[pic] | EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION |

Bryssel den 31.5.2005

KOM(2005) 246 slutlig

2004/0209 (COD)

Ändrat förslag till

EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV

om ändring av direktiv 2003/88/EG om arbetstidens förläggning i vissa avseenden

(framlagt av kommissionen) {SEK(2004) 1154}

MOTIVERING

1. INLEDNING

Den 22 september 2004 antog kommissionen ett förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om ändring av direktiv 2003/88/EG av den 4 november 2003 om arbetstidens förläggning i vissa avseenden[1]. Förslaget överlämnades till Europaparlamentet och rådet den 22 september 2004.

Den 11 maj 2005 avgav Europeiska ekonomiska och sociala kommittén sitt yttrande om kommissionens förslag[2]. Regionkommittén avgav sitt yttrande den 14 april 2005[3].

Europaparlamentet avgav sitt yttrande vid den första behandlingen den 11 maj 2005[4].

2. ÄNDRINGAR

Europaparlamentets ändringsförslag

Kommissionen kan godta samtliga nedanstående ändringar, då de enligt kommissionens bedömning bidrar till att förbättra förslaget utan att påverka dess mål och utsikter att antas mot bakgrund av de ståndpunkter som medlemsstaterna redan uttryckt i rådet:

- Ändring 1 (hänvisning till Europeiska rådets slutsatser i Lissabon): se skäl 4.

- Ändring 2 (omformulering av skäl 4): se skäl 4.

- Ändring 3 (ökad kvinnlig förvärvsfrekvens): se skäl 5.

- Ändring 4 (ny formulering om att kombinera arbete och familjeliv): se skäl 7.

- Ändring 8 (hänvisning till artikel 31.2 i stadgan): se skäl 14.

- Ändring 11 (sammanräkning av tid om flera anställningsavtal föreligger): se skäl 2.

- Ändring 12 (ny bestämmelse om att kombinera arbete och familjeliv): se artikel 2b.

- Ändring 13 (artikel 16 b 2 utgår): se artikel 16.

- Ändringarna 16 och 18 (kompensationsledighet): se artikel 17.2 och artikel 18.3.

- Ändring 17 (rättelse): se artikel 17.5 första stycket.

- Ändring 19 (beräkningsperiod): se artikel 19.

- Ändring 24 (opt-out-avtals giltighet om de undertecknades innan detta direktiv träder i kraft): se artikel 22.1c.

Däremot kan kommissionen för närvarande inte godta resten av parlamentets ändringsförslag. Vissa av dem förefaller inte tillföra något eller vara godtagbara av rent juridiska skäl. Andra kan enligt kommissionens åsikt rubba jämvikten i det ursprungliga förslaget och göra det svårare att nå enighet eller tillräcklig majoritet i rådet.

I denna uppgift är kommissionen medveten om sin roll i medbeslutandeförfarandet, nämligen att agera mellanhand mellan gemenskapslagstiftarens två grenar.

När det gäller de ändringsförslag som kommissionen inte godtagit bör det framhållas i fråga om ändringsförslag 20 (om individuell opt-out) att kommissionen tydligt framhållit att den även om den inte kan godta förslaget som det står är den beredd att undersöka eventuella kompromisser som den lagstiftande maktens två grenar kan komma fram till. Beträffande ändringsförslag 10 (om jourtid) har kommissionen också tillkännagett att den delar parlamentets omsorg om hälsa och säkerhet för sådana arbetstagare som regelbundet arbetar jour, och kommissionen kan tänka sig att lägga till en bestämmelse om att den inaktiva delen av jourtiden inte får räknas med i dygns- och veckovilan.

2004/0209 (COD)

Ändrat förslag till

EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV

om ändring av direktiv 2003/88/EG om arbetstidens förläggning i vissa avseenden

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 137.2 i detta,

med beaktande av kommissionens förslag[5],

med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande[6],

med beaktande av Regionkommitténs yttrande[7],

i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget[8], och

av följande skäl:

(1) I artikel 137 i fördraget föreskrivs att gemenskapen skall understödja och komplettera medlemsstaternas verksamhet för att förbättra arbetsmiljön för att skydda arbetstagarnas hälsa och säkerhet. I direktiv som antas på grundval av denna artikel skall sådana administrativa, finansiella och rättsliga ålägganden undvikas som motverkar tillkomsten och utvecklingen av små och medelstora företag.

