SV Europeiska unionens officiella tidning C 100/121

Yttrande från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om ”Förslag till rådets förordning om upprättande av gemensamma bestämmelser för system för direktstöd för jordbrukare inom den gemensamma jordbrukspolitiken och om upprättande av vissa stödsystem för jordbrukare””Förslag till rådets förordning om ändring av den gemensamma jordbrukspolitiken genom ändring av förordningarna (EG) nr 320/2006, (EG) nr 1234/2007, (EG) nr 3/2008 och (EG) nr […]/2008””Förslag till rådets förordning om ändring av förordning (EG) nr 1698/2005 om stöd för landsbygdsutveckling från Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling (EJFLU)”

KOM(2008) 306 slutlig – 2008/0103 + 0104 + 0105 (CNS)

2009/C 100/21

Den 18 juni 2008 beslutade rådet att i enlighet med artiklarna 36 och 37 i EG-fördraget rådfråga Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om

”Förslag till rådets förordning om upprättande av gemensamma bestämmelser för system för direktstöd för jordbrukare inom den gemensamma jordbrukspolitiken och om upprättande av vissa stödsystem för jordbrukare”

”Förslag till rådets förordning om ändring av den gemensamma jordbrukspolitiken genom ändring av förordningarna (EG) nr 320/2006, (EG) nr 1234/2007, (EG) nr 3/2008 och (EG) nr […]/2008”

”Förslag till rådets förordning om ändring av förordning (EG) nr 1698/2005 om stöd för landsbygdsutveckling från Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling (EJFLU)”

Facksektionen för jordbruk, landsbygdsutveckling och miljö, som svarat för det förberedande arbetet, antog sitt yttrande den 8 oktober 2008. Föredragande var Frank VAN OORSCHOT och medföredragande var Seppo KALLIO och Hans-Joachim WILMS.

Vid sin 448:e plenarsession den 21—23 oktober 2008 (sammanträdet den 23 oktober) antog Europeiska ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 117 röster för, 28 emot och 18 nedlagda röster.

1. Sammanfattning och rekommendationer

1.1 Den 20 maj 2008 presenterade Europeiska kommissionen förslag om en anpassning av den gemensamma jordbrukspolitiken som syftar till att säkerställa att den fungerar så väl som möjligt i det utvidgade EU och under föränderliga internationella förhållanden. Förslagen går under benämningen ”hälso kontrollen”.

1.2 EESK anser att debatten kring hälsokontrollen bättre måste avspegla de många uppgifter som GJP står inför (t.ex. den europeiska jordbruksmodellen, livsmedelssäkerheten som en central fråga). EESK framhåller därför EU:s behov på kort och lång sikt av en välavvägd jordbrukspolitik med tillräckliga budgetmedel. Det kommer förmodligen att handla om belopp i – minst — samma omfattning som hittills. Man måste bättre än hittills göra medborgarna medvetna om att den gemensamma jordbrukspolitiken är nödvändig och de enskilda åtgärderna meningsfulla, så att det inte hela tiden uppstår diskussioner om budgetanslagen.

1.3 EESK erinrar om kommitténs tidigare yttrande om den gemensamma jordbrukspolitikens framtid där man konstaterar att jordbrukarna genomgår en hård övergångsperiod. EESK menar därför att hälsokontrollen främst bör syfta till att göra genomförandet enklare och smidigare samt till att finna lösningar på de nya marknads- och samhällsmässiga utmaningarna, med beaktande av jordbrukets mångfunktionella roll.

1.4 EESK menar att det även fortsättningsvis är nödvändigt med kompensationsbetalning för att finansiera de många jordbruksaktiviteter som marknaden inte kan kompensera. Samtidigt anser kommittén att utbetalningar som grundar sig på tidigare produktion kommer att bli allt svårare att motivera. Medlemsstaterna bör beredas möjlighet att gå mot mer enhetliga stödnivåer och detta bör först ingående diskuteras inom ramen för den gemensamma jordbrukspolitiken efter 2013. Medlemsstaterna bör dock få fastställa tillräckligt långa övergångsperioder för att jordbruksföretag inte ska drabbas av svårigheter. Bestämmelserna om tvärvillkor måste förenklas och dubbla kontroller undvikas.

1.5 EESK samtycker till en ytterligare frikoppling av stödet för att ge jordbrukarna ”frihet att bedriva jordbruk”. En del av medlemsstaternas stöd bör dock även i fortsättningen kunna kopplas till produktionen i syfte att bevara känsliga sektorer eller områden, förutsatt att det inte ger upphov till snedvridningar av marknaden. EESK stöder målsättningarna i artikel 68 även om artikeln inte utgör lösningen på alla problem. I vissa fall krävs mer flexibilitet. Medlemsstaterna bör noggrant studera följderna av en omfördelning av stödet till jord-brukarna innan åtgärden vidtas.

1.6 EESK menar att man i första hand bör överväga anpassningar av andra delar av det nuvarande interventionssystemet än upphandlingen. EESK efterlyser också nya verktyg för ett hållbart säkerhetsnät. EESK föreslår för övrigt att arealuttaget bibehålls men att den procentandel av jorden som läggs i träda ska kunna anpassas till marknadsförhållandena.

1.7 Innan beslutet fattas att avskaffa mjölkkvoterna år 2015 efterlyser kommittén en mer detaljerad analys än hittills av den möjliga framtida utvecklingen på mejerimarknaden och effekterna. EESK uppmanar kommissionen att mycket mer noggrant beskriva de åtgärder man vill vidta för att bibehålla mejeriproduktionen i känsliga områden och att redovisa hur dessa åtgärder påverkar finanser och finansiering. Så länge som det inte finns någon sådan strategi kan EESK inte samtycka till den höjning av kvoterna som planeras. EESK önskar att man inrättar en europeisk produktionskedja för mjölk så att utbudet kan anpassas till efterfrågan, ersättningen till producenterna bibehållas och ett tillräckligt stort antal uppfödare i hela EU garanteras. Inrättandet av en produktionskedja skulle göra det möjligt att återställa styrkebalansen mellan industrin, producenterna, distributörerna och till och med konsumenterna.

1.8 Kommittén är medveten om de nya utmaningar som nämns av Europeiska kommissionen vad gäller klimat, vatten, förnybar energi och biologisk mångfald, vilka helt klart kräver ytterligare budgetmedel från andra pelaren. Dessa nya utmaningar kan endast finansieras genom en modulering eftersom nuvarande budgetmedel öronmärkts för andra ändamål fram till 2013 och det är orealistiskt att förvänta sig nya finansieringskällor.

2. Bakgrund

2.1 Den 20 maj 2008 presenterade Europeiska kommissionen förslag om flera ändringar av rådets förordningar om den gemensamma jordbrukspolitiken (KOM(2008) 306/4). Det huvudsakliga syftet med den så kallade ”hälsokontrollen” är att utvärdera genomförandet av 2003 års reform av den gemensamma jordbrukspolitiken och att göra de justeringar som bedöms nödvändiga i reformprocessen för att ytterligare förenkla jordbrukspolitiken och förbereda den för nya marknadsmöjligheter samt för de nya marknads- och samhällsmässiga utmaningarna.

2.2 Det behövs inte bara en hälsokontroll, utan också en diskussion om GJP:s utveckling efter 2013 med tanke på de nya utmaningar som jordbruket, samhället och jordbrukets värdekedja står inför.

3. Den förändrade globala livsmedelssituationen

3.1 Reellt sett har priserna på jordbruksprodukter minskat under de senaste trettio åren. Under 2007 skedde en plötslig och kraftig ökning av priserna på vissa jordbruksråvaror. Viktiga skäl till prisökningen var ökad internationell efterfrågan, mycket låga lagernivåer samt dåliga skördar till följd av klimatmässiga förhållanden. Detta slog i sin tur mot djuruppfödarna som drabbades av höga foderpriser. Jordbrukspriserna har dock börjat sjunka igen. Mellan hösten 2007 och april 2008 sjönk priset på mjölk med omkring 30 % och priset på vete med omkring 20 % (1). Detta faktum, i kombination med ökade priser, innebär att inkomsterna för producenter av jordbruksgrödor förväntas sjunka med 16–24 % under 2008. Reellt sett ligger priserna på jordbruksråvaror fortfarande under den nivå som noterades under oljekriserna 1973 och 1979 (2).

3.2 De senaste månadernas händelser visar tydligt att vi befinner oss i en tid med instabila jordbrukspriser, vilket varken är bra för konsumenterna, som konfronteras med dyrare jordbruksprodukter, eller för jordbrukarna och andra aktörer i livsmedelskedjan, som ständigt måste tänka igenom sina investeringar. Denna situation måste beaktas i alla jordbrukspolitiska diskussioner i framtiden, ifall en tryggad livsmedelsförsörjning fortfarande ska vara en målsättning.

3.3 Mot bakgrund av den ökande internationella efterfrågan på livsmedel anses det idag inte troligt att konsumentpriserna kommer att återgå till tidigare nivåer på kort eller medellång sikt. Man väntar sig dock mer instabila producentpriser.

3.4 De höga råvarupriserna får begränsad inverkan på konsumentpriserna genom att jordbruks-råvarornas andel av livsmedelsproduktionskostnaderna minskar i förhållande till energi och arbetskraft. Som exempel kan nämnas att kostnaderna för vetet i en limpa endast utgör 4 % av den totala kostnaden (3). Dessutom utgör utgifterna för livsmedel endast en liten del av hushållens totala utgifter (cirka 14 % i EU-27). EESK menar att det är nödvändigt att rationalisera livsmedelskedjan i jordbrukarnas och konsumenternas intresse (4).

3.5 FAO måste förbättras för att kunna förvalta livsmedelstillgången. Sedan jordbruket integrerades i Världshandelsorganisationen har ojämlikheten inom sektorn ökat ytterligare. Tankesättet måste ändras. Det måste bli möjligt för jordbruket att organisera sig på global nivå inom ramen för ett diskussionsforum för de organisationer som bäst företräder det nationella jordbruket, inte nödvändigtvis de mest välbeställda.

3.6 Kommittén menar att man i hälsokontrollen av den gemensamma jordbrukspolitiken bör beakta dessa förändringar vad gäller den globala livsmedelssituationen. Jordbrukarna bör därför ges möjlighet att fortsätta spela en mångfunktionell roll inom ramen för den europeiska jordbruksmodellen.

