A4-0297/98

Resolution om oberoende, roll och ställning för enheten för samordning av bedrägeribekämpning (UCLAF) (Revisionsrättens särskilda rapport nr 8/98 om de avdelningar inom kommissionen som har ansvaret för kampen mot bedrägeri)(C4-0483/98)

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

- med beaktande av artikel 206 i EG-fördraget,

- med beaktande av Europaparlamentets resolution av den 22 oktober 1997 om kommissionens årsrapport 1996 (KOM(97)0200 - C4-0230/97) och dess arbetsprogram 1997-1998 om skyddet av gemenskapens ekonomiska intressen och bedrägeribekämpning (KOM(97)0199 - C4-0231/97) ((EGT C 339, 10.11.1997, s. 68.)),

- med beaktande av revisionsrättens särskilda rapport nr 8/98 om de avdelningar inom kommissionen som har ansvaret för kampen mot bedrägeri, i synnerhet «Enheten för samordning av åtgärderna för bekämpning av bedrägeri» (UCLAF) samt kommissionens svar (C4-0483/98) ((EGT C 230, 22.7.1998, s. 1.))

- med beaktande av kommissionens meddelande om sund ekonomisk förvaltning och administration: förbättrade åtgärder mot inkompetens, finansiella oegentligheter, bedrägerier och korruption (SEK(97)2198 - C4-0001/98),

- med beaktande av betänkandet från budgetkontrollutskottet och utskottet för medborgerliga fri- och rättigheter och inrikesfrågor (A4-0297/98), och av följande skäl:

A. Parlamentet uttrycker stark oro över resultaten från revisionsrättens granskning, som visar att trots de insatser som gjorts de senaste åren av kommissionens ansvariga enhet för bedrägeribekämpning kan den endast ingripa i begränsad omfattning.

B. De resultat som UCLAF hittills uppnått vad gäller bedrägeribekämpning är, förutom några enstaka framsteg, betydligt sämre än UCLAF:s egna förväntningar, och ligger även långt efter de mål som kommissionen själv satt upp, och gör inte rättvisa åt de växande utmaningarna på detta område.

C. Av de cirka 130 anställda vid UCLAF kan endast ungefär 30 ges utredande uppgifter och därför hänger bristerna i stor utsträckning samman med UCLAF:s kvantitativt och kvalitativt otillräckliga personalsammansättning.

D. De brister som revisionsrätten påvisat beror också som tidigare på de knappa rättsliga och organisatoriska ramarna, inom vilka UCLAF måste arbeta.

E. En del av de missförhållanden som revisionsrätten beskriver hänger samman med svagheter i UCLAF:s politiska och administrativa ledning.

F. Kommissionens politik i fall med korruption i sina egna led är som tidigare inte klar och konsekvent och därför finns fortfarande en tendens att om möjligt dölja sådana fall.

G. Alla dessa omständigheter är demoraliserande för de anställda som fått till uppgift att bekämpa bedrägerier och man kan få intryck av att UCLAF egentligen bara är ett försök till mörkläggning.

H. Parlamentet har upprepade gånger drivit på UCLAF att som komplement till samordningen av medlemsstaternas insatser genomföra egna utredningar, särskilt när det gäller internationell organiserad brottslighet som inkräktar på unionens ekonomiska intressen eller då utredningar om brott skall göras, i vilka EU-anställda är inblandade.

I. Det är helt nödvändigt att från första början på ett effektivt sätt skydda euron mot förfalskning och för detta krävs en koncentrerad insats på gemenskapsnivå.

J. Med tanke på utvidgningen av unionen måste redan trovärdiga ansträngningar för bekämpning av bedrägerier göras nu för att från början få en avskräckande verkan.

K. UCLAF:s och Europols uppgifter beträffande organiserad brottslighet riktade mot Europeiska unionen kompletterar varandra i stor utsträckning.

L. Skyddet av EU:s ekonomiska intressen kräver att det inrättas ett europeiskt straffrättsligt område och en europeisk åklagarmyndighet.

