Förslag RÅDETS FÖRORDNING om ändring av förordning (Euratom) nr 1074/1999 om utredningar som utförs av Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (OLAF)

(framlagt av kommissionen)

MOTIVERING

Motivering och mål

De olika delarna av den rättsliga ramen som avgör hur Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (OLAF) utför sina utredningar antogs av legislaturen år 1999. Rådets förordning nr 1074/1999 av den 25 maj 1999 om utredningar som utförs av OLAF (nedan förordning nr 1074/1999) är det viktigaste instrumentet i detta sammanhang eftersom det fastställer formerna för OLAF:s interna och externa utredningar.

I april 2003 godkände kommissionen en första utvärdering av byråns verksamhet [1], som också innehöll en rad rekommendationer som syftade till att ytterligare förbättra OLAF:s operativa verksamhet. Emellertid har en del händelser, och särskilt då lärdomar som dragits i samband med Eurostataffären, avslöjat ytterligare brister som kommissionens utvärderings rapport ännu inte hade tagit upp på ett uttömmande sätt. En av de nya frågor som ringats in var behovet av mer substantiellt och snabbare utbyte av information mellan kommissionen och byrån. Kommissionen och OLAF utarbetade därför som ett första steg ett samförståndsavtal för att se till att information utbyts i tid när det gäller OLAF:s interna utredningar i kommissionen [2]. Det stod dock klart att frågan om ett förbättrat informations flöde måste placeras in i ett större sammanhang både vad gäller den institutionella täckningen (så att behandlingen blir enhetlig i samtliga EU-institutioner och -organ) och innehållet. Därtill kommer att endast ett förslag till lagstiftningsåtgärd kan ge den nödvändiga demokratiska legitimiteten för de regler som skall införas.

[1] KOM(2003) 154 slutlig.

[2] SEK(2003) 871 konsoliderad.

I slutet av 2003 åtog sig kommissionen därför att utarbeta ett lagstiftningsförslag och att lägga fram det inför legislaturen. Detta tillvägagångssätt fick stöd av Europaparlamentet i resolutionen om utvärderingen av verksamheten vid Europeiska byrån för bedrägeri bekämpning den 4 november 2003 [3] liksom i resolutionen av den 29 januari 2004 om åtgärder vidtagna av kommissionen med anledningen av syn punkterna i samband med beslutet att meddela ansvarsfrihet för budgetåret 2001 [4].

[3] KOM(2003) 154 - 2002/2237 (INI).

[4] KOM(2003) 651 - C5-0536/2003 - 2003/2200 (DEC).

I huvudsak har förslaget följande mål:

* Att stärka OLAF:s operativa effektivitet.

För att uppnå detta mål föreslås bestämmelser som gör det möjligt för OLAF att koncentrera sig på de prioriteringar som fastställs i det årliga arbets programmet, efter yttrande från Övervakningskommittén. Det säger sig självt att man i arbetsprogrammet även bör beakta institutionernas, och särskilt kommissionens, åsikter om prioriteringarna i fråga om bedrägeribekämpningspolitiken och -verksamheten. På grundval av principen om att åtgärder bör vidtas allt efter vad som är lämpligt bör det klargöras att OLAF har bestämmanderätt över huruvida utredningar skall inledas eller ej och därför till lämpliga myndigheter kan vidarebefordra uppgiften att följa upp ärenden som är av mindre betydelse eller ligger utanför byråns prioriterade verk samhet.

Mer generellt måste man klargöra förfarandena för att inleda och avsluta en utredning och relationen mellan interna åtgärder som vidtas av EU-institutioner och -organ, å ena sidan, och OLAF:s utredningar, å den andra. Så länge OLAF bedriver en intern utredning bör institutionerna eller organen inte inleda parallella undersökningar (se ändring av artikel 1.3). Å andra sidan bör det finnas mekanismer som ser till att sådana institutioner och organ snabbt får veta huruvida OLAF bedriver, eller planerar att inleda, en intern utredning angående ett visst faktamaterial, och utan fördröjning kan ta över ärenden som OLAF beslutar sig för att inte ingripa i (se ändringar av artikel 5).

De föreslagna bestämmelserna skulle också ge Övervakningskommittén ökad översikt över långvariga utredningar: OLAF skulle vara tvungen att lämna rapport till kommittén efter 12 månader, och motivera sitt beslut att fortsätta att utreda ärendet. Vid förlängningar av utredningar utöver 18 månader skulle ett yttrande behövas från kommittén innan OLAF beslutar om att fortsätta. Institutioner som är "berörda" av en utredning skulle också behöva informeras om skälen till OLAF:s beslut att förlänga den ytterligare efter 12 månader. När förseningen inger institutionen särskild oro skulle den kunna begära ett yttrande från kommittén.

Liksom tidigare kommer beslutet om huruvida en utredning skall inledas eller ej kvarstå hos OLAF och byråns funktionella oberoende kommer att respekteras mycket noggrant.

* Att förbättra informationsflödet mellan OLAF och EU-institutionerna och -organen

De nuvarande bestämmelserna i förordning nr 1074/1999 är vaga i fråga om huruvida och i vilken utsträckning OLAF måste vidarebefordra information till de berörda institutionerna eller organen. Sådan information är dock absolut nödvändig för EU-institutionerna för att de skall kunna ta sitt politiska ansvar vid fall av misstänkt inblandning av deras tjänstemän och/eller som nödvändiggör administrativa åtgärder från deras sida för att skydda unionens intressen. I dessa fall bör det därför finnas en tydlig skyldighet för OLAF att informera de berörda institutionerna eller organen (se den nya artikel 6.5 a). Därtill kommer att berörda institutioner eller organ även måste informeras när OLAF vidarebefordrar information till de rättsliga myndigheterna.

