BILAGA till MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET, RÅDET OCH EUROPEISKA EKONOMISKA OCH SOCIALA KOMMITTÉN om EU:s strategi och handlingsplan för riskhantering på tullområdet: Hantera risker, stärka säkerheten i leveranskedjan och underlätta handeln /* COM/2014/0527 final */





MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET, RÅDET OCH EUROPEISKA EKONOMISKA OCH SOCIALA KOMMITTÉN om EU:s strategi och handlingsplan för riskhantering på tullområdet: Hantera risker, stärka säkerheten i leveranskedjan och underlätta handeln 1. Inledning Smidiga och säkra handelsflöden är av avgörande betydelse för den ekonomiska tillväxten och konkurrenskraften i Europeiska unionen (EU), som också är världens största handelsblock. En effektiv hantering av riskerna i internationella leveranskedjor är en förutsättning för att kunna garantera EU-invånarnas säkerhet och trygghet och för att skydda finansiella och ekonomiska intressen, samtidigt som den lagliga handeln underlättas. För att EU:s inre marknad och tullunion ska fungera måste tullmyndigheterna hantera riskerna på ett konsekvent sätt. Om de internationella leveranskedjornas integritet ska kunna stärkas måste de europeiska tullmyndigheternas riskhantering bli bättre. Efter att den säkerhetsrelaterade ändringen[1] i gemenskapens tullkodex[2] genomförts fullt ut 2011 offentliggjorde kommissionen i januari 2013 en analys av genomförandet av policyn för riskhantering på tullområdet. I detta meddelande[3] identifierade kommissionen brister i den befintliga strategin, och gav förslag på hur man skulle gå vidare. I juni 2013 uppmanade rådet[4] kommissionen att i samarbete med medlemsstaterna ta fram en sammanhängande strategi för riskhantering och säkerhet i leveranskedjan som ska bygga på en handlingsplan i flera steg och noggranna kostnadsnyttoanalyser och omfatta bl.a. rättsliga, förfarandemässiga och it-relaterade aspekter. I detta meddelande presenteras en strategi för att förbättra riskhanteringen på tullområdet och säkerheten i leveranskedjan (nedan kallad strategin). I bilagan finns en förteckning över prioriterade åtgärder (nedan kallad handlingsplanen)[5]. 2. Strategins räckvidd Strategin innehåller ett antal viktiga målsättningar med det övergripande målet att uppnå en högkvalitativ flernivåstrategi för riskhantering som är både ändamålsenlig och effektiv. I strategin beskrivs lämpliga riskreducerande åtgärder och kontrollåtgärder som ska vidtas vid den lämpligaste tiden och punkten i leveranskedjan. Strategin tar hänsyn till att det finns en mängd olika typer av risker som kan se mycket olika ut och att det är tullmyndigheterna som har det främsta ansvaret för övervakningen av EU:s internationella varuhandel. Strategin tar även hänsyn till andra behöriga myndigheters roll för leveranskedjans varuflöden, varvid behovet av komplementaritet betonas. I strategin hänvisas även till riskernas internationella kontext och till vikten av ett internationellt samarbete på området riskhantering. Hänsyn tas även till hur viktigt det är för EU att handeln underlättas och påskyndas handeln, till de ekonomiska aktörernas centrala roll och till behovet av att undvika onödiga störningar i logistiken och leveranskedjan. 3. En handlingsplan för att förbättra riskhanteringen I en handlingsplan anges ett antal åtgärder för varje mål. Åtgärderna syftar till att täppa till identifierade luckor så att kapaciteten hos EU:s tullmyndigheter successivt kan stärkas, och ett mer systematiskt samarbete med andra myndigheter, ekonomiska aktörer och internationella handelspartner kan uppnås. Handlingsplanen innehåller också olika initiativ för att främja eller utveckla internationella normer och standarder, där så behövs. Den största och grundläggande utmaningen utgörs av behovet av högkvalitativa uppgifter om leveranskedjans varuflöden och hur tullmyndigheter och andra behöriga myndigheter på ett korrekt sätt ska få tillgång till dessa uppgifter i riskhanteringssyfte. En viktig faktor för framsteg på detta område är att man kan säkerställa att adekvat kapacitet och lämpliga metoder utvecklas och genomförs så att ett samarbete mellan olika myndigheter blir möjligt och kan underlättas. 4. Överensstämmelse och komplementaritet med andra EU-initiativ Vid genomförandet av strategin och handlingsplanen kommer kommissionen att eftersträva komplementaritet och överensstämmelse med pågående relaterade initiativ, på tullområdet (t.ex. EU:s tullkodex[6] och ömsesidigt administrativt bistånd[7]) såväl som på andra politikområden. Hänsyn kommer att tas till olika säkerhetsinitiativ, särskilt på området för inre säkerhet[8], flygfraktssäkerhet[9], sjöfartsskydd (t.ex. initiativen e-sjöfart och CISE, dvs. gemensam miljö för informationsutbyte)[10] och översynen av systemet för exportkontroll[11]. Andra relevanta transportpolitiska initiativ kommer också att beaktas, bl.a. direktivet om rapporteringsformaliteter[12], som innebär att nationella enda kontaktpunkter inrättas för rapportering och utbyte av fartygsrelaterad information som länkas till andra nationella elektroniska