M. Det mål som avses i punkt 7 i parlamentets resolution av den 31 mars 1998 ((EGT C 138, 4.5.1998, s. 61.)) om rättsliga åtgärder till skydd för unionens ekonomiska intressen kan inte politiskt förverkligas omedelbart och i ett svep, men kortsiktiga steg i den riktningen är nödvändiga och möjliga, och UCLAF måste från början inbegripas i detta.

N. De svårigheter som revisionsrätten beskrivit beträffande utredningar mot EU-anställda beror också på att UCLAF för närvarande är underställt kommissionens generalsekretariat som en arbetsgrupp och därför inte åtnjuter det oberoende som är nödvändigt för sådana undersökningar.

O. I rådets rekommendation av den 9 mars 1998 om att bevilja kommissionen ansvarsfrihet för genomförandet av Europeiska gemenskapernas allmänna budget för budgetåret 1996 (C4-0168/98) påpekar rådet att det är nödvändigt att UCLAF i förekommande fall blir behörigt att genomföra undersökningar i alla gemenskapsorgan.

P. Sådana undersökningar bör inte genomföras ad hoc, utan efter klart definierade regler och förfaranden.

Q. De tjänstemän som anförtros att bekämpa bedrägerier, korruption och andra brott som skadar unionens ekonomiska intressen måste få stort oberoende och beslutsfrihet för att kunna handla på ett snabbt, flexibelt och effektivt sätt.

R. Det måste samtidigt säkerställas att deras agerande är underställt demokratisk och rättslig övervakning och kontroll.

S. Om deras arbete skall bli framgångsrikt beror i stor utsträckning på ett nära och förtroendefullt samarbete med organens styrekonomer.

T. För att parlamentet skall bevilja ansvarsfrihet måste en effektiv politisk redovisningsplikt garanteras.

U. Gemenskapens organisationsbefogenheter, som bekräftats genom EG-domstolens rättsskipning, gör det möjligt att inrätta underordnade myndigheter och verk med stöd av gemenskapens sekundärrätt.

V. Artikel 280 i Amsterdamfördraget innebär nya möjligheter att avsevärt förbättra förutsättningarna för effektiv bedrägeribekämpning på gemenskapsnivå, och det är därför realistiskt att på nytt behandla ratificerade konventioner och tilläggsprotokoll om skydd av gemenskapens finansiella intressen så att delar av dem kan antas på grundval av den nya artikeln 280.

1. Parlamentet beklagar att revisionsrättens särskilda rapport nr 8/98 visar att det finns allvarliga brister i UCLAF:s verksamhet: konstaterar att de förslag som kommissionen lagt fram i sitt meddelande om förbättrade åtgärder mot inkompetens, finansiella oegentligheter, bedrägerier och korruption inte täcker alla identifierade behov,

2. uppmanar därför kommissionen att till parlamentet senast den 1 december 1998 lämna ett förslag om ett gemensamt beslut från Europaparlamentet, rådet, Europeiska gemenskapernas domstol och Europeiska revisionsrätten om att inrätta OLAF (Office de lutte anti-fraude, byrån för bedrägeribekämpning),

3. uppmanar kommissionen att i detta förslag införliva följande punkter:

a) OLAF skall förutom de befogenheter som UCLAF hittills haft uttryckligen tilldelas befogenheten att bekämpa intern korruption och interna bedrägerier i alla Europeiska unionens organ som anslutit sig till detta beslut;

b) OLAF:s chef skall besluta om en intern undersökning skall göras och han fattar detta beslut på begäran av det berörda organet eller på eget initiativ;

c) organen skall göra allt som står i deras makt för att stödja OLAF i utförandet av dess uppgifter; EU-organen skall ställa de upplysningar till förfogande som OLAF anser vara nödvändiga för att genomföra en intern undersökning;