4. Allmänna kommentarer

4.1 Europeiska ekonomiska och sociala kommittén vill påminna om sitt första yttrande (5) om den gemensamma jordbrukspolitikens hälsotillstånd och dess framtid efter 2013. I det yttrandet konstaterade EESK att jordbrukare och företag som sysslar med livsmedelsförädling genomgår en svår övergångsperiod. Det finns en stor beredskap att med företagaranda möta de nya marknadsvillkoren, förutsatt att de utfästelser som gjorts inom ramen för reformerna infrias och att tillräcklig trygghet erbjuds när det gäller den rättsliga situationen och planeringen. EESK anser att hälsokontrollen i huvudsak bör ägna sig åt att fastställa vilka behov det finns av att anpassa den befintliga lagstiftningen i syfte att

— förenkla och underlätta genomförandet och

— undanröja hinder för ett målinriktat genomförande av de reformåtgärder som man kommit överens om.

Bortsett från dessa frågor är kommittén även medveten om att EU står inför nya utmaningar där jordbrukarna kan spela en viktig roll samt att läget på livsmedelsmarknaden kräver nya lösningar.

Nyckelorden för hälsokontrollen bör dock vara stabilitet genom organisationen av marknaden, förenkling och anpassning.

4.2 Det är också viktigt att man i åtgärderna inom ramen för hälsokontrollen betonar vidareutvecklingen av den europeiska jordbruksmodellen och gör det möjligt för jordbrukarna att fylla sina många olika funktioner för att

— uppfylla de strängaste kraven i världen när det gäller livsmedelssäkerhet och kvalitet, miljöskydd och djurskydd,

— bevara landskapet och naturen,

— lämna ett centralt bidrag till sysselsättningen samt bibehålla jordbruksproduktionen och en levande landsbygd inom alla EU:s regioner,

— undvika avfolkning av landsbygden och undvika att jordbruksmark tas ur bruk.

EESK anser att kommissionens förslag innehåller betydande förändringar om man jämför med den nuvarande situationen och att dessa förändringar bör granskas ingående.

5. Åtgärder inom ramen för hälsokontrollen

5.1 Systemet med samlat gårdsstöd

5.1.1 Europeiska kommissionen föreslår att medlemsstaterna ska få möjlighet att anpassa sin modell för systemet med samlat gårdsstöd genom att stegvis gå över till mer schablonmässiga stödsatser per stödrättighet och på så sätt göra systemet med samlat gårdsstöd effektivare och mer ändamålsenligt. Parallellt med detta innehåller förslagen också en rad åtgärder för förenkling av genomförandet av detta system.

5.1.2 I Europa växer oron vad gäller hållbarheten. Framsteg saknas när det gäller att beakta icke-kommersiella aspekter i internationella avtal. Det är dock viktigt att göra detta om man vill uppfylla de europeiska medborgarnas önskemål. Dessutom fortsätter EU:s gränsskydd att krympa. Mot bakgrund av dessa argument menar EESK att möjligheten för jordbrukarna att, genom ett system med direktstöd, få kostnaderna täckta för hållbar produktion som inte gottgörs via marknaden kommer att vara av avgörande betydelse för att trygga den europeiska jordbruksmodellen och deras inkomster efter 2013. Detta måste förbli en uppgift under den gemensamma jordbrukspolitiken.

5.1.3 EESK menar att det även fortsättningsvis är nödvändigt med kompensationsbetalning för att finansiera de många jordbruksaktiviteter som inte kan kompenseras av marknaden. Samtidigt kommer stödnivåer som grundar sig på tidigare produktion att bli allt svårare att motivera. De medlemsstater som inte redan har gjort det bör ges möjlighet att anpassa fördelningen av det nationella taket mot mer enhetliga stödnivåer under perioden 2009–2013, eller inleda anpassningen 2013. Dessförinnan bör medlemsstaterna noggrant granska följderna för jordbrukarnas inkomster, jordbrukarnas anpassningsförmåga samt behovet av långsiktig planeringssäkerhet. Om detta angreppssätt antas, bör medlemsstaterna få fastställa tillräckligt långa övergångsperioder för att undvika svårigheter för jordbruksföretag som investerat under andra förhållanden.

5.1.4 Det system för enhetlig arealersättning som tillämpas i de flesta nya medlemsstater är enkelt att administrera men kan också vara en för enkel lösning om man på ett meningsfullt sätt vill stödja intensivt jordbruk (t.ex. frukt och grönsaker, djuruppfödning och tobak), jämfört med stöden till sektorn för jordbruksgrödor. Man bör på medellång sikt eftersträva en mer välavvägd lösning, t.ex. inom ramen för systemet med samlat gårdsstöd, genom att använda de befintliga instrumenten eller nya instrument som utvecklas inom EU.

5.1.5 Alla arealer i de nya medlemsstaterna som uppfyller kraven om god jordbrukshävd och goda miljöförhållanden då stödet begärs bör vara stödberättigade.

5.2 Tvärvillkor

5.2.1 Europeiska kommissionen önskar förenkla tvärvillkoren och göra dem mer målinriktade. Kommissionen föreslår att man avskaffar vissa villkor som inte är kopplade till jordbrukarnas ansvar och inför nya krav på god jordbrukshävd och goda miljöförhållanden.