(2) I Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/88/EG av den 4 november 2003 om arbetstidens förläggning i vissa avseenden[9] fastställs minimivillkor för hälsa och säkerhet när det gäller arbetstidens förläggning, vilka är tillämpliga på dygnsvila, raster, veckovila, begränsning av veckoarbetstiden, årlig semester, samt på vissa aspekter av nattarbete, skiftarbete och arbetsrytm. Dessa minimivillkor är tillämpliga på alla arbetstagare enligt definitionen i artikel 3 a i direktiv 89/391/EEG[10].

(3) Två bestämmelser i direktiv 2003/88/EG åtföljs av klausuler där det sägs att de skall granskas på nytt före den 23 november 2003. Det är fråga om artikel 19 och artikel 22.1.

(4) Mer än tio år efter antagandet av rådets direktiv 93/104/EG[11], det första direktivet om arbetstidens förläggning, har det visat sig nödvändigt att bättre beakta modernisera gemenskapens lagstiftning för att anpassa den till såväl arbetsgivarnas som arbetstagarnas ändrade förhållanden och krav och att skapa möjligheter att uppfylla de mål för tillväxt och sysselsättning som Europeiska rådet fastställde den 22 och 23 mars 2005 inom Lissabonstrategin.

(5) Möjligheten att kombinera arbete och familjeliv är också en central förutsättning för att uppnå de mål som Europeiska unionen satt upp för sig i Lissabonstrategin, bland annat för att öka kvinnors förvärvsfrekvens. Detta torde inte bara skapa en mer tillfredsställande arbetsmiljö utan även möjliggöra en bättre anpassning till arbetstagarnas behov, särskilt de arbetstagare som har ett familjeansvar. Flera av de ändringar som infördes genom direktiv 2003/88/EG särskilt av artikel 22 syftar till att göra det lättare att kombinera arbete och familjeliv.

(6) I detta sammanhang är det medlemsstaternas ansvar att uppmana arbetsmarknadens parter att på lämplig nivå ingå avtal med bestämmelser som syftar till att göra det lättare att kombinera arbete och familjeliv.

(7) Det behöver göras en ny avvägning mellan Man måste förbättra skyddet av arbetstagarnas hälsa och säkerhet och behovet att medge större flexibilitet i arbetstidens förläggning, bland annat när det gäller jourtid och i synnerhet när det gäller inaktiv del av jourtid samt finna en ny avvägning mellan dels behovet av att kunna kombinera arbete och familjeliv, dels behovet av en flexiblare arbetstidsförläggning.

(8) Bestämmelserna om beräkningsperioden bör också ses över i syfte att förenkla de befintliga bestämmelserna och anpassa dem bättre till företagens och arbetstagarnas behov.

(9) Erfarenheterna av tillämpningen av artikel 22.1 visar att ett rent individuellt beslut om att artikel 6 i direktivet inte skall tillämpas kan medföra problem när det gäller skyddet av arbetstagarnas hälsa och säkerhet och även när det gäller arbetstagarens fria val.

(10) I enlighet med artikel 138.2 i fördraget har kommissionen samrått med arbetsmarknadens parter på gemenskapsnivå om den möjliga inriktningen av en gemenskapsåtgärd i frågan.

(11) Efter detta samråd fann kommissionen att en gemenskapsåtgärd var önskvärd, och samrådde igen med arbetsmarknadens parter på gemenskapsnivå om innehållet i det planerade förslaget i enlighet med artikel 138.3 i fördraget.

(12) Under denna andra fas av samrådet meddelade arbetsmarknadens parter inte kommissionen att de önskade inleda det förfarande som kan leda till ingående av avtal i enlighet med artikel 138.4 i fördraget.

(13) Eftersom målen för den planerade åtgärden, nämligen att modernisera gemenskapslagstiftningen om arbetstidens förläggning, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna och därför bättre kan uppnås på gemenskapsnivå, får gemenskapen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget. I enlighet med proportionalitetsprincipen som anges i samma artikel går detta direktiv inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål.

(14) Detta direktiv följer de grundläggande rättigheterna och de principer som är erkända i bl.a. Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna. Särskilt syftar detta direktiv till att garantera en fullständig respekt för rätten till rättvisa arbetsförhållanden i enlighet med (artikel 31 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna) , i synnerhet punkt 2 i denna artikel som föreskriver att varje arbetstagare ”har rätt till en begränsning av den maximala arbetstiden samt till dygns- och veckovila och årlig betald semester” .

