[pic] | EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION |

Bryssel den 19.12.2006

KOM(2006) 814 slutlig

RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN TILL RÅDET OCH EUROPAPARLAMENTET

Tredje övervakningsrapporten om omstruktureringen av stålindustrin i Tjeckien och Polen

1. INLEDNING

I denna rapport redogörs för utvecklingen när det gäller omstruktureringen av de tjeckiska och polska stålföretagens verksamhet och i enlighet med de krav som anges i respektive kapitel i anslutningsfördraget. Det nationella och internationella konjunkturläget har inneburit stora svårigheter för de tjeckiska och polska stålproducenterna under 2005, med både minskad försäljning och lägre priser jämfört med året innan. Företagens intäkter har trots detta legat på en rimlig nivå i bägge länder, men omstruktureringsprocessen måste fortsätta om stålverken ska kunna uppnå lönsamhet på lång sikt.

Övergångsperioder förhandlades fram mellan Europeiska unionen och Tjeckien respektive Polen så att omstruktureringen skulle kunna slutföras och stålföretagen integreras fullständigt på den inre marknaden. Det var dessutom nödvändigt för att de nya medlemsstaterna skulle kunna bevilja ekonomiskt stöd med förutsättningen att bidragsmottagarna skulle bli lönsamma på lång sikt. Detta undantag från reglerna för statligt stöd är förenat med vissa villkor, både för de berörda regeringarna och för de enskilda företagen. Villkoren anges närmare i protokollen till anslutningsfördraget, där protokoll 2[1] avser omstruktureringen av den tjeckiska stålindustrin och protokoll 8[2] avser omstruktureringen av den polska stålindustrin.

Senast den 31 december 2006, då omstruktureringsperioden avslutas, ska alla företag vara lönsamma. Protokollen innehåller även närmare bestämmelser om övervakning av och rapportering om dessa villkor, bl.a. att kommissionen ska rapportera till rådet.

Den 7 juli 2004 antog kommissionen sin första övervakningsrapport om omstruktureringen av stålindustrin i Tjeckien och Polen 2003[3]. I rapporten pekade kommissionen på förseningar i omstruktureringen, särskilt när det gällde investeringar. Kommissionen rekommenderade att bägge länderna skulle utnyttja de gynnsamma förhållandena på marknaden och påskynda omstruktureringen så att de berörda företagen skulle vara i stånd att uppnå lönsamhet efter omstruktureringen.

I sin andra övervakningsrapport, som antogs den 3 augusti 2005[4], noterade kommissionen att de flesta bidragsmottagarna förbättrat sitt resultat, vilket främst berodde på ett avsevärt gynnsammare marknadsläge. Samtidigt framhöll kommissionen att flera mottagare inte hade kunnat utnyttja de goda marknadsförhållandena fullt ut och inte hade genomfört de obligatoriska omstruktureringsåtgärderna, vilket ledde till fortsatt dålig utveckling och en risk för att dessa företag inte skulle bli lönsamma före omstruktureringsperiodens slut. Kommissionen uppmanade de stödmottagande företagen och myndigheterna att lyssna uppmärksamt på dess rekommendationer.

I denna tredje rapport redogörs för utvecklingen under 2005 och vissa trender under 2006. Den innehåller följande delar:

- En redogörelse för utvecklingen på den globala stålmarknaden, som utgör det sammanhang som omstruktureringen sker i.

- En rapport om varje enskilt land om de väsentliga övervakningsresultaten med avseende på statligt stöd och med avseende på de omstruktureringsmål som anges i bilagorna till protokollen (kapacitetsminskning, investeringar, produktivitet, kostnader och lönsamhet). Här hänvisas även till beslut som kommissionen fattat om de mottagande företagen inom ramen för EU:s konkurrenslagstiftning.

- Slutsatser och rekommendationer om de åtgärder som bör vidtas och den uppföljning som bör göras när det gäller stödmottagande företag så att lönsamhet uppnås efter omstruktureringsperiodens slut.

Kommissionen kommer att lägga fram en lägesrapport om utvecklingen under 2006 för rådet under 2007, som även kommer att innehålla en övergripande bedömning av utvecklingen under hela omstruktureringen (2003–2006).

