SV (...PICT...)|EUROPEISKA KOMMISSIONEN| Bryssel den 15.6.2010 SEK(2010) 741 slutlig Rekommendation till RÅDETS REKOMMENDATION i syfte att få situationen med ett alltför stort offentligt underskott i Cypern att upphöra Rekommendation till RÅDETS REKOMMENDATION i syfte att få situationen med ett alltför stort offentligt underskott i Cypern att upphöra EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 126.7, med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation, och av följande skäl: (1) Enligt artikel 126 i fördraget ska medlemsstaterna undvika alltför stora underskott i den offentliga sektorns finanser. (2) Stabilitets- och tillväxtpakten syftar till att genom sunda offentliga finanser stärka förutsättningarna för prisstabilitet och stark hållbar tillväxt som kan bidra till ökad sysselsättning. (3) Reformen av stabilitets- och tillväxtpakten 2005 avsåg att stärka dess effektivitet och ekonomiska underbyggnad samt att säkerställa de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet. Syftet var särskilt att säkerställa att hela den ekonomiska och finanspolitiska bakgrunden beaktas under alla steg av förfarandet vid alltför stora underskott. Härigenom blev pakten ett ramverk till stöd för politiska åtgärder för att snabbt återgå till sunda offentliga finanser, samtidigt som den ekonomiska situationen beaktas. (4) Rådet beslutade den [13 juli 2010] i enlighet med artikel 126.6 i fördraget att det förelåg ett alltför stort underskott i Cypern. (5) I enlighet med artikel 126.7 i fördraget och artikel 3 i rådets förordning (EG) nr 1467/97 om påskyndande och förtydligande av tillämpningen av förfarandet vid alltför stora underskott EGT L 209, 2.8.1997, s. 6. (som utgör en del av stabilitets- och tillväxtpakten) ska rådet också ge rekommendationer till den berörda medlemsstaten i syfte att få situationen med ett alltför stort underskott att upphöra inom en viss tid. I rekommendationen ska det fastställas en tidsfrist på högst sex månader, inom vilken den berörda medlemsstaten ska vidta effektiva åtgärder för att korrigera det alltför stora underskottet. Det ska där även fastställas en tidsfrist för korrigeringen av det alltför stora underskottet, som utom vid särskilda omständigheter ska slutföras under det år som följer på det år då underskottet fastställdes. Vid beslut om huruvida särskilda omständigheter föreligger ska hänsyn tas till ”faktorer av betydelse”, som förtydligas i artikel 2.3 i rådets förordning (EG) nr 1467/97. I rekommendationen att korrigera ett alltför stort underskott bör rådet också begära att medlemsstaten som ett riktmärke uppnår en årlig förbättring av sitt strukturella saldo på minst 0,5 % av BNP (dvs. det konjunkturrensade saldot exklusive engångsåtgärder och andra tillfälliga åtgärder).[1] EGT L 209, 2.8.1997, s. 6. (6) Särskilda omständigheter anses föreligga i Cyperns fall, i linje med den ökade flexibilitet vid tillämpningen av förfarandet vid alltför stora underskott som infördes genom reformen 2005 av stabilitets- och tillväxtpakten. 2009 gick den ekonomiska aktiviteten ned för första gången på 35 år. Nedgången återspeglade en betydande minskning i den inhemska efterfrågan och ogynnsamma yttre omständigheter. Hushållen höga skuldsättning i förening med stramare utlåningsvillkor, ett försämrat arbetsmarknadsläge och negativa förtroendeeffekter ledde till en nedgång i den privata konsumtionen Samtidigt noterades en kraftig korrigering när det gäller investeringsutvecklingen, i förening med fallande utländsk efterfrågan på fastigheter, lågt kapacitetsutnyttjande och omstruktureringar av företagens balansräkningar. Dessutom sjönk exporten av varor och tjänster dramatiskt, särskilt inom turistnäringen, till följd av finanskrisen och den globala avmattningen – framför allt de mycket lägre tillväxtutsikterna i de viktigaste handelspartnerna (Förenade kungariket, euroområdet och Ryssland). Underskottet 2009 är en följd av både konjunkturnedgången och de stimulansåtgärder som de cypriotiska myndigheterna har vidtagit i enlighet med den ekonomiska återhämtningsplanen för Europa. Förekomsten av särskilda omständigheter innebär att rådet får tillåta att det alltför stora underskottet korrigeras på medellång sikt. (7) Under åren före krisen och i samband med goda ekonomiska tider kunde Cypern, med stöd av en tillgångsboom och ökande skatteintäkter, bygga upp ett budgetöverskott och minska sin bruttoskuldkvot till 48,4 % av BNP 2008 (från 70,2 % 2004). 