EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION 
Bryssel den 03.09.1998 
KOM(1998) 487 slutlig 
Förslag till 
RÅDETS FÖRORDNING (EG) 
om införande av en slutgiltig antidumpningstull på import av vissa oblekta 
vävnader av bomull med ursprung i Folkrepubliken Kina, Egypten, Indien, 
Indonesien och Pakistan, ett slutgiltigt uttag av den preliminära tullen samt om 
avslutande av antidumpningsförfarandet rörande import av dessa vävnader med 
ursprung i Turkiet 
(framlagt av kommissionen) 

MOTIVERING 
Ärende: AntidumpningsfÖrfarande rörande import av oblekta bomullsvävnader 
med ursprung i Kina, Indien, Indonesien, Pakistan, Egypten och 
Turkiet 
Förslag till slutgiltiga åtgärder 
(1) Genom förordning (EG) nr 773/98 införde kommissionen preliminära 
antidumpningstullar på import till gemenskapen av vissa oblekta bomullsvävnader 
med ursprung i de ovannämnda länderna. 
(2) Efter införandet av de preliminära antidumpningstullarna gavs de berörda parter 
som så begärde möjlighet att höras av kommissionen och lämna skriftliga 
synpunkter. 
(3) Kommissionen har granskat alla argument och beaktat dem i de fall det bedömts 
lämpligt. 
(4) Genom den fortsatta undersökningen fastställdes att importen från Turkiet vid 
bedömningen inte skulle slås samman med importen från de övriga berörda 
länderna. Denna slutsats byggde bl.a. på de olika konkurrensvillkoren för importen 
från Turkiet i förhållande till importen från de övriga fem länderna, vilket för 
Turkiets del visas av den kontinuerliga nedgången i importvolymen, det låga 
prisunderskridandet och landets låga andel av gemenskapens totala import från 
tredje land. Under tolvmånadersperioden före inledandet av undersökningen 
underskred Turkiets andel av gemenskapens import den tröskel på 3 % som 
fastställs i artikel 5.8 i antidumpningsavtalet inom ramen för WTO, i vilken artikel 
det i sådana fall föreskrivs att förfarandet skall avslutas omedelbart. 
Det konstaterades att denna import beaktad separat inte i väsentlig utsträckning 
bidragit till den skada som gemenskapsindustrin vållats. Därför föreslås att 
förfarandet rörande import av den berörda produkten med ursprung i Turkiet 
avslutas. 
(5) I fråga om importen från de övriga fem berörda länderna bekräftades de preliminära 
avgörandena om skadevållande dumpning och gemenskapens intresse. 
(6) Kommissionen föreslog åtaganden för exportörerna från de berörda länderna. 
• Dessa åtaganden kommer att gälla ett begränsat antal bindningar (dvs. 
modeller), vilka svarar för en betydande del av importen från vart och ett av de 
fem berörda länderna (cirka 50 %). 
• Åtagandena utgörs av minimipriser som är baserade på de genomsnittliga 
importpriserna med tillägg för dumpningsmarginalen eller skademarginalen för 
i stickprovet inbegripna exportörer, beroende på vilken marginal som är 
tillämplig. 
/[ai. 
• För att undvika kringgående via bindningar som inte omfattas av åtaganden, 
kommer ett landsomfattande kvantitativt tak att fastställas för varje bmdning. 
När detta tak nås kommer den tillämpliga värdetullen att träda i kraft. 
• Inom ramen för åtagandet kommer ett särskilt minimipris utan ett kvantitativt 
tak att sättas för oblekta vävnader som väger mindre än 100 g/m2, vilka 
motsvarar en liten andel av den totala importen (omkring 5 %). Dessa vävnader 
utgör ett marginellt marknadssegment och har särskilda produktegenskaper. 
• De åtaganden som undertecknas av exportörer kommer att stödjas av 
överenskommelser som sluts med sammanslutningar eller myndigheterna i de 
berörda länderna i syfte att bidra till övervakningen av de priser och volymer 
som anges i åtagandena. 
• Övervakning: den klassiska övervakningen (dvs. rapportering från 
exportörerna) kommer att kompletteras av SIGL, ett direktanslutet 
datorprogram som används av kommissionen i samarbete med nationella organ 
för att förvalta befintliga textilkvoter. 
(7) Diskussioner förs för närvarande med de berörda exportörerna och dessa kommer 
troligen att pågå till september. Om kommissionen godtar dessa åtaganden, 
kommer detta att rapporteras till rådet och utgöra en integrerad del av ärendets 
slutgiltiga lösning. 
(8) Vad gäller de återstående vävnaderna, de exportörer som inte undertecknar några 
åtaganden och de särskilt efterfrågade bindningar som överstiger de kvantitativa 
taken, föreslås att det införs antidumpningsvärdetullar som ett komplement till det 
system med åtaganden som beskrivs ovan. 
(9) Mot bakgrund av detta föreslås att rådet antar det bifogade förslaget till 
rådsförordning om införande av slutgiltiga antidumpningstullar på import av 
oblekta bomullsvävnader med ursprung i Kina, Indien, Indonesien, Pakistan och 
Egypten, samt om avslutande av förfarandet för Turkiets del. 
•4*> 
förklaring av kommissionen i rådets protokoll 
Inom ramen för denna undersökning har kommissionen kommit till slutsatsen att 
förfarandet bör avslutas vad gäller import av oblekta bomullsvävnader med ursprung i 
Turkiet. Detta beslut hade bl.a. sin grund i den låga och sjunkande importvolymen från 
Turkiet och dennas låga marknadsandel i gemenskapen. 
Om denna utveckling vänds under de kommande åren, och om gemenskapsindustrin 
inger ett tillräckligt underbyggt klagomål som visar att det förekommer skadevållande 
dumpning av importen från Turkiet, kommer kommissionen att skyndsamt behandla detta 
klagomål. 
A<-
Förslag till 
RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr ....../98 
av den... 
om införande av en slutgiltig antidumpningstull på import av vissa oblekta 
vävnader av bomull med ursprung i Folkrepubliken Kina, Egypten, Indien, 
Indonesien och Pakistan, ett slutgiltigt uttag av den preliminära tullen samt om 
avslutande av antidumpningsförfarandet rörande import av dessa vävnader med 
ursprung i Turkiet 
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING 
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, 
med beaktande av rådets förordning (EG) nr 384/96 av den 22 december 1995 om skydd 
mot dumpad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen1, 
ändrad genom förordning (EG) nr 2331/962 och förordning (EG) nr 905/983, särskilt 
artiklarna 8, 9 och 10.2 i denna, 
med beaktande av det förslag som kommissionen lagt fram efter samråd med rådgivande 
kommittén, och 
av följande skäl: 
A. PROVISORISKA ÅTGÄRDER 
(1) Genom förordning (EG) nr 773/98 (nedan kallad "förordningen om preliminär 
tull") införde kommissionen preliminära antidumpningstullar på import till 
gemenskapen av vissa oblekta vävnader av bomull med ursprung i Kina, Egypten, 
Indien, Indonesien, Pakistan och Turkiet. 
B. EFTERFÖLJANDE FÖRFARANDE 
(2) Efter införandet av de preliminära antidumpningstullarna gavs de berörda parter 
som så begärde möjlighet att höras av kommissionen. Parterna informerades om de 
viktigaste omständigheter och överväganden som låg till grund för avsikten att 
rekommendera ett införande av slutgiltiga antidumpningstullar samt ett slutgiltigt 
uttag, till dessa tullars nivå, av de belopp för vilka säkerhet ställts i form av 
preliminära tullar. De beviljades också en tidsfrist inom vilken de kunde lämna 
synpunkter efter utlämnandet av dessa uppgifter. 
(3) De berörda parternas muntliga och skriftliga synpunkter övervägdes och beaktades 
i de slutgiltiga avgörandena när det ansågs lämpligt. 
1 EGT L 56, 6.3.1996, s. 1. 
2 EGT L 317, 6.12.1996, s.l. 
3 EGT L 128, 30.4.1998, s. 18. 
A< 
(4) Några tillverkare/exportörer hävdade att det var olagligt att inleda förfarandet 
eftersom offentliggörandet skedde 46 dagar efter det att klagomålet ingivits, vilket 
strider mot artikel 5.9 i förordning (EG) nr 384/96 (nedan kallad 
"grundförordningen"). 
(5) Syftet med tidsfristen på 45 dagar är att det klagomål som inges av den klagande 
gemenskapsindustrin skall få en snabb behandling och att kommissionen utan 
otillbörlig fördröjning skall inleda ett förfarande när de nödvändiga villkoren är 
uppfyllda.. I detta avseende verkar det inte som om någon berörd part vållats skada 
av att förfarandet inleddes en dag efter tidsfristen på 45 dagar. 
Gemenskapsindustrin invände inte mot att förfarandet inleddes denna dag. 
(6) Några tillverkare/exportörer hävdade även att förfarandets inledande stred mot 
principen om att man inte skall dömas två gånger för samma sak, eftersom ett 
tidigare förfarande rörande samma produkt formellt inte hade avslutats4. 
(7) I det förra förfarandet antog rådet inte inom den stadgeenliga tidsfristen, dvs. 15 
månader efter förfarandets inledande, kommissionens förslag om att införa 
slutgiltiga åtgärder, utan att ange formella skäl för detta avslag. 
(8) I detta avseende bör det först noteras att undersökningen i det innevarande 
förfarandet avser ekonomiska uppgifter som i förhållande till det tidigare 
förfarandet rör en annan undersökningsperiod och en något annorlunda produkt. 
Detta utesluter i sig möjligheten att det skulle ske ett brott mot principen om att 
man inte skall dömas två gånger för samma sak. För det andra är det så att 
kommissionen enligt artikel 5.9 i grundförordningen måste inleda ett förfarande om 
det finns tillräcklig prima facie-bevisning för skadevållande dumpning. Eftersom 
detta var fallet i det innevarande förfarandet inledde kommissionen en ny 
undersökning. För det tredje föreskrivs i artikel 6.9 i grundförordningen att en 
undersökning skall avslutas inom 15 månader efter det att den inletts. Även om det i 
grundförordningen inte föreskrivs något sätt att formellt avsluta ett förfarande, måste 
ett förfarande, när väl denna period på 15 månader har löpt ut utan att åtgärder införts, 
under sådana omständigheter anses vara rättsligen avslutat, eftersom några åtgärder 
inte får införas efter denna tidsfrist. 
Påståendet om att förfarandet är olagligt måste således av dessa skäl avvisas. 
(9) Några parter anförde att kommissionen inte hade visat att det fanns en klar 
åtskillnad mellan den konkurrensskyddade och den icke-konkurrensskyddade delen 
av marknaden, och att gemenskapsindustrins representativitet och analysen av 
skada följaktligen borde avse båda dessa delar av marknaden. 
Detta förfarande inleddes genom ett tillkännagivande som offentliggjordes i EGT C 50, 21.2.1996. 
Preliminära antidumpningstullar infördes genom kommissionens förordning (EG) nr 2208/96, EGT L 
295,20.11.1996^.3. 
Vissa parter hävdade vidare att även om det skulle finnas en sådan klar åtskillnad 
borde de klagandes representativitet alltid bedömas på grundval av den 
gemenskapstillverkning som är avsedd för både den icke-konkurrensskyddade och 
den konkurrensskyddade delen av marknaden. 
(10) Kommissionen granskade ytterligare de båda marknaderna mot bakgrund av den 
bevisning som inlämnats av alla berörda parter. Granskningen inriktades på det 
inbördes förhållandet mellan försäljningen av oblekta bomullsvävnader från 
integrerade väverier i senare led som verkar på den konkurrensskyddade delen av 
marknaden och försäljningen från väverier som verkar på den icke-
konkurrensskyddade delen av marknaden, samt försäljningen av importerade 
vävnader. 
(11) Oavsett typen av tillverkare är oblekta bomullsvävnader en mellanprodukt som 
skall behandlas i ytterligare tillverkningsled. Textilindustrins struktur är sådan att 
oblekta vävnader antingen tillverkas av ett integrerat företag i senare led som efter 
vävning slutbehandlar vävnaderna utan att erbjuda dem till försäljning, eller 
tillverkas av icke-integrerade väverier och säljs på den icke-konkurrensskyddade 
delen av marknaden. 
(12) Undersökningen visade att situationen för de klagande gemenskapstillverkarna är 
att cirka 92 % av de oblekta bomullsvävnader som säljs på den icke-
konkurrensskyddade delen av marknaden tillverkas av icke-integrerade väverier. 
Dessa väverier verkar endast på den icke-konkurrensskyddade delen av marknaden. 
Ytterligare 3 % av försäljningen på den icke-konkurrensskyddade delen av 
marknaden tillverkas av ett företag som ingår i en grupp som är verksam på 
marknaden för produkter i senare led (slutbehandling och tillverkning av färdiga 
produkter). Detta företag agerar dock oberoende på den icke-konkurrensskyddade 
delen av marknaden, men inte på den konkurrensskyddade delen av marknaden. 
Det konstaterades även att de klagande gemenskapstillverkarna svarar för omkring 
90 % av gemenskapens totala tillverkning för den icke-konkurrensskyddade delen 
av marknaden. Det förelåg inga uppgifter som tydde på att de icke-klagande, icke­
integrerade tillverkarnas situation skulle skilja sig från den klagande industrins. 
Mot bakgrund av detta kan det uppskattas att högst cirka 5 % av gemenskapens 
totala icke-integrerade tillverkning av oblekta bomullsvävnader säljs på den icke-
konkurrensskyddade delen av marknaden av integrerade tillverkare i senare led 
vilka huvudsakligen verkar på och tillverkar för den konkurrensskyddade delen av 
marknaden. Denna begränsade del utgörs i allmänhet av återstoder av vävnader 
som ursprungligen tillverkats för att bearbetas i dessa företags senare led och är 
följaktligen inte representativ för dessa företags huvudverksamhet. 
