjölkkor beta så snart väderförhållandena tillåter det. Betesperioden får under inga omständigheter vara mindre än 150 dagar om året.

Endast sådana råvaror och tillsatser som anges i en positivlista får finnas i kompletterande foder och tillsatser som ges till mjölkkor.

I djurens foder får det uteslutande förekomma växter, samprodukter och kompletterande foder från produkter som inte är genetiskt modifierade.

3.4 Särskilda steg i produktionsprocessen som måste äga rum i det avgränsade geografiska området

Mjölkproduktionen, framställningen, mognadslagringen och konserveringen av ostarna i upp till 28 dagar från och med löpläggningen ska ske i det geografiska området.

3.5 Särskilda regler för skivning, rivning, förpackning osv. av den produkt som det registrerade namnet avser

”Bleu d’Auvergne” får saluföras i portionsbitar i alla format.

3.6 Särskilda regler för märkning av den produkt som det registrerade namnet avser

Märkningen ska innefatta namnet på ursprungsbeteckningen med bokstäver som är minst två tredjedelar av storleken på de största bokstäver som förekommer på märkningen.

Det är förbjudet att använda andra benämningar eller beteckningar i direkt anslutning till den skyddade ursprungsbeteckningen i samband med märkning eller reklam eller på fakturor eller handelsdokument, med undantag för särskilda varumärken.

4. Kort beskrivning av det geografiska området

Det geografiska området för ”Bleu d’Auvergne” omfattar följande:

Departementet Aveyron:

Kommunerna Brommat, Lacroix-Barrez, Mur-de-Barrez, Murols, Taussac och Thérondels.

Departementet Cantal:

Kantonerna Arpajon-sur-Cère, Aurillac-1, Aurillac-2, Aurillac-3, Mauriac, Murat, Naucelles, Riom-ès-Montagnes, Saint-Flour-1, Saint-Flour-2, Saint-Paul-des-Landes, Vic-sur-Cère och Ydes.

Kommunerna Alleuze, Anglards-de-Saint-Flour, Boisset, Celoux, Chaliers, Chazelles, Clavières, Lavastrie, Leynhac, Lorcières, Marcolès, Maurs, Mourjou, Neuvéglise, Quézac, Rageade, Roannes-Saint-Mary, Rouziers, Ruynes-en-Margeride, Saint-Antoine, Saint-Constant-Fournoulès, Saint-Etienne-de-Maurs, Saint-Georges, Saint-Julien-de-Toursac, Saint-Mamet-la-Salvetat, Sansac-de-Marmiesse, Soulages, Vabres, Val d’Arcomie, Védrines-Saint-Loup och Vitrac.

Departementet Corrèze:

Kommunerna Altillac, Auriac, Bassignac-le-Bas, Bassignac-le-Haut, Bort-les-Orgues, Camps-Saint-Mathurin-Léobazel, La Chapelle-Saint-Géraud, Confolent-Port-Dieu, Darazac, Eygurande, Feyt, Goulles, Hautefage, Lafage-sur-Sombre, Lamazière-Basse, Lapleau, Laroche-près-Feyt, Latronche, Laval-sur-Luzège, Liginiac, Margerides, Mercœur, Merlines, Mestes, Monestier-Merlines, Monestier-Port-Dieu, Neuvic, Palisse, Reygade, Rilhac-Xaintrie, Saint-Bonnet-les-Tours-de-Merle, Saint-Bonnet-près-Bort, Saint-Cirgues-la-Loutre, Saint-Étienne-aux-Clos, Saint-Exupéry-les-Roches, Saint-Fréjoux, Saint-Geniez-ô-Merle, Saint-Hilaire-Foissac, Saint-Hilaire-Luc, Saint-Julien-aux-Bois, Saint-Julien-le-Pèlerin, Saint-Julien-près-Bort, Saint-Pantaléon-de-Lapleau, Saint-Privat, Saint-Victour, Sarroux, Sérandon, Servières-le-Château, Sexcles, Soursac, Thalamy, Ussel och Veyrières.