5.2.2 EESK stöder upprätthållandet av kopplingen mellan gårdsstödet och efterlevnaden av EU:s normer för jordbruksverksamhet i form av tvärvillkor. EESK välkomnar kommissionens förslag om en integrering av tvärvillkoren. Det finns också ett tydligt behov av att göra tvärvillkoren mindre komplexa, särskilt genom att förtydliga reglerna, införa en minimi-bestämmelse och minska antalet inspektioner av olika slag på de enskilda gårdarna. Dubbla kontroller, t.ex. revisioner inom ramen för kvalitetsgarantisystem, bör också undvikas.

5.2.3 Jordbruket utgör en viktig sektor och erbjuder många sysselsättningstillfällen inom hela EU. Insatser måste göras för att minska antalet olyckor inom jordbruket och verka för mer kvalificerad arbetskraft. EESK anser att vissa aspekter av arbetarskyddet inom jordbruket är mycket viktiga, t.ex. användaranvisningar för maskiner, hygien och lämplig lagring av farliga ämnen. Dessa aspekter skulle kunna fastställas i de nationella sociallagarna och infogas inom ramen för tvärvillkoren. För att uppmuntra jordbrukarna föreslår EESK att möjligheterna inom EU:s socialfond i fråga om arbetarskydd och kvalifikationer bör utvidgas.

5.2.4 I linje med målet om att skapa tvärvillkor som är mer effektiva och direkt kopplade till jordbruksverksamheten menar EESK att de föreskrivna verksamhetskraven för utsläppande av växtskyddsmedel på marknaden inte är de enskilda jordbrukarnas ansvar och följaktligen bör tas bort.

5.2.5 EESK efterlyser en konsekvensbedömning om tillämpningen i fråga om god jordbrukshävd och goda miljöförhållanden innan några tillägg görs vad gäller tillämpningsområdet. Bedömningen bör omfatta följderna för jordbrukarna samt den administrativa bördan. Miljömässiga fördelar med arealuttag, buffertzoner och landskapsmässiga inslag måste bibehållas, även om man vill avskaffa de obligatoriska arealuttagen. Om man vill uppnå detta genom frivilliga åtgärder, som ett led i landsbygdsutvecklingen, måste det finnas incitament för detta, vilket inte är fallet för närvarande. Dessa åtgärder bör belönas på lämpligt sätt.

5.2.6 Ett särskilt arbetssätt bör användas i de nya medlemsstaterna. Systemet med tvärvillkor bör införas successivt eftersom systemet med direktstöd tillämpas successivt. Full efterlevnad av tvärvillkoren bör gälla när de uppnår 100 % - nivån i systemet med samlat gårdsstöd.

5.3 Delvis kopplat stöd

5.3.1 Europeiska kommissionen menar att frikopplingen har gjort det möjligt för jordbrukarna att anpassa sig till marknaden på ett bättre och mer hållbart sätt. I samband med 2003 års reform av den gemensamma jordbrukspolitiken beslutade man att medlemsstaterna skulle kunna få behålla ett visst mått av kopplat stöd inom vissa sektorer. Kommissionen framhåller att tillämpningen av två system inte har bidragit till en förenkling och föreslår att medlemsstaterna ska tillåtas behålla det kopplade bidraget endast för am- och dikor, får och getkött.

5.3.2 EESK förhåller sig tveksam till en ytterligare frikoppling i medlemsstater som behållit delvis kopplat stöd för att möjliggöra en större marknadsorientering. Kommittén är medveten om att frikopplingen i några fall kan leda till att vissa typer av produktion försvinner och att produktionen upphör i vissa regioner, med allvarliga konsekvenser för miljön, landsbygds-ekonomin och sysselsättningen. Artikel 68 bör kunna tillgås för att hantera dessa problem. Dessa medlemsstater ska dock inte tvingas att frikoppla stödet. Det kopplade stöd som kvarstår får inte ge upphov till en snedvridning av marknaden mellan medlemsstaterna.

5.4 Särskilt stöd

5.4.1 Europeiska kommissionen föreslår av flera skäl en utvidgning av tillämpningsområdet för (dagens) artikel 69 så att det omfattar både frågan om nackdelar för jordbrukare inom vissa sektorer i vissa regioner och kompletterande bidrag för omstruktureringsområden. Medlemsstater som tillämpar systemet med samlat gårdsstöd får i dagsläget behålla 10 % av sina nationella budgettak för åtgärder som rör skydd av miljön eller kvalitetsförbättring och saluföring av jordbruksprodukter.

5.4.2 Kommissionen anser att förändringar av de traditionella marknadsinstrumenten och övergången till direkt producentstöd har lett till diskussioner om olika former av riskhantering och man har konstaterat att pris- och produktionsrisker utgör de två variabler som främst påverkar inkomsten. Kommissionen föreslår att medlemsstaterna ska kunna använda sig av artikel 68 i fråga om skördeförsäkring och gemensamma jordbruksfonder mot djur- och växtsjukdomar.