(13) I detta sammanhang är det också värt att notera att oblekta bomullsvävnader på den 
konkurrensskyddade delen av marknaden vanligen säljs till internpriser inom ett 
företag, vilka inte inbegriper någon vinstmarginal. Vidare har ett flertal av dessa 
• integrerade företag inte ens någon separat bolagsstruktur för de avdelningar som 
utför de olika verksamheterna, vilka är uppdelade på olika enheter inom företaget. 
: .... En skillnad i pris mellan marknaderna är inte tillräcklig för att ett företag skall 
ändra försörjningskälla. 
(14) Försäljningen av oblekta vävnader på den icke-konkurrensskyddade delen av 
marknaden från de gemenskapstillverkare som ingick i stickprovet konstaterades 
generellt riktas till slutbehandlare, bearbetningsföretag och tillverkare av färdiga 
produkter. 
(15) De samarbetsvilliga tillverkarna/exportörerna befanns dessutom exportera den 
större delen av sina vävnader via importörer och handlare i gemenskapen och inte 
direkt till integrerade väverier. 
(16) Mot bakgrund av detta dras slutsatsen att de vävnader som tillverkas av de 
klagande gemenskapstillverkarna och säljs på den icke-konkurrensskyddade delen 
av marknaden i allmänhet inte konkurrerar med de vävnader som tillverkas och 
bearbetas internt av integrerade väverier i senare led. Eftersom det finns en klar 
åtskillnad mellan den konkurrensskyddade delen av marknaden och den icke-
konkurrensskyddade delen, och eftersom den konkurrensskyddade delen av 
marknaden inte i betydande utsträckning försörjs direkt av den berörda importen, 
har bedömningen av skadan för gemenskapsindustrin baserats endast på den icke-
konkurrensskyddade delen av marknaden. 
(17) Eftersom skadeanalysen avser gemenskapsindustrin enligt definitionen i artikel 4.1 
i grundförordningen och det i denna artikel hänvisas till artikel 5.4 där 
bestämmelserna om representativitet fastställs, bör bedömningen även av 
representativiteten ske på grundval av de icke-integrerade tillverkarnas produktion. 
Även om de klagandes representativitet skulle bedömas på grundval av 
gemenskapens totala tillverkning, dvs. både den som är avsedd för den 
konkurrensskyddade delen och den som är avsedd för den icke-
konkurrensskyddade delen av marknaden, skulle de klagande 
gemenskapstillverkarna ändå svara för mer än 25 % av gemenskapens totala 
tillverkning, vilket innebär att villkoren i artikel 5.4 i grundförordningen är 
uppfyllda. 
(18) Ovannämnda argument måste således avvisas. 
C. PRODUKT SOM ÄR FÖREMÅL FÖR UNDERSÖKNING OCH LIKADAN 
PRODUKT 
1. Ansökningar om att vissa produkter inte skall omfattas av förfarandet 
(19) I förordningen om preliminär tull beslöts preliminärt att undanta gråa handvävda 
vävnader från förfarandet och att dessa skulle vara befriade från tull om de åtföljdes 
av ett intyg, utfärdat av exportländernas behöriga myndigheter, som visar att de 
tillverkats med hjälp av en handvävstol. Eftersom några underbyggda argument 
.mot att undanta handvävda vävnader från förfarandet inte har lämnats, bekräftas de 
preliminära avgörandena. 
(20) Efter utlämnandet av de preliminära avgörandena ingavs eller upprepades ett flertal 
ansökningar om att vissa typer av gråa bomullsvävnader skulle undantas från 
förfarandet. 
a) Vävnader för industriella tillämpningar (industriella vävnader) 
(21) En exportör begärde att industriella vävnader skulle undantas från förfarandet 
eftersom de hade fysiska egenskaper som skilde sig från dem som gällde för övriga 
oblekta bömullsvävnader. Dessa skillnader påstods medföra att de industriella 
vävnaderna inte var lämpliga för andra tillämpningar än de industriella. De 
annorlunda egenskaperna och användningsområdena skulle innebära att 
konsumenterna hade en skiljaktig uppfattning om dessa produkter. Vidare hävdades 
det att distributionskanalerna var olika och att det inte fanns någon tillverkning i 
gemenskapen av dessa vävnader. 
Det konstaterades att vävnader för industriella tillämpningar tillverkas i ett stort 
antal olika bindningar, bredder, kvaliteter och vikter, beroende på den avsedda 
användningen. Det fanns ingen klar skiljelinje mellan industriella vävnader och 
andra vävnader. Även om några av bindningarna av industriella vävnader endast 
används för vissa tillämpningar, har på det hela taget dessa vävnader samma 
allmänna fysiska egenskaper som de vävnader som har andra användningsområden 
(t.ex. möbler). Distributörerna av industriella vävnader handlar även med vävnader 
för andra användningsområden och tillämpningar. Följaktligen kan begäran_om att 
industriella vävnader skall undantas från förfarandet inte godtas. 
b) Stretchvävnader 
(22) En exportör upprepade sin begäran om att oblekta stretchbomullsvävnader skulle 
undantas från förfarandet. Dessa vävnader vävs med ett garn som innehåller 
elastiska filament som gör att vävnaden blir elastisk. Exportören anförde att dessa 
vävnader tillverkas med annorlunda tillverkningsmetoder, att de säljs till relativt 
höga priser och att konsumenterna har en annorlunda uppfattning om dem, 
eftersom vävnaden slutligen endast används till beklädnad. 
Kommissionen konstaterade att stretchvävnader tillverkas med samma metoder 
som används för de övriga berörda vävnaderna. I vilket fall medför vare sig skilda 
tillverkningsmetoder eller olika prissättning i sig att produkten är annorlunda. 
Vidare befanns att trots skillnaderna mellan stretchvävnader och andra vävnader, 
vilka följer av det elastiska garnet, är de grundläggande fysiska egenskaperna och 
användningsområdena de samma som för de . övriga berörda oblekta 
bomullsvävnaderna. Dessutom är konsumenternas uppfattning om dessa vävnader i 
grunden den samma som för övriga oblekta bomullsvävnader. Av dessa skäl kan 
begäran om att stretchvävnader skall undantas från detta förfarande inte beviljas. 
c) Oblekta bomullsvävnader avsedda för broderi och vävnader som väger mindre än 100 
g/m2 
(23) Som det angavs i förordningen om preliminär tull-har kommissionen ytterligare 
undersökt frågan om vävnader avsedda för broderi och vävnader som väger mindre 
än 100 g/m2. I detta avseende dras slutsatsen att eftersom dessa vävnaders 
grundläggande fysiska egenskaper _ och användningsområden liknar de övriga 
berörda vävnadernas, bör dessa vävnader inte undantas från förfarandet. 
2. Likadan produkt 
(24) Vissa parter hävdade att oblekta bomullsvävnader som är tillverkade i 
gemenskapen på grund av olikheter i tillverkningsmetoder, kvaliteter och 
bindningar inte skulle vara likadana produkter som importerade oblekta 
bomullsvävnader. 
För det första är det gemenskapsinstitutionernas praxis att inte betrakta kvaliteter 
och tillverkningsmetoder som faktorer som avgör huruvida produkter är likadana 
eller ej. Fastställandet av likadan produkt baseras på grundläggande kemiska, 
tekniska och fysiska egenskaper, användningsområden eller funktioner och 
konsumenternas uppfattning om produkten. I det innevarande fallet innebär 
skillnaderna i tillverkningsmetoder och kvalitet inte att avgörandet om att 
importerade oblekta bomullsvävnader är utbytbara med gemenskapstillverkade 
vävnader är ogiltigt. 
Vad gäller skillnader i bindningar bör det noteras att bomullsvävnader tillverkas i 
ett stort antal olika bindningar, vilka definieras genom en kombination av två 
nummerpar (garnets finhet i varp och väft och antalet trådar i varp och väft). De 
bindningar som de klagande gemenskapstillverkarna tillverkar i gemenskapen 
liknar i hög grad de importerade bindningarna, vilket innebär att villkoren i artikel 
1.4 i grundförordningen är uppfyllda. Tillverkarna/exportörerna koncentrerar sig på 
ett begränsat antal bindningar som svarar för den större delen av deras export och 
exporterar mindre volymer av många andra bindningar. Det är värt att notera att 
både de mest sålda bindningarna och återstoden av bindningarna inte nödvändigtvis 
är de samma för de olika berörda länderna. 
Undersökningen visade även att det råder en hög grad av utbytbarhet mellan 
närliggande bindningar som tillverkas av gemenskapsindustrin. Av dessa skäl kan 
ovannämnda påstående inte godtas. 
(25) Således bekräftas kommissionens preliminära slutsatser i detta avseende. 
D. DUMPNING 
1. Indonesien 
a) Allmänt 
(26) De fyra företag som valts ut för stickprovet befanns ha lämnat uppgifter som i det 
preliminära skedet inte var tillräckliga ur kommissionens synvinkel. Kommentarer 
som lämnades efter utlämnandet av de preliminära avgörandena medförde dock att 
kommissionen bestämcle sig för att inte bortse från uppgifterna i fråga om tre av de 
fyra företagen, även om de inte var idealiska i alla avseenden, eftersom bristerna 
inte medförde att rimligt tillförlitliga avgöranden inte skulle kunna träffas i det 
slutgiltiga skedet. Endast företaget PT Daya Manunggal avstod från att lämna 
tillräckliga förklaringar, vilket ledde till att en för stor del av detta företags 
uppgifter inte var tillfredsställande. Därför baseras fortfarande avgörandena för 
detta företag på tillgängliga uppgifter enligt artikel 18 i grundförordningen, vilket 
beskrivs mera utförligt i skäl 68 i förordningen om preliminär tull. 
b) Justering för inhemska kreditkostnader 
(27) I samband med de preliminära fastställandena hade justeringen för inhemska 
kreditkostnader baserats på de räntesatser som konstaterats i de reviderade 
räkenskaperna och inte på den räntesats som uppgivits av de berörda företagen. 
(28) Två företag hävdade att de räntesatser för kortfristiga lån som anges i de reviderade 
räkenskaperna inte är lämpliga eftersom kreditkostnader är en alternativkostnad och 
inte en reell kostnad, och att de räntesatser som anges i svaren på frågeformuläret 
borde användas i stället. 
Begäran avvisades eftersom en justering för kreditkostnader blott kan beviljas på 
grundval av de normala bankräntesatser som gällt under undersökningsperioden. 
De räntesatser som konstaterats i de reviderade räkenskaperna ansågs vara en 
tillförlitlig källa vid fastställandet av den marknadsränta som rådde under 
undersökningsperioden. 
c) Tillverkningskostnader 
(29) För ett företag fördelades i det preliminära skedet tillverkningskostnaderna i fråga 
om råmaterial på grundval av genomsnittliga kostnader. 
Företaget invände mot denna fördelning av råmaterialkostnaderna och gav 
tillfredsställande förklaringar till sin begäran. Således ändrades fördelningen av 
råmaterialkostnaderna i samband med de slutgiltiga fastställandena. 
d) Dumpningsmarginaler 
(30) I fråga om de företag som ingick i samma grupp användes den metod som beskrivs 
i skälen 44 och 45 i förordningen om preliminär tull. För de tillverkare/exportörer 
eller grupper av företag som ingick i stickprovet fastställdes följande slutgiltiga 
dumpningsmarginaler i procent av importpriset cif gemenskapens gräns: 
• Group Argo Pantes (P.T. Argo Pantes + P.T. Daya Manunggal): 12,3 % 
• P.T.Apac: 11,8% 
«4#-TH' 
..*.„„ P.T.EratexDjaja: 12,7% 
Den slutgiltiga dumpningsmarginalen för de icke-undersökta samarbetsvilliga 
tillverkarna/exportörerna baserades på stickprovets vägda genomsnitt. Denna 
-marginal, uttryckt i procent av importpriset cif gemenskapens gräns, fastställdes till 
12,2%. 
Det bör noteras att de indonesiska företagens samarbetsvilja var mycket hög (de 
- samarbetsvilliga exportörerna svarade för praktiskt taget 100 % av exporten till 
gemenskapen under undersökningsperioden). Sektorn för bomullsvävnader är också 
ovanligt dynamisk, vilket gör det mycket troligt att det i framtiden kommer att 
finnas ett oavbrutet och avsevärt antal nya exportörer. Därför beslöts att avvika från 
metoden i förordningen om preliminär tull enligt vilken den övriga 
dumpningsmarginalen fastställdes till samma nivå som den högsta 
dumpningsmarginal som konstaterats. Den övriga dumpningsmarginalen 
fastställdes i stället till samma nivå som marginalen för de samarbetsvilliga företag 
som inte ingick i stickprovet, dvs. 12,2 %. 
2. Turkiet 
a) Allmänt 
(31) I det preliminära skedet konstaterades att ett av de utvalda företagen, Söktas, inte 
samarbetade fullt ut i förfarandet, i det att den omräkningsfaktor som använts för 
fastställande av tillverkade och exporterade volymer visade sig vara felaktig. 
Frågan undersöktes ytterligare och misstaget befanns bero på ett skrivfel. 
Kommissionen korrigerade misstaget och kunde således träffa rimligt tillförlitliga 
avgöranden i det slutgiltiga skedet. 
Kommissionen ändrade sin behandling av Söktas och fastställde en individuell 
dumpningsmarginal för detta företag. Dumpningsmarginalen för de 
samarbetsvilliga företag som inte ingick i stickprovet fastställdes slutgiltigt med 
hänsyn även till Söktas marginal. 