2. UTVECKLINGEN PÅ VÄRLDSMARKNADEN FÖR STÅL [5]

OMSTRUKTURERINGEN INOM STÅLINDUSTRIN PÅVERKAS AV EN RAD FAKTORER, BL.A. ÅTGÄRDER SOM FÖRETAGEN OCH MYNDIGHETERNA VIDTAGIT, DEN ALLMÄNNA EKONOMISKA UTVECKLINGEN OCH LÄGET PÅ MARKNADEN. DET KRÄVS DÄRFÖR GODA KUNSKAPER OM DESSA FAKTORER FÖR ATT BEDÖMA DE STÖDMOTTAGANDE STÅLFÖRETAGENS RESULTAT. DE GRUNDLÄGGANDE ANTAGANDENA OM DEN GLOBALA STÅLMARKNADENS UTVECKLING SAMMANFATTAS NEDAN.

Den höga tillväxttakten på den internationella stålmarknaden under 2004 fortsatte på vissa håll under 2005. Den oerhörda produktionstillväxten i Kina, men även i Indien, drev upp världens stålproduktion med sex procent till 1,129 miljarder ton under 2005. Råstålsproduktionen inom EU ökade något under första kvartalet 2005, men till följd av sjunkande efterfrågan minskade den sedan till 186 miljoner ton, vilket var 3,2 procent lägre än 2004.

Detta avspeglar den svaga efterfrågan på EU-marknaden under 2005, vilket främst berodde på lagercykelfaktorer och det stora utbudet i början av året. Produktionsminskningarna inom EU ledde till att även lagren minskade, vilket bidrog till oförändrade stålpriser.

Stålimporten till EU uppgick 2005 till 26 miljoner ton, i stort sett samma nivå som året innan, och minskade under andra halvåret till följd av sjunkande priser. Även detta år var Ryssland det land som exporterade mest till EU, följt av Ukraina och Turkiet, och Kina avancerade till fjärde plats. Stålexporten från EU uppgick till 31,7 miljoner ton, vilket var en ökning på sex procent jämfört med 2004. Denna ökning stöddes delvis av att eurons kurs mot dollarn sjönk tillfälligt. Leveranserna till EU:s tredje största exportmarknad Kina minskade med 3 procent under 2005 – en utveckling som förstärktes och innebar en minskning på 31 procent under första kvartalet 2006.

Under första kvartalet 2006 vände EU:s stålproduktion upp, vilket avspeglade den positiva konjunkturutvecklingen inom EU mot bakgrund av det stärkta efterfråge- och investeringsläget. Den synliga stålförbrukningen, som sjönk med 4,6 procent under 2005, väntas öka med 4 procent under 2006. Stålpriserna steg igen under första kvartalet 2006 på grund av ökade råmaterialkostnader och en starkare efterfrågan från de sektorer som står för merparten av förbrukningen.

Under 2005 noterades en tydlig resultatskillnad mellan EU-15-länderna och de nya medlemsstaterna: Stålproduktionen inom EU-15 minskade visserligen med 1,9 procent jämfört med året innan, men i de nya medlemsstaterna var motsvarande siffra betydligt högre – 12 procent för de tjeckiska stålverken och 18,7 procent för de polska. Detta ska dock ses mot bakgrund av den exceptionella produktionsökningen i båda länderna under 2004 samt det stora utbudet och den sjunkande efterfrågan under första halvåret 2005. I bilagan finns tabeller och diagram (tabell 1A och 1B samt diagram 2) med de viktigaste uppgifterna om den tjeckiska och polska stålmarknaden.

Trots den negativa utvecklingen kunde de tjeckiska och polska stålföretagen fortfarande dra nytta av stora operativa fördelar och kunde i allmänhet minska sin skuldsättning och påskynda investeringarna. Denna positiva trend väntas bestå under 2006. I de senaste ekonomiska undersökningarna och industriundersökningarna för 2006 antar man att den förväntade återhämtningen i konjunkturen och de stålförbrukande sektorerna kommer att leda till ännu mer gynnsamma förhållanden på EU:s stålmarknad.

