Förslag till rådets förordning om HIV/AIDS-relaterade projekt i utvecklingsländer (95/C 252/04) KOM(95) 293 slutlig - 95/0164(SYN)

(Framlagt av kommissionen den 11 juli 1995)

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, och i synnerhet artikel 130w i detta,

med beaktande av kommissionens förslag,

i samarbete med Europaparlamentet, och

med beaktande av följande:

Budgetmyndigheten har beslutat att inom ramen för 1988 års budget skapa en budgetpost som har till syfte att stödja kampen mot HIV/AIDS-epidemin.

I sitt meddelande av den 7 januari 1994 till rådet och parlamentet om HIV/AIDS i utvecklingsländerna klargjorde kommissionen de ställningstaganden och strategiska prioriteringar som behövs för att höja effektiviteten i gemenskapens och medlemsstaternas verksamhet på detta område.

HIV/AIDS utgör inte längre en frambrytande epidemi utan snarare en pandemi som är spridd över hela världen och under utveckling, med sociala och politiska kännemärken som skiljer sig åt efter berörda regioner eller länder, vilket kräver en strukturell motåtgärd som omfattar många sektorer.

I sin resolution av den 6 maj 1994 betonade rådet allvaret i HIV/AIDS-epidemin och behovet av att intensifiera ansträngningarna att ge mer stöd till utvecklingsländernas nationella strategier. Enligt rådets prioritering skall sådant stöd ges strategier syftande till att genom utbildning, främjande av sexuell och reproduktiv hälsovård samt transfusionssäkerhet mer effektivt förebygga sjukdomens överförande, liksom strategier för att hjälpa den HIV-positive och den sjuke, i synnerhet genom att stärka hälsovårdssystemen och bekämpa diskriminering och social utslagning.

I resolutioner antagna den 14 april 1986 respektive den 15 februari 1993 underströk också Europaparlamentet respektive EEG-ACPs gemensamma sammankomst behovet av ta större hänsyn till de ekonomiska och sociala konsekvenserna av HIV/AIDS, särskilt genom åtgärder utformade för att stärka kvinnornas ställning och hjälpa lokalsamhällena att dra omsorg om familjer och individer som påverkats av pandemin.

Både rådet och parlamentet har krävt en ökning av gemenskapens engagemang på detta område.

Effektiviteten hos program till stöd för nationella strategier för bekämpande av HIV/AIDS är beroende av förbättrad samordning av biståndet, både inom gemenskapen och med andra givare och FN-organ, i synnerhet det nya program som inletts med samfinansiering från FN. Den är också beroende av användandet av flexibla förfaranden som är skräddarsydda för verksamhetens specifika taraktär och för de berörda motparterna. Rådets och parlamentets resolutioner kräver att ansträngningar görs i denna riktning.

Regler och förfaranden bör fastställas för samarbete inom området HIV/AIDS.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Gemenskapen skall genomföra ett program för att bistå utvecklingsländerna i deras ansträngningar att bekämpa spridningen av HIV/AIDS-epidemin och hjälpa dem att klara dess effekter på hälsoläget och på den sociala och ekonomiska utvecklingen.

Gemenskapen skall ge prioritet till understödsstrategier som syftar till att:

- främja en effektiv politik för att förhindra att HIV/AIDS överförs sexuellt, perinatalt eller genom blodet,

- bryta "fattigdoms-instabilitets-HIV/AIDS"-cirkeln, varvid särskilt skall beaktas grupper i högriskmiljöer (flyktingar, migrerande personer, osv.),

- stärka hälsovården och socialtjänsten så att dessa kan klara de ökande kraven från den allt mer omfattande epidemin,

- hjälpa statsmakterna att bedöma epidemins effekter på olika ekonomiska sektorer och socialgrupper, samt formulera och genomföra strategier för att klara av effekterna,

- utnyttja biomedicinska och sociologiska kunskaper om epidemin och vetenskaplig förståelse av effekten av åtgärder, i syfte att förbättra åtgärdernas kvalitet.