Även om den allmänna graden av samarbetsvilja i Turkiet var den lägsta bland de 
berörda länderna ansågs stickprovet vara tillräckligt representativt eftersom det 
omfattade 46 % av Turkiets exportvolym under undersökningsperioden. 
b) Justeringar 
i) Transportkostnader 
(32) Ett företag ifrågasatte den transportkostnad som fastställts för exportförsäljningen, 
vilken beräknats uppgå till 4,31 % av produktens värde. Senare upptäcktes att 
denna beräkning var oriktig. Följaktligen minskades de inländska 
transportkostnaderna till 0,6 % av exportvärdet. 
ii) Kreditkostnader 
>vv « .iwsptft* j vow 
^33) I det preliminära skedet drog kommissionen slutsatsen att i fråga om ett företag 
tillämpades ett system med löpande räkning vid inhemsk försäljning, vilket 
medförde att kommissionen inte kunde fastställa att priserna även påverkades av 
betalningsvillkoren. Synpunkter som mottagits efter det preliminära utlämnandet av 
^uppgifter klarlade dock att betalningsvillkoren angavs på fakturorna och ätt en 
förfallodag överenskoms med kunden. Om betalningsfristen inte respekterades 
ändrades priset på grundval av antalet dagar mellan förfallodagen och den faktiska 
betalningsdagen. Följaktligen ansågs att en justering för kreditkostnader borde 
beviljas på, grundval av det antal dagar som angavs på fakturan. 
c) Dumpning 
(34) För de tillverkare/exportörer som ingick i stickprovet fastställdes följande 
slutgiltiga dumpningsmarginaler i procent av importpriset cif gemenskapens gräns: 
• Teksmobili: 1,6% 
• Birlik Mensucat Ticaret ve Sanayi Isletmesi AS Kayseri: 9,5 % 
• Söktas: 12,8% 
• Tureks: 7,1 % 
För de samarbetsvilliga företag som inte valts ut att ingå i stickprovet fastställdes 
stickprovets vägda, genomsnittliga dumpningsmarginal. Denna marginal, uttryckt i 
procent av importpriset cif gemenskapens gräns, är 10,8 %. 
Genom att Söktas betraktades som en samarbetsvillig part ökade samarbetsgraden i 
fråga om importen från Turkiet till 53 %, vilket fortfarande var mycket lägre än de 
övriga berörda ländernas samarbetsgrad, som i samtliga fall var nära 100 %. 
Följaktligen bör metoden för fastställande av den övriga dumpningsmarginalen för 
Turkiet vara den samma som i förordningen om preliminär tull, vilket innebär att 
den bör baseras på den högsta dumpningsmarginal som konstaterats för en modell 
med representativ försäljning, dvs. 13,7 %. 
3. Egypten 
a) Normalvärde 
(35) Vid konstrueringen av normalvärdet i det preliminära skedet hade kommissionen 
inbegripit alla kostnader, inklusive finansieringskostnader enligt företagens 
bokföring. Ett företag hävdade dock att långfristiga lån, vilka i sin helhet avsåg 
verksamheter som inte hängde.samman med tillverkning eller försäljning av 
bomullsvävnader, inte borde ha inbegripits i försäljnings- och 
administrationskostnaderna och de andra allmänna kostnaderna i samband med 
konstrueringen av normalvärdet, och företaget lämnade också tillräcklig bevisning 
till stöd för detta. Således beslöts att korrigera beloppet för försäljnings- och 
administrationskostnader och andra allmänna kostnader och minska normalvärdet i 
enlighet med detta. 
b) Dumpning 
(36) Den metod som anges i skäl 64 i förordningen om preliminär tull bekräftas. 
(37) Den slutgiltiga dumpningsmarginalen i procent av importpriset cif gemenskapens 
gräns är för Egyptens del 18,5 %. 
4. Pakistan 
a) Normalvärde: inbegripande av stretchvävnader vid fastställandet av inhemsk vinst 
(38) En exportör som tillverkade stretchvävnader hävdade, för det fall att dessa 
Vävnader skulle betraktas som likadan produkt, att försäljningen av denna typ inte 
borde beaktas vid fastställandet av den inhemska vinstmarginalen, av det skälet att 
denna vävnadstyps egenskaper innebar att den kunde säljas med en högre 
vinstmarginal än de vanliga bomullsvävnaderna. Vidare anfördes att eftersom 
stretchvävnader endast såldes på den inhemska marknaden kunde de inte ha vållat 
gemenskapsindustrin skada. 
Som det förklaras ovan konstaterades att stretchvävnader är en produkt som är 
föremål för undersökning. I enlighet med artikel 2.6 i grundförordningen måste 
beloppet för vinst baseras på all inhemsk försäljning av den likadana produkten vid 
normal handel. Därför är det i detta sammanhang inte relevant att stretchvävnader inte 
exporterades under undersökningsperioden. 
b) Tillverkningskostnader 
i) Kostnad för garn 
(39) För ett företag beslöts i det preliminära skedet att inte använda de månatliga 
kostnadsuppgifter som utarbetats särskilt för undersökningen, på grund av att man 
inte fann något samband mellan dessa rapporter och företagets reviderade 
räkenskaper. I stället användes företagets normala kostnadsräkningar. Vid besöket 
på platsen klargjorde företaget inte att kostnadsräkningen i fråga om garnkostnader 
endast avsåg september månad, medan alla andra kostnadsuppgifter avsåg årliga 
genomsnitt. Efter det preliminära utlämnandet av uppgifter begärde företaget att 
tillverkningskostnaden skulle korrigeras i det att garnkostnaden under 
försäljningsmånaden skulle användas i stället för den som uppgavs på 
kostnadsräkningen, dvs. kostnaden under september. Denna begäran ansågs vara 
berättigad och tillverkningskostnaden korrigerades i enlighet med detta. 
Företaget hävdade även att de garnkostnader som använts för fastställandet av 
tillverkningskostnad felaktigt inbegrep pålägget för spinneriavdelningen inom 
samma företag. Kommissionens beräkningar baserades på den garnkostnad som 
angivits i företagets kostnadsräkning. Eftersom företaget vid besöket på platsen inte 
kunde visa att det fanns ett pålägg mellan spinneri- och väveriavdelningen, gjordes 
ingen justering av företagets kostnadsräkning. 
10 
ii) Återvinning av avfall 
(40) I fråga om inkomsterna från avfallsprodukter begärde ett flertal företag att dessa 
inkomster skulle räknas av mot tillverkningskostnaderna. Behandlingen av 
eventuella inkomster från försäljning av avfallsprodukter baserades på.de berörda 
företagens redovisningsmetoder. 
c) Exportpris 
i) Valutakurser och kreditkostnader 
(41) Vissa tillverkare/exportörer invände mot att kommissionen inte godtog varje 
klumpsumma från bankerna som en normal betalning avspeglande dessa finansiella 
institutioners valutakurser och kreditkostnader. Det bör noteras att bankernas 
valutakurser inte var öppna för insyn eftersom de inbegrep avgiften för att 
omvandla US-dollar till rupier samt rabatten för att lösa in rembursen i förtid. 
Eftersom tillverkarna/exportörerna inte kunde ange bankens faktiska valutakurs för 
varje transaktion, beslöts i enlighet med kommissionens sedvanliga praxis att 
använda den månatliga, genomsnittliga valutakurs som anges i frågeformuläret. 
Kreditkostnaden beräknades således på grundval av överenskomna 
betalningsvillkor och den räntesats som rapporterats av tillverkarna/exportörerna. 
d) Justeringar 
i) Källskatt 
(42) Alla pakistanska tillverkare/exportörer måste betala en "exportskatt" på 0,75 %, 
som dras av av banken vid mottagande av betalning för exportförsäljningen. 
Företagen begärde att denna exportskatt inte skulle dras av från exportpriset 
eftersom den kunde räknas av mot inkomstskatt. Företagen kunde visa att denna 
skatt verkligen hade räknats av, och begäran beviljades därmed. 
ii) Tullrestitution 
(43) Enligt de pakistanska tillverkarna/exportörerna borde justeringen av normalvärdet 
för importavgifter ha varit större. I samband med förordningen om preliminär tull 
beviljades blott en justering för tullen på de kemikalier som ingick i 
appreturmedlet. Frågan övervägdes på nytt. Det konstaterades att en ytterligare 
justering kunde beviljas för punktskatter som betalats för garn i den utsträckning 
som det vid kontrollbesöket på platsen kunde visas att tullen faktiskt återbetalats. 
e) Dumpning 
(44) För de tillverkare/exportörer eller grupper av företag som ingick i stickprovet 
fastställdes följande slutgiltiga dumpningsmarginaler i procent av importpriset cif 
gemenskapens gräns: 
11 
• Amer Fabrics Ltd och Diamond Fabrics Ltd: 3,5% 
• Nishat Fabrics Ltd och Nishat Mills Ltd 10,5 % 
• Kohinoor Group (Kohinoor Raiwind Mills Ltd, Kohinoor Weaving Mills Ltd): 
9,8% 
Den slutgiltiga dumpningsmarginalen för icke-undersökta samarbetsvilliga 
tillverkare/exportörer baserades på stickprovets vägda genomsnitt. Denna marginal, 
uttryckt i procent av importpriset cif gemenskapens gräns, är 9,5 %. 
Av samma skäl som för Indonesien beslöts att den övriga dumpningsmarginalen 
skulle fastställas till samma nivå som för de samarbetsvilliga företag som inte 
ingick i stickprovet, dvs. 9,5 %. 
5. Indien 
a) Allmänt 
(45) Cotton Textiles Export Promotion, nedan kallad "den indiska sammanslutningen", 
gjorde gällande att stickprovet av företag för Indien inte var representativt eftersom 
det inte avspeglade de olika typer av vävstolar som användes i Indien och eftersom 
det inbegrep ett företag som hade exporterat sin tillverkning i enlighet med 
ramkontrakt. Av dessa skäl skulle det vara omöjligt att göra en giltig beräkning av 
antidumpningstullen på grundval av detta stickprov. Kommissionen hade dock 
godtagit de utvalda tillverkare/exportörer som föreslagits av den indiska 
sammanslutningen, samt även låtit dess största exportör ingå i stickprovet. Den 
indiska sammanslutningens argument kunde således inte anses medföra att 
stickprovet inte skulle vara representativt. 
b) Normalvärde 
i) Modeller för jämförelse 
(46) Indiska tillverkare hävdade att normalvärdet inte hade fastställts korrekt av det 
skälet att försäljningen på den inhemska marknaden av produkter av sekunda 
kvalitet i fråga om vissa bindningar inte hade inbegripits vid fastställandet av 
normalvärde. 
För att kunna använda inhemska priser vid jämförelsen mellan normalvärde och 
export till gemenskapen måste kommissionen försäkra sig om att de bindningar 
som såldes på den inhemska marknaden och de som exporterades till gemenskapen 
hade identiska egenskaper. Det befanns dock att produkter av sekunda kvalitet hade 
egenskaper som särskilde dem från produkter av förstklassig kvalitet. 
Eftersom exporten till gemenskapen bestod av produkter av förstklassig kvalitet 
. måste normalvärdet beräknas på grundval av en jämförbar produkt enligt artikel 2.1 
i grundförordningen, dvs. produkter av förstklassig kvalitet sålda på exportlandets 
inhemska marknad. Begäran kunde således inte godtas. 
12 
ii) Vinstmarginal vid konstruering av normalvärde 
(47) I fråga om den vinstmarginal som användes vid konstrueringen av normalvärde 
hävdade några tillverkare/exportörer att den inhemska lönsamheten borde ha. 
bedömts enbart på grundval av de bindningar som såldes både på den inhemska 
marknaden och på gemenskapens marknad. 
I enlighet med artikel 2.6 i grundförordningen måste beloppet för vinst fastställas 
på grundval av all inhemsk försäljning av den likadana produkten vid normal 
handel. Att en särskild typ av den likadana produkten inte säljs för export är 
följaktligen inte relevant i detta sammanhang. Därför kunde denna begäran inte 
godtas. 
(48) Ett indiskt företag ansåg att kommissionen hade gjort fel när den inte använde 
företagets egen vinst vid konstrueringen av normalvärdet. I artikel 2.6 i 
grundförordningen anges att beloppet för vinst skall baseras på faktiska uppgifter 
om tillverkning och försäljning av den likadana produkten vid normal handel. På 
grund av att mindre än 10 % av företagets totala inhemska försäljning av den likadana 
produkten ägde rum vid normal handel, användes enligt artikel 2.6 a i 
grundförordningen det vägda genomsnittet av de faktiska vinstbelopp som 
fastställts för andra exportörer eller tillverkare som är föremål för samma 
undersökning avseende tillverkning och försäljning av den likadana produkten i 
Indien. 
c) Exportpris 
(49) Vad gäller fastställandet av exportpriser har några ytterligare synpunkter inte 
mottagits. Därför bekräftas de slutsatser som anges i förordningen om preliminär 
tull. 
d) Justeringar 
i) Valutakurser 
(50) Fyra indiska företag ansåg att kommissionen borde ha tillämpat artikel 2.10 j i 
grundförordningen genom att använda de faktiska valutakurser som dessa företag 
använde vid bokföringen av sin exportförsäljning. Den allmänna principen enligt 
artikel 2.10 j i grundförordningen är att valutaomräkning skall grundas på den 
växelkurs som gällde på försäljningsdagen. Det enda undantaget gäller i de fall en 
försäljning av utländsk valuta på terminsmarknaderna är direkt knuten till den 
berörda exportförsäljningen, då kursen vid terminsförsäljningen i stället skall 
tillämpas. Undersökningen visade att det inte fanns något sådant direkt samband 
mellan terrninsförsäljning av valuta och den berörda exportförsäljningen. Inget av 
företagen kunde heller visa att terminsförsäljningen av valuta hade påverkat priserna 
och prisjämförbarheten, vilket föreskrivs i artikel 2.10 i grundförordningen. 
