ERASMUS FÖR ALLA

EU:s program för allmän utbildning, yrkesutbildning, ungdom och idrott

ETT NYTT PROGRAM FÖR ATT MÖTA NYA UTMANINGAR

Detta meddelande kompletterar Europaparlamentets och rådets förslag till förordning om inrättandet av Erasmus för alla , ett gemensamt program för allmän utbildning, yrkesutbildning, ungdomsfrågor och idrott inom ramen för perioden 2014–2020. Programmet speglar prioriteringarna i Europa 2020-strategin och dess flaggskeppsinitiativ. Det är en stark investering i människor som kommer att gynna både individerna och samhället i stort genom att bidra till tillväxt och säkra välstånd.

Utbildning är nu viktigare än någonsin för innovation, produktivitet och tillväxt, särskilt mot bakgrund av den rådande ekonomiska och finansiella krisen. Trots detta är EU:s humankapital underutnyttjat. Vi måste göra mer för att se till att utbildningssystemen ger de kunskaper och färdigheter som behövs på en alltmer globaliserad arbetsmarknad. Vi måste hjälpa ungdomar och samtidigt se till att alla får tillgång till livslångt lärande. Utbildning för att få anställning, särskilt genom praktikplatser, är särskilt viktigt för de unga, som drabbas hårdast av krisen. Dessutom brister jämställdheten fortfarande inom utbildningen. Fler kvinnor än män genomgår och avslutar högre utbildning, men studieområdena är fortfarande segregerade, och kvinnor är särskilt underrepresenterade inom vetenskap och teknik. Pojkar har sämre läs- och skrivkunnighet och slutar skolan i förtid oftare än flickor.

En samlad ansträngning för att nå EU:s riktmärke om att andelen personer med svaga grundläggande färdigheter ska vara mindre än 15 % år 2020 skulle exempelvis på lång sikt kunna leda till en ekonomisk vinst för EU[1]. Genom att öka andelen personer med högskoleutbildning till 40 procent skulle EU:s BNP per capita kunna stiga med 4 procent.[2] Insatser för att se till att utbildningssystemen tillhandahåller den kompetens som krävs på arbetsmarknaden kommer att bidra till att nå Europa 2020-strategins sysselsättningsmål (75 procent).

Programmets europeiska mervärde kommer att vara att hjälpa medborgarna att förvärva fler och bättre färdigheter, förbättra kvaliteten på skolundervisningen både inom och utanför EU, hjälpa medlemsstaterna och partnerländer utanför EU att modernisera sina utbildningssystem och göra dem mer innovativa, främja ungdomars deltagande i samhället och skapa en europeisk dimension inom idrott på gräsrotsnivå. Samtidigt kräver EU:s och medlemsstaternas budgetåtstramningar att man fokuserar på resultat och kostnadseffektivitet, på en kraftsamling för att förbättra systemeffekterna och på att minska de administrativa och operativa kostnaderna.

För att skapa detta mervärde är det viktigt att stärka banden och synergieffekterna mellan programmet och EU:s centrala prioriteringar och processer, framför allt genomförandet av strategierna Europa 2020, Utbildning 2020, Aktiv ungdom och prioriteringarna i EU:s yttre åtgärder. I det meddelande om modernisering av Europas system för högre utbildning[3] som kommissionen nyligen lade fram lyfte man i detta avseende fram de viktigaste politiska frågor som måste stödjas för att höja resultatnivån, kvaliteten, attraktionsnivån och internationaliseringen av systemen för högre utbildning, och deras betydelse för innovation.

Bygga på tidigare resultat och erfarenheter

Utvärderingarna visar att EU:s program för perioden 2007–2013 redan har fått betydande systemeffekter som sträcker sig långt bortom de fördelar som de enskilda deltagarna har haft av programmen. Internationellt samarbete inom högre utbildning har visat att EU har blivit ett internationellt riktmärke och en inspirationskälla när det gäller att reformera den högre utbildningen. EU:s program har dessutom varit drivande för att främja användningen av innovativa strategier för att bland annat utarbeta kursplaner och öka öppenheten. I fråga om icke-formellt lärande har EU:s stöd starkt bidragit till enskilda personers utbildnings- och yrkesutveckling och har inspirerat till och skapat politiska initiativ som den europeiska volontärtjänsten för ungdomar.

Den uppsjö av program och insatser som nu finns måste ersättas av en enklare, rationellare struktur där det råder bättre balans mellan harmonisering och flexibilitet. Programmet för livslångt lärande består till exempel av sex delprogram[4], fler än 50 mål och över 60 insatser. Programmet Aktiv ungdom inriktas på ungdomars rörlighet och (icke-formellt) lärande, medan cirka 80 % av budgeten för programmet för livslångt lärande också går till ungdomsinsatser. Vissa insatser saknar den kritiska massa som krävs för långvariga effekter, eller har höga administrativa kostnader.

Internationellt samarbete inom högre utbildning kännetecknas dessutom av fragmentering mellan olika EU-instrument som genomför liknande mål och insatser. För närvarande finansierar kommissionen fem samarbetsprogram inom högre utbildning som inriktas på olika delar av världen:

- Programmet Erasmus Mundus är huvudsakligen inriktat på rörlighet och ger stipendier för att delta i gemensamma masters- och doktorandprogram av hög kvalitet. Dessutom stöds universitetskonsortier som arbetar tillsammans med olika delar av världen.

- Programmet Tempus är ett kapacitetsuppbyggnadsprogram för att modernisera den högre utbildningen, genom samarbetsprojekt mellan universitet i EU och deras samarbetsparter på västra Balkan och i grannländerna.

- Programmen Alfa och Edulink har liknande mål men omfattar Latinamerika och länderna i Asien, Västindien och Stillahavsområdet (AVS-länderna).

- Kommissionen har även inrättat ett program för samarbete med industriländer , som finansierar projekt för gemensamma och dubbla examina, gemensamma utbytesprojekt och politiska insatser.

Alla dessa program som rör den högre utbildningen har liknande mål. De finansierar jämförbara men något olika insatser, de följer olika tidsplaner och tillämpar olika metoder och förfaranden för att genomföra programmen. När fragmenteringen blir alltför stor ökar risken för överlappning, potentiella bidragsmottagare får svårare att få tillgång till programmen och utrymmet för effektivitetsvinster, kritisk massa och kostnadseffektivitet minskar.