informationssystem, informationssystemet SafeSeaNet[13], som gör det möjligt för medlemsstaterna att utbyta information med varandra, samt initiativet e-transport som utgör en del av transportvitboken[14] från 2011 som syftar till att en effektivare och billigare logistik genom att göra det enklare att få tillgång till och använda logistikinformation. Även relevanta initiativ för produkt-[15], djur-, livsmedels- och fodersäkerhet, miljöskydd, särskilt Flegt[16] och Cites[17], ska beaktas, liksom relaterade initiativ på området för immateriella rättigheter, t.ex. EU:s handlingsplan för tullens bekämpning av intrång i immateriella rättigheter[18], EU:s handlingsplan för säkerställande av skyddet för immateriella rättigheter där avsikten att utveckla ett system för tillbörlig aktsamhet presenteras som ett sätt att förebygga överträdelser av immaterialrätten i kommersiell skala[19] och strategin för skydd och säkerställande av immateriella rättigheter i tredjeländer[20]. 5. En kostnadsnyttoanalys för att stödja strategin För att stödja genomförandet av strategin beställde kommissionen en studie för att identifiera och granska kostnaderna respektive nyttan för alternativa metoder för att stödja genomförandet av strategin. Studien var i första hand inriktad på möjliga lösningar för att förbättra uppgifternas kvalitet, tillgänglighet och användning i riskhanteringssyfte i samband med varor som förs in i EU. De alternativ som granskades var: 1) en fullt ut decentraliserad strategi där all utveckling sker på medlemsstatsnivå via icke-hierarkisk kommunikation, 2) en strategi för gemensam förvaltning med en gemensam databas för att underlätta medlemsstaternas tillgång till uppgifter och en plattform för att integrera och effektivisera kommunikationsflödena mellan medlemsstaterna och 3) en strategi för gemensam förvaltning i kombination med ett gemensamt externt gränssnitt för inlämnande av handelsuppgifter oberoende av vilken medlemsstat som är behörig att ta emot uppgifterna. Studien visade att en gemensam databas för ett adekvat och smidigt utbyte av information skulle bidra stort till en effektiv riskhantering på tullområdet i EU. Ett gemensamt externt gränssnitt för handlarna skulle ge ytterligare fördelar på grund av minskade kostnader för handlarna. Kommissionen ska noggrant överväga de olika alternativen och även frågor som rör genomförandet i praktiken, inklusive de organisatoriska konsekvenserna och finansieringsaspekter. Detta arbete kommer att ges prioritet. 6. Slutsatser Kommissionen ska vidta de åtgärder som behövs för att genomföra strategin och handlingsplanen, främst inom ramen för EU:s tullkodex och it-utvecklingen på detta område, och se till att detta arbete ligger i linje med övriga EU-initiativ som rör datainsamling. Kommissionen vill uppmärksamma rådet och Europaparlamentet på hur viktigt det är att strategin och handlingsplanen genomförs. Kommissionen uppmanar medlemsstaterna och andra berörda aktörer att bidra till ett effektivt och ändamålsenligt genomförande. [1] Rådets förordning (EG) nr 648/2005. [2] Rådets förordning (EEG) nr 2913/92. [3] COM(2012) 793 final, 8.1.2013. [4] Rådets slutsatser 8761/3/13 av den 18 juni 2013 (ej översatta till svenska). [5] Åtgärderna har fastställts tillsammans med sakkunniga från medlemsstaterna. [6] Rådets förordning (EU) nr 952/2013, 9.10.2013. [7] Utkast till förslag till ändring av rådets förordning (EG) nr 515/97. [8] KOM(2010) 673 slutlig, 22.11.2010, inklusive uppföljning. [9] Rådets slutsatser 17563/10, 7.12.2010. [10] JOIN (2014) 9 final, 6.3.2014, och EU:s sjöfartsstrategi som antogs av rådet den 24 juni 2014 (10915/14). [11] COM(2014) 244 final, 24.4.2014. [12] Direktiv 2010/65/EU. [13] Direktiv 2002/59/EG. [14] KOM(2011) 144 slutlig, 28.3.2011. [15] COM(2013) 76 final, 13.2.2013. [16] Rådets förordning (EG) nr 2173/2005, 20.12.2005. [17] Rådets förordning (EG) nr 338/97, 9.12.1996. [18] Rådets resolution 2013/C 80/01, 19.3.2013. [19] COM(2014) 392 final, 1.7.2014. [20] COM(2014) 389 final, 1.7.2014. EU:s strategi för riskhantering på tullområdet: Hantera risker, stärka säkerheten i leveranskedjan och underlätta handeln För att kunna övervaka leveranskedjan och varors rörlighet över EU:s gränser måste de europeiska tullmyndigheterna vidta åtgärder dels för att säkerställa leveranskedjans integritet vid internationella varutransporter och garantera säkerheten och tryggheten för unionen och dess invånare, dels för att skydda EU:s och EU-medlemsstaternas finansiella och ekonomiska intressen, underlätta och påskynda på den lagliga handeln och främja EU:s konkurrenskraft. Samarbetet med andra behöriga myndigheter, företag och internationella partner är här en avgörande faktor. De ökande volymerna inom handelsutbytet och behovet av att övervaka leveranskedjan har gjort att tullmyndigheterna använder sig av riskhantering för att kunna genomföra effektiva och ändamålsenliga kontroller, undvika onödiga störningar i den lagliga handeln och använda resurserna effektivt. På så sätt kan kontrollresurser och ingripanden sättas in på just de områden där