13 
(51) Samma företag hävdade också att kommissionen borde ha använt valutakursen på 
försäljningsdagen i stället för månatliga genomsnittskurser. Institutionerna har dock 
som sedvanlig praxis att använda månatliga genomsnittskurser. Det skulle vara 
orimligt betungande att använda dagskurser, som i vilket fall hade lett till praktiskt 
taget samma resultat. 
(52) Dessutom begärde företagen att, för det fall att kommissionen inte godtog de av 
dem använda valutakurserna, kommissionen skulle bevilja en automatisk justering 
för valutaomräkning. I artikel 2.10 i grundförordningen föreskrivs att i varje särskilt 
fall hänsyn i form av justeringar endast får tas till olikheter i de faktorer som påstås 
och konstateras påverka priserna och därmed prisernas jämförbarhet. Inget av 
företagen visade att sådan påverkan förelåg och således kunde kommissionen inte 
bevilja en justering för valutoomräkning. Därför kunde begäran inte godtas. 
ii) Kostnader förbundna med exportpriset: betalningskostnader 
(53) Alla indiska företag hävdade att kommissionen hade gjort fel när den från 
exportpriserna i enlighet med artikel 2.10 e i grundförordningen som därmed 
sammanhängande kostnader hade dragit av kostnaderna för att behandla 
betalningsdokument, vilka i stället borde ha betraktats som allmänna kostnader. 
Kostnaden för att behandla en remburs hänger direkt samman med varje specifik 
transaktion eftersom den utgör en del av varje försäljningstransaktion för vilken 
betalning sker genom den. Därför drogs slutsatsen att sådana kostnader borde dras 
av från exportpriset. 
Hi) Rabatter, avdrag och volymer 
(54) De indiska tillverkarna begärde även att en justering skulle beviljas för 
volymskillnader. Det bör i detta avseende noteras att ansökningarna varken var 
korrekt beräknade eller direkt knutna till den försäljning som är föremål för 
undersökning. Dessutom hade ansökningarna inte lämnats inom tidsfristen för att 
besvara frågeformuläret, och de kunde således inte godtas. 
e) Dumpning 
i) Metod 
(55) Tre företag ansåg att kommissionen med orätt hade beslutat att jämföra 
genomsnittliga normalvärden med individuella exportpriser till gemenskapen. Ett 
företag hävdade att skillnaden i dumpning inte var avsevärd om man jämförde ett 
vägt, genomsnittligt normalvärde med ett vägt, genomsnittligt exportpris. Det andra 
företaget gjorde gällande att det inte fanns några mönster med avsevärt skiljaktiga 
exportpriser, och det tredje företaget ansåg att kommissionen borde ha använt 
företagets ramkontrakt i stället för leveransfakturorna, av det skälet att 
importörerna beräknar sitt pålägg på grundval av det genomsnittliga pris som anges 
i ramkontraktet. 
14 
För vart och ett av de tre företagen konstaterades att det fanns ett mönster för 
exportpriserna vilket väsentligen skilde sig mellan olika inköpare, regioner och tider. 
Med hänsyn till den dumpningsnivå som konstaterats för varje företag, befanns även 
att skillnaderna i dumpning mellan en jämförelse av genomsnittliga normalvärden 
och genomsnittliga exportpriser och en jämförelse av genomsnittliga normalvärden 
och exportpriser transaktion för transaktion var avsevärda. Kommissionen drog 
slutsatsen att en jämförelse på grundval av genomsnittliga belopp inte till fullo skulle 
återspegla den dumpning som förekom. Begäran om att jämföra vägda, 
genomsnittliga exportpriser med vägda, genomsnittliga normalvärden kunde således 
inte godtas. 
I fråga om det tredje företaget hade kommissionen använt leveransfakturorna i stället 
för ramkontrakten eftersom det endast är priserna på leveransfakturorna som 
återspeglar de belopp som faktiskt betalats eller skall betalas för produkten vid 
försäljning på export. Detta är enligt artikel 2.8 i grundförordningen också i linje med 
dess sedvanliga praxis. 
ii) Dumpningsmarginaler 
(56) För de tillverkare/exportörer som valts ut att ingå i stickprovet fastställdes följande 
slutgiltiga dumpningsmarginaler i procent av importpriset cif gemenskapens gräns: 
Century Textiles and Industries Ltd: 14,7 % 
Coats Viyella India Ltd: 15,5 % 
Mafatlal Industries Ltd: 16,1 % 
Vardhman Spinning & General Mills Ltd: 4,1 % 
Virudhunagar Textile Mills and Thiagarajar Mills Ltd: 5,3 % 
För det samarbetsvilliga företag som inte valts ut att ingå i stickprovet fastställdes 
stickprovets vägda, genomsnittliga dumpningsmarginal. Denna marginal, uttryckt i 
procent av importpriset cif gemenskapens gräns, är 12,8 %. 
Av samma skäl som för Indonesien, vilka befanns gälla även för Indien, beslöts att 
den övriga dumpningsmarginalen skulle sättas till samma nivå som den för 
samarbetsvilliga företag, dvs. 12,8 %. 
6. Kina 
a) Normalvärde 
i) Land som inte har marknadsekonomi 
(57) Kinesiska tillverkare/exportörer hävdade att Kina numera var en marknadsekonomi 
och att det således var irrelevant att använda ett jämförbart land för fastställandet av 
normalvärde eftersom priserna och tillverkningskostnaderna på landets inhemska 
marknad borde anses vara tillförlitliga. 
15 
Även om det erkänns att det i Kina pågår fortlöpande ekonomiska reformer som 
innebär att landet rör sig från en fullt statskontrollerad planekonomi till en 
marknadsinriktad ekonomi, kunde kommissionen i enlighet med artikel 2.7 i 
grundförordningen inte godta denna begäran, och följaktligen bekräftas de 
slutsatser som anges i skäl 160 i förordningen om preliminär tull. 
ii) Val av jämförbart land 
(58) Kinesiska tillverkare/exportörer invände mot valet av Indien som ett lämpligt 
jämförbart land av det skälet att endast ett begränsat antal bindningar var 
jämförbara med de som exporterades från Kina. 
Kommissionen använde alla de kinesiska produkter för vilka en jämförbar 
bindningstyp konstaterades ha sålts på Indiens inhemska marknad. Detta gav en 
rimlig och tillförlitlig jämförelsegrund eftersom 67,7 % av den totala exporten från 
de kinesiska tillverkare/exportörer som ingick i stickprovet därigenom inbegreps i 
beräkningen av dumpning. Det ansågs också att detta utgjorde en representativ del 
av Kinas totala export av den berörda produkten och således att Indien i detta 
sammanhang var ett lämpligt jämförbart land. Inget annat jämförbart land föreslogs 
heller av de kinesiska exportörerna eller myndigheterna. 
b) Dumpning 
(59) Den metod som beskrivs i skäl 168 i förordningen om preliminär tull bekräftas. 
(60) I fråga om Kina är den slutgiltiga dumpningsmarginalen, uttryckt i procent av 
importpriset cif gemenskapens gräns, 10,9 %. 
E. SKADA 
1. Inledande anmärkning: "Undersökningsperioden" 
(61) Några parter invände mot att kommissionen i det preliminära skedet hade undersökt 
utvecklingen av skada, orsakssamband och gemenskapens intresse på årsbasis och 
att den hade utgått från en period omfattande juli 1996-juni 1997 
(skadeundersökningsperioden) i stället för undersökningsperioden som omfattade 
18 månader. 
I detta avseende erinras om att förekomsten av dumpning, prisunderskridande och 
målprisunderskridande undersöktes på grundval av en period om 18 månader från den 
1 januari 1996 till den 30 juni 1997. Vid analysen av de skadeaspekter som innebar 
att utvecklingstrender måste granskas, t.ex. i tillverkning, försäljning, 
marknadsandelar, lager, lönsamhet och sysselsättning, utgicks från perioden 1 januari 
1993-30 juni 1997. För att möjliggöra årsvisa jämförelser användes i detta 
sammanhang i stället för undersökningsperioden på 18 månader en 
tolvmånadersperiod (skadeundersökningsperioden), vilken jämfördes med 
kalenderåren 1993 till 1996. 
16 
2. Sammanslagning av den berörda importens verkan vid bedömningen 
(62) I förordningen om preliminär tull undersöktes frågan huruvida verkan av importen 
från alla berörda länder borde slås samman vid bedömningen. Preliminärt beslöts 
att slå samman importen från Turkiet vid bedömningen, men att frågan skulle, 
undersökas ytterligare. 
Efter införandet av provisoriska åtgärder begärde även pakistanska 
tillverkare/exportörer att importen från Pakistan inte skulle slås samman med den 
från de andra berörda länderna. Importen från Pakistan påstods ske enligt olikartade 
konkurrensförhållanden eftersom denna import och dess andel av gemenskapens 
marknad hade minskat mellan 1993 och skadeundersökningsperioden samtidigt 
som dess priser hade ökat. ^ 
Indonesiska tillverkare/exportörer begärde även de att importen från Indonesien 
inte skulle slås samman med tanke på denna imports låga andel av gemenskapens 
marknad 1996 och den nedåtgående trenden mellan 1996 och 
skadeundersökningsperioden, och eftersom priserna från Indonesien enligt dem 
ökade i högre grad än de övriga berörda ländernas. 
a) Turkiet 
(63) Vad gäller Turkiet avslogs preliminärt begäran om att utesluta landet från den 
sammanslagna bedömningen på grund av tvivlen om representativiteten hos 
stickprovet av tillverkare/exportörer, eftersom detta kan ha påverkat slutsatserna. 
(64) Med anledning av att Söktas enligt skäl 34 fick status som samarbetsvilligt företag 
gjorde kommissionen en ny granskning av huruvida importen från Turkiet borde 
slås samman. Särskilt undersöktes konkurrensförhållandena. 
I detta sammanhang erinras om att artikel 3.4 i grundförordningen härrör från i 
artikel 3.3 i antidumpningsavtalet inom ramen för WTO, i vilken följande 
föreskrivs: "Om en antidumpningsuhdersökning samtidigt inbegriper import från 
mer än ett land, får de undersökande myndigheterna i sin bedömning av importens 
effekter, slå samman denna import endast om de finner att (a) [...] omfattningen av 
importen från varje enskilt land inte är försumbar och (b) det är lämpligt att slå 
samman importen vid skadebedömningen med hänsyn till konkurrensvillkoren 
mellan de olika importerade varorna och konkurrensvillkoren mellan de 
importerade varorna och den inhemska tillverkningen av vara av samma slag. " 
Vidare föreskrivs följande i artikel 5.8 i samma avtal: "En undersökning skall 
omedelbart avslutas i fall då [...] omfattningen av den faktiska eller potentiella 
dumpade importen [...] är försumbar. [...] Omfattningen av den dumpade importen 
skall som regel anses vara försumbar när denna import från etl enskilt land 
motsvarar mindre än 3 procent av den sammanlagda importen av vara av samma 
slag till det importerande medlemslandet [...]. " 
17 
• *""*<* tfejM^*" ' 
(65} I detta avseende konstaterade kommissionen att importen från Turkiet minskade 
stort från cirka 16 500 ton 1994 till omkring 9 700 ton 1996, dvs. med 41 %. 
Mellan 1996 och skadeundersökningsperioden sjönk importen ytterligare med 43 % 
till ungefår 5 500 ton. Importens andel av gemenskapens marknad krympte från 5,3 
" % 1994 till 3,2 % 1996 och var den lägsta bland alla de berörda länderna. Under 
skadeundersökningsperioden minskade Turkiets andel ytterligare till 1,9 %. 
Under undersökningsperioden om 18 månader svarade importen från Turkiet för 
3,4 % av den totala importen -till gemenskapen, medan den under 
skadeundersökningsperioden endast motsvarade 2,6 % av den totala importen till 
gemenskapen. 
Priserna för importen till gemenskapen från Turkiet ökade med 9 % mellan 1993 
och 1996, och under 1996 var de turkiska priserna de högsta av alla de berörda 
ländernas. För Turkiets del uppgår det slutgiltiga, genomsnittliga 
prisunderskridandet till 5,1 %. 
(66) Gemenskapens institutioner har som sedvanlig praxis att bedöma importens 
inverkan på gemenskapsindustrin separat när de olika berörda länderna tydligt 
uppträder olika på gemenskapens marknad i fråga om tex. utvecklingen av 
importen, marknadsandelar och priser, vilket visar att konkurrensförhållandena är 
olika. 
Vad gäller skillnaderna i marknadsbeteende ägde minskningen av importen från 
Turkiet rum under en period på cirka 4 år som började långt före perioden för 
tillämpning av preliminära antidumpningstullar under det tidigare 
antidumpningsförfarandet rörande oblekta bomullsvävnader. Med tanke på denna 
utdragna tidsperiod och storleken på nedgången framstår denna som strukturell och 
inte kortlivad. I motsats därtill sammanfaller minskningen av importen från 
Pakistan och Indonesien helt och hållet med perioden för tillämpning av 
provisoriska åtgärder i det tidigare förfarandet. 
(67) Denna bedömning får ytterligare stöd av det låga prisunderskridande som 
konstaterats för Turkiets del, vilket är det lägsta bland alla de berörda länderna. 
(68) Mot bakgrund av de ovannämnda faktorerna sammantagna bör importen från 
Turkiet bedömas separat från den övriga import som omfattas av denna 
undersökning. 
b) Pakistan ' : * 
(69) Kommissionen konstaterade att importen från Pakistan mellan 1993 och 1996 
ökade med 10 % och att dess andel av gemenskapens marknad höll sig kring 8 %. 
