SV Europeiska unionens officiella tidning CE 259/77

Mot en reformerad Världshandelsorganisation

P6_TA(2008)0180

Europaparlamentets resolution av den 24 april 2008 om ”Mot en reformerad Världshandelsorganisation” (2007/2184(INI))

(2009/C 259 E/14)

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

— med beaktande av sina resolutioner av den 15 december 1999 om Världshandelsorganisationens (WTO) tredje ministerkonferens i Seattle (1), av den 25 oktober 2001 om öppenhet och demokrati i internationell handel (2), av den 13 december 2001 om WTO:s möte i Qatar (3), av den 25 september 2003 om WTO:s femte ministerkonferens i Cancún (4), av den 12 maj 2005 om utvärderingen av Doharundan efter beslutet av WTO:s allmänna råd den 1 augusti 2004 (5), av den 1 december 2005 om förberedelserna inför WTO:s sjätte ministerkonferens i Hongkong (6) och av den 4 april 2006 om bedömningen av Doharundan efter WTO:s ministerkonferens i Hongkong (7),

— med beaktande av slutdeklarationerna från mötena med den parlamentariska konferensen om WTO vilka antogs i Genève den 18 februari 2003, i Cancún den 12 september 2003, i Bryssel den 26 november 2004, i Hongkong den 15 december 2005 och i Genève den 2 december 2006,

— med beaktande av Marrakechavtalet genom vilket WTO inrättades,

— med beaktande av de deklarationer från WTO:s ministerkonferens som antogs i Doha den 14 november 2001 och i Hongkong den 18 december 2005,

— med beaktande av den rapport om WTO:s framtid (8) som lades fram i januari 2005 av det rådgivande rådet under ordförandeskap av Peter Sutherland,

— med beaktande av WTO:s rapport om världshandeln från 2004,

— med beaktande av punkt 56 i Hongkong-deklarationen om de åtgärder som måste vidtas för att viktiga FN-organ, även internationella arbetstagarorganisationen (ILO), i full utsträckning ska involveras i och ge stöd till WTO-processerna och de pågående förhandlingarna,

— med beaktande av artikel 45 i arbetsordningen,

— med beaktande av betänkandet från utskottet för internationell handel och yttrandena från utskottet för utveckling och utskottet för ekonomi och valutafrågor (A6-0104/2008), och av följande skäl:

A. WTO har en central roll bland de multilaterala organisationer som bidrar till styret av den internationella ekonomin, en bättre hantering av globaliseringen och en rättvisare fördelning av dess fördelar. Dessa organisationer måste samarbeta för att uppnå millenniemålen för hållbar utveckling.

B. När den nuvarande WTO-rundan inleddes 2001 i Doha, Qatar, fick den officiellt namnet utvecklingsagendan från Doha. Tonvikten låg på att hjälpa utvecklingsländer och fattiga länder att få större utbyte av avregleringen av handeln.

C. EU anser att det är mycket viktigt att bevara det som man hittills har uppnått i det multilaterala handelssystemet och är alltjämt starkt engagerat för Doharundans framgång.

D. Trots de svårigheter som uppstått i samband med förhandlingarna fortsätter ansträngningarna för att framgångsrikt kunna avsluta denna runda, och dessa ansträngningar bör uppmuntras.

E. De olika handelsförhandlingar av bilateral och regional karaktär som EU nyligen har inlett med skilda partner på olika håll i världen ska komplettera och inte utgöra ett alternativ till slutförandet av Doharundan.

F. Förutom de omedelbara problemen i samband med rundans avslutning och den kritik som riktats mot de olika ståndpunkterna till de diskuterade frågorna, är det nödvändigt att redan nu förbereda vad som ska ske efter Doha.

G. Redan 2004 genomförde det rådgivande rådet under ledning av Peter Sutherland ett viktigt utrednings- och diskussionsarbete avseende WTO:s framtid och de institutionella utmaningar som organisationen står inför. Dock har inga konkreta åtgärder vidtagits med anledning av rekommendationerna i den rapport som överlämnades från det rådgivande rådet till WTO:s generalsekreterare i januari 2005.

H. Det är mycket viktigt att snarast återuppta denna debatt i ljuset av den senaste utvecklingen och att än en gång grundligt granska flera aspekter av hur WTO fungerar, för att förbättra både organisationens effektivitet och legitimitet.

