A4-0175/99

Resolution om meddelandet från kommissionen om Finansiella tjänster: att skapa en handlingsram (KOM(98)0625 - C4-0688/98)

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

- med beaktande av meddelandet från kommissionen (KOM(98)0625 - C4-0688/98),

- med beaktande av betänkandet från utskottet för ekonomi, valutafrågor och industripolitik och yttrandet från utskottet för rättsliga frågor och medborgarrätt (A4-0175/99), och av följande skäl:

A. Europeiska rådet i Cardiff uppmanade kommissionen att lägga fram en handlingsram till Europeiska rådet i Wien för att förbättra den inre marknaden beträffande finansiella tjänster, särskilt genom att undersöka hur effektivt den nuvarande lagstiftningen genomförs och fastställa svagheter som kan nödvändiggöra ändringar i lagstiftningen.

B. Europeiska rådet i Wien välkomnade meddelandet, godkände inrättandet av en högnivågrupp och anmodade rådet att till Europeiska rådet i Köln förelägga en rapport om de åtgärder som behövs för att få till stånd en inre marknad för finansiella tjänster.

C. Högnivågruppen för finansiella tjänster har satt upp som prioriterade mål att undersöka om det i den befintliga lagstiftningen om finansiella tjänster finns inkonsekvenser eller brister, om vissa bestämmelser och instrument i lagstiftningen behöver anpassas eller förenklas och om det erfordras nya lagstiftningsinitiativ.

D. De finansiella tjänsterna spelar en viktig roll i samband med den ekonomiska reformen, kampen mot arbetslösheten och de nya impulser som gavs i detta avseende vid Europeiska rådets möten i Cardiff, Luxemburg och Wien.

E. Den snabba utvecklingen i branschen tar sig uttryck i ständigt nya produkter och tjänster, som ofta ligger steget före regleringen, och i nya aktörer på marknaden.

F. De finansiella tjänsterna är av komplex natur, vilket till stor del beror på marknadssegmentering (institutionella marknader, icke-institutionella marknader), uppdelning mellan specialiserade sektorer samt specifika bestämmelser (banker, försäkringsbolag, börsmarknad).

G. Euron har införts och det finns ett behov av att utveckla en strategi som överensstämmer med strategin för den inre marknaden så att användarna kan dra nytta av alla de positiva konsekvenser som den gemensamma valutan medför.

H. Fullbordandet av en inre marknad för finansiella tjänster skulle stärka EU:s konkurrensfördelarpå världsmarknaden.

I. Inom en sektor som utvecklas snabbt och som kännetecknas av kraftig konkurrens med utlokalisering och avveckling av företag uppstår det sociala problem. I detta sammanhang bör det rådslag som föreslås av kommissionen inbegripa inte enbart företag och konsumenter, utan även arbetstagare.

J. Det är absolut nödvändigt att garantera EU:s finansiella soliditet samt skydd för användarna av de finansiella tjänsterna genom reglering och rigorös övervakning.

K. Det är nödvändigt att på detta område utse en EU-ombudsman eftersom det råder rättslig osäkerhet till följd av att det förekommer olika tolkningar i fråga om banksekretess, uppgiftsskydd, olika nationella bestämmelser i avtalslagstiftningen, brist på, eller till och med frånvaro av, effektiva gränsöverskridande förfaranden inom medlemsstaterna för»klagomål och gottgörelse» samt utvecklingen av europeiska produkter.

1. Parlamentet instämmer i de synpunkter som framförts av aktörer på marknaden om att de rådande begränsningarna beträffande finansiella tjänster (det vill säga basering i ett hemland, bristande genomförande av nyckeldirektiv såsom direktivet om investeringar i överlåtbara värdepapper, tvetydigheter i några direktiv som öppnar för nationella tolkningar och luckor i räckvidden hos vissa direktiv) har förhindrat att europeiska produkter utvecklats och begränsat den gränsöverskridande försäljningen av finansiella tjänster,

2. Parlamentet välkomnar kommissionens meddelande om finansiella tjänster och anser att det är ett användbart dokument som sammanfattar vad som fortfarande behöver göras för att sektorn för finansiella tjänster inom EU skall fullbordas, vilka konkurrensfördelar EU kommer att ha i förhållande till tredje länder om det utvecklas EU-normer för bästa praxis och lämpliga lagstiftningsförfaranden; förespråkar ett pragmatiskt förhållningssätt i fråga om finansiella tjänster, som varken är för liberalt eller för restriktivt,

3. är övertygat om att en fullständigt integrerad finansiell EU-marknad bör grundas på en sammanhängande och effektiv lagstiftning; påpekar emellertid att globaliseringen av finansmarknaderna och av de företag som tillhandahåller finansiella tjänster, den snabbare takten genom elektroniska bankaffärer, distansförsäljningen av finansiella tjänster och elektronisk handel skulle kräva en annan typ av reglering och tillsyn,

4. begär att ett enhetligt europeiskt betalningssystem för små betalningar införs så att man undanröjer hinder för betalningstransaktioner över gränserna,

5. uppmanar kommissionen att avge rapport om hur effektiva de befintliga bestämmelserna om tillsyn av de finansiella tjänsterna är för att förebygga finansiella kriser,

6. uppmanar kommissionen att, mot bakgrund av den ständigt växande europeiska dimensionen i samband med finanstjänsterna, lägga fram ett förslag om adekvat tillsyn av de finansinstitut som är verksamma på europeisk nivå,

7. anser att den finansiella sektorn har en sysselsättningsskapande potential men att denna måste ställas mot den förlust av arbetstillfällen som för närvarande drabbar sektorn till följd av ny teknik, sammanslagningar och uppköp,

8. anser att sparare och investerare bör ha frihet att investera sina tillgångar utan att ställas inför olämpliga rättsliga eller administrativa hinder eller informationshinder, vilka också strider mot principen om en gemensam marknad,

Institutionella marknader

9. ställer sig positivt till de åtgärder som syftar till att samordna de nationella börsmarknaderna (för närvarande handlar det om 33 reglerade marknader i EU och dessa kontrolleras av 18 tillsynsorgan) och välkomnar det samarbete mellan börserna som är under utveckling, anser därför att det bör införas en ordning för börsnotering på europeisk nivå som ersätter de nationella kraven för notering och att direktivet från 1989 om notering och prospekt skall upphävas,

10. anmodar kommissionen att studera om det är möjligt att ersätta bestämmelsen om värdlands- eller hemlandskontroll med en EU-bestämmelse som skulle säkerställa maximalt skydd för de mindre sofistikerade investerarna (de vanliga medborgarna); anser att EU-passet och enhetslicensen bör baseras på denna EU-bestämmelse,

11. understryker betydelsen av en Europatäckande riskkapitalsektor med likviditet och effektivitet vad gäller utvecklingen av små och medelstora företag, i synnerhet nyetableringar och innovativa bolag i högteknologiska branscher; anser att EIB:s och EIF:s nuvarande verksamhet inom ramen för de instrument för lån och investeringar som lanserades vid toppmötet i Luxemburg kommer att behöva granskas närmare av kommissionen angående deras effektivitet vad gäller att skapa nya företag samt tillväxt och skapande av sysselsättning i syfte att ge en bas för eventuella framtida initiativ på området,

12. beklagar den fragmentering som kännetecknar de nya aktiemarknaderna för små och medelstora företag och begär att kommissionen skall undersöka möjligheten av att öka synergin mellan dessa på europeisk nivå, samt att betrakta de små och medelstora företag som börsintroduceras och vars aktier handlas i Europa som en nyfödd näring med behov av en särskild ställning,

13. betonar vikten av en verkligt gemensam marknad för pensionsmedel i ljuset av de nya behov som kommer att uppstå till följd av en åldrande befolkning och vikten av att fastställa bestämmelser som gör det möjligt att investera dessa medel i diversifierade och internationaliserade portföljer samtidigt som man respekterar principen om fritt val; anmodar kommissionen att utarbeta ett lagstiftningsinitiativ med detta syfte och att då beakta målsättningarna fri placering av pensionsmedel, skydd för ägarna ochanslutning över nationsgränserna,

14. är positivt till en europeisk ordning för godkännande avbästa praxis inom sektorn för förvaltning av investeringsfonder; anmodar kommissionen att utarbeta ett meddelande med detta innehåll,

Icke-institutionella marknader

15. anser att införandet av euron erbjuder en ny möjlighet för utvecklingen av den inre marknaden för finansiella tjänster, särskilt på de icke-institutionella marknaderna, och att privatpersoner har rätt att förvänta sig faktiska möjligheter att på ett enkelt sätt kunna jämföra och köpa finansiella tjänster i andra länder än hemlandet,

16. upprepar den begäran som parlamentet uttryckte i sin resolution av den 6 november 1997 om kommissionens 26:e rapport om konkurrenspolitik ((EGT C 358, 24.11.1997, s. 55.)), i anslutning till villkoren och bestämmelserna för «det allmännas bästa», för att få till stånd ett förslag till ett EU-direktiv med bestämmelser för det allmännas bästa; anser att ett sådant direktiv bör precisera vad principen om samhällsomfattande tjänster inbegriper; anser att principen om det allmännas bästa även kan användas för de finansiella tjänsterna och att man måste garantera att alla ekonomiska aktörer - investerare och vanliga konsumenter - har tillgång till finansiella kvalitetstjänster som är tillförlitliga och billiga («rätt till banktjänster»),

17. anmodar kommissionen att lägga fram förslag till lagstiftning om finansiella mellanhänder när det gäller konsumtionskrediter och hypotekslån samt försäkringsförmedlare för att skydda konsumenterna på den gränsöverskridande marknaden,

18. uppmanar kommissionen att strikt tillämpa artiklarna 85 och 86 i EG-fördraget för att se till att skapandet av integrerade handelsplattformar och avräknings- och betalningssystem inte syftar till att begränsa konkurrensen genom att man delar upp marknaden; betonar i detta sammanhang att de insatser som görs för att uppnå interoperabilitet mellan system för elektronisk valuta måste omfatta alla emittenter av elektronisk valuta, såväl banker som andra,

EU-ombudsmannen

19. föreslår att man utser en EU-ombudsman för finansiella tjänster på icke-institutionella marknader, som skulle vara självständig gentemot EU-institutionerna, nationella institutioner, kapital- och bankintressen samt gentemot försäkrings- och pensionsfondssfärerna och värdepapperssektorn,

20. anmodar kommissionen att studera förslaget om att inrätta en funktion som EU-ombudsman för finansiella tjänster och att sedan förelägga rådet och parlamentet en rapport om olika aspekter av de frågor som behandlas ovan inom sex månader efter det att denna resolution antagits, samt att eventuellt lägga fram ett lagstiftningsförslag om detta,

Snabba lagstiftningsförfaranden

21. är intresserat av kommissionens uttalade avsikt att i enlighet med fördraget och den framtida överenskommelsen om kommittéförfaranden föreslå rådet och parlamentet nya lagstiftningsmetoder som skall

a) påskynda lagstiftningen på området finansiella tjänster, vilket omfattas av Amsterdamfördragets medbeslutandeförfarande,

b) strama upp de lagstiftningsförslag som skall innehålla mål och medel och grundläggande krav (ramlagstiftning) och som knyts till «tolkningar» i form av kommissionens meddelanden, rekommendationer eller beslut om tekniska detaljer och detaljerade riktlinjer,

22. ifrågasätter, med hänsyn till kommissionens reflektioner angående denna fråga, tillförlitligheten i en ramlagstiftning som endast omfattar grundprinciper och överlåter åt dispositiva texter (exempelvis meddelanden som tillåter tolkning) att reglera detaljerna; anser att rättssäkerheten inom en sektor där denna är av största vikt inte kan garanteras på detta sätt,

23. anser att finansinstitut inom EU måste ges möjlighet att snabbt kunna reagera på ändrade internationella regelkrav, till exempel bestämmelserna från Baselkommittén för banktillsyn,

24. stöder kommissionens avsikt att utfärda tolkningsmeddelanden vad gäller regler för finansiella tjänster för att avlägsna tolkningsskillnader,

25. erinrar om sin inställning till kommittéförfarandena, sitt yttrande av den 6 maj 1999 om utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter ((Protokollet av detta datum, del II.21.)), och sin resolution av den 19 november 1997 om Amsterdamfördraget ((EGT C 371, 8.12.1997, s. 99.)), sin traditionella inställning och kommissionens upprepade åtaganden om att ny eller ändrad lagstiftning skall syfta till att minska det demokratiska underskottet,

26. ställer sig bakom kommissionen då denna beklagar långsamheten i lagstiftningsprocessen på detta område, såväl när det gäller att anpassa den befintliga lagstiftningen till marknadsförändringar som när det gäller att skapa ny lagstiftning,

27. uppmanar Ekofinrådet att visa prov på ökad konsekvens och starkare vilja vad gäller att avhjälpa bristen på lagtexter som är viktiga för utvecklingen av de finansiella tjänsterna, och kritiserar medlemsstaternas hyckleri då dessa å ena sidan kräver gemenskapsinitiativ, men å andra sidan sedan många år hindrar antagandet av mycket viktiga direktiv, såsom stadgan för europeiska aktiebolag,

28. anser emellertid att denna försening främst beror på bristen på stark politisk vilja från rådets sida att utveckla finansiella tjänster på EU-nivå och att man bara kan åtgärda denna genom att rådet blir medvetet om situationen,

29. anmodar kommissionen att förelägga rådet och parlamentet en handlingsplan i vilken nya lagförslag presenteras i detalj, och vilken innehåller förbättrade förslag angående kodifiering eller översyn av befintlig lagstiftning, tolkningar och övriga initiativ som efterlyses i denna resolution,

30. anser att de viktigaste insatserna för att fullborda den inre marknaden för finansiella tjänster är att rådet och Europaparlamentet snabbt slutför pågående lagstiftningsförfaranden, att medlemsstaterna genomför och tillämpar befintliga direktiv och att kommissionen lägger fram ytterligare förslag till rättsakter, särskilt sådana som syftar till förenkling,

31. uppdrar åt sin ordförande att vidarebefordra denna resolution till rådet, kommissionen och medlemsstaternas regeringar.