Den nya inriktningen på prioriteringar kommer att stärka EU:s mervärde och öka systemeffekterna. De insatser som stöds kommer att bidra till insatserna att uppnå Europa 2020-strategins mål för ökad sysselsättning och tillväxt. Det finns betydande stordriftsfördelar i att liknande insatser har liknande genomförandebestämmelser och förfaranden, eftersom detta förenklar arbetet både för dem som deltar i programmen och för de organ som förvaltar programmen. Tanken är att man i programmet Erasmus för alla ska bygga vidare på de många positiva inslagen i programmen för perioden 2007–2013[5], men ta itu med de brister som kartlagts i de utvärderingar som gjorts och öka synergieffekterna mellan andra EU-finansieringskällor. Det nya programmet kommer att inriktas på flera insatser av gränsöverskridande karaktär. Strukturfonderna kommer att stödja nationella och regionala insatser, bland annat för modernisering av utbildningsinstitutionernas infrastruktur, stödja kompetenslyft och yrkesutbildning samt rörligheten på arbetsmarknaden och öka underrepresenterade gruppers tillgång till utbildning. Rörlighet för forskare kommer att stödjas genom Marie Curie-insatser[6] inom ramen för initiativet Horisont 2020. För att dra full nytta av synergierna med Horisont 2020 kommer gemensamma doktorandprogram endast att drivas genom Marie Curie-insatser.

Programmet Erasmus för alla kommer att

- öka enhetligheten och stärka strategin för livslångt lärande genom att stödet kopplas till formellt och icke-formellt lärande i alla former av utbildning,

- utvidga räckvidden för strategiska partnerskap, både mellan olika utbildningssektorer och med näringslivet och andra aktörer,

- tillhandahålla flexibilitet och incitament, så att fördelningen mellan budgetanslagen till insatser, bidragsmottagare och länder bättre speglar resultat och effekter.

Namnet Erasmus är känt av en bred allmänhet, både i EU och i deltagande länder utanför EU, och ses som en synonym till studerandes rörlighet inom EU, samt till sådana europeiska värderingar som kulturell och språklig mångfald. Därför har man i stället för att hålla fast vid en uppsjö olika programnamn valt att kalla det nya programmet för Erasmus för alla . Det gör det möjligt för alla offentliga och privata aktörer inom de viktigaste utbildningssektorerna som omfattas av programmet att använda detta namn som varumärke.

I kommunikations- och informationssyfte kommer namnet dessutom att kopplas till de viktigaste utbildningssektorerna enligt följande: Erasmus för högre utbildning , som omfattar alla typer av högre utbildning i Europa och internationellt, Erasmus för yrkesutbildning , som omfattar yrkes- och vuxenutbildning, Erasmus för skolor , som omfattar skolutbildning och Erasmus för ungdomars deltagande , som omfattar icke-formellt lärande för ungdomar.

HUR PROGRAMMET ÄR UPPBYGGT OCH DE VIKTIGASTE INSATSERNA

En förenklad struktur

Programmet för livslångt lärande, det internationella programmet för högre utbildning och programmet Aktiv ungdom har samma övergripande mål och stöder insatser som kan delas in i tre kategorier: rörlighet i utbildningssyfte, samarbete mellan läroanstalter eller ungdomsorganisationer och politiskt samarbete inom EU eller på internationell nivå. Programmen har liknande ledningsstrukturer (exempelvis inbjudan att lämna förslag på transnationellt samarbete) och genomförandemetoder (de leds direkt av kommissionen eller indirekt genom verkställande organ och nationella programkontor) För att få till stånd ökad enhetlighet, synergieffekter och förenkling och möjliggöra innovativa finansieringslösningar kommer det föreslagna programmet att stödja tre typer av insatser som kompletterar och förstärker varandra:

- Rörlighet i utbildningssyfte för individer: En betydande del av de ökade budgetanslagen kommer att gå till rörlighet. Eftersom man koncentrerar sig på rörlighetens kvalitet och minskar antalet prioriteringar och insatser bör detta leda till en ökning av den kritiska massan och effekter som sträcker sig längre än de individer och läroanstalter som deltar.

- Samarbete för innovation och bästa praxis : Starkare fokus kommer att ligga på stärkande av innovativa partnerskap mellan läroanstalter och näringslivet. När det gäller högre utbildning kommer betoningen att ligga på kapacitetsuppbyggande, framför allt i grannländerna, och strategiska partnerskap med industriländer och tillväxtekonomier.

- Stöd till politiska reformer: De politiska reformerna kommer att inriktas på att stärka den öppna samordningsmetodens verktyg och inverkan på utbildning och ungdomsfrågor, på att genomföra Europa 2020-strategin och på att främja den politiska dialogen med länder utanför EU och internationella organisationer.

[pic]

Internationell dimension

Det finns för närvarande fem program för samarbete med tredjeländer inom högre utbildning . De kommer att skäras ned till tre centrala insatser, och även här kommer framför allt rörligheten att betonas:

- Stödet till gemensamma examina av hög kvalitet och stipendier för studenter och personal i hela världen kommer att utökas, och inte längre bara omfatta det relativa fåtal universitet som för närvarande kan delta.

- Förvaltningen av det internationella utbytet kommer att grundas på det nuvarande Erasmus-systemet, där stipendier beviljas på grundval av avtal mellan läroanstalterna.

- Medel kommer att anslås i enlighet med de tematiska och geografiska prioriteringarna i EU:s yttre politik.

- De kapacitetsuppbyggande insatserna för att modernisera systemen för högre utbildning kommer också att rationaliseras. Samarbetet med grannländerna kommer att stärkas genom att man för samman insatser för kapacitetsbyggande och rörlighet och därigenom får systemeffekter. De insatser som för närvarande finansieras av programmen Alfa, Edulink och det som tidigare hette Asialink kommer att genomföras i form av stöd till kapacitetsuppbyggande, utveckling och modernisering via gemensamma projekt som universitet i EU, Latinamerika, Asien och Afrika kommer att driva tillsammans.

Särskilda insatser

Mot bakgrund av de specifika insatserna att främja spetskompetens inom utbildning och forskning om EU-integration kommer Jean Monnet-initiativet även fortsättningsvis att vara en separat insats inom programmet, även om samma genomförandemekanism kommer att användas. För att utnyttja de rationaliseringsmöjligheter som den fleråriga budgetramen innebär kommer EU-samarbetet på idrottsområdet att behandlas som en separat programaktivitet.

Central insats 1: Enskilda personers rörlighet i utbildningssyfte

Rörlighet över gränserna i utbildningssyfte – att studera vid en partner läroanstalt, att undervisa, få arbetslivserfarenhet, fortbilda sig eller delta i ett volontärs- eller utbytesprojekt i att annat land – har ett tydligt mervärde och kan bara främjas på ett effektivt sätt på EU-nivå. Rörlighet i utbildningssyfte kan öka nivån på de grundläggande kompetenser och färdigheter som är viktiga för arbetsmarknaden och samhället, stärka ungdomars deltagande i det demokratiska livet och öka utbildningsanstalternas modernisering och internationalisering, till fördel för både EU och tredjeländer. Därför kommer rörligheten att stärkas och finnas kvar som kärnan i programmet. Betoningen kommer framför allt att ligga på utbytesprogram för högskolestudenter.

Genom den budget som kommissionen föreslår skulle programmet under sin sjuåriga löptid kunna ge omkring 5 miljoner studerande möjlighet till rörlighet . För närvarande får cirka 400 000 utlandsvistelser stöd inom EU per år. Den siffran skulle kunna ökas till i genomsnitt 700 000 och nå 900 000 under programmets sista år, inklusive utlandsvistelser för studerande och personal. Enligt beräkningarna kommer omkring 135 000 personer att kunna utnyttja internationell rörlighet till och från tredjeländer under de sju år som programmet omfattar. Rörlighet är emellertid inte ett mål i sig. Ett starkare EU-mervärde skapas genom programmet, som kommer att stärka rörlighetens resultat och villkor och genom att kräva att rörligheten sker utifrån en konsekvent strategi för att utveckla institutionerna.

De viktigaste kriterierna kommer att vara kvalitet, i form av utbildningsinnehåll och undervisningsmetoder, erkännande av utbildningsresultat, språkliga och interkulturella förberedelser och förbättrade arrangemang hos värdorganisationerna.

I Erasmus för alla kommer samarbetsstödet att inriktas på fyra centrala verksamhetsområden:

- Rörlighet för personal, framför allt för lärare, utbildare, skolledare, ungdomsarbetare .

- Rörlighet för studerande inom högre utbildning (inklusive gemensamma/dubbla examina) och studerande inom yrkesutbildning .

- Erasmus Master för rörlighet för studerande inom högre utbildning, genom en ny garantimöjlighet för studielån .

- Ungdomars rörlighet, däribland volontärarbete och ungdomsutbyte .

[pic]

Rörlighet för personal : All forskning visar tydligt att lärare och skolledare spelar en central roll för att förbättra resultaten för såväl studerande som utbildningssystem. För att främja spetskompetens inom undervisning, utarbeta innovativa och framgångsrika undervisnings- och inlärningsmetoder och främja utbildningsanstalternas kvalitet kommer personalens rörlighet att stärkas inom samtliga utbildningssektorer, inklusive långvarig rörlighet för skolpersonal. Fler möjligheter förutses även för ungdomsledares rörlighet, eftersom de har en viktig roll som informationsförmedlare och för att öka utbytet av bästa praxis mellan ungdomsorganisationer.

Förväntad rörlighet för personal under perioden | 1 000 000 deltagande |

Studerande inom högre utbildning : För att spegla den ökande internationaliseringen av den högre utbildningen kommer Erasmus verksamhet för rörlighet i utbildningssyfte att få kraftigt ökat stöd och utvidgas internationellt, även till grannländer. Detta syftar till att nå målet att 20 % av alla med examen från en högre utbildning ska ha deltagit i någon form av rörlighet. Tack vare detta kommer europeiska högskolestuderande att kunna studera i resten av världen och studenter från länder utanför Europa att kunna tillbringa perioder inom EU. På så sätt uppmuntrar man ett konstant utbyte av talanger och gör den europeiska högre utbildningen mer attraktiv, vilket gynnar systemen för högre utbildning i både EU och länderna utanför EU.

Gemensamma examina: Programmet bygger vidare på framgångarna med Erasmus Mundus, som genomfördes tillsammans med industriländer, och kommer att öka stödet för utbyte av examina inom de gemensamma studieprogram av hög kvalitet som erbjuds av universitet inom och utanför EU. Denna insats kommer eventuellt att få ytterligare finansiering från intresserade partnerländer.

Rörlighet för gemensamma examina | 34 000 deltagande |

Erasmus Masters: Mastersexamina är viktiga för att höja kvalifikationsnivåerna inom den högre utbildningen och för att hjälpa studenterna att förvärva de avancerade färdigheter som kunskapsintensiva arbeten kräver. Även om Bolognareformerna har skapat fler möjligheter än tidigare sker det alldeles för lite rörlighet på detta område inom EU. Detta beror delvis på att de nationella studiemedelssystemen, där sådana finns, tenderar att ha en begränsad omfattning och inte kan flyttas med till ett annat land. Dessutom saknar studenter oftast en säkerhet som de kan använda för att ta ett lån, vilket gör riskpremien för hög – särskilt när låntagaren avser att studera utomlands. Problemet är extra akut för studerande som vill slutföra ett mastersprogram i en medlemsstat där kursavgifterna är höga. Därför kommer Erasmus för alla att införa en garantimöjlighet för studielån . Genom denna får mastersstudenter som genomgår ett komplett mastersprogram i ett annat EU- eller EES-land möjlighet att ta förmånliga studielån.

Erasmus Masters-studenter som deltar i studielånssystemet | 330 000 deltagande |

Studerande inom yrkesutbildning : Att göra det möjligt för unga yrkesskolestuderande att ta del av metoder, praxis och teknik som används i andra länder kommer att öka deras anställbarhet i en global ekonomi. På alla utbildningsnivåer är arbetsbaserad inlärning och arbetslivserfarenhet viktigt för anställbarheten, särskilt med tanke på dagens extremt höga ungdomsarbetslöshet och med tanke på att många EU-länder behöver öka yrkesutbildningens kvalitet och attraktionskraft. Yrkesstuderande kommer därför att få kraftigt ökade möjligheter att delta i olika former av utbytesprogram.