Dessutom förefaller det lämpligt att inte endast medlemsstaterna utan också kommissionen, i dess egenskap av fördragets väktare, skall kunna begära externa utredningar och informeras om resultaten (se ändringar av artikel 5.2 och 9.3).

* Att till fullo säkerställa berörda enskilda personers rättigheter

För att säkra rättssäkerheten föreslår kommissionen att det i förordningen skall införas en detaljerad bestämmelse om procedurgarantier som måste respekteras i interna och externa utredningar (se ny artikel 7a). Dessa garantier bygger på och kompletterar bestämmelser som finns i det interinstitutionella avtalet om interna utredningar (och de olika enskilda beslut som genomför avtalet) och i de kommande omarbetade tjänsteföreskrifterna. När de väl inlemmats i själva förordningen kommer det att finnas en enhetlig uppsättning av grundläggande garantier som gäller för alla utredningar som bedrivs av OLAF, vare sig dessa är interna eller externa. I jämförelse med det interinstitutionella avtalet om interna utredningar har följande garantier lagts till:

- Bestämmelser om information som skall lämnas av OLAF före en utfrågning och om upprättandet av protokoll vid utfrågningen.

- Rätten att få välja en person som beledsagare vid utfrågningen.

- Rätten att inte behöva röja sig själv.

Dessa garantier bör iakttas inte bara innan slutrapporten utarbetas utan också innan information överlämnas till de nationella myndigheterna i enlighet med artikel 10 (se ändring av artikel 10.3).

* Att täppa till ett antal luckor som äventyrar effektiviteten i OLAF:s utredningar

- I linje med rekommendationerna i utvärderingsrapporten föreslås att OLAF:s utredningsbefogenheter skall förtydligas i samband med externa utredningar av ekonomiska aktörer som mottar EG-medel på basis av kontrakt (direkta utgifter). Detta täpper till ett kryphål som upptäckts i de nuvarande reglerna.

- OLAF bör beviljas förbättrad tillgång till information som finns hos EU:s institutioner och organ och som berör externa utredningar. Tillgången till information som finns hos ekonomiska aktörer i samband med interna utredningar bör underlättas på lämpligt sätt.

- Slutligen syftar förslaget till att ytterligare stärka det smidiga samarbetet mellan OLAF och medlemsstaterna i fråga om externa utredningar och det därmed sammanhängande informationsflödet.

* Att förbättra den roll som spelas av byråns Övervakningskommitté

Kommissionen anser att OLAF skulle kunna dra nytta av en förbättrad medverkan från byråns Övervakningskommitté. Därför föreslås en förstärkning av kommitténs del i övervakningen av tillämpningen av förordning nr 1074/1999, särskilt när det gäller rättigheter för enskilda personer, längden på utredningen och informationsflödet mellan OLAF och EU-institutionerna och -organen. När det gäller skyddet av de enskildas rättigheter, kommer berörda personer nu att kunna begära ett yttrande från kommittén. På samma sätt kommer berörda institutioner att ha denna möjlighet när det gäller frågor som OLAF måste informera dem om.

Relaterade rättsliga bestämmelser

Noteras bör att kommissionen parallellt föreslår ändringar av förordning nr 1073/1999, dvs. den rättsliga ramen för de av OLAF:s utredningar som utförs enligt lagstiftning som täcks av EG-fördraget.

Rättslig grund

Kommissionens förslag syftar till att ändra den befintliga förordning nr 1074/1999 och bygger därför på artikel 203 i Fördraget om upprättandet av Europeiska kol- och stålgemenskapen.

Subsidiaritet och proportionalitet

Ändringsförordningen är helt förenlig med subsidiaritetsprincipen. Liksom ursprungligen var fallet med förordning nr 1074/1999, innebär denna ändringsförordning inte någon som helst inskränkning av medlemsstaternas behörighet och ansvar att vidta åtgärder för att bekämpa bedrägerier som riktar sig mot gemenskapernas ekonomiska intressen. OLAF:s handlingsmöjligheter vid externa utredningar förtydligas och förstärks endast punktvis, där juridiska luckor i det nuvarande systemet upptäckts i det praktiska arbetet och där endast ett effektivare ingripande från OLAF kan säkerställa att byrån kan utföra tillförlitliga externa utredningar som kan användas av medlemsstaternas myndigheter. Utvidgningen av de grundläggande procedur garantierna (ny artikel 7a) till att även omfatta externa utredningar är nödvändig för att skapa en enhetlig rättslig ram för alla utredningar som bedrivs av OLAF. Därigenom borttas all osäkerhet om huruvida personer som är berörda av utredningarna behandlas korrekt (exempel: tjänstemän vid en institution vars inblandning skulle kunna komma i dagen under en extern utredning). Eftersom tydliga regler i EG-lagstiftningen i de ovannämnda ämnena är nödvändiga för att OLAF skall arbeta effektivt inom en säker rättslig ram respekterar dessa regler även proportionalitetsprincipen.

Grundläggande rättigheter

Enligt vad som bekräftats av EG-domstolen (dom av den 10 juli 2003, C-11/00, kommissionen mot ECB, punkt 139) återger redan förordning nr 1074/99 i sin ursprungliga form lagstiftarens eftertryckliga vilja att de befogenheter som tilldelas OLAF helt skall underordnas respekten för mänskliga och grundläggande rättigheter. Med tanke på de många frågor som uppkommit i OLAF:s praktiska arbete förefaller det lämpligt att ytterligare stärka procedurgarantierna i förhållande till nuvarande bestämmelser och att göra dem tillämpliga i alla utredningar, både interna och externa, som bedrivs av OLAF. Med hänsyn till utredningarnas karaktär av förberedelser vars slutsatser i sig inte innebär klander, men som eventuellt kan leda till administrativa eller straffrättsliga förfaranden, respekterar dessa garantier de grundläggande rättigheter som erkänns bl.a. i stadgan om Europeiska unionens grundläggande rättigheter, ja, de går rent av längre än normen för minimiskydd som krävs i stadgan.