Mellan 1994 och 1996 ökade den med omkring 27 % och dess andel av 
gemenskapens marknad steg från ungefar 6 % till cirka 8 %. Mellan 1996 och 
skadeundersökningsperioden minskade importen från Pakistan och dess andel av 
gemenskapens marknad sjönk till 5 %. Den minskning av importvolymen och 
marknadsandelen i gemenskapen som observerats mellan 1996 och 
18 
...,,*.... skadeundersökningsperioden sammanfaller delvis med perioden för tillämpning av 
preliminära antidumpningstullar i det tidigare antidumpningsförfarandet. Priserna 
för importen från Pakistan till gemenskapen ökade med 24 % mellan 1993 och 
1996 och var stabila mellan 1996 och skadeundersökningsperioden. Under 1996 
var dessa priser de lägsta av alla de berörda ländernas. Under 
undersökningsperioden uppgick prisunderskridandet till 9,1 %. 
Möt bakgrund av detta anses det inte finnas några skäl för att avvika från 
slutsatserna i förordningen om preliminär tull, eftersom utvecklingen av 
importvolym och marknadsandel inte visar att konkurrensförhållandena skiljer sig 
från de övriga berörda ländernas. Följaktligen bekräftas den sammanslagna 
bedömning av importens verkan som gjordes i förordningen om preliminär tull. 
Dessutom är det så att även om importen från Pakistan skulle ha bedömts separat, 
skulle den dumpade importens volym och prisnivå och dess inverkan på priserna på 
gemenskapens marknad vara sådan att den beaktad separat skulle ansetts ha vållat 
gemenskapsindustrin väsentlig skada. 
c) Indonesien 
(70) Mellan 1993 och 1996 ökade importen från Indonesien kontinuerligt från omkring 
9 200 ton till cirka 13 800 ton. Importens marknadsandel i gemenskapen steg från 
3,4 % 1993 till 4,5 % 1996. Under skadeundersökningsperioden minskade den till 
3,7 %. Priserna för denna import föll med 15 % mellan 1993 och 1996. Det 
genomsnittliga prisunderskridandet för Indonesiens del uppgår till avsevärda 24,7 
%. 
Mot bakgrund av detta bekräftas de preliminära slutsatserna om sammanslagningen 
av importen från Indonesien. Dessutom är det så att även om importen från 
Indonesien hade beaktats separat skulle den ansetts ha vållat gemenskapsindustrin 
väsentlig skada. 
3. Den dumpade importens volym och marknadsandel 
(71) Den berörda importens volym och marknadsandel har bedömts sammantaget vad 
gäller Kina, Egypten, Indien, Indonesien och Pakistan (nedan kallade de "fem 
sammanslagna länderna"), medan Turkiet har granskats separat. 
a) Den dumpade importens volym och marknadsandel 
i) Sammanslagen volym och marknadsandel för den dumpade importen 
(72) Importvolymen från de fem sammanslagna länderna ökade med 13 % mellan 1993 
och 1996, från cirka 108 000 ton 1993 till omkring 122 000 ton 1996. Mellan 1996 
och skadeundersökningsperioden (då provisoriska antidumpningsåtgärder tidvis var 
i kraft) sjönk importen från dessa fem länder med 22 %, från ungefar 122 000 ton 
till cirka 94 800 ton. 
19 
- Marknadsandelen i gemenskapen för importen från de fem sammanslagna länderna 
höll sig mellan 1993 och 1996 på en stabil nivå på cirka 39 %. Under 
skadeundersökningsperioden uppgick denna marknadsandel till omkring 32 %. 
ii) Volym och marknadsandel för importen från Turkiet 
(73) Mellan 1993 och 1994 ökade importen från Turkiet från ungefär 9 200 ton till cirka 
16 500 ton. Mellan 1994 och 1996 sjönk importen drastiskt från cirka 16 500 ton 
till omkring 9 700 ton. Importens marknadsandel i gemenskapen föll från 5,3 % till 
3,2%. 
Mellan 1996 och skadeundersökningsperioden minskade importen från Turkiet 
ytterligare med 43 %, från närmare 9 700 ton till cirka 5 500 ton, och dennas 
marknadsandel i gemenskapen sjönk till cirka 1,9 %. 
b) Berörda parters anmärkningar 
i 
(74) En berörd part hävdade att kommissionens analys av utvecklingen av 
importvolymen från de berörda länderna var bristfällig: 
- För det första eftersom kommissionen försökte förklara nedgången av 
importvolymen under 1997 genom att spekulera om att lagren ökade medvetet 
under 1996 och att de sedan minskades under 1997. 
- För det andra av det skälet att en sådan lagerpolitik förutsätter en frihet att variera 
importvolymerna som inte existerar på grund av de nuvarande kvotrestriktionerna. 
(75) Vad gäller den första punkten har kommissionen bekräftat att nedgången av 
importvolymen under 1997 följde på en ökning av lagren under 1996. Denna 
lagerpolitik hos de företag som importerar från de fem sammanslagna länderna har 
observerats på sammantagen nivå (alla fem länder). Mellan 1995 och 1996 steg 
importen av den berörda produkten med 25 %, medan den största ökningen under 
perioden mellan 1993 och 1995 uppgick till 2 %. Mellan november 1995 och maj 
1996 och samma period 1996-97 (period för tillämpning av provisoriska åtgärder i 
det tidigare förfarandet) minskade importen med 39 %, medan den största 
nedgången under perioden mellan 1993 och 1995 uppgick till 11 %. På ett liknande 
sätt visar uppgifter från de icke-närstående importörer som ingick i stickprovet att 
deras import från de berörda länderna mellan 1995 och 1996 ökade med 26 %, 
medan den mellan 1996 och 1997 minskade med uppskattningsvis 2 %. Således 
framstår det som om nedgången under 1997 delvis förklaras och kompenseras av 
den uppgång som skedde under 1996. 
(76) Vad beträffar den andra punkten fann kommissionen att förekomsten av kvoter inte 
hindrade lagring av den berörda produkten. Kvoter medger viss flexibilitet (årliga 
Ökningar, överföringar till senare år, utnyttjande i förväg). Vidare omfattar kvoten 
för den berörda produkten även andra produkter. Följaktligen finns en viss 
flexibilitet vid kvotens fördelning över olika produkter. 
20 
(77) En berörd part anförde att den analys av den berörda importvolymen och dess 
marknadsandel i gemenskapen som utfördes i förordningen om preliminär tull är 
inkonsekvent av den anledningen att den avviker från de uppgifter som 
kommissionen hänvisar till i förordning (EG) nr 2208/96 beträffande införande av 
preliminära tullar i det tidigare förfarandet rörande oblekta bomullsvävnader5 samt i 
det klagomål som Eurocoton ingivit i det innevarande förfarandet. 
(78) Först bör det noteras att kommissionens förordning (EG) nr 2208/96 inte har 
samma produktomfattning som det innevarande förfarandet, eftersom gas, som 
inbegreps i det tidigare förfarandet, inte är berörd produkt i det innevarande 
förfarandet. 
Vad gäller skillnaden mellan den importvolym som konstaterats i undersökningen 
och den som anfördes i det klagomål som ligger till grund för detta förfarande, 
härrörde uppgifterna om importvolym i förordningen om preliminär tull från 
Eurostat. Denna statistik uppdateras regelbundet för att inbegripa sent inkomna 
importsiffror och eventuella korrigeringar på grundval av rättade 
importdeklarationer. 
Därför anses den angivna skillnaden, som under alla omständigheter är minimal, 
inte medföra att analysen av importvolymen och dennas marknadsandel i 
gemenskapen blir ogiltig. 
(79) Mot bakgrund av detta bekräftas följaktligen de preliminära avgörandena om 
importens volym och marknadsandel. 
4. Den dumpade importens priser 
a) Utveckling av den dumpade importens priser 
i) Sammanslagen bedömning av den dumpade importens priser 
(80) Enligt uppgifter från Eurostat ökade de fem sammanslagna ländernas vägda, 
genomsnittliga exportpriser från 2,9 ecu/kg 1993 till 3,2 ecu/kg 1994. Priserna 
ökade ytterligare till 3,6 ecu/kg 1995, och minskade till 3,4 ecu/kg 1996. Under 
skadeundersökningsperioden ökade de vägda, genomsnittliga exportpriserna till 3,5 
ecu/kg. 
ii) Utveckling av priserna för importen fr ån Turkiet 
(81) Priserna för exporten från Turkiet höll sig oförändrat på 3,3 ecu/kg mellan 1993 
och 1994. Priserna steg till 3,8 ecu/kg 1995, och sjönk till 3,6 ecu/kg 1996. Under 
skadeundersökningsperioden ökade exportpriserna från Turkiet till 3,7 ecu/kg. 
5 Kommissionens förordning (EG) nr 2208/96 av den 18 november 1996 om införande av en preliminär 
antidumpningstull på import av oblekta (gråa) bomullsvävnader med ursprung i Folkrepubliken Kina, 
Egypten, Indien, Indonesien, Pakistan och Turkiet, EGT L 295,20.11.1996, s. 3. 
21 
b) Prisunderskridande 
(82) Till följd av berörda parters synpunkter på de prisunderskridandemarginaler som 
konstaterats i det preliminära skedet ändrades dessa när det ansågs lämpligt. För. 
respektive land fastställdes följande slutgiltiga, genomsnittliga, 
prisunderskridandemarginaler, uttryckta i procent av gemenskapstillverkarnas 
priser: 
i) Defem sammanslagna landerna: 
Kina 22,3% 
Egypten 29,1% 
Indien 19,1% 
- Indonesien 24,5 % 
Pakistan 9,1% 
ii) Turkiet 
Turkiet 5,1% 
c) Berorda parters synpunkter 
(83) Berörda parter ifrågasatte fastställandena om prisunderskridande: 
- För det första skulle den berörda produkten inte ha grupperats i kategorier på 
grundval av garnets finhet och antalet trådar, utan det skulle snarare ha gjorts en 
direkt jämförelse mellan varje exporterad modell och motsvarande modell såld i 
gemenskapen. 
- För det andra hade kommissionen inte gjort någon justering för skillnader i fråga 
om kvalitet eller bredd. 
- För det tredje hade kommissionen inte gjort någon justering för de preliminära 
antidumpningstullar som betalades inom ramen för det tidigare 
antidumpningsförfarandet. 
(84) Vad gäller den första punkten fann kommissionen att den berörda produkten med 
ursprung i de berörda länderna importeras i många olika bindningar. För att 
bedöma prisunderskridandet beslöts preliminärt att gruppera bindningarna enligt de 
kriterier som hade störst inverkan på vävnadernas kostnad. Detta gjordes med tanke 
på att vissa importerade bindningar inte hade en exakt motsvarande 
gemenskapstillverkad bindning och eftersom konkurrens befanns förekomma 
* mellan produkter med närliggande bindningar. Eftersom detta tillvägagångssätt 
medförde en bred täckning av både de importerade och de gemenskapstillverkade 
produkterna, ansågs denna gruppering bättre avspegla prisunderskridandets 
verkliga omfattning. 
22 
Kommissionen granskade det andra argumentet, men kunde inte godta det. Hänsyn 
bör tas till det faktum att kommissionen bedömde prisunderskridandet på grundval 
av bindningar grupperade kring garnets finhet och antalet trådar i varp och väft. 
Eventuella skillnader i kvalitet och bredd inom varje produktgrupp kompenserades 
genom en prisjämförelse på grundval av genomsnittliga belopp per kilogram. 
I fråga om det tredje påståendet bör det noteras att de preliminära 
antidumpningstullar som infördes enligt det tidigare förfarandet inte betalades, 
eftersom rådet aldrig beslöt att ta ut dem. Säkerhet ställdes för dem endast 
preliminärt och tullarna hade inte en direkt och omedelbar inverkan på 
importpriserna. Under alla omständigheter är de kostnader som bärs av importörer 
avseende säkerheter redan inkluderade i deras kostnadsräkningar. Vid en jämförelse 
mellan importpriser och gemenskapstillverkarnas priser justeras de förstnämnda 
uppåt med hänsyn till handelsled för att beakta importörernas kostnader mellan 
import och återförsäljning av vävnaderna. Dessa kostnader har således redan 
beaktats. 
(85) En berörd part hävdade att justeringen för skillnader i handelsled mellan 
importpriserna och gemenskapstillverkarnas återförsäljningspriser var otillräcklig. 
Kommissionen gjorde en justering uppåt för handelsled på 8 % av importpriset cif 
före tull. Priset inkluderar importörernas genomsnittliga vinstmarginal samt alla 
vägda, genomsnittliga kostnader mellan import och leverans till kunden, dvs. till 
bearbetningsföretag och slutbehandlare. Dessa kostnader beräknades på grundval 
av kontrollerade uppgifter från de samarbetsvilliga icke-närstående importörerna, 
vilka svarar för omkring 13 % av all import från de berörda länderna. 
Av dessa skäl måste således denna begäran avvisas. 
5. Gemenskapsindustrins situation 
(86) I förordningen om preliminär tull (skäl 193-212) konstaterade kommissionen att 
gemenskapsindustrin hade vållats väsentlig skada. 
(87) Vissa berörda parter gjorde gällande att stickprovet av gemenskapstillverkare för 
analysen av. skada inte var statistiskt tillförlitligt eftersom dessa tillverkares 
tillverkning, försäljning och sysselsättning mellan 1993 och 1996 hade minskat 
mera än för gemenskapsindustrin i dess helhet. 
Kommissionen har som sedvanlig praxis att i fall när stickprov används fastställa 
globala indikatorer, t.ex. tillverkning, försäljning och sysselsättning, för hela 
gemenskapsindustrin, medan resultatindikatorer som priser och lönsamhet fastställs 
för de gemenskapstillverkare som ingår i stickprovet. I detta fall bekräftade 
undersökningen att gemenskapsindustrin i dess helhet drabbades av minskad 
tillverkning, försäljning och sysselsättning mellan 1993 och 1996. Mellan 1996 och 
* skadeundersökningsperioden ökade tillverkning och försäljning. Samtidigt 
konstaterades att de gemenskapstillverkare som ingick i stickprovet drabbades av 
stigande lagernivåer, pristryck och sjunkande lönsamhet. 
