Särskild	rapport	Har	kommissionen 	sett	till	
att	tjänstedirektivet 	
genomförs 	ändamåls 	-	
enligt?SV	 2016	nr	05
EUROPEISKA
REVISIONSRÄTTEN
EUROPEISKA REVISIONSRÄTTEN  
12, rue Alcide De Gasperi  
1615 Luxemburg  
LUXEMBURG
Tfn +352 4398-1
Frågor: eca.europa.eu/sv/Pages/ContactForm.aspx
Webbplats: eca.europa.eu
Twitter: @EUAuditorsECA
En stor mängd övrig information om Europeiska unionen är tillgänglig på internet  
via Europa-servern (http://europa.eu).
Luxemburg: Europeiska unionens publikationsbyrå, 2016
Print ISBN 978-92-872-4145-0 ISSN 1831-0990 doi:10.2865/764033 QJ-AB-16-002-SV-C
PDF ISBN 978-92-872-4201-3 ISSN 1977-5830 doi:10.2865/521070 QJ-AB-16-002-SV-N
EPUB ISBN 978-92-872-4166-5 ISSN 1977-5830 doi:10.2865/658018 QJ-AB-16-002-SV-E
© Europeiska unionen, 2016
Kopiering tillåten med angivande av källan.
Har	kommissionen 	sett	
till	att	tjänstedirektivet 	
genomförs 	ändamåls- 	
enligt?
(i enlighet med artikel 287.4 andra stycket i EUF-fördraget)Särskild	rapportSV	 2016	nr	05
02
 Granskningsteam
I våra särskilda rapporter redovisar vi resultatet av våra effektivitets- och regelefterlevnadsrevisioner av särskilda budget -
områden eller förvaltningsteman. Vi väljer ut och utformar granskningsuppgifterna så att de ska få största möjliga effekt 
och bedömer riskerna när det gäller resultat eller regelefterlevnad, storleken på de aktuella inkomsterna eller utgifterna, 
framtida utveckling och politiskt intresse och allmänintresse.
Denna effektivitetsrevision utfördes av revisionsavdelning IV – under ledning av revisionsrättens ledamot Milan Martin 
Cvikl – som är specialiserad på revision av inkomster, forskning och inre politik, ekonomisk och finansiell styrning samt 
EU-institutioner och EU-organ. Revisionen leddes av ledamoten Neven Mates, som fick stöd av Georgios Karakatsanis 
(kanslichef), Marko Mrkalj (attaché) Paul Stafford (förstechef), Wayne Codd (uppgiftsansvarig) och Sandra Dreimane, 
Jurgen Manjé och Wolfgang Stolz (revisorer).
Från vänster till höger: J. Manjé, P . Stafford, N. Mates, W. Codd, S. Dreimane och G. Karakatsanis.

03
 Innehåll
Punkt
 Ordförklaringar 	och	förkortningar
I–VIII  Sammanfattning
1–11  Inledning
6–7 Tjänstedirektivets 	syften
8 –11  Uppgifter	och	ansvarsområden
12–13  Revisionens 	inriktning 	och	omfattning 	samt	revisionsmetod
14 –110  Iakttagelser
16–42  Införlivande 	och	övervakning 	av	genomförandet
16–18  Kommissionen 	hjälpte	till	vid	och	övervakade 	införlivandet
19–20  20	medlemsstater	var	sena	med	införlivandet
21–27  Ömsesidiga	utvärderingar	var	ett	innovativt	tillvägagångssätt	som	kommissionen	skötte	väl	och	senare 	
också	använde	i samband	med	andra	direktiv
28–29  Fortfarande 	långt	kvar	till	ett	framgångsrikt 	genomförande
30–32  Koherenstester	gjordes	av	hur	EU:s	lagstiftning	fungerar	i konkreta	affärscenarier
33–34  Resultaten	ledde	till	att	kommissionen	lade	fram	ytterligare	lagstiftningsförslag
35–36  Kommissionen	kunde	ha	använt	resultaten	bättre	för	att	systematiskt	se	till	att	tjänstedirektivet	följs
37–42  Ekonomiska 	konsekvensanalyser 	saknades
43–77  Genomförande
43–45  De	verktyg	och	det	stöd	som	kommissionen	har	tillhandahållit	för	genomförandet	av	tjänstedirektivet	har 	
inte	använts	tillräckligt	och	därför	har	de	varit	endast	delvis	ändamålsenliga
46–52  Förseningar	i inrättandet	av	gemensamma	kontaktpunkter	och	varierande	kvalitet	på	dem 	
i medlemsstaterna
53–55  De	gemensamma	kontaktpunkterna	är	svåra	att	hitta	och	få	företag	känner	till	dem
56–64  Begränsat	administrativt	samarbete	i frågor	som	rör	tjänstedirektivet
65–71  Konsumenterna	fortsätter	att	stöta	på	problem	i tillträdet	till	inre	marknaden	för	tjänster
04 Innehåll 	
72–75  Tjänsteleverantörer	diskriminerar	fortfarande	på	ett	orättvist	sätt
76–77  Lösa	problemen
78 –110  Efterlevnadsåtgärder
78–79  Kommissionen	använder	ett	antal	efterlevnadsverktyg
80–85  Solvit	används	sällan	i samband	med	tjänstedirektivet
86–93  EU	Pilot	–	ett	system	före	ett	överträdelseförfarande	som	uppskattas	av	medlemsstaterna
94–99 Kommissionen 	har	knappt	använt	överträdelseförfaranden
100–101  Överträdelseärendena 	tar	för	lång	tid
102–104  Enskilda	tjänsterelaterade	klagomål	följs	upp	regelbundet,	men	det	förekommer	långa	perioder	av 	
overksamhet 	under	överträdelseförfarandena
105–107  Endast	ett	ärende	hänsköts	till	domstolen
108–110  Landsspecifika	rekommendationer	har	haft	begränsad	framgång
111–120  Slutsatser	och	rekommendationer
112–114  Införlivande 	och	övervakning 	av	genomförandet 	
115 –118  Genomförande
119 –120  Efterlevnadsåtgärder
 Kommissionens 	svar
05
 Ordförklaringar 	
och förkortningar
BNP :	bruttonationalprodukt
Chap : kommissionens system för registrering av klagomål
CPC : konsumentskyddssamarbete
CSR : landsspecifika rekommendationer
ECC-Net : nätverket av europeiska konsumentcentrum
ECJ : domstolen
ESA : det europeiska national- och regionalräkenskapssystemet
EU	Pilot : EU Pilot innefattar samarbete mellan medlemsstaterna och kommissionen i frågor rörande nationell 
lagstiftnings förenlighet med EU-lagstiftning eller korrekt tillämpning av EU-lagstiftning. Det används som ett första 
steg i syfte att undvika formella överträdelseförfaranden om möjligt.
EU: Europeiska unionen
EUF-fördraget : fördraget om Europeiska unionens funktionssätt
IMI: informationssystemet för den inre marknaden
MS: medlemsstat(er)
Nace	rev 2 : statistisk näringsgrensindelning i Europeiska gemenskapen
PQD : direktivet om yrkeskvalifikationer
PSC : gemensam kontaktpunkt
Solvit : en alternativ mekanism för tvistlösning som upprättats för att hjälpa EU:s medborgare och företag som 
inte har haft möjlighet att göra sina rättigheter på den inre marknaden gällande på grund av att en myndighet i en 
annan medlemsstat har tillämpat lagstiftningen om den inre marknaden på ett felaktigt sätt.
Sweeps : EU-omfattande kontroll av webbplatser i vissa online-sektorer
06
 Sammanfattning
I
Den inre marknaden för varor är väl utvecklad när det gäller handel inom EU, medan tjänstemarknaden allmänt inte 
anses ha uppnått sin fulla potential. Tjänstedirektivet gäller tjänsteverksamhet som omfattar omkring 46 % av EU:s 
BNP och syftar till att minska de rättsliga och administrativa hindren för både leverantörer och mottagare av tjäns -
ter. Medlemsstaterna ska nå dit genom att rättsligt införliva direktivet, öka insynen och förenkla förfaranden, vilket 
gör det lättare för företag och konsumenter att tillhandahålla eller ta emot tjänster på den inre marknaden.
II
Vi riktade in vår revision på de åtgärder som Europeiska kommissionen har vidtagit för att stödja medlemsstaterna 
och också på en granskning av de efterlevnadsåtgärder som ska lösa problemen med bristande efterlevnad som 
gör att den inre marknaden för tjänster inte fungerar som den ska.
III
De flesta medlemsstaterna införlivade inte direktivet i nationell lagstiftning i tid. Under hela processen övervakade 
dock kommissionen framstegen och gav stöd för att hjälpa till med genomförandet av direktivet under och efter 
införlivandet genom att organisera den ömsesidiga utvärderingsprocessen och ge vägledning under regelbundna 
tematiska expertgruppmöten.
IV
De ömsesidiga utvärderingarna och koherenstesterna i utvalda sektorer var värdefulla för medlemsstaterna men 
visade också att ett stort antal hinder kvarstod. Kommissionen följde inte upp dessa tillräckligt och var framför allt 
ovillig att ifrågasätta den motivering baserad på ”proportionalitet” som vissa medlemsstater använde för att kunna 
behålla ogiltiga krav.
V
Kommissionens åtgärder för att säkerställa genomförandet av direktivet har varit endast delvis ändamålsenliga. 
Några år efter tidsfristen 2009 för genomförandet finns det alltjämt hinder på den inre marknaden för tjänster som 
omfattas av direktivet, och kommissionen är ovillig att vidta rättsliga åtgärder, dels på grund av den tid det rätts -
liga förfarandet tar, dels på grund av att lagstiftningen inte är tillräckligt stark. Åtgärder som Solvit och EU Pilot har 
använts för att lösa problem men utan de snabba resultat som både företag och tjänstemottagare kräver. Konsu -
menterna har ännu inte den tillgång till den inre marknaden för tjänster som direktivet syftar till.
VI
Den potentiella ekonomiska nyttan med att direktivet genomförs fullt ut är ännu inte känd, men uppskattade out -
putvinster åberopas ofta för att visa på effekterna av färre hinder. På grund av att det saknas tillräckligt detaljerade 
uppgifter om sektorer som påverkas av direktivet finns det fortfarande inte någon tillförlitlig kvantifiering av vilka 
effekter det har.
Sammanfattning 07
VII
I sina rekommendationer uppmanar revisionsrätten framför allt kommissionen att vara djärvare när den ska se till 
att direktivet följs och att den
– följer upp resultat från till exempel den ömsesidiga utvärderingen och koherenstesterna för att komma till rätta 
med bristande efterlevnad och tillsammans med medlemsstaterna försöker lösa de ekonomiskt mest betydelse -
fulla problemen,
– inleder EU Pilot-ärenden så snart som möjligt när ett problem har identifierats; information om lösningar bör 
spridas,
– förkortar överträdelseförfarandena så mycket som möjligt,
– hänskjuter viktiga frågor om bristande genomförande och felaktig tillämpning till domstolen.
VIII
Dessutom
– bör kommissionen utarbeta riktlinjer för införlivande och utfärda dem så snart som möjligt efter det att lagstift -
ningen har antagits,
– bör kommissionen sträva efter att tidigt i lagstiftningsförfarandet lösa frågan om vilka uppgifter som behövs för 
att man ska kunna bedöma effekterna av ny lagstiftning,
– bör medlemsstaterna respektera stadgan för gemensamma kontaktpunkter och till exempel göra information 
tillgänglig på flera språk så att alla administrativa steg som krävs för att tillhandahålla tjänster över gränserna 
kan fullgöras,
– bör lagstiftaren införa en frysningsperiod för anmälan av förslag till krav och se till att de offentliggörs på en 
allmänt tillgänglig webbplats som medger bättre åtkomst och granskning i rätt tid,
– bör översynen av förordningen om konsumentskyddssamarbete leda till att dess tillämpningsområde utvidgas 
till att även omfatta artikel 20 i tjänstedirektivet.
08
 Inledning
01	
Tjänstedirektivet (nedan kallat direktivet ) antogs 2006 i syfte att minska de rätts -
liga och administrativa hindren för både leverantörer och mottagare av tjänster. 
Medlemsstaterna ska nå dit genom att rättsligt införliva direktivet, öka insynen 
och förenkla förfaranden, vilket skulle göra det lättare för företag och konsu -
menter att tillhandahålla eller ta emot tjänster på den inre marknaden. Direktivet 
omfattar tjänster som står för 46 %1 av EU:s BNP . Alla EU-länder var skyldiga att 
genomföra det före utgången av 2009.
02	
Direktivet har sitt ursprung 1997 då kommissionen presenterade en handlings -
plan för den inre marknaden2 där den krävde att sektoriella hinder för mark -
nadsintegration skulle avskaffas. I senare dokument fokuserade kommissionen 
specifikt på tjänster och hävdade att en rad hinder på den inre marknaden för 
tjänster ”hämmar den europeiska ekonomin och dess potential när det gäller till -
växt, konkurrenskraft och sysselsättningsskapande”3, vilket slutligen ledde fram 
till ett förslag till tjänstedirektiv 2004 (vanligtvis kallat Bolkesteindirektivet) som 
grundade den fria rörligheten för tjänster på ursprungslandsprincipen. Den inne -
bar att tjänsteleverantörer endast skulle följa bestämmelserna i etableringsmed -
lemsstaten, oavsett var tjänsteverksamheten bedrevs. Ursprungslandsprincipen 
övergavs dock på Europaparlamentets begäran4. Genom tjänstedirektivet5, som 
antogs 2006, infördes i stället en skyldighet för medlemsstaterna att ”garantera 
rätten att fritt få tillträde till och utöva tjänsteverksamhet inom dess territorium”, 
och de ”får inte för att tillåta tillträde till eller utövande av en tjänsteverksamhet 
på sitt territorium ställa krav som inte respekterar följande principer: […] Icke-dis -
kriminering […]. […] Nödvändighet […]. […] Proportionalitet […]”6.
03	
I direktivet undantogs en rad ekonomiska verksamheter: icke-ekonomiska tjäns -
ter av allmänt intresse, finansiella tjänster, elektronisk kommunikation, beman -
ningsföretag, hälso- och sjukvård, audiovisuella tjänster, spel, verksamhet som 
har samband med utövandet av offentlig makt, sociala tjänster, privata säkerhets -
tjänster, notarier och utmätningsmän och skatteområdet. Direktivet påverkar inte 
heller medlemsstaternas lagstiftning om social trygghet.1 SWD(2014) 131 final, 31.3.2014, 
Work plan for reporting on 
national reforms in services 
markets  (arbetsplan för 
rapportering om nationella 
reformer på tjänste  - 
marknaderna).
2 CSE(97)1 slutlig, 4.6.1997, 
meddelande från kommis -
sionen till Europeiska rådet 
Handlingsplan för den inre 
marknaden .
3 KOM(2002) 441 slutlig, 
30.7.2002, Rapport från 
kommissionen till rådet och 
Europaparlamentet – 
situationen på den inre 
marknaden för tjänster .
4 COM(2013) 547 final, 24.7.2013, 
förslag till Europaparlamentets 
och rådets direktiv om 
betal  tjänster på den inre 
marknaden och om ändring 
av direktiven 2002/65/EG, 
2013/36/EU och 2009/110/EG 
samt om upphävande av 
direktiv 2007/64/EG.
5 Europaparlamentets och 
rådets direktiv 2006/123/EG av 
den 12 december 2006 om 
tjänster på den inre 
marknaden (EUT L 376, 
27.12.2006, s. 36).
6 Artikel 16.1 i tjänstedirektivet. 
Proportionalitet: kravet ska 
vara lämpligt för att uppnå det 
mål som eftersträvas och får 
inte gå utöver vad som är 
nödvändigt för att uppnå 
målet.
09 Inledning 	
7 Corazza Bildts betänkande om 
den inre marknaden för 
tjänster: lägesrapport och 
kommande steg 
(2012/2144(INI)) ( http://www.
europarl.europa.eu/sides/
getDoc.do?pubRef=-//EP//
TEXT+REPORT+A7-2013–
0273+0+DOC+XML+V0//SV ).
8 Cofferatis betänkande om 
styrning av den inre 
marknaden inom den 
europeiska planerings - 
terminen 2014 (2013/2194(INI)) 
(http://www.europarl.europa.
eu/sides/getDoc.
do?pubRef=-//EP//
TEXT+REPORT+A7-2014–
0066+0+DOC+XML+V0//SV ).
9 Not om kommissionens 
arbetsplan för 2014 för 
rapportering om nationella 
reformer på tjänste -
marknaderna, 5431/14, 
COMPET 29, MI 51, Europeiska 
unionens råd, Bryssel, 
22.1.2014.
10 Såsom beskrivs i artikel 14 
i direktivet.04	
Den inre marknaden för varor är väl utvecklad när det gäller handel inom EU, 
medan tjänstemarknaden allmänt inte anses ha uppnått sin fulla potential, och 
där behovet av tillväxt har understrukits av Europaparlamentet i Corazza Bildts 
betänkande7 om den inre marknaden för tjänster och därefter i Cofferatis betän -
kande8. Effekterna av att direktivet genomförs på ett framgångsrikt sätt är poten -
tiellt mycket stora med hänsyn till tjänsters betydelse för EU:s ekonomi.
05	
Tidsfristen för införlivande fastställdes till 2009, men i kommissionens medde -
lande av den 22 oktober 2013 angavs att ”Europa fortfarande inte [lever] upp till 
sina ambitioner för den inre marknaden, särskilt på viktiga områden som t.ex. 
den digitala ekonomin, energi och tjänster”. I januari 2014 uppmärksammade 
rådet behovet av samordning mellan kommissionen och medlemsstaterna för att 
förbättra hur inremarknadsregler genomförs, tillämpas och upprätthålls9.
Tjänstedirektivets 	syften
06	
Om direktivet genomfördes fullt ut skulle det avlägsna byråkrati och betydligt 
förenkla tjänsteleverantörers etablering både hemma och utomlands. Det skulle 
förenkla tillhandahållandet av tjänster över gränserna. För att bidra till att detta 
mål uppnås är medlemsstaterna skyldiga att inrätta ’’gemensamma kontaktpunk -
ter’’ som ska bistå företag och lämna utförlig information om de förfaranden som 
är nödvändiga för att kunna erbjuda och tillhandahålla tjänster och tillåta dem 
att fullgöra de formaliteter som krävs online. Direktivet stärker också tjänstemot -
tagarnas, särskilt konsumenternas, rättigheter genom att förbjuda diskriminering 
på grundval av nationalitet eller bosättningsort.
07	
Direktivet syftar till att undanröja bland annat följande hinder10:
a) Diskriminerande krav som direkt eller indirekt grundar sig på nationalitet 
eller, i fråga om företag, platsen för dess säte.
b) Förbud för en tjänsteleverantör mot att vara etablerad i flera medlemsstater 
eller vara registrerad vid eller vara medlem av en yrkesorganisation eller en 
branschorganisation i mer än en medlemsstat.
10 Inledning 	
c) En skyldighet för tjänsteleverantören att förlägga sin huvudsakliga verksam -
het till mottagarterritoriumet.
d) Krav på ömsesidighet med den medlemsstat där tjänsteleverantören redan är 
etablerad.
e) En ekonomisk prövning där tillståndsgivningen är beroende av att man kan 
påvisa att det finns ett ekonomiskt behov eller en efterfrågan på marknaden, 
eller av att man utvärderar verksamhetens potentiella eller aktuella ekono -
miska effekter eller bedömer om verksamheten stämmer överens med målen 
i den behöriga myndighetens ekonomiska planering.
f) Inblandning av konkurrerande aktörer, även inom rådgivande organ, vid be -
viljandet av tillstånd eller då de behöriga myndigheterna antar andra beslut.
g) Skyldighet att ställa eller bidra till en ekonomisk säkerhet eller att ta 
en försäkring hos tjänsteleverantörer eller organ som är etablerade på 
mottagarterritoriet.
h) Skyldighet att under en viss tid ha varit förhandsregistrerad i registren i med -
lemsstaten eller att tidigare under en viss tid ha bedrivit verksamheten där.
Uppgifter 	och	ansvarsområden
08	
I direktivet fastställs kommissionens och medlemsstaternas uppgifter och 
ansvarsområden.