de största och allvarligaste riskerna finns, och de kontroller som behövs kan göras vid den tid och plats som bedöms som lämpligast. EU:s inre marknad och tullunion, tillsammans med den gränsöverskridande dimensionen av de hot som finns, visar hur viktigt det är med ett ömsesidigt förtroende mellan medlemsstaterna och att riskerna hanteras på ett effektivt, konsekvent och samordnat sätt inom hela EU. EU:s gemensamma ram för riskhantering på tullområdet är väl etablerad, men när det gäller övervakningen av riskerna i leveranskedjan måste den fortsätta att anpassas och utvecklas för att bli mer enhetlig, ändamålsenlig och kostnadseffektiv. Ansvaret för detta ligger hos kommissionen och medlemsstaterna. I. Principer som ligger till grund för EU:s riskhantering på tullområdet vad gäller leveranskedjan Strategin rör riskhantering och kontroll av varor som förs in i, förs ut ur eller transiteras genom EU, med vederbörlig hänsyn till deras särskilda egenskaper, graden av risk och kostnaderna för både tullen och handelsaktörer. En riskhantering vid varuflöden i den internationella leveranskedjan förutsätter kapacitet att identifiera, bedöma och analysera alla slags hot och risker som är förknippade med varorna och deras rörelser. Hänsyn måste också tas till att riskerna kan se mycket olika ut, på EU-nivå såväl som på medlemsstatsnivå, och till de konsekvenser det kan få om riskerna materialiseras, så att riskreducerings- och kontrollåtgärder kan vidtas vid lämpligast tid och punkt i leveranskedjan. 1) ”Bedömning i förväg – kontroll vid behov” En gemensam EU-ram för riskhantering på tullområdet måste innebära att det är möjligt med en riskbedömning av en last före lastning i tredjeland, före införsel till EU eller före lastens ankomst till slutdestinationen (tullen) så att lämpliga motåtgärder i förhållande till den identifierade risken kan vidtas – kort sagt: ”bedömning i förväg – kontroll vid behov”. Syftet är att kunna hantera risker på ett optimalt sätt. Den säkerhetsrisk som en sprängladdning innebär eller det hot som en mycket smittsam sjukdom utgör måste t.ex. hanteras innan varorna lastas. När det gäller förbjudna, smugglade eller farliga varor måste åtgärder vidtas redan i ett tidigt skede, men själva kontrollen kan ske vid införseln till EU eller på lossningsplatsen. Vissa risker, när det gäller t.ex. produktsäkerhet, kan hanteras i samband med klarering. Ekonomiska, handelspolitiska och andra risker kan hanteras i samband med klarering eller vid revision som görs efter klarering. Programmet för godkända ekonomiska aktörer och begreppet betrodda näringsidkare är av särskilt stor betydelse för att underlätta och påskynda rörligheten och tullklareringen för handeln mellan handlare som identifierats som säkra och som därmed innebär lägre risk. 2) Samarbete mellan olika myndigheter I egenskap av myndigheter med huvudansvar för tillsynen av EU:s internationella handel är EU:s tullmyndigheter införstådda med att en effektiv riskhantering är en fråga som rör många olika myndighetsorgan. Ett nära samarbete krävs mellan tullmyndigheter på internationell nivå, mellan tullen och andra myndigheter, t.ex. brottsbekämpande myndigheter och säkerhetstjänster, och med ekonomiska aktörer. 3) Samordnad flernivåstrategi Med tanke på dessa behov och utmaningar måste EU och medlemsstaterna se till att det finns ett stabilt system för tidig riskbedömning av handelsflödena, och också se till att man använder sig av detta system. Detta kräver en samordnad flernivåstrategi där alla behöriga myndigheter medverkar och att leveranskedjans aktörer förser tullmyndigheterna med relevanta och harmoniserade uppgifter inom föreskrivna tidsramar. 4) Effektiv resursanvändning EU och medlemsstaterna måste se till att elektroniska uppgifter från flera olika källor samlas in, sammanställs och förvaltas genom att utnyttja såväl befintlig it-kapacitet som nya möjligheter till effektivitetsvinster. Dessa uppgifter och annan riskrelaterad information och kontrollresultat måste på lämpligt sätt utbytas mellan EU:s tullmyndigheter. Med hjälp av den gemensamma ramen ska EU och medlemsstaterna se till att denna information finns tillgänglig och kan utnyttjas fullt ut för riskhanteringsändamål, samtidigt som gällande bestämmelser om uppgiftsskydd ska följas. För att riskhanteringen ska bli konsekvent ska EU:s tullmyndigheter se till att all slags tillgänglig kapacitet, inklusive teknisk utrustning, används på ett adekvat sätt och även se till att kontinuerliga utvärderingar görs, så att dubbelarbete och onödiga kontroller och kostnader kan undvikas. II. Att främja en flernivåstrategi för riskhantering på tullområdet i EU För att förbättra effektiviteten för EU-ramen för riskhantering ska kommissionen och medlemsstaterna arbeta tillsammans, steg för steg, kring de åtgärder som krävs för att målen ska kunna nås genom de tillvägagångssätt som anges nedan. 