3. ÖVERVAKNINGSPROGRAMMEN I TJECKIEN OCH POLEN

3.1. Tjeckien

Information från olika källor visar att man i Tjeckien beviljade totalt 8 166 miljoner tjeckiska kronor (256,6 miljoner euro[6]) i omstruktureringsstöd till landets stålsektor, vilket är cirka 58 procent av det tak som fastställdes i protokoll 2 (14 147 miljoner tjeckiska kronor). Denna oberoende bedömning visar att den tjeckiska stålsektorn efter den 31 december 2003 inte beviljades några ytterligare stödmedel för den aktuella perioden. Kommissionen anser därför att åtagandet att bevilja det högsta beloppet för statligt stöd till företagen i bilaga 1 till protokoll 2 har fullgjorts. De företag som beviljades statligt stöd var Mittal Steel Ostrava (MSO – tidigare Nova Hut), Valcony Plechu Fridek-Mystek (VPFM) och Vitkovice Steel (VS).

I den oberoende bedömningen noteras att kostnadsnivån överlag har varit mycket låg, och att det har blivit förseningar i vissa centrala investeringar som är nödvändiga för att företagen ska kunna minska sina kostnader och rikta in produktionen mot tillverkning med högre förädlingsvärde. Mot slutet av året har dock takten i investeringsprogrammen ökat och denna utveckling väntas fortsätta. Privatiseringsprocessen, som tidigare varit mycket trög, har dock fått ny fart och utsikterna att få lån till investeringar har förbättrats, och mottagarföretagen väntas nu genomföra flertalet planerade investeringar före omstruktureringsperiodens slut. Undantaget är VPFM, vars situation redovisas nedan.

Den tjeckiska regeringen genomförde privatiseringen av VS genom försäljning av aktierna i OSINEK s.a till VS, vilket följdes av en offentlig upphandlingsomgång. I juli godkände regeringen försäljningen av VS till Mastercraft Ltd, som ägs av den ryska stål- och gruvkoncernen Evraz Holding. Privatiseringen slutfördes genom en överföring av aktier i november 2005.

Under 2005 slutförde den tjeckiska regeringen även privatiseringen av VPFM. Det skedde genom att företaget integrerades helt och hållet i MSO. Samgåendet blev officiellt under andra kvartalet 2006. VPFM uppdaterade även sin affärsplan för att justera den till den slutliga industristrukturen inom MSO och uppfylla de nya marknadsvillkoren.

Tillämpning av kommissionens lönsamhetskrav visar att VPFM:s operativa prestanda ligger under prognosnivån och företaget skulle därför under normala marknadsförhållanden inte bli lönsamt före 2007 års slut. Skälet är att privatiseringen av VPFM var 18 månader försenad, vilket innebär att företaget alltså ligger efter när det gäller att genomföra omstruktureringsåtgärder. Eftersom företaget nu är helt och hållet integrerat i MSO anser kommissionen dock att det inte behöver göras någon oberoende bedömning av VPFM:s finansiella resultat. I den oberoende bedömningen konstateras att det integrerade företaget MSO har en mycket god vinstmarginal och utan problem kommer att uppnå lönsamhet.

När det gäller kapacitetsförändringar beslöt kommissionen, enligt vad som angavs i den tidigare rapporten och i enlighet med artikel 12 i protokoll 2, att inte invända mot att den permanenta stängningen av VPFM:s varmvalsverk nr 1 och nr 2 [7] (70 000 ton) fördröjdes med sex månader till den 30 juni 2006, efter att produktionen lagts ner den 31 december 2005. Av den oberoende bedömningen framgår att det stödmottagande företaget har respekterat kravet att upphöra med produktion och att en avvecklingsplan håller på att utarbetas.

Före utgången av 2005 informerade de tjeckiska myndigheterna kommissionen om de tekniska detaljerna gällande kapacitetsminskningen vid MSO. Man räknar med att åstadkomma den kapacitetsminskning som föreskrivs i protokoll 2 (270 000 ton) genom en omfattande översyn av företagets stora profilvalsverk i stället för att göra helt nya investeringar. MSO omarbetade även sina investeringsplaner och lade fram dem för kommissionen, som nyligen godkände dem[8].