5.4.3 EESK stöder de målsättningar som anges i artikel 68 även om artikeln inte utgör lösningen på alla problem som kan komma att uppstå. Kommittén kan ställa sig bakom en mer flexibel användning av denna artikel under förutsättning att ytterligare medel används för att stärka jordbrukarnas ställning. Kommittén menar att finansieringsbegränsningarna i vissa medlemsstater i mycket speciella fall kan ligga högre än dagens totala gräns på 10 % av det nationella taket. Eftersom EESK anser att syftet bör vara att skydda konsumenterna och jordbrukarna stöder kommittén förslagen om skördeförsäkring och gemensamma jordbruksfonder mot djur- och växtsjukdomar. Dessa åtgärder bör inte underminera existerande försäkringssystem eller gemenskapsåtgärder (artikel 44 samt veterinärfonden). Eftersom förebyggandet av sjukdomar är så viktigt för samhället som helhet föreslår EESK, i likhet med kommissionen, en medfinansiering från medlemsstaternas sida.

5.4.4 EESK menar att användningen av artikel 68 kan leda till en betydande omfördelning av stödet till jordbrukarna. Dessutom befarar kommittén att artikel 68 inte är ett tillräckligt verktyg för att hantera alla dessa frågor. Medlemsstaterna bör därför noggrant studera följderna för jordbrukarna av en eventuell användning av artikeln. Kommittén menar att de medel som tidigare anslagits till jordbruksbudgeten bör stanna inom jordbrukssektorn och kunna användas till artikel 68.

5.4.5 Den samlade inverkan moduleringen och användningen av artikel 68 skulle få på jordbruksinkomsterna måste också granskas. Om kommissionens förslag införs skulle de kunna medföra en minskning av direktstödet på åtminstone 10 + 13 % = 23 %. EESK menar därför att effekterna måste granskas noggrant.

5.5 Stödgränser

5.5.1 Kommissionen påpekar att fördelningen av utbetalningarna har blivit synligare sedan systemet med samlat gårdsstöd infördes. Det stora antalet jordbrukare som erhåller små stödbelopp innebär en stor administrativ börda. Kommissionen föreslår att medlemsstaterna ska tillämpa ett minimibelopp på 250 euro eller en minimiareal på 1 hektar, eller bådadera. Dessutom föreslår kommissionen en progressiv modulering. Kommissionen föreslår även att de nya medlemsstaterna ska kunna komma ifråga för modulering fr.o.m. 2012.

5.5.2 EESK godtar i princip kommissionens förslag om minimikrav för stöd i syfte att minska de administrativa kostnaderna, samtidigt som medlemsstaterna ges en valmöjlighet när det gäller tillämpningen av minimikraven.

5.5.3 EESK anser att det i debatten om progressiv modulering handlar om huruvida det är rimligt att kräva en högre moduleringssats av de lantbruk i EU som får mer än 100 000 euro i direktstöd per år. Eftersom stora stödmottagare vanligen har fördel av stordriftsfördelar finns det fog för en måttlig progression, allra helst som lantbruken kan använda de nya åtgärderna inom andra pelaren för att få tillgång till GJP-medel på nytt.

5.6 Marknaderna

5.6.1 Europeiska kommissionen har väckt frågan om hur man skulle kunna inrätta en effektiv interventionsmekanism som fungerar som ett säkerhetsnät utan att man behöver förlita sig på exportstöd. Kommissionen föreslår en förenkling av bestämmelserna om offentlig intervention genom en utvidgning av upphandlingssystemet. För durumvete, ris och fläskkött föreslår kommissionen att interventionsköpen ska avskaffas.

5.6.2 EESK menar att försvagandet av mekanismerna för förvaltning av den inre marknaden och det reducerade gränsskyddet till följd av reformerna av den gemensamma jordbrukspolitiken och handelsförhandlingarna sedan 1992 har gjort EU mycket mer utsatt för fluktuationer i världsmarknadspriserna. Samtidigt ökar dessa fluktuationer och därigenom även riskerna. Till följd av klimatförändringarna varierar skördarna på ett mer dramatiskt sätt överallt i världen, och det globala resandet ökar risken för spridning av sjukdomar. Jordbrukarna måste hantera alla dessa utmaningar. Mot bakgrund av detta kan det vara farligt att upphöra med all reglering under en period med bristfälligt utbud och stark efterfrågan.

5.6.3 EESK anser att ett av den gemensamma jordbrukspolitikens viktigaste mål, särskilt under första pelaren, är att trygga en tillräcklig, säker och varierad livsmedelsförsörjning för EU:s 500 miljoner konsumenter. Adekvata instrument behövs för att denna målsättning ska uppnås. Trots att upphandlingssystemet skulle kunna leda till bättre marknadsorientering innebär det dock minskad trygghet för jordbrukarna och kan öka osäkerheten på marknaden. EESK föreslår därför att man först bör granska eventuella andra anpassningar av det nuvarande systemet, t.ex. kortare interventionsperioder. Kommittén efterlyser nya verktyg för att skapa ett hållbart skyddsnät mot bakgrund av behovet av en tryggad livsmedelsförsörjning för EU:s medborgare och rättvisa inkomster för jordbrukare.

5.6.4 EESK föreslår att kommissionen inför europeiska förfaranden för marknads-förvaltning som inom en hållbar ram gör det möjligt att anpassa utbudet till efterfrågan och skapa nätverk mellan producenterna inom hela EU och därigenom förbättra uppfyllandet av samhällets förväntningar. Detta skulle medföra ett återställande av styrkebalansen på marknaden, vilket skulle göra det möjligt att bättre infria konsumenternas förväntningar. Kommissionen bör övervaka denna organisation.