1) Förbättra uppgifternas kvalitet och dokumentationssystemen För att tullmyndigheterna i rätt tid ska få in högkvalitativa och fullständiga uppgifter om varor som via den internationella leveranskedjan korsar EU:s gränser: Genom att EU:s rättsliga och förfarandemässiga system och it-system anpassas så att aktörer som deltar i den kommersiella leveranskedjan kan lämna den information som krävs på ett harmoniserat sätt, inklusive förhandsinformation om gods, samtidigt som internationella standarder följs och utan att oskäliga kostnader uppstår för affärsmodeller eller tullmyndigheter. 2) Säkra tillgången till uppgifter om leveranskedjan och utbytet av riskrelaterad information mellan tullmyndigheter För att medlemsstaternas tullmyndigheter ska kunna analysera och vid behov reducera riskerna och säkerställa likvärdig behandling av ekonomiska aktörer: Genom att lämpliga rättsliga och förfarandemässiga verktyg och it-verktyg införs så att tillgången till nödvändiga uppgifter och kommunikationen och det riskrelaterade informationsutbytet mellan EU:s tullmyndigheter, inklusive utbytet av kontrollresultat, kan säkras genom hela tullkontrollprocessen. 3) Vid behov vidta kontrollåtgärder och riskreducerande åtgärder För att säkerställa att riskreducerande åtgärder och kontrollåtgärder vidtas på ett konsekvent sätt så att man på lämpligt sätt kan reagera på konstaterade risker på EU-nivå eller nationell nivå och samtidigt uppnå maximal effektivitet i resursanvändningen och smidighet i leveranskedjan. Genom att metoder och förfaranden införs så att riskbaserade kontroller kan göras vid lämpligaste tid och punkt i leveranskedjan, kontrollresultaten kan utbytas mellan tullmyndigheterna och onödiga eller dubbla kontroller kan undvikas. Genom att identifiera när och var kontrollåtgärder och riskreducerande åtgärder behövs, så att varje risk kan hanteras optimalt och hänsyn kan tas till olika begränsningar i logistikkedjan. 4) Stärka kapaciteten För att garantera ett enhetligt och effektivt genomförande av EU:s gemensamma ram för riskhantering i alla medlemsstater och ökad kapacitet att reagera på nya identifierade risker: Genom att identifiera och åtgärda oskäliga skillnader i genomförandet på medlemsstatsnivå, bl.a. genom att vid behov åtgärda konstaterade brister med hjälp av stöd på EU-nivå. Genom att fortsätta analysera och identifiera eventuell ytterligare kapacitet på EU- och medlemsstatsnivå som kan behövas för att stödja en effektivare och mer ändamålsenlig riskhantering. Genom att främja ytterligare samarbete och samordning mellan EU:s tullmyndigheter. Genom att vidareutveckla och kontinuerligt utvärdera EU:s gemensamma riskkriterier och standarder för alla slags risker och säkerställa att de tillämpas på ett harmoniserat sätt. Genom systematisk övervakning och utvärdering av genomförandet av EU:s riskhantering i alla medlemsstater och genom att resultaten bedöms i förhållande till målsättningarna. 5) Främja samarbetet och informationsutbytet mellan tullmyndigheter och andra myndigheter på medlemsstatsnivå- och EU-nivå För att se till att risker kan identifieras och hanteras på ett effektivt sätt av de behöriga myndigheterna, vid lämpligaste tid och punkt i leveranskedjan och med minsta möjliga störning i varuflödet: Genom att vidareutveckla samarbetet mellan tullmyndigheter och andra behöriga myndigheter, t.ex. andra brottsbekämpande myndigheter och säkerhetsorgan, så att man kan säkerställa att de olika aktörernas roller inom riskhantering i leveranskedjan kompletterar varandra, vid behov främja framtagandet av gemensamma riskkriterier och förbättra tillgången till och utbytet av riskrelaterad information. Genom att främja EU:s program för godkända ekonomiska aktörer och se till att det får ett bredare erkännande, dvs. även av andra myndigheter än tull- och tillsynsmyndigheter. 6) Öka samarbetet med handelsaktörer För att bättre kunna inrikta sig på risker, samtidigt som man underlättar flödet i leveranskedjorna och påskyndar handeln: Genom att se till att partnerskap inrättas med legitima ekonomiska aktörer, leveranskedjans aktörer och logistikleverantörer, framför allt i syfte att – förbättra kunskaperna om och synligheten för internationella leveranskedjor, särskilt inom ramen för initiativet e-transport, – identifiera nya trender i den olagliga handeln över EU:s gränser och när det gäller hot mot leveranskedjan, – främja återanvändningen av tulluppgifter som lämnas elektroniskt av ekonomiska aktörer så att tullförfarandena kan rationaliseras, vilket i sin tur kan ge minskade kostnader och ökad effektivitet, – främja och stärka EU:s program för godkända ekonomiska aktörer och ytterligare underlätta den lagliga handeln. 