Budgetkonsekvenser

Enligt förslaget skall antalet ledamöter i OLAF:s Övervakningskommitté utökas från fem till sju. Konsekvenserna för gemenskapens budget beskrivs ytterligare i den finansieringsöversikt som bifogas förslaget.

2004/0038 (CNS)

Förslag RÅDETS FÖRORDNING om ändring av förordning (Euratom) nr 1074/1999 om utredningar som utförs av Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (OLAF)

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska atomenergigemenskapen, särskilt artikel 203 i detta,

med beaktande av kommissionens förslag [5],

[5] EUT C [...], [...] s. [...].

med beaktande av Europaparlamentets yttrande [6],

[6] EUT C [...], [...] s. [...].

och av följande skäl:

(1) Samtidigt som man bekräftar den primära befogenhet som innehas av Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (nedan "byrån") att bedriva interna utredningar finns det anledning att fastlägga tydliga regler som gör det möjligt för institutioner, organ och byråer att snabbt återuppta undersökningar i ärenden där byrån beslutar att inte ingripa.

(2) Det finns anledning att klargöra att byråns utredningar regleras av "lämplighets principen" vilket bl.a. gör det möjligt för byrån att även vid tillräckligt allvarliga misstankar avstå från att inleda en utredning i ärenden av mindre betydelse eller ärenden som inte ingår i de prioriteringar som årligen fastställs av byrån. Sådana ärenden skall följaktligen, vid interna utredningar, behandlas av den institution, det organ eller den byrå som berörs, eller vid externa utredningar, av myndig heterna i medlemsstaterna i enlighet med deras skyldigheter enligt EG-fördraget och med tillämpning av nationell rätt.

(3) Det är nödvändigt att inrätta precisa skyldigheter för byrån att i god tid informera institutionerna, organen och byråerna om pågående utredningar då en ledamot, chef, tjänsteman eller anställd personligen är inblandad i de omständigheter som är under utredning eller när administrativa åtgärder skulle kunna vara av nöden för att skydda unionens intressen.

(4) För att effektivisera byråns åtgärder och mot bakgrund av hur dess verksamhet utvecklats under de tre första åren efter ikraftträdandet av förordning nr 1074/99 är det lämpligt att klargöra vissa aspekter och avhjälpa vissa brister när det gäller utredningsåtgärder som byrån kan vidta i sitt utredningsarbete. Således måste byrån dels kunna utföra de kontroller och inspektioner som föreskrivs i rådets förordning (Euratom, EG) nr 2185/96 av den 11 november 1996 om de kontroller och inspektioner på platsen som kommissionen utför för att skydda Europeiska gemenskapernas finansiella intressen mot bedrägerier och andra oegentligheter [7] inom ramen för interna utredningar och i fall av bedrägerier som är kopplade till kontrakt avseende EG-medel, och dels komma åt uppgifter som innehas av EU:s institutioner, organ och byråer inom ramen för externa utredningar. Medlemsstaterna måste förfara på lämpligt sätt vidta för att exekutiva åtgärder mot ekonomiska aktörer som motsätter sig kontroller enligt förordning (Euratom, EG) nr 2185/96.

[7] EGT L 292, 15.11.1996, s. 2.

(5) Av rättssäkerhetsskäl har det visat sig vara nödvändigt att klargöra tillämpliga procedurgarantier vid både interna och externa utredningar som bedrivs av byrån, utan att dessa påverkar ett eventuellt mer omfattande skydd som härrör från regler i fördragen, bestämmelser i tjänsteföreskrifterna eller tillämpliga nationella bestämmelser, och samtidigt som man beaktar utredningarnas karaktär av förberedelser vars slutsatser i sig inte innebär klander, men som eventuellt kan leda till administrativa eller straffrättsliga förfaranden.

(6) Det förefaller lämpligt att utvidga Övervakningskommitténs funktion för att stärka byråns styrelseformer samtidigt som man understödjer dess självständighet och för att se till att byrån korrekt tillämpar förordning (Euratom) nr 1074/99 och i all synnerhet för att garantera full respekt av enskilda personers rättigheter. Det är lämpligt att anpassa Övervakningskommitténs sammansättning för denna utökade roll.

(7) Förordning (Euratom) nr 1074/99 bör således ändras.

(8) De nödvändiga ändringarna av förordning (Euratom) nr 1074/1999 minskar varken medlemsstaternas befogenheter eller deras ansvar när det gäller att vidta åtgärder som motverkar bedrägerier riktade mot gemenskapernas ekonomiska intressen. Byråns handlingsmöjligheter vid externa utredningar förtydligas och förstärks endast punktvis, där juridiska luckor i det nuvarande systemet upptäckts och där endast ett effektivare ingripande från byrån kan säkerställa att den kan utföra tillförlitliga externa utredningar som kan användas av medlemsstaternas myndigheter. Utvidgningen av procedurgarantierna till att även omfatta externa utredningar är nödvändig för att skapa en enhetlig rättslig ram för alla utredningar som bedrivs av byrån. Denna förordning respekterar följaktligen till fullo subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget och likaså proportionalitetsprincipen i samma artikel.

