INLEDNING

Biologisk mångfald – denna fantastiska rikedom av ekosystem, arter och gener som omger oss – är vår livförsäkring som ger oss mat, dricksvatten och ren luft, skydd och medicin, mildrar naturkatastrofer, motverkar skadegörare och sjukdomar och bidrar till att reglera klimatet. Den biologiska mångfalden är också vårt naturkapital som tillhandahåller ekosystemtjänster som grundval för vår ekonomi. Försämringar eller förluster av den biologiska mångfalden äventyrar tillhandahållandet av dessa tjänster. Vi förlorar arter, livsmiljöer och den välfärd och sysselsättning som naturen ger oss. Vårt eget välbefinnande äventyras. Förlusterna av biologisk mångfald är därför tillsammans med klimatförändringarna det allvarligaste miljöhotet i dag – och de är oupplösligt förbundna med varandra. Den biologiska mångfalden bidrar i högsta grad till klimatskyddet och en anpassning till klimatförändringarna, men för att undvika förluster av biologisk mångfald är det också mycket viktigt att uppnå målet om en temperaturökning på högst 2 grader och att vidta samtidiga lämpliga anpassningsåtgärder för att minska de oundvikliga effekterna av klimatförändringarna.

Arter utrotas nu i en takt som vi aldrig tidigare har upplevt. Människans aktiviteter är den huvudsakliga grunden till att arter nu utrotas 100–1000 gånger snabbare än den naturliga takten. Enligt FAO är 60 % av världens ekosystem skadade eller utnyttjas inte på ett hållbart sätt, 75 % av fiskbestånden är överfiskade eller i stort sett uttömda och 75 % av den genetiska mångfalden av växterna i jordbruket har gått förlorad i hela världen sedan 1990. Omkring 13 miljoner hektar tropisk skog avverkas varje år[1] och 20 % av världens tropiska korallrev har redan försvunnit, medan 95 % av dem som återstår kommer att vara ödelagda eller extremt skadade 2050 om klimatförändringarna fortsätter i oförminskad takt[2].

I EU befinner sig bara 17 % av de livsmiljöer och arter och 11 % av de viktigaste ekosystemen som skyddas enligt EU:s lagstiftning i ett gott tillstånd[3]. Detta trots de åtgärder som vidtas för att motverka förluster av den biologisk mångfalden, särskilt sedan EU år 2001 ställde upp sitt mål för biologisk mångfald för 2010. Nyttan med dessa åtgärder har mer än uppvägts av den fortsatta och allt hårdare pressen på den biologiska mångfalden i Europa: förändrad landanvändning, överutnyttjande av den biologiska mångfalden och dess olika delar, spridning av invasiva främmande arter, föroreningar och klimatförändringar, där situationen antingen är oförändrad eller har förvärrats. Indirekta orsaker, t.ex. befolkningstillväxt, begränsad kännedom om biologisk mångfald och det faktum att dess ekonomiska värde inte återspeglas vid beslutsfattande, inverkar också negativt på den biologiska mångfalden.

Denna strategi syftar till att motverka förlusterna av biologisk mångfald och skynda på EU:s övergång till en resurseffektiv och grön ekonomi. Den är en integrerad del av Europa 2020-strategin[4] och i synnerhet av flaggskeppsinitiativet Ett resurseffektivt Europa [5].

EN NY GRUNDVAL FÖR EU:S POLITIK FÖR BIOLOGISK MÅNGFALD

ETT DUBBELT MANDAT FÖR ATT AGERA

EU-mandatet

I mars 2010 insåg EU:s ledare att det fastställda målet för biologisk mångfald för 2010 inte skulle uppnås trots vissa större framsteg, t.ex. inrättandet av Natura 2000, världens största nätverk av skyddade områden. De godkände därför den långsiktiga strategi och det ambitiösa överordnade mål som kommissionen föreslog i sitt meddelande Förslag till en EU-strategi och EU-mål för biologisk mångfald efter 2010 [6].

Vision för 2050

Den biologiska mångfalden i Europeiska unionen och de ekosystemtjänster som denna leder till – unionens naturkapital – skyddas, värderas och återställs på lämpligt sätt på grund av den biologiska mångfaldens inneboende värde och det avgörande bidraget till människors välfärd och ekonomiskt välstånd, och så att katastrofala förändringar förorsakade av förlusten av biologisk mångfald undviks.

Överordnat mål för 2020

Sätta stopp för förlusten av biologisk mångfald och förstörelsen av ekosystemtjänster i EU senast 2020, i möjligaste mån återställa dem och samtidigt förstärka EU:s bidrag för att motverka förlusten av biologisk mångfald på global nivå.

Det globala mandatet

Den tionde konferensen mellan parterna i konventionen om biologisk mångfald, som hölls 2010 i Nagoya, ledde till antagandet av en global strategisk plan för biologisk mångfald 2011–2020[7], Nagoyaprotokollet om tillträde till genetiska resurser samt rimlig och rättvis fördelning mellan den nytta som uppstår vid deras användning (ABS-protokollet)[8] samt till en strategi för att mobilisera resurser för global biologisk mångfald.

EU:s strategi för biologisk mångfald för 2020 svarar mot båda mandaten och banar väg för att EU ska kunna uppnå sina egna mål för biologisk mångfald och fullgöra sina globala åtaganden.

VÄRDERING AV VÅRA NATURTILLGÅNGAR GER EN RAD FÖRDELAR

EU 2020-målet om biologisk mångfald underbyggs av ett erkännande av att biologisk mångfald, utöver dess inneboende värde, och de tjänster som denna leder till har ett betydande ekonomiskt värde som sällan avspeglas på marknaderna. Eftersom den biologiska mångfalden inte prissätts och inte återspeglas i vårt samhälles räkenskaper offras den ofta till förmån för motstridiga krav på naturen och dess användning. I den internationella studien om ekosystemens och den biologiska mångfaldens ekonomi (The Economics of Ecosystems and Biodiversity – TEEB) , som har fått stöd av kommissionen, rekommenderas att den biologiska mångfaldens ekonomiska värde beaktas vid beslutsfattandet och återspeglas i redovisnings- och rapporteringssystem[9]. I Nagoya införlivades denna rekommendation i ett globalt mål och den är en av flera viktiga åtgärder i den nuvarande strategin.