7) Utnyttja den potential som ett internationellt tullsamarbete utgör För att bättre kunna identifiera riskerna och för effektivare riskreducerande åtgärder och åtgärder för att minska kostnaderna för aktörer och myndigheter: Genom att delta aktivt i olika multilaterala forum där internationella standarder fastställs. Genom att införa eller främja framtagandet av internationella normer och standarder via ett multi- eller bilateralt samarbete med handelspartner, som även ska omfatta utbyte av tullinformation och arrangemang för smidiga handelsvägar. Genom att fortsätta arbeta för att EU:s program för godkända ekonomiska aktörer erkänns av internationella handelspartner och för ett ömsesidigt erkännande av program för betrodda näringsidkare och kontrolller, när så är lämpligt. ÅTGÄRDSPLAN Mål 1: Förbättra datakvaliteten och dokumentationskraven för en effektiv riskhantering. Åtgärd || Beskrivning av åtgärden || Preliminär tidsplan || Ansvariga aktörer || Resultat 1.1 Utöva de befogenheter att anta kommissionsakter som EU:s tullkodex ger || För varor som förs in i EU:s tullområde: – Göra en analys för att identifiera de förbättringar som behövs när det gäller uppgifterna i den summariska införseldeklarationen, varvid hänsyn tas till olika affärsmodeller, resultaten från pilotprojektet om flygfraktssäkerhet och utvärderingen av importkontrollsystemet (ICS)[1]. – Lägga fram förslag till en samordnad lösning för insamling och sammanställning av uppgifter från summariska införseldeklarationer från olika handelskällor, på grundval av en kostnadsnyttoanalys och frågor som rör genomförandet (inklusive tekniska, ekonomiska och organisatoriska aspekter). || 2014–2015 || Kommissionen || – Genomförandestudie – Antagande av kommissionsakter 1.2 Utveckla och genomföra lämpliga it-lösningar || – Anpassa och vidareutveckla de it-system som krävs för ekonomiska aktörers tillhandahållande av uppgifter i den summariska införseldeklarationen och för insamling och sammanställning av dessa uppgifter för tullmyndigheterna. – Utveckla tullmyndigheternas it-tillgång till de ekonomiska aktörernas system på flygsäkerhetsområdet. || 2016–2020[2] || Kommissionen, medlemsstaterna, ekonomiska aktörer || Anpassning och vidareutveckling av it‑system på medlemsstats- och EU-nivå Mål 2: Säkerställa tillgången till uppgifter om leveranskedjan och se till att tullmyndigheterna utbyter riskrelaterad information och kontrollresultat sinsemellan så att riskerna kan analyseras och reduceras och likabehandlingen av ekonomiska aktörer säkerställas. Åtgärd || Beskrivning av åtgärden || Preliminär tidsplan || Ansvariga aktörer || Resultat 2.1 Lägga fram lösningar och utöva de befogenheter att anta kommissionsakter som EU:s tullkodex ger || – På grundval av en kostnadsnyttoanalys och frågor som rör genomförandet (inklusive tekniska, ekonomiska och organisatoriska aspekter) lägga fram förslag på samordnade lösningar för varor som a) förs in i EU:s tullområde, b) blir föremål för tullförfarande efter införsel till EU:s tullområde, c) exporteras och därmed förs ut ur EU:s tullområde. || 2014–2015 2015–2016 2016–2017 || Kommissionen || – Genomförandestudier – Anta kommissionsakter, i förekommande fall – Gemensamma riktlinjer för tullmyndigheterna 2.2 Utveckla och genomföra lämpliga it-lösningar || Anpassa och vidareutveckla de it-system som krävs för att olika tullmyndigheter ska få tillgång till och kunna utbyta uppgifter om leveranskedjan och för att olika tullmyndigheter inom EU ska få tillgång till och kunna utbyta riskrelaterad information, inklusive kontrollresultat. || 2016–2020[3] || Kommissionen, medlemsstaterna || It-system som vidareutvecklats: – Nationella system för riskhantering på tullområdet. – Importkontrollsystemet (ICS), nya datoriserade transiteringssystemet (NCTS) och systemet för riskhantering på tullområdet (CRMS). 2.3 Föreslå lösningar när det gäller spårbarheten för varutransporter under olika faser i tullkontrollförfarandet. || – Analysera olika alternativ för spårbarhet för varutransporter under olika faser i tullövervakningen, från införseln till EU:s tullområde fram till den slutliga tullklareringen, under beaktande av sådana pågående projekt som e-manifest och e-transport och/eller genom att anpassa existerande system för tulltransaktioner. – Presentera en lämplig strategi som beaktar relevanta aspekter (it-aspekter, rättsliga aspekter eller förfarandemässiga aspekter). || 2015–2020 || Kommissionen || – Analysrapport där olika alternativ identifieras. – Lösningar som innebär att spårbarhet genomförs. Mål 3: Genomföra principen ”bedömning i förväg – kontroll vid behov” för att kunna reagera adekvat på identifierade risker på EU-nivå eller nationell nivå och samtidigt uppnå maximal effektivitet i resursanvändningen och smidighet i leveranskedjan. Åtgärd || Beskrivning av åtgärden || Preliminär tidsplan || Ansvariga aktörer || Resultat 3.1 Utveckla strategier för hur principen ”bedömning i förväg – kontroll vid behov” ska kunna genomföras. || Föreslå en metod för att kunna identifiera lämpligaste tid och plats för tullkontroller och riskreducerande åtgärder på grundval av typ av risk eller risknivån och begränsningar i kontrollförfarandet eller leveranskedjan (tillgången till information, dokumentation och kontrollmöjligheter). || 2014–2016 || Kommissionen || Principdokument 3.2 Utföra genomförbarhetstest för principen på de viktigaste politikområdena och föreslå lämpliga lösningar. || – Identifiera de viktigaste politikområdena och vidta operativa åtgärder, t.ex. åtgärder inom ramen för prioriterade kontrollområden (Priority Control Area, PCA) i samarbete med berörda aktörer. – För de