09	
Medlemsstaterna är ansvariga för att införliva direktivet i sin lagstiftning, fullgöra 
ett antal uppgifter avseende uppföljningen av införlivandet genom ömsesidig 
utvärdering (se punkterna 21–29) och underlätta stödet till företag genom att 
inrätta gemensamma kontaktpunkter. Detta är första gången som medlemssta -
terna har varit rättsligt skyldiga att införa sådana e-förvaltningstjänster och göra 
dem tillgängliga för användare i andra länder.
11 Inledning 	
10	
Solvit är en mekanism för tvistlösning som upprättats för att hjälpa EU:s med -
borgare och företag som inte har haft möjlighet att göra sina rättigheter på den 
inre marknaden gällande på grund av att en myndighet i en annan medlemsstat 
har tillämpat lagstiftningen om den inre marknaden på ett felaktigt sätt. Sys -
temet fungerar genom ett nätverk av Solvit-centrum som är baserade i varje 
medlemsstats nationella förvaltning. Solvit är ett praktiskt alternativ till formella 
problemlösningsmekanismer, såsom nationella domstolsförfaranden eller klago -
mål till Europeiska kommissionen.
11	
Generaldirektoratet för inre marknaden, industri, entreprenörskap samt små och 
medelstora företag (tidigare generaldirektoratet för inre marknaden och tjänster) 
samordnar kommissionens politik för den inre marknaden och försöker undanrö -
ja omotiverade handelshinder, särskilt i fråga om tjänster och finansiella markna -
der. Det ska övervaka hur EU:s lagstiftning genomförs i praktiken, bistå medlems -
staterna och inleda överträdelseförfaranden när så krävs.
12
 Revisionens 	inriktning 	och	
omfattning 	samt	revisionsmetod
12	
Revisionsrättens viktigaste revisionsfråga var huruvida kommissionen såg till att 
direktivet genomfördes på ett ändamålsenligt sätt. Denna fråga delades upp i två 
delfrågor:
a) Har kommissionen på ett tillfredsställande sätt övervakat och utvärderat 
genomförandet av direktivet?
b) Har kommissionen på ett tillräckligt sätt underlättat genomförandet av direk -
tivet och sett till att det tillämpas?
13	
Intervjuer och granskning av akter genomfördes vid kommissionen. Vi gjorde 
också faktainsamlingsbesök vid en rad ansvariga ministerier, företagsorganisa -
tioner, handelskammare och konsumentorgan i sju medlemsstater för att samla 
information om återstående hinder för handel och om ändamålsenligheten 
i befintliga mekanismer för att undanröja dem. Vi valde ut medlemsstater med 
en betydande gränsöverskridande handel: Tyskland, Storbritannien, Österrike, 
Slovakien, Frankrike, Nederländerna och Portugal. Dessutom konsulterade vi ett 
antal europeiska organisationer.
13
 Iakttagelser
11 Alla språkversioner offentlig -
gjordes på internet i 
november 2007 utom den 
engelska som fanns tillgänglig 
från den 30 juli 2007.14	
När införlivandeprocessen var över 2009 försökte kommissionen identifiera om -
råden där direktivet inte hade genomförts och inrättade samtidigt flera meka -
nismer för att minska de återstående hindren. Hinder kvarstår dock och en del av 
dem beror på vaga formuleringar i direktivet. Kommissionen har varit ovillig att 
vidta överträdelseåtgärder dels på grund av att den rättsliga grunden inte är till -
räckligt solid, dels på grund av den tid det tar innan ett rättsligt förfarande leder 
till att efterlevnad tvingas fram (flera år även om utbyten sker i tid).
15	
Det går ännu inte att bedöma i vilken utsträckning de förväntade ekonomiska 
fördelarna med direktivet har förverkligats. Kommissionen har offentliggjort 
beräkningar av potentiella BNP-ökningar till följd av direktivet, men de byggde 
på ungefärliga uppgifter. Kommissionen tog inte initiativ till en systematisk sam -
manställning av uppgifter om den gränsöverskridande handeln med tjänster som 
omfattas av direktivet före 2014. År 2015 finns dessa uppgifter fortfarande inte 
tillgängliga, vilket gör det omöjligt att bedöma ökningen av de gränsöverskridan -
de tjänsterna eller BNP till följd av att direktivet har genomförts.
Införlivande 	och	övervakning 	av	genomförandet
Kommissionen 	hjälpte	till	vid	och	övervakade 	införlivandet
16	
Direktivet trädde i kraft den 28 december 2006 och fastställde tidsfristen för 
införlivande till den 28 december 2009. Införlivandet var betungande för med -
lemsstaterna eftersom det omfattade lagstiftning om ett stort antal ekonomiska 
verksamheter, och därför föreskrev direktivet en införlivandeperiod på tre år 
i stället för på de sedvanliga två åren.
17	
Kommissionen offentliggjorde Handbok om genomförandet av tjänstedirektivet , 
som syftade till att ge medlemsstaterna tekniskt stöd genom att beskriva lämpli -
ga genomförandemetoder. Den blev dock inte tillgänglig på alla språk förrän näs -
tan ett år efter det att direktivet hade antagits11. Företrädare för de medlemssta -
ter som vi besökte rapporterade att handboken var till värdefull hjälp men ansåg 
att den skulle ha fått större genomslag om den hade varit tillgänglig kort tid efter 
direktivets ikraftträdande. Jämte handboken gav kommissionen medlemsstater -
na råd genom att göra övervakningsbesök och svara på deras förfrågningar.
14 Iakttagelser 	
12 COM(2012) 261 final, 8.6.2012 
Ett partnerskap för ny tillväxt 
i tjänstesektorn 2012–2015  och 
åtföljande handlingar.
13 Tjeckien, Estland, Kroatien, 
Litauen, Ungern, Malta, 
Nederländerna och Sverige.
14 Tyskland (ärendet avskrevs 
26.1.2012), Österrike (ärendet 
avskrevs 26.4.2012) och 
Grekland (ärendet avskrevs 
31.5.2012).
15 Första generationens gemen  - 
samma kontaktpunkter 
uppfyller de begränsade krav 
som anges i direktivet. Andra 
generationens gemensamma 
kontaktpunkter skulle, enligt 
stadgan för gemensamma 
kontaktpunkter, inte bara 
fullgöra skyldigheterna 
i tjänstedirektivet utan gå 
ännu längre, både i fråga om 
räckvidd och funktionalitet.18	
Genom bilateralt arbete och stöd till medlemsstaterna vidtog kommissionen de 
nödvändiga åtgärderna för att övervaka framstegen med införlivandet och rap -
porterade om det till rådet (konkurrenskraft). I juni 2012 offentliggjorde den en 
mer omfattande rapport i form av ”tjänstepaketet”12.
20	medlemsstater 	var	sena	med	införlivandet
19	
Endast åtta medlemsstater höll tidsfristen för införlivandet13. Formella underrät -
telser skickades till de medlemsstater som inte hade gjort anmälan om införlivan -
de med information om att överträdelseförfaranden skulle inledas. Den 27 okto -
ber 2011 hänsköts de tre ärenden14 som ännu inte hade lösts till domstolen. De 
löstes dock innan domstolen hade börjat behandla dem. Den medlemsstat som 
genomförde införlivandet sist var Grekland den 31 maj 2012.
20	
Kommissionen räknade med att de gemensamma kontaktpunkterna (se punkter -
na 44–55) skulle spela en viktig roll i genomförandet av direktivet. Den gav dem 
därför en framskjuten ställning i sin rapportering om medlemsstaternas framsteg 
med genomförandet och förlitade sig på sin egen analys och på studier som 
gjorts av företagsorganisationer. När tidsfristen löpte ut 2009 hade 21 av de 27 
medlemsstaterna inrättat ”första generationens” gemensamma kontaktpunkter15, 
men i vilken omfattning administrativa förfaranden kunde fullgöras online och 
användas över gränserna varierade.
Ömsesidiga	utvärderingar	var	ett	innovativt	tillvägagångs -
sätt	som	kommissionen	skötte	väl	och	senare	också	använde 	
i samband 	med	andra	direktiv
21	
Enligt det förfarande för ömsesidig utvärdering som föreskrivs i direktivet skulle 
varje medlemsstat bedöma motiveringarna till nationella krav på tjänsteleveran -
törer och sedan dela med sig av sina synpunkter till andra medlemsstater. Syftet 
var att öka förståelsen för skälen till de krav som hade införts och att uppmuntra 
medlemsstaterna att jämföra sina regleringsstrategier och utbyta bästa praxis, så 
att krav som ansågs omotiverade kunde avskaffas.
15 Iakttagelser 	
16 KOM(2011) 20 slutlig, 27.1.2011, 
Mot en bättre fungerande inre 
marknad för tjänster – bygga 
vidare på resultaten av den 
ömsesidiga utvärderingen av 
tjänstedirektivet , s. 6.
17 SEK(2011) 102 slutlig, 27.1.2011, 
arbetsdokument från 
kommissionens avdelningar 
om förfarandet för ömsesidig 
utvärdering i tjänstedirektivet, 
följedokument till KOM(2011) 
20 slutlig, s. 10.22	
I direktivet fastställs processen och kraven för de ömsesidiga utvärderingarna av 
den lagstiftning som gäller tjänsteverksamheter i medlemsstaterna. Senast den 
28 december 2009 skulle medlemsstaterna överlämna en rapport till kommis -
sionen med information om i) tillståndsförfaranden, ii) specifika nationella krav 
som medlemsstaterna avsåg att behålla och iii) verksamheter på flera olika om -
råden. Medlemsstaterna måste lämna förklaringar som visade att de återstående 
tillståndsförfarandena eller kraven var förenliga med direktivet, motivera varför 
kraven uppfyllde villkoren för icke-diskriminering, nödvändighet och proportio -
nalitet samt ange vilka tjänsteleverantörer som omfattades av kraven.
23	
Kommissionen gjorde förklaringarna om villkor tillgängliga för de övriga med -
lemsstaterna och gav dem en tidsfrist på sex månader för att lämna synpunkter. 
Därefter sammanställde kommissionen en rapport om förfarandet för ömsesidig 
utvärdering den 28 december 2010, efter att ha samordnat medlemsstaternas 
svar, med i förekommande fall förslag till ytterligare initiativ. Kommissionen om -
bads följa upp detta varje år. Det skedde första gången i form av tjänstepaketet, 
som offentliggjordes i juni 2012, och därefter genom initiativ som inbördes utvär -
dering av krav rörande juridisk form, kapitalinnehav och prisstruktur, utvärdering 
av nationella bestämmelser om tillträde till yrken och tillgång till workshoppar 
för berörda försäkringsaktörer.
24	
Förfarandet för ömsesidig utvärdering gick så pass bra när det gällde att under -
söka många medlemsstaters lagstiftning att man sedermera tog efter detta tillvä -
gagångssätt på andra områden, till exempel i fråga om det ändrade direktivet om 
yrkeskvalifikationer.
25	
Den metod som användes vid den ömsesidiga utvärderingen bestod av följande 
steg16: självbedömningar av de enskilda medlemsstaterna, diskussioner i grupper 
om fem medlemsstater och plenarmöten med alla medlemsstater. Kommissionen 
noterade de framsteg som gjordes, till exempel att tillståndsförfaranden som 
berörde många olika tjänsteverksamheter ersattes med mindre betungande 
metoder som deklarationer och avskaffande av sektorspecifika system, minimi -
kapitalkrav, förbud mot att ha mer än en etablering, obligatoriska avgifter och 
kvantitativa och geografiska begränsningar17.
16 Iakttagelser 	
18 J. Monteagudo, Al. Rutkowski, 
D. Lorenzani, The economic 
impact of the Services Directive: 
A first assessment following 
implementation  (tjänste -
direktivets ekonomiska 
effekter: en första bedömning 
efter genomförandet), 
Economic Papers  nr 456, 
juni 2012, Europeiska 
kommissionen, Bryssel, 2012, 
s. 30.26	
Viktiga steg mot att undanröja hinder togs. Tjänstemän i de medlemsstater som 
vi besökte ansåg att förfarandet för ömsesidig utvärdering var en av höjdpunk -
terna i genomförandet av direktivet eftersom medlemsstaterna måste samarbeta 
nära med varandra när de skulle undersöka mycket stora mängder nationell och 
regional lagstiftning och bedöma dess förenlighet med direktivet och domsto -
lens befintliga rättspraxis.
27	
De medlemsstater som vi besökte uppskattade att kommissionen har gjort 
mycket rent praktiskt för att hjälpa till med genomförandet av direktivet genom 
att den har organiserat gruppdiskussioner för den ömsesidiga utvärderingen och 
gett vägledning på regelbundna tematiska expertgruppmöten.
Fortfarande 	långt	kvar	till	ett	framgångsrikt 	genomförande
28	
Rapporterna från förfarandet för ömsesidig utvärdering visade att hindren en -
dast delvis hade undanröjts. Av alla de hinder som direktivet syftar till att un -
danröja när det gäller de utvalda yrkesgrupper som studeras har, enligt kommis -
sionens uppskattningar, 10 % avskaffats helt och 60 % avskaffats delvis medan 
30 % kvarstår18. Det tydde på att det fortfarande var långt kvar till ett fullständigt 
genomförande.
29	
De ömsesidiga utvärderingarna innebar att medlemsstaterna måste samarbeta 
för att undersöka stora mängder nationell och regional lagstiftning, men tjäns -
temän i ett antal besökta medlemsstater var kritiska när det gällde förfarandets 
faktiska ändamålsenlighet. De ansåg att kommissionen inte hade gjort mycket 
för att undanröja de potentiellt omotiverade hinder som hade identifierats under 
den ömsesidiga utvärderingen. En grupp på sex medlemsstater ansåg dessutom 
att kommissionen inte tillräckligt ifrågasatte den motivering som baserades på 
”proportionalitet”. De rekommenderade att specifik vägledning skulle utfärdas 
med exempel på vad som är proportionellt och vad som inte är det. Det skulle 
skapa en samsyn på proportionalitet och ge kommissionen en måttstock när den 
ska bedöma befintliga och nya krav.
17 Iakttagelser 	
19 KOM(2011) 20 slutlig, s. 9.
20 SWD(2012) 147 final, 8.6.2012, 
arbetsdokument från 
kommissionens avdelningar 
om resultaten av koherens -
testerna av den inre 
marknaden för tjänster 
(byggnadssektorn, 
affärstjänster och turism).
21 Europaparlamentets och 
rådets direktiv 2013/55/EU av 
den 20 november 2013 om 
ändring av direktiv 
2005/36/EG om erkännande 
av yrkeskvalifikationer och 
förordning (EU) nr 1024/2012 
om administrativt samarbete 
genom informationssystemet 
för den inre marknaden 
(IMI-förordningen) (EUT L 354, 
28.12.2013, s. 132).Koherenstester	gjordes	av	hur	EU:s	lagstiftning	fungerar 	
i konkreta 	affärscenarier
30	
År 2011 och 2012 gjorde kommissionen ”koherenstester” för att ”få en bild av hur 
olika EU-regler tillämpas och hur de fungerar i praktiken”19 utifrån det perspektiv 
som de olika användarna av den inre marknaden har. I detta ingick även att beak -
ta EU-instrument vid sidan av direktivet. Kommissionen beslutade att genomföra 
testerna utifrån fallstudier i utvalda affärssektorer och för utvalda verksamheter.
31	
Medlemsstaterna uppmanades att lämna information om hur deras nationella 
lagstiftning skulle tillämpas i praktiken på potentiella tjänsteleverantörer som 
antingen ville etablera ett företag eller tillhandahålla gränsöverskridande tjänster 
på deras territorium.
32	
I ett arbetsdokument20 från kommissionen sammanfattades resultaten av kohe -
renstesterna för tre sektorer som ansågs viktiga för den gränsöverskridande 
handeln inom EU: byggnadssektorn (som bidrar med 6,3 % till BNP), affärstjänster 
(11,7 %) och turism (4,4 %).
Resultaten	ledde	till	att	kommissionen	lade	fram	ytterligare 	
lagstiftningsförslag
33	
Testerna visade att det finns en mycket nära koppling mellan direktivet och direk -
tivet om yrkeskvalifikationer. Erkännande av kvalifikationer krävs ofta innan en 
person tillåts tillhandahålla tjänster eller etablera ett gränsöverskridande företag. 
Resultaten av koherenstesterna föranledde kommissionen att lägga fram änd -
ringsförslag till direktivet om yrkeskvalifikationer och om samarbete via informa -
tionssystemet för den inre marknaden (IMI)21.
18 Iakttagelser 	
22 SWD(2013) 402 final, 2.10.2013, 
arbetsdokument från 
kommissionens avdelningar 
om resultatet av den inbördes 
granskningen av krav rörande 
juridisk form, kapitalinnehav 
och prisstruktur enligt 
tjänstedirektivet.
23 SWD(2014) 130 final, 31.3.2014, 
arbetsdokument från 
kommissionens avdelningar 
om tillgång till försäkringar när 
det gäller tjänster som 
tillhandahålls i en annan 
medlemsstat.34	
Vid koherenstesterna identifierades hinder i nationell lagstiftning som innebar 
att krav ställdes på särskilda strukturer för kapitalinnehav och försäkringar. Före -
tag var ofta tvungna att anpassa sin juridiska form eller ägarstruktur för att kunna 
bedriva verksamhet i en annan medlemsstat via sekundär etablering, vilket kan 
leda till extrakostnader. En annan vanlig svårighet som identifierades gällde 
försäkringsskydd. I ett betydande antal medlemsstater erkänns inte försäkrings -
skyddet i etableringsmedlemsstaten av den medlemsstat där företaget avser att 
tillhandahålla en tjänst, vilket återigen resulterar i merkostnader för tjänsteleve -
rantören. Arbetsdokument från kommissionens avdelningar om dessa två frågor 
offentliggjordes i oktober 201322 och mars 201423.
Kommissionen 	kunde	ha	använt	resultaten 	bättre	för	att	
systematiskt	se	till	att	tjänstedirektivet	följs
35	
Koherenstesterna visade att betydande hinder fortfarande finns i medlemssta -
terna och att en del av dem är gemensamma för alla tre sektorerna (övergripande 
hinder) medan andra är branschspecifika.
36	
Även om det inte var huvudsyftet med förfarandet bekräftade slutsatserna från 
koherenstesterna slutsatserna från den ömsesidiga utvärderingen, det vill säga 
att ett betydande antal hinder kvarstod. Resultaten hade kunnat ligga till grund 
för ytterligare systematiska åtgärder från kommissionens sida för att se till att 
direktivet följs, vilket hade varit ett sätt att försöka lösa de ekonomiskt mest 
betydelsefulla problemen.
Ekonomiska 	konsekvensanalyser 	saknades
37	
Kommissionen gjorde endast en förutsägande bedömning av direktivets ekono -
miska fördelar, när det infördes, och hade inte tillräckligt detaljerade ekonomiska 
uppgifter för att enbart behandla de verksamheter som berörs av direktivet.
19 Iakttagelser 	
24 J. Monteagudo, Al. Rutkowski, 
D. Lorenzani, The economic 
impact of the Services Directive: 
A first assessment following 
implementation  (tjänste -
direktivets ekonomiska 
effekter: en första bedömning 
efter genomförandet), 
Economic Papers  nr 456, 
juni 2012, Europeiska 
kommissionen, Bryssel, 2012.
25 Services: tapping the potential 
for growth and jobs, 
Commission contribution to the 
European Council of 20-
21 March 2014  (tjänster: 
utnyttja potentialen för tillväxt 
och jobb, kommissionens 
bidrag till Europeiska rådets 
möte den 20–21 mars 2014).