d) resultaten av undersökningarna skall överlämnas till de behöriga rättsliga myndigheterna; inom OLAF skall också en enhet inrättas bestående av utsända experter från de nationella åklagarmyndigheterna, vilken skall förbereda de ärenden som skall överlämnas och vilken vid behov skall bistå de nationella rättsliga myndigheterna; denna enhet skall konsulteras då beslut fattas om en undersökning skall inledas;

e) OLAF uppmanas att snarast genomföra gemenskapens bestämmelser om registrering och arkivering av rättshandlingar, så att möjligheten att godtyckligt förstöra rättshandlingar undanröjs;

f) OLAF:s arbete skall ledas av en styrelse bestående av ledamöter som skall utses av institutionerna;

g) OLAF:s verksamhet skall övervakas av en kontrollorgan som skall bestå av fem personer vilka utses av parlamentet i samförstånd med de övriga institutionerna och vilkas oavhängighet inte kan ifrågasättas; dessa personer skall uppfylla nödvändiga villkor för utövande av höga domarämbeten eller vara jurister med allmänt erkända kvalifikationer;

h) kommissionen skall vara tillsättningsmyndighet, och skall fatta alla beslut rörande utnämningar, disciplinåtgärder, tjänster och förflyttningar av personalen vid OLAF på förslag av chefen och efter det att de dessförinnan godkänts av styrelsen;

i) OLAF:s chef skall utnämnas av kommissionen efter samtycke från Europaparlamentet; kommissionen skall för parlamentet lägga fram en förteckning över minst tre lämpliga kandidater; de andra institutionerna kan också föreslå kandidater;

j) mandattiden för OLAF:s chef skall vara fem år, men skall kunna förlängas enligt det förfarande som beskrivs i punkt i; chefen kan endast entledigas från sina uppgifter före mandattidens utgång efter ansökan från styrelsen.

k) OLAF:s chef skall regelbundet och uttömmande rapportera till Europaparlamentets behöriga utskott om sitt arbete; förfarandet för denna rapportering skall parlamentet fastställa i sin arbetsordning;

l) OLAF:s budget, som bland annat omfattar utgifter för förvaltning och personal, skall offentliggöras som en bilaga till del A i kommissionens budget;

m) i OLAF:s organigram skall omfatta 300 tjänster, varav hälften till att börja med skall vara tillfälliga och en lämplig procentandel skall vara B-tjänster; vid tillsättandet av tjänsterna skall man se till att framför allt erfarna utredare och personer verksamma inom åklagarmyndigheten från lämpliga enheter i medlemsstaterna rekryteras; för detta ändamål skall särskilda rekryteringsmetoder tillämpas;

n) OLAF skall arbeta enligt decentraliseringsprincipen; enheter skall finnas i Bryssel och Luxemburg; efter behov skall filialer upprättas varaktigt eller tillfälligt i medlemsstaterna eller i tredje land;

4. uppmanar kommissionen att omedelbart efter det att Amsterdamfördraget trätt i kraft lägga fram förslag till förordningar på grundval av artikel 280 i EG-fördraget, vilka reglerar

a) samarbetet mellan unionens organ och de nationella rättsliga myndigheterna,

b) OLAF:s befogenhetsutövande som ännu inte uttryckligen har reglerats, framför allt i fråga om behörighet att stämma inför rätta, skydd av ärenden och antagande av rättsakter som inkräktar på individens frihet,

c) frågan om rättslig övervakning av OLAF:s arbete,

d) och skyldigheten för OLAF:s anställda att avlägga ed,

5. uppmanar kommissionen att mot bakgrund av EG-fördragets nya artikel 280 lägga fram förslag till förordningar som kan ersätta icke ratificerade konventioner och tilläggsprotokoll,

6. gör kommissionen uppmärksam på att ett särskilt betänkande kommer att framläggas om de framtida tyngdpunkterna för bedrägeribekämpningen,

7. uppmanar kommissionen och Europol att för parlamentet lägga fram förslag om hur deras samarbete skulle kunna bli mer intensivt och effektivt,

8. uppdrar åt sin ordförande att vidarebefordra denna resolution till kommissionen och övriga institutioner inom Europeiska unionen.