politikområden där principen testas kommer kommissionen att vid behov lägga fram förslag till tullkontrollklausuler för lagstiftning som inte är tullagstiftning, varvid hänsyn till resultaten av ”principtesten” tas. || 2015–2016 || Kommissionen || – Genomförbarhetstest för principen. – Kommissionens förslag till uppdaterade tullkontrollklausuler för lagstiftning som inte är tullagstiftning, om så bedöms lämpligt. Mål 4: Stärka kapaciteten för att kunna garantera likvärdighet vid genomförandet av den gemensamma ramen för riskhantering (CRMF) och förbättra förmågan att reagera på nya konstaterade risker. Åtgärd || Beskrivning av åtgärden || Preliminär tidsplan || Ansvariga aktörer || Resultat 4.1 Identifiera och åtgärda brister och oskäliga skillnader i genomförandet av den gemensamma ramen för riskhantering, eventuellt med hjälp av stöd på EU-nivå. || – Analysera, identifiera och föreslå lämpliga lösningar (inklusive it-lösningar), eventuellt med hjälp av stöd på EU-nivå för att a) åtgärda oskäliga skillnader i införandet av gemensamma riskkriterier och standarder, b) kunna införa nödvändiga tekniska och funktionella krav för medlemsstaternas riskhanteringssystem, c) kunna införa krav på yrkeskompetens på området för riskanalys och målinriktning. || 2014–2020 || Kommissionen, medlemsstaterna || – Analysrapport. – På medlemsstats- och/eller EU-nivå utvecklas ytterligare nödvändig it- och annan relevant riskhanteringskapacitet (t.ex. olika utbildningsprogram). 4.2 Utveckla möjlig ytterligare kapacitet och stärka samarbetet och samordningen mellan olika tullmyndigheter. || – Utifrån strategiska krav fastställa vilka riskhanteringskapaciteter som bör vidareutvecklas på nationell nivå respektive på EU-nivå (samtidigt som hänsyn tas till fördelarna med EU:s databaser jämfört med andra alternativ och till resultaten från relevanta EU-finansierade forskningsprojekt). – I samband med åtgärd 2.1 och ytterligare analyser identifiera olika sätt att ytterligare stärka det proaktiva samarbetet mellan medlemsstaterna för att a) stödja en effektiv och ändamålsenlig riskhantering i leveranskedjan, b) se till att kontrollerna fördelas till och utförs vid lämpligaste punkt i kedjan, att resultaten delas mellan olika tullmyndigheter och att luckor täpps till och onödiga kontroller undviks, c) stärka komplementariteten mellan riskbaserade tullkontroller och tullutredningar, bl.a. genom att lämpliga styrningsformer fastställs så att utvecklingen och förvaltningen av befintliga och framtida it-system formellt delas mellan berörda kommissionsavdelningar, i enlighet med reglerna för uppgiftsskydd. – Underlätta en analys och utvärdering av möjliga strategier, t.ex. genom att skapa en flexibel struktur och hitta lösningar för bättre riskanalyser i realtid med hjälp av projekt som drivs gemensamt av intresserade medlemsstater. – Ta fram och genomföra lämpliga lösningar (bl.a. på it-området) för att utveckla nödvändig ytterligare riskhanteringskapacitet på medlemsstats- och EU-nivå (då även lösningar som föreslagits i EU-finansierade forskningsprojekt ska beaktas), t.ex. förstärkt samarbete och samordning mellan olika tullmyndigheter. || 2014–2020 || Kommissionen, medlemsstaterna || – Rapport från analys och/eller utvärdering av resultaten från pilotprojektet(-en). – På medlemsstatsnivå utvecklas ytterligare nödvändig it- och annan relevant riskhanteringskapacitet. – På EU-nivå utvecklas ytterligare nödvändig it-riskhanteringskapacitet (t.ex. genom att stärka riskhanteringssystemet på tullområdet (CRMS) eller annan relevant kapacitet). 4.3 Utveckla hot- och riskanalysarbetet på tullområdet på medlemsstatsnivå och EU-nivå för alla slags hot och risker. || – Under beaktande av befintliga verktyg ska man på medlemsstatsnivå och EU-nivå säkerställa förfaranden och metoder genom att a) hot- och riskanalyser på tullområdet införs för alla slags risker och delas mellan medlemsstaterna och mellan medlemsstaterna och kommissionen, b) dessa analyser integreras i förfarandet för riskhantering på tullområdet och även i de gemensamma riskkriterierna och standarderna, där så är lämpligt. || 2015 och framåt || Kommissionen, medlemsstaterna || – Hot- och riskanalyser på tullområdet som utarbetats på medlemsstatsnivå och EU-nivå. 4.4 I samarbete med berörda instanser vidareutveckla EU:s gemensamma riskkriterier och standarder för alla slags risker. || – Vidareutveckla och genomföra gemensamma riskkriterier och standarder för alla slags risker, vid behov tillsammans med behöriga instanser, under beaktande av identifierade prioriteringar och initiativ. || 2014 och framåt || Kommissionen || – Kommissionsakter inom ramen för nuvarande Världstullorganisationen och EU:s tullkodex, som fastställer gemensamma riskkriterier och standarder. – Gemensamma riskkriterier och standarder som genomförs via åtgärder som vidtas inom ramen för prioriterade kontrollområden (Priority Control Areas). 