Insatser för att stoppa förluster av biologisk mångfald medför visserligen kostnader[10], men förluster av biologisk mångfald är i sig kostsamma för samhället som helhet, särskilt för ekonomiska aktörer i sektorer som är direkt beroende av ekosystemtjänster. Exempelvis uppgår det ekonomiska värdet av insektspollinering till uppskattningsvis 15 miljarder euro per år i EU[11]. Den fortsatta nedgången i populationerna av bin och andra pollengivare[12] kan få allvarliga konsekvenser för jordbrukare och jordbrukets livsmedelsindustri i Europa[13]. Den privata sektorn blir alltmer medveten om dessa risker. Många företag i och utanför Europa gör nu en bedömning av sitt beroende av biologisk mångfald och ställer upp mål för ett hållbart utnyttjande av naturresurser i sina bolagsstrategier[14].

En fullständig värdering av naturens potential kommer att bidra till flera av EU:s strategiska mål:

- En mer resurseffektiv ekonomi: EU:s ekologiska fotavtryck är för närvarande dubbelt så stort som den biologiska kapaciteten[15]. EU kan genom att bevara och förbättra sina naturresurser öka resurseffektiviteten i ekonomin och minska beroendet av naturresurser från andra länder utanför Europa.

- En mer klimattålig ekonomi med låga koldioxidutsläpp: Ekosystembaserade strategier för att mildra klimatförändringen och klimatanpassningsåtgärder kan vara kostnadseffektiva alternativ till tekniska lösningar, samtidigt som många fördelar uppnås vid sidan av att den biologiska mångfalden bevaras.

- En ledande position inom forskning och innovation: Framsteg inom många tillämpade vetenskaper är beroende av den långsiktiga tillgången till och mångfalden av naturtillgångar. Den genetiska mångfalden t.ex. är en viktig källa till innovation för läkemedelsindustrin och kosmetikaindustrin, samtidigt som potentialen för återställande av ekosystem och grön infrastruktur[16] i stor utsträckning är outnyttjad.

- Nya kunskaper, arbetstillfällen och affärsmöjligheter: Naturbaserad innovation och insatser för att återställa ekosystem och bevara den biologiska mångfalden kan leda till nya kunskaper och skapa nya arbetstillfällen och affärsmöjligheter. TEEB uppskattar att de affärsmöjligheter som uppstår globalt genom investeringar i biologisk mångfald kan uppgå till ett värde på 2–6 biljoner US-dollar fram till år 2050.

ÖKADE KUNSKAPER OM BIOLOGISK MÅNGFALD

Goda framsteg har gjorts när det gäller att förbättra kunskapsbasen om biologisk mångfald i syfte att stödja politiken med aktuella vetenskapliga data och information. Detta behöver nu anpassas till ramarna för 2020-strategin.

Kommissionen kommer att arbeta tillsammans med medlemsstaterna och Europeiska miljöbyrån för att senast 2012 ta fram en integrerad ram för övervakning, bedömning och rapportering om hur strategin genomförs. Övervaknings-, rapporterings- och tillsynskraven på nationell nivå, EU-nivå och global nivå kommer att förbättras och så långt det är möjligt anpassas till kraven i annan miljölagstiftning, t.ex. ramdirektivet för vatten. EU:s grundscenario för den biologiska mångfalden från 2010 och EU:s uppdaterade indikatorer för biologisk mångfald[17] kommer att vara viktiga inslag i detta arbete. Arbetet kommer också att bygga på annan information, bl.a. uppgifter som tas fram via det gemensamma miljöinformationssystemet och global övervakning för miljö och säkerhet, det europeiska skogsdatacentrumet och undersökningarna om markanvändning och växttäcke (Lucas). Den webbportal som används för det europeiska informationssystemet för biologisk mångfald (Bise) kommer att vara den främsta plattformen för data- och informationsutbyte.

I strategin ingår särskilda åtgärder för att förbättra övervakning och rapportering. Om övervakning och rapportering av biologisk mångfald integreras i EU:s naturvårdslagstiftning, den gemensamma jordbrukspolitiken, den gemensamma fiskeripolitiken och, i den utsträckning detta är möjligt, i sammanhållningspolitiken blir det enklare att mäta vilka effekter politiken får på den biologiska mångfalden.

Kommissionen kommer att fortsätta sitt arbete för att fylla luckor inom forskningen, bl.a. när det gäller kartläggning och bedömning av ekosystemtjänster i Europa, vilket kommer att bidra till att öka våra kunskaper om sambanden mellan biologisk mångfald och klimatförändringar, och den roll som markens biologiska mångfald spelar för viktiga ekosystemtjänster som koldioxidbindning och livsmedelsförsörjning. Forskningsmedel inom den nya gemensamma strategiska ramen kan ytterligare bidra till att överbrygga identifierade kunskapsluckor och stödja denna politik.

Slutligen kommer EU att vara fortsatt nära engagerad i arbetet med och bidra aktivt till den nya mellanstatliga forskningspolitiska plattformen för biologisk mångfald och ekosystemtjänster (ipBes), i synnerhet i samband med regionala bedömningar, där det eventuellt kan krävas ett system på EU-nivå för att förstärka samspelet mellan vetenskap och politik.

EN HANDLINGSRAM FÖR NÄSTA DECENNIUM

Strategin för biologisk mångfald för 2020 innehåller sex ömsesidigt kompletterande och av varandra beroende enskilda mål som svarar mot det överordnade målet för 2020. De kommer alla att bidra till att sätta stopp för förlusten av biologisk mångfald och förstörelsen av ekosystemtjänster och varje mål kommer att vara inriktat på ett särskilt område: skydda och återställa biologisk mångfald och därmed förbundna ekosystemtjänster (mål 1 och 2), öka jordbrukets och skogsbrukets positiva bidrag och minska väsentliga stressfaktorer för EU:s biologiska mångfald (mål 3, 4 och 5) samt intensifiera EU:s bidrag till biologisk mångfald på global nivå (mål 6). Varje mål är fördelat på ett åtgärdspaket för att möta den specifika utmaning som målet är inriktat på. Åtgärderna anges i bilagan till detta meddelande och kommer vid behov att vara föremål för ytterligare konsekvensbedömningar[18].

ATT BEVARA OCH ÅTERSTÄLLA NATUR

Fågeldirektivet och habitatdirektivet måste genomföras fullt ut (dvs. en gynnsam bevarandestatus uppnås för alla livsmiljöer och arter av europeisk betydelse och lämpliga populationer av naturligt förekommande vilda fågelarter) för att förhindra ytterligare förluster och återetablera den biologiska mångfalden i EU. Ett kvantifierat mål med fastställd tidsfrist påskyndar genomförandet av direktiven, och de mål som ställts upp i dem kommer att uppnås snabbare.

