SV Europeiska unionens officiella tidning C 55/2

P7_TA(2013)0198

Uppköpserbjudanden

Europaparlamentets resolution av den 21 maj 2013 om tillämpning av direktiv 2004/25/EG om uppköpserbjudanden (2012/2262(INI))

(2016/C 055/01)

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

— med beaktande av Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/25/EG av den 21 april 2004 om uppköpserbjudanden (1),

— med beaktande av kommissionens rapport till Europaparlamentet, rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén samt Regionkommittén om tillämpning av direktiv 2004/25/EG om uppköpserbjudanden (COM(2012)0347),

— med beaktande av studien om tillämpningen av direktiv 2004/25/EG om uppköpserbjudanden (extern studie) (2), som genomförts på uppdrag av kommissionen,

— med beaktande av rapporten av den 21 februari 2007 om genomförandet av direktivet om uppköpserbjudanden (3),

— med beaktande av artikel 48 i arbetsordningen,

— med beaktande av betänkandet från utskottet för rättsliga frågor och yttrandet från utskottet för sysselsättning och sociala frågor (A7-0089/2013), och av följande skäl:

A. Direktivet om uppköpserbjudanden (nedan kallat direktivet) fastställer minimiriktlinjer som garanterar öppenhet och rättslig förutsägbarhet vid genomförandet av ett uppköpserbjudande och ger aktieägare, anställda och andra intressenter rätt till information.

B. Flera medlemsstater överväger nu att ändra eller har redan ändrat sina harmoniserade nationella bestämmelser om uppköpserbjudanden i syfte att öka insynen i kapitalmarknaden och stärka målbolagets och dess intressenters rättigheter.

C. Europeiska unionens domstol har i flera mål slagit fast att en medlemsstats innehav av särskilda rättigheter i ett privat företag i allmänhet måste betraktas som en begränsning av den fria rörligheten för kapital och endast kan motiveras i vederbörligen begränsade fall (4).

D. De nationella behöriga myndigheterna har ansvar för den offentliga tillsynen av uppköpserbjudanden.

E. I artikel 1.3 i förordning (EU) nr 1095/2010 (5) föreskrivs att Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten (Esma) också ska vidta lämpliga åtgärder i frågor som gäller uppköpserbjudanden. Esma har bildat ett nätverk av behöriga myndigheter som ska fördjupa sitt ömsesidiga samarbete i samband med gränsöverskridande uppköpserbjudanden.

1. Europaparlamentet anser att direktivet är en viktig del av EU:s regelverk på området för bolagsrätt, som har fler syften än att endast främja ytterligare integration och harmonisering av EU:s kapitalmarknader.

2. Europaparlamentet betonar att direktivets verkningar inte begränsas till de centrala bestämmelserna om uppköpserbjudanden utan måste bedömas utifrån ett större sammanhang av bolagsrätten, bland annat bolagsstyrning, kapitalmarknadsrätt och arbetsrätt.

3. Europaparlamentet upprepar att direktivets mål, särskilt när det gäller att skapa lika villkor för uppköpserbjudanden samtidigt som man skyddar aktieägares, anställdas och andra intressenters intressen, är viktiga hörnstenar för en välfungerande marknad för företagskontroll.

4. Europaparlamentet noterar kommissionens slutsats att direktivet fungerar tillfredsställande och stöder slutsatserna i den externa studien att direktivet har gjort att marknaden för företagskontroll fungerar bättre. Parlamentet konstaterar emellertid med oro att företrädarna för de anställda enligt den externa studien inte är nöjda med skyddet för de anställdas rättigheter, och uppmanar kommissionen att fördjupa dialogen med företrädarna för de anställda om hur brådskande frågor kan hanteras på ett bättre sätt.

Lika villkor

5. Europaparlamentet betonar att direktivet skapar lika villkor för uppköpserbjudanden i EU och anser att ytterligare förbättringar skulle kunna planeras på lång sikt för att stärka dessa lika villkor.

6. Europaparlamentet respekterar medlemsstaternas befogenhet att införa ytterligare åtgärder som går utöver de krav som ställs i direktivet så länge de respekterar direktivets allmänna mål.

7. Europaparlamentet konstaterar i detta sammanhang att vissa medlemsstater nyligen har reagerat på utvecklingen på deras nationella marknader för företagskontroll genom att införa ytterligare bestämmelser för hur uppköpserbjudanden ska gå till. Ett exempel är den s.k. ”put up or shut up”-bestämmelse som införts av den brittiska panelen för uppköp och som syftar till att klargöra om ett uppköpserbjudande måste lämnas (”put up”) eller inte (”shut up”) i fall där det är oklart om budgivaren verkligen avser att lämna ett erbjudande gällande målbolaget.