5.7 Arealuttag

5.7.1 Mot bakgrund av marknadsutsikterna föreslår kommissionen att arealuttaget ska tas bort som instrument för tillgångskontroll. Medlemsstaterna ges verktyg för att säkerställa att de miljömässiga fördelarna kan bibehållas.

5.7.2 Arealuttaget kan vara ett värdefullt och flexibelt redskap för utbudsstyrning. EESK anser att marknaden när som helst kan komma att försvagas igen trots att marknadspriserna i dag ligger på en hög nivå. Enligt kommitténs åsikt vore det logiskt att bibehålla arealuttaget men låta den procentandel av jorden som läggs i träda (6) anpassas till marknadsförhållandena.

5.7.3 EESK anser att eventuella miljömässiga fördelar i samband med arealuttag måste bibehållas för att öka acceptansen inom lantbruket. Detta kan uppnås genom frivilliga arealuttag som ett led i landsbygdsutvecklingen endast om det finns tillräckliga incitament, och om åtgärderna belönas på lämpligt sätt, vilket inte varit fallet i det förgångna.

5.8 Mjölkkvoter

5.8.1 Mjölkkvoterna infördes 1984 till följd av överproduktionen. Kommissionen anser inte längre att de förutsättningar som låg till grund för införandet föreligger. Mot bakgrund av den ökande efterfrågan på mjölk och mejeriprodukter föreslår kommissionen en ökning av mjölk-kvoten med 1 % per år under den kommande femårsperioden. Ökningen av kvoten syftar till att förbereda en ”mjuklandning” inför systemets avskaffande år 2015. Europeiska kommissionen har analyserat de sociala konsekvenserna av en ändring av mjölkkvotsystemet. Avskaffandet av kvoterna kommer att leda till en omstrukturering av mejerisektorn, vilket kan leda till att främst små mjölkproducenter förlorar sin konkurrenskraft och marginaliseras på marknaden, särskilt i vissa regioner.

5.8.2 Eftersom kvoterna enligt nuvarande bestämmelser kommer att avskaffas år 2015 uppmanar EESK kommissionen att göra en analys som är mer detaljerad än de som gjorts hittills av hur förutsägbarhet och regional balans kan uppnås på en hållbar marknad efter 2015. Mjölk är en mycket viktig, hälsosam livsmedelsprodukt och dessutom spelar mjölkproducenterna en viktig roll för landsbygdens ekonomi. Det är särskilt viktigt att införa åtgärder som hjälper jordbrukarna att förbättra sin konkurrenskraft.

5.8.3 Mejeriproduktionen utgör en mycket viktig sektor i EU:s sårbara områden. Kommittén uppmanar därför kommissionen att överväga åtgärder, inklusive ekonomiska sådana, för att bevara mejeriproduktionen och en livskraftig landsbygdsekonomi i dessa känsliga områden. EESK anser inte att det förslag som kommissionen lagt fram är ett användbart koncept. Artikel 68 kommer endast i vissa avseenden att räcka som instrument i detta hänseende och kommer inte ens tillnärmelsevis att kunna täcka de höga följdkostnader som förväntas.

5.8.4 EESK motsätter sig just nu justeringar av kvoterna, eftersom ett riktigt anpassningskoncept saknas. Anpassningen av mjölkkvoterna måste ske på basis av efterfrågan på marknaden och inte på ett slumpmässigt sätt. Med tanke på situationen efter år 2015 är det nödvändigt att skapa en europeisk produktionskedja för mjölk där produktionen skulle kunna anpassas till konsumtionen och där styrkebalansen skulle återupprättas inom kedjan. På detta sätt skulle man kunna upprätthålla mjölkproduktionen i de mest sårbara områdena.

5.9 Övriga stödordningar

5.9.1 Kommissionen föreslår en direkt frikoppling för proteingrödor, hampa, durumvete och nötter. För ris, potatisstärkelse, torrfoder och lin föreslår kommissionen en frikoppling av stödet efter en övergångsperiod på två år.

5.9.2 Utan en koppling kan produktionen komma att försvinna, vilket skulle få negativa följder för den regionala ekonomin, miljön och EU:s livsmedelsförsörjning. EESK menar därför att möjligheten att lägga om detta stöd till ett samlat gårdsstöd bör undersökas från fall till fall samt att man, vid behov, bör fortsätta använda det kopplade stödet för att undvika en betydande minskning av produktionen i känsliga områden. Dessa sektorer behöver en rimlig övergångsperiod samt kompletterande stödåtgärder för att skapa nya marknadsmöjligheter.

5.9.3 Bidraget för energigrödor är besvärligt ur administrativ synpunkt och mot bakgrund av rådets mål när det gäller tillsättningen av biobränslen i olika bränslen finns det inte något behov av ytterligare produktionsincitament. De medel som frigörs vid en avveckling av bidraget för energigrödor bör användas till åtgärder för att att stärka lantbrukarnas position.

5.10 Klimatförändringar

5.10.1 Kommissionen anser att klimat- och energifrågorna har hamnat högst upp på dagordningen. I mars 2007 beslöt EU:s ledare att minska koldioxidutsläppen med åtminstone 20 % till 2020, och med 30 % om man kan enas om globala mål. Kommissionen anser att jordbruket starkt kan bidra till att minska utsläppen av växthusgaser.

