Flera andra medlemsstater, t.ex. Österrike, Tjeckien, Irland och Slovenien var säkra på att meningsfulla data kunde tillhandahållas till 2017 för program under vissa fonder. Tjeckien meddelade att man

”information om verkställandet av de nationella målen för strategin för ”Europa 2020” kommer att finnas tillgängliga i ESS lägesrapport 2017 (och 2019). Men eftersom genomförandeuppgifterna för de operativa programmen inte kommer att ha levererats innan rapporten lämnas in 2017 förväntas inga väsentliga data finnas tillgängliga i skedet för halvtidsöversynen av den fleråriga budgetramen”.

I kapitel 3 av revisionsrättens årsrapport ”EU-budgeten: att uppnå resultat” analyseras resultaten utifrån ramen för genomförandet av Europa 2020-strategin, och resultatdimensioner som formulerades i samband med den nya fleråriga budgetramen 2014–2020 undersöks. Medlemsstaterna blev tillfrågade huruvida de redan använde eller planerade att använda de gemensamma indikatorer som införts för de fem EU-fonderna. För fyra av fonderna (Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling – Ejflu, Europeiska havs- och fiskerifonden – EHFF, Europeiska socialfonden – ESF, och Europeiska regionala utvecklingsfonden – Eruf) tydde svaren på att nästan alla medlemsstater redan använde eller planerar att använda gemensamma indikatorer. För Sammanhållningsfonden angav 57 % av medlemsstaterna att gemensamma indikatorer användes, medan 14 % uppgav att en användning av gemensamma indikatorer inte skulle vara tillämplig. I diagrammet nedan visas medlemsstaternas svar indelade per fond.

I revisionsrättens rapport identifieras också två typer av utgiftsprogram – stödprogram och ersättningssystem – med tydliga riskmönster. Enligt rapporten var det fel kopplade till frågan om stödberättigande inom systemen med ersättning för kostnader som utgjorde merparten av de upptäckta felen 2014. Felen i denna kategori handlar ofta om allvarliga överträdelser av reglerna för offentlig upphandling, antingen under anbudsförfarandet eller vid genomförandet av kontraktet. Inom stödprogrammen omfattas typiska fel av jordbrukares överdeklarationer av jordbruksarealer samt administrativa fel i betalningarna till jordbrukare. Diagrammet nedan visar andelarna för varje feltyp i förhållande till de totala upptäckta felen.

”Dessutom, när det gäller tillsyn i samband med tilldelning av kontrakt vid offentlig upphandling, är sådan upphandling föremål för revision och annan granskning enligt Comptroller and Auditor General (Amendment) Act 1993 och Local Government Reform Act 2014, och räkenskapsförare ansvarar för utgifterna”.

”Vid inbjudningar att lämna in förslag och prioriterade projekt utför kontoret för övervakning av statligt stöd inom premiärministerns kansli preliminära undersökningar av överensstämmelsen med EU:s regler om statligt stöd, eller så utförs kontroller på primär nivå av de intermediära organen/förvaltande myndigheterna på grundval av anbudsgivarnas redogörelser.”

Svaren från medlemsstaterna antydde att i vissa fall, t.ex. i Frankrike, Lettland och Slovenien, förekom inga systematiska problem eller brister relaterade till EU:s regler om statligt stöd i samband med de europeiska struktur- och investeringsfonderna, men att det kan ha förekommit enskilda fall av överträdelser. Bulgarien belyste två sådana fall av regelöverträdelser, båda upptäckta vid revision. Det första fallet var i det operativa programmet ”Utveckling av konkurrenskraften i den bulgariska ekonomin 2007–2013” och det andra i de förvaltningssystem som införts under initiativet ”Gemensamma europeiska resurser för mikroföretag till medelstora företag” (Jeremie). I båda fallen gav revisionsmyndigheten både förvaltningsmyndigheten och de finansiella intermediärerna råd om lämpliga sätt att rätta till bristerna.

I kapitel 6 rekommenderar revisionsrätten att medlemsstaterna bättre ska ta vara på möjligheterna som anges i förordningen om gemensamma bestämmelser och ESF-förordningen för perioden 2014–2020 när det gäller förenklade kostnadsalternativ.

Majoriteten av medlemsstaterna, bland dem Cypern, Finland, Frankrike, Tyskland, Ungern, Lettland, Litauen, Luxemburg och Storbritannien, rapporterade att förenklade kostnadsalternativ användes under programperioden 2014–2020 för fonderna, så långt detta var möjligt. Litauen meddelade att den förvaltande myndigheten under 2015 organiserade en konferens – ”Möjligheter att tillämpa en förenklad metod för att betala utgifter under 2014–2020” för att informera deltagarna om

”möjligheterna att tillämpa en förenklad metod för att betala utgifter, och metodens fördelar vid förvaltningen av EU:s strukturfonder.”

Grekland framhöll att man höll på att uppdatera och utbilda alla aktörer i användningen av förenklade kostnadsalternativ, medan Polen uppgav att man visserligen infört bestämmelser som möjliggör användning av förenklade kostnadsalternativ, men att ”användningen av dem är frivillig och det slutgiltiga beslutet i den här frågan tas av varje förvaltande myndighet.”