(15) I enlighet med subsidiaritetsprincipen och proportionalitetsprincipen i artikel 5 i fördraget kan målen för den planerade åtgärden inte i tillräcklig utsträckning uppnås av medlemsstaterna, då det rör sig om att ändra en gällande gemenskapsrättsakt.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Direktiv 2003/88/EG ändras på följande sätt.

1. I artikel 2 skall följande punkter 1a, 1aa och 1b läggas till:

”1a. jourtid : all tid då arbetstagaren är skyldig att stå till förfogande på sin arbetsplats för att på arbetsgivarens begäran utföra sina aktiviteter eller uppgifter.

1aa. arbetsplats : den plats eller de platser där arbetstagaren regelmässigt utför sina aktiviteter eller uppgifter och som fastställs i enlighet med vad som sägs i det anställningsförhållande eller anställningsavtal som är tillämpligt på arbetstagaren.

1b. inaktiv del av jourtid : period då arbetstagaren har jourtid enligt artikel 1a men inte av sin arbetsgivare har uppmanats att utföra sina aktiviteter eller uppgifter.”

2. Följande artikel 2a skall läggas till:

"Artikel 2a

Jourtid

Inaktiv del av jourtid skall inte betraktas som arbetstid, om inte annat sägs i nationell lagstiftning eller kollektivavtal eller överenskommelse mellan arbetsmarknadens parter i enlighet med nationell lagstiftning eller praxis.

Den inaktiva delen av jourtiden kan beräknas med utgångspunkt i medelvärdet av antalet timmar eller en andel av jourtiden, med beaktande av erfarenheten i den berörda sektorn, enligt kollektivavtal eller överenskommelse mellan arbetsmarknadens parter eller efter samråd med arbetsmarknadens parter.

Den inaktiva delen av jourtiden får inte tas med i beräkningen av de viloperioder som avses i artikel 3 (dygnsvila) och artikel 5 (veckovila). "

Den tid då arbetstagaren faktiskt utövar sina aktiviteter eller uppgifter under jourtiden skall alltid betraktas som arbetstid.

3. Följande artikel 2b skall läggas till:

"Artikel 2b

Förenlighet mellan arbetsliv och familjeliv

Medlemsstaterna skall uppmuntra arbetsmarknadens parter på lämplig nivå, utan att inkräkta på deras oberoende, att ingå avtal om bättre förenlighet mellan arbetsliv och familjeliv.

Medlemsstaterna skall vidta de åtgärder som krävs för att se till

– att arbetsgivarna i god tid informerar arbetstagarna om varje förändring av arbetsscheman eller arbetstidens förläggning, och

– att arbetstagarna har rätt att begära ändrade arbetstider och arbetsscheman samt att arbetsgivarna är skyldiga att behandla sådana ansökningar, med beaktande av såväl arbetsgivarnas som arbetstagarnas behov av flexibilitet."

4. Artikel 16 b skall ersättas med följande text utgå :

”b) För tillämpningen av artikel 6 (begränsning av veckoarbetstiden): En beräkningsperiod som inte överstiger fyra månader.

Medlemsstaterna får dock i lagar eller andra författningar föreskriva, på objektiva grunder eller av tekniska skäl eller av skäl som har att göra med arbetets organisation, att beräkningsperioden skall fastställas till tolv månader, förutsatt att de allmänna principerna om skydd av arbetstagarnas hälsa och säkerhet följs och förutsatt att samråd sker med de berörda arbetsmarknadsparterna och att ansträngningar görs för att uppmuntra till social dialog i alla former, inbegripet gemensamma åtgärder som parterna önskar det.

De medlemsstater som utnyttjar möjligheten att i lagar eller andra författningar fastställa beräkningsperioden till tolv månader skall vidta de åtgärder som krävs för att försäkra sig om att ingen arbetstagare får arbeta mer än sextiofem timmar under någon enskild vecka.

I de fall när anställningsavtalet varar mindre än ett år, får beräkningsperioden inte överskrida anställningsavtalets längd.

De perioder av årlig betald semester som beviljas i enlighet med artikel 7 liksom även sjukfrånvaro skall inte inkluderas eller skall vara neutrala vid beräkningen av genomsnittet."