4.5 Systematiskt övervaka, utvärdera och förbättra medlemsstaternas genomförande av EU:s riskhantering och mäta de resultat som uppnås tack vare den gemensamma ramen för riskhantering. || – Systematisk övervakning och utvärdering av EU:s riskhanteringsåtgärder för att säkerställa en samordnad, effektiv och ändamålsenlig tillämpning. – Fortsätta att utvärdera och förbättra effektiviteten och ändamålsenligheten hos befintliga gemensamma riskkriterier och standarder med hjälp av kommissionens årliga utvärderingsrapporter och uppföljningen av dessa. – Ytterligare förbättra metoderna och förfarandena för att på EU-nivå kunna övervaka, utvärdera och se över de gemensamma riskkriterierna och standarderna med avseende på deras effektivitet, vid behov i samarbete med behöriga instanser, och identifiera vilka uppgifter som medlemsstaterna måste samla in och göra tillgängliga för kommissionen. || 2014 och framåt || Kommissionen, medlemsstaterna || Resultatmätning för gemensamma riskkriterier och standarder genom – kommissionens årliga utvärderingsrapporter, – rekommendationer från rapporter inom ramen för initiativet för prioriterade kontrollområden (Priority Control Areas). Mål 5: Främja samarbetet och informationsutbytet mellan tullmyndigheter och andra myndigheter på medlemsstatsnivå och EU-nivå för att säkerställa en effektiv riskhantering. Åtgärd || Beskrivning av åtgärden || Preliminär tidsplan || Ansvariga aktörer || Resultat 5.1 Vidareutveckla det sektorsövergripande samarbetet, förbättra utbytet av och åtkomsten till (risk)information och vidareutveckla tullmyndigheternas roll i samband med risk- och hotanalyser. || – Undersöka hur man på relevanta politikområden skulle kunna göra följande förbättringar: a) Bättre åtkomst och utbyte när det gäller (risk)information och se till att informationen snabbt kan sammanställas och användas för riskhantering i leveranskedjan, t.ex. i krissituationer. b) Bättre samarbetsmekanismer för att kunna säkerställa komplementariteten mellan riskbaserade tullkontroller och kontroller som utförs av andra behöriga myndigheter. c) Bättre tillgång till risk- och hotanalyser för tullmyndigheter på medlemsstats- och EU‑nivå för riskhanteringsändamål. – Ge förslag på lösningar på medlemsstats- och EU-nivå, under beaktande av att behörighetsfördelningen mellan myndigheterna i den enskilda medlemsstaten kan variera, inte minst på brottsbekämpningsområdet och sådana relaterade initiativ som t.ex. e‑transport och CISE (gemensam miljö för informationsutbyte). || 2015–2020 || Kommissionen, medlemsstaterna || – Förbättringar när det gäller systematisk delning av och tillgång till (risk)information. – Kommissionens genomförandeakt inom ramen för förslaget till rådets förordning om offentlig kontroll (COM(2013) 265). – Lämplig åtkomst till risk- och hotanalyser för tullmyndigheter. 5.2 Stärka EU:s program för godkända ekonomiska aktörer (AEO) genom att det får ett bredare erkännande och lyfts fram även av andra myndigheter. || – Identifiera prioriterade områden i samarbete med andra behöriga myndigheter, då även pågående initiativ ska beaktas. – Analysera kraven i förhållande till andra partnerskapsprogram eller kontrollsystem som tillämpas av andra myndigheter i syfte att identifiera a) komplementära förhållanden och synergieffekter mellan programmet för godkända ekonomiska aktörer och andra program, b) åtgärder som krävs för att statusen som godkänd ekonomisk aktör ska kunna integreras i andra behöriga myndigheters kontrollsystem, c) kriterier för regelefterlevnad som utarbetats av andra myndigheter och som programmet för godkända ekonomiska aktörer bör återspegla. – Kommissionen kommer att föreslå lämpliga lösningar, när så är nödvändigt och möjligt. || 2014–2020 || Kommissionen || – Genomförbarhetsstudier som eventuellt resulterar i att förslag läggs fram. 5.3 Främja god praxis och fungerande metoder för samarbete mellan tullmyndigheter och andra nationella myndigheter. || – Medlemsstaterna tar initiativ till utbyte av god praxis och fungerande samarbetsmetoder, med stöd från kommissionen. || 2014–2020 || Medlemsstaterna, kommissionen || Studie/rapport med rekommendationer. Mål 6: Stärka och utvidga handelssamarbetet genom partnerskap med ekonomiska aktörer och logistikleverantörer för att bättre kunna inrikta sig på risker och påskynda tullklareringsförfarandet för laglig handel. Åtgärder || Beskrivning av åtgärden || Preliminär tidsplan || Ansvariga aktörer || Resultat 6.1 Fortsätta att stärka och främja programmet för godkända ekonomiska aktörer genom att åtgärda eventuella relevanta brister som identifierats och se till att det ger fler fördelar. || – Tillsammans med berörda aktörer vidareutveckla de systematiska analyserna och åtgärda relevanta brister i genomförandet av programmet för godkända ekonomiska aktörer för att säkerställa ett fortsatt robust program. – Identifiera ytterligare fördelar med detta program för tullförfarandena och föreslå lämpliga åtgärder, med beaktande av olika rättsliga och förfarandemässiga aspekter. || 2014–2020 || Kommissionen || – Anta kommissionsakter inom ramen för EU:s tullkodex, där så krävs. – Uppdaterade gemensamma riktlinjer för programmet för godkända ekonomiska aktörer. 