Tillsyn

8. Europaparlamentet välkomnar Esmas insatser för att fördjupa samarbetet mellan de nationella myndigheterna i samband med uppköpserbjudanden via nätverket för uppköpserbjudanden.

9. Europaparlamentet anser emellertid att det inte är nödvändigt att föreskriva tillsyn av uppköpserbjudanden på EU-nivå, eftersom lagstiftningen om uppköpserbjudanden inte är begränsad till kapitalmarknadsrätten utan ingår i den nationella bolagsrätten. Parlamentet betonar att de nationella behöriga myndigheterna bör fortsätta att ansvara för den offentliga tillsynen av uppköpserbjudanden.

Hantering av nya frågor

10. Europaparlamentet ställer sig positivt till kommissionens slutsatser och resonemang om de nya frågor som uppkommit vid översynen av hur direktivet fungerar, och noterar att forskare och yrkesverksamma har pekat på ytterligare aspekter (6).

Begreppet ”personer som handlar i samförstånd”

11. Europaparlamentet anser att begreppet ”personer som handlar i samförstånd” är nödvändigt när man beräknar det tröskelvärde som gäller för budplikten, och konstaterar att medlemsstaterna har införlivat direktivets definition på olika sätt. Det räcker emellertid inte att ändra begreppet ”personer som handlar i samförstånd” enbart i detta direktiv för att den rättsliga säkerheten ska förbättras eftersom begreppet också är relevant för andra beräkningar som krävs enligt EU:s bolagsrätt. Parlamentet föreslår därför att det ska göras en mer ingående analys för att kartlägga hur man skulle kunna förtydliga och harmonisera begreppet ytterligare.

12. Europaparlamentet ser därför fram emot kommissionens handlingsplan om EU:s bolagsrätt, där denna fråga borde tas upp, och ställer sig bakom kommissionens uppfattning att de nationella myndigheternas möjlighet inte på något sätt bör begränsas när det gäller att ålägga parter som strävar efter att uppnå kontroll att acceptera de rättsliga följderna av sina samordnade åtgärder (7).

Nationella undantag från budplikten

13. Europaparlamentet betonar att budplikten är den centrala bestämmelsen för skyddet av minoritetsaktieägare och noterar att alla medlemsstater enligt den externa studien medger undantag från denna bestämmelse. Parlamentet är medvetet om att dessa undantag ofta används för att skydda intressena hos kontrollerande aktieägare (t.ex. ingen verklig förändring av kontrollen), långivare (t.ex. när långivare har beviljat lån) och andra intressenter (t.ex. för att balansera aktieägarnas och andra intressenters rättigheter). Parlamentet stöder kommissionens avsikt att samla in ytterligare information i syfte att fastställa om den utbredda användningen av undantag står i strid med skyddet av minoritetsaktieägare.

14. Europaparlamentet betonar också att budplikten gör det möjligt för minoritetsaktieägare att få ersättning för den kontrollerande andelen om kontrollen förändras, och konstaterar att direktivet endast reglerar priset på ett erbjudande till följd av budplikt (dvs. skäligt pris) men inte priset på ett frivilligt erbjudande. Parlamentet noterar särskilt att direktivet upphäver budplikten i fall där tröskelvärdet för kontroll har uppnåtts efter ett frivilligt erbjudande med resultatet att budgivaren därefter kan öka sin ägarandel i målbolaget genom vanliga aktieförvärv (s.k. smygförvärv). Parlamentet noterar också att vissa medlemsstater har infört en skyldighet att lämna ett andra obligatoriskt erbjudande. Skyldigheten innebär att ett andra erbjudande är nödvändigt om det har skett en viss ökning (t.ex. 3 procent) inom en viss tid (t.ex. 12 månader) mellan två specifika tröskelvärden (t.ex. mellan 30 procent och 50 procent).

15. Europaparlamentet anser att de tröskelvärden för underrättelse som anges i artikel 9 i direktiv 2004/109/EG (8) (öppenhetsdirektivet, som för närvarande håller på att ses över) ger en ordentlig insyn i ägarskapet och gör att man tidigt kan upptäcka smygförvärv. De nationella behöriga myndigheterna bör förhindra metoder som gör att man kan kringgå budplikten och därigenom slippa betala kontrollpremien till minoritetsaktieägare.

Styrelsens neutralitet

16. Europaparlamentet konstaterar att de flesta medlemsstater har införlivat bestämmelsen om styrelsens neutralitet i samband med försvarsåtgärder efter erbjudanden, medan endast ett mycket begränsat antal medlemsstater har införlivat genombrottsregeln, som neutraliserar försvarsåtgärder före erbjudanden. Parlamentet är medvetet om att både försvarsåtgärder före ett erbjudande (t.ex. pyramidstrukturer eller gyllene aktier) och försvarsåtgärder efter ett erbjudande (t.ex. vit riddare eller skuldökning) fortfarande förekommer i medlemsstaterna. Samtidigt tycks det finnas tillräckliga möjligheter att bryta igenom dessa försvarsmekanismer. Parlamentet anser emellertid att målbolagets styrelse enligt bolagsrättens allmänna principer bör ta hänsyn till och verka till förmån för företagets och dess intressenters långsiktiga hållbarhet.