26 När det gäller den statistiska 
näringsgrensindelningen 
i Europeiska gemenskapen 
(Nace rev. 2) i 64 branscher 
i nationalräkenskaperna. Enligt 
det nyligen avslutade ENS 
2010-programmet för 
rapportering kommer denna 
indelning nu att inrapporteras 
av medlemsstaterna. Se 
Europa parlamentets och 
rådets förordning (EU) 
nr 549/2013 av den 
21 maj 2013 om det 
europeiska national- och 
regionalräkenskapssystemet 
i Europeiska unionen 
(EUT L 174, 26.6.2013, s. 1).38	
År 2012 uppskattade kommissionen att BNP skulle kunna ökas med ytterligare 
1,6 %, utöver de 0,8 % som man hävdade redan hade uppnåtts, om direktivet 
genomfördes bättre24. I denna studie användes en ekonometrisk modell och 
uppgifter om hinder som fanns före 2009 års tidsfrist för genomförande och som 
hade samlats in under förfarandet för ömsesidig utvärdering, i kombination med 
ekonomiska uppgifter om de berörda sektorerna, för att förutsäga effekterna av 
att hinder hade undanröjts. Det var därför inte en efterhandsanalys för att kvanti -
fiera effekterna av direktivets genomförande.
39	
Kommissionen var tvungen att göra antaganden om storleken på ekono -
miska sektorer som berördes av direktivet eftersom detaljerade indelning -
ar inte finns tillgängliga i befintliga källor som nationella räkenskaper eller 
betalningsbalanser.
40	
Kommissionen lovade Europeiska rådet så sent som 201425 att den skulle för -
stärka sina övervakningsverktyg genom mer ingående kvantitativ och kvalitativ 
rapportering om sektorsreformer och nationella reformer när det gäller tjänster. 
Framför allt gick den med på att samla in tjänsterelaterade uppgifter för 2012, 
2013 och 2014 som skiljer mellan uppgifter om sektorer som omfattas av direkti -
vet och uppgifter om sektorer som inte omfattas av det. Med hjälp av uppgifter -
na går det inte att bedöma direktivets samlade effekt eftersom de inte omfattar 
perioden före genomförandet av det.
41	
Kommissionen lade fram ett dokument i maj 2014 för arbetsgruppen för national -
räkenskaper där den redogjorde för den ekonomiska analysen av direktivet och 
presenterade de uppgiftsbehov som hade uppstått till följd av de åtaganden om 
framtida analyser som kommissionen hade gjort. Framför allt underströk kommis -
sionen behovet av uppgifter som skiljer mellan ekonomisk verksamhet som om -
fattas av direktivet och ekonomisk verksamhet som inte gör det. Kommissionen 
noterade att den rådande tillgången till uppgifter allvarligt begränsade djup -
analysens och lägesrapporteringens omfattning och försökte hitta en lösning på 
problemen med att uppgifter var inaktuella eller saknades26, ibland för en period 
på upp till tio år.
42	
Medlemmarna i arbetsgruppen för nationalräkenskaper beslutade att besvara 
förfrågningar från kommissionen för att försöka lösa specifika problem i de fall 
där det vore möjligt att tillhandahålla uppgifter som eventuellt inte fanns allmänt 
tillgängliga. Men de gav inget löfte om att tillhandahålla de uppgifter som var 
nödvändiga för en ordentlig utvärdering av direktivet.
20 Iakttagelser 	
27 Artikel 7 i direktivet.Genomförande
De	verktyg	och	det	stöd	som	kommissionen	har	tillhanda -
hållit	för	genomförandet 	av	tjänstedirektivet 	har	inte	
använts	tillräckligt	och	därför	har	de	varit	endast	delvis 	
ändamålsenliga
43	
Ett antal verktyg, informationstjänster och samarbetsmekanismer har antingen 
fastställts i direktivet eller på annat sätt införts av kommissionen för att göra det 
lättare att genomföra direktivet fullt ut. De gemensamma kontaktpunkterna har 
varit det mest framträdande verktyget av dem som direkt följer av direktivet. 
Andra, bland annat informationssystemet för den inre marknaden och nätverket 
av europeiska konsumentcentrum, har också utvecklats för att förbättra handeln 
med tjänster inom EU. Verktygen har dock inte varit så ändamålsenliga som man 
hade tänkt.
44	
Enligt direktivet ska medlemsstaterna se till att de gemensamma kontaktpunk -
terna gör det möjligt för tjänsteleverantörer att fullgöra alla förfaranden och 
formaliteter som krävs för godkännande av de behöriga myndigheterna på elek -
tronisk väg vid en enda instans. De ska även lämna information till potentiella 
leverantörer och användare av tjänster. Medlemsstaterna ska göra informationen 
och tjänsterna tillgängliga ”på distans och på elektronisk väg”27 och uppmuntras 
att göra dem tillgängliga på andra gemenskapsspråk.
45	
Inrättandet av gemensamma kontaktpunkter har visat sig vara en krävande 
uppgift, och medlemsstaterna har stor frihet att välja tillvägagångssätt, vilket har 
lett till att de gemensamma kontaktpunkterna har införlivats i medlemsstaternas 
administrativa strukturer på olika sätt.
Förseningar	i inrättandet	av	gemensamma	kontaktpunkter 	
och	varierande	kvalitet	på	dem	i medlemsstaterna
46	
När tidsfristen för införlivande löpte ut (28 december 2009) hade många med -
lemsstater ännu inte en fullt fungerande gemensam kontaktpunkt. För att hjälpa 
medlemsstaterna tillsatte kommissionen två expertgrupper utöver den allmänna 
expertgrupp som ansvarade för genomförandet av direktivet. Expertgruppen 
Eugo behandlar de gemensamma kontaktpunkterna i allmänhet och har samma 
namn som nätverket av gemensamma kontaktpunkter som också används för 
att skapa ett gemensamt varumärke i hela Europa (se figur 1 ). Expertgruppen för 
e-förfaranden är inriktad på mer tekniska frågor när det handlar om att ge tjäns -
televerantörer möjlighet att fullgöra administrativa förfaranden online.
21 Iakttagelser 	
28 -  Undersökning om 
genom  förandet av 
tjänstedirektivet – 
Kamrarnas perspektiv på de 
gemensamma kontakt -
punkterna, Eurochambres, 
politisk undersökning, 7:e 
upplagan, januari 2011
 -  Are the points of Single 
Contact truly making things 
easier for European 
companies?  (gör de 
gemensamma kontakt -
punkterna det verkligen 
enklare för europeiska 
företag att bedriva 
verkamhet?) – Rapport om 
genomförandet av tjänste  - 
direktivet, BusinessEurope, 
november 2011
 -  The functioning and usability 
of the Points of Single 
Contact under the Services 
Directive – State of Play and 
Way Forward  (hur de 
gemensamma kontakt -
punkterna enligt tjänste -
direktivet fungerar och hur 
användbara de är – läges -
rapport och väg framåt), 
slutrapport från Deloitte 
och tech4i2 för Europeiska 
kommissionen, general -
direktoratet för inre 
marknaden och tjänster, DG 
MARKT/2010/22/E (SMART 
2007/035, LOT 4), 21.1.2012.
 -  J. Montesgudo, A. 
Rutkowski, D. Lorenzani, 
Part 2: Assessing the 
economic impact of setting 
up Points of Single Contact: 
an approximation based on 
the Doing Business  (del 2: 
bedömning av de 
ekono  miska effekterna av 
inrättandet av gemen -
samma kontaktpunkter: en 
tillnärmning utifrån 
affärsverksamhet) i  The 
economic impact of the 
Services Directive: a first 
assessment following 
implementation  (tjänste -
direktivets ekonomiska 
effekter: en första 
bedömning efter 
genomförandet), Economic 
Papers  nr 456, juni 2012.
29 COM(2012) 261 final, s. 1247	
De gemensamma kontaktpunkterna ingår i kommissionens resultattavla för den 
inre marknaden och har varit föremål för ett antal studier av kommissionen och 
flera externa organisationer28. Analyserna har visat att ambitionsnivån varierar 
kraftigt när det gäller vad medlemsstaternas förvaltningar har försökt åstadkom -
ma, vilket innebär att även de gemensamma kontaktpunkternas kvalitet varierar. 
Brister förekommer i fråga om tillgängliga språk som de administrativa kraven 
kan uppfyllas på, användarvänlighet och acceptans av elektroniska signaturer 
samt i vilken utsträckning de faktiskt fungerar som e-förvaltningsportaler. Främ -
jandet av de gemensamma kontaktpunkterna och deras ”upptäckbarhet” varierar 
och det är inte alla som identifierar sig med den Eugo-logotyp som kommis -
sionen har skapat.
48	
Efter ett tillkännagivande i tjänstepaketet från 201229, och för att de gemensam -
ma kontaktpunkterna skulle bli mer lyhörda för företagens behov, utarbetade 
kommissionen en stadga för elektroniska gemensamma kontaktpunkter enligt 
tjänstedirektivet som skulle fungera som en vägledning för de länder som plane -
rade att deras gemensamma kontaktpunkter skulle gå längre än vad som krävs 
i lagstiftningen. Stadgan för gemensamma kontaktpunkter syftar till att stödja 
utvecklingen av andra generationens gemensamma kontaktpunkter. Figur 1EU-logotypen 	för	identifiering 	av	de	gemensamma 	
kontaktpunkternas 	webbplatser
22 Iakttagelser 	
30 The Performance of the Points of 
Single Contact – An Assessment 
against the PSC Charter, A study 
prepared for the European 
Commission DG Internal 
Market, Industry, Entrepreneur -
ship and SMEs  (de gemen -
samma kontaktpunkternas 
insats och resultat – en 
bedömning i förhållande till 
stadgan för gemensamma 
kontaktpunkter, en studie 
gjord för Europeiska 
kommissionens general -
direktorat för inre marknaden, 
industri, entreprenörskap 
samt små och medelstora 
företag), 2015.49	
Stadgan för gemensamma kontaktpunkter ger de medlemsstater som har viljan 
och ambitionen att utveckla sina gemensamma kontaktpunkter vägledning och 
gör så att de kan utvecklas i samma riktning. Den kan fungera som en ram för 
diskussion om hur man bäst kan tillämpa den och utbyta bästa praxis.
50	
Kommissionens utarbetande av stadgan är en positiv åtgärd för att få bukt med 
de begränsade rättsliga skyldigheter som de gemensamma kontaktpunkterna 
har gentemot företag och enskilda som förväntar sig mycket mer.
51	
Om man granskar de gemensamma kontaktpunkterna med hjälp av stadgan 
framgår det klart och tydligt för medlemsstaterna mot vilka kriterier deras 
gemensamma kontaktpunkter ska mätas. Å ena sidan gör en inkludering av de 
frivilliga kriterierna att ambitiösa medlemsstater får en oberoende bedömning 
av var de står. Å andra sidan kanske medlemsstater med lägre ambitioner för sina 
gemensamma kontaktpunkter uppmuntras att utveckla gemensamma kontakt -
punkter i enlighet med stadgan.
52	
I en studie som gjordes på uppdrag av kommissionen30 och som offentliggjor -
des 2015 konstaterade man att de gemensamma kontaktpunkternas resultat var 
mediokert och att det fanns betydande utrymme för förbättringar och presente -
rade man en utförlig lista med specifika rekommendationer.
De	gemensamma	kontaktpunkterna	är	svåra	att	hitta	och	få 	
företag 	känner	till	dem
53	
Om de gemensamma kontaktpunkterna ska bidra till att den gränsöverskridande 
handeln och det gränsöverskridande tillhandahållandet av tjänster ökar måste 
företag känna till vilken information och vilka tjänster de erbjuder. Bra online -
åtkomst skulle leda företag som letar efter information eller stöd direkt till de 
gemensamma kontaktpunkterna.
23 Iakttagelser 	
31 Till exempel i SWD(2012) 148 
final, 8.6.2012, Commission 
Staff Working Document: 
Detailed information on the 
implementation of Directive 
2006/123/EC on services in the 
internal market  (arbets -
dokument från kommis -
sionens avdelningar: 
detaljerad information om 
genomförandet av direktiv 
2008/123/EG om tjänster på 
den inre marknaden), s. 20.54	
Men många av de organisationer som vi intervjuade rapporterade att företagens 
medvetenhet om de gemensamma kontaktpunkterna fortfarande är liten. Både 
myndigheter i medlemsstaterna och företagsgrupper uppgav att kommissionen 
borde göra mer för att främja de gemensamma kontaktpunkterna.
55	
Kommissionen hävdar att resursbrist är skälet till att den har främjat de gemen -
samma kontaktpunkterna i begränsad utsträckning31. Kommissionen säger att 
riktade marknadsföringsåtgärder online skulle ha störst effekt, men att med -
vetenheten bland företagsorganisationernas medlemmar skulle öka om före -
tagsorganisationerna spelade en aktivare roll i främjandet av de gemensamma 
kontaktpunkterna.
Begränsat	administrativt	samarbete	i frågor	som	rör 	
tjänstedirektivet
56	
Friheten att tillhandahålla gränsöverskridande tjänster innebär att myndighe -
terna ställs inför en ytterligare utmaning eftersom de måste kontrollera leveran -
törer från andra medlemsstater. I direktivet fastställs möjligheten att göra detta 
genom administrativt samarbete, närmare bestämt elektroniskt via IMI-systemet 
(se ruta 1 ). Detta sker i form av ömsesidigt bistånd som innebär att en medlems -
stat kan begära att en annan medlemsstat lämnar information, till exempel om 
tillstånd och efterlevnad av handelsbestämmelser, eller genomför kontroller, 
inspektioner och utredningar.
IMI-systemet
Enligt direktivet skulle kommissionen inrätta ett elektroniskt system för informationsutbyte om administra -
tivt samarbete mellan medlemsstaterna med beaktande av befintliga informationssystem. I kommissionens 
beslut 2009/739/EG32 anges att informationssystemet för den inre marknaden (IMI) ska användas för det 
ändamålet. IMI hade redan börjat tillämpas i februari 2008 till stöd för direktiv 2005/36/EG om erkännande av 
yrkeskvalifikationer33. Sedan december 2009 är IMI ett instrument för informationsutbyte på tjänsteområdet. 
Antalet områden som IMI används på har sedan dess ökat till åtta: yrkeskvalifikationer, tjänster, utstationerade 
arbetstagare, gränsöverskridande eurokontanttransporter, Solvit, patienträttigheter vid gränsöverskridande 
hälso- och sjukvård, e-handel (pilotprojekt) och lokförarbevis (pilotprojekt).
32 EUT L 263, 7.10.2009, s. 32.
33 Europaparlamentets och rådets direktiv 2005/36/EG av den 7 september 2005 om erkännande av yrkeskvalifikationer (EUT L 255, 30.9.2005, s. 22).Ruta 1
24 Iakttagelser 	
57	
Antalet förfrågningar som är relaterade till direktivet (se figur 2 ) beror på faktorer 
som antalet tjänsteleverantörer som bedriver gränsöverskridande verksamhet, 
tillämplig lagstiftning i värdlandet, de behöriga myndigheternas medvetenhet 
om och anslutning till IMI och behovet av att kontakta de behöriga myndighe -
terna i en annan medlemsstat. Att tolka antalet förfrågningar som görs via IMI 
är därför svårt, men kommissionen medger att det används i liten omfattning 
när det gäller direktivet jämfört med direktivet om yrkeskvalifikationer. För att 
öka användningen av IMI i frågor som rör direktivet har kommissionen anordnat 
konferenser och utbildningskurser. Figur 2Totalt	antal	tjänstedirektivrelaterade 	IMI-förfrågningar 	per	kvartal
Källor: http://ec.europa.eu/internal_market/scoreboard/performance_by_governance_tool/internal_market_information_system/index_en.htm  
http://ec.europa.eu/internal_market/imi-net/statistics/index_en.htm
58	
IMI används också som kommunikationsverktyg för direktivets varningsmeka -
nism, som innebär att myndigheter i andra länder ska varnas för specifika tjänste -
leverantörer av hälso-, säkerhets- eller miljöskäl. Men myndigheterna i de med -
lemsstater som vi besökte använder sällan varningsmekanismen och uppgav att 
det är en onödig funktion i IMI. Endast tre varningar har utfärdats totalt, varav en 
var felaktig och drogs tillbaka.140
120
100
80
60
40
20
0
K1 K2 K3 K4
2010K1 K2 K3
2011K4 K1 K2 K3
2012K4 K1 K2 K3
2013K4 K1 K2 K3
2014K4 K1 K2
2015
25 Iakttagelser 	
34 Uppgifter avseende perioden 
fram till den 1 juni 2015 som 
har lämnats av kommissionen.
35 Europaparlamentets och 
rådets direktiv 98/34/EG av 
den 22 juni 1998 om ett 
informationsförfarande 
beträffande tekniska 
standarder och föreskrifter 
(EGT L 204, 21.7.1998, s. 37).
36 Antagandet av nationell 
lagstiftning skjuts upp till 
slutet av frysningsperioden.
37 Artikel 18 i direktivet: ”Genom 
undantag från artikel 16 får en 
medlemsstat under särskilda 
omständigheter vidta åt  - 
gärder gentemot en tjänste  - 
leverantör som är etablerad 
i en annan medlemsstat om 
åtgärden avser tjänsters 
säkerhet.”59	
De anmälningar av nya nationella krav avseende tillhandahållande av tjänster 
över gränserna och etableringsrätt som föreskrivs i tjänstedirektivet görs genom 
IMI-systemet. I september 2013 infördes en anmälningsmodul i IMI som ersatte 
anmälan via e-post. Anmälningar som skickas via IMI tas emot av kommissionen 
och av de nationella IMI-samordnarna i medlemsstaterna, där avsikten är att de 
ska bli föremål för inbördes utvärdering som utförs av den andra medlemsstaten.
60	
De förvaltningar som vi besökte i medlemsstaterna ansåg inte att anmälnings -
förfarandet var till någon nytta. Kritiken gäller bland annat det merarbete som 
förfarandet skapar för medlemsstaternas myndigheter och de oklara anmälningar 
som man får.
61	
Totalt 310 anmälningar34 har skickats via IMI sedan systemet togs i bruk för detta 
ändamål. Trots att det är en rättslig skyldighet att göra anmälningar har sju av 
de 31 EU-medlemsstater och EES-länder som är anslutna till IMI aldrig skickat en 
anmälan. Bland de återstående 24 länderna uppgick antalet anmälningar under 
en 20-månadersperiod till mellan en och 73.
62	
Anmälan av nya krav är en skyldighet som direktivet har gemensam med direktiv 
98/34/EG35, enligt vilket medlemsstaterna är skyldiga att på utkaststadiet anmäla 
sina tekniska föreskrifter avseende produkter och informationssamhällets tjäns -
ter till kommissionen. Direktivet inbegriper dock inte den frysningsperiod på tre 
månader36 som gäller anmälningar enligt direktiv 98/34/EG innan de antas eller 
offentligt samråd om anmälningar genomförs. Enligt kommissionspersonal över -
väger man att offentliggöra anmälningar enligt direktivet på en öppen webb -
plats. Flera parter i medlemsstaterna uppgav att de skulle välkomna ett liknande 
frysningsförfarande.
63	
Generellt sett är användningen av IMI inom ramen för direktivet måttlig till liten: 
förfrågningar om information förekommer, och det gör även anmälningar, men 
varningar och undantag i enskilda fall37 är sällsynta.
26 Iakttagelser 	
64	
Eftersom medlemsstaterna enligt direktivet är skyldiga att anmäla nya krav är det 
logiskt att använda IMI för det syftet. Som kommunikationsplattform erbjuder 
IMI den funktionalitet som krävs. Om IMI-systemet utvidgades till att omfatta en 
frysningsperiod och en allmänt tillgänglig webbplats med anmälda krav skulle 
de berörda parterna få bättre tillgång till anmälningarna och kunna granska nya 
krav.
Konsumenterna	fortsätter	att	stöta	på	problem	i tillträdet	till 	
inre	marknaden 	för	tjänster
65	
I artikel 20 i direktivet anges att medlemsstaterna ska se till att tjänstemottagarna 
(inbegripet konsumenter) inte omfattas av diskriminerande krav som grundas på 
deras nationalitet eller bosättningsort och att tillträdet till en tjänst ska vara lika 
obegränsat. Typiska exempel på sådana begränsningar kan vara en multinationell 
onlineåterförsäljare som inte låter en kund handla direkt på en webbplats utan 
automatiskt leder kunden till en nätbutik i hans eller hennes eget land, där andra 
priser och villkor kan gälla. I andra fall av bristande efterlevnad kan en handlare 
vägra att leverera en produkt till en kund i ett annat land utan motivering. Di -
rektivet tillåter ”skillnader i villkoren när dessa är direkt motiverade av objektiva 
faktorer”.