Eftersom transnationella praktikplatser och yrkespraktik kraftigt kan öka anställbarheten kommer betydligt större vikt att läggas vid denna typ av insatser, både när det gäller studerande inom högre utbildning och studerande inom yrkesutbildning, så att man stärker banden mellan utbildningssektorn och näringslivet, främjar entreprenörskap och underlättar övergången från utbildning till arbetslivet. Där det går kommer denna typ av rörlighet att inriktas på de områden i länder eller sektorer där det finns kompetensluckor.

Rörlighet för studerande inom högre utbildning | 2 165 000 deltagande |

Rörlighet för studerande inom yrkesutbildning | 735 000 deltagande |

TOTALT | 2 900 000 deltagande |

varav yrkespraktik | 700 000 deltagande |

Icke-formellt lärande: Icke-formellt lärande kompletterar den formella undervisningen. Rörlighet på detta område bidrar starkt till ungdomars personliga utveckling, sociala integration, aktiva medborgarskap och anställbarhet. Effekterna är särskilt viktiga för missgynnade ungdomar. Därför kommer ungdomars möjlighet till rörlighet genom ungdomsutbyten och volontärarbete att stärkas.

Ungdomars rörlighet | 540 000 deltagande |

Central insats 2: Samarbete för innovation och bästa praxis

Transnationella samarbetsprojekt är viktiga för att uppmuntra tydlighet, öppenhet och spetskompetens, och för att underlätta utbyte av god praxis mellan läroanstalter. För att bidra till styrningen och genomförandet av insatser inom ramen för Europa 2020-strategin och den öppna samordningsmetoden kommer programmet att ge ökat stöd till samarbetsprojekt som syftar till att utveckla, överföra och genomföra innovativa metoder på utbildnings- och ungdomsområdet. Slutligen kommer det nya programmet att stimulera internationellt samarbete och kapacitetsbyggande i tredjeländer.

I Erasmus för alla kommer samarbetsstödet att inriktas på fyra verksamhetsområden:

- Strategiska partnerskap mellan utbildningsinstitutioner/ungdomsorganisationer och/eller andra relevanta aktörer .

- Storskaliga partnerskap mellan högskolor och näringslivet i form av kunskapsallianser mellan högskolor och näringslivet .

- Plattformar för it-stöd, inklusive e - vänskolekontakter .

- Kapacitetsbyggnad i tredjeländer, med betoning på grannländer .

[pic]

Strategiska partnerskap: Som svar på det ökande behovet av mer innovativa utbildningsstrategier kommer de strategiska partnerskapen att omfatta en rad olika samarbetsavtal (av olika stor finansiell omfattning) för att stärka transnationellt samarbete mellan utbildningsanstalter/ungdomsorganisationer och/eller andra aktörer. Programmet kommer att koppla ihop rörlighets- och samarbetsinsatser och stärka systemeffekterna (exempelvis kan samarbetsprojekt mellan skolor både omfatta utveckling av läroplanerna och personalutbyten). För att uppmuntra en europeisk dimension i nationella volontärprogram kan stödet även användas för att öppna sådana program för transnationell rörlighet. Programmet kommer att bygga vidare på erfarenheterna från programmen under programperioden 2007-2013 (Comenius Regio, Aktiv ungdom) och uppmuntra partnerskap med regionala och lokala myndigheter och koppla ihop aktörer från olika sektorer för att främja innovativa, mer integrerade strategier för livslångt lärande, effektivare resursanvändning och utbytesprogram av högre kvalitet.

Strategiska partnerskap/deltagande institutioner | 23 000 partnerskap och 115 000 institutioner |

För att främja studerandes anställbarhet kommer programmet att stärka samarbetet med näringslivet genom storskaliga gränsöverskridande projekt.

Kunskapsallianser: Flaggskeppsinitiativet Innovationsunionen i Europa 2020-strategin lyfte fram vikten av att hjälpa universitet att modernisera och förbättra kvalitet och innovation genom ”kunskapsallianser”. Det rör sig om strukturerade partnerskap mellan högskolor och näringsliv, för att främja innovativa sätt att producera och förmedla kunskap, främja kreativitet och entreprenörskap och utforma och genomföra nya kursplaner och kvalifikationer. Programmet kommer att möta näringslivets och utbildningssektorernas stora intresse av denna typ av samarbete för att skapa innovation och tillväxt i Europa.[7]

Sektorskompetensallianser: Det rör sig om sektorsövergripande projekt mellan näringslivet och utbildningsanstalter för att utforma nya sektorsspecifika kursplaner, utveckla innovativa undervisningsmetoder för yrkesutbildning och omsätta ett EU-omfattande erkännande av kompetenser i praktiken.

Kunskapsallianser och sektorskompetensallianser: deltagande institutioner och företag | 400 allianser och 4 000 institutioner |

Plattformar för it-stöd och virtuell rörlighet: Som svar på behovet av alternativa former av rörlighet kommer plattformar för it-stöd att ges en större roll genom programmet. Sådana plattformar kan, till en mycket låg extra kostnad, göra det möjligt för en mycket större grupp av studenter att få tillfälle att visa och diskutera sina lösningar på uppgifter med varandra (s.k. peer learning ) och utbyta bästa praxis. Öppna utbildningsresurser som e-kurser och virtuell rörlighet blir också allt viktigare för utbildningsinstitutionernas internationella attraktionskraft. Initiativet med e-vänskolekontakter ( e-Twinning) för att öka samarbetet mellan skolor kommer kraftigt att stärkas och inspirera till liknande exempel på virtuell rörlighet inom yrkes- och vuxenutbildning och på ungdomsområdet. Initiativet kommer även att öppnas för grannländerna.