(9) Denna förordning respekterar de grundläggande rättigheterna och iakttar de principer som erkänns, bland annat i Europeiska unionens stadga om grundläggande rättigheter.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Förordning (Euratom) nr 1074/1999 ändras på följande sätt:

1) Artikel 1 skall ändras på följande sätt:

a) I punkt 3 skall följande andra stycke läggas till:

"Så länge byrån bedriver en utredning i den mening som avses i denna förordning skall institutionerna, organen och byråerna, på grundval av sitt administrativa oberoende, inte inleda någon utredning som gäller samma omständigheter."

b) Följande punkt 4 skall införas:

"4. Direktören för byrån fastställer varje år, efter yttrande från Övervakningskommittén, arbetsprogrammet och prioriteringarna för byråns utredningspolicy."

2) Artikel 3 skall ersättas med följande:

"Artikel 3

Externa utredningar

1. Byrån skall utöva de befogenheter som tilldelats kommissionen i förordning (Euratom, EG) nr 2185/96 att utföra kontroller och inspektioner på platsen i medlemsstaterna och, i enlighet med gällande samarbetsavtal, i tredje land.

Inom ramen för sin utredningsfunktion skall byrån utföra kontroller och inspektioner i enlighet med artikel 9.1 i förordning (EG, Euratom) nr 2988/95 och de sektorsvisa bestämmelser som avses i artikel 9.2 i nämnda förordning i medlemsstaterna och, i enlighet med gällande samarbetsavtal, i tredje land.

2. För att fastslå att de förekommit bedrägeri, korruption eller någon annan olaglig verksamhet, i den mening som avses i artikel 1, i samband med ett kontrakt om EG-finansiering eller finansiering som förvaltas av gemenskaperna kan byrån i enlighet med vad som anges i förordning (Euratom, EG) nr 2185/96 inleda en utredning hos en ekonomisk aktör som berörs av en sådan finansiering.

3. Under en extern utredning och för såvitt detta är strikt nödvändigt för att slå fast förekomsten av bedrägeri, korruption eller en annan olaglig verksamhet, i den mening som avses i artikel 1, kan byrån på begäran ta del av relevanta uppgifter som innehas av institutioner, organ eller byråer och som berör de omständigheter som är under utredning. Härvid skall artikel 4.2 och 4.4 tillämpas.

4. När byrån förfogar över uppgifter som tyder på bedrägeri eller varje annan form av olaglig verksamhet, i den mening som avses i artikel 1, kan direktören för byrån informera behöriga myndigheter i medlemsstaterna om detta och, utan att det påverkar de sektorsvisa bestämmelser som avses i punkt 1, kan dessa inleda utredningar i överensstämmelse med tillämplig nationell lagstiftning, varvid anställda vid byrån kan medverka. Behöriga myndigheter i de berörda medlemsstaterna skall informera direktören för byrån om resultat som uppnåtts som en följd av denna information."

3) Artikel 4 skall ändras på följande sätt:

a) Punkt 3 skall ersättas med följande:

"3. I enlighet med de former som anges i förordning (Euratom, EG) nr 2185/96 får byrån utföra kontroller på plats hos berörda ekonomiska aktörer för att få tillgång till uppgifter om eventuella oegentligheter kopplade till omständigheter som är under intern utredning."

b) Punkt 5 skall utgå.

4) Artikel 5 skall ersättas med följande:

"Artikel 5

Inledande av utredningar

1. Byrån kan inleda en utredning när det föreligger tillräckligt allvarliga misstankar som tyder på bedrägeri eller korruption eller andra olagliga handlingar i den mening som avses i artikel 1. I beslut om huruvida en utredning skall inledas eller ej skall hänsyn tas till de fastställda prioriteringarna i utredningspolicyn enligt artikel 1.4.

2. För att externa utredningar skall inledas krävs ett beslut av byråns direktör, som denne fattar antingen på eget initiativ eller på begäran av en berörd medlemsstat eller kommissionen.

Interna utredningar inleds efter beslut av byråns direktör, som denne fattar på eget initiativ eller på begäran av den institution, det organ eller den byrå där utredningen skall utföras.

3. När en institution, ett organ eller en byrå planerar att inleda en utredning på grundval av sitt administrativa oberoende skall de göra en förfrågan hos byrån om de aktuella omständigheterna redan är föremål för en intern utredning. Byrån lämnar besked inom 15 arbetsdagar efter förfrågan om en utredning har inletts. Om detta ej är fallet är punkt 4 tillämplig. Om svar uteblir, betyder detta att byrån beslutat att inte inleda någon intern utredning.

4. Beslutet om huruvida en utredning skall inledas eller ej fattas inom två månader efter det att OLAF mottagit den typ av förfrågan som avses i punkt 2 eller 3. Beslutet skall meddelas till den institution, det organ, den byrå eller den medlemsstat som gjort förfrågan.

När en tjänsteman eller anställd vid en institution, ett organ eller en byrå lämnar upplysningar direkt till byrån i enlighet med artikel [22a] i tjänsteföreskrifterna meddelar byrån honom om beslut fattats att inleda en intern utredning eller inte i fråga om de aktuella omständigheterna.

Beslutet att inte inleda en utredning skall motiveras.

5. Om byrån av lämplighetsskäl beslutar att inte inleda någon intern utredning skall den för alla eventualiteter omedelbart vidarebefordra tillgängligt material till den institution, det organ eller den byrå som är berörd och eventuellt enas med dessa sistnämnda om lämpliga åtgärder för att skydda konfidentialiteten för den källa som tillhandahållit uppgifterna. Om byrån på grundval av lämplighetsöverväganden beslutar att inte inleda någon extern utredning är artikel 3.4 tillämplig."