5.10.2 Kommittén menar att EU:s jordbruk har bidragit mer än många andra sektorer till att bromsa utsläppen av växthusgaser och bör fortsätta på den inslagna vägen (7). Jordbruket är dessutom en av de sektorer som är mest utsatt för konsekvenserna av klimatförändringarna.

5.10.3 Det finns ett alltmer akut behov av att öka förståelsen av klimatförändringarnas inverkan på jordbruket och därför ska forskningen prioriteras. Denna typ av forskning finansieras genom EU:s 7:e ramprogram för forskning och måste nu påskyndas och förstärkas.

5.10.4 Det är även viktigt att öka jordbrukarnas motivation när det gäller att ta itu med klimat–förändringarna och införa klimatneutrala produktionssystem. I detta sammanhang stöder EESK den vägledande förteckningen över olika sorters insatser på klimatförändringsområdet som finns upptagen i planen för utveckling av landsbygden.

5.11 Vattenförvaltning

5.11.1 EU:s vattenpolitiska mål finns fastställda i ramdirektivet för vatten. Kommissionen anser att jordbruket har en mycket viktig roll att spela när det gäller vattenförvaltning.

5.11.2 Ett av de mest överhängande problemen i dag är vattnet – såväl vattenbristen som vatten-kvaliteten, men även alltför rikliga regn och översvämningar. EESK håller med om att en del av medlen från moduleringen bör användas till att öka incitamenten för vattenförvaltning som ett led i åtgärderna för utveckling av landsbygden under andra pelaren. Kommittén anser att insatserna bör ha en direkt koppling till jordbruket.

5.12 Förnybara energikällor

5.12.1 År 2007 fastställde EU:s ledare ett bindande mål som innebär att 20 % av energi-förbrukningen ska hämtas från förnybara energikällor samt att 10 % av bensin– och diesel-förbrukningen ska utgöras av biobränsle.

5.12.2 EESK stöder den vägledande förteckningen över olika åtgärdstyper vad gäller förnybara energikällor.

5.12.3 Kommittén anser att det är oerhört viktigt att främja ytterligare forskning i syfte att optimera produktionssystemen och därigenom sörja för att bioenergin i största möjliga mån kan bidra till energieffektivitet och minskade koldioxidutsläpp. Ytterligare forskning krävs kring möjligheten att ta fram en andra generation biobränslen med hjälp av biprodukter från jordbruket.

5.12.4 Jordbrukarna kan spela en mycket viktig roll för den hållbara bioenergiförsörjningen på lokal och regional nivå (t.ex. småskaliga kraftvärmecentraler som använder lokalt producerad biomassa) och således bidra till Kyoto-målen. Bestämmelserna om statsstöd bör innehålla ett undantag för denna typ av projekt.

5.13 Biologisk mångfald

5.13.1 Kommissionen menar att en stor del av den biologiska mångfalden i Europa är beroende av jord- och skogsbruket och att insatserna för att skydda den biologiska mångfalden måste öka. Jordbruket har en central roll att spela för skyddet av den biologiska mångfalden. Medlemsstaterna har förbundit sig att hejda minskningen av den biologiska mångfalden före 2010.

5.13.2 Det finns goda exempel på projekt som främjar den biologiska mångfalden i många medlemsstater. EESK stöder kommissionens vägledande förteckning över insatser för att förbättra den biologiska mångfalden på villkor att medlen går direkt till jordbrukarna, eftersom dessa spelar en avgörande roll för bevarandet av en levande landsbygd både ekonomiskt och sysselsättningsmässigt.

5.14 En förstärkning av andra pelaren

5.14.1 Kommissionen planerar att möta dessa fyra nya utmaningar (punkterna 5.10–5.13) med ett åtgärdspaket, som ska placeras i andra pelaren, där de ytterligare budgetmedel som behövs ska hämtas från moduleringsmedel. Kommissionen konstaterar att ytterligare finansiering för utveckling av landsbygden endast kan erhållas genom en utökning av den obligatoriska moduleringen, eftersom alla andra EU-medel är bundna fram till 2013. Kommissionen föreslår att man ska öka den obligatoriska moduleringen med 8 %, i fyra steg, fram till 2012.

5.14.2 EESK menar att förhandlingarna om budgetplanen för perioden 2007–2013 har resulterat i en otillräcklig finansiering av andra pelaren. EESK anser att den gemensamma jordbruks-politikens olika funktioner måste upprätthållas. De fortsatta stegen i moduleringen av direktstödet från första pelaren måste vara förenliga med detta krav (8). Kommittén stöder därför endast den modulering som föreslås om man kan se till att dessa medel tydligt öronmärks för att hjälpa jordbrukarna hantera dessa nya utmaningar. Den roll som sysselsättningen och de anställda inom jordbruket spelar i denna process bör erkännas. Genomförandet via de nationella planerna för landsbygdsutveckling måste bli mer effektivt och mer lättillgängligt för jordbrukarna. Nationell samfinansiering måste säkras i förväg.