IT-plattformar | 3 plattformar |

Internationellt samarbete och kapacitetsbyggnad : Samarbetet med tredjeländer kommer att integreras fullt ut i uppbyggnaden av programmet och dess centrala insatser i linje med EU:s utrikespolitiska prioriteringar. På detta område kommer man att bygga vidare på erfarenheterna från programmen under programperioden 2007–2013, framför allt Tempus och Erasmus Mundus. Målet är att förbättra den högre utbildningens kvalitet, relevans och styrelseformer genom s.k. bottom up-projekt som genomförs av internationella konsortier. För att uppfylla den starka politiska önskan om ökat stöd till EU:s grannländer kommer programmet att stödja kapacitetsbyggnad av institutioner och modernisering av system för högre utbildning med hjälp av samarbete och strukturåtgärder. Programmet kommer att se till att det finns en nära koppling mellan dessa insatser och rörligheten för studerande och personal. Programmet kommer även att bidra till modernisering av system och uppbyggnad av lokal kapacitet i Asien, Latinamerika och AVS-länderna, samt stödja samarbetsprojekt på området för informellt lärande.

Samarbetsprojekt för kapacitetsbyggnad inom högre utbildning | 1 000 projekt |

Central insats 3: Stöd till politiska reformer

Evidensbaserat beslutsfattande, stark landsanalys och multilateral övervakning är viktiga komponenter om EU ska uppfylla sina strategiska prioriteringar. Ömsesidigt lärande på EU-nivå och på internationell nivå har varit värdefullt för att samla in transnationella bevis på hur effektivt det är att investera i utbildning och hjälpa medlemsstaterna att genomföra nya politiska riktlinjer och reformer. De olika verktyg för ökad tydlighet som EU har skapat inom ramen för programmet för livslångt lärande har haft ett mycket stort genomslag. Exempelvis använder redan mer än 10 miljoner människor nätverktyget Europass för att skapa en meritförteckning när de söker jobb.

Stödet för politiska reformer inom ramen för Erasmus för alla kommer att inriktas på tre nyckelaktiviteter:

- Stöd till den öppna samordningsmetoden (Utbildning 2020, EU:s ungdomsstrategi) och den europeiska planeringsterminen (Europa 2020).

- EU-verktyg: tillvaratagande och genomförande.

- Politisk dialog (intressenter, tredjeländer, internationella organisationer).

- [pic]

Programmet kommer att stärka stödet till insatser som hjälper till att styra inriktningen på EU:s agenda på utbildnings- och ungdomsområdet , framför allt genom den öppna samordningsmetoden. Det handlar om utveckling av indikatorer, statistik, riktmärken och övervakning av trender och politiska utvecklingslinjer, lärande genom att diskutera och reflektera över sitt lärande ( peer learning ) och granskning av kolleger ( peer review ), politisk analys och jämförande studier. Programmet kommer att ge ökat stöd till det nationella genomförandet av EU:s verktyg för ökad tydlighet (t.ex. EQF, ECTS, Ecvet)[8] och EU-omfattande nätverk. Det kommer att stödja genomförandet av det resultatbaserade ranknings- och informationsverktyget U-Multirank för att profilera högskolor. Målet är att drastiskt öka tydligheten inom sektorn för högre utbildning, och de första resultaten bör kunna ses 2013.

Programmet kommer även att stödja specifika politiska agendor för tematiska prioriteringar, däribland agendan för modernisering av systemen för högre utbildning och Bolognaprocessen (högre utbildning) och Köpenhamnsprocessen (yrkesutbildning), agendan för framtidens skolor, den europeiska vuxenutbildningsagendan och den strukturerade dialogen med ungdomar, inklusive driftstöd till Europeiskt ungdomsforum och till partnerskap med representativa ungdomsfrivilligorganisationer. Programmet kommer även att stödja och intensifiera genomförandet av de åtta nyckelkompetenser för livslångt lärande som angavs i den europeiska ramen för 2008.[9]

Målet för stödet till politiska reformer är att uppnå de specifika målen i Utbildning 2020-strategin och att nå Europa 2020-målen i fråga om utbildning och humankapital. Med hjälp av den öppna samordningsmetoden kommer programmet därför att koncentrera sig på de viktigaste politiska teman som bidrar till dessa EU-mål, nämligen att främja användningen av IKT i skolor[10], liksom på alla nivåer av formell utbildning, öka läskunnigheten bland unga och vuxna européer, minska antalet elever som lämnar skolan i förtid, främja spetskompetens och starkare band mellan utbildning, forskning och innovation, intensifiera språkinlärningen tillsammans med övergripande kompetenser som att lära sig att lära och entreprenörskap.

Den politiska dialogen med tredjeländer och EU:s grannländer kommer att intensifieras, men även med strategiska partner i tillväxt- och utvecklingsländer i linje med EU:s utrikespolitiska prioriteringar.

Jean Monnet-initiativet

Jean Monnet-programmet inleddes 1989. Programmet finns nu i 62 länder runtom i världen, och cirka 740 universitet erbjuder Jean Monnet-kurser som en del av sina kursplaner. Under åren 1990–2009 bidrog Jean Monnet-initiativet till att inrätta omkring 3 500 projekt på studieområdet europeisk integration, inklusive 141 Jean Monnet-centrum, 775 professurer och 2 007 permanenta undervisningsmoduler. Utifrån erfarenheter och bästa praxis i fråga om Jean Monnet-initiativet kommer programmet att stimulera undervisning och forskning om europeisk integration i EU:s medlemsstater och i resten av världen (framför allt i kandidat- och grannländer). Diversifierade studier kommer att uppmuntras, liksom en mer balanserad geografisk spridning och deltagande av en ny generation lärare.

Mot bakgrund av internationellt erkänd spetskompetens på en rad ämnesområden som är relevanta för europeisk integration kommer programmet även i fortsättningen att ge särskilt stöd till Europeiska högskolan (Brygge och Natolin), för att utvidga verksamheten till EU:s grannländer, och till Europeiska universitetsinstitutet, framför allt för att utveckla dess förmåga att främja goda styrelseformer i samband med EU:s politik. Båda högskolorna kommer att uppmanas att stärka sitt ömsesidiga samarbete. Andra akademiska läroanstalter som är verksamma inom europeisk integration kommer att ha tillgång till programmet i förhållande till det mervärde som deras aktiviteter skapar.

För institutioner som är intresserade av att kvalitetssäkra sina studieprogram om europeisk integration kommer kommissionen att inrätta en Jean Monnet-spetskompetensmärkning. Nätverket av Jean Monnet-professurer kan också fungera som en tankesmedja och stödja EU:s styrelseformer och beslutsfattande på området. Dialogen mellan den akademiska världen och beslutsfattare kommer kontinuerligt att stärkas.

