Yttrande från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén – EU och Afrika: att förverkliga ett jämlikt partnerskap för utveckling på grundval av hållbarhet och gemensamma värden

(yttrande på eget initiativ)

(2020/C 429/15)

Föredragande: Dimitris DIMITRIADIS (EL-I) Dilyana SLAVOVA (BG-III) Thomas WAGNSONNER (AT-II)

Beslut av EESK:s plenarförsamling 20.2.2020 Rättslig grund Artikel 32.2 i arbetsordningen Yttrande på eget initiativ Ansvarig sektion Yttre förbindelser Antagande av sektionen 24.2.2020 Antagande vid plenarsessionen 16.9.2020 Plenarsession nr 554 Resultat av omröstningen (för/emot/nedlagda röster) 216/1/2

1. Slutsatser och rekommendationer

1.1 I en snabbt föränderlig värld med betydande problem men även nya möjligheter har EU en skyldighet: att använda sitt multikulturella, institutionella och socioekonomiska arv för att möjliggöra global hållbar utveckling. De utmaningar som utvecklingsländerna i Afrika står inför är mycket komplexa och måste hanteras på ett varsamt och flerdimensionellt sätt. Det räcker inte med välmenande råd, utan betydande finansiella medel från EU och dess medlemsstater är också nödvändiga för att investera i Afrika i syfte att uppnå målen för hållbar utveckling. Detta måste vara huvudsyftet med EU:s internationella partnerskap, och respekten för de universella mänskliga rättigheterna, som är grundläggande gemensamma värden, måste utgöra grunden för allt politiskt engagemang inom ett jämlikt partnerskap för utveckling med Afrika .

1.2 de grundläggande arbetstagarrättigheterna (Internationella arbetsorganisationens (ILO) deklaration om grundläggande principer och rättigheter i arbetslivet, som omfattar de grundläggande arbetsnormerna, och trepartsdeklaration om principer som rör multinationella företag och socialpolitik), näringsfriheten och rätten till en hälsosam miljö , samt målen för hållbar utveckling. EESK välkomnar det gemensamma meddelandet ”Mot en övergripande strategi för Afrika” I linje med EU:s nya samförstånd om utveckling förespråkar EESK att man främjar ett anständigt liv och goda framtidsutsikter, skapar en medelklass och stöder jämlika partnerskap genom att stärka hållbara socialliberala demokratiska strukturer i Afrika i enlighet med de universella mänskliga rättigheterna ( 1 ) , inbegripet(Internationella arbetsorganisationens (ILO) deklaration om grundläggande principer och rättigheter i arbetslivet, som omfattar de grundläggande arbetsnormerna, och trepartsdeklaration om principer som rör multinationella företag och socialpolitik),och, samt målen för hållbar utveckling. EESK välkomnar det gemensamma meddelandet ”Mot en övergripande strategi för Afrika” ( 2 ) och strävar efter att bidra till att förbättra EU:s nya övergripande strategi för Afrika.

1.3 I dagsläget finns både avgörande utmaningar och lovande utsikter för utvecklingssamarbetet mellan EU och Afrika. Afrika omfattar flera av världens 20 snabbast växande ekonomier. År 2035 kommer kontinenten att ha den största potentiella arbetskraften. Ett handels- och investeringspartnerskap på hög nivå baserat på universella mänskliga rättigheter och hållbarhet är nödvändigt för båda sidor. I stället för att utvecklingsmedel används till gränssäkerhet måste utveckling ligga i fokus.

1.4 EESK välkomnar det kontinentala frihandelsområdet i Afrika, eftersom det stärker handeln inom kontinenten, minskar beroendet och leder bort från en strategi som enbart bygger på export till andra världsdelar. Det skulle kunna bli ett viktigt första steg mot ett frihandelsområde mellan EU och Afrika. EESK upprepar den viktiga uppgift som det organiserade civila samhället har i avtalet efter Cotonouavtalet.

1.5 Långsiktiga investeringar i infrastruktur inom Afrika för att främja regionala värdekedjor och en hållbar lokal ekonomi är ekonomiskt rimliga och ekologiskt hållbara och skapar produktionskapacitet, med lokala arbetstillfällen av god kvalitet. En strategi som enbart är inriktad på export till andra världsdelar är ohållbar. Det interkontinentala ekonomiska samarbetet bör i synnerhet gynna lokal produktion i Afrika, vars huvudsektorer bör vara hållbart jordbruk, energi och den cirkulära ekonomin, samt traditionella sektorer med anknytning till råvaror och byggindustri, som fortfarande behöver reformeras i linje med målen för hållbar utveckling. Offentliga medel kommer inte nödvändigtvis att användas för privata investeringar i Afrika, på bekostnad av konventionellt utvecklingssamarbete. Därför är det absolut nödvändigt med system för övervakning, kontroll och utvärdering som i hög grad involverar det organiserade civila samhället.