5 . Artikel 17 skall ändras på följande sätt:

a) I punkt 1 skall orden ”från artiklarna 3-6, 8 och 16” ersättas med orden ”från artiklarna 3-6, 8 och 16 a och c”.

b) I punkt 2 skall orden ”under förutsättning att de berörda arbetstagarna ges motsvarande kompensationsledighet” ersättas med orden ”under förutsättning att de berörda arbetstagarna ges motsvarande kompensationsledighet inom rimlig tid som inte får överstiga 72 timmar i enlighet med nationell lagstiftning eller kollektivavtal eller överenskommelse mellan arbetsmarknadens parter".

c) I punkt 3 första meningen skall orden ”från artiklarna 3, 4, 5 8 och 16” ersättas med orden ”från artiklarna 3, 4, 5, 8 och 16 a och c”.

d) Punkt 5 skall ändras på följande sätt:

i) Det första stycket skall ersättas med följande text:

"I enlighet med punkt 2 i denna artikel får avvikelser från artikel 6 göras när det gäller läkare under utbildning, i enlighet med bestämmelserna i andra till sjunde sjätte stycket i denna punkt."

ii) Det sista stycket skall utgå.

6 . I artikel 18 tredje stycket skall orden ”på villkor att motsvarande kompensationsledighet beviljas de berörda arbetstagarna” ersättas med orden ”på villkor att motsvarande kompensationsledighet beviljas de berörda arbetstagarna inom rimlig tid som inte får överstiga 72 timmar i enlighet med nationell lagstiftning eller kollektivavtal eller överenskommelse mellan arbetsmarknadens parter".

7 . Artikel 19 skall ersättas med följande text:

”Under iakttagande av de allmänna principerna om skyddet av arbetstagarnas hälsa och säkerhet skall medlemsstaterna ha möjlighet att - på objektiva grunder eller av tekniska skäl, eller av skäl som har att göra med arbetets organisation - tillåta kollektivavtal eller avtal mellan arbetsmarknadens parter om beräkningsperioder avseende den maximala veckoarbetstiden som i inget fall får överstiga tolv månader” "Under iakttagande av de allmänna principerna om skyddet av arbetstagarnas hälsa och säkerhet skall medlemsstaterna ha möjlighet att - på objektiva grunder eller av tekniska skäl, eller av skäl som har att göra med arbetets organisation - tillåta beräkningsperioder avseende den maximala veckoarbetstiden på högst tolv månader:

a) enligt kollektivavtal eller överenskommelse mellan arbetsmarknadens parter i enlighet med artikel 18,

b) enligt lag eller annan förordning, förutsatt att medlemsstaterna vidtar nödvändiga åtgärder för att se till

– att arbetsgivaren i god tid informerar och samråder med arbetstagarna och/eller deras företrädare om införandet av en sådan beräkningsperiod,

– att arbetsgivaren vidtar nödvändiga åtgärder för att förebygga eller åtgärda eventuella hälso- och säkerhetsrisker som kan ha samband med införandet av en sådan beräkningsperiod. "

8 . I artikel 20 skall punkt 2 utgå.

9 . Artikel 22 skall ändras på följande sätt:

a) Punkt 1 skall ersättas med följande text:

"1. Under en period om högst tre år efter det datum som anges i artikel 3 i direktiv [2005/.../EG] skall en medlemsstat ha möjlighet att inte tillämpa artikel 6 varvid medlemsstaten skall respektera de allmänna principerna om skydd av arbetstagarnas hälsa och säkerhet. Utnyttjandet av denna möjlighet skall dock vara uttryckligen angivet i ett kollektivavtal eller ett avtal mellan arbetsmarknadens parter på relevant nivå eller i nationell lagstiftning."

Denna möjlighet kan också utnyttjas på grundval av ett avtal mellan arbetsgivaren och arbetstagaren, om det inte finns något gällande kollektivavtal och det inte på det berörda företaget eller inrättningen finns någon personalrepresentation som i enlighet med nationell lagstiftning eller praxis är behörig att ingå kollektivavtal eller avtal mellan arbetsmarknadens parter i frågan.

b) Följande skall läggas till som punkt 1a:

”1a. Under alla omständigheter skall de medlemsstater som utnyttjar denna möjlighet vidta de åtgärder som behövs för att se till att följande gäller:

a) Ingen arbetsgivare kräver att en arbetstagare arbetar mer än 48 timmar under en period om sju dagar, beräknad som ett genomsnitt för den beräkningsperiod som avses i artikel 16 b, såvida han inte först har fått arbetstagarens skriftliga medgivande till utförande av sådant arbete. Ett sådant avtal får inte vara giltigt i mer än ett år, men det kan förlängas. Ett avtal som ingås när det enskilda anställningsavtalet ingås eller under alla former av provanställning är ogiltigt.

b) Ingen arbetstagare tillfogas skada på grund av att han inte är beredd att ge sitt samtycke att utföra sådant arbete.