66	
Kommissionen och medlemsstaterna har inrättat ett nätverk av europeiska 
konsumentcentrum (ECC-Net) för att tillhandahålla information och hjälpa tjäns -
temottagare som har problem med handlare i andra länder. Centrumen i detta 
nätverk, som består av EU:s medlemsstater, Norge och Island, finansieras gemen -
samt genom EU:s budget och nationella medel. Varje medlemsstat är värd för ett 
centrum som ska svara på kundernas frågor, ge råd om prövningsförfaranden och 
vid behov utnyttja sina kontakter med centrum i andra länder.
67	
Nätverket har offentliggjort en rapport med en analys av konsumentklagomål 
som lämnades mellan januari 2010 och december 2012. Under denna period tog 
nätverket emot 222 klagomål med koppling till artikel 20. Genom våra besök vid 
europeiska konsumentcentrum och andra organ i sju medlemsstater inser vi att 
detta antal är en underskattning av problemets omfattning eftersom de europe -
iska konsumentcentrumen/medlemsstaterna anser att konsumenterna är dåligt 
informerade om sina rättigheter, särskilt dem som följer av direktivet. Dessutom 
är det så att även då konsumenterna vet om att det kan ha förekommit en över -
trädelse av bestämmelserna anser de ofta att den insats som krävs för att göra ett 
klagomål inte är värd besväret beroende på den aktuella tjänstens värde eller för 
att en snabb lösning krävs.
27 Iakttagelser 	
38 Offentliggjord den 
7 december 2009.
39 Offentliggjord i september 
2011.
40 Artiklarna inkluderade kläder, 
sportartiklar, hushållsvaror, 
böcker, musik-dvd:er, 
video- eller dataspel, 
programvara, elektronisk 
utrustning och kropps - 
vårdsprodukter.
41 Till exempel svårigheter att 
hitta tillräckligt många nät  - 
handlare som var beredda att 
sälja över gränserna, andel 
korrekta leveranser, 
erbju  danden om fri leverans 
som drogs tillbaka och 
skillnader när det gällde 
belopp som skulle debiteras 
kreditkort som sedan tillskrevs 
problem med momssatser, 
tullklarering och valutor. 
Många handlare informerade 
inte tillräckligt om kundens 
rätt att returnera varor.68	
Två rapporter har offentliggjorts om tillämpning av diskriminerande krav, näm -
ligen Study on business practices applying different conditions of access based on 
the nationality or the place of residence of service recipients  (studie om affärsmeto -
der där olika villkor tillämpas beroende på tjänstemottagarnas nationalitet eller 
bosättningsort)38 och Online cross-border mystery shopping – State of the e-Union  
(elektronisk gränsöverskridande och anonym provhandel – tillståndet i e-unio -
nen), som författats av nätverket av europeiska konsumentcentrum (ECC-Net)39.
69	
i den första rapporten försökte man identifiera huruvida kunder behandlas olika 
på grund av nationalitet eller bosättningsort. Studien omfattade fyra sektorer – 
biluthyrning, digitala nedladdningar, onlineförsäljning av elektronikprodukter 
och turism. Slutsatsen var att det fanns prima facie-bevisning för en systematisk 
differentiering utifrån kundernas hemvist i de fyra undersökta sektorerna men 
inte utifrån nationalitet. Framför allt konstaterades differentiering när det gällde 
onlinetjänster, med en automatisk adressbaserad omdirigering eller förekomst av 
parallella landbaserade webbplatser.
70	
Studien tyder på att det skulle kunna finnas såväl rättsliga och regleringsmässiga 
som affärsmässiga skäl till att sådana skillnader uppstår. Exempel på rättsliga och 
regleringsmässiga skäl till differentiering skulle kunna vara finansiella kostnader, 
regelefterlevnadskostnader och skillnader i medlemsstaternas lagstiftning, med -
an affärsmässiga skäl skulle kunna vara transport- och leveranskostnader, mark -
nadsföringskostnader och företagsstruktur, inbegripet franchising.
71	
Den andra rapporten syftade till att identifiera hinder för gränsöverskridande 
näthandel. Med hjälp av 17 EU-medlemmar i nätverket av europeiska konsument -
centrum gjordes 305 gränsöverskridande köp på nätet i tio produktkategorier40. 
Totalt sett rapporterade de europeiska konsumentcentrumen att det i 173 av de 
305 (56 %) fallen uppstod något problem41 med avtalsvillkoren och konsument -
rättigheterna, vilket visar att konsumenterna fortfarande möter hinder i mottag -
andet av gränsöverskridande tjänster.
28 Iakttagelser 	
Tjänsteleverantörer 	diskriminerar 	fortfarande 	på	ett	
orättvist 	sätt
72	
Artikel 20.2 i direktivet anger att diskriminerande skillnader i villkoren ska vara 
”direkt motiverade av objektiva faktorer”, medan skäl 95 i ingressen utgör ett 
kryphål genom hänvisningen till ”objektiva faktorer som kan variera länderna 
emellan, som högre faktiska kostnader på grund av avstånd, tekniska detaljer 
i samband med tillhandahållandet, olika marknadsvillkor, exempelvis säsongspå -
verkad högre eller lägre efterfrågan, olika semesterperioder i medlemsstaterna 
och olika konkurrenters prissättning eller större risktagande på grund av att 
bestämmelserna skiljer sig från dem i etableringsmedlemsstaten”.
73	
Detta har lett till orättvis diskriminering, såsom illustreras av exemplen i  ruta 2 .
Diskriminerande 	behandling 	av	konsumenter
När en bulgarisk konsument skulle boka ett semesterpaket på nätet för en vistelse i en temapark i Frankrike 
valde hon av misstag Storbritannien som bosättningsland. Hon upptäckte snabbt sitt misstag och valde Bul -
garien i stället. Då konstaterade hon en prisskillnad på nästan 40 % och ombads betala 500 euro mer än om 
hon hade varit bosatt i Storbritannien.
Under en semester i en österrikisk skidort upptäckte en tysk konsument att priset på liftkort var mycket högre 
för turister än för personer bosatta i Österrike.
Källa: Förstärkt konsumentskydd – tjänstedirektivet 2006/123/EG. Analys av konsumentklagomål med anknytning till artikel 20.2 och artikel 21 
som rapporterades till ECC-Net mellan 2010 och 2012, s. 20–21.Ruta	2
74	
I rapporten från nätverket av europeiska konsumentcentrum ges ett antal lik -
nande exempel på diskriminerande behandling, som oftare grundas på bosätt -
ningsort än på nationalitet och som ofta sker indirekt på grundval av i vilket land 
kreditkortet har utfärdats eller utifrån leveransort.
29 Iakttagelser 	
42 SWD(2012) 146 final, 8.6.2012, 
Commission Staff Working 
Document - With a view to 
establishing guidance on the 
application of Article 20(2) of 
Directive 2006/123/EC on 
services in the internal market 
(’the Services Directive’)  
(arbetsdokument från 
kommissionens avdelningar 
för att fastställa riktlinjer för 
tillämpningen av artikel 20.2 
i direktiv 2006/123/EG om 
tjänster på den inre 
marknaden (tjänstedirektivet).
43 (Extern) utvärdering av 
förordningen om konsument -
skyddssamarbete, slutrapport 
från Consumer Policy 
Evaluation Consortium (CPEC) , 
17 december 2012.75	
Artikel 20.2 har också visat sig vara en orsak till oro och osäkerhet för företag som 
inte förstår vilka skyldigheter som eventuellt åligger dem när de bedriver lång -
distansförsäljning till kunder i andra länder. Enligt representanter för detaljhan -
deln i medlemsstaterna har den vägledning som getts hittills42 inte lyckats skapa 
klarhet eller visshet om när företag måste leverera över gränserna.
Lösa	problemen
76	
Kommissionen har tillämpat en tematisk metod för att försöka lösa de viktigaste 
typerna av problem när det gäller tjänsteleverantörer. Den använder nätverket 
för konsumentskyddssamarbete för att genomföra gemensamma marknadskon -
troller som består av EU-omfattande kontroll av webbplatser i vissa onlinesek -
torer. Samtidigt görs samordnade kontroller för att identifiera överträdelser av 
konsumentlagstiftningen och därefter se till att den följs. Efter sådana undersök -
ningar ska de behöriga nationella myndigheterna vidta lämpliga efterlevnads -
åtgärder, kontakta företag om misstänkta oriktigheter och uppmana dem att 
vidta korrigerande åtgärder eller, i annat fall, vara inställda på rättsliga åtgärder. 
Gemensamma marknadskontroller har gjorts på följande områden: flygbolag, 
mobiltelefoninnehåll, elektronikprodukter, biljettförsäljning på nätet, konsu -
mentkredit, digitalt innehåll och resebokning på nätet.
77	
Enligt en extern utvärdering43 som gjordes 2012 blev resultatet en hög efterlev -
nadsnivå inom alla sektorer, även om effekterna av gemensamma marknadskon -
troller skulle kunna bli större genom mer publicitet och uppföljningsåtgärder 
för att säkerställa fortsatt efterlevnad. Tyvärr har inte direktivets krav specifikt 
integrerats i de utvärderingar som gjorts eftersom, enligt kommissionen, lagstift -
ningen om konsumentskyddssamarbete antogs innan direktivet trädde i kraft. 
Den externa utvärderingen innehöll rekommendationer om att de gemensamma 
marknadskontrollernas omfattning borde utökas men förkastade en inkludering 
av direktivet i detta, trots att man medgav att direktivet garanterar tjänstemotta -
garna vissa rättigheter, till exempel icke-diskriminering, rätt till information och 
yrkesansvarsförsäkring och marknadskommunikation. Man hävdade också att 
dess gränsöverskridande betydelse och gränsöverskridande kriterier för konse -
kvens är viktiga i sammanhanget. I utvärderingen sade man dock dels att tjäns -
tedirektivet har en stark inriktning på medlemsstaternas skyldigheter och inte 
på enskilda tjänsteleverantörers verksamhet, dels att direktivet också omfattar 
aspekter mellan företag (dvs. begreppet ”tjänstemottagare” är inte begränsat 
till konsumenter), vilket inte skulle överensstämma med konsumentinriktningen 
i målen för konsumentskyddssamarbetet. Denna ståndpunkt strider mot de bevis 
som presenterades i rapporten från nätverket av europeiska konsumentcentrum 
som understryker de betydande effekter som bristande efterlevnad av direktivet 
får för konsumenterna.
30 Iakttagelser 	
44 Kommissionens rekom -
mendation av den 7 december 
2001 om principer för 
användning av ”Solvit” – 
problemlösningsnätverket för 
den inre marknaden 
(EGT L 331, 15.12.2001), s. 79.
45 Kommissionens rekom -
mendation av den 
17 september 2013 om 
principerna för Solvit, Bryssel 
(C(2013) 5869 final).
46 Kommissionens rekom -
mendation om principerna för 
Solvit (17 september 2013), s. 2.
47 http://ec.europa.eu/solvit/
index_en.htmEfterlevnadsåtgärder
Kommissionen 	använder 	ett	antal	efterlevnadsverktyg
78	
Efterlevnad av direktivet är viktigt ur både rättslig och ekonomisk synvinkel. När 
rättigheter enligt EU:s lagstiftning kränks behövs snabba och effektiva lösningar 
för både tjänsteleverantörerna och tjänstemottagarna.
79	
Kommissionen kan inleda ett överträdelseförfarande mot en medlemsstat som 
har underlåtit att uppfylla en skyldighet enligt fördraget. Kommissionen har ock -
så infört en allmän mekanism som föregår ett överträdelseförfarande, EU Pilot, 
och den alternativa konfliktlösningsmekanismen Solvit som har utformats speci -
fikt för inremarknadsfrågor. Dessutom kan kommissionen ta upp högnivåfrågor 
på politisk nivå genom att utfärda landsspecifika rekommendationer inom den 
europeiska planeringsterminen.
Solvit	används 	sällan	i samband 	med	tjänstedirektivet
80	
Solvit är en kostnadsfri, till största delen nätbaserad tjänst mellan medlemsstater -
na som tillhandahålls av de nationella förvaltningarna. Den inrättades 200144 och 
uppdaterades 201345. Solvit erbjuder lösningar i en rad olika konkreta situationer, 
till exempel följande: erkännande av yrkeskvalifikationer, visum och uppehålls -
rätt, handel och tjänster (företag), fordon och körkort, familjebidrag, pensionsrät -
tigheter, arbete utomlands, arbetslöshetsersättning, sjukförsäkring, tillträde till 
utbildning, gränsöverskridande kapital- eller betalningsrörelser och momsåter -
betalning. År 2013 gav kommissionen ut en broschyr med exempel på konkreta 
lösningar på enskilda problem som man hittat med Solvit-centrumens hjälp.
81	
I regel kan merparten av ärendena lösas på ett framgångsrikt sätt, i genomsnitt 
inom nio veckor46 (vilket kan jämföras med ett mål på tio veckor47). Systemet 
har normalt sett tagit emot omkring 1 400 ärenden per år, men 2014 skedde en 
ökning till 2 368 ärenden.
31 Iakttagelser 	
48 Nordic Innovation Report 
Delivering a stronger Single 
Market  (en starkare inre 
marknad), juni 2012, s. 50.
49 Ibid.
50 Dr. M. Kaeding, F. Voskamp, 
Better Implementation of EU 
Legislation is not just a question 
of taking Member States to 
Court  (bättre genomförande 
av EU:s lagstiftning är inte bara 
en fråga om att dra medlems -
stater inför rätta), arbets -
dokument (2011/w/01 EIPA), 
s. 10.82	
Solvit spelar dock en mindre roll när det gäller direktivet. År 2014 rörde endast 
17 av de 2 368 ärendena direktivet (sex ärenden 2013 och 16 ärenden såväl 
2012 som 2011).
83	
Solvit har begränsade personalresurser och tekniska resurser och kan inte be -
handla komplexa företagsärenden48. I stora länder som Tyskland, Frankrike och 
Storbritannien är Solvit-centrumen underbemannade49, och antalet anställda 
med juridisk kompetens är otillräckligt50. Kommissionen anordnar dock regel -
bundna utbildningskurser i juridiska frågor för personalen vid Solvit-centrumen.Solvit-lösningar
Solvit	låter	turister	chartra	tyska	yachter	i Italien
Ett tyskt företag chartrade fyra yachter under tysk flagg till turister i Italien. Företagets ägare bötfälldes för att 
vederbörande inte hade registrerat sina kommersiella yachter hos de lokala hamnmyndigheterna i enlighet 
med nya italienska bestämmelser. Fem månader senare, efter upprepade försök att registrera yachterna, fick 
företagets ägare veta att registrering endast var möjlig om företaget var etablerat i Italien. Solvit ingrep då 
och förklarade att detta villkor inte var förenligt med EU:s lagstiftning och att myndigheterna skulle acceptera 
registreringen i den tyska handelskammaren. Alla fyra yachter registrerades och charterlicenser utfärdades.
Löst inom nio veckor
Solvit	säkerställer 	rättvis	behandling 	av	forsränningsföretag 	i Slovenien
Forsränningsföretag från Ungern och Slovakien klagade på att billigare, årslång tillgång till en viss flod i Slove -
nien hade reserverats för slovenska företag. De utländska företagen måste inte bara betala mer utan var också 
tvungna att köpa biljetter varje dag. Tack vare Solvit ändrades de diskriminerande reglerna, och utländska 
företag kan nu bedriva verksamhet på Sloveniens floder på samma villkor som lokala företag. Eftersom det 
här ärendet innebar att regler måste ändras tog det längre tid för Solvit att lösa det än vad det genomsnittligt 
brukar ta.
Löst inom tio månader
Källa: Europeiska kommissionen, SOLVIT — Success stories  (Solvit – framgångshistorier), 2013.Ruta 3
32 Iakttagelser 	
51 Tjeckien, Danmark, Tyskland, 
Irland, Spanien, Italien, 
Litauen, Ungern, Neder -
länderna, Österrike, Portugal, 
Slovenien, Finland, Sverige 
och Storbritannien.84	
De flesta ärenden har lämnats in av enskilda personer, medan endast cirka 
20 ärenden har lämnats in av företag eftersom de i regel har andra medel att till -
gå för att lösa problem som uppstår när de bedriver affärsverksamhet utomlands. 
I en studie av kommissionen från 2011 angavs att företag hellre skulle vända sig 
till formella instanser för att finna lösningar.
85	
De lösningar som Solvit tillhandahåller är inte lagstiftningslösningar, och infor -
mation om ärenden och hur de har lösts finns inte tillgänglig för allmänheten och 
hjälper därför inte andra eventuellt berörda parter. Dessutom kan olika lösningar 
tillhandahållas på identiska problem av till exempel olika medlemsstater och 
regionala myndigheter.
EU	Pilot –	ett	system	före	ett	överträdelseförfarande	som 	
uppskattas 	av	medlemsstaterna
86	
EU Pilot är en konfidentiell mekanism för utbyte av information mellan kommis -
sionen och en medlemsstat. Den infördes av kommissionen 2008 tillsammans 
med 15 frivilliga medlemsstater51 och omfattade i juli 2013 alla 28 medlemsstater -
na. EU Pilot används som ett försök att klargöra eller lösa problem så att man om 
möjligt kan undvika formella överträdelseförfaranden i enlighet med artikel 258 
i EUF-fördraget.
87	
Kommissionen inledde 1 502 EU Pilot-ärenden inom alla områden 2013 och 1 208 
ärenden 2014. I början av 2015 hade det förekommit 84 ärenden med anknytning 
till direktivet.
I	genomsnitt	tar	det	lite	drygt	16 månader	att	lösa	ett	EU	Pilot-
ärende	som	rör	tjänstedirektivet
88	
Kommissionen skickar enskilda ärenden till den berörda medlemsstaten via EU 
Pilot-systemet. De nationella myndigheterna har därefter tio veckor på sig att 
lämna svar och föreslå en lösning.
33 Iakttagelser 	
52 http://ec.europa.eu/
internal_market/scoreboard/
performance_by_
governance_tool/eu_pilot/
index_
en.htm#maincontentSec
53 SEK(2011) 1629/2, 21.12.2011, 
Andra utvärderingsrapporten 
för EU Pilot-projektet .89	
Kommissionen publicerar den genomsnittliga tid det tar för medlemsstaterna att 
svara på alla EU Pilot-brev, och den har fastställt en tidsfrist på 70 dagar. Enligt 
resultattavlan för den inre marknaden (07/14)52 var merparten av länderna mar -
kerade med ”grönt” när det gällde att hålla tidsfristen. Tjeckien, Irland, Spanien, 
Italien, Lettland, Polen, Portugal, Rumänien, Sverige och Storbritannien klassas 
som ”gula”, det vill säga att de nästan följer tidsfristen (en genomsnittlig svarstid 
på 71–77 dagar). Den genomsnittliga svarstiden för Frankrike är dock 93 dagar. 
Den tid det tar för kommissionen att handlägga ärenden anges inte i resultat -
tavlan, men enligt den andra utvärderingsrapporten för EU Pilot-projektet53, där 
kommissionen också fastställde en tidsfrist för sig själv på 70 dagar för att bedö -
ma svar och fatta beslut om uppföljning, var den genomsnittliga tidsåtgången 
102 dagar.
90	
I merparten av de EU Pilot-ärenden som gällde direktivet krävdes flera skriftväx -
lingar vilket ökade tidsåtgången. Den genomsnittliga tidsåtgången för ärenden 
som rör direktivet är 16,6 månader.
I	vissa	fall	har	kommissionen	väntat	för	länge	innan	den	har	agerat
91	
Vi granskade sex EU Pilot-ärenden som gällde direktivet. I det urvalet tog proces -
sen mellan fem och åtta månader i de fall då ärendet löstes med hjälp av EU Pilot. 
De mer komplexa ärendena som senare blev överträdelseförfaranden tog dock 
mellan nio och trettio månader.
92	
Medlemsstaterna lämnade sina svar i tid. I  ruta 4  ger vi dock exempel på förse -
ningar i EU Pilot-förfarandet.
Exempel 	på	förseningar 	i EU	Pilot-förfarandet
När det gällde ett land tog det kommissionen 16 månader efter det att den hade identifierat problemet att 
skicka en förvaltningsskrivelse till en medlemsstat och ytterligare sex månader att inleda EU Pilot-ärendet.