1.6 Det civila samhället, sociala partnerskap, sociala marknadsekonomier och välfärdsstatssystem bör vara framgångsrika modeller för att stödja hållbar utveckling i Afrika, men bör anpassas till den lokala kulturen och de socioekonomiska förhållandena. I prioriteringarna för stödet till afrikanska länder bör man inte bara beakta handel och investeringar, utan även och i synnerhet skattepolitik, migration, utveckling, miljö, utbildning, hälsa och arbets- och levnadsvillkor. Detta är ännu viktigare mot bakgrund av den rådande covid-19-krisen (coronakrisen), som Afrika kommer att drabbas hårt av.

1.7 Infrastruktur för kvalitetssäkring bör byggas upp för att afrikanska varor ska kunna uppfylla normerna på målmarknaderna. Man bör se till att lagstiftning som uppfyller målen för hållbar utveckling respekteras. System för tillbörlig aktsamhet i fråga om mänskliga rättigheter, inklusive EU:s regler, skulle också vara till stor hjälp ( 3 )

1.8 Erasmus+ bör utvidgas för att stärka samarbetet mellan EU och Afrika. Partnerskapet för utveckling mellan EU och Afrika måste ge starkare stöd till upprättandet av lokala offentliga utbildningssystem, från småbarnspedagogik till universitetsnivå och yrkesutbildningar, inbegripet lärlingsutbildningar och system för livslångt lärande. En ”kompetensflykt” från Afrika till EU bör undvikas. Särskilt jämställdhetsintegrering och kvinnors egenmakt spelar en central roll när det gäller att uppnå hållbar utveckling.

1.9 Kvinnors egenmakt i Afrika är en prioritering för EESK, som uppmanar institutioner och det civila samhället att på de olika sociala och ekonomiska nivåerna aktivt och kontinuerligt arbeta för fullständig jämställdhet mellan könen.

1.10 Att vända migrationen är i många avseenden en avgörande fråga. Endast ekonomisk, miljömässig och social utveckling kan motverka orsakerna till ofrivillig migration.

1.11 Ett internationellt finansieringsbolag för den afrikanska diasporan (African Diaspora Finance Corporation), som styrs av afrikanska organ och används för afrikanska behov, skulle kunna vara en utmärkt plattform för att kanalisera investeringar. Det skulle också kunna vara ett alternativ för EU-investerare.

1.12 Under det senaste årtiondet har det skett en kraftig tillväxt i Afrika, vilket lett till prognosen att kontinentens energibehov kommer att fördubblas fram till 2050, samtidigt som fattigdomen förblir hög. Detta skulle innebära att miljömässiga och socioekonomiska hållbarhetsproblem kvarstår eller till och med förvärras.

1.13 Möjligheter skulle dock kunna uppstå: i) afrikanska länder kan spela en viktig roll i omvandlingen av solenergi till el med hjälp av solcellsteknik, vilket även skulle kunna leda till storskalig produktion av syntetiska bränslen, och ii) särskilda möjligheter för gemensamma projekt, affärsverksamhet och politik skulle kunna skapa en ny socioekologisk syn på marknadsekonomin.

1.14 Jordbruks- och livsmedelsindustrin i Afrika bör stödjas för att förbättra odlingen, minska skördeförlusterna och förbättra kvalitetsnormerna. Andra mål inom den jordbruksbaserade livsmedelssektorn är att utveckla nya marknadsförings- och produktionsmetoder, främja kooperativ självorganisering bland jordbrukare och livsmedelstrygghet samt öka handeln längs hela värdekedjan. EESK motsätter sig särskilt ”markrofferi” i Afrika.

1.15 Berörda parter i EU och Afrika bör tillsammans genomföra den gröna given i syfte att rädda planeten och skapa ett anständigt liv för alla. Genom det organiserade civila samhällets institutionaliserade deltagande skulle vi enkelt kunna utöva självreflektion och undvika tidigare misstag med nya medel. Hållbar utveckling kan endast uppnås i ett land om den har sina rötter i och drivs inifrån landet.

1.16 Att anta en strategi baserad på universella mänskliga rättigheter, utveckla strukturer för demokratisk styrning, förbättra den ekonomiska och finansiella styrningen genom en öppen förvaltning av de offentliga finanserna och skapa ett trovärdigt system för att bekämpa korruption baserat på ett oberoende rättsväsende bidrar till skapandet av starka, självständiga och stabila affärs- och utvecklingspartner.

2. Bakgrund till och huvudsakliga punkter i yttrandet

2.1 EU-27 är Afrikas största handels- och investeringspartner. EESK välkomnar det gemensamma meddelandet ”Mot en övergripande strategi för Afrika” ( 4 ) , där man föreslår partnerskap för grön omställning och tillgång till energi, digital omvandling, hållbar tillväxt och sysselsättning samt fred och goda styrelseformer.

2.2 Femtiotvå afrikanska länder har något slags handelsavtal med EU. EU har associeringsavtal med fyra nordafrikanska länder och förhandlingar om djupgående och omfattande frihandelsområden pågår med Marocko och Tunisien. EU har förhandlat fram fem avtal om ekonomiskt partnerskap med regionala afrikanska organisationer. Dessa bygger på Cotonouavtalet och dess mål att förbättra handelsförbindelserna mellan EU och länderna i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet (AVS) så att de överensstämmer med WTO:s regler.