Sverige framhöll att man hade infört en förenklad modell för ESF och att regeringen aktivt främjar förenkling.

Portugal har inrättat ett särskilt förenklingscenter inom organet för utveckling och sammanhållning, Agency for Development and Cohesion (AD&C). Dess mål är ”att informera de förvaltande myndigheterna om relevanta aspekter inom detta område, för att främja en utökad användning av förenklade kostnadsalternativ i de olika fonder som bidrar till sammanhållning (Eruf, ESF och Sammanhållningsfonden)”.

Liksom för tidigare år rapporterade revisionsrätten – i fråga om en stor del av de transaktioner som påverkats av kvantifierbara fel inom området regionalpolitik, sysselsättning och sociala frågor – att medlemsstaternas myndigheter hade förfogat över tillräcklig information för att kunna förhindra, upptäcka och korrigera felen innan de attesterade utgifterna till kommissionen. Medlemsstaterna uppmanades att redogöra för huruvida de hade infört åtgärder för att förbättra förvaltningskontrollerna och för att effektivisera de kontroller som utförs innan de attesterar utgifter till kommissionen.

Som exempel på redan införda förbättringar av förvaltningskontrollerna lade Luxemburg fram en förteckning över åtgärder inom Eruf och ESF, bland annat en ny efterhandschecklista, ett vägledningsdokument samt utbildning och möten ämnade att skapa medvetenhet om förenklade kostnadsalternativ.

Portugal hänvisade i vissa fall till tillämpningen av en åtgärdsplan, och rapporterade dessutom att den attesterande myndigheten utför en rad kontroller innan begäran om betalning lämnas in till Europeiska kommissionen. Om det finns tvivel angående

”lagligheten och korrektheten hos de kostnader som ska attesteras, dras beloppen ifråga av som en förebyggande åtgärd tills problemen har lösts.”

Spanien rapporterade också att åtgärdsplaner har genomförts och att

”förbättringar har införlivats i förfarandena för att välja ut och godkänna ersättningsredogörelser, förbättra checklistor, granska upphandlingsdokument för olika lokala enheter och så vidare.”

Cypern rapporterade att de flesta av felen

”återfanns i entreprenadkontrakt utfärdade av lokala myndigheter och i kontrakt för programvaruutveckling som genomförts av offentliga universitet. Man förklarade också att de upphandlande myndigheterna hänvisas till en 'centralkommitté för fall av ändrad omfattning av uppdrag samt ersättningsfrågor' när det gäller att behandla ändringsförslag till sådana kontrakt, samt för vägledning, yttranden eller hjälp med medling mellan parterna i tvister.”

Angående kvaliteten på rapporteringen om finansieringsinstrument, svarade vissa medlemsstater (t.ex. Cypern, Slovenien och Sverige) att de hade följt kommissionens riktlinjer, att de använde nya mallar och att i vissa fall inga förbättringar behövdes eftersom rapporteringskvaliteten ansågs vara god.

Andra medlemsstater nämnde förbättringar som gjorts. I november 2015 inrättade Frankrike en arbetsgrupp om finansieringsinstrument med syftet att följa utvecklingen av instrumenten och säkerställa konsolideringen av informationen. Bulgarien har infört ett omfattande halvårigt och årligt rapporteringssystem för finansieringsinstrumentet Jessica.

4.Slutsats

Kommissionen har redan förbundit sig att genomföra en EU-budget inriktad på resultat, och detta är i linje med den nya inställning till unionens investeringar och utgifter som revisionsrätten har krävt i sin årsrapport för 2014, och varav ett av huvuddragen är att resultat ska bedömas på grundval av principerna för sund ekonomisk förvaltning.

Medlemsstaternas svar på frågeformulären i bilagorna visade att de fortsätter arbeta i riktning mot sund ekonomisk förvaltning genom att aktivt främja användningen av förenklade kostnadsalternativ samt förbättra förvaltningskontrollerna och rapporteringen om finansieringsinstrumenten. Många medlemsstater uppgav också att de arbetar med problemen inom upphandlingsområdet genom att anpassa nationell lagstiftning till EU-lagstiftning. I fall där svagheter upptäckts inom offentlig upphandling har man bland annat startat utbildningsprogram, ökat antalet kontroller på plats och ansträngningarna för att återvinna belopp, vilket framgår av svaren från Tjeckien, Kroatien, Belgien, Finland och Tyskland.

Svaren från medlemsstaterna det här året antyder också att det finns en växande medvetenhet om behovet av att skapa en effektiv resultatkultur och att fokusera på resultat. Nästan alla medlemsstater uppgav att man använder indikatorer – gemensamma och specifika – för de olika fonderna, såväl på nationell som på regional nivå för att mäta resultat. Emellertid kan låga genomförandenivåer inom många program göra det svårt att få fram meningsfulla data inför 2017 års halvtidsöversyn av den fleråriga budgetramen. Tillgången till sådana data kommer sannolikt att förbättras bli tillgängliga i samband med de resultatramar för många program som planeras för 2018 eller 2019. Lettland sammanfattar situationen såhär: