Vägledning beträffande del II avdelning I kapitel 2 "Användning för särskilda ändamål i kommissionens förordning (EEG) nr 2454/93 av den 2 juli 1993 om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EEG) nr 2913/92 om inrättandet av en tullkodex för gemenskapen"(1)

(2002/C 207/02)

Hänvisningarna i denna vägledning avser det kapitlet.

Inledande anmärkningar:

I enlighet med kommissionens meddelande om en strategi för tullunionen och med en begäran från företrädarna för medlemsstaternas tullförvaltningar bör en vägledning upprättas för både förvaltningar och ekonomiska operatörer som komplement till förädlingsprocessen och moderniseringen av tullprocedurerna.

Denna vägledning utgör inte någon juridiskt bindande rättsakt utan är av förklarande karaktär. Syftet är att underlätta medlemsstaternas korrekta tillämpning av de moderniserade bestämmelserna rörande användning för särskilda ändamål.

KAPITEL 2

ANVÄNDNING FÖR SÄRSKILDA ÄNDAMÅL

Artikel 291.1

(Tillämpning av och räckvidd för förfarandet för användning för särskilda ändamål)

Detta kapitel skall tillämpas då det föreskrivs att varor, som övergår till fri omsättning med gynnsam behandling i tullhänseende eller med nedsatt tullsats eller nolltullsats på grund av deras användning för särskilda ändamål, skall omfattas av tullövervakning i samband med deras användning för särskilda ändamål.

Förfarandet för användning för särskilda ändamål kan enligt artiklarna 21 och 82 i tullkodexen tillämpas på gynnsamma behandlingar i tullhänseende och på icke-tariffära åtgärder som påverkar importtullen. Förfarandet tillämpas emellertid inte automatiskt utan endast i de fall och i den utsträckning som en sådan tillämpning föreskrivs i gemenskaps- eller nationella bestämmelser. I bestämmelser rörande jordbruk, fiske eller antidumpning exempelvis kan det föreskrivas att förfarandet för användning för särskilda ändamål skall tillämpas partiellt eller fullt ut.

Dessa bestämmelser gäller inte om den importtullsats som enligt förfarandet för användning för särskilda ändamål tas ut på varor för särskilda ändamål inte är lägre än den som annars tillämpas för varorna.

Artikel 292.2

(Ansökan med användning av förlagan i bilaga 67)

En sökande kan ansöka om att få använda mer än ett tullförfarande (integrerat tillstånd). I detta fall kan varorna antingen hänföras till något av de olika berörda tullförfarandena (t.ex. aktiv förädling - restitutionssystemet eller förfarandet för användning för särskilda ändamål) eller till förfarandena efter varandra (t.ex. först temporär import och därefter förfarandet för användning för särskilda ändamål).

Artikel 292.5

(Enhetstillstånd)

Ansökan om ett enhetstillstånd skall inges till de tullmyndigheter som är behöriga på den plats där den sökandes huvudräkenskaper hålls, varigenom kontroller av förfarandet baserade på bokföringsmaterial underlättas, och där åtminstone en del av den verksamhet som tillståndet gäller utförs, eller i annat fall på den plats där varorna hänförs till den föreskrivna användningen för särskilda ändamål.

Huvudräkenskaperna kan vara de räkenskaper som skall anses vara huvudräkenskaper för tulländamål och som gör det möjligt för tullmyndigheterna att övervaka och kontrollera förfarandet. Operatörens/den sökandes huvudräkenskaper behöver därför nödvändigtvis inte alltid vara desamma som huvudräkenskaperna för tulländamål.

Artikel 292.5 bör vidare tillämpas utan att det påverkar tillämpningen av nationella bestämmelser om fastställande av behöriga tullmyndigheter.

Artikel 292.7

(Beslut om tillstånd)

Den sökande skall informeras om beslutet att utfärda ett tillstånd eller om skälen till att en ansökan avslogs inom 30 dagar från den dag ansökan ingavs eller från den dag begärda saknade eller ytterligare uppgifter mottogs av tullmyndigheterna eller tullförvaltningen. Denna period skall inte tillämpas när det gäller ett enhetstillstånd, såvida inte ett samråd i förväg har ersatts med en enkel anmälan i enlighet med artikel 292.6.

Dag för ingivande av ansökan kan anses vara den dag då tullmyndigheterna tog emot ansökan.

När det gäller beräkningen av den ovannämnda trettiodagarsperioden skall rådets förordning (EEG, Euratom) nr 1182/71(2) av den 3 juni 1971 om regler för bestämning av perioder, datum och frister tillämpas.

Artikel 293.1

(Tillstånd med användning av förlagan i bilaga 67)

Förlagan i bilaga 67 är avsedd att täcka tullförfaranden med ekonomisk verkan och förfarandet för användning för särskilda ändamål.

(Personer för vilka tillstånd kan beviljas)

- I princip kan ett tillstånd för användning för särskilda ändamål beviljas alla personer som är etablerade i gemenskapen och som uppfyller de fastställda villkoren (speciellt artikel 293.1 b), och alltid under förutsättning att effektiv tullövervakning garanteras. Tillstånd kan därför beviljas inte endast operatörer som helt eller delvis hänför varorna till en föreskriven användning för särskilda ändamål, utan också operatörer som endast överför varorna till andra godkända operatörer.

- Den person för vilken ett tillstånd beviljas (tillståndshavaren) övertar skyldigheten att hänföra varorna till den föreskrivna användningen för särskilda ändamål. Denna skyldighet kan i enlighet med artiklarna 82.2 i tullkodexen och artikel 296.2-296.6 eller artikel 297 överföras till andra personer.

- Tillståndshavaren behöver inte nödvändigtvis vara ägare till varorna.

- Tullmyndigheterna får besluta att hänförandet av varorna till förfarandet för användning för särskilda ändamål skall ske på villkor av att det ställs en säkerhet.

Artikel 293.4

(Tillståndets giltighetstid)

Giltighetstiden får inte överstiga tre år från och med den dag då tillståndet börjar gälla, utom i de fall där det finns väl motiverade skäl för detta.

Varor kan hänföras till förfarandet endast under tillståndets giltighetstid. Tidsperioden för varornas hänförande till den föreskrivna användningen för särskilda ändamål kan dock löpa ut efter det att tillståndets giltighetstid har löpt ut.

Artikel 294.3

(Retroaktivt tillstånd)

"Uppenbar vårdslöshet" kan tillskrivas en person, i synnerhet om denne eller hans eller hennes företrädare har underlåtit att uppfylla de krav beträffande förfarandet som i princip är ett villkor för beviljande av ett tillstånd, trots att personen kunde varit medveten om dessa krav eller redan har befunnit sig i en liknande situation och därför var medveten om de rättsliga kraven för att erhålla ett sådant tillstånd.

För att avgöra om det föreligger "uppenbar vårdslöshet" skall särskild hänsyn tas till komplexiteten i bestämmelserna och till aktörens yrkeserfarenhet och den omsorg som denne har visat.

Exempel på ett retroaktivt tillstånd

Den 1 februari 2002 importerar en firma icke-gemenskapsvaror, som övergår till fri omsättning. Därefter gör firmans kund konkurs. Firman hittar emellertid en annan kund som önskar använda varorna för ett ändamål som omfattas av användningen för särskilda ändamål och som har det tillstånd som behövs för användning för särskilda ändamål.

I detta fall kan varorna genom ett retroaktivt tillstånd i undantagsfall hänföras retroaktivt till förfarandet för användning för särskilda ändamål.

Den 1 juli 2002 ansöker firman därför om ett retroaktivt tillstånd. I kraft av artikel 294.3 kan tullmyndigheterna utfärda ett sådant tillstånd med verkan från och med den 1 februari 2002.

Möjligheten att bevilja ett retroaktivt tillstånd är emellertid underordnad vissa villkor:

- Bestämmelsen bör inte tillämpas som en allmän regel, utan endast i undantagsfall, och operatören måste bevisa att det finns ett ekonomiskt behov.

- Ansökan får inte hänga samman med ett försök till bedrägeri eller uppenbar vårdslöshet.

- De giltighetstider som anges i artikel 293.4 måste respekteras.

- Det skall av den sökandes räkenskaper bekräftas att alla villkor för förfarandet kan anses vara uppfyllda, och räkenskaperna skall bland annat möjliggöra kontroll av förfarandet.

- Varornas status måste regleras genom att deklarationen för övergång till fri omsättning ogiltigförklaras och genom att en ny deklaration för övergång till fri omsättning till följd av varornas användning för särskilda ändamål upprättas i enlighet med artikel 251.1c första strecksatsen.

Artikel 300.1 a

(Avslutning av förfarandet för användning för särskilda ändamål)

Normalt kvarstår varor under tullens övervakning och kan beläggas med importtullar till dess att de för första gången hänförs till den föreskrivna användningen för särskilda ändamål. När de hänförs till den föreskrivna användningen för särskilda ändamål är förfarandet slutfört. Från och med detta ögonblick kan inte någon tullskuld för importen uppstå. Innehavaren av ett tillstånd kan då göra vad han vill med varorna. Han kan till exempel sälja och överföra varorna till en operatör som inte har ett tillstånd för användning för särskilda ändamål.

När det gäller varor som lämpar sig för användning flera gånger kan emellertid tullens övervakning fortsätta under en period av högst två år efter den dag då varan först hänfördes till förfarandet. Denna förlängning av perioden för tullens övervakning tillåts endast i de fall tullmyndigheterna anser det lämpligt för att undvika missbruk. Detta är något som beslutas från fall till fall och kan vara beroende av resultatet av en riskanalys. Under den förlängda perioden med tullövervakning kan varorna beläggas med importtullar och en tullskuld kan uppstå i enlighet med artikel 203 eller 204 i tullkodexen, och innehavaren av det relevanta tillståndet för användning för särskilda ändamål skulle i så fall vara gäldenär.

I syfte att garantera rättslig säkerhet bör de relevanta tillstånden innehålla tydliga anvisningar om den tidpunkt vid vilken tullens övervakning upphör. Detta är inte nödvändigt i de fall där varorna inte är lämpliga att användas flera gånger och det framgår av lagen när tullkontrollen upphör (t.ex. hästar avsedda för slakt).

Exempel på när varor kan anses vara hänförda till den föreskrivna användningen för särskilda ändamål för första gången:

- Varor avsedda för vissa typer av luftfartyg med tanke på deras tillverkning, underhåll, ombyggnad eller utrustning - när luftfartyget överförs till en tredjepart eller på nytt ställs till förfogande för ägaren efter underhåll, reparation eller ombyggnad.

- Civila luftfartyg - när dessa har införts i de offentliga register som är avsedda för detta ändamål.

- Fordonsdelar avsedda för montering - när monteringen av fordonet är avslutad och fordonet har överförts till en annan person.

- Varor avsedda för vissa typer av fartyg eller för borrnings- eller produktionsplattformar för tillverkning, reparation, underhåll, ombyggnad, montering eller utrustning - när fartyget eller plattformen överförs till en tredjepart eller på nytt ställs till förfogande för ägaren efter underhåll, reparation eller ombyggnad.

- Varor som levereras direkt till ett fartyg som utrustning till detta fartyg - vid tidpunkten för leveransen.

Anmärkning:

Att en vara för första gången hänförs till den föreskrivna användningen för särskilda ändamål innebär inte nödvändigtvis att detta förfarande slutförs. Detta är endast fallet när varorna inte är lämpliga att användas flera gånger, eller om tullmyndigheterna har beslutat att tullövervakningen inte skall fortsätta efter den dag då de hänförs till förfarandet för första gången (se ovan).

(1) Konsoliderade versioner av båda förordningarna återfinns i EUR-Lex:

http://europa.eu.int/eur-lex/sv/consleg/reg/sv_register_0210.html

(2) EGT L 124, 8.6.1971, s. 1.