2.3 EESK upprepar sin hållning: kommittén vill säkerställa ett anständigt liv och goda framtidsutsikter för alla, skapa en medelklass (med hänsyn till korrelationen mellan migration och inkomst) och stödja jämlika partnerskap genom att stärka hållbara socialliberala demokratiska strukturer. Befintliga lokala traditioner och bästa praxis bör dock respekteras. EESK har förespråkat en utvecklingspolitik som skapar goda framtidsutsikter, strukturer och ekonomiska möjligheter för alla i Afrika.

2.4 Investeringarna från länder utanför Afrika ökar stadigt. Till exempel investerar Kina inom ramen för sitt forum för samarbete mellan Kina och Afrika (FOCAC) och sitt Belt and Road-initiativ. Andra, mindre omfattande initiativ är Förenta staternas Africa Partnership Station och toppmötet mellan Ryssland och Afrika 2019.

2.5 Universella mänskliga rättigheter , inbegripet grundläggande arbetstagarrättigheter , näringsfriheten , rätten till en hälsosam miljö och rättsstatsprincipen är grundläggande gemensamma värden . Tillsammans med målen för hållbar utveckling utgör de en internationellt överenskommen minimistandard för utvecklingsprogram och grunden för ett jämlikt partnerskap för utveckling.

2.6 Dessa värden ligger i linje med EU:s nya samförstånd om utveckling, som också syftar till att beakta hur annan politik påverkar utvecklingen genom konsekvent politik för utveckling.

2.7 I detta yttrande identifieras avgörande aspekter av ett seriöst jämlikt partnerskap för utveckling och analyseras den nuvarande situationen och utmaningarna med avseende på förbindelserna mellan EU och Afrika.

3. Aktuella utmaningar

Ett anständigt liv, ekologiskt ansvarstagande och goda framtidsutsikter är avgörande för vår överlevnad. Vi måste ta itu med klimatförändringarna och tänka mer ansvarsfullt och samverkande. Den traditionella inriktningen på industripolitik och tillväxt är en föråldrad utvecklingsmodell som kommer att förstöra planeten och medföra enorma samhällskostnader. I synnerhet i Afrika behöver människor inte bara lyftas ur extrem fattigdom utan bör även kunna delta aktivt i samhället (boende, mat, hälsa, utbildning). I Världsekonomiskt forums globala riskrapport 2017 framhölls problemet med världsomspännande ojämlikhet som den största orsaken till risker kopplade till den senaste tidens politiska utmaningar. När det råder brist på möjligheter påverkas kvinnor och utsatta grupper ännu mer och utesluts från samhällsdeltagande.

3.1 Ekonomiska aspekter

3.1.1 Flera av världens 20 snabbast växande ekonomier finns i Afrika, och 2035 kommer kontinenten att ha den största potentiella arbetskraften. Här växer framtidens globala marknader, kunder och anställda fram. Därför kan de flesta av de nuvarande globala utmaningarna endast hanteras tillsammans med starka afrikanska partner. Det behövs ett jämlikt handels- och investeringspartnerskap baserat på universella mänskliga rättigheter och hållbarhet. Det krävs 600 miljarder euro per år för att uppnå målen för hållbar utveckling i Afrika ( 5 ) . EESK erkänner därför det stora behovet av privata investeringar.

3.1.2 Handelspolitiken bör beakta principen om konsekvent politik för utveckling, särskilt när det gäller tullar, upphandlingar och skatter, ta hänsyn till befintliga asymmetrier, särskilt när det gäller avtal om ekonomiskt partnerskap ( 6 ) , stödja regional integration, innehålla avsnitt om hållbarhet som är bindande och kopplade till påföljder och ändra investeringsskyddet så att alla universella mänskliga rättigheter respekteras.

3.1.3 EESK välkomnar det kontinentala frihandelsområdet i Afrika, eftersom det stärker handeln inom kontinenten, minskar beroendet och leder bort från en strategi som enbart bygger på export till andra världsdelar. Kommittén förespråkar ett frihandelsområde mellan EU och Afrikanska unionen inom ramen för ett enda avtal, som kommer att behöva ta hänsyn till de enskilda afrikanska staternas mångfald och ekonomiska styrkor.