Insatsen Idrott

I syfte att stödja insatser för att utveckla idrottens europeiska dimension kommer programmet att stödja följande insatser:

- Transnationella samarbetsprojekt .

- Icke-kommersiella europeiska idrottsevenemang av stor betydelse .

- Ökad användning av evidensbaserat beslutsfattande på idrottsområdet .

- Kapacitetsuppbyggande på idrottsområdet .

- Dialog med berörda intressenter i Europa .

Programmet kommer att inriktas på att stärka goda styrelseformer och kunskapsbasen om idrott i EU, främja hälsofrämjande fysisk aktivitet, utnyttja idrottens möjlighet att främja social integration, främja parallella karriärer genom utbildning av idrottsaktiva samt hantera transnationella hot som dopning, uppgjorda matcher, våld, rasism och intolerans.

Bidragsmottagare kommer att vara offentliga organ eller organisationer i civilsamhället som bedriver idrottsverksamhet på gräsrotsnivå. De projekt och nätverk som kommer att få bidrag kommer i huvudsak att genomföra och övervaka de riktlinjer och rekommendationer som medlemsstater och/eller idrottsorganisationer antar på områden som goda styrelseformer, parallella karriärer och hur många som deltar i idrott och fysisk aktivitet.

Budget och genomförande

I utvärderingarna av de nuvarande programmen framhålls att det effektivaste och bästa sättet att genomföra programmen med gott resultat är med hjälp av systemet av unionskontor och nationella programkontor. Den ekonomiska revisionen av programkontoren och revisionsrättens granskning visar att felmarginalen i denna förvaltningsmetod har varit extremt låg (under 2 procent). Programmet kommer därför att bygga vidare på kärnan i det befintliga systemet, samtidigt som det kommer att stärka genomförandemekanismer för att sänka administrativa kostnader och förvaltningskostnader.

Budget

I tabell 1 och diagram 1 visas den föreslagna fördelningen av anslag mellan de viktigaste insatserna. Utifrån tidigare erfarenheter och med tanke på den ökade betoningen på rörlighet kommer omkring två tredjedelar av budgeten att anslås till rörlighet i utbildningssyfte. Samarbete och politiska reformer har naturligtvis en stor politisk betydelse, men får en mer begränsad budget på grund av samarbetsinsatsernas karaktär. När det gäller den internationella komponenten följer programmet prioriteringarna i EU:s utrikespolitik. Den årliga budgeten kommer att vara tillräckligt flexibel för att kunna reagera på internationella händelser.

TABELL 1: VÄGLEDANDE BUDGETANSLAG UPPDELADE PER TYP AV INSATS FÖR UTBILDNING, YRKESUTBILDNING OCH UNGDOM (exklusive Jean Monnet, idrott och administrativa utgifter)

De viktigaste insatserna och insatserna | Ungefärlig andel av den totala programbudgeten (i procent) | Fokus för aktiviteterna |

Central insats 1: Rörlighet i utbildningssyfte för individer | 66 % | Personal, studerande inom högre utbildning och yrkesutbildning, gemensamma mastersexamina, Erasmus Masters (garantimöjlighet för studielån), ungdomar |

Central insats 2: Samarbete för innovation och bästa praxis | 26 % | Strategiska partnerskap, kunskapsallianser, sektorskompetensallianser och IT-plattformar |

Central insats 3: Stöd till politiska reformer | 5 % | Stöd till styrelseformerna för Europa 2020 och den öppna samordningsmetoden |

Driftsbidrag till nationella programkontor | 3 % |

DIAGRAM 1: BUDGETFÖRDELNING PER TYP AV INSATS ELLER PROGRAM

[pic]

Även om programmet kommer att vara uppbyggt kring dessa tre centrala insatser kommer de viktigaste av de sektorer som för närvarande är berättigade till stöd från programmet för livslångt lärande och programmet Aktiv ungdom också att kunna få stöd från programmet. I tabell 2 och diagram 2 visas en simulering av tänkbara budgetanslag per sektor , grundat på de prioriteringar och särskilda aktiviteter som anges ovan, jämfört med anslagen för programperioden 2007–2013. Siffrorna bör dock bara ses som uppskattningar. Under programmets genomförande kommer man att kunna identifiera och rapportera hur stor del av budgeten som går till allmän utbildning, yrkesutbildning och ungdomsfrågor.[11] Simuleringen visar att den föreslagna programbudgeten skulle göra det möjligt att öka anslagen till de olika utbildningssektorerna och sektorn för ungdomars icke-formella lärande.

TABELL 2: TÄNKBARA ANSLAGSNIVÅER PER SEKTOR 2014–2020, JÄMFÖRT MED PROGRAMMEN 2007–2013 (i miljoner euro, EU-27)

Erasmus för alla | Programmen 2007–2013* | Årsgenomsnitt 2014–2020 | Procentuell ökning | Koncentration |

Erasmus för högre utbildning (inklusive högre yrkesutbildning) | 585 | 1 100–1 150 | 85 %–95 % | Studerande, personal, gemensamma program, mastersprogram, strategiska partnerskap, kunskapsallianser |

Erasmus för högre utbildning – Internationell dimension (rubrik 4-anslag) | 220** | 259 | 17 % | Studerande, rörlighet för personal, kapacitetsbyggande i framför allt grannländer |

Erasmus för yrkesutbildning (yrkes- och vuxenutbildning) | 330, varav 60 för vuxenutbildning | 500–540, varav ca 110 för vuxenutbildning | 50–60 % totalt, ca 80 % för vuxenutbildning | Studerande, personal, strategiska partnerskap, sektorskompetensallianser, IT-plattformar |

Erasmus för skolor | 180 | 250–275 | 40 %–55 % | Personal, strategiska partnerskap, IT-plattformar |

Erasmus för ungdomars deltagande | 150 | 190–210 | 25 %–40 % | Ungdomar, personal, strategiska partnerskap, IT-plattformar |

Driftsstöd | 55 | 63 | 15 % |

Politiskt stöd | 75 | 92 | 20 % |

Jean Monnet | 30 | 45 | 50 % |

Idrott | Ej tillämpligt | 34 | Ej tillämpligt |

* Grupperar om aktiviteter som finansierades 2010 och omfattar EU-27, indexerade 2017. ** Detta är en preliminär uppskattning av finansieringsnivån till internationellt samarbete inom högre utbildning. |

DIAGRAM 2: TÄNKBAR ÅRLIG UTVECKLING AV FINANSIERINGEN 2014–2020, JÄMFÖRT MED 2007–2013

[pic]

Flera separata politiska prioriteringar och aktiviteter kommer att rationaliseras i alla de tre centrala insatserna. Flerspråkighet kommer att stödjas genom rörlighet för studerande och språklärare, samarbete för att utveckla innovativa redskap och metoder för språkutbildning, politiskt stöd till en reform av språkundervisningen och språklig mångfald i utbildningssystemen.

Flera aktiviteter kommer att rationaliseras och få mer målinriktade prioriteringar, med nya aktiviteter som speglar nya utmaningar (t.ex. en betydande ökning av rörlighet för personal för att stödja kvaliteten på yrkesutbildningsanstalter). Skolor kommer att uppmuntras att ingå transnationella partnerskap och samarbetsavtal med sina motsvarigheter i andra EU-länder. På så sätt förstärker man effekterna av EU-stödet och främjar synergier mellan olika samarbetsformer, exempelvis virtuell rörlighet, rörlighet för elever och personal och projekt för pedagogiska metoder.

Å andra sidan kommer stödet till vissa aktiviteter att minska eller upphöra på grund av sina mer begränsade systemeffekter, sina alltför höga kostnader och/eller förekomsten av andra källor till EU-medel för att stödja liknande aktiviteter. Det rör sig exempelvis om studiebesök, förberedande besök och vuxenseminarier, intensivprogram inom ramen för Erasmus (som ska införlivas i mer omfattande insatser för att öka samarbetet mellan högskolor), fortbildning för vuxna på arbetsmarknaden (som ska betalas med andra EU-medel, framför allt medel från Europeiska socialfonden).

Minimianslag per sektor : För att se till att anslagsnivåerna till de viktigaste intressenterna och stödmottagarna inte faller under de nivåer som under programperioden 2007–2013 garanteras för de olika programmen föreslås vägledande anslag för var och en av de fem övergripande sektorerna. Motsvarande vägledande anslag uttryckta i procent av den sammanlagda budgeten (rubrik 1) skulle bli: 25 % för högre utbildning, 17 % för yrkes- och vuxenutbildning (varav 2 % för vuxenutbildning), 7 % för skolor och 7 % för ungdomar . Anslagsfördelningen grundas på den nuvarande situationen och har fastställts för att säkra att minimigarantierna till de viktigaste utbildningssektorerna präglas av kontinuitet. Vid sidan av miniminivåerna återstår en stor marginal, som kan komma samtliga sektorer till del. Programmet för livslångt lärande absorberar exempelvis medel utöver de minibelopp som garanteras.

Genomförande

I programmet och framför allt dess förvaltningsbestämmelser betonas särskilt rationalisering, förenkling och en resultatbaserad fördelning av medel. Samtidigt kommer man vid genomförandet att ta hänsyn till behovet av flexibilitet och differentiering som en motvikt till rationaliseringsansträngningarna.

För att förenkla och rationalisera kommer programmet att minska antalet aktiviteter som fick stöd inom programmen under programperioden 2007–2013 från 75 till 11 [12] (4 insatser som rör rörlighet, 4 samarbetsinsatser, 3 insatser som rör politiskt stöd). För att öka effektiviteten kommer användningen av schablonbelopp att öka. I samband med insatser som rör rörlighet kommer man i hög utsträckning att använda sig av framgångsrika exempel som den klumpsumma som betalas ut i form av stipendier till Erasmus-studenter. De nationella programkontoren kommer inte längre att förvalta individers rörlighet, och den administrativa bördan kommer därför att minska.

Minskningen med 85 % av antalet aktiviteter jämfört med nuläget kommer att leda till en uppskattad vinst i resurseffektivitet på 30 % i systemet genom en rationalisering a programmets struktur och fokus på systemeffekter. Vinsten beror på minskningen av programmets komplexitet med många färre mål, koncentration på centrala insatser, integrering av övergripande aktiviteter och avbrott av de insatser som är överlappade, mindre resurseffektiva eller för små.

Ytterligare 10 % vinst i produktiviteten kan förväntas om man antar gemensamma verktyg efter sammanslagningen av programmet och inrättandet av ett enda samordnande nationellt programkontor i varje land. Vinsten skulle bero på man delar på omkostnaderna vilket ger stordriftsfördelar: ett enda IT-system, för att förvalta de medel som anförtros de nationella programkontoren, en uppsättning regler, ett minskat antal finansiella transaktioner osv. Redan nu är de administrativa kostnaderna för programkontoren mycket lägre i det bredare programmet för livslångt lärande än för det mindre programmet Aktiv ungdom (4,5 % jämfört med 8%).

Målet är att via förenklingens kumulativa effekt öka produktiviteten med upp till 40 %. Sammanlagd skulle den kombinerade effekten öka det belopp som förvaltas av en person (heltidsekvivalenter) från sex till tio miljoner euro.

Kontrollerna kommer att baseras på principen om samordnad revision. Varje medlemsstat kommer via den utsedda nationella myndigheten att övervaka och kontrollera på nationell nivå programmets aktiviteter. Det nationella programkontoret kommer att ha ansvaret för kontroll av bidragsmottagarna och kommissionen kommer, för att undvika dubbelarbete, att övervaka och samordna kontrollsystemet och fastställa minimikrav. Kontrollerna kommer till stor del att vara riskbaserade. Dessa åtgärder har man redan börjat genomföra i de pågående programmen.

Den förenklade och rationaliserade strukturen som detta lede till blir lätt skalbara med låga marginalkostnader, och en ökad budget med cirka 70 %, skulle, enligt vad som föreslås i kommissionens meddelande om den fleråriga budgetramen, kunna rymmas inom den aktuella resursnivån.

Den nya garantimöjligheten för studielån till mastersutbildningar kommer att förvaltas av en förvaltare som kommer att få mandat att genomföra systemet på grundval av förvaltningsavtal med närmare regler och villkor för genomförandet av detta finansiella instrument samt parternas respektive skyldigheter.

Med hjälp av genomförandebestämmelser kommer man att göra budgetfördelningen mer resultatbaserad, och på grundval av kvalitativa, och så ofta det går kvantitativa, kriterier kommer ett EU-mervärde att skapas. För nyckelinsats 1 (rörlighet) kommer 25 procent av budgetmedlen att anslås för de nationella programkontoren och fördelas utifrån kvantitativa principer såsom budgetgenomförande, antalet förverkligade utbyten och genomförandet av de nationella programkontorens arbetsprogram. Denna del av den resultatbaserade budgetfördelningen förekommer redan i Erasmus, och förslaget kommer att bygga på erfarenheten av denna. Den återstående delen av budgeten kommer att anslås för de nationella programkontoren utifrån deras befolkningsmängd. Kvalitativa kriterier för att öka EU-mervärdet kommer framför allt att användas för nyckelinsats 2 (samarbete) och 3 (politiska reformer), exempelvis hur stora institutionella åtaganden och resurser som de intressenter som ingår ett partnerskap är villiga att ställa till förfogande, eller kopplingen mellan aktiviteter inom ramen för den öppna samordningsmetoden och de utmaningar som identifierats i styrelseformerna för Europa 2020.

Samtidigt som budgetfördelningen syftar till att garantera stabila anslagsnivåer och på så vis undvika en gasa-och-bromsa-strategi kommer anslagen till programmets internationella dimension att följa den geografiska utveckling och de politiska prioriteringar som fastställts i utgifterna för EU:s yttre åtgärder. Det kommer att införas planerings- och rapporteringssystem för att säkra och spåra rörlighetsflöden till och från de olika regionerna utanför EU.

Under arbetet med detta meddelande och förslaget om det nya programmet har kommissionen genomfört ett brett samråd med ansvariga vid utbildningsinstitutioner, lärare, forskare och studerande, näringslivet och arbetsmarknadens parter, regeringar och internationella organ samt med intressenter på ungdomsområdet.

Erasmus för alla: en investering i vår framtid

EU genomgår nu en av de svåraste perioderna sedan det grundades. Det är inte möjligt att finna hållbara lösningar på krisen utan ett tydligt ställningstagande för att uppnå både kompetens och rättvisa villkor genom utbildning, främja rörlighet och skapa en europeisk identitet som bygger på den mångkulturella syn och mångfald som präglar den europeiska modellen.

Den enda vägen framåt är att investera i Europas människor. Syftet med det nya programmet Erasmus för alla är att ge miljontals människor i Europa, men också från andra delar av världen, möjligheten att dra nytta av en unik internationell erfarenhet. Genom att integrera utbildning, yrkesutbildning, ungdom och idrott kommer en rationaliserad struktur att skapas inom ramen för programmet med målsättningen att ge fler människor möjlighet att delta och öka programmets räckvidd och effekter. Genom att utnyttja en av Europas mest grundmurade framgångar kommer Erasmusprogrammet, det nya Erasmus för alla , att främja internationell rörlighet genom att utvidga Erasmus till att omfatta grund- och gymnasieutbildning, yrkesutbildning, mastersexamina och specifika ungdomsområden som volontärarbete.

EU:s centrala roll som en katalysator för att skapa en dynamisk ekonomisk utveckling och politisk stabilitet kan endast säkras om privata, offentliga, nationella och internationella aktörer klart och tydligt tar ställning för målet att bygga upp framtiden med hjälp av utbildning.

[1] European Expert Network on Economics of Education (EENEE), policydokument, september 2011.

[2] Det polska ordförandeskapets rapport om tillväxtkällor i EU, Towards a European consensus on growth , oktober 2011.

[3] KOM(2011) 567 slutlig, 20.9.2011.

[4] Erasmus, Comenius, Leonardo, Grundtvig, det övergripande programmet och Jean Monnet.

[5] Programmet för livslångt lärande (däribland Erasmus, Comenius, Leonardo, Grundtvig), programmet Erasmus Mundus, Tempus, bilaterala samarbetsprogram med industriländer, programmen Edulink, Alfa och Aktiv ungdom samt förberedande insatser på idrottsområdet 2009–2011.

[6] Programmets namn betonar de vikiga upptäckterna som gjordes av Nobelpristagaren Marie Sklodowska Curie.

[7] Programmen och insatserna inom Horisont 2020, inklusive Europeiska institutet för innovation och teknik (EIT) och kunskapsallianserna inom ramen för Erasmus för alla, delar ett gemensamt och övergripande mål, dvs. att öka Europas innovationskapacitet. De bidrar emellertid på olika sätt till att överbrygga innovationsklyftan i Europa. Horisont 2020 bidrar genom att främja starkare kopplingar mellan forskning och innovation (programmet omfattar inte utbildningsinsatser). Syftet med EIT är att fullständigt integrera den så kallade kunskapstriangeln (forskning, innovation och utbildning), och kunskapsallianserna bidrar genom insatser för att stärka samarbetet mellan utbildnings- och innovationsområdet.

[8] EQF: europeisk referensram för kvalifikationer, ECTS: det europeiska systemet för överföring och ackumulering av studiemeriter, Ecvet: det europeiska systemet för meritöverföring inom yrkesutbildningen.

[9] Europaparlamentets och rådets rekommendation 2006/962/EG av den 18 december 2006 om nyckelkompetenser för livslångt lärande.

[10] Stöd kommer att ges enligt åtgärd 68 i initiativet En digital agenda för Europa, vars syfte är att uppmuntra medlemsstaterna att integrera e-lärande i de nationella politiska åtgärderna för att modernisera utbildningssystemen.

[11] Den nuvarande och den framtida budgetsituationen är inte omedelbart jämförbara. Uppskattningarna grundas på de viktigaste stödåtgärderna under programperioderna 2007–2013 och 2014–2020. Vissa utgifter som för närvarande räknas som en del av en sektors budget har inte tagits med eftersom de i framtiden kommer att vara gemensamma (t.ex. driftsbidrag till nationella programkontor och aktiviteter för politiskt stöd). Det går inte att på förhand göra en tillförlitlig uppskattning av en resultatbaserad fördelning.

[12] Med undantag av Jean Monnet-initiativet och initiativet Idrott.