I fallet med en annan medlemsstat tog det nästan 20 månader från det att kommissionen tog emot ett klago -
mål till det att den inledde EU Pilot.
Ett EU Pilot-ärende inleddes 2012 och har ännu inte avslutats, eftersom man ännu inte har kontrollerat om 
gjorda lagändringar tillämpas korrekt.Ruta 4
34 Iakttagelser 	
54 Alla klagomål, i alla ämnen, 
även de som leder till 
EU Pilot- och/eller över -
trädelse  förfaranden, 
registreras i systemet för 
registrering av klagomål 
(Chap). Chap innefattar 
områdesidentifiering när 
klagomål gäller artiklarna 56 
(frihet att tillhandahålla 
tjänster) eller 49 (etablerings -
rätt) i EUF-fördraget.93	
Information om EU Pilot-ärenden offentliggörs varken under den tid de pågår 
eller efter det att de har avslutats. Det innebär att även om förfarandena leder till 
en lösning i ett enskilt land kan andra berörda parter inte dra nytta av dem och 
de bidrar inte heller till att en fast EU-rättspraxis etableras på området.
Kommissionen 	har	knappt 	använt	överträdelseförfaranden
94	
Om kommissionen efter förberedande samråd i EU Pilot anser att EU:s regler inte 
tillämpas korrekt kan den inleda ett överträdelseförfarande mot medlemsstaten 
i fråga. Kommissionen har befogenhet att försöka få överträdelsen att upphöra 
och kan vid behov hänskjuta ärendet till Europeiska unionens domstol. Det kan 
ske antingen på grundval av ett klagomål som kommissionen får54 eller på kom -
missionens eget initiativ.
95	
Ärendet kan lösas om medlemsstaten lämnar nödvändig kompletterande in -
formation som övertygar kommissionen om att det i själva verket inte har skett 
någon överträdelse eller om den godtar kommissionens ståndpunkt och ser till 
att överträdelsen upphör.
96	
Kommissionen aviserade en ”nolltoleranspolitik” som en del av tjänstepaketet 
2012. Men den intog ståndpunkten att endast vissa krav skulle omfattas av dess 
”nolltolerans” (se ruta 5 ).
35 Iakttagelser 	
97	
Nolltoleranspolitiken gäller endast de mest begränsande krav som direktivet 
avser. Den gäller inte andra identifierade hinder där medlemsstatens motivering 
baserad på proportionalitet måste bedömas och eventuellt ifrågasättas. Kom -
missionens ståndpunkt är att den inte kan uttala sig om dessa specifika ärenden 
eftersom endast domstolen kan avgöra dem. Kommissionen är dock ovillig att 
hänskjuta ärenden till domstolen när den inte är absolut säker på ett avgörande 
som bekräftar brott mot lagstiftningen.
98	
När det gäller en del ärenden har kommissionen gett vägledning vid presentatio -
ner på expertgruppmöten om nya krav grundade på IMI-anmälningar av lagstift -
ningsåtgärder. ”Nolltoleranspolitiken” tillämpas dock inte på det som kommis -
sionen anser är omotiverade krav från medlemsstaternas sida.”Nolltolerans” 	för	bristande 	efterlevnad
Kommissionen har beslutat att endast tillämpa sin ”nolltoleranspolitik” för bristande efterlevnad på följande 
skyldigheter enligt tjänstedirektivet:
Artikel 14 i direktivet förbjuder ett antal diskriminerande och särskilt betungande krav.
Direktivet omfattar särskilda skyldigheter att förenkla förfarandena för godkännande.
1) Tyst medgivande, det vill säga tystnad från förvaltningen betyder medgivande, föreskrivs i artikel 13.4 
och
2) nationell giltighet för medgivandena föreskrivs i artikel 10.4.
Artikel 24 i direktivet föreskriver att alla totalförbud mot marknadskommunikation från reglerade yrken ska 
upphävas.
Etableringskrav gör det omöjligt att tillhandahålla gränsöverskridande tjänster. De tillhör de mest begränsan -
de kraven och behandlas i artikel 16.2 i tjänstedirektivet (artikeln om frihet att tillhandahålla tjänster). Med -
lemsstaterna får inte införa sådana för tjänsteleverantörer.
Källa: COM(2012) 261 final,  Ett partnerskap för ny tillväxt i tjänstesektorn 2012–2015 , s. 4.Ruta 5
36 Iakttagelser 	
55 Per den 1 april 2015.99	
Sedan direktivet infördes har det bara förekommit nio överträdelseärenden på 
grund av bristande överensstämmelse mellan nationell lagstiftning och direkti -
vet. Det är ett lite jämfört med alla problem som rapporterats under de ömsesidi -
ga utvärderingarna och koherenstesterna och i genomföranderapporten (tjänste -
paket) och inte förenligt med kommissionens aviserade ”nolltoleranspolitik”.
Överträdelseärendena 	tar	för	lång	tid
100	
Enligt uppgifter från kommissionen hade de 18 ärenden som ännu inte hade 
avslutats den 1 oktober 2014 och som gällde direktivet pågått i genomsnitt 
19,6 månader. Det innebar att de redan hade överskridit kommissionens mål på 
18 månader för att lösa liknande överträdelser. Vid utgången av 2015, omkring 
15 månader senare, hade elva av dessa ärenden ännu inte avgjorts. Kommis -
sionen sammanställer eller offentliggör inte systematiskt information om hur 
lång tid avslutade överträdelseförfaranden som gäller tjänstedirektivet har tagit.
101	
Utöver de 20 ärendena om sent införlivande (se punkt 19) och de nio ärendena 
om bristande överensstämmelse (se punkt 99) har det förekommit 55 ärenden55 
om felaktig tillämpning eller felaktigt genomförande av tjänstedirektivet och 
20 liknande överträdelser som gäller artiklarna 49 (etableringsrätt) och 56 (frihet 
att tillhandahålla tjänster) i EUF-fördraget. Detta är ärenden där direktivet införli -
vades korrekt i den nationella lagstiftningen men där bestämmelserna i lagstift -
ningen inte har genomförts eller tillämpats korrekt.
Enskilda	tjänsterelaterade	klagomål	följs	upp	regelbundet, 	
men	det	förekommer	långa	perioder	av	overksamhet	under 	
överträdelseförfarandena
102	
Vi granskade tio överträdelseärenden som hade att göra med hinder som upp -
märksammades under besöken vid kommissionen och medlemsstaterna eller där 
förfarandet tog särskilt lång tid.
37 Iakttagelser 	
56 Artiklarna 14, 15 och 16.
57 Mål C-179/14, kommissionen 
mot Ungern, 2012/4083.103	
Ärenden i kommissionens system för registrering av klagomål (Chap) följdes upp 
regelbundet. De som rörde direktivet lämnades över till generaldirektoratet för 
inre marknaden och tjänster som då antingen utarbetade ett svar eller inledde 
ett EU Pilot-ärende som förberedelse för överträdelseförfarandet. I samtliga ären -
den förekom omfattande kontakter mellan kommissionen och medlemsstaterna. 
Men när överträdelseförfarandena väl hade inletts uppstod stora förseningar, 
och det förekom perioder av overksamhet i enskilda ärenden och förseningar 
i medlemsstaternas svar. Till exempel i ett ärende förekom det ingen verksamhet 
mellan februari 2012 och mars 2014, och i ett annat ärende avbröts kommissi -
onens korrespondens mellan november 2012 och maj 2015, även om beslutet 
sedan fattades snabbt.
104	
Även om de tar längre tid än förväntat och planerat ledde alla avslutade över -
trädelseärenden till att den berörda medlemsstaten ändrade sin lagstiftning och 
därmed kom till rätta med de problem som hade identifierats. Man kan konsta -
tera att när överträdelseförfaranden inleds leder de till lagändringar i medlems -
staterna. Men antalet överträdelseförfaranden fortsätter att vara mycket lågt. 
Dessutom tillkännager visserligen kommissionen att ett överträdelseförfarande 
inleds, men detaljerad dokumentation görs inte tillgänglig för allmänheten när 
ärendet avslutas, vilket minskar insynen i förfarandet och inverkar negativt på 
etableringen av en gemensam rättspraxis.
Endast	ett	ärende	hänsköts	till	domstolen
105	
När kommissionen drar en medlemsstat inför domstolen är det kommissionen 
som ska presentera bevis för att det har skett en överträdelse av EU:s lagstiftning. 
Om de bevis som läggs fram inte är tillräckligt bindande, får domstolen fatta 
ett beslut som går emot kommissionen och förklara ärendet icke tillåtligt eller 
ogrundat. Kommissionen har endast hänskjutit ett överträdelseärende grundat 
på direktivet56 till domstolen57 (se ruta 6 ).
38 Iakttagelser 	
106	
I rapporterna från kommissionen, Europaparlamentet och andra organ, och sär -
skilt i tjänstepaketet (juni 2012), har efterlevnadsverktyg granskats och rekom -
mendationer om framtida åtgärder utfärdats. Vi konstaterade att det i de besökta 
medlemsstaterna råder samförstånd om att alla fall av bristande efterlevnad bör 
behandlas strängt och att överträdelseförfaranden bör tillämpas.
107	
Kommissionen har inte utarbetat en systematisk strategi för att förstärka den inre 
marknaden för tjänster, särskilt inte på de områden som omfattas av direktivet. 
De nuvarande efterlevnadsåtgärderna är inte alltid inriktade på de ekonomiskt 
mest betydelsefulla branscherna som valts ut utifrån en riskbaserad metod.Överträdelseärende 	som	anhängiggjorts 	vid	domstolen
Europeiska kommissionen beslutade att väcka talan mot Ungern vid Europeiska unionens domstol för att 
ifrågasätta dess lagstiftning om utfärdande av kuponger avseende lunch, nöjen och semester. Kommissionen 
ansåg att de begränsningar som infördes genom den ungerska lagstiftning som trädde i kraft den 1 janu -
ari 2012 strider mot de grundläggande principerna om etableringsrätt och frihet att tillhandahålla tjänster 
enligt EUF-fördraget (artiklarna 49 och 56) och mot tjänstedirektivet (Europaparlamentets och rådets direktiv 
2006/123/EG av den 12 december 2006 om tjänster på den inre marknaden).
År 2011 ändrade Ungern sin lagstiftning om utfärdande av kuponger avseende varma och kalla måltider, 
nöjen och semester, som arbetsgivare gav till arbetstagare och som ansågs vara en löneförmån och därför 
omfattades av fördelaktiga regler när det gällde skatter och socialförsäkringar. Lagstiftningen trädde i kraft 
den 1 januari 2012 utan någon lämplig övergångsperiod. Före dessa ändringar föreskrev inte den nationella 
rätten några särskilda villkor för utfärdandet av sådana matkuponger, och inte heller rörande deras form.
Den nya lagstiftningen tilldelade ett statligt organ monopol avseende utfärdandet av kuponger för kalla (pap -
perskuponger eller elektroniska kuponger) och varma rätter (papper), som arbetsgivarna ger arbetstagarna. 
Lagstiftningen ställde dessutom upp extremt stränga krav för utfärdande av kuponger för varma rätter, nöjen 
och semester, och som betraktades som en löneförmån, som endast kunde utfärdas elektroniskt.
Den nya lagstiftningen innebar att aktörer som redan funnits på marknaden för kuponger avseende varma 
och kalla rätter trängdes ut från marknaden för kuponger som betraktas som en löneförmån.
Eftersom Ungern inte hade ändrat sin lagstiftning i enlighet med det motiverade yttrande som skickades till 
landet i november 2012 beslutade kommissionen att väcka talan vid domstolen. Målet hade ännu inte avgjorts 
i oktober 2015.Ruta 6
39 Iakttagelser 	
58 http://ec.europa.eu/
europe2020/pdf/csr2014/
overview_
recommendations_2014_by_
member_state_en.pdf .
59 Till exempel lagreglerade 
yrken, särskilt apotekare och 
optiker, främjande av 
konkurrens i tjänstesektorn, 
minskad regelbörda 
i detaljhandeln genom ”Loi 
relative à l’artisanat, au 
commerce et aux très petites 
entreprises (ACTPE)”, som 
syftar till att förenkla 
förfarandet för att etablera 
detaljhandelsföretag och 
lagförslaget om ekonomisk 
verksamhet som ger 
konkurrensmyndigheten 
ökade befogenheter.Landsspecifika 	rekommendationer 	har	haft	begränsad 	
framgång
108	
Utöver överträdelseförfaranden försöker kommissionen påverka medlems -
staterna genom att ta med rekommendationer som rör tjänstedirektivet i de 
landsspecifika rekommendationer som utfärdas inom ramen för den europeiska 
planeringsterminen. De landsspecifika rekommendationerna godkänns av rådet. 
Kommissionen anser att landsspecifika rekommendationer har större politisk 
effekt än överträdelseförfaranden eftersom de godkänns och antas av medlems -
staternas regeringar.
109	
I juni 2014 togs problem rörande konkurrens i tjänstesektorn upp i 14 landsspeci -
fika rekommendationer58. Till exempel rekommenderade kommissionen Frankri -
kes regering att ”avlägsna omotiverade restriktioner för tillträdet till och ut -
övandet av lagreglerade yrken, minska kostnaderna för tillträde till ett visst yrke 
och främja konkurrensen på tjänstemarknaden”. År 2015 konstaterades att vissa 
framsteg hade gjorts på detta område59. I vissa länder har det dock antingen inte 
gjorts några framsteg, har framstegen varit begränsade eller så har de landsspe -
cifika rekommendationerna inte beaktats alls. (Se ruta 7 .)
110	
Även om kommissionen anser att landsspecifika rekommendationer har stör -
re politisk effekt än överträdelseförfaranden följer inte alla medlemsstater 
dem på ett lämpligt sätt. Det finns inga bevis för att landsspecifika rekom -
mendationer är mer ändamålsenliga när det gäller att undanröja hinder än 
överträdelseförfaranden.
40 Iakttagelser 	
Landsspecifika 	rekommendationer 	från	2014	som	följdes	upp	2015,	där	begränsade 	
eller	inga	framsteg 	konstaterades
I landsspecifik rekommendation 5 för Ungern rekommenderades man att ”skapa ett stabilare regelverk och 
främja konkurrens på marknaderna, bland annat genom att undanröja hinder inom tjänstesektorn”.
År 2015 konstaterades det dock att Ungern hade gjort begränsade framsteg med att genomföra landsspecifik 
rekommendation 5 och rådets rekommendation. I själva verket hade inga framsteg gjorts när det gällde att 
skapa ett stabilare regelverk och främja konkurrens på marknaderna, särskilt inom tjänstesektorn.
I landsspecifik rekommendation 4 för Österrike rekommenderades man att ”ta bort onödiga hinder för tjäns -
televerantörer, inklusive sådana gällande krav på rättslig form och aktieägande samt för att starta sektorsöver -
gripande tjänsteföretag”.
Österrike har inte gjort några reformframsteg under rapporteringsperioden, inte heller vad beträffar krav på 
rättslig form och aktieägande och sektorsövergripande tjänsteverksamhet. Man har ännu inte gjort någon 
bred översyn av de befintliga restriktionerna.
I landsspecifik rekommendation 6 för Spanien rekommenderades man att ”anta en ambitiös reform av de 
reglerade yrkena och yrkesförbund i slutet av 2014, där man definierar vilka yrken som kräver registrering hos 
ett yrkesförbund, och fastställer yrkesorgans öppenhet och redovisningsskyldighet, avreglerar verksamhet 
som utan fog är förbehållna vissa utövare och säkrar marknadsenhet när det gäller tillgång till och utövandet 
av reglerade yrken i Spanien. Ytterligare minska tidsåtgång, kostnader och antal förfaranden som krävs för att 
starta ett företag. Undanröja omotiverade restriktioner för att etablera storskaliga försäljningsställen, bland 
annat genom att ändra gällande regler för regional planering.”
Inga framsteg har gjorts med att anta reformen om de reglerade yrkena och yrkesförbund.
Vissa framsteg har gjorts när det gäller att ytterligare minska tidsåtgång, kostnader och antal förfaranden som 
krävs för att starta ett företag.Ruta 7
41
 Slutsatser 	och	
rekommendationer
111	
Kommissionen ska samordna politiken för EU:s inre marknad och försöka undan -
röja omotiverade handelshinder när det gäller tjänster. Ett antal år efter tids -
fristen för att genomföra tjänstedirektivet finns det alltjämt hinder på den inre 
marknaden för tjänster som omfattas av direktivet. Kommissionen har inrättat ett 
antal mekanismer för att identifiera hinder, skapat stödstrukturer för att hjälpa 
medlemsstaterna att minska dem och infört alternativa konfliktlösningsmekanis -
mer. Men kommissionen har varit ovillig att vidta rättsliga åtgärder dels på grund 
av den tid förfarandet tar, dels för att den inte har fullt förtroende för lagstift -
ningens styrka. Generellt sett har kommissionens åtgärder för att säkerställa 
genomförandet av direktivet varit endast delvis ändamålsenliga.
Införlivande 	och	övervakning 	av	genomförandet
112	
De flesta medlemsstaterna införlivade inte direktivet i nationell lagstiftning i tid. 
Kommissionen övervakade medlemsstaternas framsteg och rapporterade om 
dem till rådet (konkurrenskraft). Medlemsstaterna uppskattade att kommissionen 
har gjort mycket rent praktiskt för att hjälpa till med genomförandet av direktivet 
under och efter införlivandet genom att den har organiserat gruppdiskussioner 
för den ömsesidiga utvärderingen och gett vägledning under regelbundna te -
matiska expertgruppmöten. Riktlinjer för införlivandet utfärdades i  Handbok om 
genomförandet av tjänstedirektivet  som visserligen ansågs värdefull men som inte 
fanns tillgänglig i tid till treårsperiodens start, vilket bidrog till att införlivandet 
försenades (se punkterna 16–20).
Rekommendation 1
Kommissionen bör utarbeta riktlinjer för införlivande och utfärda dem så snart 
som möjligt efter det att lagstiftningen har antagits.
113	
Förfarandet för ömsesidig utvärdering och de efterföljande koherenstesterna 
visade att ett stort antal hinder kvarstod. Medlemsstaterna ansåg att kommis -
sionen kunde ha gjort mer för att undanröja de potentiellt omotiverade hinder 
som identifierades under förfarandet. Dessutom ifrågasatte inte kommissionen 
tillräckligt den motivering baserad på proportionalitet som vissa medlemsstater 
gav. Resultaten användes inte som grund för systematiska åtgärder från kommis -
sionens sida för att se till att direktivet följdes, vilket hade varit ett sätt att försöka 
lösa de ekonomiskt mest betydelsefulla problemen (se punkterna 21–36).
42 Slutsatser 	och	rekommendationer 	
Rekommendation 2
Resultat från till exempel den ömsesidiga utvärderingen och koherenstesterna 
bör följas upp så att man kan komma till rätta med bristande efterlevnad. Kom -
missionen och medlemsstaterna bör försöka lösa de ekonomiskt mest betydelse -
fulla problemen
114	
Den potentiella ekonomiska nyttan med att direktivet genomförs fullt ut är inte 
känd, men uppskattade outputvinster åberopas ofta för att visa på effekterna 
av färre hinder. På grund av att det saknas tillräckligt detaljerade uppgifter om 
sektorer som påverkas av direktivet finns det fortfarande inte någon tillförlitlig 
kvantifiering av vilka effekter det har. Först nyligen bad kommissionen medlems -
staterna att tillhandahålla nödvändiga detaljerade indelningar i de nationella 
räkenskaperna (se punkterna 37–42).
Rekommendation 3
Kommissionen bör sträva efter att tidigt i lagstiftningsförfarandet lösa frågan 
om vilka uppgifter som krävs för att man ska kunna bedöma effekterna av ny 
lagstiftning.
Genomförande
115	
Gemensamma kontaktpunkter är en viktig del av direktivet. Det förekom förse -
ningar när de skulle inrättas och deras kvalitet varierar kraftigt mellan medlems -
staterna, varav en del saknar ambition att göra dem mer lyhörda för företagens 
behov. Kommissionen utarbetade en stadga i vilken medlemsstaterna ombads 
göra den stora ansträngning som krävs för att nå dit, men det har ännu inte gett 
några tillfredsställande resultat (se punkterna 46–52).