c) Ingen arbetstagare får arbeta mer än 5565 timmar under någon enskild vecka, om inte annat sägs i ett kollektivavtal eller i ett avtal mellan arbetsmarknadens parter.

d) Arbetsgivaren för aktuella noteringar om alla arbetstagare som utför sådant arbete och om antalet faktiskt arbetade timmar samt noteringar som är tillräckliga för att fastställa att bestämmelserna i detta direktiv följs.

e) Noteringarna ställs till de behöriga myndigheternas förfogande som – av skäl som rör arbetstagarnas hälsa och/eller säkerhet – kan förbjuda eller begränsa möjligheten att överskrida den maximala veckoarbetstiden.

f) Arbetsgivaren på begäran ger de behöriga myndigheterna information om fall då arbetstagare har gått med på att utföra arbete som överskrider 48 timmar under en period om sju dagar, beräknad som ett genomsnitt under den beräkningsperiod som avses i artikel 16 b samt om det antal timmar som faktiskt arbetats av dessa arbetstagare samt noteringar som är tillräckliga för att fastställa att bestämmelserna i detta direktiv följs ."

c) Följande skall läggas till som punkt 1b:

"1 b. En medlemsstat som utnyttjar den möjlighet som anges i denna artikel före det datum som anges i artikel 3 i direktiv [2005/.../EG] får, av skäl som hänger samman med sed på dess arbetsmarknad, begära att denna möjlighet skall förlängas utöver den period som anges i punkt 1 i denna artikel.

Kommissionen skall avgöra hur en sådan begäran skall behandlas, och vederbörligen motivera sitt beslut."

d) Följande skall läggas till som punkt 1c:

"1 c. En medlemsstat får föreskriva att ett samtycke som en arbetstagare lämnat före det datum som anges i artikel 3 i direktiv [2005/.../EG] och som fortfarande är giltigt detta datum, skall förbli giltigt i högst ett år från detta datum. "

10 . Följande skall läggas till som artikel 24a:

”Artikel 24a

Rapport om genomförandet Utvärderingsrapport

Senast fem tre år efter det datum som anges i artikel 3 i direktiv [2005/.../EG] skall kommissionen lämna en rapport till Europaparlamentet, rådet och Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om genomförandet av bestämmelserna i det här direktivet, i synnerhet artiklarna 19 och 22, samt varje begäran enligt artikel 22.1b, i förekommande fall kompletterad med lämpliga förslag. om bl.a. ett gradvis avskaffande av denna bestämmelse, om detta anses nödvändigt"

Artikel 2

Medlemsstaterna skall fastställa vilka bestämmelser om påföljder som är tillämpliga för överträdelser av nationella bestämmelser som införts med tillämpning av detta direktiv, och de skall vidta alla åtgärder som krävs för att säkerställa genomförandet av dem. Påföljderna skall vara effektiva, proportionerliga och avskräckande. Medlemsstaterna skall anmäla dessa bestämmelser till kommissionen senast det datum som anges i artikel 3, och alla senare ändringar så snart som möjligt. De skall särskilt se till att arbetstagarna och/eller deras representanter förfogar över adekvata förfaranden för verkställandet av de skyldigheter som föreskrivs i detta direktiv.

Artikel 3

Medlemsstaterna skall sätta i kraft de bestämmelser i lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den .... De skall omedelbart till kommissionen överlämna texten till dessa bestämmelser samt en jämförelsetabell över bestämmelserna i detta direktiv och de nationella bestämmelser som antagits.

När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.

Artikel 4

Detta direktiv träder i kraft dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning .

Artikel 5

Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

Utfärdat i Bryssel den

På Europaparlamentets vägnar På rådets vägnar

Ordförande Ordförande

[…] […]

[1] KOM(2004) 607 slutlig.

[2] EUT C, s. .

[3] EUT C, s. .

[4] EUT C, s. .

[5] EUT C, s. .

[6] EUT C, s. .

[7] EUT C, s. .

[8] EUT C, s. .

[9] Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/88/EG av den 4 november 2003 om arbetstidens förläggning i vissa avseenden, EUT L 299, 18.11.2003, s. 9.

[10] Rådets direktiv 89/391/EEG av den 12 juni 1989 om åtgärder för att främja förbättringar av arbetstagarnas säkerhet och hälsa i arbetet, EGT L 183, 29.6.1989, s. 1.

[11] Rådets direktiv 93/104/EG av den 23 november 1993 om arbetstidens förläggning i vissa avseenden, EGT L 307, 13.12.1993, s. 18.