Rent allmänt rekommenderar kommissionen de tjeckiska företagen att fortsätta att omstrukturera sina produktionsanläggningar då och rikta in sig särskilt på investeringsrelaterad avkastning och förbättrad energieffektivitet samt ändrade arbetsmetoder och ökad produktivitet.

3.2. Polen

Enligt den information som kommissionen förfogar över, som har rapporterats tidigare, uppfyller Polen sina åtaganden med avseende på de företag som förtecknas i bilaga 1 till protokoll 8 när det gäller statligt stöd, vilket ligger under taket. Under 1997–2003 beviljade Polen totalt 2 750 miljoner zloty (590 miljoner euro) [9], vilket motsvarar omkring 80 procent av det totala belopp som protokollet medger (3 387 miljoner zloty). Följande företag kunde beviljas statligt stöd i enlighet med protokollet: Mittal Steel Poland (MSP – tidigare Polskie Huty Stali/PHS), Huta Bankowa, Huta Buczek, Arcelor Huta Warszawa (AHW – tidigare Huta Lucchini-Warszawa), Huta Labędy och Huta Pokόj[10]. Enligt protokollet fick inget ytterligare statligt stöd lämnas till den polska stålindustrin efter den 31 december 2003. Enligt den information som kommissionen förfogar över har detta villkor hittills uppfyllts. När det gäller Technology Buczek har kommissionen dock inlett ett formellt undersökningsförfarande enligt artikel 88.2[11] för att förtydliga vissa oklarheter.

När det gäller Huta Czestochowa, som inte fanns med i förteckningen över stödmottagande företag i bilaga 1 till protokoll 8 och som betraktades som konkursmässiga enligt det polska omstruktureringsprogrammet från 2003, inledde kommissionen en undersökning om statligt stöd som beviljats olovligt och beslutade[12] i juni 2005 att ett belopp på 5 miljoner euro måste betalas tillbaka. I oktober 2005 godkände de polska myndigheterna en överföring av 100 procent av aktierna från Huta Czestochowa till industrifacket i den ukrainska regionen Donbass.

De besvärliga marknadsförhållandena under 2005 innebar att försäljningsvolymerna för flertalet stödmottagare hamnade långt under prognosnivå. Vinstmarginalen blev lägre än väntat för de flesta. Trots den sjunkande efterfrågan märkte vissa företag av en prisökning eftersom deras produkter hade ett högre förädlingsvärde. De flesta företag hade dock tillräckligt goda resultat för att kunna fortsätta och påskynda omstruktureringen under 2005.

Under 2005 meddelade Polen kommissionen om sin avsikt att ändra alla de stödmottagande företagens enskilda affärsplaner för att anpassa dem till nya behov på marknaden och nya industristrukturer. Kommissionen inledde i detta sammanhang en preliminär undersökning om de ändringar som MSP föreslagit, främst installation av ett nytt varmbandverk i stället för en modernisering av det befintliga. Kommissionen bedömde att en avveckling av det befintliga verket jämte en bibehållen kapacitetsnivå var förenligt med villkoren i protokollen och beslutade på grundval av punkt 10 i protokoll 8 att godkänna[13] ändringarna. Kommissionen avstod från vidare undersökningar om de uppdaterade planerna för Huta Bakowa, Huta Labedy och Huta Pokój, men kommer mot bakgrund av de smärre ändringarna i planerna att fortsätta att övervaka omstruktureringen. Den enda plan som kommissionen ännu inte har godkänt är den som gäller AHW.

Enligt tillgängliga uppgifter har åtagandena beträffande kapacitetsminskning under 2005 följts. Den oberoende bedömningen visar att Huta Bankowa lade ned produktionen vid sitt medelstora profilvalsverk (60 000 ton) i december 2004 och att den faktiska likvideringen ägde rum i december 2005, dvs. ett år tidigare än planerat. Varmbandverket vid MSP-Krakow (700 000 ton) lade ned verksamheten 2002 och avvecklades permanent under första kvartalet 2005. Produktionen vid kallvalsverket (650 000 ton) i samma anläggning upphörde i december 2005, medan kallbandverket vid MSP-enheten i Swietoclowice (36 000 ton) avvecklades samma månad. Flera andra olönsamma och föråldrade produktionsanläggningar som inte tas upp i protokollet stängdes eller avvecklades av de stödmottagande företagen under 2005.