Artikel 2

De åtgärder, som skall vidtas för att uppnå de prioriterade mål som avses i artikel 1, skall särskilt omfatta

- sexuell och reproduktiv hälsonndervisning speciellt anpassad för att nå målgrupperna, människor i högriskmiljöer och unga människor och kvinnor i allmänhet,

- bättre förebyggande av överföring av HIV och av sexuellt överförbara sjukdomar och bättre behandling vad gäller de sistnämnda sjukdomarna,

- ökning av tillgången på och användningen av olika skyddsmedel och skyddsmetoder,

- stärkande av hälsovården, särskilt i avlägset liggande områden, i syfte att utvidga förebyggande hälsovård och omsorg, och förbättra säkerheten vid blodtransfusioner,

- tekniskt stöd för att hjälpa statsmakterna att analysera epidemins sociala och ekonomiska effekter och att utveckla och genomföra lämpliga strategier i berörda sektorer (hälsovård, utbildning, minskning av fattigdomen osv.)

- tekniskt och ekonomiskt stöd för att göra det möjligt för ISUOer och gräsrotsgrupper att optimera sina bidrag till förebyggande vård och omsorger, i synnerhet genom hjälp att bilda nätverk,

- utveckling av vetenskaplig utbildning genom bättre kontroll av kursplaner baserade på relevanta indikatorer, och stärkande av tillämpad medicinsk, sociologisk och antropologisk forskning,

- främjande av respekt för mänskliga rättigheter och av frihet från diskriminering och stigmatisering av dem som lever med viruset, särskilt genom införandet av en anpassad lagstiftning.

Artikel 3

Samarbetspartners som enligt den här förordningen är kvalificerade för ekonomiskt stöd är statliga förvaltningar och statliga organ på nationell, regional och lokal nivå, lokala myndigheter och andra lokala organ, regionala organisationer, internationella organisationer, forskningsinstitut och universitet, lokalsamhällen och den privata sektorn, inklusive icke-statliga organisationer och gräsrotsföreningar som kan bidra med den expertkunskap de besitter till utformning, genomförande och övervakning av de prioriterade strategier inom HIV/AIDS-området som beskrivs i artikel 2.

Artikel 4

1. De instrument som skall användas i de verksamheter som avses i artikel 1 är studier, tekniskt stöd, utbildning eller andra tjänster, material och arbeten, liksom revision och utvärderings- och övervakningsuppdrag. Prioritet skall ges till ett stärkande av den nationella kompetensen, i synnerhet genom utbildning syftande till långsiktig livskraft.

2. Finansiering från gemenskapens sida kan omfatta både investeringskostnader, undantaget inköp av fast egendom, och löpande kostnader, i lokal eller utländsk valuta, beroende på projektets behov.

3. En systematisk satsning skall göras för att få de aktörer eller partner som i sista hand gynnas av projektet (länder, lokalsamhällen, företag osv.) att bidra, om möjligt ekonomiskt, alltefter deras möjligheter och det berörda projektets karaktär.

4. Möjligheter för samfinansiering skall eftersträvas, särskilt med medlemsstater. Nödvändiga åtgärder skall vidtas för att uttrycka gemenskapskaraktären hos de stöd som ges i enlighet med den här förordningen.

5. För att förstärka sammanhållning och komplementaritet mellan de projekt som finansieras genom gemenskapen och de som finansieras genom medlemsstaterna i syfte att säkerställa en optimal effektivitet för alla dessa projekt, skall kommissionen vidta alla nödvändiga samordningsåtgärder, särskilt

a) inrättandet av ett system för systematiskt utbyte av information om de finansierade projekten och de projekt som man planerar skall finansieras av gemenskapen och medlemsstaterna,

b) en samordning på den plats där projekten genomförs genom regelbundna möten och informationsutbyte mellan kommissionens och medlemsstaternas företrädare i det eller de länder som får stöd.

Artikel 5

Ekonomiskt stöd i enlighet med den här förordningen skall anta formen av icke återbetalningsbara bidrag.

