KOMMISSIONENS MEDDELANDE TILL RÅDET om kommissionens deltagande i Internationella antidopningsbyrån och dess finansiering

1. Inledning

I Europeiska rådets slutsatser från mötet i Wien den 11 och 12 december 1998 betonas att man ser med oro på den omfattning som dopningen fått inom idrotten, och på de allvarliga följderna av sådana metoder, som skadar idrottens anda och folkhälsan. Europeiska rådet reagerade därmed på de dopningskandaler som uppstått kring bland annat cykelloppet Tour de France under 1998, och som haft stort inflytande på allmänhetens inställning.

Europeiska rådet underströk att insatser krävs på EU-nivå, och uppmanade medlemsstaterna att tillsammans med kommissionen och de internationella idrottsorganisationerna försöka finna åtgärder för att bättre bekämpa detta gissel.

En av de första följderna av denna uppmaning var att medlemsstaterna och kommissionen aktivt deltog i den internationella anti-dopningkonferens som Internationella olympiska kommittén anordnade i Lausanne i februari 1999. Det mest påtagliga resultatet av denna konferens var upprättandet av Internationella antidopningsbyrån. Medlemsstaterna och Europeiska kommissionen deltog också mycket aktivt i upprättandet av denna organisation.

I syfte att se till att denna nya organisation förblir oberoende och öppen för insyn kom man i Lausanne överens om principen att den skulle utgöra ett partnerskap mellan den olympiska rörelsen och de offentliga myndigheterna, i synnerhet i fråga om ledning och finansiering. Medlemsstaterna och kommissionen förhandlade fram en övergångsperiod på två år, som löpte ut den 1 januari 2002. Under den perioden var de offentliga myndigheterna inte skyldiga att delta i finansieringen av byrån, och i praktiken finansierades byrån under denna tid helt och hållet av Internationella olympiska kommittén. Medlemsstaterna och kommissionen hade också begärt att byråns årsbudget skulle antas enhälligt av styrelsemedlemmarna, och denna begäran godtogs. På grundval av dessa båda villkor deponerade Internationella olympiska kommittén Internationella antidopningbyråns stadgar den 10 november 1999.

Rådet ansåg att det var dags att vidta åtgärder för att fastställa medlemsstaternas och Europeiska gemenskapens roll i Internationella antidopningsbyrån och antog den 4 december 2000 slutsatser [1] om kampen mot dopningen. I dessa slutsatser kommer rådet bland annat fram till följande:

[1] EGT C 356, 12.12.2000, s. 1.

- Man fastställer att Europeiska gemenskapens och dess medlemsstaters deltagande i Internationella antidopningsbyråns styrelse skall utgöras av den som för tillfället är rådets ordförande samt av en ledamot av kommissionen.

- Man noterar att gemenskapens alla utgifter i samband med Internationella antidopningsbyråns verksamhet skall beslutas i enlighet med det interinstitutionella avtalet om budgetdisciplin [2], vilket innebär att alla utgifter av betydelse för en åtgärd som vilar på lämplig rättslig grund skall antas på kommissionens förslag.

[2] EGT C 172, 18.6.1999, s. 1.

Detta meddelande syftar till att informera rådet om hur kommissionen har genomfört dessa slutsatser, bland annat i fråga om representation och finansiering. Det skall också presentera planer för de framtida kontakterna mellan gemenskapen och byrån.

2. Kommissionens verksamhet

Efter det att slutsatserna antagits vidtog kommissionen två åtgärder som kompletterar varandra:

- Viviane Reding utsågs till kommissionens representant i Internationella antidopningsbyråns styrelse.

- Förberedelser inleddes för att lägga fram ett förslag till Europaparlamentets och rådets beslut om finansiering av byråns driftsbudget.

3. Villkor för finansieringen

Som redan angivits i första stycket fastställdes det i Internationella antidopningsbyråns första stadgar att styrelsen enhälligt skulle anta budgeten. Genom ett beslut som antogs vid styrelsens första möte den 13 januari 2000 ändrades dock byråns stadgar så att bestämmelsen om enhällighet för budgetbeslutet ersattes med en bestämmelse om att budgeten skulle antas med två tredjedels majoritet. Kommissionen, som företräder gemenskapen, kunde inte motsätta sig denna ändring av stadgarna, eftersom den endast hade observatörstatus i Internationella antidopningsbyrån.

På grund av denna ändring formulerade kommissionen två absoluta villkor för att ett förslag till gemenskapsfinansiering av byrån skulle kunna läggas fram. Dessa villkor, som skall garantera budgetmyndighetens behörighet, är följande:

- En tillräckligt detaljerad budgetplan skall upprättas för de närmaste fem åren.

- Byråns stadgar skall ändras så att inga bindande budgetbeslut kan fattas mot gemenskapens vilja.

4. Förhandlingar med Internationella antidopningsbyrån

Kommissionen har vid upprepade tillfällen påmint de ansvariga inom Internationella antidopningsbyrån om dessa båda villkor, som skall skydda budgetmyndighetens behörighet. Så snart hon påbörjat sitt uppdrag inom byråns styrelse, den 21 augusti 2001 delgav Viviane Reding byråns ordförande Richard W. Pound att dessa krav måste respekteras, eftersom de är en absolut förutsättning för att kommissionen skall kunna lägga fram ett förslag om gemenskapsfinansiering av Internationella antidopningsbyrån.

Vid ett möte med byråns styrelse som hölls i Lausanne den 3 december 2001 diskuterades denna fråga. Man kom fram till att gemenskapens budgetföreskrifter inte är förenliga med byråns föreskrifter, vilket för övrigt byråns ordförande redan konstaterat [3].

[3] Den 11 december 2001 skrev byråns ordförande Richard W. Pound ett brev till Viviane Reding i vilket han kommer fram till att gemenskapsmodellen trots allt inte verkar fungera för Internationella antidopningsbyrån.

Detta framgår av följande:

- Byrån har inte velat ändra sina stadgar så att budgetbeslut antas enhälligt (vilket innebär att gemenskapen kan hamna i en position där den måste acceptera bindande budgetbeslut mot sin vilja och utan att budgetmyndigheten på förhand kan godkänna detta).

- Byråns ordförande har inte kunnat sträcka sig längre än till ett muntligt löfte om vilka budgettak som skall gälla för de närmaste fem åren. Styrelsen kan ändra dessa tak varje år med två tredjedelars majoritet.

5. Slutsatser

Under dessa omständigheter kan kommissionens företrädare inte försvara gemenskapens budgetbehörighet inom Internationella antidopningsbyrån. Därför lade Viviane Reding ned sin röst i budgetomröstningen för år 2002, och meddelade att hon inte kan lägga fram ett förslag till beslut om finansiering av byrån, vilket hon även meddelat kommissionen den 5 december 2001 [4].

[4] (PV (2001)1547), 5 december 2001, (SEK (2001) 1976).

Vad gäller representationen så bör det påpekas att artikel 6 i byråns stadgar föreskriver att ett bidrag till budgeten är ett villkor för deltagande i byråns styrelse. Eftersom kommissionen, som företräder gemenskapen, kommit fram till att denna finansiering är omöjlig, har den beslutat följande:

- Viviane Redings nominering som kommissionens representant i byråns styrelse upphävs.

- Unionens råd informeras om vilka åtgärder som vidtagits och om vilka beslut som fattats.