3.1.4 I allt högre grad används medel som traditionellt har öronmärkts för utveckling för att stimulera privata investeringar, vilket inte får ske på bekostnad av det traditionella utvecklingssamarbetet. Så kallade gröna obligationer, som är särskilt inriktade på hållbara projekt, kan vara ett bra sätt att kanalisera privata investeringar i Afrika. Det är viktigt att alla investeringar, både offentliga och privata, övervakas, kontrolleras och utvärderas med deltagande av organisationer i det civila samhället, för att se till att de används för att uppnå målen för hållbar utveckling och utvecklingsmålen och att de är förenliga med de universella mänskliga rättigheterna. Samtidigt har EESK noterat att EU:s utvecklingsmedel har använts för att lindra dåliga arbetsförhållanden i Afrika ( 7 )

3.1.5 Jordbruket är en viktig ekonomisk sektor i Afrika (över 60 % av Afrikas invånare arbetar inom jordbruket, oftast i små självhushållningsjordbruk). I industrialiserade och framväxande ekonomier pågår en kapplöpning om att säkra jordbruksmark i Afrika ( 8 ) . Bristen på officiella och korrekta register underlättar markrofferi och hindrar unga afrikaner från att få tillträde till jordbruksmark. De flesta landbaserade investeringarna världen över, inbegripet storskaliga EU-investeringar, görs i Afrika. Utvecklingsexperter varnar för att upp till fyra miljoner kvadratkilometer jordbruksmark i Guineasavannen håller på att bli föremål för internationella (inklusive europeiska) jordbruksintressen ( 9 ) . Den globala livsmedelsproduktionen måste öka med 70 % fram till 2050 ( 10 ) , vilket kommer att kräva en ökning med 97 % i utvecklingsländerna, samtidigt som jordbruksmark i allt högre grad används för att producera miljövänliga bränslen och ingredienser till den kemiska industrin. Livsmedelstrygghet är ännu viktigare på grund av covid-19-pandemins konsekvenser.

3.2 Sociala aspekter

3.2.1 Civilsamhälle, sociala partnerskap och social marknadsekonomi är koncept som har fungerat mycket bra i Europa.

3.2.2 Europeiska investeringsbankens (EIB) projekt tycks förverkliga bredare hållbarhetsmål och använda en bättre utvecklingsstrategi. Europaparlamentet, kommissionen och det civila samhällets organisationer har dock uttryckt oro över EIB:s verksamhet. De har betonat behovet av att EIB förbättrar den tillbörliga aktsamheten i fråga om mänskliga rättigheter i sin verksamhet. Detta är av yttersta vikt om EIB ska kunna erbjuda trovärdigt stöd ( 11 )

3.2.3 Bestämmelser som gör det möjligt för européer att bestrida lagar som är förenliga med målen för hållbar utveckling skadar EU:s trovärdighet: — Anständigt arbete inbegriper en lön som går att leva på. Att bestrida detta ligger inte i linje med den utvecklingsstrategi som vi måste anta (t.ex. målet Veolia mot Egypten). — EU:s investeringar bör skyddas, men arbetsrätten, miljön och konsumentskyddet måste säkras.

3.2.4 Vårt partnerskap för utveckling måste i högre grad stödja upprättandet av lokala offentliga utbildningssystem, från småbarnspedagogik till universitetsnivå. Särskild uppmärksamhet bör ägnas åt yrkesutbildning, inbegripet lärlingsutbildningar och system för livslångt lärande. Erfarenheter från EU kan vara användbara när det gäller att utveckla utbildningssystem i Afrika.

3.2.5 Handelskostnaderna i Afrika är ofta mycket höga och många länder uppfyller ännu inte internationella kvalitets-, säkerhets- och miljönormer. Infrastruktur för kvalitetssäkring bör byggas upp som stöd för att afrikanska varor ska kunna uppfylla normerna på målmarknaderna, även i Afrika. Stödet till afrikanska länder bör i synnerhet inriktas på miljö-, hälso- och arbetsvillkor samt skyddsstrukturer.

3.2.6 De europeiska välfärdsstatssystemen har utvecklats framgångsrikt på grundval av solidaritet och med utgångspunkt i grundläggande värden som delas av alla större politiska rörelser. Socialförsäkringssystem, kooperativa modeller och offentliga tjänster har gjort det möjligt för människor att uppnå välstånd och kanalisera marknadskrafter inte bara för att minska fattigdomen och stimulera ekonomisk tillväxt utan också för att främja deltagandedemokratier.

3.2.7 Detta är ännu viktigare med tanke på utmaningarna med covid-19-krisen, som Afrika kommer att drabbas hårt av. Enligt uppgifter från FN bär Afrika 24 % av den globala sjukdomsbördan – där malaria är särskilt problematisk – men har endast 3 % av världens hälso- och sjukvårdspersonal. Det är ett välkänt faktum att länder som utbildar hälso- och sjukvårdspersonal drabbas av ekonomiska förluster när dessa utbildade personer emigrerar till industriländer ( 12 )

3.2.8 Endast ekonomisk, miljömässig och social utveckling kan motverka orsakerna till ofrivillig migration. Vi måste inkludera universella mänskliga rättigheter i vår politik för att främja den typ av samhällen i Afrika som många afrikanska emigranter söker i EU på grund av brist på framtidsutsikter i hemlandet.

3.2.9 Att vända migrationen är en avgörande fråga. EESK vill t.ex. framhålla rapporter ( 13 ) om kompetensflykt från Tunisien, där beslutsfattare måste hantera det faktum att omkring en tredjedel av it-experterna – utbildade med hjälp av EU-medel – emigrerar för att arbeta i EU.

3.3 Hållbarhetsaspekter

3.3.1 Den afrikanska ekonomin har vuxit kraftigt under det senaste årtiondet och levnadsvillkoren har förbättrats betydligt, men fattigdomen har förblivit hög. Med tanke på den begränsade ekonomiska diversifieringen, den bestående ojämlikheten, den höga arbetslösheten och miljöförstöringen måste kontinenten fortfarande slå in på vägen mot en hållbar utveckling som kan skapa ett anständigt liv för alla.

3.3.2 Efterfrågan på energi i Afrika förväntas fördubblas fram till 2050. Dessa ökade behov bör tillgodoses genom en ökad användning av förnybar energi. För att begränsa klimatförändringarna är det avgörande att genomföra energiomställningen från fossila bränslen till förnybara energikällor. Afrikanska länder kan ha en viktig uppgift i omvandlingen av solenergi till el med hjälp av solcellsteknik. Utöver att tillhandahålla el för lokal användning kan stora solcellsparker också leda till produktion av e-bränslen ( 14 ) . Lokalbefolkningen bör kunna ta del av vinsterna. Metanol och andra syntetiska bränslen kan vara alternativ till fossila bränslen för luftfarten, men skulle också kunna förlänga användningen av förbränningsmotorer i vägtransportfordon.

4. Politiska rekommendationer

4.1 Allmänna aspekter

4.1.1 Ett rättvist och jämlikt utvecklingsförhållande med de afrikanska staterna bör främja anständiga arbetsförhållanden och upprätthålla offentliga tjänster. I synnerhet måste handelspolitiken se till att de universella mänskliga rättigheterna, miljön och rätten till ett anständigt liv respekteras till fullo. Den måste också ta hänsyn till behoven i mindre utvecklade länder. Ett avtal för tiden efter Cotonouavtalet kommer att innebära stora möjligheter enbart om det skapar arbetstillfällen av god kvalitet, främjar hållbar tillväxt och säkerställer det organiserade civila samhällets delaktighet. Framstående experter på utvecklingspolitik hävdar att demokratisk regionalism bör vägleda EU:s utvecklingspolitik, särskilt i Afrika och de afrikanska samhällena, på grund av de särskilda lokala förhållandena ( 15 )

4.1.2 Moderna och progressiva partnerskap bör återspegla efterfrågan på en ny form av samarbete mellan industriländer och utvecklingsländer. För att etablera dessa reformpartnerskap krävs i synnerhet en bättre allmän miljö för den privata sektorns verksamhet och skapandet av fler arbetstillfällen av god kvalitet som ger en tillräcklig inkomst, så att Afrikas unga befolkning kan få ett anständigt liv. Detta är nödvändigt för att begränsa unga människors vilja att emigrera från den afrikanska kontinenten för att söka en bättre framtid ( 16 ) . I detta avseende framhåller EESK sina kontakter i Tunisien och sitt stöd till Tunisiens demokratisering. I det djupgående och omfattande frihandelsavtal som är under förhandling måste man överväga att bevara det som har uppnåtts genom att se till att den tunisiska ekonomin kommer att kunna ge befolkningen möjligheter och framtidsutsikter.

4.1.3 För att stärka och stödja nödvändiga reformer i Afrika skulle man kunna inrätta en tankesmedja med fokus på det civila samhällets engagemang, genomtänkta ekonomiska och strukturella reformer samt målen för hållbar utveckling. Den skulle kunna främja utvecklingen av kunskap och kompetens i Afrika och underlätta utbytet mellan det civila samhället i Afrika och Europa.

4.2 Ekonomisk utveckling

4.2.1 Med avseende på den europeiska gröna given bör innovation och en socioekologisk omställning vara drivkrafterna för ekonomisk utveckling. Fokus måste ligga på att fördela välstånd rättvist och att skapa välfärdsstatsstrukturer. I prioriteringarna bör man inte bara beakta handel och investeringar, utan också internationellt samarbete i andra frågor, t.ex. skattepolitik, migration, utveckling, miljö, utbildning samt arbets-, levnads- och hälsovillkor (särskilt efter covid-19). Det organiserade civila samhällets deltagande är avgörande i detta avseende.

4.2.2 Långsiktiga investeringar behöver göras i infrastruktur inom Afrika (i stället för infrastruktur för att underlätta export till andra kontinenter) för att främja regionala värdekedjor och en hållbar lokal ekonomi. Detta är ekonomiskt rimligt och ekologiskt hållbart och skapar produktionskapacitet, med lokala arbetstillfällen av god kvalitet. Det paradigm som bygger på export till andra världsdelar är fortfarande starkt i Afrika, eftersom råvaror har strategisk betydelse för stora ekonomier (även EU och dess medlemsstater). EU:s investeringar måste få en annan inriktning som bygger på ett verkligt jämlikt partnerskap för att se till att alla gynnas och i synnerhet för att främja hållbar utveckling i Afrika.