6. De budgetmässiga konsekvenserna av hälsokontrollförslagen

6.1 Kommissionen erinrar om att den gemensamma jordbrukspolitiken har en inbyggd mekanism för ekonomisk disciplin. Möjligheterna att tillämpa denna mekanism har minskat p.g.a. att det mesta stödet redan är fastställt och utsikterna på marknaden har förbättrats betydligt. Dessutom har kommissionen angivit att föreslagen om modulering är budgetneutrala men kan innebära ytterligare nationella kostnader. Kommissionen väntar sig nästan inte några ytterligare utgifter för marknadsåtgärder.

6.2 Den gemensamma jordbrukspolitikens totala budget har minskat från 0,6 % av EU:s BNP år 1993 till mindre än 0,4 % år 2007. De verkliga budgetutgifterna har ökat från 40 miljarder euro år 1995 till omkring 50 miljarder euro år 2007 (inklusive landsbygds-utveckling), trots att antalet medlemsstater nästan har fördubblats, från 15 till 27.

6.3 För femton år sedan lade EU 10 miljarder euro per år på exportstöd. År 2009 rör det sig endast om 350 miljoner euro (9). Europeiska kommissionen har samtyckt till att helt avskaffa exportstödet till 2013 på villkor att handelsparterna gör motsvarande åtaganden.

6.4 EESK anser att den gemensamma jordbrukspolitiken utgör en av de viktigaste hörnstenarna i EU. Livsmedelssituationen i världen visar att jordbrukspolitiken kommer att förbli mycket viktig. Kommittén menar att jordbrukarna inte bara är viktiga för livsmedelsförsörjningen utan att de även spelar en mångfunktionell roll.

7. Mot GJP:s långsiktiga mål efter 2013/den finansiella ramen

7.1 EESK menar att man behöver fastställa tydliga mål och prioriteringar för GJP efter 2013 för att kunna bidra till diskussionerna om nästa budgetplan.

7.2 Med tanke på att världens befolkning förväntas växa till 9 miljarder år 2050 och att konsumtionen per capita kommer att öka, behöver också livsmedelsproduktionen öka. Samtidigt krymper arealen god jordbruksmark i världen på grund av erosion, försaltning och urbanisering. Detta kan resultera i att de europeiska konsumenterna kanske inte självklart kan räkna med tryggad livsmedelsförsörjning i framtiden. Den framtida gemensamma jordbruks–politiken måste ta hänsyn till denna nya utveckling.

7.3 I Europa kräver konsumenterna nyttig och varierad mat i tillräcklig mängd, och den måste produceras på ett långsiktigt hållbart sätt. Importen måste uppfylla gemenskapens normer, vilket inte alltid är fallet idag. Samtidigt oroar sig EU-medborgarna för klimatförändringarna och hållbarheten. Jordbrukarna i EU kan spela en viktig roll när det gäller att uppfylla samhällets förväntningar.

7.4 Jordbrukarna föredrar att få sina inkomster från marknaden. Vårt samhälle förväntar sig emellertid att jordbrukare också tillhandahåller ett antal tjänster som inte ersätts via marknaden. Direktstöd till jordbrukare för att efterleva strängast möjliga krav på hållbara produktionssystem och tillhandahålla andra tjänster kommer därför även fortsättningsvis att vara viktiga, liksom stödet till landsbygdsutvecklingen. Dessutom kommer GJP att förbli ett grundläggande instrument när det gäller att stödja regionala ekonomier.

7.5 I arbetet med att uppnå de mål som anges i punkt 3.3 bör GJP i framtiden lägga större vikt vid följande:

— Säkerställa trygg försörjning av sund mat av skilda slag och av förnybar energi.

— Garantera jordbrukarna en rimlig inkomst.

— Säkerställa hållbar och konkurrenskraftig produktion i samtliga regioner i unionen.

— Bidra till en levande landsbygd med ekonomiska och sysselsättningsmässiga möjligheter.

7.6 På längre sikt menar EESK att medlemsstaterna ytterligare bör harmonisera målen för den gemensamma jordbrukspolitiken och instrumenten för att uppnå dem.

7.7 EESK framhåller EU:s behov på kort och lång sikt av en välavvägd jordbrukspolitik med tillräckliga budgetmedel. Det kommer förmodligen att handla om belopp i – minst – samma omfattning som hittills. Politikerna måste bättre än hittills göra medborgarna medvetna om att den gemensamma jordbrukspolitiken är nödvändig och de enskilda åtgärderna meningsfulla, så att det inte hela tiden uppstår diskussioner om budgetanslagen.

Bryssel den 23 oktober 2008 Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs Mario SEPI Ordförande

(1) Presentation av förslaget till hälsokontroll i utskottet för jordbruk och landsbygdens utveckling den 20 maj 2008.

(2) Europeiska kommissionen, ”What caused the present boom in agricultural prices?”.

(3) Anförande av Mariann FISCHER BOEL, ”Food, feed or fuel”, Berlin den 18 januari 2008.

(4) EESK behandlar denna fråga ytterligare i det förberedande yttrandet ”EU och den globala livsmedelsproblematiken”.

(5) EUT C 44 av den 16.2.2008, s. 60.

(6) EUT C 44, 16.2.2008, s. 63, punkt 5.7.1.

(7) Europeiska kommissionens studie ”Climate change: the challenges for agriculture” (december 2007).

(8) Se fotnot 5.

(9) ”The Common Agricultural Policy: sorting the facts from the fiction” (Den gemensamma jordbrukspolitiken: att skilja på fantasi och verklighet), 20 juni 2008.