6.2 Öka kunskaperna om leveranskedjorna, öka kunskaper på handelsområdet och utnyttja de värdefulla uppgifter som redan finns tillgängliga. || – Ge förslag på och genomföra lämpliga lösningar för att förbättra riskhanteringen på tullområdet genom ökad synlighet för leveranskedjan genom att a) inom ramen för initiativet e-transport undersöka hur man på bästa sätt kan använda resultaten från relevanta forskningsprojekt (t.ex. sjunde ramprogrammets projekt Cassandra och Core) och genom att slutföra det pågående pilotprojektet om summariska införseldeklarationer och meddelanden om containerstatus (container status message, CSM), och b) undersöka hur man på bästa sätt kan använda kommersiella databaser. – På medlemsstats- och EU-nivå bedriva utåtriktad verksamhet och öka kunskaperna på handelsområdet för att nå fram till konsekventa tullstandarder för ökad kvalitet på tulluppgifterna och ökade kunskaper om leveranskedjans svaga länkar, hot och trender. || 2014–2020 || Kommissionen, medlemsstaterna || – Containerstatusinformation (CSM) samlas in och utnyttjas för riskhantering. – Analysrapporter om kommersiella databaser och forskningsprojekt. – På medlemsstatsnivå och EU-nivå bedrivs utåtriktad verksamhet och upplysningskampanjer tillsammans med handelsaktörerna. 6.3 Främja tullmyndigheternas arbete för bättre regelefterlevnad, i nära samarbete med handelsaktörerna. || – Identifiera bästa praxis genom att jämföra nationella program och undersöka möjligheterna för en samordnad strategi för kundsegmentering som en del av ett övergripande koncept som kompletterar programmet för godkända ekonomiska aktörer. || 2014–2020 || Kommissionen || – Identifiering av bästa praxis och genomförbarhetsanalys. 6.4 Främja återanvändning av tulluppgifter som lämnas elektroniskt av ekonomiska aktörer för att rationalisera tullförfarandena. || – I samarbete med handelsaktörerna fastställa tullförfaranden, processer och områden där återanvändning av uppgifter som krävs enligt EU:s tullagstiftning kan öka effektiviteten för ekonomiska aktörer och tullförvaltningar. || 2014–2020 || Kommissionen, medlemsstaterna || – Genomförbarhetsanalys. Mål 7: Utnyttja den potential som ett internationellt tullsamarbete utgör för förbättrad riskhantering i leveranskedjan. Åtgärder || Beskrivning av åtgärden || Tidsplan || Ansvariga aktörer || Resultat 7.1 Utveckla det internationella samarbetet med hjälp av multilaterala och bilaterala initiativ. || – Fastställa operativa samarbetsmodeller som anpassas efter respektive handelspartner, inklusive tullmyndigheternas ömsesidiga erkännande av godkända ekonomiska aktörer (AEO MR), säkra och smidiga handelsvägar och informationsutbyteskrav. – Ta hänsyn till utvecklingen på global nivå, definiera EU:s standarder för utbyte av information om a) uppgifter som rör ömsesidigt erkännande av godkända ekonomiska aktörer (AEO MR‑uppgifter), b) uppgifter från tulltransaktionssystemen, c) riskrelevanta uppgifter. – Vidareutveckla det bilaterala samarbetet med tredjeländer, t.ex. genom pilotprojekt och jämförelser och testning av olika säkerhetstekniska lösningar för leveranskedjan. – Kommissionen kommer att ge förslag på lämpliga lösningar. || 2014–2020 || Kommissionen, rådet, Europaparlamentet || – Modeller för internationellt samarbete. – EU-standarder för utbyte av tullinformation med tredjeländer. – Lämpliga bestämmelser i internationella överenskommelser för tullsamarbete. – Rapporter inom ramen för forskningsprojektet Core om säkerheten i leveranskedjan (sjunde forskningsramprogrammet). 7.2 Genomföra lämpliga kostnadseffektiva it-lösningar för att möjliggöra ett internationellt samarbete. || Genomföra kostnadseffektiva it-lösningar som möjliggör ett internationellt samarbete som ska hjälpa EU:s tullmyndigheter att upptäcka risker (dvs. utbyte av uppgifter om ömsesidigt erkännande av godkända ekonomiska aktörer (AEO MR-uppgifter), uppgifter från tulltransaktionssystemen och relevant riskinformation). || 2014–2020 || Kommissionen, medlemsstaterna || It-kapaciteten håller på att utvecklas på medlemsstats- och/eller EU-nivå. 7.3 Se till att EU och medlemsstaterna har en aktiv roll i olika relevanta multilaterala forum där internationella standarder tas fram. || Fortsätta säkerställa ett proaktivt deltagande från EU:s sida vid fastställandet av internationella standarder och se till att internationella normer och standarder genomförs och respekteras, t.ex. de som tagits fram av Världstullorganisationen (WCO), Internationella sjöfartsorganisationen (IMO), Internationella civila luftfartsorganisationen (Icao), Världspostföreningen (UPU) och FN:s ekonomiska kommission för Europa (Unece). || 2014–2020 || Kommissionen, medlemsstaterna || Internationella standarder framtagna under aktiv medverkan från EU. [1] COM(2012) 793, 8.1.2013. [2] Tidsramarna kommer att preciseras ytterligare som en del av kommissionens genomförandebeslut om arbetsprogrammet för EU:s tullkodex (2014/255/EU, 29.4.2014). [3] Tidsramarna kommer att preciseras ytterligare som en del av kommissionens genomförandebeslut om arbetsprogrammet för EU:s tullkodex (2014/255/EU, 29.4.2014).