I. Den institutionella diskussion inom WTO som Europaparlamentet efterlyst är på intet sätt oförenlig med en fortsättning av Doharundan och dess eventuella slutförande.

1. Europaparlamentet upprepar sin uppmaning till alla berörda parter, särskilt de framväxande ekonomierna, att visa flexibilitet för att komma ur det låsta läget i Doharundan och nå en överenskommelse som är fullständig, balanserad och fördelaktig både för ett uppsving inom den internationella handeln och den globala tillväxten och för utvecklingen i världens minst utvecklade länder.

2. Europaparlamentet anser för övrigt att det nu är viktigare än någonsin att återuppta diskussionerna om WTO:s beslutsprocess, mandat, arbetssätt och framtid, med sikte på en eventuell reform av denna organisation.

3. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att så snart som möjligt i Genève presentera ett tydligt initiativ med syftet att återuppta diskussionerna om detta. Kommissionen uppmanas att i denna fråga informellt ta kontakt med andra WTO-medlemmar som kan tänkas stödja ett sådant initiativ samt att kontakta WTO:s generaldirektör före utgången av 2008 för att till honom rapportera om resultatet av dessa diskussioner.

4. Europaparlamentet välkomnar en omfattande reform av WTO och framhåller återigen handelns betydelse som ett effektivt verktyg för utveckling och fattigdomsbekämpning. Parlamentet understryker vikten av multilateralism för att främja fri och rättvis handel och för att uppnå FN:s millennieutvecklingsmål.

5. Europaparlamentet anser att ett starkt WTO med ett regelbaserat internationellt handelssystem erbjuder möjligheter för utvecklingsländerna att utrota fattigdomen, men beklagar att begränsade resurser försätter utvecklingsländerna i ett ofördelaktigt förhandlingsläge. Parlamentet framhåller att EU bör främja ett stärkt WTO-sekretariat och en ökning av resurserna för tekniskt stöd, särskilt till de utvecklingsländer som är WTO-medlemmar, så att de kan ta sig an frågor som de är särskilt intresserade av.

6. Europaparlamentet påpekar att WTO är den enda globala organisationen med regelgivande uppgifter som inte tillhör familjen av FN-organ. WTO:s regleringar inskränker sig till ren handelspolitik. Kommissionen uppmanas att sätta detta strukturella dilemma högt upp på WTO:s reformagenda.

7. Europaparlamentet anser att det föreslagna initiativet i första hand bör handla om själva syftena med det multilaterala handelssystemet, för att se till att de ömsesidigt stöder varandra och sammanhänger med andra internationella organisationers verksamheter. Det är framför allt nödvändigt att stärka samordningen mellan WTO:s verksamhet och det arbete som utförs av ILO, FN:s livsmedels- och jordbruksorganisation (FAO), FN:s miljöprogram (UNEP), FN:s utvecklingsprogram (UNDP), Världshälsoorganisationen (WHO), FN:s konferens för handel och utveckling (Unctad) och Kyotoprogrammet om förnybar energi, så att beslutsprocesserna i dessa organisationer blir mer konsekvent. ILO bör beviljas observatörsstatus inför WTO, och en kommitté för handel och drägligt arbete bör inrättas efter samma modell som kommittén för handel och miljö.

8. Europaparlamentet begär en grundlig genomgång av frågan hur bättre hänsyn kan tas till icke-handelsrelaterade frågor i WTO-bestämmelserna, för att göra det möjligt för medlemmarna att eftersträva legitima politiska mål samtidigt som de garanteras marknadstillträde. Parlamentet betonar i detta avseende att EU med eftertryck bör stödja ansträngningarna att anta internationella standarder, och att utvecklingsländerna bör ges det stöd som är nödvändigt för att de ska kunna iaktta sådana standarder.

9. Europaparlamentet kräver att man inom FN, tillsammans med WTO, behandlar de nya band som måste skapas mellan de multilaterala organisationerna för att se till att deras verksamhet sammanhänger med olika internationella avtal och konventioner för att främja en hållbar utveckling och avskaffa fattigdomen.

10. Europaparlamentet anser att den största utmaningen för samstämdheten mellan FN-systemet och WTO kommer att bli kravet på WTO att se till att handelsbestämmelserna till fullo är i överensstämmelse med lagstiftningen om mänskliga rättigheter och sociala och miljömässiga standarder.