Mål 1

Hejda försämringen av statusen för alla arter och livsmiljöer som omfattas av EU:s naturvårdslagstiftning och uppnå en betydande och mätbar förbättring av deras status, så att till 2020 jämfört med nuvarande bedömningar i) 100 % fler livsmiljöbedömningar och 50 % fler artbedömningar enligt habitatdirektivet visar en bättre bevarandestatus, och ii) 50 % fler artbedömningar enligt fågeldirektivet visar en säker eller förbättrad status.

BEVARA OCH FÖRBÄTTRA EKOSYSTEM OCH EKOSYSTEMTJÄNSTER

I EU har många ekosystem och ekosystemtjänster försämrats, till stor del på grund av landskapsfragmentering. Nästan 30 % av EU:s territorium är måttligt till extremt fragmenterat. Mål 2 är inriktat på att upprätthålla och förbättra ekosystemtjänster och återställa skadade ekosystem genom att grön infrastruktur införlivas i fysisk planering. Detta kommer att bidra till EU:s mål för hållbar tillväxt[19] och till en mildring av och anpassning till klimatförändringarna, samtidigt som ekonomisk, territoriell och social sammanhållning främjas och EU:s kulturella arv skyddas. Det kommer också att säkerställa bättre funktionell konnektivitet mellan ekosystem inom och mellan Natura 2000-områden och på landsbygden som helhet. Mål 2 omfattar det globala mål om att återställa 15 % av skadade ekosystem fram till 2020 som EU:s medlemsstater och EU kommit överens om i Nagoya.

Mål 2

Senast 2020 bevara och förbättra ekosystem och ekosystemtjänster genom att grön infrastruktur införs och minst 15 % av skadade ekosystem återställs .

SÄKERSTÄLLA ETT HÅLLBART JORDBRUK, SKOGSBRUK OCH FISKE

EU har redan gjort ansträngningar för att integrera biologisk mångfald i utvecklingen och genomförandet av politiken på andra områden. Med tanke på de fördelar som biologisk mångfald och ekosystemtjänster medför för många sektorer är dock dessa ansträngningar fortfarande inte tillräckliga. Syftet med denna strategi är att öka integreringen inom centrala sektorer, särskilt genom mål och åtgärder som ökar jordbruks-, skogsbruks- och fiskerisektorernas positiva bidrag till skyddet av biologisk mångfald och ett hållbart nyttjande[20].

När det gäller jordbruket kommer även befintliga instrument inom den gemensamma jordbrukspolitiken att bidra till detta mål samt till mål 1 och 2. Med den kommande reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken och den gemensamma fiskeripolitiken och den nya fleråriga budgetramen finns det möjligheter att öka synergieffekterna och säkra största möjliga överensstämmelse mellan målen till skydd för den biologiska mångfalden och målen på dessa och andra politikområden.

Mål 3*

A) Jordbruk: Senast 2020 maximera brukade områden – gräsmark, åkermark och fleråriga grödor – som omfattas av den gemensamma jordbrukspolitikens åtgärder för biologisk mångfald i syfte att bevara den biologiska mångfalden och på ett mätbart sätt förbättra(*) bevarandestatusen för arter och livsmiljöer som är beroende av eller påverkas av jordbruk samt tillhandahållandet av ekosystemtjänster jämfört med EU:s grundscenario från 2010, och på så sätt bidra till en mer hållbar förvaltning.

B) Skog: Senast 2020 införa skogsbruksplaner eller motsvarande instrument, i linje med ett hållbart skogsbruk[21], för samtliga skogar som är offentligt ägda och för skogsbruksföretag över en viss storlek** (som ska definieras av medlemsstaterna eller regionerna och anges i deras program för landsbygdsutveckling) som får stöd inom ramen för EU:s politik för landsbygdsutveckling för att på ett mätbart sätt förbättra(*) bevarandestatusen för arter och livsmiljöer som är beroende av eller påverkas av skogsbruk samt tillhandahållandet av därmed förknippade ekosystemtjänster jämfört med EU:s grundscenario från 2010.

(*) För båda målen ska förbättringar mätas mot de kvantifierade målen för förbättrad bevarandestatus för arter och livsmiljöer av intresse för EU i mål 1 och återställandet av skadade ekosystem i mål 2.

(**) För mindre skogsföretag får medlemsstaterna tillhandahålla ytterligare incitament för att uppmuntra antagandet av förvaltningsplaner eller likvärdiga instrument som är förenliga med ett hållbart skogsbruk.

Mål 4:

Fiske: Uppnå maximal hållbar avkastning [22] senast 2015. Uppnå en ålders- och storleksfördelning som vittnar om ett friskt bestånd genom en fiskeriförvaltning utan några betydande negativa effekter på andra bestånd, arter och ekosystem med sikte på att uppnå en god miljöstatus senast 2020, i enlighet med kraven i ramdirektivet om en marin strategi.

BEKÄMPA INVASIVA FRÄMMANDE ARTER

Invasiva främmande arter utgör ett betydande hot mot den biologiska mångfalden i EU, och detta hot kommer att öka i framtiden om inte kraftfulla åtgärder vidtas på alla nivåer för att kontrollera införandet och etableringen av dessa arter och bekämpa arter som redan införts[23]. Invasiva främmande arter förorsakar skador motsvarande omkring 12,5 miljarder euro om året i EU. Även om dessa utmaningar är gemensamma för många medlemsstater finns det för närvarande – med undantag för lagstiftning om användning av främmande och lokalt frånvarande arter i vattenbruk – ingen bestämd, övergripande EU-politik för att möta dem. Genom denna strategi föreslås det att denna lucka fylls genom att en särskild EU-rättsakt införs för att möta kvarvarande utmaningar, bland annat när det gäller invasiva främmande arters spridningsvägar, tidig upptäckt/bekämpning och begränsning/hantering av invasiva främmande arter.

Mål 5:

Senast 2020 identifiera och prioritera invasiva främmande arter och deras spridningsvägar, bekämpa eller utrota prioriterade arter, och styra spridningsvägar för att förhindra att nya invasiva främmande arter införs och etableras.

LÖSNINGAR PÅ DEN GLOBALA KRISEN FÖR DEN BIOLOGISKA MÅNGFALDEN

EU har förbundit sig att uppfylla de internationella målen för biologisk mångfald för 2020 och de mål som överenskommits inom ramen för konventionen om biologisk mångfald. Detta kräver att åtgärder vidtas inom EU, men även på global nivå eftersom EU drar stora fördelar av den globala biologiska mångfalden och samtidigt ansvarar för en del av de förluster och försämringar som sker utanför dess gränser, särskilt på grund av ohållbara konsumtionsmönster i EU.