5) Artikel 6 skall ändras på följande sätt:

a) Följande punkt skall läggas till som punkt 5a:

"5a Så snart en utredning pekar mot en eventuell inblandning av en ledamot, chef, tjänsteman eller anställd vid en institution, ett organ eller en byrå eller om det framgår att det är lämpligt att vidta försiktighetsåtgärder eller administrativa åtgärder för att skydda unionens intressen skall den institution, det organ eller den byrå som berörs informeras om den pågående utredningen. De uppgifter som skall överlämnas skall omfatta:

a) Identiteten på den eller de personer som är föremål för utredningen samt en sammanfattning av de aktuella omständigheterna.

b) All information som kan tänkas hjälpa institutionen, organet eller byrån att besluta om lämpligheten av att vidta försiktighetsåtgärder eller administrativa åtgärder för att skydda unionens intressen.

c) I förekommande fall rekommenderade särskilda konfidentialitetsåtgärder.

Institutionen, organet eller byrån beslutar vid behov om eventuella försiktighetsåtgärder eller administrativa åtgärder samtidigt som vederbörlig hänsyn tas till behovet att utredningen måste förlöpa på ett effektivt sätt samt särskilda konfidentialitetsåtgärder som rekommenderas av byrån."

b) Punkt 6 skall ersättas med följande:

"6. Medlemsstaterna skall se till att deras behöriga myndigheter i enlighet med nationella bestämmelser ger byråns anställda den hjälp som behövs för att de skall kunna utföra sitt uppdrag. De skall därför på begäran av byrån vid behov förfara på lämpligt sätt för att vidta exekutiva åtgärder, inklusive ekonomiska påföljder (viten), mot ekonomiska aktörer vid brott mot bestämmelserna i artikel 5 andra och tredje stycket i förordning (Euratom, EG) nr 2185/96. Institutionerna och organen skall se till att deras ledamöter och personal, och byråerna att deras chefer och personal, ger byråns anställda den hjälp som behövs för att de skall kunna utföra sitt uppdrag."

c) Följande punkt 7 skall införas:

"7. När det framgår att en utredning inte kommer att kunna avslutas inom 12 månader efter att den inletts kan direktören för byrån besluta om en förlängning av utredningen med högst ytterligare sex månader. I beslutet skall skälen till förlängningen av utredningen omnämnas. Direktören skall vidarebefordra detta beslut till Övervakningskommittén och informera den institution, det organ eller den byrå som berörs om sitt beslut, inklusive de skäl som motiverar det. I vederbörligen motiverade fall kan direktören, efter yttrande från Övervaknings kommittén, besluta om att på nytt förlänga tidsfristen med upp till sex månader. Direktören skall informera den institution, det organ eller den byrå som berörs om sitt beslut, inklusive de skäl som motiverar det. Beslut om förlängning kan vid behov fattas flera gånger under samma förutsättningar."

6) Artiklarna 7a och 7b skall läggas till:

"Artikel 7 a

Procedurgarantier

1. Byrån beaktar i sina utredningar alla omständigheter, dvs. inte endast sådana som talar för att oegentligheter har förekommit, utan även de som talar emot.

2. Så snart det i en utredning uppdagas en möjlighet av att en ledamot, chef, tjänsteman eller anställd vid en institution, ett organ eller en byrå, eller en ekonomisk aktör är inblandad i ett ärende skall den berörde informeras om detta såvida det inte skadar utredningsarbetet.

I vilket fall som helst får några slutsatser med namngivna fysiska eller juridiska personer inte dras i en utredning utan att de berörda personerna har haft tillfälle att yttra sig om samtliga omständigheter som gäller honom. En sammanfattning av dessa omständigheter skall lämnas till den berörda personen tillsammans med kallelsen till utfrågningen. Den berörda personen kan låta sig beledsagas av en person han själv väljer, som inte misstänks vara inblandad i de omständigheter som är under utredning. En berörd fysisk person har rätt att inte röja sig själv.

När absolut sekretess råder av utredningsskäl och utredningsmetoder används som ingår i en nationell rättslig myndighets befogenheter eller, vid en extern utredning, i en nationell myndighets befogenheter, kan direktören för byrån besluta att avvakta med att uppmana den berörda personen att yttra sig. Han lämnar information om detta i förväg till Övervakningskommittén, som kan avge ett yttrande. Vid en intern utredning fattar direktören för byrån detta beslut i samförstånd med institutionen, organet eller byrån som den berörda personen är knuten till.

3. Kallelser till utfrågningen, vare sig det gäller vittnen eller berörda personer, i den mening som avses i punkt 2, måste lämnas åtta arbetsdagar i förväg. Denna tidsfrist kan förkortas i samförstånd med den person som skall höras. Kallelsen skall bl.a. innehålla förteckningen över rättigheter som personen i fråga har. Byrån upprättar ett protokoll över hela utfrågningen och ger personen i fråga tillgång till den, varvid denne antingen kan godkänna det eller lägga till sina synpunkter.

Om det under utfrågningen framkommer att personen i fråga kan vara inblandad i de omständigheter som är under utredning är de procedurregler som föreskrivs i punkt 2 omedelbart tillämpliga.

4. De procedurgarantier som föreskrivs i denna artikel är tillämpliga utan att det påverkar:

a) Ett mer omfattande skydd som eventuellt förekommer i fördragens regler samt tillämpliga nationella bestämmelser.

b) Rättigheter och skyldigheter i enlighet med tjänsteföreskrifterna, bl.a. lojalitetsplikten mot gemenskaperna.