11. Europaparlamentet stöder ett tillvägagångssätt som bygger på incitament när det gäller WTO-medlemmarnas iakttagande av miljömässiga och sociala standarder, men begär samtidigt en utredning av WTO-förenliga åtgärder för att ta itu med social och miljömässig dumpning.

12. Europaparlamentet stöder kravet på att en analys av sociala frågor, jämställdhets- och miljöfrågor, inklusive sysselsättning, arbetstagares rättigheter och liknande bestämmelser, ska ske vid framtida granskningar av WTO-medlemmar som utförs av det handelspolitiska granskningsorganet.

13. Europaparlamentet uppmanar deltagarna i diskussionen att ta upp frågan om begränsningarna i systemet med handelsöverläggningar som pågår i ”rundor” under lång tid och som involverar samtliga WTO-medlemmar i överläggningarna om en mängd frågor utgående ifrån en ”helhetsprincip”. Parlamentet inser de förtjänster som detta system har haft historiskt sett i samband med genomförandet och utvecklingen av det multilaterala handelssystemet och genom att möjliggöra en successiv avreglering och ömsesidigt förmånliga åtaganden. På områden där tillräckliga framsteg har uppnåtts (vilket för närvarande gäller underlättandet av handeln) skulle dock andra flexiblare och effektivare modeller kunna användas i framtiden.

14. Europaparlamentet anser att WTO:s institutionella struktur kan förbättras om man skiljer tydligare mellan å ena sidan aktiviteter i samband med förhandlingarna om nya bestämmelser och åtaganden och å andra sidan aktiviteter i samband med genomförandet av existerande överenskommelser. Parlamentet framhåller vikten av den senare typen av aktiviteter som inte i något fall får sättas på undantag, vare sig när det gäller resurser eller politisk uppmärksamhet från WTO-medlemmarnas sida.

15. Europaparlamentet föreslår att de gällande multilaterala handelsbestämmelsernas relevans och tilllämplighet utvärderas regelbundet, med avseende på en eventuell anpassning.

16. Europaparlamentet efterlyser en omdefiniering av ministerkonferensens roll och omfattning. Man kan redan se en tendens bland WTO-medlemmarna att föredra mindre formella samordnings- och beslutsformer på denna nivå. Ingen ministerkonferens sammankallades under 2007 trots de uttryckliga bestämmelserna i Marrakechavtalet om tidsplanen för sådana sammankomster. WTO-medlemmarna uppmanas att dra lärdom av denna utveckling.

17. Europaparlamentet betonar vikten av WTO:s parlamentariska dimension för att stärka den demokratiska legitimiteten och insynen i WTO-förhandlingarna. Parlamentet understryker det viktiga arbete som utförts av den parlamentariska konferensen om WTO. Denna konferens har anordnats gemensamt av Europaparlamentet och den interparlamentariska unionen (IPU), vars verksamhet kan utökas.

18. Europaparlamentet påminner om att parlamentsledamöterna i egenskap av valda företrädare för medborgarna har en viktig roll att spela i handelsförhandlingarna och i synnerhet i WTO-förhandlingarna.

19. Europaparlamentet poängterar vikten av att inrätta en parlamentarisk församling inom WTO med rådgivande befogenheter mot bakgrund av WTO:s bristande demokratiska ansvarsskyldighet och legitimitet, och välkomnar alla slags reformer som kan stärka anslutningen av parlamentsledamöter till WTO.

20. Europaparlamentet uppmanar WTO-medlemmarna att ge tillräckligt stöd till sina parlamentsledamöter så att dessa kan delta i utvecklingen av WTO:s parlamentariska dimension. Kommissionen uppmanas att ta initiativ i detta avseende inom WTO. Parlamentet betonar att tills WTO tar på sig detta ansvar kommer den parlamentariska dimensionen i WTO att garanteras genom den parlamentariska konferensen om WTO, som anordnas gemensamt av Europaparlamentet och IPU.

21. Europaparlamentet efterlyser införande av ett mer demokratiskt beslutssystem i WTO som tar hänsyn till synpunkterna från alla dess medlemmar, vilket omfattar länder på olika utvecklingsnivåer.

22. Europaparlamentet anser det varken är realistiskt eller önskvärt att ifrågasätta samförståndsprincipen inom WTO:s beslutsprocesser, som till skillnad från omröstningar med kvalificerad majoritet (eller det viktade omröstningssystemet) garanterar jämlikhet för alla medlemmar. Dock kan man studera olika lösningar för att, från fall till fall, göra det lättare att komma fram till ett sådant samförstånd.

23. Europaparlamentet godtar den ovan nämnda Sutherlandrapportens förslag om en plurilateral strategi med opt-in- eller opt-out-avtal när man inte kan enas. Parlamentet betonar dock återigen sitt engagemang för multilateralism och varnar för att plurilateralism inte nödvändigtvis gynnar utvecklingsländerna, och att klyftan mellan industri- och utvecklingsländer kan vidgas.

24. Europaparlamentet noterar att det inom WTO uppstår alltfler informella grupper som samlar fler eller färre WTO-medlemmar kring gemensamma sektorsintressen eller regionala intressen. Dessa grupper spelar ofta en positiv roll när det gäller att komma fram till gemensamma ställningstaganden och formulera kompromisser. WTO-medlemmarna uppmanas att överväga möjligheten att skapa bättre ramar för hur sådana grupper ska bildas och fungera, med tanke på insyn och effektivitet, och att ställa nödvändiga medel till förfogande för deras verksamhet.

25. Europaparlamentet påpekar att ett jämlikt och effektivt deltagande från samtliga medlemmars sida, särskilt de minst utvecklade länderna, måste prioriteras inom ramen för alla reformer av det multilaterala handelssystemet.

26. Europaparlamentet anser att det är mycket viktigt att stärka utvecklingsländernas aktiva medverkan och göra så att de känner sig fullt företrädda i förhandlingsarbetet och upplever att de kan identifiera, uttrycka och försvara sina egna handelsintressen, till exempel genom att införa ett system med representation av koalitioner snarare än av fasta grupper av länder och genom att anslå tillräckliga resurser för utveckling av kunskaper och tekniskt kunnande i dessa länder. Parlamentet betonar att tillräckliga resurser också krävs för att utvecklingsländerna faktiskt ska genomföra WTO-bestämmelserna, anpassa sig till reformer och därmed integreras bättre i världshandelssystemet.

27. Europaparlamentet efterlyser insatser för att stärka utvecklingsländernas deltagande och representation i de beslutande organen och för att förbättra deras interna system för redovisning, insyn och god förvaltning.

28. Europaparlamentet välkomnar Sutherlandrapportens förslag om att finansiering av tekniskt stöd ska inkluderas som en avtalsenlig rättighet för de minst utvecklade länderna så att de kan delta i det multilaterala handelssystemet på ett meningsfullt sätt. Parlamentet understryker att kapacitetsuppbyggnad är av yttersta vikt för att förbättra utvecklingsländernas möjligheter att förhandla, identifiera behov och strategier samt uppfylla WTO-åtagandena.

29. Europaparlamentet anser att den återkommande frågan om att inom WTO inrätta ett slags ”begränsat råd” eller ”styrkommitté” som skulle ha till uppgift att förbereda och underlätta samförståndsbesluten i det allmänna rådet bör utredas ytterligare. Parlamentet ifrågasätter emellertid hur representationen kan uppnås i varje enskilt fall och befarar att det i högsta grad är nödvändigt att ett sådant organ är ansvarigt inför samtliga WTO-medlemmar och underkastat intern insyn.

30. Europaparlamentet betonar att WTO:s sekretariat har en avgörande roll och framhåller betydelsen av att det har en proportionerlig andel av tjänstemän från industriländer och utvecklingsländer för att kunna fullgöra sitt mandat mer effektivt.

31. Europaparlamentet önskar att frågan om vilka roller som WTO:s sekretariat och generaldirektör ska spela utreds noggrant. Parlamentet frågar sig vilka begränsningar som följer av en alltför strikt tillämpning av principen om styrning av systemet genom WTO-medlemmarnas regeringar (konceptet ”member driven organisation”). Parlamentet anser det nödvändigt att förstärka de finansiella och mänskliga resurserna inom WTO:s sekretariat. Parlamentet noterar emellertid att beviljandet av initiativrätt till WTO-organen för att främja det allmänna intresset ger upphov till frågor om demokratisk legitimitet, ansvarsskyldighet och insyn.

32. Europaparlamentet föreslår att WTO:s sekretariat ges ett visst spelrum, så att det har möjlighet att ta initiativ av institutionell karaktär, föreslå kompromisslösningar vid blockeringar och t.o.m. leda arbetet vid vissa organ för att garantera kontinuitet och opartiskhet. Sådana förslag måste åtföljas av en allvarlig reflexion över hur ledamöter till sekretariatet ska rekryteras och över frågan om tilldelning av tillräckliga resurser för de uppgifter som sekretariatet anförtros.

33. Europaparlamentet är övertygat om att det faktum att det inte görs tillräcklig åtskillnad mellan olika utvecklingsländer, trots de stora skillnaderna mellan dem när det gäller ekonomisk utveckling och deras särskilda behov, utgör ett allvarligt hinder för att anta effektiva åtgärder till förmån för dessa länder i enlighet med de mål som formulerades i Doharundan och att detta sker på bekostnad av de mest behövande utvecklingsländerna. Parlamentet uppmanar med kraft de längst komna utvecklingsländerna att ta på sig sin del av ansvaret redan under den pågående rundan, och att bidra i förhållande till sin utvecklingsnivå och (sektorsspecifika) konkurrensförmåga.

34. Europaparlamentet anser att en omarbetning av den särskilda och differentierade behandlingen (SDT) är av yttersta vikt för WTO:s betydelse ur ett utvecklingsperspektiv. En sådan omarbetning bör innehålla en ny indelning av utvecklingsländerna inom WTO samt en SDT-strategi som utformas efter enskilda länders behov snarare än efter länderkategorier. Vid indelningen bör effektiva kriterier användas. Det räcker inte bara att beakta BNP-tillväxten utan också indikatorer som index för ekonomisk sårbarhet samt index för handel och utveckling bör beaktas.

35. Europaparlamentet anser att man noggrant bör utreda frågan om indelning i kategorier eller underkategorier av inte bara utvecklingsländerna utan alla andra WTO-medlemmar. Denna indelning bör grundas på objektiva kriterier som inte enbart är knutna till bruttonationalprodukten, så att man eventuellt på ett differentierat sätt kan tillämpa gällande överenskommelser eller överenskommelser som fortfarande är föremål för förhandling.

36. Europaparlamentet anser att samhällets, medborgarnas och parlamentsledamöternas krav på öppenhet i samband med utformningen och genomförandet av handelspolitiken är berättigat. Parlamentet välkomnar de faktiska förbättringar som WTO har gjort avseende den externa insynen sedan organisationen inrättades 1995 och gläds åt dess effektiva kommunikationspolicy. Det är viktigt för ekonomiska aktörer och för alla berörda aktörer i civilsamhället att ständigt ha tillgång till kvalitativ information om de multilaterala handelsbestämmelserna och deras faktiska tillämpning och om eventuella undantag för WTO-medlemmarna.

37. Europaparlamentet stöder WTO:s generaldirektörs idéer om att stärka mekanismerna för ”aktiv transparens” och en effektiv övervakning av tillämpningen av de bestämmelser och åtaganden som WTO-medlemmarna har godtagit, för att garantera att de genomförs på ett effektivt sätt och i sin helhet. WTO uppmanas att fortsätta sina ansträngningar inom detta område, och WTO-medlemmarna uppmanas att anslå tillräckliga medel för detta.

38. Europaparlamentet påminner om att överenskommelsen om tvistlösning sedan 1997 har varit föremål för förhandlingar som syftar till att förtydliga vissa av dess bestämmelser och förbättra dess tillämpning. Parlamentet beklagar att det under lång tid inte gjorts några framsteg i dessa förhandlingar. Parlamentet stöder EU:s förslag om ökad självständighet för tvistlösningsorganen.

39. Europaparlamentet anser att arbetsgruppernas och överprövningsorganets möten i sakfrågan med parterna, inom ramen för förfarandet för tvistlösning, med hänsyn till förfarandets juridiska karaktär hädanefter bör vara offentliga, vilket är brukligt vid domstolsförhandlingar, och att de berörda handlingarna, särskilt parternas eller experternas inlagor, bör ställas till allmänhetens förfogande utom i några få väl motiverade undantagsfall.