Genom denna strategi kommer de riktade insatserna att syfta till att minska det tryck på den biologiska mångfalden som härrör från EU, samtidigt som de bidrar till en grönare ekonomi i linje med EU:s prioriteringar för FN:s konferens om hållbar utveckling 2012. EU måste också fullgöra vissa åtaganden från den tionde partskonferensen vad gäller mobilisering av resurser samt genomföra Nagoyaprotokollet (ABS-protokollet) om EU ska fortsätta att spela en ledande roll inom den internationella politiken för biologisk mångfald.

Mål 6:

Senast 2020 ska EU ha ökat sitt bidrag för att motverka förlusten av biologisk mångfald på global nivå.

BIDRAG FRÅN ANNAN POLITIK OCH ANDRA INITIATIV PÅ MILJÖOMRÅDET

Denna strategi är det huvudsakliga verktyget för EU:s insatser för att motverka förlusten av biologisk mångfald och inrikta åtgärderna på områden där EU kan bidra mest och uppnå högsta mervärde, men för att nå målet för 2020 måste EU:s befintliga miljölagstiftning genomföras fullt ut och insatser göras på nationell, regional och lokal nivå.

Flera befintliga eller planerade politiska initiativ kommer att fungera som stöd för målen om biologisk mångfald. Exempelvis klimatförändringarna, som i allt högre grad påverkar den biologiska mångfalden och som kommer att ändra livsmiljöer och ekosystem, är föremål för ett heltäckande EU-paket med politiska åtgärder som antogs 2009. Att den globala temperaturökningen begränsas till 2 grader kommer att vara avgörande för att förhindra förluster av biologisk mångfald. Kommissionen planerar att senast 2013 anta en EU-strategi för anpassning till klimatförändringarna.

EU har omfattande lagstiftning som kräver att god ekologisk status för vatten ska uppnås senast 2015[24] och för marina ekosystem senast 2020[25], som begränsar föroreningar från olika källor och som reglerar kemikalier och deras effekter på miljön. Kommissionen gör nu en bedömning av om det är motiverat med ytterligare åtgärder för att motverka kväve- och fosfatföroreningar och vissa luftföroreningar, samtidigt som medlemsstaterna behandlar ett kommissionsförslag till ett ramdirektiv för markskydd som krävs för att göra det möjligt för EU att nå sina mål om biologisk mångfald. Indirekta orsaker till förluster av biologisk mångfald behandlas dels via denna strategi, bl.a. genom åtgärder som ska minska EU:s ekologiska fotavtryck, dels via andra initiativ som ingår i flaggskeppsinitiativet om ett resurseffektivt Europa.

DET GÄLLER VÅRT LIV

PARTNERSKAP FÖR BIOLOGISK MÅNGFALD

För att målen för den biologiska mångfalden för 2020 för EU och globalt ska kunna uppnås krävs stort engagemang och fullständiga åtaganden av många olika parter. För att detta ska lyckas kommer ett antal viktiga partnerskap att utökas och främjas till stöd för denna strategi.

- Kommissionen har inrättat en plattform för företag och biologisk mångfald (” EU Business and Biodiversity Platform ”) med företag från sex olika sektorer för närvarande (jordbruk, utvinningsindustri, finans, livsmedel, skog och turism), där erfarenheter och bästa praxis ska kunna spridas. Kommissionen kommer att vidareutveckla plattformen och uppmuntra till större samarbete mellan företag i Europa, inbegripet små och medelstora företag, och förbindelser med nationella och globala initiativ.

- Kommissionen kommer att fortsätta att samarbeta med andra parter för att offentliggöra och genomföra TEEB-rekommendationerna på EU-nivå och stödja arbetet med värdering av biologisk mångfald och ekosystemtjänster i utvecklingsländer.

- Kommissionen kommer också att uppmuntra samarbete mellan forskare och andra berörda parter inom fysisk planering och markanvändning i genomförandet av strategier för biologisk mångfald på alla nivåer för att överensstämmelse med relevanta rekommendationer i den europeiska territoriella agendan ska kunna garanteras.

- Ett aktivt engagemang från det civila samhället kommer att uppmuntras på alla nivåer för genomförandet. Initiativ för brukarmedverkan (”Citizen science”) är t.ex. värdefulla för insamling av uppgifter av hög kvalitet, samtidigt som medborgarna mobiliseras till insatser för bevarande av biologisk mångfald.

- Kommissionen och medlemsstaterna kommer att samarbeta med de yttersta randområdena och med utomeuropeiska länder och territorier – där det finns flera endemiska arter än på hela den europeiska kontinenten – genom initiativet BEST (biologisk mångfald och ekosystemtjänster i utomeuropeiska territorier) för att främja bevarande av biologisk mångfald och ett hållbart nyttjande.

- EU kommer också att stödja de pågående ansträngningarna för bättre samarbete, synergieffekter och fastställande av gemensamma prioriteringar bland de konventioner som rör biologisk mångfald (konventionen om biologisk mångfald, Cites, konventionen om skydd av flyttande djur, Ramsarkonventionen om våtmarker och Världsarvskonventionen). EU kommer också att främja ökat samarbete mellan konventionen om biologisk mångfald och konventionerna om klimatförändringar och ökenspridning för skapa ömsesidiga fördelar.

- EU kommer att förstärka sin dialog och sitt samarbete om den biologiska mångfalden med viktiga partner , särskilt kandidatländer och potentiella kandidatländer, för att utveckla eller anpassa deras politik till målen för den biologiska mångfalden för 2020. Kandidatländer och potentiella kandidatländer uppmanas att bidra till genomförandet av strategin och börja utveckla eller anpassa sin politik i riktning mot målen för den biologiska mångfalden för 2020 för EU och globalt.

Dessa partnerskap bidrar till att öka medvetenheten om biologisk mångfald, som i EU fortfarande är låg[26]. Kommissionens kampanj från 2010, ”Biologisk mångfald – Det gäller vårt liv”, kommer att följas av en särskild kampanj inriktad på Natura 2000.

RESURSER FÖR BIOLOGISK MÅNGFALD OCH EKOSYSTEMTJÄNSTER

Om målen för denna strategi och EU:s åtaganden om biologisk mångfald ska kunna uppfyllas måste det finnas ekonomiska resurser som används effektivt. Kommissionen och medlemsstaterna kommer, inom ramen för den pågående programplaneringsperioden och utan att föregripa resultatet av förhandlingarna om nästa fleråriga budgetram, att arbeta för att

– säkerställa bättre utnyttjande och spridning av befintliga medel för biologisk mångfald . Under nuvarande programperiod ska 105 miljarder euro från sammanhållningspolitiken användas för miljö- och klimatrelaterad verksamhet, inbegripet biologisk mångfald och naturskydd[27]. Samordnade ansträngningar behövs dock för att garantera ett optimalt utnyttjande av disponibla medel[28].