Artikel 7b

Information om nedläggning av undersökningen utan vidare åtgärder

Om det efter en utredning visar sig att anklagelserna inte kan vidhållas mot en ledamot, chef, tjänsteman eller anställd eller ekonomisk aktör som ställts till svars av en institution, ett organ eller en byrå skall utredningen i fråga läggas ner utan vidare åtgärd genom ett beslut av byråns direktör, som skriftligen skall underrätta den berörde om detta och i förekommande fall även dennes institution, organ eller byrå om detta."

7) I artikel 8 skall punkt 3 ersättas med följande:

"3. Direktören skall vaka över att anställda vid byrån och övriga personer som verkar under honom respekterar gemenskapens och medlemsstaternas bestämmelser om skydd av person uppgifter, bl.a. de som föreskrivs i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 45/2001 av den 18 december 2000." (*)

(*) EGT L 8, 12.1.2001, s. 1.

8) Artikel 9 skall ändras på följande sätt:

a) Punkt 1 skall ersättas med följande:

"1. När byrån har avslutat en utredning skall en rapport utarbetas under direktörens överinseende som bland annat skall innehålla en sammanställning av förfarandets gång, den rättsliga grunden, de omständigheter som konstaterats samt en rättslig bedömning av dessa, uppgifter om eventuell ekonomisk skada samt utredningens slutsatser, inklusive rekommendationer från byråns direktör om en lämplig uppföljning."

b) Punkt 3 skall ersättas med följande:

"3. En rapport. med alla dithörande relevanta handlingar, som upprättas efter en extern utredning skall överlämnas till de behöriga myndigheterna i berörda medlemsstater i enlighet med bestämmelserna om externa utredningar, samt i förekommande fall även till kommissionen. Om något hinder inte föreligger i den nationella lagstiftningen skall de behöriga myndigheterna i berörda medlemsstater informera direktören för byrån om uppföljningen av de utredningsrapporter som överlämnats till dem."

9) Artikel 10 skall ändras på följande sätt:

a) Punkt 2 skall ersättas med följande:

"2. Utan att det påverkar tillämpningen av artiklarna 8, 9 och 11 skall byråns direktör till de rättsliga myndigheterna i den berörda medlemsstaten överlämna de uppgifter som byrån har inhämtat i samband med interna utredningar av omständigheter som kan leda till straffrättsliga åtgärder. Han informerar på förhand berörda institutioner, organ eller byråer om detta. De överlämnade upplysningarna skall bl.a. innehålla identiteten på den person som berörs av utredningen, en sammanfattning av omständigheter som konstaterats, en preliminär rättslig bedömning och den eventuella ekonomiska skadan.

Innan de uppgifter som anges i första stycket överlämnas, skall byrån ge den person som berörs av utredningen tillfälle att yttra sig om de omständigheter som gäller honom eller henne, enligt villkor och former som anges i artikel 7a, punkt 2, andra och tredje stycket."

b) Punkt 3 skall utgå.

10) Artikel 11 skall ersättas med följande:

"Artikel 11

Övervakningskommitté

1. Övervakningskommittén skall genom regelbunden kontroll av utredningsarbetet stödja byråns oberoende. Den vakar över att enskilda personers rättigheter respekteras och beaktar behovet att skydda unionens intressen.

Övervakningskommittén yttrar sig om beslut fattade av direktören för byrån i de fall som föreskrivs i denna förordning. Den skall på begäran av byråns direktör eller på eget initiativ avge yttranden om byråns verksamhet till direktören, dock utan att störa pågående utredningar. Den avger även yttranden om procedurgarantierna, på begäran av den berörda personen, samt om informationen från berörda institutioner, organ eller byråer, på begäran av dessa sistnämnda. Alla yttranden överlämnas till direktören för byrån och till den som begärt att ett yttrande skall avges. Den institution, det organ och den byrå som är berörd erhåller ett exemplar. Kommittén anger i förekommande fall de delar av yttrandet som kräver konfidentiell behandling.

2. Övervakningskommittén skall bestå av sju utomstående oberoende personer, som i sina respektive hemländer uppfyller nödvändiga villkor för att inneha höga befattningar med anknytning till byråns verksamhetsområden. De skall utses av Europaparlamentet, rådet och kommissionen i samförstånd. Kommittén skall ge en av sina ledamöter i uppdrag att förbereda dess arbete vad gäller respekten för enskilda personers rättigheter.

3. Ledamöterna skall utses för en period på tre år. Deras mandat kan förnyas en gång.

4. När mandattiden löper ut skall ledamöterna sitta kvar i avvaktan på att deras mandat förnyas eller till dess att ersättare har utsetts.

5. Vid fullgörandet av sina skyldigheter skall ledamöterna varken begära eller ta emot instruktioner från någon regering, någon institution, något organ eller någon byrå. De skall iaktta absolut sekretess gällande ärenden som överlämnas till dem och gällande sina överläggningar.

6. Övervakningskommittén skall utse sin ordförande. Den skall anta sin arbetsordning. Den skall hålla minst tio sammanträden per år. Den skall fatta beslut med en majoritet av sina ledamöter. Kommitténs sekretariat är administrativt sett knutet till kommissionen.

7. Direktören skall regelbundet underrätta kommittén om byråns verksamhet och utredningar och om resultaten och uppföljningen av dessa. Direktören skall underrätta kommittén om de ärenden där institutionen, organet eller byrån inte har vidtagit åtgärder i enlighet med direktörens rekommendationer. Direktören skall underrätta kommittén om de ärenden där det är nödvändigt att överlämna information till de rättsliga myndigheterna i en medlemsstat.

8. Övervakningskommittén skall varje år anta minst en verksamhetsrapport, som den skall översända till institutionerna. Kommittén får lägga fram rapporter för Europaparlamentet, rådet, kommissionen och revisionsrätten om resultaten och uppföljningen av utredningar som byrån har utfört."