Artikel 6

1. Kommissionen skall bedöma värdet av, besluta om och administrera samfinansieringen av projekt som omfattas av den här förordningen i enlighet med gällande budgettekniker och andra förfaranden, och i synnerhet de som fastläggs i den finansförordning som är tillämplig på Europeiska gemenskapernas allmänna budget.

2. Beslut som rör bidrag större än 2 miljoner ecu till enskilda projekt vilka finansieras i enlighet med den här förordningen eller varje förändring som leder till en ökning överstigande 20 % av den summa som ursprungligen godkänts för ett sådant projekt, skall bli föremål för det förfarande som fastställs i artikel 7.

3. Alla ekonomiska överenskommelser eller avtal som sluts i enlighet med den här förordningen skall möjliggöra för kommissionen och för revisionsrätten att utföra kontroller på platsen i enlighet med brukliga förfaranden fastlagda av kommissionen enligt gällande regler, och i synnerhet reglerna i den finansförordning som är til lämplig på Europeiska gemenskapernas allmänna budget.

4. När projekten är föremål för ekonomiska överenskommelser mellan gemenskapen och mottagarlandet, skall sådana överenskommelser föreskriva att betalning av skatter, tullar och andra avgifter inte skall täckas av gemenskapen.

5. Deltagande i anbudsinfordran och givande av kontrakt skall vara öppet på lika villkor för fysiska och juridiska personer i medlemsstaterna och i mottagarlandet. Det kan utsträckas till andra utvecklingsländer, och i väl underbyggda undantagsfall, till andra tredje länder.

6. Material skall härröra från medlemsstaterna, mottagarlandet eller andra utvecklingsländer. I undantagsfall, där omständigheterna motiverar det, kan material härröra från annat håll.

Artikel 7

1. Kommissionen skall biträdas av en rådgivande kommitté bestående av företrädare för medlemsstaterna, med en företrädare för kommissionen som ordförande, nämligen, enligt land eller region som tar emot stödåtgärderna,

a) för länderna i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet, Europeiska utvecklingsfondskommittén, som inrättades genom artikel 21 i det interna avtalet nr 91/401/EEG om finansiering och förvaltning av gemenskapens stöd inom ramen för det fjärde Lomékonventionen, och antogs den 16 juli 1990 av medlemsstaternas företrädare församlade i rådet,

b) för Medelhavsländerna, kommittén MED, som inrättades genom artikel 6 i förordning EEG nr 1762/92, och antogs den 29 juni 1992 av rådet,

c) för länderna i Latinamerika och Asien, kommittén ALA, som inrättades genom artikel 15 i förordning EEG nr 443/92, och antogs den 25 februari 1992 av rådet.

2. Kommissionens företrädare skall förelägga kommittén ett förslag till åtgärder. Kommittén skall yttra sig över förslaget inom den tid som ordföranden bestämmer med hänsyn till hur brådskande frågan är, om nödvändigt genom omröstning.

Yttrandet skall protokollföras och dessutom har varje medlemsstat rätt att begära att få sin uppfattning tagen till protokollet. Kommissionen skall ta största hänsyn till det yttrande som kommittén avgett. Den skall underrätta kommittén om det sätt på vilket dess yttrande har beaktats.

Artikel 8

En gång per år skall en diskussion föras på grundval av en presentation gjord av kommissionens företrädare gällande de allmänna riktlinjerna för det kommande årets projekt inom ramen för en gemensamt möte mellan de tre kommittéer som avses i artikel 7.1.

Artikel 9

Efter varje budgetår skall kommissionen inge en rapport till parlamentet och rådet, vari skall ingå en sammanfattning av de projekt som finansierats under budgetårets lopp och en utvärdering av genomförandet av den här förordningen under den perioden.

Sammanfattningen skall i synnerhet innehålla upplysningar om dem med vilka avtal har slutits.

Rapporten skall också framlägga slutsatserna från alla oberoende utvärderingar av enskilda projekt.

Artikel 10

Denna förordning träder i kraft den tredje dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.