– rationalisera tillgängliga resurser och maximera positiva bieffekter av olika finansieringskällor , inklusive finansiering för jordbruk och landsbygdsutveckling, fiske, regionalpolitik samt klimatförändring. Faktum är att investeringar i biologisk mångfald kan vara lönsamma på mer än ett sätt och de är ett kostnadseffektivt sätt att reagera på klimatförändringarna. Införande av mål för biologisk mångfald bör undersökas som en del av den gemensamma strategiska ram som är under behandling av kommissionen för prioritering av finansiering inom de fem finansieringsinstrumenten inom landsbygds-, regional-, social- och fiskeripolitik.

– diversifiera och utöka olika finansieringskällor . Kommissionen och medlemsstaterna kommer att främja utveckling och användning av innovativa finansieringsmekanismer, bland annat marknadsbaserade styrmedel. Betalningar för ekosystemtjänster bör gynna offentliga och privata varor från jordbruket, skogarna och de marina ekosystemen. Incitament kommer att införas för att locka den privata sektorn att investera i grön infrastruktur, och möjligheter till kompensation för biologisk mångfald kommer att undersökas närmare som ett sätt att ”undvika nettoförluster”. Kommissionen och Europeiska investeringsbanken undersöker möjligheten att använda nyskapande finansieringsinstrument för att ta itu med utmaningar för den biologiska mångfalden, bland annat genom offentlig-privata partnerskap och ett eventuellt inrättande av en finansieringsmekanism för biologisk mångfald.

Två finansieringskrav är särskilt framträdande. Det första avser behovet av lämplig finansiering för att fullt ut genomföra Natura 2000, där medlemsstatens bidrag måste motsvaras av finansiering från EU[29] (som uppskattas till ungefär totalt 5,8 miljarder euro per år). Detta kan kräva att medlemsstaterna utarbetar en flerårig plan för Natura 2000, som är förenlig med den prioriterade plan som krävs enligt habitatdirektivet.

Det andra är en reaktion på åtagandet vid den tionde partskonferensen att kraftigt öka resurstillskotten från alla källor för ett effektivt genomförande av resultaten från Nagoya. Under diskussionerna om finansieringsmål vid elfte partskonferensen bör man erkänna behovet av ökade offentliga medel, men också potentialen med innovativa finansiella mekanismer. Finansiella flöden (egna medel och innovativa finansieringskällor) som krävs för att tillgodose behov som identifierats bör fastställas i nationella strategier och handlingsplaner för biologisk mångfald.

Dessa åtaganden skulle kunna tillgodoses direkt genom riktad ytterligare finansiering för biologisk mångfald, och indirekt genom att säkerställa synergieffekter med andra relevanta finansieringskällor, såsom klimatfinansiering (t.ex. ETS-intäkter, Redd+) och andra innovativa finansieringskällor, t.ex. medel som genererats genom Nagoyaprotokollet. I linje med 2020-strategin och det globala målet för konventionen om biologisk mångfald kommer också reformen av skadliga subventioner att gynna den biologiska mångfalden.

EN GEMENSAM GENOMFÖRANDESTRATEGI FÖR EU

De gemensamma målen för EU och konventionen om biologisk mångfald måste uppnås genom en kombination av åtgärder på lokal och nationell nivå och på EU-nivå. Nära samordning kommer därför att behövas för att registrera framsteg när det gäller att nå målen, även sådana som eftersträvas genom politiska åtgärder utanför tillämpningsområdet för denna strategi, och för att säkerställa samstämmighet mellan EU:s och medlemsstaternas åtgärder. Kommissionen kommer i detta syfte att samarbeta med medlemsstaterna för att utarbeta en gemensam ram för genomförandet – med deltagande även av andra viktiga aktörer, sektorer och institutioner – baserad på bästa praxis, och som beskriver vars och ens roll och ansvar för att detta ska lyckas.

Kommissionen kommer att stödja och komplettera medlemsstaternas ansträngningar genom att stärka miljölagstiftningen, åtgärda brister i strategierna genom att föreslå nya initiativ, tillhandahålla riktlinjer och finansiering, och främja forskning och utbyte av bästa praxis.

UPPFÖLJNING

Denna strategi ger en ram för åtgärder så att EU ska kunna nå sitt mål för den biologiska mångfalden 2020 och hamna på rätt spår för kunna genomföra visionen för 2050. Den kommer att ses över efter halva tiden i början av 2014, så att resultaten kan användas vid utarbetandet av EU:s femte nationella rapport, vilket krävs enligt konventionen om biologisk mångfald. Målsättningar och åtgärder kommer att ses över allt eftersom ny information blir tillgänglig och framsteg görs mot målen i strategin.

Eftersom det kommer att ta lång tid för många av de åtgärder som vidtas i dagsläget för att skydda den biologiska mångfalden och förbättra våra naturtillgångar att åstadkomma verkliga förbättringar, måste genomförande av denna strategi inledas nu om EU ska kunna uppnå sitt överordnade mål för 2020.

Kommissionen uppmanar Europaparlamentet och rådet att godkänna de mål och åtgärder som beskrivs i bilagan.

BILAGA

MÅL 1: GENOMFÖRA FÅGELDIREKTIVET OCH HABITATDIREKTIVET FULLT UT

Hejda försämringen av statusen för alla arter och livsmiljöer som omfattas av EU:s naturvårdslagstiftning och uppnå en betydande och mätbar förbättring av deras status, så att till 2020 jämfört med nuvarande bedömningar i) 100 % fler livsmiljöbedömningar och 50 % fler artbedömningar enligt habitatdirektivet visar en bättre bevarandestatus, och ii) 50 % fler artbedömningar enligt fågeldirektivet visar en säker eller förbättrad status.

Åtgärd 1: Fullfölja inrättandet av Natura 2000 och säkerställa god förvaltning

1a) Medlemsstaterna och kommissionen ska se till att den fas för att upprätta Natura 2000, också i den marina miljön, till stor del är slutförd senast 2012.

1b) Medlemsstaterna och kommissionen ska integrera krav för skydd och förvaltning av arter och livsmiljöer i centrala strategier för mark- och vattenanvändning, både inom och utanför Natura 2000-områden.

1c) Medlemsstaterna ska se till att förvaltningsplaner eller likvärdiga instrument, där åtgärder för bevarande och återställande beskrivs, utvecklas och genomförs i tid för alla Natura 2000-områden.

1d) Kommissionen ska tillsammans med medlemsstaterna senast 2012 fastställa ett förfarande för att främja utbyte av erfarenheter, god praxis och gränsöverskridande samarbete om förvaltningen av Natura 2000, inom de biogeografiska ramar som fastställs i habitatdirektivet.