4.2.3 Ett internationellt finansieringsbolag för den afrikanska diasporan (African Diaspora Finance Corporation) skulle kunna samordna användningen av den afrikanska diasporans resurser för inkluderande utveckling och investeringar i socialt ansvarsfulla satsningar och program ( 17 ) i Afrika. Ett sådant finansieringsbolag, styrt av afrikanska organ, skulle kunna vara en utmärkt plattform för att kanalisera investeringar för afrikanska behov, och ett alternativ för EU-investerare. De investeringar som krävs för att uppnå målen för hållbar utveckling i Afrika överstiger avsevärt de afrikanska migranternas uppskattade årliga besparingar. Därför bör fler former av (affärsmässigt) samarbete utvecklas med hjälp av diasporaorganisationer.

4.2.4 Utöver att exportera råvaror som bearbetas på annat håll bör de afrikanska länderna uppmuntras och få stöd till att bygga upp hållbara inhemska industrier så att vinsterna från bearbetningen av råvaror stannar kvar i landet. Intäkterna från utvinningssektorn bör investeras i infrastruktur och sociala tjänster och därmed faktiskt gynna befolkningen.

4.2.5 Att stärka den allmänna säkerheten för att bekämpa terrorism måste förbli en prioritering. Gränssäkerhet och tillhandahållande av vapen måste dock hanteras mycket försiktigt. I stället för att utvecklingsmedel används till att stoppa ofrivillig migration och beväpna säkerhetsstyrkor måste utveckling ligga i fokus. Det ökande inslaget av ”säkerhetisering” i utvecklingspolitiken förvärrar eventuellt de bakomliggande orsakerna till migration.

4.2.6 EESK efterlyser EU-regler om tillbörlig aktsamhet i fråga om mänskliga rättigheter ( 18 ) . Kommittén har tidigare efterlyst en bindande tillämpning av tillbörlig aktsamhet i fråga om mänskliga rättigheter från EU:s sida, särskilt i EU:s internationella värdekedjor ( 19 ) . På grundval av befintliga åtgärder och EESK:s idéer (t.ex. ett värderingsorgan) skulle ett bindande system för tillbörlig aktsamhet i hög grad bidra till hållbar utveckling, särskilt i Afrika, och stärka EU:s insatser för att skapa ett jämlikt partnerskap för utveckling.

4.2.7 Fördelarna med utveckling av små och medelstora företag och samarbete mellan små och medelstora företag i Afrika och EU kan knappast överskattas. Multinationella företag kan för det mesta hantera de risker som är förknippade med affärssatsningar i Afrika. Små och medelstora företag behöver tillförlitliga strukturer och institutionellt stöd för att deras potential ska kunna utnyttjas i ett jämlikt partnerskap för utveckling. De flesta arbetstillfällena i Afrika finns i små och medelstora företag. Finansiella tjänster, särskilt på kooperativ basis, måste förbättras och (där de saknas) utvecklas för att tillgodose de små och medelstora företagens behov, t.ex. lån, lån i lokal valuta och riskhantering.

4.2.8 Bristen på kvalificerad personal är ett stort hinder för företag i afrikanska länder. Att främja yrkesutbildning är därför en fråga av högsta prioritet.

4.2.9 ”Eftersom frågor som rör beskattning har samband med målen för hållbar utveckling bör företagen vederbörligen betala skatt på den plats där vinsterna uppstår genom mervärde (t.ex. produktion, utvinning av råvaror)” ( 20 ) . Denna princip är av grundläggande betydelse för ett jämlikt partnerskap för utveckling. EESK har också förespråkat konsekvensbedömningar av bilaterala dubbelbeskattningsavtal som genomförs av EU, om det finns en risk för att EU:s utvecklingspolitik motverkas ( 21 ) Utöver privata investeringar spelar skatteintäkter också en viktig roll i finansieringen av hållbar utveckling. De afrikanska länderna går miste om skatteintäkter som är dubbelt så höga som det belopp som de får i utvecklingsfinansiering varje år. Åtgärder mot skatteflykt och för att utrota korruption samt kampanjer för ökade inhemska intäkter i afrikanska länder är nödvändiga, i kombination med utbildning för tjänstemän vid skattemyndigheter, revisionsmyndigheter och finansministerier. Skatteparadis, både i afrikanska stater och i EU, hindrar hållbar utveckling.

4.2.10 Infrastruktur behövs för att hjälpa företag att hitta finansierings- och stödmekanismer och etablera kontakter på plats. Företagen måste också få rådgivning på projektplaneringsstadiet.

4.2.11 Jordbruks- och livsmedelsindustrin i afrikanska länder bör stödjas så att förfarandena för att förbättra odlingen utvecklas, skördeförlusterna minskas, avskogningen hejdas och kvalitetsnormerna förbättras. Dessutom bör den jordbruksbaserade livsmedelssektorn utveckla nya marknadsföringsmetoder samt moderna jordbruks- och bearbetningsmetoder, främja självorganisering bland jordbrukare, särskilt i kooperativ, och öka handeln längs hela värdekedjan.