Anställdas rättigheter i en uppköpssituation

17. Europaparlamentet understryker att direktivet enbart föreskriver att de anställda ska informeras, särskilt angående budgivarens avsikter när det gäller målbolagets framtid och framtidsplanerna när det gäller arbetstillfällen, bland annat eventuella väsentliga förändringar av anställningsvillkoren. Däremot föreskrivs ingen rätt till samråd.

18. Europaparlamentet understryker att frågan om hur man ska skydda och stärka arbetstagarnas rättigheter snabbt måste övervägas ytterligare, också med hänsyn till unionens regelverk, bland annat direktiv 2001/23/EG (9) och direktiv 2002/14/EG (10).

19. Europaparlamentet kräver att de berörda bestämmelserna i direktivet om arbetstagares rättigheter ska tillämpas effektivt och att man vid behov ser till att de efterlevs korrekt.

Uppköpserbjudanden under konjunkturnedgången

20. Europaparlamentet påminner om att direktivets bestämmelser enligt artikel 21 i direktivet skulle ha införlivats i nationell lagstiftning senast den 20 maj 2006, och konstaterar att de flesta medlemsstater enligt den externa studien införlivade direktivet mellan 2006 och 2007 (11).

21. Europaparlamentet betonar att direktivets införlivandeperiod sammanföll med början av finanskrisen, som så småningom utvecklades till en ekonomisk kris och skuldkris, och att uppköp är nära kopplade till den finansiella och ekonomiska utvecklingen både i och utanför Europa.

22. Europaparlamentet understryker att uppköpsaktiviteterna enligt den externa studien har minskat dramatiskt efter direktivets införlivandedatum till följd av krisen. Detta gäller även i Förenade kungariket, där aktiviteterna på marknaden för företagskontroll traditionellt sett är mer koncentrerade än i övriga unionen.

23. Europaparlamentet anser att bedömningen av huruvida och i vilken utsträckning det bör införas ytterligare harmoniseringsåtgärder i samband med uppköpserbjudanden skulle bli snedvriden eftersom marknaden för företagskontroll har krympt stadigt under finanskrisen.

24. Europaparlamentet uppmanar därför kommissionen att fortsätta att noga följa utvecklingen på marknaden för företagskontroll och utarbeta en ny bedömning om tillämpningen av direktivet när uppköpsaktiviteterna återgår till en mer normal omfattning.

o

o o

25. Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till rådet och kommissionen samt till medlemsstaternas regeringar och parlament.

(1) EUT L 142, 30.4.2004, s. 12.

(2) Extern studie om tillämpningen av direktivet om uppköpserbjudanden, som genomförts av Marccus Partners på uppdrag av kommissionen, finns på följande webbplats: http://ec.europa.eu/internal_market/company/docs/takeoverbids/study/study_en.pdf

(3) Kommissionens arbetsdokument (SEC(2007)0268).

(4) T.ex. mål C-171/08, kommissionen mot Portugal, REG 2010, s. I-6817.

(5) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1095/2010 av den 24 november 2010 om inrättande av en europeisk tillsynsmyndighet (Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten) (EUT L 331, 15.12.2010, s. 84).

(6) Se t.ex. rapporten Reform of the EU Takeover Directive and of German Takeover Law från Freshfields Bruckhaus Deringer, av den 14 november 2011, på följande webbplats: http://www.freshfields.com/uploadedFiles/SiteWide/Knowledge/Reform_Eu_Takeover%20directive_31663.pdf

(7) Kommissionens rapport om tillämpningen av direktiv 2004/25/EG om uppköpserbjudanden, s. 9.

(8) Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/109/EG av den 15 december 2004 om harmonisering av insynskraven angående upplysningar om emittenter vars värdepapper är upptagna till handel på en reglerad marknad och om ändring av direktiv 2001/34/EG (EUT L 390, 31.12.2004, s. 38).

(9) Rådets direktiv 2001/23/EG av den 12 mars 2001 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om skydd för arbetstagares rättigheter vid överlåtelse av företag, verksamheter eller delar av företag eller verksamheter (EUT L 82, 22.3.2001, s. 16).

(10) Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/14/EG av den 11 mars 2002 om inrättande av en allmän ram för information till och samråd med arbetstagare i Europeiska gemenskapen (EUT L 80, 23.3.2002, s. 29).

(11) Se s. 284 och mer generellt s. 58 f. i den externa studien.