Åtgärd 2: Säkra lämplig finansiering av Natura 2000-områden

2) Kommissionen och medlemsstaterna ska tillhandahålla nödvändiga medel och incitament för Natura 2000, bl.a. genom EU:s finansieringsinstrument, inom nästa fleråriga budgetram. Under 2011 kommer kommissionen att framföra sina synpunkter på hur Natura 2000 ska finansieras under nästa fleråriga budgetram.

Åtgärd 3: Öka berörda parters medvetenhet och engagemang och förbättra efterlevnaden

3a) Kommissionen ska senast 2013 tillsammans med medlemsstaterna utveckla och inleda en omfattande informationskampanj om Natura 2000.

3b) Kommissionen och medlemsstaterna ska förbättra samarbetet med viktiga sektorer och fortsätta att utveckla riktlinjer för att förbättra deras förståelse av kraven i EU:s naturvårdslagstiftning och dess värde när det gäller att främja ekonomisk utveckling.

3c) Kommissionen och medlemsstaterna ska göra det lättare att verkställa naturvårdsdirektiven genom särskilda utbildningsprogram om Natura 2000 för domare och åklagare, och genom att utveckla bättre kapacitet för främjande av efterlevnad.

Åtgärd 4: Förbättra och effektivisera övervakning och rapportering

4a) Kommissionen ska tillsammans med medlemsstaterna senast 2012 utveckla ett nytt system för fågelrapportering i EU, ytterligare utveckla systemet för rapportering enligt artikel 17 i habitatdirektivet och förbättra flöde, tillgänglighet och relevans beträffande information om Natura 2000.

4b) Kommissionen ska införa ett särskilt IKT-verktyg som en del av det europeiska informationssystemet för biologisk mångfald för att förbättra tillgången och användningen av data senast 2012.

MÅL 2: BEVARA OCH ÅTERSTÄLLA EKOSYSTEM OCH TJÄNSTER

Senast 2020 bevara och förbättra ekosystem och ekosystemtjänster genom att grön infrastruktur införs och minst 15 % av skadade ekosystem återställs.

Åtgärd 5: Förbättra kunskapen om ekosystem och ekosystemtjänster i EU

5) Medlemsstaterna ska med hjälp av kommissionen senast 2014 kartlägga och bedöma tillståndet för ekosystem och ekosystemtjänster på sina nationella territorier, bedöma det ekonomiska värdet av sådana tjänster, och främja integreringen av dessa värden i redovisnings- och rapporteringssystem på EU-nivå och nationell nivå senast 2020.

Åtgärd 6: Fastställa prioriteringar för att återställa och främja användningen av grön infrastruktur

6a) Medlemsstaterna ska med hjälp av kommissionen senast 2014 utarbeta en strategisk ram för att fastställa prioriteringar för återställande av ekosystem på lokal, nationell och europeisk nivå.

6b) Kommissionen ska senast 2012 utveckla en strategi för miljövänlig infrastruktur för att främja utvecklingen av miljövänlig infrastruktur i EU i städer och på landsbygden, inbegripet genom incitament för att uppmuntra inledande investeringar i projekt för grön infrastruktur och upprätthållande av ekosystemtjänster, t.ex. genom bättre riktad användning av EU-finansiering och offentlig-privata partnerskap.

Åtgärd 7: Undvika nettoförluster av biologisk mångfald och ekosystemtjänster

7a) Kommissionen ska i samarbete med medlemsstaterna senast 2014 utveckla en metod för att bedöma effekterna av EU-stödda projekt, planer och program rörande biologisk mångfald.

7b) Kommissionen ska utföra ytterligare arbete i syfte att senast 2015 föreslå ett initiativ för att säkerställa att ingen nettoförlust av ekosystem och ekosystemtjänster förekommer (t.ex. genom kompensations- eller utjämningssystem).

Mål 3: ÖKA JORD- OCH SKOGSBRUKETS BIDRAG FÖR BEVARANDE OCH FÖRBÄTTRING AV DEN BIOLOGISKA MÅNGFALDEN

3A) Jordbruk : Senast 2020 maximera brukade områden – gräsmark, åkermark och fleråriga grödor – som omfattas av den gemensamma jordbrukspolitikens åtgärder för biologisk mångfald i syfte att säkerställa bevarandet av den biologiska mångfalden och på ett mätbart sätt förbättra(*) bevarandestatusen för arter och livsmiljöer som är beroende av eller påverkas av jordbruk samt tillhandahållandet av ekosystemtjänster jämfört med EU:s grundscenario från 2010, och på så sätt bidra till en mer hållbar förvaltning.

B) Skog: Senast 2020 införa skogsbruksplaner eller motsvarande instrument, i linje med ett hållbart skogsbruk[30], för samtliga skogar som är offentligt ägda och för skogsbruksföretag över en viss storlek** (som ska definieras av medlemsstaterna eller regionerna och anges i deras program för landsbygdsutveckling) som får stöd inom ramen för EU:s politik för landsbygdsutveckling för att på ett mätbart sätt förbättra(*) bevarandestatusen för arter och livsmiljöer som är beroende av eller påverkas av skogsbruk samt tillhandahållandet av därmed förknippade ekosystemtjänster jämfört med EU:s grundscenario från 2010.

(*) För båda målen ska förbättringar mätas mot de kvantifierade målen för förbättring för bevarandestatusen för arter och livsmiljöer av intresse för EU i mål 1 och återställandet av skadade ekosystem i mål 2.

(**) För mindre skogsföretag får medlemsstaterna tillhandahålla ytterligare incitament för att uppmuntra antagandet av förvaltningsplaner eller likvärdiga instrument som är förenliga med ett hållbart skogsbruk.

Åtgärd 8: Förbättra direktstödet för kollektiva nyttigheter på miljöområdet inom EU:s gemensamma jordbrukspolitik

8a) Kommissionen ska föreslå att direktstöd inom den gemensamma jordbrukspolitiken ska belöna kollektiva nyttigheter på miljöområdet som går utöver tvärvillkoren (t.ex. permanent betesmark, täckgrödor, växelbruk, ekologiska arealuttag, Natura 2000).

8b) Kommissionen ska föreslå att GAEC:s (god jordbrukshävd och goda miljöförhållanden) bestämmelser om tvärvillkor förbättras och förenklas, och ska överväga att inlemma ramdirektivet om vatten i tvärvillkorens tillämpningsområde när direktivet väl har genomförts och de operativa skyldigheterna för jordbrukare har identifierats i syfte att förbättra tillståndet för akvatiska ekosystem i landsbygdsområden.