11) Artikel 13 skall ersättas med följande:

"Artikel 13

Finansiering

Anslagen till byrån, vars totala belopp är infört under en särskild budgetrubrik i kommissionens avsnitt i Europeiska gemenskapernas allmänna budget, skall preciseras i en bilaga till detta avsnitt.

De tjänster som tilldelas byrån skall redovisas i en bilaga till kommissionens tjänsteförteckning."

12) Artikel 14 skall ersättas med följande:

"Artikel 14

Legalitetskontroll

Övervakningskommittén erhåller ett exemplar av alla överklaganden som inlämnas med stöd av artikel [90a] i tjänsteföreskrifterna och avger ett yttrande till direktören för byrån om detta.

Bestämmelserna i första stycket samt i artiklarna [90a och 91] i tjänsteföreskrifterna skall också tillämpas på personal i institutioner, organ och byråer som inte omfattas av tjänste föreskrifterna."

Artikel 2

Denna förordning träder i kraft den [...] dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den [...]

På rådets vägnar

Ordförande

FINANSIERINGSÖVERSIKT FÖR RÄTTSAKT

Politikområde(n): Bedrägeribekämpning

Verksamhet(er): Övervakning av Europeiska byrån för bedrägeribekämpning

Åtgärdens beteckning: Ändring av förordningarna (EG) nr 1073/1999 och (Euratom) nr 1074/1999

1. BERÖRDA BUDGETRUBRIKER (nummer och beteckning)

OLAF:s budget

24.010600.03.0100 - Utgifter för Övervaknings kommitténs ledamöters ämbetsutövning

2. ALLMÄNNA UPPGIFTER

2.1 Sammanlagda anslag för åtgärden (driftsanslag): miljoner euro i ÅB

2.2 Tillämpningsperiod:

Från och med 2004 och tills vidare (treårigt förnybart mandat)

2.3 Flerårig total utgiftsberäkning:

a) Förfalloplan för åtagandebemyndiganden/betalningsbemyndiganden (finansiellt stöd) (se punkt 6.1.1)

Ingen påverkan

Miljoner euro (avrundat till tre decimaler)

>Plats för tabell>

b) Tekniskt och administrativt stöd och stödutgifter (se punkt 6.1.2)

Ingen påverkan

>Plats för tabell>

>Plats för tabell>

c) Total budgetkonsekvens i form av personalutgifter och övriga administrativa utgifter (se punkterna 7.2 och 7.3)

>Plats för tabell>

>Plats för tabell>

Detta motsvarar extra anslagsbehov på 100 000 euro.

2.4 Förenlighet med den ekonomiska planeringen och budgetplanen

X Förslaget är förenligt med gällande ekonomisk planering

|| Förslaget kräver omfördelningar under den berörda rubriken i budgetplanen,

|| I nödvändiga fall med stöd av bestämmelserna i det interinstitutionella avtalet

2.5 Påverkan på inkomsterna

X Inkomsterna påverkas inte (gäller tekniska aspekter på genomförandet av en åtgärd)

ELLER

|| Inkomsterna påverkas enligt följande:

Miljoner euro (avrundat till första decimalen)

>Plats för tabell>

3. BUDGETTEKNISKA UPPGIFTER

>Plats för tabell>

4. RÄTTSLIG GRUND

Kommissionens beslut 1999/352/EG, EKSG, Euratom av den 28 april 1999 om inrättande av en europeisk byrå för bedrägeribekämpning (OLAF), artikel 4.

Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1073/1999 och rådets förordning (Euratom) nr 1074/1999 av den 25 maj 1999 om utredningar som utförs av Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (OLAF), artikel 11.

Ändring av dessa förordningar: artikel 280 i EG-fördraget och artikel 203 i Euratomfördraget.

5. BESKRIVNING AV ÅTGÄRDEN OCH SKÄL FÖR ÅTGÄRDEN

5.1 Behovet av gemenskapsåtgärder

Kommissionen antog utvärderingsrapporten om byråns verksamhet den 2 april 2003 och den har därefter överlämnats tillsammans med ett yttrande från Övervakningskommittén till institutionerna, organen och byråerna. Förslagen till ändring av förordning (EG) nr 1073/1999 och förordning (Euratom) nr 1074/1999, där det särskilt rekommenderas att Övervakningskommittén skall byggas ut, är en uppföljning till denna rapport och till Romano Prodis anförande inför Europaparlamentet den 18 november 2003 (om tillståndet i unionen och kommissionens lagstiftnings- och arbetsprogram för 2004) som var en fortsättning på hans tal den 25 september 2003.

Europaparlamentet (resolution av den 4 december 2003 om kommissionens rapport) har också uttalat sig positivt om en utbyggnad av Övervakningskommittén.

I sina slutsatser från den 22 december 2003 gällande kommissionens ovannämnda rapport mottog rådet med intresse yttrandet från Övervakningskommittén och uppmanade den att fortsätta sitt arbete för att garantera OLAF:s oberoende. Rådet betonade vidare vikten av att respektera reglerna för skydd av de grundläggande rättigheterna.

Övervakningskommittén skall enligt förslagen till ändring av förordning (EG) nr 1073/1999 och förordning (Euratom) nr 1074/1999 avge många fler yttranden (beslut som fattas av byråns direktör och, särskilt i fråga om nya förlängningar av utredningar, överklaganden från enskilda personer, procedurgarantier som begärs av en berörd person, eller information till berörda institutioner, organ och byråer på deras begäran).

Denna utökande roll kommer att innebära en motsvarande ökning av de anslag som behövs.