4.3 Socialpolitik

4.3.1 Det har varit fördelaktigt för EU att inkludera det civila samhället, såsom sociala partnerskap på butiks- och sektorsnivå, i de europeiska staternas institutionella struktur. Det organiserade civila samhället bör i hög grad delta i det jämlika partnerskapet för utveckling, eftersom detta kommer att skapa stabila strukturer för all EU-verksamhet, särskilt för företag. På detta sätt fokuseras våra insatser inte bara på vinster, utan även på hållbar utveckling i Afrika, för att skapa långsiktiga partnerskap baserade på förtroende och jämlikhet.

4.3.2 Erasmus+ bör utvidgas för att stärka samarbetet mellan EU och afrikanska stater. Högskoleutbildade afrikaners yrkeskompetens och kunskap måste stödja den hållbara utvecklingen i deras ursprungsländer. En ”kompetensflykt” från Afrika till EU bör undvikas. Utbildning är en viktig språngbräda för att förbättra villkoren för i synnerhet kvinnor och utsatta grupper, och vårt stöd bör riktas i enlighet med detta.

4.3.3 Covid-19 gör utmaningarna ännu större. Många hälso- och sjukvårdssystem är för närvarande överbelastade. Vi måste ge ännu mer stöd till de afrikanska staterna så att de kan bygga upp starka hälso- och sjukvårdssystem som är redo för utmaningar som covid-19 på biomedicinsk och socialmedicinsk nivå. Dålig ekonomi, bristande styrning, dålig tillgänglighet eller brist på utbildad personal får inte stå i vägen för en bra hälso- och sjukvård. Välfungerande välfärdsstater i Europa har i hög grad visat sitt värde inför den rådande utmaningen och skulle kunna användas som en förebild för att förbättra hälso- och sjukvårdssystemen särskilt i Afrika.

4.3.4 Afrikanska diasporaorganisationer i EU måste involveras i upprättandet av ett jämlikt partnerskap mellan EU och de afrikanska staterna. De kan erbjuda finansiering och sakkunskap och klargöra att en strategi baserad på universella mänskliga rättigheter kommer att stärka de afrikanska strukturer som krävs för stabil affärsverksamhet, socialt engagemang och en hälsosam miljö. De vet hur de universella mänskliga rättigheterna tillämpas inom EU, har kunskap om hur det är att verka inom EU:s ramar och skulle kunna fungera som en bro för EU-verksamhet i sina ursprungsländer.

4.4 Hållbar utveckling

4.4.1 Hållbar utveckling kan endast uppnås i ett land om den har sina rötter i och drivs inifrån landet. Afrikas egen utvecklingskapacitet måste stödjas så att reformer inleds, alla får anständiga framtidsutsikter och både privata och offentliga investeringar på kontinenten kan löna sig.

4.4.2 Afrika behöver en ny strategi för industripolitik som organiseras sektor för sektor och samordnas internationellt för att skapa större marknader och starkare incitament för hållbara industrier, särskilt sådana som inte är beroende av fossila bränslen ( 22 )

4.4.3 När det gäller e-bränsleproduktion med hjälp av solcellsteknik spelar placeringen stor roll för den ekonomiska effektiviteten ( 23 ) , och ekvatorns ”solbälte” verkar vara det perfekta området ( 24 ) . Denna sektor kan också ha en positiv inverkan på den ekonomiska utvecklingen i afrikanska länder och eventuellt ge dem möjlighet att delta i internationella energiprojekt. Utvecklingsbistånd inom denna sektor skulle inte bara kunna ha en positiv inverkan på mottagarländerna, utan även på energikonsumenterna i utvecklade länder ( 25 )

4.4.4 Målen för hållbar utveckling möjliggör ett förhållande mellan EU och dess afrikanska partner som bygger på universella mänskliga rättigheter och där de samarbetar i enlighet med den gröna given för att rädda planeten och skapa ett anständigt liv för alla. Genom det organiserade civila samhällets institutionaliserade deltagande skulle vi enkelt kunna utöva självreflektion och undvika tidigare misstag med nya medel.

4.4.5 Alla berörda parter, inbegripet arbetsmarknadens parter och andra organisationer i det civila samhället, måste verka för projekt, affärsverksamhet och politik som skapar en ny socioekologisk syn på marknadsekonomin. Utöver de ekonomiska aspekterna måste man lägga större tonvikt vid grundläggande sociala och biofysiska frågor (såsom klimatförändringarna). Således måste man vid sidan av rent ekonomiska indikatorer även beakta indikatorer som tar hänsyn till helhetsaspekter av välbefinnande för alla i förhållande till hållbar utveckling ( 26 ) i ett jämlikt partnerskap för utveckling.

4.4.6 Många jordbruksinvesteringar har en tvivelaktig inverkan på samhällena. Det kommer regelbundet rapporter om kränkningar av de mänskliga rättigheterna och om investerare, även europeiska, som bryter avtal om att bygga infrastruktur eller skapa arbetstillfällen för lokalsamhällena. EESK motsätter sig särskilt ”markrofferi” i Afrika. Konsekvensbedömningarna, som genomförs med deltagande av det organiserade civila samhället, måste vara strängare och få konsekvenser för investerare som inte respekterar de universella mänskliga rättigheterna och målen för hållbar utveckling. En möjlighet är att stödja upprättandet av fastighetsregister och att organisera bofasta jordbrukare så att de skapar kooperativa företag som är starkare på de internationella marknaderna. Detta kommer att hjälpa EU och Afrika att uppnå sina gemensamma mål, eftersom det skapar strukturer som möjliggör lika villkor med de afrikanska partnerna och stärker dem i förhållande till andra stora ekonomiska aktörer.

4.5 Samarbete och förstärkning av det civila samhället i afrikanska stater på grundval av de universella mänskliga rättigheterna och målen för hållbar utveckling – EU:s väg mot framgång för ett jämlikt partnerskap för utveckling

4.5.1 Att anta en strategi baserad på universella mänskliga rättigheter, utveckla strukturer för demokratisk styrning, förbättra den ekonomiska och finansiella styrningen genom en öppen förvaltning av de offentliga finanserna och skapa ett trovärdigt system för att bekämpa korruption baserat på ett oberoende rättsväsende bidrar till skapandet av starka, självständiga och stabila affärs- och utvecklingspartner. Organiserat civilt deltagande skulle definitivt kunna säkerställa att alla dessa åtgärder genomförs.

4.5.2 EU:s löften måste ge konkreta resultat. Endast genom att respektera de universella mänskliga rättigheterna och uppnå målen för hållbar utveckling kommer vi att kunna bryta beroendet på olika områden och bli jämlika utvecklingspartner.

Bryssel den 16 september 2020. Luca JAHIER Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs ordförande

(1) Såsom föreskrivs i FN:s nio grundläggande konventioner om mänskliga rättigheter.

(2) JOIN(2020) 4 final.

(3) Europaparlamentets studie ”Access to legal remedies for victims of corporate human rights abuses in third countries”, Bryssel (2019).

(4) JOIN(2020) 4 final.

(5) Tyska utvecklingsministeriet, ”Afrika und Europa – Neue Partnerschaft für Entwicklung, Frieden und Zukunft” (2017).

(6) Österreichische Forschungsstiftung für Internationale Entwicklung, ”The Economic and social effects of the Economic Partnership Agreements on selected African Countries” (2018). Det konstateras att avtal om ekonomiskt partnerskap har negativa effekter på Västafrikanska staters ekonomiska gemenskap (Ecowas), att tullsänkningar kan kosta miljarder för våra partnerländer och att offentliga intäkter för hållbar utveckling går förlorade (EUT C 97, 24.3. 2020, s. 18), punkt 5.5.

(7) Baserat på en muntlig rapport från EESK-ledamoten Jaroslaw Mulewicz efter ett besök under ett EESK-uppdrag i Bole Lemi Industrial Park i Etiopien, där asiatiska textilföretag är baserade. EU:s förvaltningsfond för nödåtgärder i Afrika måste dock främja hållbara och godtagbara anställningsvillkor (vilket den hittills har gjort med blandade resultat).

(8) Umweltbundesamt, ”Globale Landflächen und Biomasse” (2013).

(9) Gebauer, Trojanow, ”Hilfe? Hilfe! – Wege aus der globalen Krise” (2018).

(10) Se fotnot 8.

(11) Europaparlamentets resolution av den 17 januari 2019 2018/2151(INI), arbetsdokument från kommissionens avdelningar SWD(2019) 333 final.

(12) Kingsley Ighobor i Africa Renewal, december 2016–mars 2017, ”Diagnosing Africa's Medical brain drain”.

(13) Muntlig rapport från Kais Sellami, vd för Discovery Informatique vid Euromed-konferensen i Barcelona i oktober 2019.

(14) COM(2018) 773 final – ”En ren jord åt alla – En europeisk strategisk långsiktig vision för en stark, modern, konkurrenskraftig och klimatneutral ekonomi”.

(15) T.ex. Werner Raza, direktör för Österreichische Forschungsstiftung für Internationale Entwicklung, vid konferensen ”A good life for all needs a different Globalisation”, mars 2020, Wien.

(16) Studier visar att minimilöner på en viss nivå minskar migrationstrycket, t.ex. Clemens ”Does Development Reduce Migration?” (2014).

(17) GK Partners, ”Strategic, Business and Operational Framework for an African Diaspora Finance Corporation” (2019).

(18) EUT C 47, 11.2.2020, s. 38, punkt 1.5.3.

(19) EUT C 47, 11.2.2020, s. 38 och EUT C 97, 24.3.2020, s. 9.

(20) EUT C 81, 2.3.2018, s. 29, punkt 1.9.

(21) Ibid., punkt 1.7.

(22) Victor, Geels, Sharpe, ”Accelerating the Transitions” (2019).

(23) Scheelhaase, Janina et al., ”Transportation Research Procedia” 43 (2019) s. 21–30.

(24) Prognos, ”Importance of liquid energy sources for the energy transition” (2018).

(25) Radermacher F.-J., ”Die internationale Energie- und Klimakrise überwinden” (2019).

(26) Stiglitz, Joseph, Sen, Amartya, Fitoussi, Jean, ”Report of the Commission on the Measurement of Economic Performance and Social Progress” (CMEPSP) (2009).