23 
(88) Några berörda parter hävdade att gemenskapsindustrin inte hade vållats skada, av 
det skälet att indikatorerna för tillverkning, försäljning, lagernivåer och lönsamhet 
skulle ha förbättrats mellan 1996 och skadeundersökningsperioden. 
Det anfördes även att uppgifterna om total sysselsättning för gemenskapsindustrin 
skulle sakna giltighet eftersom de avser oblekta bomullsvävnader i dess helhet och 
inte den produkt som omfattas av detta förfarande, dvs. oblekta bomullsvävnader 
innehållande minst 85 % bomull. 
(89) I skäl 194-210 i förordningen om preliminär tull fastställde kommissionen att å ena 
sidan hade gemenskapsindustrins situation försämrats mellan 1993 och 1996. 
Å andra sidan förbättrades dess situation mellan 1996 och 
skadeundersökningsperioden. Denna uppgång, som skedde när importen av oblekta 
bomullsvävnader från de berörda länderna omfattades av provisoriska 
antidumpningsåtgärder, hindrade dock inte att gemenskapsindustrins situation 
fortfarande var mycket svag. 
För det andra har i enlighet med artikel 3.8 i grundförordningen sysselsättningen 
för hela gemenskapsindustrin beräknats för den minsta produktgrupp för vilken 
kommissionen hade tillgängliga uppgifter, dvs. oblekta bomullsvävnader 
innehållande minst 50 % bomull. 
(90) En berörd part invände mot kommissionens analys av de två faktorer som 
huvudsakligen påverkade gemenskapsindustrins kostnader, nämligen 
prisutvecklingen för rå bomull och kostnaderna för att ofta ändra bindningar och 
väva kortare serier av samma bindning. Vad gäller prisutvecklingen för rå bomull 
ifrågasatte parten användningen av ecu vid bedömningen, eftersom 
världsmarknadspriserna för rå bomull noteras i US-dollar och inte alla de 
europeiska länder i vilka väverier var verksamma deltog i ERM mellan januari 
1996 och juni 1997.1 fråga om kostnaderna för att ofta ändra bindningar och väva 
kortare serier av samma bindning hävdade parten att gemenskapsindustrins 
bindningar är mera komplicerade, har ett högre förädlingsvärde och följaktligen 
kan säljas för ett högre pris, som kunderna är villiga att betala. Det samma gäller 
vid vävning av kortare serier. 
(91) Vad gäller prisutvecklingen för rå bomull har gemenskapens institutioner som 
sedvanlig praxis att använda ecu som valuta vid beräkning och bedömning av alla 
faktorer rörande dumpning, skada och orsakssamband. En användning av US-dollar 
kan således inte godtas. 
I fråga om kostnaderna för att ofta ändra bindningar och kortare produktionsserier 
konstaterade kommissionen att gemenskapsindustrin tillverkar både 
standardbindningar och särskilda bindningar. Importens inverkan på vissa vanligt 
förekommande bindningar tvingar gemenskapsindustrin att diversifiera till 
närliggande bindningar, vilket ökar kostnaderna. Även om vissa bindningar kan 
säljas för högre priser, visar utvecklingen av gemenskapsindustrins priser och dess 
24 
lönsamhet att gemenskapstillverkarna inte har kunnat erhålla sådana högre priser i 
syfte att täcka sina kostnader. 
(92) Därför dras slutsatsen att de preliminära avgörandena om utvecklingen för de två 
faktorer som huvudsakligen påverkade gemenskapsindustrins kostnader bör 
bekräftas. 
6. Slutsats 
(93) Den fortsatta undersökningen bekräftade att gemenskapsindustrin har drabbats av 
minskad försäljning, tillverkning, sysselsättning och lönsamhet, och rådet anser att 
de berörda parternas argument inte motiverar ett avsteg från de preliminära 
avgörandena. Av ovannämnda skäl bekräftas att gemenskapsindustrin har vållats 
väsentlig skada i den mening som avses i artikel 3.1 i gnmdförordningen. 
F. ORSAKSSAMBAND 
Verkningarna av den dumpade importen från de berörda länderna 
a) Sammanslagen verkan av importen från Kina, Egypten, Indien, Indonesien och 
Pakistan 
(94) Ökningen av importen av den berörda produkten mellan 1993 och 1996 
sammanföll med en försämring av gemenskapsindustrins ekonomiska situation och 
en minskad marknadsandel för denna. Det avsevärda prisunderskridande som 
konstaterats utövade ett nedåtgående tryck på gemenskapstillverkarnas priser och 
medförde förluster för dessa. På grund av att marknaden för oblekta 
bomullsvävnader är mycket priskänslig och öppen, vållade den berörda importen 
genom prisunderskridande ett pristryck för gemenskapstillverkarna, vilket ledde till 
förluster. 
(95) Således anses att den dumpade importen från de fem sammanslagna länderna, 
beaktad separat, har vållat gemenskapsindustrin väsentlig skada. Dessa avgöranden 
bekräftas. 
b) Verkan av importen från Turkiet 
(96) För Turkiets del konstaterades ett begränsat prisunderskridande. Detta medförde 
dock inte en ökad marknadsandel för importen från Turkiet. Tvärtom minskade 
denna import drastiskt och under skadeundersökningsperioden hade den endast en 
marknadsandel i gemenskapen på 1,9 %. Mot bakgrund av denna minskning, den 
obetydliga marknadsandelen och dei relativt låga prisunderskridandet, anses att 
importen från Turkiet inte har haft någon väsentlig inverkan i den mening som 
avses i artiklarna 3.5 och 6 i grundförordningen. 
25 
(97) Följaktligen anses att skyddsåtgärder inte behöver vidtas mot importen från 
Turkiet. 
2. Verkan av andra faktorer 
(98) I förordningen om preliminär tull undersökte kommissionen andra faktorer än den 
dumpade importen för att försäkra sig om att den eventuella skada som vållats av 
dessa faktorer inte tillskrevs den dumpade importen. Kommissionen fann att de 
eventuella verkningarna av dessa faktorer inte upphävde orsakssambandet mellan 
den dumpade importen och den väsentliga skada som gemenskapsindustrin vållats. 
(99) Några berörda parter hävdade att den eventuella skada som gemenskapsindustrin 
vållats borde tillskrivas importen av den berörda produkten från andra tredje länder 
än de som berörs av förfarandet. Särskilt anfördes att medan importen från andra 
tredje länder ökade sin marknadsandel i gemenskapen, höll sig importen från de 
berörda länderna på en stabil nivå mellan 1993 och 1996 och minskade sedan under 
skadeundersökningsperioden. Vidare var priserna för exporten från andra tredje 
länder, t.ex. Ryssland, avsevärt lägre än de berörda ländernas priser. Således borde 
även dessa andra länder omfattas av undersökningen. Om så inte skedde skulle 
detta innebära en överträdelse av artikel 12.2 i antidumpningsavtalet inom ramen 
för WTO samt artikel 9.5 i grundförordningen. 
Vissa berörda parter gjorde också gällande att gemenskapsindustrins negativa 
ekonomiska situation motsvarar den som gäller för textilindustrin som helhet och 
således inte är resultatet av någon dumpad import. Till stöd för dessa påståenden 
lämnades samlade siffror för textilindustrin som helhet under 1997. 
Slutligen hävdades att importen från de berörda länderna inte kunde ha vållat 
skadan eftersom de importerade bindningarna och de som tillverkas i gemenskapen 
var olika och därför inte konkurrerade med varandra. 
(100)1 detta sammanhang bör det erinras om att den berörda importen inte måste vara 
den enda eller huvudsakliga orsaken till gemenskapsindustrins svåra situation. Det 
räcker med att importen från de berörda länderna, beaktad separat, har vållat 
väsentlig skada. 
(101) För det första konstaterade kommissionen att importen från de fem sammanslagna 
länderna ökade från cirka 108 000 ton 1993 till omkring 122 000 ton 1996. 
Visserligen sjönk importen från de berörda länderna mellan 1996 och 
skadeundersökningsperioden, men då bör beaktas att denna period sammanföll med 
den tidigare perioden för tillämpning av provisoriska åtgärder. De fem 
sammanslagna ländernas marknadsandel höll sig stabilt på avsevärda 39 %. 
Dessutom fastställdes att denna import skedde till priser som avsevärt underskred 
gemenskapsindustrins priser. Följaktligen kan det inte hävdas att verkan av 
importen från andra länder har upphävt orsakssambandet mellan importen från de 
fem sammanslagna länderna och den skada som gemenskapsindustrin vållats. 
26 
Fördet andra, även om det kan vara så att priserna för importen från andra tredje 
länder i vissa fall var lägre än de berörda ländernas priser, fanns det inga tecken på 
att dessa priser var dumpade, dvs. att de var lägre än normalvärdet för respektive 
land. 
För det tredje, och även om det också kan vara sant att recessionen bidrog till 
gemenskapsindustrins svåra situation, hindrade detta inte att den dumpade importen 
från de berörda länderna vållade gemenskapsindustrin skada genom att ytterligare 
förvärra dess situation. 
(102) Vad gäller argumentet om att de importerade bindningarna och de som tillverkas av 
gemenskapsindustrin inte skulle konkurrera med varandra, visade undersökningen 
att importen var koncentrerad till ett begränsat antal bindningar. Det konstaterades 
även att dessa bindningar inte desto mindre också tillverkas av 
gemenskapsindustrin. I detta avseende bör hänsyn också tas till den höga graden av 
utbytbarhet mellan vävnader med närliggande bindningar. Resten av importen från 
de berörda länderna avser ett stort antal, bindningar som importeras i små volymer. 
Dessa bindningar konkurrerar med de motsvarande bindningar som tillverkas av 
gemenskapsindustrin. 
(103) Slutligen kan införandet av antidumpningstullar inte ifrågasättas av det skälet att 
tullarna i det innevarande förfarandet inte skulle skydda gemenskapsindustrin mot 
konkurrensen från icke-dumpad import från andra tredje länder. Det faktum att 
gemenskapsindustrin har svårigheter som delvis kan tillskrivas andra faktorer än 
den dumpade importen utgör inte en anledning att förvägra denna industri ett skydd 
mot den skada som vållas av dumpningen. Det bör nämnas att den berörda 
importen ökade mellan 1993 och 1996, att dess marknadsandel var stabil och att ett 
avsevärt prisunderskridande konstaterades förekomma under 
undersökningsperioden i fråga om tillverkarna/exportörerna i de fem sammanslagna 
länderna. Under samma tid befanns gemenskapstillverkarna lida skada i form av 
minskad tillverkning, försäljning, marknadsandel och lönsamhet. 
(104) Mot bakgrund av detta bekräftas således de preliminära avgörandena om 
orsakssamband. 
G. GEMENSKAPENS INTRESSE 
1. Gemenskapsindustrin 
a) Verkningarna för gemenskapsindustrin av de tidigare införda åtgärderna 
(105)1 förordningen om preliminär tull drog kommissionen slutsatsen att 
antidumpningsåtgärder skulle gagna gemenskapsindustrin i form av ökad 
produktion, försäljning och lönsamhet. Denna slutsats bekräftades av utvecklingen 
under den tidigare perioden för tillämpning av provisoriska åtgärder. 
27 
(106) Några parter invände mot kommissionens slutsatser om verkan av de provisoriska 
åtgärderna enligt det tidigare förfarandet, av följande skäl: 
- För det första togs några preliminära tullar inte ut direkt, och tullarna kunde således 
inte ha medfört någon förbättring för gemenskapsindustrin. 
- För det andra saknade de exempel som återgavs i förordningen om preliminär tull 
rörande åtgärdernas verkan relevans, eftersom de var utvalda exempel. 
- Slutligen skulle gemenskapsindustrin, även om åtgärder infördes, inte tillverka eller 
kunna tillverka den berörda produkten vad gäller de vanligaste vävnadstyperna av 
lägre svårighetsgrad, eftersom den koncentrerade sig på vävnader med högre 
förädlingsvärde. Eventuella åtgärder skulle följaktligen medföra onödiga 
belastningar för importörer utan att hjälpa gemenskapsindustrin. Till stöd för sina 
påståenden framlade parterna resultatet av en förfrågan hos gemenskapstillverkare 
öm prisnoteringar för vissa volymer av specifika bindningar, vilken hade mötts av 
ett flertal nekande svar. 
(107) För det första visar erfarenheten att även om preliminära tullar inte tas ut direkt, 
och endast garanteras genom en preliminär säkerhet, tar de ekonomiska aktörerna 
hänsyn till dem i samband med valet mellan att importera produkten eller köpa den 
av gemenskapsindustrin. Detta skedde också i det tidigare förfarandet. Användarna 
av den berörda produkten köpte i större utsträckning av gemenskapstillverkarna. 
Detta visar att de preliminära tullarna direkt gagnade gemenskapstillverkarna. 
Denna positiva verkan fastställdes hos stickprovet av gemenskapstillverkare samt 
för gemenskapsindustrin som helhet (skäl 194-210 i förordningen om preliminär 
tull). Följaktligen kan det inte hävdas att de positiva verkningarna har fastställts 
endast för vissa utvalda företag. 
(108) Vad gäller resultaten av den förfrågan som gjorts hos ett antal 
gemenskapstillverkare, framstår den som hastigt gjord, och den kan således inte 
anses vara representativ för gemenskapsindustrins ställning. Detta argument måste 
därför avvisas. 
b) Importsubstitution: slutbehandlade produkter 
(109) Vissa parter gjorde gällande att kommissionens analys i förordningen om 
preliminär tull avseende kvoters verkningar för importen av slutbehandlade 
vävnader och oblekta vävnader var inkonsekvent och således ogiltig. Det anfördes 
att om de gällande kvoterna för importen av slutbehandlade vävnader förhindrade 
en stor ökning av importen av sådana vävnader från tredje land, skulle samma 
argument också vara giltigt för oblekta bomullsvävnader. Kommissionens 
avgöranden rörande kvotkategori 2 och 2a skulle också vara irrelevanta eftersom 
denna kategori inkluderade slutbehandlade vävnader och vävnader innehållande 
mindre än 85 % bomull. 