Åtgärd 9: Bättre inriktning av landsbygdsutvecklingen mot bevarande av biologisk mångfald

9a) Kommissionen och medlemsstaterna ska integrera kvantifierade mål för biologisk mångfald i strategier och program för landsbygdsutveckling, och anpassa åtgärder till regionala och lokala behov.

9b) Kommissionen och medlemsstaterna ska inrätta mekanismer för att underlätta samarbetet mellan jord- och skogsbrukare i syfte att skapa kontinuitet i landskapet, göra det lättare att skydda genetiska resurser samt inrätta andra samarbetsmekanismer för att skydda den biologiska mångfalden.

Åtgärd 10: Bevara den genetiska mångfalden inom Europas jordbruk

10) Kommissionen och medlemsstaterna ska främja användningen av miljöåtgärder inom jordbruket för att stödja den genetiska mångfalden inom jordbruket, och undersöka möjligheterna att utveckla en strategi för bevarande av genetisk mångfald.

Åtgärd 11: Uppmuntra skogsägare att bevara och förbättra skogarnas biologiska mångfald

11a) Medlemsstaterna och kommissionen ska uppmuntra antagandet av förvaltningsplaner[31], bland annat med hjälp av åtgärder för landsbygdsutveckling[32] och Life +-programmet.

11b) Medlemsstaterna och kommissionen ska främja innovativa mekanismer (t.ex. betalning för ekosystemtjänster) för att finansiera underhåll och återställande av ekosystemtjänster som tillhandahålls genom multifunktionella skogar.

Åtgärd 12: Integrera åtgärder för biologisk mångfald i skogsbruksplaner

12) Medlemsstaterna ska säkerställa att skogsbruksplaner eller likvärdiga instrument omfattar så många som möjligt av följande åtgärder:

- Behålla optimala nivåer av torrakor, med hänsyn till regionala variationer såsom brandrisk eller potentiella invasioner av insekter.

- Skydda vildmarksområdena.

- Öka skogarnas motståndskraft mot bränder genom ekosystembaserade åtgärder, som en del av programmen för att förebygga skogsbränder, i linje med de åtgärder som genomförs inom det europeiska informationssystemet för skogsbränder (EFFIS).

- Särskilda åtgärder för skogsbestånd inom Natura 2000.

- Se till att beskogning genomförs i enlighet med de alleuropeiska riktlinjerna på operativ nivå för ett hållbart skogsbruk[33], särskilt när det gäller mångfalden av arter, och behovet av anpassning till klimatförändringarna.

MÅL 4: SÄKERSTÄLLA HÅLLBAR ANVÄNDNING AV FISKERESURSERNA

Uppnå maximal hållbar avkastning senast 2015. Uppnå en ålders- och storleksfördelning som vittnar om ett friskt bestånd genom en fiskeriförvaltning utan några betydande negativa effekter på andra bestånd, arter och ekosystem med sikte på att uppnå en god miljöstatus senast 2020, i enlighet med kraven i ramdirektivet om en marin strategi.

Åtgärd 13: Förbättra förvaltningen av fiskade bestånd

13a) Kommissionen och medlemsstaterna ska upprätthålla och återställa fiskbestånden till nivåer som möjliggör maximal hållbar avkastning i alla områden där EU:s fiskeflottor är verksamma, inbegripet områden som regleras av regionala fiskeriförvaltningsorganisationer och vatten i tredjeländer med vilka EU har ingått partnerskapsavtal om fiske.

13b) Kommissionen och medlemsstaterna ska, inom ramen för den gemensamma fiskeripolitiken, utveckla och genomföra långsiktiga förvaltningsplaner för fångstkontroll baserad på maximal hållbar avkastning. Dessa planer bör utformas så att de motsvarar specifika tidsrelaterade mål och grunda sig på vetenskapliga utlåtanden och hållbarhetsprinciper.

13c) Kommissionen och medlemsstaterna ska avsevärt intensifiera arbetet med att samla in uppgifter till stöd för genomförandet av principen om maximal hållbar avkastning. När detta mål är uppnått kommer man att senast 2020, utifrån vetenskapliga utlåtanden, införliva ekologiska överväganden i definitionen av maximal hållbar avkastning.

Åtgärd 14: Undanröja negativa effekter på fiskbestånd, arter, livsmiljöer och ekosystem

14a) EU ska utforma åtgärder för att successivt stoppa bruket att kasta fångst överbord, undvika bifångster av oönskade arter och bevara känsliga marina ekosystem i enlighet med EU:s lagstiftning och internationella förpliktelser.

14b) Kommissionen och medlemsstaterna ska stödja genomförandet av ramdirektivet om en marin strategi, bland annat genom att tillhandahålla finansiella incitament genom de framtida finansiella instrumenten för fiske och havspolitik för skyddade marina områden (inbegripet Natura 2000-områden och de som inrättats genom internationella eller regionala avtal). Detta kan bland annat inbegripa återställande av marina ekosystem, anpassning av fiskeverksamhet och främjande av sektorns deltagande i alternativa verksamheter, t.ex. ekoturism, övervakning och förvaltning av den marina biologiska mångfalden, och bekämpning av marint avfall.

MÅL 5: BEKÄMPA INVASIVA FRÄMMANDE ARTER

Senast 2020 identifiera och prioritera invasiva främmande arter och deras spridningsvägar, bekämpa eller utrota prioriterade arter, och styra spridningsvägar för att förhindra att nya invasiva främmande arter införs och etableras.

Åtgärd 15: Stärka EU:s ordningar för växtskydd och djurhälsa

15) Kommissionen ska senast 2012 inlemma fler aspekter rörande biologisk mångfald i ordningarna om växtskydd och djurhälsa.

Åtgärd 16: Inrätta ett särskilt instrument om invasiva främmande arter

16) Kommissionen ska åtgärda brister i kampen mot invasiva främmande arter genom att senast 2012 utarbeta en särskild rättsakt.

MÅL 6: BIDRA TILL ATT MOTVERKA FÖRLUSTEN AV BIOLOGISK MÅNGFALD PÅ GLOBAL NIVÅ

Senast 2020 ska EU ha ökat sitt bidrag för att motverka förlusten av biologisk mångfald på global nivå.

Åtgärd 17: Minska indirekta orsaker till förlusten av biologisk mångfald

17a) EU ska, enligt flaggskeppsinitiativet om ett resurseffektivt Europa, vidta åtgärder (som kan inbegripa åtgärder på efterfråge- och/eller tillgångssidan) för att minska effekterna av konsumtionsmönstren i EU på den biologiska mångfalden, särskilt avseende resurser som har betydande negativa effekter på den biologiska mångfalden.