40. Europaparlamentet anser att WTO:s tvistlösningsmekanism hittills i stort sett har fyllt sin funktion väl, men att vissa anpassningar är nödvändiga, särskilt när det gäller genomförandet av tvistlösningsorganets rekommendationer eller beslut. Parlamentet välkomnar att tvistlösningssystemets ökade domstolskaraktär har stärkt trovärdigheten när det gäller WTO:s åtaganden, och anser att detta ger WTO-medlemmarna mer lika förutsättningar.

41. Europaparlamentet betonar behovet av att garantera att tvistlösningsorganet tolkar WTO:s bestämmelser på ett sätt som tar hänsyn till tillämplig internationell miljölagstiftning och sociallagstiftning, och uppmanar, vid behov, kommissionen och samtliga WTO-medlemmar att ändra WTO:s regler i detta avseende.

42. Europaparlamentet ser en möjlighet att införa sanktioner gentemot länder som vägrar att anpassa sin lagstiftning eller sina åtgärder till sina förpliktelser, till förmån för länder som missgynnas av sådan lagstiftning eller sådana åtgärder, särskilt när det handlar om små ekonomier som inte med trovärdighet kan svara med motåtgärder.

43. Europaparlamentet uppmanar WTO-medlemmarna att utnyttja möjligheten till en omfattande diskussion om en eventuell reform av denna organisation, för att fortsätta och avsluta revideringen av överenskommelsen om tvistlösning.

44. Europaparlamentet anser att en positiv integrering bland WTO-medlemmarna bör främjas liksom minskade eller avskaffade handelshinder (negativ integrering).

45. Europaparlamentet anser att frågan om anslutning också bör finnas på programmet för en sådan diskussion. Parlamentet beklagar att vissa förhandlingar om anslutning till WTO drar ut på tiden bortom det rimligas gräns p.g.a. blockering från endast en eller några WTO-medlemmars sida.

46. Europaparlamentet uppmanar WTO-medlemmarna att överväga idén om en särskild föranslutningsstatus för kandidatländer som genast påtar sig alla förpliktelser som följer av de gällande bestämmelserna, även om de ännu inte har avslutat de bilaterala förhandlingarna om marknadstillträde med sina viktigaste partner inom organisationen. Parlamentet insisterar på att beslut om att godkänna eller förkasta ett nytt lands anslutning till WTO alltid måste grundas på strikt kommersiella överväganden.

47. Europaparlamentet ser EU:s initiativ ”allt-utom-vapen” som ett bra exempel på tillträde till de minst utvecklade ländernas marknader.

48. Europaparlamentet erinrar om artikel XXXVIII 2 a i allmänna tull- och handelsavtalet (GATT 1994), som fortfarande inte har genomförts, i vilken samtliga WTO-medlemmar åläggs att stabilisera och förbättra marknadsvillkoren för primärprodukter av särskilt intresse för de utvecklingsländer som är medlemmar i WTO. Parlamentet framhåller att beslutsamma åtgärder beträffande denna artikel är en viktig del av ett reformerat WTO.

49. Europaparlamentet understryker att diskussionen om reformen av WTO i hög grad måste vara av politisk karaktär och att den för att lyckas kräver stort engagemang och beslutsamhet från WTO-medlemmarnas sida. Dessa måste besluta om inom vilket WTO-organ som detta arbete ska genomföras samt om vilken roll som generaldirektören kan spela i detta sammanhang. Dock begär parlamentet att WTO-medlemmarnas parlament involveras i arbetet genom att medverka till bidrag från den parlamentariska konferensen om WTO.

50. Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till rådet, kommissionen, medlemsstaternas och kandidatländernas regeringar och parlament och till övriga WTO-medlemmarnas regeringar och parlament samt till WTO.

(1) EGT C 296, 18.10.2000, s. 121.

(2) EGT C 112 E, 9.5.2002, s. 326.

(3) EGT C 177 E, 25.7.2002, s. 290.

(4) EUT C 77 E, 26.3.2004, s. 393.

(5) EUT C 92 E, 20.4.2006, s. 397.

(6) EUT C 285 E, 22.11.2006, s. 126.

(7) EUT C 293 E, 2.12.2006, s. 155.

(8) ”The Future of the WTO: Addressing Institutional Challenges in the New Millennium”, rapport från rådgivande rådet till generaldirektör Supachai Panitchpakdi, WTO, december 2005.