(110) Några parter ifrågasatte den ekonomiska analysen av den ökade importen av blekta 
vävnader under den tidigare perioden för tillämpning av provisoriska åtgärder. 
28 
Även om parterna inte ansåg att de kostnader för blekning i gemenskapen som 
uppgavs i förordningen om preliminär tull skulle vara felaktiga, restes tvivel om de 
angivna priserna för blekta vävnader som importerades från tredje land. Till stöd 
för detta framlades uppgifter om priser för blekta vävnader importerade från 
Pakistan av en samarbetsvillig icke-närstående importör, vilka visade en prisnivå på 
3,8 till 3,9 ecu/kg, som var lägre än den som uppgivits av kommissionen. 
(111) I fråga om slutbehandlade vävnader är frågan huruvida ett införande av tullar på 
den berörda produkten kommer att medföra en ökad importvolym av 
slutbehandlade vävnader. Det är i detta sammanhang som förekomsten av 
importkvoter har undersökts. 
(112) Delkategori 2a omfattar tryckta och färgade vävnader och färgat garn av både det 
slag som innehåller minst 85 % bomull och det slag som innehåller mindre än 85 % 
bomull. Den största ökning av kvotens användning som skulle vara möjlig 
uppskattas emellertid till 20 000-25 000 ton, på grundval av de kvantiteter av 
kategori 2a-produkter som inte utnyttjats. Med tanke på den stabila trenden i 
importen av vävnader av färgat garn, som sammanfaller med en stabil efterfrågan 
på denna produkt i gemenskapen, och den obetydliga andelen för slutbehandlade 
vävnader innehållande mindre än 85 % bomull (cirka 7 % av den totala importen av 
kategori 2a-vävnader), är det inte troligt att kategori 2a-vävnader kommer att öka 
ytterligare. Argumentet om att kvotkategori 2a inte effektivt kan hindra en ökning 
av importen av tryckta och färgade vävnader, av det skälet att denna delkategori 
omfattar andra produkter än den berörda produkten, måste således avvisas. 
Vad gäller analysen av importen av blekta vävnader angavs priserna i förordningen 
om preliminär tull på grundval av Eurostat i fråga om importen av blekta vävnader 
från tredje land. Dessa siffror motsvarar den totala exporten av blekta vävnader från 
alla exporterande länder, och avspeglar korrekt produktmixen för respektive land. 
Priserna för blekta vävnader importerade från Pakistan var 4,5 ecu/kg 1996 och 
ökade under skadeundersökningsperioden till 4,7 ecu/kg. Under perioden januari­
mars 1998 steg priserna för blekta vävnader ytterligare till 5,3 ecu/kg. De 
genomsnittliga priserna för blekta vävnader från Indien och Pakistan var 4,7 ecu/kg 
1996, 4,6 ecu/kg under skadeundersökningsperioden, 4,8 ecu/kg 1997 och 5,4 
ecu/kg under januari-mars 1998. 
Analysen i förordningen om preliminär tull visade att det inte var ekonomiskt 
berättigat att importera blekta vävnader i syfte att undvika antidumpningstullar. 
Den ytterligare undersökningen bekräftade denna slutsats. 
c) Begränsad kapacitet i gemenskapen 
(113) En berörd part hävdade att kommissionens avgörande om att gemenskapsindustrin 
hade tillräcklig flexibilitet att öka sin kapacitet för att möta ökad efterfrågan var 
inkorrekt eftersom det inte var rimligt att anta att gemenskapsindustrin skulle 
kunna försörja 72 % av marknaden. 
29 
(114)1 förordningen om preliminär tull konstaterade kommissionen att kapaciteten inte 
skulle hindra gemenskapstillverkarna från att dra fördel av antidumpningsåtgärder. 
Att gemenskapstillverkarna ökade sin produktion under perioden för tillämpning av 
provisoriska åtgärder visar att gemenskapsindustrin har en viss flexibilitet i fråga 
om kapaciteten. 
d) Importsubstitution: färdiga produkter 
(115) Några parter anförde att ett införande av tullar på importen av oblekta 
bomullsvävnader inte bara kommer att medföra en övergång till import av 
slutbehandlade produkter, utan även i sista hand kommer att leda till en ökad 
import av färdiga produkter. Detta skulle innebära att gemenskapsindustrin 
slutligen inte skulle ha någon fördel av antidumpningsåtgärderna. 
(116) Kommissionen undersökte utvecklingen av importen av färdiga produkter mellan 
1993 och skadeundersökningsperioden. Vid denna granskning undersöktes ett 
flertal färdiga produkter, vilka utgjorde större delen av de färdiga produkter som 
inbegrep oblekta bomullsvävnader innehållande mer än 50 % bomull: gardiner, 
sänglinne, bordslinne och skjortor. 
(117) Det konstaterades att importen av gardiner och sänglinne har ökat kontinuerligt 
sedan 1993, under en period då inga antidumpningsåtgärder tillämpades. Mellan 
1993 och 1996 steg den totala importen av gardiner med omkring 199 %, medan 
ökningen av gardinimporten från de berörda länderna var lägre, cirka 136 %. Den 
totala importen av sänglinne växte med 21 % mellan 1993 och 1996. 
Importen av bordslinne höll sig på en stabil nivå mellan 1993 och 1995 och ökade 
under 1996 (med 9,7 %), medan importen av skjortor steg med 30 % mellan 1993 
och 1996. 
Mellan 1996 och skadeundersökningsperioden, en tid som delvis sammanfaller 
med den tidigare perioden för tillämpning av provisoriska åtgärder, fortsatte 
importen av gardiner, sänglinne och bordslinne från de berörda länderna att öka, 
även om ökningstakten var lägre: 23 % för gardiner och 10 % för sänglinne 
respektive bordslinne. Importen av skjortor sjönk med 2 % mellan 1996 och 
skadeundersökningsperioden. 
(118) Importen av färdiga produkter steg kontinuerligt mellan 1993 och 1996. Införandet 
av preliminära antidumpningstullar på oblekta bomullsvävnader i november 1996 
ledde inte till någon plötslig ökning av importen av färdiga produkter. Dessa 
omfattas dessutom också av importkvoter, vilket även gäller den berörda produkten 
och slutbehandlade vävnader. En sådan ökning skulle vidare förutsätta att de 
exporterande länderna etablerar produktionsanläggningar för färdiga produkter, 
vilket skulle kräva betydande investeringar eftersom slutbehandling av vävnader 
också skulle ingå. 
30 
(119) Av alla dessa skäl anses det inte troligt att importen av färdiga produkter kommer 
att öka till följd av att antidumpningsåtgärder vidtas.. 
2. Andra överväganden 
(120) I enlighet med artikel 21 i grundförordningen skall särskild hänsyn tas till behovet 
av att undanröja den snedvridning av handeln som följer av skadevållande dumpning 
och till behovet av att återställa en effektiv konkurrens. 
I detta avseende undersöktes de gemenskapstillverkade, oblekta 
bomullsvävnadernas tillträde till marknaden i de fem länder som är föremål för 
undersökning. 
(121) Exporten av den berörda produkten till Kina, Egypten, Indien, Indonesien och 
Pakistan uppgick endast till 164 ton 1996 och 134 ton under 
skadeundersökningsperioden, medan gemenskapens totala export av den berörda 
produkten uppgick till 13 000 ton 1996 och 13 100 ton under 
skadeundersökningsperioden, vilket innebär att de fem länderna stod för ungefar 1 
% av gemenskapens export. 
Marknadstillträdet för gemenskapstillverkade, oblekta bomullsvävnader är nästan 
betydelselöst på grund av att länderna tillämpar tullar på importen av den berörda 
produkten tillverkad i gemenskapen med följande nivåer: 19 % i Kina, 60 % i 
Egypten, 40 % i Indien, 15 % i Indonesien och 45 % i Pakistan, där importen av 
den berörda produkten också förutsätter ett särskilt tillstånd. 
En liknande situation råder i fråga om slutbehandlade vävnader och färdiga 
produkter. Exporten av slutbehandlade vävnader till de fem berörda länderna 
motsvarade omkring 1 % av gemenskapens totala export av sådana vävnader. 
Exporten av färdiga produkter till de fem sammanslagna länderna motsvarade cirka 
0,2 % av gemenskapens totala export av sådana produkter. 
(122) Följaktligen kan det hävdas att det finns ett avsevärt hinder för gemenskapens 
export av den berörda produkten och av produkter i senare led som införlivar den, 
vilket således snedvrider handeln. 
3. Slutsats om gemenskapens intresse 
(123) Vissa parter ifrågasatte kommissionens slutsatser i förordningen om preliminär tull 
om att det inte fanns några tvingande skäl för att anse att gemenskapens intresse 
inte motiverade ett införande av antidumpningsåtgärder. Dessa parter anförde att 
kommissionen i detta förfarande hade analyserat antidumpningsåtgärders troliga 
verkningar för industrin i senare led endast på grundval av den tidigare 
sexmånadersperioden för tillämpning av provisoriska åtgärder. Vidare hävdade de 
att om slutgiltiga åtgärder med en varaktighet på fem år infördes skulle de negativa 
verkningarna för industrin i senare led vara sådana att de skulle utgöra ett tvingande 
skäl för att inte vidta åtgärder. 
31 
(124) I förordningen om preliminär tull undersöktes verkningarna för industrin i senare 
led av att vidta antidumpningsåtgärder. Medan vissa aspekter, t.ex. kostnads- och 
prisökningar, analyserades på grundval av den tidigare perioden för tillämpning av 
preliminära antidumpnlngstullar, talade vissa mera strukturella aspekter på handeln 
med boiimllsvävnader, såsom förekomsten av kvoter för importen av 
slutbehandlade produkter och färdiga varor, de komparativa fördelarna för 
slutbehandlare i gemenskapen och den låga marknadsandelen för importen av 
slutbehandlade vävnader, mot åsikten att det skulle finnas tvingande skäl för att inte 
vidta antidumpningsåtgärder. 
(125) En granskning gjordes av de argument som efter införandet av preliminära tullar 
framlades av berörda parter avseende gemenskapens intresse enligt skäl 240-371 i 
förordningen om preliminär tull. Eftersom dessa argument inte motiverar ett avsteg 
från den bedömning som gjordes i förordningen om preliminär tull, bekräftar rådet 
att det inte finns några tvingande skäl för att inte vidta antidumpningsåtgärder. 
H. ANTIDUMPNINGSÅTGÄRDER 
1. Nivå för undanröjande av skada 
(126)1 enlighet med de relevanta bestämmelserna i grundförordningen undersöktes 
huruvida åtgärdernas nivå borde vara lägre än de konstaterade 
dumpningsmarginalerna, dvs. om en sådan lägre nivå skulle vara tillräcklig för att 
undanröja den skada som dumpningen vållat gemenskapsindustrin. 
(127) Med tanke på den skada som konstaterats, i synnerhet i form av bristande 
lönsamhet och ett nedåtgående pristryck, bör antidumpningsåtgärderna höja den 
dumpade importens priser till en icke-skadevållande nivå. 
(128) För att kunna fastställa denna icke-skadevållande prisnivå i det preliminära skedet 
lades den vägda, genomsnittliga förlorade vinsten hos gemenskapstillverkarna i 
stickprovet under undersökningsperioden samt en minimivinst till 
gemenskapstillverkarnas försäljningspriser. 
(129) Ett flertal parter hävdade att minimivinstmarginalen inte borde ha satts till 8 %. 
Uppgifter lämnades som påstods innebära att även under de perioder 
gemenskapsindustrin varit lönsam hade dess lönsamhet inte varit i närheten av 8 %. 
(130) En sådan minimivinstmarginal avses avspegla den vinst som gemenskapsindustrin 
rimligen kan förväntas uppnå om skadevållande dumpning inte förekommer. På 
grundval av de berörda parternas uppgifter fastställs denna vinstmarginal även i 
fortsättningen till 8 %. Denna marginal beaktar att gemenskapsindustrin måste 
återhämta sig från den tidigare dumpningens verkningar. Marginalen ligger i linje 
med gemenskapsinstitutionernas sedvanliga praxis för denna typ av industri. Detta 
är också den vinstmarginal som ansågs lämplig i samband med det tidigare 
32 
förfarandet rörande oblekta bomullsvävnader. Följaktligen bekräftas den 
minimivinstmarginal som användes i förordningen om preliminär tull. 
(131) I enlighet med artikel 9.4 i grundförordningen fastställdes de slutgiltiga tullarna till 
samma nivå som de fastställda dumpningsmarginalerna när den 
dumpningsmarginal som konstaterats för en exporterande tillverkare var lägre än 
den motsvarande ökning av importpriserna som behövdes för att undanröja skada 
beräknad enligt ovan. 