116	
Medvetenheten om de gemensamma kontaktpunkterna bland företag är inte 
stor och alla är inte tillräckligt synliga (se punkterna 53–55).
Rekommendation 4
Medlemsstaterna bör respektera stadgan för gemensamma kontaktpunkter och 
till exempel göra information tillgänglig på flera språk så att alla administrativa 
steg som krävs för att tillhandahålla tjänster över gränserna kan fullgöras.
43 Slutsatser 	och	rekommendationer 	
117	
Administrativt samarbete genom IMI kan tillämpas på ett värdefullt sätt med av -
seende på direktivet men det används mycket mindre än inom till exempel direk -
tivet om yrkeskvalifikationer. IMI är också ett praktiskt kommunikationsverktyg 
för de obligatoriska anmälningarna men det används inte tillräckligt på grund av 
medlemsstaternas missnöje med kommissionens hantering av anmälningar som 
skickas och med de obegripliga anmälningar som tas emot från andra medlems -
stater (se punkterna 56–64).
Rekommendation 5
Lagstiftaren bör införa en frysningsperiod för anmälan av förslag till krav och se 
till att de offentliggörs på en allmänt tillgänglig webbplats som medger bättre 
åtkomst och granskning i rätt tid.
118	
Det finns bevis för att många konsumenter fortsätter att stöta på problem i till -
trädet till den inre marknaden för tjänster, även om de inte lämnar in formella 
klagomål. Kommissionen skulle dock kunna föreslå att tillämpningsområdet för 
förordningen om konsumentskyddssamarbete utvidgas till att även omfatta arti -
kel 20 i tjänstedirektivet (se punkterna 65–77).
Rekommendation 6
Kommissionen bör ändra bilagan till förordningen om konsumentskyddssamar -
bete så att den också omfattar artikel 20 i tjänstedirektivet.
Efterlevnadsåtgärder
119	
EU Pilot är ett praktiskt verktyg för samarbete mellan medlemsstaterna och 
kommissionen men det tar ofta för lång tid att inleda ärenden och information 
om hur man löser dem offentliggörs inte. Det innebär att även om EU Pilot leder 
till en lösning i ett enskilt ärende kan inte andra berörda parter dra nytta av det 
och det bidrar inte heller till att en fast EU-rättspraxis etableras på området (se 
punkterna 86–93).
44 Slutsatser 	och	rekommendationer 	
Rekommendation 7
Kommissionen bör inte dröja med att inleda ett EU Pilot-ärende när ett problem 
har identifierats. Informationen om de problem som lösts via EU Pilot bör delas 
(anonymt, om det krävs), vilket bidrar till att bästa praxis sprids.
120	
Trots ”nolltoleranspolitiken” har det bara förekommit nio överträdelseärenden 
om bristande överensstämmelse mellan nationell lagstiftning och direktivet. Det 
har tagit för lång tid att lösa dem (två år i genomsnitt), och endast ett ärende 
avseende överträdelse av tjänstedirektivet har faktiskt behandlats av dom -
stolen. Kommissionen har ingen systematisk strategi för att förstärka den inre 
marknaden för tjänster, särskilt inte på de områden som omfattas av direktivet. 
De nuvarande efterlevnadsåtgärderna är inte alltid inriktade på de ekonomiskt 
mest betydelsefulla branscherna som valts ut utifrån en riskbaserad metod (se 
punkterna 94–107).
Rekommendation 	8
Kommissionen bör förkorta överträdelseförfarandena så mycket som möjligt. 
Den bör tillämpa ett tillvägagångssätt som innebär att överträdelseförfaranden 
inleds utifrån riskerna med det aktuella problemet och dess ekonomiska betydel -
se. Eftersom kommissionen själv, slutligen, anser att viktiga genomförandefrågor 
endast kan avgöras av domstolen bör den vid behov hänskjuta dem till den.
Denna rapport antogs av revisionsrättens avdelning IV, med ledamoten Milan Martin 
Cvikl som ordförande, vid dess sammanträde i Luxemburg den 3 februari 2016.
 För revisionsrätten
 Vítor Manuel da SILVA CALDEIRA
 ordförande

45 Kommissionens 		
svar
Sammanfattning
IV
Kommissionen anger sina prioriteringar i sitt meddelande från 2012 om genomförandet av tjänstedirektivet1. 
I meddelandet förklarar kommissionen att den fokuserar på efterlevnaden, men att detta inte utgör dess enda 
åtgärdsområde. Kommissionen har även identifierat prioriterade sektorer och fastställt åtgärder för de kommande 
åren, inbegripet en handlingsplan för detaljhandeln, en reform av direktivet om yrkeskvalifikationer och en sakkun -
niggranskning avseende juridisk form och kapitalinnehav. Denna uppsättning åtgärder välkomnades av rådet i dess 
slutsatser av den 23 oktober 2013. Såsom betonades av rådet har medlemsstaterna en viktig roll att spela i samband 
med genomförandet av tjänstedirektivet.
Kommissionen inledde flera överträdelseärenden under första halvåret 2015, där proportionaliteten hos en natio -
nell åtgärd behöver bedömas. Exempelvis inledde kommissionen åtta överträdelseärenden om juridisk form och 
kapitalinnehav eller avgifter (vilka utgör villkorade skyldigheter enligt artikel 15 i tjänstedirektivet). Ett antal ären -
den inleddes dessutom på grundval av kvantitativa eller geografiska begränsningar (artikel 15 i tjänstedirektivet) 
och på grundval av artikel 20.2 (icke-diskriminering i fråga om tillträde till tjänster). Tio EU Pilot-ärenden inleddes 
under andra halvåret 2015 angående bristande efterlevnad av artikel 8 i tjänstedirektivet om gemensamma kontakt -
punkter, för vilka det återigen krävs en proportionalitetsbedömning.
V
Kommissionen vidtar rättsliga åtgärder vid behov. Kommissionen har identifierat sina prioriterade sektorer och har 
vidtagit åtgärder inom dessa.
Delar av direktivet grundar sig på en proportionalitetsbedömning som ska genomföras av medlemsstaterna i varje 
enskilt fall och detta är något som kommissionen måste ta hänsyn till. (Till exempel krävs det enligt artiklarna 15 
och 39 att medlemsstaterna ska utvärdera vissa krav.) Åtgärder fastställs därför inte utifrån tillförlitlighetsgrad utan 
utifrån rättslig grund. Den tid som det rättsliga förfarandet tar har aldrig avskräckt kommissionen från att inleda 
överträdelseärenden. Vad gäller ovillkorliga åtaganden som ingår i direktivet handlade kommissionen skyndsamt 
genom ett mycket konsekvent antal utredningar på eget initiativ. Av de i genomsnitt 80 EU Pilot-ärendena per år 
inleder kommissionen mer än 30 ärenden på eget initiativ.
1 http://ec.europa.eu/growth/single-market/services/services-directive/implementation/evaluation/index_en.htm
Kommissionens 	svar	 46
VI
Vad gäller tjänstedirektivets ekonomiska konsekvenser utgick studien från 2012 ( http://ec.europa.eu/economy_
finance/publications/economic_paper/2012/pdf/ecp_456_en.pdf ) från en bedömning av hinder inom tjänstesek -
torerna vid två tidpunkter: före direktivets införande och efter dess införande (slutet av 2011). Kommissionen har 
också uppdaterat denna studie för att få med nationella reformer som genomförts mellan 2012 och 2014 (finns 
tillgänglig på http://ec.europa.eu/DocsRoom/documents/13327/attachments/1/translations/en/renditions/native ). 
Dessutom genomfördes nyligen mer detaljerade bedömningar avseende kvarstående hinder och den ekonomiska 
potentialen i att undanröja dessa inom de prioriterade sektorerna affärstjänster och detaljhandel. Dessa offentlig -
gjordes i arbetsdokumentet från kommissionens avdelningar om strategin för den inre marknaden ( Staff Working 
Document to the Single Market Strategy ) (se avsnitten 2.3 och 2.4: http://ec.europa.eu/DocsRoom/documents/13405/
attachments/1/translations/en/renditions/native ).
VII	Första	strecksatsen
Kommissionen inledde mer än 30 ärenden (nolltoleransärenden) till följd av den ömsesidiga utvärderingen 2013. 
Den inledde 15 EU Pilot-ärenden till följd av sakkunniggranskningen om juridisk form, kapitalinnehav och avgifter 
2014. Av dessa 15 ärenden översändes i fem fall en formell underrättelse till de berörda medlemsstaterna, vilket 
innebär omkring 80 EU Pilot-ärenden per år. Detta utgör ett av det högsta antal ärenden som inletts av kommis -
sionen för ett enskilt exempel på sekundärlagstiftning. Det innebär en mycket stor insats från medlemsstaternas 
och kommissionens sida eftersom det för införlivandet krävdes 1 584 nationella lagar, vilket utgör det största anta -
let införlivandeåtgärder som någonsin krävts för ett enskilt exempel på sekundärlagstiftning.
VII	Andra	strecksatsen
EU Pilot är ett system genom vilket kommissionen och medlemsstaterna i ett tidigt skede diskuterar möjliga över -
trädelser av unionsrätten. Dessa diskussioner omfattas av sekretess. Kommissionen lämnar inte ut uppgifter om 
huruvida det föreligger/förelåg ett oavslutat EU Pilot-ärende om en särskild sakfråga mot en viss medlemsstat. 
Kommissionen utbyter god praxis med medlemsstaterna om unionsrättens tillämpning, inbegripet EU Pilots 
funktionssätt, i forum som är avsedda för ändamålet. Kommissionen offentliggör information om EU Pilot i samlad 
form i årsrapporten Kontroll av unionsrättens tillämpning (COM(2015) 329). Om kommissionen skulle offentliggöra 
specifika uppgifter om ett EU Pilot-ärende skulle den vara tvungen att följa sina sekretessåtaganden gentemot 
medlemsstaterna för att ärendet skulle kunna behandlas från fall till fall. Kommissionens praxis i fråga om att han -
tera pågående EU Pilot-utredningar med sekretess har redan bekräftats av Europeiska unionens domstol (domen 
Petrie [mål T-191/99], domen Spirlea [mål T-306/12], ClientEarth mot Europeiska kommissionen [målen T-424/14 och 
T-425/14]). Dessa domar avkunnades avseende ansökningar om tillgång till handlingar från externa tredje parter. 
Mot bakgrund av ovanstående anser kommissionen att dess aktuella spridningspolitik uppnår en lämplig balans 
mellan behovet av att främja bästa praxis i fråga om unionsrättens tillämpning och hänsynen till sekretess gente -
mot medlemsstaterna. Kommissionen åtar sig att sprida samlad information om EU Pilot.
VII	Tredje	strecksatsen
Kommissionen anser att syftet med överträdelseförfarandet är att sätta stopp för ett brott mot unionsrätten och att 
säkerställa efterlevnad i ett så tidigt skede som möjligt. Kommissionen föresätter sig att så långt det går begränsa 
den tid som det tar att uppnå detta mål. Det effektivaste sättet att uppnå målet har emellertid inte alltid koppling 
till överträdelseförfarandets skyndsamhet, eftersom fullföljandet av ett överträdelseförfarande utan hänsyn till 
tillhörande situationer ibland kan leda till kontraproduktiva resultat.
Kommissionens 	svar	 47
VII	Fjärde	strecksatsen
Det faktum att ärenden inte har hänskjutits till domstolen innebär inte nödvändigtvis att kommissionen inte aktivt 
har vidtagit åtgärder mot överträdelser, utan att efterlevnad säkerställdes innan ärendet hänsköts. Syftet med över -
trädelseförfarandet är att säkerställa efterlevnad i ett så tidigt skede som möjligt. I detta avseende utgör verktyget 
EU Pilot ett effektivt instrument för att lösa problem innan ett formellt överträdelseförfarande inleds och ärendet 
slutligen hänskjuts till domstolen, om så krävs. Efter EU Pilots införande har antalet överträdelseförfaranden, och 
följaktligen antalet hänskjutningar till domstolen, minskat drastiskt överlag. Såsom anges i svaret gäller detta kon -
staterande för överträdelseförfarandet i allmänhet.
VIII	Första	strecksatsen
Kommissionen stöder medlemsstaterna i deras genomförande av unionslagstiftningen med hjälp av en omfattande 
uppsättning verktyg som främjar efterlevnad (genomförandeplaner för större lagstiftningsinitiativ, nätverk och 
möten i samt riktlinjer från expertgrupper). Genom paketet för bättre lagstiftning, som antogs i maj 2015, bekräf -
tades kommissionens stöd till medlemsstaterna i samband med deras genomförandeinsatser ( Better Regulation 
Guidelines  [riktlinjerna för bättre lagstiftning] s. 33–35). I detta avseende åtföljs alla förslag till viktigare direktiv av 
genomförandeplaner som tar upp utmaningar i samband med genomförandet, liksom relevanta stödinsatser som 
kommissionen ska genomföra.
Handboken om tjänstedirektivets genomförande fanns tillgänglig sju månader efter tjänstedirektivets antagande 
och 29 månader före utgången av tidsfristen för införlivande. Omfattande samråd och diskussioner med med -
lemsstaterna ägde rum innan handboken offentliggjordes och medlemsstaterna var därför väl förtrogna med dess 
innehåll på förhand. Det skulle ha varit mer problematiskt att offentliggöra handboken utan ett ordentligt samråd 
än att offentliggörandet blev fördröjt.
VIII	Andra	strecksatsen
I enlighet med den nya agendan för bättre lagstiftning stärker kommissionen sin strategi avseende konsekvensbe -
dömning och utvärderingar i syfte att förbättra det bevisunderlag som ligger till grund för alla lagstiftningsförslag, 
utan att detta påverkar de politiska besluten. Kommissionen öppnade upp sin process för att utforma politik för 
ytterligare offentlig granskning och påverkan genom en webbportal där initiativ och nya offentliga samråd kan 
spåras i samband med att kommissionen utvärderar befintlig politik eller bedömer möjliga nya förslag.
VIII	Fjärde	strecksatsen
I strategin för den inre marknaden för varor och tjänster, som kommissionen offentliggjorde den 28 oktober 2015, 
tillkännagavs flera åtgärder för att förbättra effekten av tjänstedirektivet, inbegripet en reform av anmälningsför -
farandet. Kommissionen överväger flera lagstiftningsmässiga alternativ, inbegripet till exempel en frysningsperiod 
och tillträde för berörda parter till anmälningarna i syfte att garantera bättre öppenhet. I strategin för den inre 
marknaden framhålls det faktum att tillhandahållande av information på en webbplats som är tillgänglig för allmän -
heten ännu inte förekommer. Ett motsvarande förslag planeras till 2016.
VIII	Femte	strecksatsen
I strategin för den inre marknaden tillkännages en sådan översyn av konsumentskyddslagstiftningen, men även 
lagstiftning genom vilken det erbjuds en mer specifik ram bortom artikel 20 i tjänstedirektivet.
Kommissionens 	svar	 48
Inledning
11
Kommissionen noterar att GD Inre marknaden, industri, entreprenörskap samt små och medelstora företag upprät -
tades genom en sammanslagning av de tidigare avdelningarna GD Inre marknaden och tjänster och GD Näringsliv.
Iakttagelser
14
Kommissionen identifierade områden inom vilka direktivet inte hade genomförts och vidtog lämpliga åtgärder, t.ex. 
nolltoleranspolitiken och ärendena avseende juridisk form, kapitalinnehav och avgifter. Det åligger varje medlems -
stat att identifiera begränsningar och hinder inom sitt territorium.
Kommissionen ansåg det nyttigt att tillämpa EU Pilot systematiskt som ett effektivt sätt att undvika långdragna 
rättsprocesser och för att skyndsamt garantera efterlevnad från medlemsstaternas sida.
För vissa viktiga bestämmelser i direktivet krävs det att medlemsstaten genomför en proportionalitetsbedömning 
i varje enskilt fall, och kommissionen måste ta hänsyn till detta och vara noggrann med att inte överskrida tjänste -
direktivets tillämpningsområde.
15
Vad gäller tjänstedirektivets ekonomiska konsekvenser utgick studien från 2012 ( http://ec.europa.eu/economy_
finance/publications/economic_paper/2012/pdf/ecp_456_en.pdf ) från en bedömning av hinder inom tjänstesekto -
rerna vid två tidpunkter: före direktivets införande och efter dess införande (slutet av 2011).
Kommissionen har uppdaterat denna studie för att få med nationella reformer som genomförts mellan 
2012 och 2014 (finns tillgänglig på http://ec.europa.eu/DocsRoom/documents/13327/attachments/1/translations/
en/renditions/native ). Dessutom genomfördes nyligen även mer utförliga bedömningar av kvarstående hinder och 
den ekonomiska potentialen i att undanröja dessa inom de prioriterade sektorerna affärstjänster och detaljhandel. 
Dessa offentliggjordes i arbetsdokumentet från kommissionens avdelningar om strategin för den inre marknaden 
(Staff Working Document to the Single Market Strategy ) (se avsnitten 2.3 och 2.4: http://ec.europa.eu/DocsRoom/
documents/13405/attachments/1/translations/en/renditions/native ).
17
Handboken fanns tillgänglig sju månader efter tjänstedirektivets antagande och 29 månader före utgången av 
tidsfristen för införlivande. Omfattande samråd och diskussioner med medlemsstaterna ägde rum innan handboken 
offentliggjordes och medlemsstaterna var därför väl förtrogna med dess innehåll på förhand. Det skulle ha varit mer 
problematiskt att offentliggöra handboken utan ett ordentligt samråd än att offentliggörandet blev något fördröjt.
Kommissionens 	svar	 49
28
Kommissionen anser att mer skulle ha gjorts för att förbättra det ambitiösa genomförandet av tjänstedirektivet. 
Under 2015 utförde kommissionens avdelningar en uppföljning av 2012 års bedömning, där de framsteg som gjorts 
under 2012–2014 granskades. Vid uppföljningen framkom det att de åtgärder som vidtogs under perioden bara 
kommer att bidra med ett tillskott på 0,1 % till EU:s BNP (av den potential på 1,8 % av BNP som fastställdes i studien 
från 2012).
Kommissionen anser att fler åtgärder bör vidtas för att ytterligare minska begränsningarna avseende juridisk form, 
vilket exempelvis framgår av de landsspecifika rekommendationerna enligt den europeiska planeringsterminen och 
genom de åtgärder som kommissionen på senare tid har genomfört med inriktning på sådana begränsningar i flera 
medlemsstater.
29
Kommissionen anger sina prioriteringar i sitt meddelande från 2012 om genomförandet av tjänstedirektivet2. 
I meddelandet förklarar kommissionen att den fokuserar på efterlevnaden, men att detta inte utgör dess enda 
åtgärdsområde. Kommissionen har även identifierat prioriterade sektorer och fastställt åtgärder för de kommande 
åren, inbegripet en handlingsplan för detaljhandeln, en reform av direktivet om yrkeskvalifikationer och en sakkun -
niggranskning avseende juridisk form och kapitalinnehav. Denna uppsättning åtgärder välkomnades av rådet i dess 
slutsatser av den 23 oktober 2013. Såsom betonades av rådet har medlemsstaterna en viktig roll att spela i samband 
med genomförandet av tjänstedirektivet.
Sommaren 2012 tog kommissionen kontakt med medlemsstaterna för att ta reda på hur de planerar att avlägsna 
uppenbara överträdelser (nolltoleransärenden).
36
Koherenstesterna syftade inte till att identifiera hinder som är oförenliga med tjänstedirektivet. Till följd av kohe -
renstesterna ändrades direktivet om yrkeskvalifikationer under 2013 (se det ursprungliga förslaget KOM(2011) 883 
slutlig, avsnitt 4.11, och kommissionens meddelande från 2011 KOM(2011) 20, avsnitt 4.2), och överenskommelse 
om det ändrade paketresedirektivet ingås under 2015 (se kommissionens ursprungliga förslag COM(2013) 512, 
avsnitt 1.4, i förslaget).
37
En utförlig bedömning av de reformer som genomförts i medlemsstaterna sedan det nya tjänstedirektivet infördes 
fram till slutet av 2011 och de potentiella ekonomiska effekterna av dessa offentliggjordes 2012.