Det uppstod förseningar i MSP:s investeringsprogram och företaget kunde därför inte slutföra de planerade ändringarna i produktionskapaciteten, dvs. att modernisera trådvalsverket i Sosnowiec (200 000 ton) och anlägga en linje för plåtar med organisk beläggning i Swietoclowice (100 000 ton).

Den oberoende bedömningen visar att två av mottagarföretagen eventuellt inte når lönsamhet före omstruktureringsperiodens slut. Det första är AHW, som sedan september 2005 ägs av Arcelor efter en aktieöverföring från Lucchini. Företaget gör själv bedömningen att det inte kommer att klara lönsamhetskraven under 2006. Det räcker inte att omarbeta företagets investeringsplan för att avkastningen och effektiviteten ska förbättras avsevärt på kort sikt. Kommissionen överväger därför fortfarande hur den ska ställa sig till den reviderade investeringsplanen. Det andra företaget är Technology Buzek. Trots att det har genomfört delar av sin investeringsplan har företaget inte lyckats minska sina kostnader och utestående skulder.

Utifrån ovanstående information rekommenderar kommissionen alla företag att intensifiera sitt omstruktureringsarbete under de återstående månaderna. Man bör fokusera på investeringsrelaterade kostnadsminskningar samt förbättrade arbetsmetoder inom inköp och försäljning. Även produktivitetsökningarna måste fortsätta.

4. UPPFÖLJNING

De stålintensiva ekonomierna i Tjeckien och Polen och tillträde till EU:s marknad innebär stora möjligheter och sannolikt en positiv utveckling för de stödmottagande företagen de närmaste åren. Genom de omstruktureringsåtgärder som anges i omstruktureringsprogrammen och affärsplanerna kommer mottagarföretagen i Tjeckien och Polen dessutom att kunna göra nödvändiga förbättringar och stärka sina operativa prestanda. Det är alltså viktigt att genomföra åtgärderna helt och hållet så att företagen blir mindre sårbara vid en eventuell konjunkturnedgång. Det gäller särskilt de företag som inte klarade lönsamhetskraven.

Kommissionen kommer att fortsätta att i samarbete med relevanta myndigheter och företag övervaka genomförandet av övergångsbestämmelserna. Under 2007 kommer kommissionen att göra en utförlig bedömning av utvecklingen och av hur stor del av de nationella omstruktureringsprogrammen och enskilda affärsplanerna som har genomförts. Man kommer särskilt att kontrollera omfattningen och relevansen för det statliga stöd som beviljats gentemot de genomförda omstruktureringsåtgärderna. Om resultatet av denna bedömning skulle vara otillfredsställande kommer kommissionen, som påpekats tidigare, att uppmana relevanta myndigheter att kräva tillbaka stödbelopp från mottagarna. Rådet kommer att få en slutrapport under 2007.

Kommissionen påminner även om att allt ytterligare omstruktureringsstöd till mottagare som inte förtecknas i protokollet eller till andra stålföretag som inte omfattas av omstruktureringsprogrammen är oförenligt med anslutningsfördraget.

[pic]

[1] EUT L 236, 23.9.2003, s. 934.

[2] EUT L 236, 23.9.2003, s. 948.

[3] KOM(2004) 443 slutlig.

[4] KOM(2005) 359 slutlig.

[5] Källor: IISI och Eurostat.

[6] Växelkurs mellan tjeckiska kronor och euro 32,329 (genomsnitt i december 2003).

[7] Beslut den 2.3.2005, EUT den 16.7.2005, C176/12.

[8] Beslut den 13.9.2006, EUT den 18.11.2006, C280/4.

[9] Växelkurs mellan zloty och euro 4,6595 (genomsnitt i december 2003).

[10] Huta Andrezj och Huta Batory har strukits från listan över stödmottagande företag efter konkursförfaranden.

[11] Kommissionens beslut K(2006) 2093, EUT 2006 C196/23.

[12] Kommissionens beslut K(2004) 1962.

[13] Kommissionens beslut K(2005) 2687 (2006/C 12/2), EUT C 12, 18.1.2006.