17b) Kommissionen ska främja handelspolitikens bidrag till bevarandet av den biologiska mångfalden och ta itu med potentiella negativa konsekvenser genom att systematiskt inkludera den i förhandlingar och dialoger om handel med tredjeländer, genom att identifiera och utvärdera potentiella konsekvenser för den biologiska mångfalden till följd av avregleringen av handel och investeringar genom konsekvensbedömningar avseende hållbar handel och efterhandsutvärderingar, och sträva efter att i alla nya handelsavtal införa ett kapitel om hållbar utveckling med omfattande miljöbestämmelser av betydelse i handelssammanhang, även avseende mål för biologisk mångfald.

17c) Kommissionen ska arbeta tillsammans med medlemsstater och viktiga intressenter för att ge de rätta marknadssignalerna om bevarande av den biologiska mångfalden, inbegripet insatser för att reformera, fasa ut och avveckla skadliga subventioner både på EU-nivå och i medlemsstaterna, och för att ge positiva incitament för bevarande av biologisk mångfald och hållbart nyttjande.

Åtgärd 18: Mobilisera ytterligare resurser för bevarande av biologisk mångfald på global nivå

18a) Kommissionen och medlemsstaterna ska bidra till de internationella insatserna för att kraftigt öka resurserna till biologisk mångfald på global nivå som en del av den internationella process som syftar till att uppskatta finansieringsbehoven för den biologiska mångfalden och anta mål för mobiliseringen av resurser för biologisk mångfald vid den elfte konferensen mellan parterna i konventionen om biologisk mångfald 2012[34].

18b) Kommissionen ska göra EU:s finansiering för biologisk mångfald på global nivå mer ändamålsenlig, bland annat genom att stödja bedömningar av naturkapital i mottagande länder och utarbeta och/eller uppdatera nationella strategier och handlingsplaner för biologisk mångfald, och genom att förbättra samordningen inom EU och med centrala givare utanför EU i genomförandet av stöd/projekt för biologisk mångfald.

Åtgärd 19: Säkra den biologiska mångfalden i EU:s utvecklingssamarbete

19) Kommissionen ska fortsätta att systematiskt granska sitt utvecklingssamarbete för att minimera eventuella negativa effekter för den biologiska mångfalden, och göra strategiska miljöbedömningar och/eller miljökonsekvensbeskrivningar för åtgärder som kan förmodas ha betydande inverkan på den biologiska mångfalden.

Åtgärd 20: Reglera tillgången till genetiska resurser och rättvis fördelning av avkastningen från utnyttjandet av dessa resurser

20) Kommissionen ska föreslå lagstiftning för genomförande av Nagoyaprotokollet om tillträde till genetiska resurser samt rimlig och rättvis fördelning mellan den nytta som uppstår vid deras användning i Europeiska unionen så att EU kan ratificera protokollet så snart som möjligt, men senast 2015, vilket det globala målet kräver.

[1] FAO, 2010.

[2] Reefs at Risk Revisited , World Resources Institute, 2011.

[3] http://www.eea.europa.eu/publications/eu-2010-biodiversity-baseline/.

[4] KOM(2010) 2020.

[5] KOM(2011) 21.

[6] KOM(2010) 4.

[7] Den globala strategiska planen för 2011–2020 innehåller en vision för 2050, en avsiktsförklaring för 2020 och 20 mål.

[8] Den 11 februari 2011 lade kommissionen fram ett förslag till rådets beslut om undertecknande, på Europeiska unionens vägnar, av Nagoyaprotokollet.

[9] http://www.teebweb.org/.

[10] Som anges i det bifogade arbetsdokumentet från kommissionen.

[11] Gallai et al, 2009.

[12] Fjärilspoplulationerna på gräsmark har minskat med över 70 % sedan 1990.

[13] Över 80 % av EU:s grödor anses vara åtminstone delvis beroende av insektspollinering ( Bee Mortality and Bee Surveillance in Europe , 2009).

[14] State of Green Business 2011 , GreenBiz Group.

[15] http://www.eea.europa.eu/data-and-maps/indicators/ecological-footprint-of-european-countries/.

[16] Som anges i KOM(2009) 147 och KOM(2011) 17.

[17] http://biodiversity.europa.eu/topics/sebi-indicators. Andra relevanta indikatorer är bl.a. hållbar utveckling i EU och indikatorer avseende miljöåtgärder inom jordbruket.

[18] Målens och åtgärdernas potentiella konsekvenser har analyserats i det bifogade arbetsdokumentet från kommissionen. På s. 81–82 i dokumentet finns också en förteckning över åtgärder vars konsekvenser ska analyseras närmare.

[19] KOM(2011) 17.

[20] 72% av marken i EU är täckt av jordbruksmark och skog. Att bevara och förbättra skogarnas biologiska mångfald är ett mål som fastställts i EU-handlingsplanen för skog från 2006 – KOM(2006) 302.

[21] Enligt definitionen i SEK(2006) 748.

[22] EU förpliktade sig på världstoppmötet om hållbar utveckling 2002 att uppnå nivåerna för maximal hållbar avkastning senast 2015 och det nya fiskerimålet för 2020 som antogs vid den tionde konferensen mellan parterna i konventionen om biologisk mångfald.

[23] IEEP, 2010.

[24] Direktiv 2000/60/EG.

[25] Direktiv 2008/56/EG.

[26] http://ec.europa.eu/public_opinion/flash/fl_290_en.pdf.

[27] KOM(2011) 17.

[28] KOM(2010) 110. I slutet av september 2009 var utnyttjandet av medel för biologisk mångfald lägre än för andra utgiftskategorier. Vid den tidpunkten uppgick utnyttjandet för de två kategorier som är direkt kopplade till biologisk mångfald (”främjande av biologisk mångfald och natur” och ”främjande av naturtillgångar”) till 18,1 % respektive 22 %, jämfört med ett genomsnitt på 27,1 % för alla sammanhållningspolitiska medel. Medlemsstaterna är skyldiga att senast i slutet av juni 2011 lämna in uppdaterade siffror; sammanställda data bör således finnas tillgängliga till sommaren.

[29] I enlighet med artikel 8 i habitatdirektivet.

[30] Enligt definitionen i SEK(2006) 748.

[31] För ett hållbart skogsbruk krävs en mer omfattande användning av förvaltningsplaner eller motsvarande instrument. I 23 medlemsstater ingår redan mer än 60 % av de beskogade områdena i sådana planer.

[32] I enlighet med rådets förordning (EG) nr 1698/2005.

[33] http://www.foresteurope.org/.

[34] I enlighet med den tionde partskonferensens beslut X/3.