Anslagen är avsedda att täcka kostnaderna när kommitténs ledamöter verkställer det nya mandatet.

5.2 Planerad verksamhet och villkor för finansiering via budgeten

För utförandet av de nya uppdrag för Övervakningskommittén som avses i 5.1 planeras en utökning av antalet ledamöter (från 5 till 7). Sammanträdesfrekvensen (enligt förordningarna skall minst 10 sammanträden hållas per år) bör utökas eftersom arbetet och relationerna förutses komma att intensifieras till följd av de nya ansvarsområden som hamnar på kommitténs bord.

En ledamot bör särskilt ansvara för kommitténs arbete vad gäller OLAF:s respekt för enskildas rättigheter.

I budgettermer innebär detta:

- En höjning av det årliga sammanlagda beloppet för den administrativa schablonersättningen för närvaro vid sammanträden (beräkningsgrund: 420 euro per ledamot och per dag; tvådagarssammanträde varje månad; 12 sammanträden per år + samma belopp för förberedelser av sammanträden).

- En höjning av det sammanlagda årliga beloppet för dagtraktamente (beräkningsgrund: 84,06 euro per sammanträdesdag och per ledamot).

- En höjning av det sammanlagda årliga beloppet för resekostnader (tåg 1 klass eller flyg i affärsklass); färdväg från bostad till sammanträdeslokalen i Bryssel eller Luxemburg; genomsnittlig kostnad på 1 000 euro per ledamot och per sammanträde) samt hotellkostnader (beräkningsgrund: 120,54 euro per dag och per ledamot).

- En höjning (som är större det första året) av vissa kostnader (materiel, särskilt datorutrustning, kommunikation/telekommunikation, extrautgifter, bl.a. i samband med särskilda uppdrag) med ett sammanlagt anslag på uppskattningsvis 40 000 euro.

Den totala höjningen som beräknas på denna grund (se punkt 7.3): 100 000 euro (som tillkommer förutom de 200 000 euro som införts i 2004 års budget).

Vissa avgifter (bl.a. resor) kan inte beräknas särskilt exakt förrän man vet varifrån alla ledamöter kommer ifrån.

5.3 Genomförandebestämmelser

Handläggning direkt av kommissionen.

Kommittéledamöternas ställning ändras inte.

6. BUDGETKONSEKVENSER

6.1 Totala budgetkonsekvenser för del B (för hela programperioden):

ingen påverkan

6.1.1 Finansiellt stöd

EG i miljoner euro (avrundat till tredje decimalen)

>Plats för tabell>

6.1.2. Tekniskt och administrativt stöd och stödutgifter och IT-utgifter (åtagandebemyndiganden)

>Plats för tabell>

6.2. Kostnadsberäkning per åtgärd för del B (för hela programperioden):

ingen påverkan

EG i miljoner euro (avrundat till tredje decimalen)

>Plats för tabell>

7. EFFEKTER PÅ PERSONALRESURSER OCH ADMINISTRATIVA UTGIFTER

När förslagen till ändringar av förordningarna antas görs lämpligen erforderliga justeringar för att överföra motsvarande tjänster, personer och anslag från OLAF till kommissionen (tilläggsbudget 2004 eller preliminärt budgetförslag 2005).

7.1. Personalbehov för åtgärden

I detta stadium planeras inte några ytterligare resurser för sekretariatets nya administrativa uppgifter. 8 tjänster är f.n. avdelade för Övervakningskommittén (1 A.2, 1 A.5, 1 B.3, 1 C.3, 1A.5T et 3A.7T) + 1 extraanställd. Den teoretiska påverkan av det utökade arbetet i form av Övervakningskommitténs nya uppdrag uppskattas till 3 tjänster inom de befintliga resurserna.

>Plats för tabell>

Enligt förslagen om ändring av förordning (EG) nr 1073/1999 och förordning (Euratom) nr 1074/1999 (se artikel 11.6) planeras sekretariatet administrativt vara knutet till kommissionen. Detta innebär att OLAF:s och kommissionens tjänsteförteckningar måste ändras på motsvarande sätt.

7.2 Total budgetkonsekvens av ytterligare personalbehov

Se under 7.1.

Ingen ökning av personalstyrkan, men en överföring till kommissionens budget av tjänster och anslag för Övervakningskommitténs sekretariat.

>Plats för tabell>

Beloppen avser totala utgifter för tolv månader.

7.3 Övriga administrativa utgifter till följd av åtgärden

>Plats för tabell>

Beloppen avser totala utgifter för 12 månader.

I. Totalbelopp/år (tabell 7.2 + 7.3) // 1 331 000 EUR

II. Varaktighet // år

III. Totalkostnad för åtgärden (I x II) //

Detta motsvarar ett ytterligare behov av anslag på 100 000 euro.

8. UPPFÖLJNING OCH UTVÄRDERING

8.1 Metod för uppföljning

I sina slutsatser den 22 december 2003 uppmanade rådet kommissionen att komplettera utvärderingsrapporten om OLAF:s verksamhet senast före utgången av år 2004. Rådet anger att man kommer att utvärdera OLAF:s situation bl.a. i ljuset av framtida rapporter.

8.2 Planerad form och tidsplan för utvärderingar

En extern revision av byråns förvaltning planeras (i rådets slutsatser som omnämns i punkt 5.1 och 8.1 anges en tidsfrist på högst två år).

Övervakningskommittén avger varje år en verksamhetsrapport.

9. BESTÄMMELSER OM BEDRÄGERIBEKÄMPNING

Genomförande i överensstämmelse med den nya budgetförordningen.

Tillämpning av förordning (EG) nr 1073/1999.