Departementet Haute-Loire:

Kommunerna Ally, Arlet, Autrac, Auvers, La Besseyre-Saint-Mary, Blesle, Bonneval, La Chaise-Dieu, La Chapelle-Geneste, Charraix, Chastel, Chazelles, Cistrières, Cronce, Desges, Espalem, Ferrussac, Grenier-Montgon, Lubilhac, Malvières, Mercœur, Pébrac, Pinols, Saint-Austremoine, Saint-Cirgues, Saint-Étienne-sur-Blesle, Sembadel och Tailhac.

Departementet Lot:

Kommunerna Anglars, Bannes, Bessonies, Le Bourg, Le Bouyssou, Cahus, Cardaillac, Cornac, Espeyroux, Frayssinhes, Gorses, Labastide-du-Haut-Mont, Labathude, Lacapelle-Marival, Latouille-Lentillac, Latronquière, Lauresses, Laval-de-Cère, Leyme, Molières, Montet-et-Bouxal, Prendeignes, Sabadel-Latronquière, Saint-Bressou, Saint-Cirgues, Saint-Hilaire, Saint-Maurice-en-Quercy, Saint-Médard-Nicourby, Saint-Perdoux, Saint-Vincent-du-Pendit, Sainte-Colombe, Sénaillac-Latronquière, Sousceyrac-en-Quercy, Terrou, Teyssieu och Viazac.

Departementet Lozère:

Kantonerna Langogne och Saint-Chély-d’Apcher.

Kommunerna Albaret-le-Comtal, Arzenc-d’Apcher, Aumont-Aubrac, Les Bessons, Brion, Chambon-le-Château, Chauchailles, Chaulhac, La Chaze-de-Peyre, Estables, La Fage-Montivernoux, La Fage-Saint-Julien, Fau-de-Peyre, Fontans, Fournels, Grandrieu, Javols, Julianges, Lachamp, Lajo, Les Laubies, Le Malzieu-Forain, Le Malzieu-Ville, Les Monts-Verts, Noalhac, La Panouse, Paulhac-en-Margeride, Ribennes, Rieutort-de-Randon, Saint-Alban-sur-Limagnole, Saint-Amans, Saint-Denis-en-Margeride, Saint-Gal, Saint-Juéry, Saint-Laurent-de-Veyrès, Saint-Léger-du-Malzieu, Saint-Paul-le-Froid, Saint-Privat-du-Fau, Saint-Sauveur-de-Peyre, Saint-Symphorien, Sainte-Colombe-de-Peyre, Sainte-Eulalie, Serverette, Servières, Termes och La Villedieu.

Departementet Puy-de-Dôme:

Kommunerna Aix-la-Fayette, Ambert, Les Ancizes-Comps, Anzat-le-Luguet, Apchat, Arlanc, Augerolles, Aurières, Auzelles, Avèze, Baffie, Bagnols, Bertignat, Besse-et-Saint-Anastaise, Beurières, Bongheat, Bort-l’Étang, La Bourboule, Bourg-Lastic, Briffons, Bromont-Lamothe, Brousse, Bulhon, La Celle, Ceilloux, Ceyssat, Chambon-sur-Dolore, Chambon-sur-Lac, Chaméane, Champagnat-le-Jeune, Champétières, Chapdes-Beaufort, La Chapelle-Agnon, La Chapelle-sur-Usson, Charbonnières-les-Vieilles, Charensat, Charnat, Chastreix, Chaumont-le-Bourg, Cisternes-la-Forêt, Combrailles, Compains, Condat-en-Combraille, Condat-lès-Montboissier, Courpière, Crevant-Laveine, Cros, Culhat, Cunlhat, Domaize, Doranges, Dorat, Dore-l’Église, Échandelys, Égliseneuve-d’Entraigues, Égliseneuve-des-Liards, Églisolles, Escoutoux, Espinchal, Estandeuil, Esteil, Fayet-le-Château, Fayet-Ronaye, Fernoël, La Forie, Fournols, Gelles, Giat, La Godivelle, La Goutelle, Grandrif, Grandval, Herment, Heume-l’Église, Isserteaux, Job, Jumeaux, Labessette, Landogne, Laqueuille, Larodde, Lastic, Lezoux, Limons, Luzillat, Manglieu, Manzat, Marat, Marsac-en-Livradois, Mauzun, Mayres, Mazaye, Mazoires, Medeyrolles, Messeix, Miremont, Le Monestier, Mons, Mont-Dore, Montel-de-Gelat, Montfermy, Montmorin, Murat-le-Quaire, Murol, Nébouzat, Néronde-sur-Dore, Neuville, Noalhat, Novacelles, Olby, Olliergues, Olmet, Orcival, Orléat, Paslières, Perpezat, Peschadoires, Peslières, Picherande, Pontaumur, Pontgibaud, Prondines, Pulvérières, Puy-Saint-Gulmier, Queuille, Roche-Charles-la-Mayrand, Rochefort-Montagne, Saillant, Saint-Alyre-d’Arlanc, Saint-Alyre-ès-Montagne, Saint-Amant-Roche-Savine, Saint-Anthème, Saint-Avit, Saint-Bonnet-le-Bourg, Saint-Bonnet-le-Chastel, Saint-Bonnet-près-Orcival, Saint-Clément-de-Valorgue, Saint-Dier-d’Auvergne, Saint-Donat, Saint-Éloy-la-Glacière, Saint-Étienne-des-Champs, Saint-Étienne-sur-Usson, Saint-Ferréol-des-Côtes, Saint-Flour, Saint-Genès-Champanelle, Saint-Genès-Champespe, Saint-Genès-la-Tourette, Saint-Georges-de-Mons, Saint-Germain-près-Herment, Saint-Germain-l’Herm, Saint-Gervais-sous-Meymont, Saint-Hilaire-les-Monges, Saint-Jacques-d’Ambur, Saint-Jean-d’Heurs, Saint-Jean-des-Ollières, Saint-Jean-en-Val, Saint-Jean-Saint-Gervais, Saint-Julien-Puy-Lavèze, Saint-Just, Saint-Martin-des-Olmes, Saint-Martin-d’Ollières, Saint-Nectaire, Saint-Ours, Saint-Pierre-Colamine, Saint-Pierre-le-Chastel, Saint-Pierre-Roche, Saint-Priest-des-Champs, Saint-Quentin-sur-Sauxillanges, Saint-Romain, Saint-Sauves-d’Auvergne, Saint-Sauveur-la-Sagne, Saint-Sulpice, Saint-Victor-la-Rivière, Sainte-Agathe, Sainte-Catherine, Sallèdes, Saulzet-le-Froid, Sauvagnat, Sauvessanges, Sauviat, Sauxillanges, Savennes, Sermentizon, Singles, Sugères, Tauves, Thiers, Thiolières, Tortebesse, La Tour-d’Auvergne, Tours-sur-Meymont, Tralaigues, Trémouille-Saint-Loup, Trézioux, Valbeleix, Valz-sous-Châteauneuf, Vernet-la-Varenne, Le Vernet-Sainte-Marguerite, Verneugheol, Vernines, Vertolaye, Villosanges, Vinzelles, Viverols och Voingt.

5. Samband med det geografiska området

Det geografiska området för ”Bleu d’Auvergne” motsvarar den mellersta till norra delen av Centralmassivet.

Området vilar huvudsakligen på Centralmassivets hercyniska grund, som består av metamorfiska och granithaltiga bergarter, som täcks av ett vulkaniskt lager.

Det är en medelhög bergregion med toppar på över 1 000 meter och en höjd över havet som inte understiger 500 meter.

Klimatet är i huvudsak ett bergsklimat som i väster nyanseras av inverkan från det oceaniska klimatet och i öster av inverkan från det kontinentala klimatet. Under dessa ibland något komplexa klimatförhållanden är nederbördsmängden den mest avgörande parametern, som är en viktig faktor för områdets rikliga gräsproduktion. Det geografiska området motsvarar den sektor där nederbörden är större än 800 mm/år.

När det gäller de mänskliga faktorerna är det i regionen Puy-de-Dôme, väster om Auvergnebergen där förhållandena är gynnsamma för grästillväxt och mjölkproduktion, som vi finner den historiska vaggan för ”Bleu d’Auvergne”, som tillverkats här sedan mitten 1800-talet. Regionen utgör den första kärnan i det betecknade området, från vilken produktionen sedan gradvis spridits. Osten var från början en gårdsost, men under andra halvan av 1800-talet utökades produktionen till mejerierna, bland annat tack vare de tekniska innovationer som föreslogs av Antoine Roussel, en auvergnare som införde metoden att pricka ostarna. Metoden fick spridning från slutet av 1800-talet och ledde till att ytterligare ett kärnområde för produktion uppstod i den sydvästra delen av Cantalmassivet, och produktionen av ”Bleu d’Auvergne” spreds sedan efterhand till hela det geografiska området. En definition av ”Bleu d’Auvergne” fastställdes 1934 av jordbruksministeriet och produkten erkändes som produkt med ursprungsbeteckning i mars 1975.

Än i dag utfodras mjölkkorna främst med gräs som producerats inom det geografiska området, då detta foder i genomsnitt under året utgör mer än två tredjedelar av basfödan. Korna ska beta minst 150 dagar per år.

Tillverkningen av ”Bleu d’Auvergne” kräver också specifika kunskaper. Ostkornen rörs om i ett ystningskar för att de ska täckas av en tunn beläggning som förhindrar att de smälter samman vid formläggningen. Därefter läggs ostmassan i formen. Osten får rinna av utan press, medan den vänds regelbundet. Efter avrinningen saltas osten genom att gnuggas eller pudras med salt, och prickas sedan en enda gång för att ostmassan ska syresättas. Slutligen mognadslagras den i en fuktig och ventilerad källare.

”Bleu d’Auvergne” är en ost som tillverkas av komjölk. Den väger 2 till 3 kilo och ostmassan är marmorerad med blått till grönt mögel i spår i storleken mellan ett vetekorn och ett majskorn som är jämt fördelade på hela ytan.

Smaken är intensiv, typisk, balanserad, med aromer av blåmögel, undervegetation och svamp. Den förhöjs av smakerna från den aktiva mögelsvampen Penicillium roqueforti.

Produktionen av ”Bleu d’Auvergne” är förankrad i en medelhög bergsregion där höjden över havet och den rikliga nederbörden är gynnsamma faktorer för en omfattande produktion av gräs som används för utfodring av mjölkkorna, bland annat genom bete.

De högt belägna vulkaniska och granithaltiga jordarna på Centralmassivets platåer, där vintrarna är långa och stränga, har sedan länge satt sin prägel på de specifika tillverkningsmetoderna.

Osten tillverkas i 2- och 3-kilosformat, vilket ger en betydande hållbarhet och löser problemen med förädling och överföring som orsakas av klimatets egenskaper och människornas behov. Tillverkningen var också länge ett alternativ till produktionen av osten ”Cantal” för de små producenter som inte hade tillräckligt med mjölk för att tillverka en ”fourme de Cantal”.

De organoleptiska egenskaperna hos ”Bleu d’Auvergne” avgörs bland annat genom användandet av en speciell tillverkningsteknik. Ostkornen får en beläggning genom att massan rörs om i ett ystningskar och får rinna av utan press, vilket gynnar bildandet av jämt fördelade hålrum i ostmassan. Genom prickningen skapas lufthål i ostmassan och syret som tränger in genom lufthålen gör att Penicillium roqueforti kan utvecklas i hålrummen. Det är bakgrunden till den mycket fina och regelbundet fördelade grönblå marmoreringen (i storleksordning mellan ett vetekorn och ett majskorn) i osten ”Bleu d’Auvergne”. Den aktiva mögelsvampen Penicillium roqueforti bidrar också till produktens smak. Saltningen som sker genom att hela ostens yta gnuggas eller pudras med salt fullbordar avrinningen och spelar en viktig roll för att bygga upp den intensiva och typiska smaken hos ”Bleu d’Auvergne”. Slutligen gör mognadslagringen i fuktiga och ventilerade källare att de karakteristiska aromerna av blåmögel, undervegetation och svamp utvecklas i osten ”Bleu d’Auvergne”.

Hänvisning till offentliggörandet av produktspecifikationen

(artikel 6.1 andra stycket i genomförandeförordningen)

https://info.agriculture.gouv.fr/gedei/site/bo-agri/document_administratif-710d3e0c-449b-40f1-a1ee-bada81ef7a31/telechargement

(1) EUT L 343, 14.12.2012, s. 1.