Genom studien ( http://ec.europa.eu/economy_finance/publications/economic_paper/2012/pdf/ecp_456_en.pdf ) 
ges en utförlig förklaring om de ekonomiska uppgifter som använts för bedömningen liksom om källorna till dessa 
(se sidorna 19–20 och 67–68). Vissa av uppgifterna kan ha saknats eller varit otillgängliga för en eller flera av med -
lemsstaterna. Detta är emellertid ett mycket vanligt problem i samband med vilken ekonomisk studie eller ekono -
metrisk analys som helst.
38
Se kommissionens svar avseende punkt 15.
2 http://ec.europa.eu/growth/single-market/services/services-directive/implementation/evaluation/index_en.htm
Kommissionens 	svar	 50
39
Se även kommissionens svar avseende punkterna 37 och 38.
40
Se kommissionens svar avseende punkterna 37–39.
Gemensamt	svar	avseende	punkterna 41	och	42
Kommissionen har inlett ett initiativ för att uppnå en mer fullständig inlämning i rätt tid av de nationella räken -
skapsuppgifter som offentliggörs av Eurostat. Det finns emellertid flera andra typer av statistiska uppgifter om 
tjänstesektorerna (inbegripet t.ex. Eurostats statistik över företagsstrukturer) med hjälp av vilka man kan göra en 
djupgående analys av tjänstemarknaderna.
43
Vad gäller informationstjänster och samarbetsmekanismer föreskrevs enbart gemensamma kontaktpunkter 
i tjänstedirektivet. I fråga om användningen av informationssystemet för den inre marknaden (IMI) finns mer än 
6 000 behöriga myndigheter registrerade i systemet inom tjänsteområdet. Antalet informationsutbyten mellan 
myndigheterna är fortfarande relativt lågt eftersom medlemsstaterna underskattar systemets potential (och på 
grund av bristande medvetenhet om de rättsliga skyldigheter som följer av tjänstedirektivet, framför allt på lokal 
nivå).
Nätverket av europeiska konsumentcentrum inrättades inte med tjänstedirektivet i åtanke. Det ansvarar för ett brett 
spektrum av verksamheter. En av dess huvuduppgifter är att främja konsumenternas rättigheter i ett gränsöverskri -
dande sammanhang. De europeiska konsumentcentrumen deltar även, i mån av sina medel, i främjandet av konsu -
menträttigheter enligt tjänstedirektivet.
46
Det åligger medlemsstaterna att upprätta de gemensamma kontaktpunkterna och att se till att de fungerar korrekt. 
Kommissionen tillhandahöll stöd under hela denna process. Detta gjordes med hjälp av följande två expertgrupper:
– Eugo – Genom denna expertgrupp tillhandahölls en plattform för utbyte av bästa praxis och anordnande av en 
riktmärkning i syfte att ge medlemsstaterna återkoppling om sina resultat och om vad som behövde förbättras 
(anordnades årligen via riktmärkningsstudier eller användartester).
– Expertgruppen för e-förfaranden – Denna inrättades för att diskutera frågor med anknytning till driftskompa -
bilitet avseende elektroniska förfaranden och särskilda verktyg som tillhandahålls av kommissionen i syfte att 
främja efterlevnad av de skyldigheter som anges i artikel 8 i tjänstedirektivet. Denna tekniska undergrupp finns 
inte längre. Frågor av relevans för e-förfaranden hanteras nu i enlighet med förordning (EU) nr 910/2014 om 
elektronisk identifiering och betrodda tjänster för elektroniska transaktioner på den inre marknaden.
47
Resultattavlan för den inre marknaden erbjuder en möjlighet att årligen rapportera om de gemensamma kon -
taktpunkternas resultat. Detta gjordes på grundval av externa studier som domstolen hänvisat till, men även på 
grundval av de användartester som kommissionen genomförde tillsammans med medlemsstaterna. Användartester 
genomfördes med medlemsstaterna under 2011, 2013 och 2015. Under 2013 såg kommissionen till att även företag 
(genom Enterprise Europe Network, Eurochambers och Business Europe) fick delta i testerna. Detta upphörde 2015 
eftersom testerna avseende företag utfördes av en extern uppdragstagare som en del av studien.
Kommissionens 	svar	 51
51
Kommissionen kommer att fortsätta att stödja medlemsstaterna genom att ge vägledning och utfärda rekommen -
dationer utifrån bästa praxis.
52
Till följd av den nyliga studien om gemensamma kontaktpunkter beslutade kommissionen att inleda tio EU Pilot-ut -
redningar mot tio medlemsstater. Utredningarna pågår för närvarande (december 2015).
54
Eugo-nätverket inrättades för att samordna de åtgärder som genomförs av de myndigheter som driver gemen -
samma kontaktpunkter för att bidra till högre medvetenhet bland företagare och företag om hur de kan få tag på 
utförlig information om att göra affärer utomlands och om hur man fullgör de administrativa formaliteterna avse -
ende etablering av ett företag eller om att tillhandahålla tjänster över gränserna.
55
Kommissionen har arbetat för att göra de gemensamma kontaktpunkterna mer tillgängliga, exempelvis genom 
bättre vägvisning från webbplatsen Ditt Europa – Företagen. Inom ramen för Cosme-programmet har kommis -
sionen föreslagit finansiering av de gemensamma kontaktpunkternas gränsöverskridande projekt för ökad medve -
tenhet, i synnerhet med inriktning på online-verksamheter.
60
Tydligheten hos och kvaliteten på de anmälningar som översänds via IMI-systemet, och i synnerhet avseende den 
proportionalitetsbedömning av nationella bestämmelser som krävs enligt tjänstedirektivet, beror på den medlems -
stat som ligger bakom anmälan. För att underlätta bedömningen av anmälningarna tillhandahåller kommissionen 
en översättning till engelska för alla medlemsstater och gör denna tillgänglig i IMI-systemet.
Det bör noteras att de anmälda åtgärderna i de flesta fall redan har antagits, eftersom det inte föreligger någon 
skyldighet enligt tjänstedirektivet att anmäla förslag till åtgärder. I detta sammanhang utgör överträdelseförfaran -
det det enda faktiska verktyget för kommissionen när det gäller att hantera dessa åtgärder, även om kommissionens 
ingripande skulle vara mer effektivt under förslagsstadiet. Inom ramen för strategin för den inre marknaden tillkän -
nagav kommissionen ett lagstiftningsinitiativ för att ta itu med dessa frågor.
61
Kommissionen är medveten om flera krav som skulle ha anmälts av medlemsstaterna men som aldrig blev anmälda. 
Till skillnad från det system som fastställs i öppenhetsdirektivet (f.d. 98/34/EG, numera 2015/1535/EU) och som kom -
pletteras av domstolens rättspraxis (mål C-194/94 CIA Security ), enligt vilket nationella åtgärder inte är tillämpliga 
i avsaknad av en anmälan, föreligger sanktioner av detta slag inte enligt tjänstedirektivet. Kommissionen överväger 
att inom ramen för sin lagstiftningsåtgärd enligt strategin för den inre marknaden införa en bestämmelse om att 
kravet blir ogiltigt i avsaknad av anmälan, vilket skulle uppmuntra medlemsstaterna att anmäla.
Kommissionens 	svar	 52
62
Även om det i både tjänstedirektivet och öppenhetsdirektivet fastställs en skyldighet att anmäla nya krav innehåller 
tjänstedirektivet varken någon skyldighet att anmäla förslag till åtgärder eller någon frysningsperiod, vilket allvar -
ligt begränsar kommissionens möjlighet att ingripa. Av siffrorna framgår det att de allra flesta åtgärder som anmäls 
redan har antagits av medlemsstaterna. Dessutom är anmälningar enligt tjänstedirektivet inte öppna för berörda 
parter och näringslivet i allmänhet, varför dessa grupper saknar möjlighet att reagera på förslaget till åtgärd. För att 
förbättra anmälningsförfarandet avseende tjänster överväger kommissionen flera lagstiftningsmässiga alternativ, 
inbegripet till exempel en frysningsperiod och tillträde för berörda parter till anmälningarna i syfte att garantera 
bättre öppenhet. Tillhandahållande av information på en webbplats som är öppen för allmänheten kan anses vara 
ett verktyg för att uppnå denna öppenhet.
66
Vissa europeiska konsumentcentrum har en kontaktpunkt enligt tjänstedirektivet, men dessa kontaktpunkters 
verksamhet är åtskild från verksamheten vid de europeiska konsumentcentrumen. Dessa utgör strukturer som sam -
finansieras av kommissionen och medlemsstaterna för att ge stöd till konsumenter som stöter på problem i sam -
band med gränsöverskridande köp.
67
Broschyrer har offentliggjorts på EU-nivå för att se till att konsumenterna blir bättre informerade, inte minst ”Köpa 
tjänster i hela EU”3, med hjälp av vilken konsumenterna ges tydliga upplysningar om sina rättigheter. De huvudsak -
liga insatserna för att öka medvetenheten måste emellertid genomföras på nationell nivå för att ta hänsyn till de 
specifika kommunikationsbehoven hos medborgarna i de olika medlemsstaterna.
De 222 klagomål som rapporterades av de europeiska konsumentcentrumen angående artikel 20 står bara för en 
delmängd av alla klagomål från konsumenter eftersom vissa av dessa klagomål inte rapporteras till de europeiska 
konsumentcentrumen utan kan ha rapporterats till nationella myndigheter, konsumentorganisationer eller kommis -
sionen (t.ex. framfördes omkring 1 000 klagomål till Ditt Europa – Rådgivning, Europa direkt).
75
Kommissionens riktlinjer från 2012 har inte visat sig effektiva i fråga om att ge handlare och konsumenter rättssä -
kerhet och förtydliga bestämmelserna i artikel 20.2. Det behövs därför ytterligare åtgärder för att genomdriva dessa 
principer och ta fram konkreta regler mot diskriminering på grundval av marknadsaktörers nationalitet eller bosätt -
ningsort. I strategin för den inre marknaden tillkännagav kommissionen att den kommer att vidta lagstiftningsåtgär -
der för att bekämpa omotiverade skillnader i behandlingen av kunder på grundval av bosättningsort eller nationali -
tet i fråga om tillträde, priser eller andra försäljningsvillkor. Detta inbegriper identifiering av och förbud mot specifika 
former av diskriminering på grundval av bosättningsort, som inte bygger på objektiva och verifierbara faktorer.
76
Gemensamma marknadskontroller genomförs enligt artikel 9 i förordning (EC) nr 2006/2004 om samarbete mellan 
de nationella tillsynsmyndigheter som ansvarar för konsumentskyddslagstiftningen (”förordningen om konsument -
skyddssamarbete”), som innehåller en bilaga med en förteckning över de väsentliga lagar som berörs. Tjänstedi -
rektivet ingår för närvarande inte i denna bilaga och gemensamma marknadskontroller kan därför inte genomföras 
för att kontrollera att företag följer de bestämmelser av relevans för konsumenterna som anges i detta direktiv (dvs. 
artikel 20). I samband med strategin för den inre marknaden är målet att lägga till artikel 20 till bilagan till förord -
ningen om konsumentskyddssamarbete. Detta skulle innebära att den blir föremål för alla bestämmelser som ingår 
i förordningen: inte bara bestämmelserna om gemensamma marknadskontroller (artikel 9), utan även allmänna 
bestämmelser såsom de om framställningar om ömsesidigt bistånd (artiklarna 6, 7 och 8).
3 http://bookshop.europa.eu/en/buying-services-everywhere-in-the-eu-pbKM0414646/?CatalogCategoryID=X0gKABstUGQAAAEjwZAY4e5L
Kommissionens 	svar	 53
77
I den externa utvärderingen rekommenderar man mycket riktigt en utvidgning av de gemensamma marknadskon -
trollerna, eftersom de utgör verkningsfulla efterlevnadsverktyg. Detta tas i beaktande i översynen av förordningen 
om konsumentskyddssamarbete, som en av de åtgärder som kommer att föreslås för att öka effektiviteten hos sam -
ordnade åtgärder (enligt artikel 9 i förordningen) såsom gemensamma marknadskontroller. I den externa utvärde -
ringen gjordes det en tydlig åtskillnad mellan den befintliga ramen för förordningen om konsumentskyddssamar -
bete och vad som behöver uppnås för att stärka dess samarbetsmekanismer i sig och tillämpningsområdet för dess 
bilaga. Eftersom det för närvarande inte ingår några bestämmelser från tjänstedirektivet i bilagan till förordningen 
om konsumentskyddssamarbete ges det ingen specifik rekommendation avseende gemensamma marknadskontrol -
ler med anknytning till tjänstedirektivet.
Vad gäller bilagans tillämpningsområde rekommenderar man inte i utvärderingen att man ska beakta hela tjänste -
direktivet av de skäl som domstolen hänvisar till och som kopierats från rapporten om den externa utvärderingen. 
I samband med utarbetandet av översynen av förordningen om konsumentskyddssamarbete har man emellertid 
beaktat bedömningen av den externa utvärderingen av detta direktivs viktiga gränsöverskridande dimension, och 
kommissionen planerar att föreslå att endast artikel 20 ska inbegripas (såsom förklaras i kommissionens svar avse -
ende punkt 76).
82
Genomförandefrågor med anknytning till tjänstedirektivet utgörs ofta av strukturella problem med anknytning till 
reglering, men inte till administrativ försummelse. Med detta sagt ska Solvit, enligt strategin för den inre markna -
den, förstärkas så att detta nätverk kan hantera mer strukturella problem och problem som inte nödvändigtvis har 
en gränsöverskridande dimension.
83
Kommissionen ska bistå och stödja Solvits funktion genom att
a) anordna återkommande utbildningar och nätverksevenemang i samarbete med nationella Solvitcentrum,
b) utarbeta och uppdatera Solvits handbok för ärendehantering i samarbete med nationella Solvitcentrum,
c) tillhandahålla stöd till ärendehantering på begäran från Solvitcentrumen; i komplicerade ärenden kan detta inbe -
gripa tillhandahållande av informell juridisk rådgivning,
d) förvalta och underhålla Solvitdatabasen och ett publikt gränssnitt samt tillhandahålla särskild utbildning och 
särskilt material för att underlätta Solvitcentrumens användning,
e) övervaka Solvitcentrumens kvalitet och resultat och de ärenden som hanteras vid dessa,
f) säkerställa tydlighet i samband med klagomålshantering och Solvit,
g) om Solvitcentrumen så begär, underrätta dem om hur kommissionen följer upp olösta ärenden i de fall klagomål 
har inkommit till kommissionen.
89
EU Pilot är i första hand ett verktyg för att uppnå efterlevnad från medlemsstaternas sida och för att undvika att ett 
överträdelseförfarande inleds. För detta krävs det en grundlig analys och en kontinuerlig dialog.
Kommissionens 	svar	 54
90
Tidsspannet från registrering av det första klagomålet uppgår till 16,6 månader. Därför uppgår tiden för ett ärende 
inom EU Pilot till i genomsnitt elva månader.
Ruta	4 –	Exempel	på	förseningar	i EU	Pilot-förfarandet
Kommissionen inledde ett EU Pilot-ärende i november 2012 och översände en formell underrättelse (det första ste -
get i överträdelseförfarandet) i oktober 2013. Själva EU Pilot-etappen pågick bara i elva månader.
Det tredje ärendet inleddes i mars 2012 och avslutades i maj 2013 för ytterligare behandling inom ramen för över -
trädelseförfaranden. Kommissionens begäran om ytterligare information i februari 2013 låg bakom den måttliga 
förseningen i fråga om EU Pilot-förfarandets avslutning.
93
EU Pilot är ett system genom vilket kommissionen och medlemsstaterna i ett tidigt skede diskuterar möjliga över -
trädelser av unionsrätten. EU Pilot består av en informell men strukturerad dialogetapp mellan kommissionen och 
den enskilda medlemsstaten i syfte att snabbt hitta lösningar och undvika att formella överträdelseförfaranden 
behöver tillgripas. Om denna bilaterala dialog leder till ett tillfredsställande resultat kommer EU Pilot-ärendet att 
avslutas. Om däremot en möjlig överträdelse av unionsrätten har identifierats utan att man har kunnat hitta en 
lösning under detta tidiga skede kan kommissionen inleda ett överträdelseförfarande (genom att översända en 
formell underrättelse till medlemsstaten). Denna dialog omfattas av sekretess. Kommissionen lämnar inte ut uppgif -
ter om huruvida det föreligger/förelåg ett oavslutat EU Pilot-ärende om en särskild sakfråga mot en viss medlems -
stat. Kommissionen utbyter god praxis med medlemsstaterna om unionsrättens tillämpning, inbegripet EU Pilots 
funktionssätt, i forum som är avsedda för ändamålet. Kommissionen offentliggör information om överträdelse -
ärenden, dvs. när ett formellt förfarande avseende en överträdelse av unionsrätten har inletts av kommissionen 
genom översändande av en formell underrättelse. När ett överträdelseförfarande väl har inletts och den formella 
underrättelsen har översänts offentliggör kommissionen ärendes titel och nummer ( http://ec.europa.eu/atwork/
applying-eu-law/infringements-proceedings/infringement_decisions/?lang_code=sv ). Detsamma gäller för det 
skede då ett motiverat yttrande utfärdas, då även ett kort pressmeddelande offentliggörs. När ärendet hänskjuts 
till domstolen offentliggör kommissionen ett mer utförligt pressmeddelande. Kommissionen offentliggör informa -
tion om EU Pilot i samlad form i årsrapporten Kontroll av unionsrättens tillämpning (COM(2015) 329). Om kommis -
sionen skulle offentliggöra specifik information om ett EU Pilot-ärende så skulle detta strida mot kommissionens 
sekretessåtaganden gentemot medlemsstaterna, i samband med en åtgärd före ett överträdelseförfarande (vilket 
skulle kunna undergräva de nationella myndigheternas förtroende för dessa och andra ärenden). Kommissionens 
praxis i fråga om att hantera pågående EU Pilot-utredningar med sekretess har bekräftats av Europeiska unionens 
domstol (domen Petrie [mål T-191/99], domen Spirlea [mål T-306/12], ClientEarth mot Europeiska kommissionen 
[målen T-424/14 och T-425/14]).
Mot bakgrund av ovanstående anser kommissionen att dess aktuella spridningspolitik uppnår en lämplig balans 
mellan behovet av att främja bästa praxis i fråga om unionsrättens tillämpning och kommissionens sekretessför -
hållande gentemot medlemsstaterna. Kommissionen åtar sig att reflektera över de bästa sätten att sprida samlad 
information om EU Pilot.
Kommissionens 	svar	 55
97
Kommissionen inledde flera överträdelseärenden under första halvåret 2015 i fall där proportionaliteten hos en 
nationell åtgärd behövde bedömas. Exempelvis inledde kommissionen åtta överträdelseärenden om juridisk form 
och kapitalinnehav eller avgifter (vilka utgör villkorade skyldigheter enligt artikel 15 i tjänstedirektivet). Ett antal 
ärenden inleddes dessutom på grundval av kvantitativa eller geografiska begränsningar (artikel 15 i tjänstedi -
rektivet) och på grundval av artikel 20.2 (icke-diskriminering i fråga om tillträde till tjänster). Tio EU Pilot-ärenden 
inleddes under andra halvåret 2015 angående bristande efterlevnad av artikel 8 i tjänstedirektivet om gemensamma 
kontaktpunkter, för vilka det återigen krävs en proportionalitetsbedömning. När kommissionen väcker talan mot 
en medlemsstat vid domstolen åligger det kommissionen att tillhandahålla tillräckliga bevis på en överträdelse av 
unionsrätten och på att den gett medlemsstaterna möjligheten att lägga fram sina argument innan det att talan 
eventuellt väcks vid domstol. Om kommissionen inte tillhandahåller sådana bevis kan domstolen döma till kommis -
sionens nackdel genom att förklara talan antingen otillåtlig eller ogrundad.
98
Nolltoleranspolitiken utformades omedelbart efter den ömsesidiga utvärderingen som en politik för att hantera 
ovillkorliga åtaganden, dvs. åtaganden som inte var avhängiga en proportionalitetsanalys. När tjänstedirektivet bör -
jade genomföras ansågs dessa åtaganden vara en prioritet för kommissionen. Som emellertid framgår av kommis -
sionens svar avseende punkt 97 inledde kommissionen senare överträdelseförfaranden beträffande omotiverade 
krav.