Uttryckta i procent av nettopriset cif gemenskapens gräns, före tull, uppgår dessa 
tullar till följande belopp: 
Kina: 
Alia tillverkare/exportorer: 10,9% 
Egypten: 
Alia tillverkare/exportorer: 18,5% 
Indien: 
Coats Viyella India Ltd.: 5,3% 
Vardhman Spinning & General Mills Ltd: 4,1 % 
Mafatlal Industries Limited: 16,1 % 
Century Textiles and Industries Ltd: 14,7 % 
Virudhunagar Textile Mills and Thiagarajar Mills Ltd: 5,3 % 
Samarbetsvilliga foretag utanfbr stickprovet: 12,8 % 
Icke-samarbetsvilliga foretag: 12,8% 
Indonesien: 
P.T. Apac Inti Corpora: 11,8 % 
P.T. Argo Pantes + P.T. Daya Manunggal: 12,3 % 
P.T. Eratex Djaja: 12,7 % 
Samarbetsvilliga fbretag utanfbr stickprovet: 12,2 % 
Icke-samarbetsvilliga foretag: 12,2% 
Pakistan: 
Amer Fabrics Ltd och Diamond Fabrics Ltd: 3,5 % 
Nishat Fabrics Ltd och Nishat Mills Ltd: 10,5 % 
33 
Kohinoor Group (Kohinoor Raiwind Mills Ltd och Kohinoor Weaving Mills Ltd): 
9,8% 
Samarbetsvilliga företag utanför stickprovet: 9,5% 
Icke-samarbetsvilliga företag: 9,5 % 
2. Åtaganden 
(132)1 enlighet med artikel 8 i grundförordningen diskuterades möjligheten av 
prisåtaganden med tillverkarna/exportörerna i de fem sammanslagna länderna. I 
anslutning till dessa diskussioner erbjöd tillverkarna/exportörerna åtaganden som 
godtogs av kommissionen genom dess beslut nr .... 
(133) Dessa åtaganden baseras på ett minimipris som gäller ett begränsat antal bindningar 
(dvs. kombinationer av garnets finhet och antalet trådar i varp och väft), vilka står 
för en stor andel av exporten till gemenskapen från tillverkarna/exportörerna i vart 
och ett av de fem sammanslagna länderna samt av vävnader som väger mindre än 
100 g/m2. Minimipriserna har beräknats på grundval av nettopriset cif 
gemenskapens gräns med tillägg för dumpnings- eller skademarginalen, beroende 
på vilken som är lägst. 
(134)1 syfte att undvika kringgående genom export av bindningar som inte inbegrips i 
åtagandena, fastställs ett landsomfattande kvantitativt tak för varje bindning som 
omfattas av ett åtagande. När detta kvantitativa tak nås kommer importen av dessa 
bindningar inte att omfattas av minimipriser utan av den tillämpliga 
antidumpningstullen. 
För att se till att den importvolym som undantas från värdetullen inte överstiger de 
kvantitativa tak som fastställs i åtagandena, bör befrielsen tillämpas endast när det 
för medlemsstaternas tullförvaltningar företes giltiga importlicenser, som klart 
anger tillverkaren, bindningen och importvolymen.6 
Vävnader som väger mindre än 100 g/m2 kommer inte att omfattas av kvantitativa 
tak, eftersom risken för kringgående i deras fall är begränsad - de utgör endast ett 
marginellt marknadssegment och kan lätt identifieras av tullen på grund av sin vikt. 
3. Slutgiltiga tullar 
(135) Utan hinder av godtagandet av åtagandena'från tillverkarna/exportörerna i de 
berörda länderna, kommer de tillverkare/exportörer som inte undertecknar 
åtaganden, de bindningar som inte omfattas av åtaganden och de bindningar som 
omfattas av åtagande men som överskrider fastställda volymer att omfattas av 
I enlighet med rådets förordning (EEG) nr 3030/93 utfärdas importlicenser för import till 
gemenskapen av oblekta bomullsvävnader. Detta system kommer att tillämpas i samband med detta 
antidumpningsförfarande. 
34 
antidumpningsvärdetullar på import till gemenskapen av den berörda produkten. 
Detta kommer också att stödja åtagandena genom att kringgåendet av dem 
motverkas. 
(136) Vävnader som väger mindre än 100 g/m2 utgör ett marginellt marknadssegment. De 
importeras i två klart åtskilda typer - en som vävs med vanligt garn och importeras 
till låga priser, och en som vävs med tunt motståndskraftigt högkvalitetsgarn och 
importeras till höga priser - vilka i allmänhet inte vållar gemenskapsindustrin 
skada. Dessa vävnaders särskilda egenskaper innebär å ena sidan att en värdetull 
skulle vara oproportionell i det att högkvalitetssegmentet skulle omfattas av höga 
tullar, å andra sidan att en enkel minimipristull inte skulle vara lämplig för 
lågprissegmentet. 
(137) Följaktligen beslöts att fastställa en minimipristull, med förbehållet att import till 
priser under minimipriset endast omfattas av relevant värdetull. Denna värdetull 
borde innebära att importen av lågkvalitetssegmentet kan fortsätta att ske till priser 
under minimipriset. I de fall värdetullen höjer priset till en nivå ovanför 
minimipriset, kommer tullen att begränsas till skillnaden mellan importpriset och 
minimipriset. 
(138) Minimipriserna för sådana vävnader bör i avsaknad av representativa uppgifter från 
de tillverkare/exportörer som ingick i stickprovet baseras på de importpriser som 
rapporterats av Eurostat. Uppgifterna från Eurostat avspeglar produktmixen inom 
importerade vävnader som väger mindre än 100 g/m2 och om den tillämpliga 
antidumpningstullen för samarbetsvilliga tillverkare/exportörer i varje berört land 
adderas med importpriserna för varje land enligt Eurostat blir resultatet ett 
minimipris som i tillräcklig grad undanröjer skadan för gemenskapsindustrin. 
(139) Därigenom fastställs följande minimipriser: 
Land Minimipris i ecu/kg 
Kina ." 4,7 
Egypten 6J0_ 
Indien 5,6 
Indonesien 4,9 
Pakistan " 4,2 
I. UTTAG AV PRELIMINÄRA TULLAR 
(140) Mot bakgrund av storleken på de dumpningsmarginaler som konstaterats för de 
exporterande tillverkarna och länderna samt den allvarliga skada som 
gemenskapsindustrin vållats, anses det nödvändigt att de belopp för vilka säkerhet 
ställts i form av preliminära antidumpningstullar enligt förordning (EG) nr 773/98 
slutgiltigt tas ut till den nivå som motsvarar den slutgiltiga tullen. Detta gäller även de 
företag som undertecknat åtagandena. 
35 
,(141)1 fråga om vävnader som väger mindre än 100 g/m2 bör de belopp för vilka säkerhet 
ställts i form av rjreliminära tullar frisläppas. Eftersom åtskillnaden mellan vävnader 
som väger mer respektive mindre än 100 g/m2 först infördes i det slutgiltiga skedet, 
framstår ett uttag av preliminära tullar för sådana vävnader som olämpligt. 
(142) Vad gäller importen av den berörda produkten med ursprung i Turkiet bör de 
belopp för vilka säkerhet ställts i form av preliminära antidumpningstullar också 
frisläppas. 
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. 
Artikel 1 
1. En slutgiltig antidumpningstull skall införas på import av oblekta bomullsvävnader 
enligt KN-nummer ex 5208 11 90-5208 19 och 5209 11-5209 19 (Taric-nummer 
5208 11 90 90, 5208 12 11 90, 5208 12 13 90, 5208 12 15 90, 5208 12 19 90, 5208 
12 91 90, 5208 12 93 90, 5208 12 95 90, 5208 12 99 90, 5208 13 00 91, 5208 13 00 
99, 5208 19 00 91, 5208 19 00 99, 5209 11 00 90, 5209 12 00 90, 5209 19 00 90) 
med ursprung i Egypten, Indien, Indonesien, Kina och Pakistan. 
2. Följande antidumpningstullsatser skall med förbehåll för punkt 3 tillämpas på 
nettopriset cif gemenskapens gräns, före tull, på produkter med ursprung i 
nedanstående länder: 
Land Tullsats Taric-tillaggsnummer 
Kina 10,9% ~ 
Egypten 18,5% 
Indien 12,8 % 8900 
Indonesien 12,2 % 8900 
Pakistan | 9,5% [ 8900 
3. De produkter som tillverkas och säljs för export av nedanstående företag skall 
omfattas av följande antidumpningstullsatser: 
Land: Indien 
Century Textiles & Industries Limited 
Coats Viyella India Limited 
Vardhman Spinning & General Mills 
Limited 
Mafatlal Industries Limited 
Virudhunagar Textile Mills and 
Thiagarjar Mills Ltd. Tullsats 
14,7 % 
5,3 % 
4,1% 
16,1 % 
5,3% Taric-
tillaggsnumme 
r 
8913 
8914 
8915 
8917 
8916 
Land: Indonesien 
Group Argo Pantes (P.T. Argo Tullsats 
12,3 % Taric-tilläggsnummer 
8919 
36 
Pantes och PT Daya 
Manunggal) • . 
Apac Inti Corpora 11,8% 8918 
EratexDjaja | 12,7% | 8922 
Land: Pakistan Tullsats Taric-tillaggsnummer 
Amer Fabrics Ltd och Diamond 3,5 % 8923 
Fabrics Ltd. 
Nishat Fabrics Ltd och Nishat 10,5% 8928 
Mills Ltd 
Kohinpor Group (Kohinoor 9,8% 8925 
Raiwind Mills Ltd och 
Kohinoor Weaving Mills 
Ltd) 1 I 
Om inte annat anges skall gällande bestämmelser om tullar tillämpas. 
Artikel 2 
Import av oblekta bomullsvävnader som väger högst 100 g/m2 (Taric-nummer 5208 
11 90 90, 5208 13 00 91 och 5208 19 00 91) skall befrias från den tull som avses i 
artikel 1 när denna import sker till priser som överstiger följande miniminettopriser 
cif gemenskapens gräns, före tull: 
Land Minimipris i ecu/kg 
Kina 4,7 
Egypten 6,0 
Indien 5,6 
Indonesien 4,9 
Pakistan , " 4,2 
Övrig import av oblekta bomullsvävnader som väger högst 100 g/m2 skall omfattas 
av den tull som avses i artikel 1. I de fall en tillämpning av den relevanta tullen 
Skulle höja importpriset till en nivå som överstiger det relevanta minimipris som 
avses i punkt 1, skall endast skillnaden mellan importpriset och minimipriset tas ut. 
Artikel 3 
Import av produkter som klassificeras enligt de KN-nummer som nämns i artikel 
1.1 och som tillverkas och säljs för export till gemenskapen av de företag vars 
åtaganden godtagits genom kommissionens beslut nr ... , skall befrias från de 
antidumpningstullar som avses i artiklarna 1 och 2, förutsatt att denna import sker i 
överensstämmelse med det system som fastställs i det beslutet. 
Artikel 4 
37 
1. Produkter som klassificeras enligt de KN-nummer som nämns i artikel 1.1 och som 
vävts på vävstolar som drivs enbart för hand eller ined foten skall befrias från den 
tull som avses i artikel 1 (Taric-nummer 5208 11 90 10, 5208 12 11 10, 5208 12 13 
10, 5208 12 15 10, 5208 12 19 10, 5208 12 91 10, 5208 12 93 10, 5208 12 95 10, 
5208 12 99 10, 5208 13 00 10, 5208 19 00 10, 5209 11 0010, 5209 12 00 10, 5209 
19 00 10). 
2. Den befrielse som avses i punkt 1 skall beviljas endast för produkter som vid 
övergång till fri omsättning i gemenskapen åtföljs av antingen 
a) ett intyg från de behöriga myndigheterna i ursprungslandet, som överensstämmer 
med den förlaga som finns i bilaga I, eller 
b) ett intyg som utfärdats i enlighet med artikel 3 i rådets förordning (EEG) nr 
3030/937. 
3. Intyg som utfärdats i enlighet med punkt 2 a skall endast vara giltiga om 
ursprungsländerna har meddelat kommissionen namn på och adresser till de statliga 
myndigheter på deras territorium som har befogenhet att utfärda dessa intyg samt 
har försett kommissionen med prov på de stämplar som dessa myndigheter 
använder och namn på och adresser till de behöriga statliga myndigheter som 
ansvarar för kontrollen av intygen. Stämplarna skall vara giltiga från och med den 
dag då kommissionen mottar proven. 
4. Intyg som utfärdats i enlighet med punkt 2 skall endast vara giltiga om alternativen 
b och c i fält 11 har strukits och om de intygar att de berörda produkterna motsvarar 
beskrivningen i alternativ a. 
De relevanta tillämpningsföreskrifterna för gemenskapens tullkodex, särskilt 
bestämmelserna om administrativt samarbete i artiklarna 93, 93a och 94 i 
förordning (EEG) nr 2454/938, särskilt ändrad genom kommissionens förordning 
(EG) nr 12/979, skall gälla i tillämpliga delar. 
Artikel 5 
1. I fråga om importen av den produkt som avses i artikel 1.1 med ursprung i Egypten, 
Indien, Indonesien, Kina och Pakistan skall de belopp för vilka säkerhet ställts i 
form av preliminära antidumpningstullar enligt förordning (EG) nr 773/98 tas ut till 
den nivå som motsvarar den slutgiltiga tullen. Detta skall även, vad gäller de 
preliminära tullarna, gälla de företag som undertecknat åtaganden. 
7 EGT L 275, 8.11.1993, s. 1. 
8 EGTL253, 11.10.1993, s.l. 
EGT L 9, 13.1.1997, s. 1. 9 
38 
2. Vad gäller import av vävnader som väger mindre än 100 g/m2 med ursprung i 
Egypten, Indien, Indonesien, Kina och Pakistan skall de belopp för vilka säkerhet 
ställts i form av preliminära tullar frisläppas. 
3. Vad gäller importen av den produkt som avses i artikel 1.1 med ursprung i Turkiet 
skall de belopp för vilka säkerhet ställts i form av preliminära tullar frisläppas. 
Artikel 6 
Förfarandet rörande import av den produkt som avses i artikel 1.1 med ursprung i 
Turkiet skall avslutas. 
Artikel 7 
Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i 
Europeiska gemenskapernas officiella tidning. 
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla 
medlemsstater. 
Utfärdad i Bryssel den... 1998. 
39 

ISSN 1024-4506 
KOM(98) 487 slutlig 
DOKUMENT 
SV 02 05 06 11 
Katalognummer : CB-CO-98-505-SV-C 
ISBN 92-78-38755-X 
Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer 
L-2985 Luxemburg