99
Kommissionen inledde många fler än nio ärenden på grund av bristande överensstämmelse hos nationell lagstift -
ning. Den inledde nio överträdelseärenden på grundval av nolltoleranspolitiken, vilket innebär att det för med -
lemsstaternas räkning, beträffande ett urval åtgärder som ingår i tjänstedirektivet och vilka kommissionen kan 
identifiera som ovillkorliga åtaganden, inte skulle förekomma några överträdelseärenden på grund av bristande 
överensstämmelse med nationell lagstiftning. ”Nolltolerans” uppnås därför när det inte förekommer några över -
trädelseförfaranden mot medlemsstater. Även om nio överträdelseförfaranden inleddes, inledde kommissionen 
omkring 40 utredningar. Nio överträdelseärenden kan därför ses som ett gott resultat, eftersom de andra ärendena 
har lösts under tidigare utredningsetapper. Vi måste ta hänsyn till att kommissionen beträffande nolltoleransären -
dena utgick från rapporten om nationella hinder, som ligger till grund för genomförandepaketet från 2012. Till följd 
av granskningen av denna rapport identifierade kommissionen de ovillkorliga åtaganden som medlemsstaterna inte 
fullgjort. De 40 utredningar som inletts är resultatet av detta.
100
Kommissionen bekräftar att 18 månader var målet för överträdelseärenden och att ärenden gällande tjänstedirekti -
vet i genomsnitt pågick i 19,6 månader. Bland dessa ärenden ingår politiskt mycket känsliga ärenden. Tidsåtgången 
för ärenden som rör tjänstedirektivet understiger genomsnittet för ärenden gällande andra direktiv om den inre 
marknaden.
101
Såsom förklaras i kommissionens svar avseende punkt 99 utgör överträdelseärendena på grund av bristande över -
ensstämmelse nolltoleransärenden som inletts av kommissionen på eget initiativ.
Kommissionens 	svar	 56
104
Tidsåtgången för överträdelseärenden med anknytning till tjänstedirektivet understiger genomsnittet. Dessutom 
anser kommissionen att lagändringar i medlemsstaterna inte enbart är en följd av att överträdelseförfaranden 
inleds: Sedan EU Pilot infördes har många ärenden hunnit lösas innan det att överträdelseförfaranden inletts. Det 
är framgången med EU Pilot som ligger bakom det begränsade antalet överträdelseförfaranden och för att antalet 
hänskjutningar till domstolen följaktligen har varit lågt. Utifrån den dokumentation som finns tillgänglig finns de 
beslut som kommissionen fattar i överträdelseärenden tillgängliga för allmänheten på kommissionen webbplats. 
Dessutom tillhandahålls genom kommissionens årsrapport om kontrollen av unionsrättens tillämpning en heltäck -
ande översyn över de överträdelseförfaranden som kommissionen hanterade under det föregående året. Såsom 
medges av domstolen måste andan av ömsesidigt förtroende mellan kommissionen och den berörda medlemssta -
ten bevaras under den tid som dessa förfaranden pågår. Denna politik fullföljs också i samband med begäran om 
tillgång till handlingar (se artikel 4.2 i förordning (EG) nr 1049/2001 om tillgång till handlingar). Emellertid tillämpar 
kommissionen i enlighet med denna rättspraxis, så snart utredningen har avslutats och i den mån den inte är kopp -
lad till andra pågående utredningar, inte längre en sådan allmän presumtion, utan granskar varje begäran i syfte att 
bevilja största möjliga tillgång i enlighet med förordning (EG) nr 1049/2001.
Ruta	6 –	Överträdelseärende 	som	anhängiggjorts 	vid	domstolen
Såsom fastställs i årsrapporten om kontrollen av unionsrättens tillämpning (2014)4 kan den allmänna minskningen 
av antalet överträdelseförfaranden kopplas till den betydande minskningen av antalet förhandsavgöranden enligt 
artikel 267 i EUF-fördraget sedan 2010. Domstolen har behandlat frågor beträffande nationella lagars överensstäm -
melse med EU:s lagstiftning i omkring hälften av sina domar enligt artikel 267 i EUF-fördraget sedan 2010 och har 
identifierat bristande överensstämmelse i många fall. Då förhandsavgöranden skiljer sig från domar i överträdel -
seförfaranden erhåller kommissionen härigenom en ytterligare möjlighet att på ett mer systematiskt sätt se till att 
överträdelser av unionsrätten med grund i nationell lagstiftning eller tillämpning av nationell lagstiftning åtgärdas.
Generaladvokaten utfärdade sitt yttrande i september 2015.
107
Efterlevnadsstrategin inom det område som omfattas av tjänstedirektivet utgår från olika instrument: överträdelser, 
företagens sociala ansvar och dialog med medlemsstaterna. I samband med kommissionens åtgärd måste alla de 
olika instrumenten beaktas. Sedan 2007 har kommissionen fastställt deras prioriteringar via efterlevnadsåtgärder, 
och kommissionen har fastställt sina prioriteringar i meddelandet från 2012. Dessa prioriteringar har fullföljts, natur -
ligtvis med beaktande av kommissionens åtagande som fördragets väktare. En mer genomgripande, prioritetsgrun -
dad politik kommer att utarbetas närmare enligt strategin för den inre marknaden.
108
De landsspecifika rekommendationerna enligt planeringsterminen avser frågor och problem som har analyserats 
och diskuterats mellan medlemsstaterna och kommissionen samt i rådet. Det finns följaktligen ett starkare politiskt 
ansvarstagande. Överträdelseförfaranden kan även ha politiska effekter.
110
Se kommissionens svar avseende punkt 108.
4 COM(2015) 329 final.
Kommissionens 	svar	 57
Slutsatser 	och	rekommendationer
111
Kommissionen vidtar rättsliga åtgärder vid behov. Kommissionen har identifierat sina prioriterade sektorer och har 
fullföljt åtgärder inom dessa.
Stora delar av direktivet grundar sig på en proportionalitetsbedömning som ska genomföras av medlemsstaterna 
i varje enskilt fall och detta är något som kommissionen måste ta hänsyn till. (Till exempel krävs det enligt artik -
larna 15 och 39 att medlemsstaterna ska utvärdera vissa krav.) Åtgärder fastställs därför inte utifrån tillförlitlighets -
grad utan utifrån rättslig grund. Den tid som det rättsliga förfarandet tar har aldrig avskräckt kommissionen från 
att inleda överträdelseärenden. Vad gäller de ovillkorliga åtaganden som ingår i direktivet handlade kommissionen 
skyndsamt genom ett mycket konsekvent antal utredningar på eget initiativ. Av de i genomsnitt 80 EU Pilot-ären -
dena per år inleder kommissionen mer än 30 ärenden på eget initiativ.
112
Handboken fanns tillgänglig sju månader efter tjänstedirektivets antagande och 29 månader före utgången av 
tidsfristen för införlivande. Omfattande samråd och diskussioner med medlemsstaterna ägde rum innan handboken 
offentliggjordes och medlemsstaterna var därför väl förtrogna med dess innehåll på förhand. Det skulle ha varit mer 
problematiskt att offentliggöra handboken utan ett ordentligt samråd än att offentliggörandet blev något fördröjt.
Rekommendation 	1
Kommissionen godtar rekommendationen. I paketet för bättre lagstiftning, som antogs den 19 maj 2015, fastställs 
en allmän ram för förenkling och för att göra EU:s lagar mer effektiva. Kommissionen stöder medlemsstaterna 
i deras genomförande av unionslagstiftningen med hjälp av en omfattande uppsättning verktyg som främjar efter -
levnad (genomförandeplaner för större lagstiftningsinitiativ, nätverk och möten i samt riktlinjer från expertgrupper). 
Kommissionen anser att utarbetandet av vägledning inte bör störa den politiska process som ska leda till en över -
enskommelse mellan Europaparlamentet och rådet om ny lagstiftning.
113
Kommissionen anger sina prioriteringar i sitt meddelande från 2012 om genomförandet av tjänstedirektivet5. 
I meddelandet förklarar kommissionen att den fokuserar på efterlevnaden, men att detta inte utgör dess enda 
åtgärdsområde. Kommissionen har även identifierat prioriterade sektorer och fastställt åtgärder för de kommande 
åren, inbegripet en handlingsplan för detaljhandeln, en reform av direktivet om yrkeskvalifikationer och en sakkun -
niggranskning avseende juridisk form och kapitalinnehav. Denna uppsättning åtgärder välkomnades av rådet i dess 
slutsatser av den 23 oktober 2013. Såsom betonades av rådet har också medlemsstaterna en roll att spela i samband 
med genomförandet av tjänstedirektivet.
Koherenstesterna syftade inte till att identifiera hinder som är oförenliga med tjänstedirektivet. De var i stället 
inriktade på möjlig bristande överensstämmelse mellan olika delar av EU:s lagstiftning, i syfte att undvika bristande 
överensstämmelse hos dessa. Till följd av koherenstesterna ändrades direktivet om yrkeskvalifikationer under 
2013 (se det ursprungliga förslaget KOM(2011) 883 slutlig, avsnitt 4.11, och kommissionens meddelande från 2011 
KOM(2011) 20, avsnitt 4.2), och överenskommelse om det ändrade paketresedirektivet ingås under 2015 (se kommis -
sionens ursprungliga förslag COM(2013) 512, avsnitt 1.4, i förslaget).
5 http://ec.europa.eu/growth/single-market/services/services-directive/implementation/evaluation/index_en.htm
Kommissionens 	svar	 58
Rekommendation 	2
Kommissionen godtar rekommendationen. Kommissionen identifierade sina prioriteringar i meddelandet från 2012 
och har följt upp dessa. I sitt meddelande från juni 2012 uppmanade den medlemsstaterna att införa mer ambi -
tiösa nationella reformer avseende tjänster. Till stöd för denna uppmaning utfärdade kommissionen landsspecifika 
rekommendationer i samband med den europeiska planeringsterminen.
114
Studien från 2012 ( http://ec.europa.eu/economy_finance/publications/economic_paper/2012/pdf/ecp_456_en.pdf ) 
utgick från en bedömning av hinder inom tjänstesektorerna vid två tidpunkter: före direktivets införande och 
efter dess införande (slutet av 2011). De beräknade effekterna grundade sig därför inte på teoretiska förhandsupp -
skattningar utan på faktiska nationella reformer som genomfördes. De beräknade elasticiteterna i samband med 
uppskattningen av de ekonomiska effekterna av att avlägsna hinder grundade sig på ekonomiska uppgifter som 
fanns tillgängliga vid den tidpunkten. Detta innebär emellertid inte att dessa elasticiteter skulle vara oriktiga eller 
otillförlitliga.
Kommissionen har uppdaterat denna studie för att få med nationella reformer som genomförts mellan 
2012 och 2014 (finns tillgänglig på http://ec.europa.eu/DocsRoom/documents/13327/attachments/1/translations/
en/renditions/native ). Dessutom genomfördes nyligen även mer utförliga bedömningar av kvarstående hinder och 
den ekonomiska potentialen i att undanröja dessa inom de prioriterade sektorerna affärstjänster och detaljhandel. 
Dessa offentliggjordes i arbetsdokumentet från kommissionens avdelningar om strategin för den inre marknaden 
(Staff Working Document to the Single Market Strategy ) (se avsnitten 2.3 och 2.4: http://ec.europa.eu/DocsRoom/
documents/13405/attachments/1/translations/en/renditions/native ).
Rekommendation 	3
Kommissionen godtar rekommendationen. Kommissionen antog paketet för bättre lagstiftning den 19 maj 2015 för 
att garantera att åtgärden var effektiv. Paketet för bättre lagstiftning innehåller även riktlinjer för hur konsekvens -
bedömningar ska genomföras i syfte att undersöka de möjliga ekonomiska, sociala och miljömässiga konsekven -
serna av de åtgärdsalternativ som föreslås. Kommissionen följer sådana riktlinjer.
115
Kommissionen kommer att fortsätta att stödja medlemsstaterna genom att ge vägledning och utfärda rekommen -
dationer utifrån bästa praxis.
116
Kommissionen har arbetat för att öka tillgängligheten till de gemensamma kontaktpunkterna, t.ex. med Ditt 
Europa – Företagen. Inom ramen för Cosme-programmet har kommissionen föreslagit finansiering av de gemen -
samma kontaktpunkternas gränsöverskridande projekt för ökad medvetenhet, i synnerhet med inriktning på 
online-verksamheter.
Rekommendation 	4
Kommissionen godtar rekommendationen. Även om rekommendationen riktar sig till medlemsstaterna kommer 
kommissionen att fortsätta att stödja dessa genom att ge vägledning och genom att utfärda rekommendationer 
utifrån bästa praxis.
Kommissionens 	svar	 59
117
Tydligheten hos och kvaliteten på de anmälningar som översänds via informationssystemet för den inre marknaden, 
och i synnerhet avseende den proportionalitetsbedömning av nationella bestämmelser som krävs enligt tjänste -
direktivet, beror på den medlemsstat som ligger bakom anmälan. För att underlätta bedömningen av anmälning -
arna tillhandahåller kommissionen en översättning till engelska för alla medlemsstater och gör denna tillgänglig 
i IMI-systemet.
Kommissionens avdelningar bedömer alla anmälningar som lämnas in av medlemsstaterna inom ramen för IMI-sys -
temet. När det i samband med bedömningen av nationella krav uppstår frågor avseende förenligheten med tjänste -
direktivet översänder kommissionens avdelningar synpunkter till den berörda medlemsstaten via IMI.
Det bör noteras att de anmälda åtgärderna i de flesta fall redan har antagits, eftersom det inte föreligger någon 
skyldighet enligt tjänstedirektivet att anmäla förslag till åtgärder. I detta sammanhang utgör överträdelseförfaran -
det det enda effektiva verktyget för kommissionen när det gäller att hantera dessa åtgärder, eftersom kommissio -
nens ingripande skulle vara mer effektivt under förslagsstadiet.
Rekommendation 	5
Kommissionen godtar rekommendationen.
118
För närvarande har kommissionen inte resurser för att kunna utnyttja förordningen om konsumentskyddssamarbete 
på ett bättre sätt. Denna förordning behöver ändras till formen så att den kan utnyttjas för att se till att artikel 20 
i tjänstedirektivet följs.
Rekommendation 	6
Kommissionen godtar rekommendationen.
119
EU Pilot är ett system genom vilket kommissionen och medlemsstaterna diskuterar möjliga överträdelser av uni -
onsrätten i form av felaktigt införlivande eller dålig tillämpning av EU:s regelverk. Ett EU Pilot-ärende kommer att 
avslutas om diskussionerna med medlemsstaten leder till ett tillfredsställande resultat eller kan ge upphov till ett 
överträdelseförfarande (genom att en formell underrättelse översänds till medlemsstaten) om kommissionen kom -
mer fram till att medlemsstaten begår en överträdelse av unionsrätten. EU Pilot är inte ett verktyg för avhjälpande 
åtgärder i enskilda ärenden, utan är till för att hantera övergripande frågor avseende unionsrättens tillämpning.
Kommissionens 	svar	 60
Rekommendation 	7
Kommissionen godtar den första delen av rekommendationen. Kommissionen åtar sig att så långt det går begränsa 
den tid som krävs för att utreda påstådda överträdelser av unionsrätten inom EU Pilot. Vad gäller den andra delen 
av rekommendationen lämnar kommissionen inte ut uppgifter om huruvida det föreligger ett oavslutat EU Pilot-
ärende om en särskild sakfråga mot en viss medlemsstat. Kommissionen utbyter god praxis med medlemsstaterna 
om unionsrättens tillämpning, inbegripet EU Pilots funktionssätt, i forum som är avsedda för ändamålet. Kommis -
sionen offentliggör information om EU Pilot i samlad form i årsrapporten Kontroll av unionsrättens tillämpning 
(COM(2015) 329). Om kommissionen skulle offentliggöra specifik information om ett EU Pilot-ärende så skulle detta 
strida mot kommissionens sekretessåtaganden gentemot medlemsstaterna, i samband med en åtgärd före ett över -
trädelseförfarande (vilket skulle kunna undergräva de nationella myndigheternas förtroende för dessa och andra 
ärenden). Kommissionens praxis i fråga om att hantera pågående EU Pilot-utredningar med sekretess har bekräftats 
av Europeiska unionens domstol (domen Petrie [mål T-191/99], domen Spirlea [mål T-306/12], ClientEarth mot Euro -
peiska kommissionen [målen T-424/14 och T-425/14]). Dessa domar avkunnades avseende ansökningar om tillgång 
till handlingar.
Mot bakgrund av ovanstående anser kommissionen att dess aktuella spridningspolitik uppnår en lämplig balans 
mellan behovet av att främja bästa praxis i fråga om unionsrättens tillämpning och kommissionens sekretessför -
hållande gentemot medlemsstaterna. Kommissionen åtar sig att reflektera över de bästa sätten att sprida samlad 
information om EU Pilot.
120
Efterlevnadsstrategin inom det område som omfattas av direktivet utgår från olika instrument: överträdelser, före -
tagens sociala ansvar och dialog med medlemsstaterna. I samband med kommissionens åtgärd måste alla de olika 
instrumenten beaktas. Sedan 2007 har kommissionen fastställt deras prioriteringar via efterlevnadsåtgärder, och 
kommissionen har fastställt sina prioriteringar i meddelandet från 2012. Dessa prioriteringar har fullföljts, naturligt -
vis med beaktande av kommissionens åtagande som fördragets väktare.
Rekommendation 	8
Kommissionen godtar rekommendationen. Den anser att målet med överträdelseförfarandet är att sätta stopp för 
en överträdelse av unionsrätten och att garantera efterlevnad i ett så tidigt skede som möjligt. Kommissionen åtar 
sig att så långt det går begränsa den tid som krävs för att uppnå detta mål. Det effektivaste sättet att uppnå målet 
har emellertid inte alltid koppling till överträdelseförfarandets skyndsamhet, eftersom fullföljandet av ett överträ -
delseförfarande utan hänsyn till tillhörande situationer ibland kan leda till kontraproduktiva resultat.
Sedan EU Pilot infördes har antalet överträdelseförfaranden och, följaktligen, antalet hänskjutningar till domstolen 
minskat kraftigt tack vare att man ofta finner lösningar inom ramen för EU Pilot. Det främsta målet med kommissio -
nens politik är att övertyga medlemsstaterna om att vidta åtgärder för att ta itu med frågor som rör efterlevnad.
HUR HITTAR MAN EU:s PUBLIKATIONER?
Gratispublikationer
 Ett enskilt exemplar  
genom EU Bookshop (http://bookshop.europa.eu).
 Flera exemplar/affischer/kartor  
hos Europeiska unionens representationer (http://ec.europa.eu/represent_sv.htm),  
hos delegationer i länder utanför EU (http://eeas.europa.eu/delegations/index_sv.htm),  
genom att kontakta nätverket Europe Direct (http://europa.eu/europedirect/index_sv.htm)  
eller ringa 00 800 6 7 8 9 10 11 (gratis inom hela EU) (*).
(*) Varken informationen eller samtalen kostar i regel något (men vissa operatörer, telefonkiosker och hotell kan ta betalt för samtalen). 
Avgiftsbelagda publikationer
 Genom EU Bookshop (http://bookshop.europa.eu).
När det gäller handel inom EU är det en allmän 
uppfattning att tjänstemarknaden inte har uppnått sin 
fulla potential. Syftet med tjänstedirektivet är att minska 
de rättsliga och administrativa hindren för både 
leverantörer och mottagare av tjänster, men några år efter 
tidsfristen 2009 för att genomföra direktivet finns det 
alltjämt omotiverade hinder. Vi konstaterade att trots att 
kommissionen på ett framgångsrikt sätt har identifierat 
problem i medlemsstaterna har den inte i tillräcklig grad 
försökt komma till rätta med vissa typer av hinder, och de 
åtgärder som har vidtagits har inte gett resultat tillräckligt 
snabbt. Tjänsteleverantörer och konsumenter fortsätter 
att vara frustrerade över att de inte har det tillträde till den 
inre marknaden som var avsikten med direktivet.
EUROPEISKA
REVISIONSRÄTTEN