2009 innebar emellertid den ekonomiska krisen en stor börda för de offentliga finanserna. Detta ledde till att överskottet i de offentliga finanserna på 0,9 % av BNP år 2008 sjönk kraftigt till ett underskott på 6,1 % av BNP år 2009. Detta berodde också på ett antal diskretionära åtgärder som svar på konjunkturnedgången (i linje med den ekonomiska återhämtningsplanen för Europa) och på förhållandevis stora sammansättningseffekter till följd av ett mycket mindre skatteintensivt tillväxtmönster. Underskottet väntas öka ytterligare till 6,2 % av BNP 2010 enligt den rapport från mars 2010 som finansministeriet lade fram som ett led i förfarandet vid alltför stora underskott. Enligt budgetberäkningarna i kommissionens vårprognos 2010 skulle emellertid budgetunderskottet uppgå till ungefär 7 % av BNP 2010. Potentiella åtgärder utanför budgeten, som fortfarande diskuteras och för vilka det finns bara osäkra upplysningar eller inga upplysningar alls om villkor och tidpunkt för genomförandet, togs inte med. (8) De särskilda omständigheterna och den europeiska ekonomiska återhämtningsplanen gör att en genomsnittlig årlig finanspolitisk insats rekommenderas. Den finanspolitiska insatsen bör ta hänsyn till alla faktorer som är av betydelse för att uppnå de finanspolitiska målen. Till faktorerna hör främst det offentliga underskottets och bruttoskuldkvotens nivå men även andra indikatorer, såsom bytesbalansen, finanssektorns ansvarsförbindelser, räntebetalningar, riskpremier och beräknade förändringar av åldersrelaterade utgifter på medellång sikt. Vid beräkningen av den genomsnittliga årliga finanspolitiska insatsen bör man utgå från underskottet år 2011 enligt kommissionens vårprognos 2010. Den totala finanspolitiska insats som krävs för att inom tidsfristen uppnå det nominella underskottsmålet på 3 % beräknas sedan med utgångspunkt från en gradvis korrigering av produktionsgapet till 2015. (9) Det är mot denna bakgrund lämpligt att se korrigeringen av det alltför stora underskottet på medellång sikt med 2012 som tidsfrist. Med beaktande av de stora externa och interna obalanserna skulle en trovärdig och hållbar anpassning framför allt kräva att de cypriotiska myndigheterna stärker den finanspolitiska strategin under 2010 med åtgärder för att kontrollera de löpande utgifterna, minskar underskottet till under 6 % av BNP 2010 och vidtar åtgärder i rätt tid för att utforma en konsolideringsstrategi med betoning på utgiftssidan. Därför bör de cypriotiska myndigheterna säkerställa en genomsnittlig finanspolitisk insats på 1¾ % av BNP per år under perioden 2010–2012, ange vilka åtgärder som krävs för att korrigera det alltför stora underskottet senast 2012, om konjunkturförhållandena tillåter detta, samt minska underskottet snabbare om det ekonomiska eller finanspolitiska läget blir bättre än vad som för närvarande förväntas. I det stabilitetsprogram som lämnades till kommissionen och rådet den 1 april 2010, åtog Cypern sig att få ned underskottet till 4,5 % av BNP 2011 och 3,4 % av BNP 2012. Den ytterligare insats, som krävs av Cypern i denna rekommendation jämfört med de cypriotiska myndigheternas ursprungliga plan, anses därför vara genomförbar och nödvändig. Den finanspolitiska konsolideringen bör också bidra till att den offentliga bruttoskuldkvoten åter börjar minska och genom tillräckliga primära överskott närmar sig referensvärdet i tillfredsställande takt. (10) Cyperns budgetramar har den senaste tiden förbättrats genom införandet av ett system för ekonomistyrning Financial Management Accounting System (FIMAS). Från 2006 har Cypern också gradvis infört treåriga budgetramar på medellång sikt och från 2007 programbudgetering. Det nya ramverket är emellertid fortfarande i inledningsstadiet och väntas först 2012 vara helt infört. Det antas därför få full effekt först på medellång sikt. Helt avgörande för en framgångsrik och varaktig konsolidering av de offentliga finanserna är att det nya ramverket genomförs utan dröjsmål. Befintlig praxis att anta tilläggsbudgetar under årets lopp har lett till att de löpande utgifterna ökat utöver den avsedda omfördelningen av offentliga medel. När de nya budgetramarna har genomförts fullt ut, väntas de leda till att denna praxis upphör och till effektivare budgetförfarande samt bidra till att de enskilda ministeriernas utgifter begränsas i enlighet med de fastställda taken. Samtidigt kommer det nya budgetförfarandet att utgöra en god grund för omfördelning av utgifter till fördel för tillväxtfrämjande verksamhet. (11) De långsiktiga effekterna av den åldrande befolkningen på de offentliga finanserna är betydligt högre än för EU-länderna i genomsnitt, framför allt på grund av den relativt stora ökningen av pensionsutgifternas andel av BNP under de närmaste årtiondena eftersom pensionssystemet fortfarande befinner sig i en uppbyggnadsfas. En pensionsreform som inleddes i april 2009 skulle reducera ökningstakten i pensionsutgifterna något och, mer väsentligt, höja socialförsäkringsavgifterna. Reformen bör förbättra pensionssystemets långsiktiga balans och minska riskerna beträffande hållbarheten, dock utan någon effekt på den övergripande bedömningen. De offentliga finansernas ställning 2009 förstärker de budgetmässiga effekterna av befolkningens åldrande på hållbarhetsgapet. En förbättring av det primära saldot på medellång sikt och genomförandet av ytterligare åtgärder för att begränsa den betydande ökningen av de åldersrelaterade utgifterna, särskilt pensions- och sjukvårdsutgifter, skulle bidra till att minska riskerna för de offentliga finansernas hållbarhet, som i kommissionens hållbarhetsrapport för 2009 I rådets slutsatser från den 10 november 2009 om de offentliga finansernas hållbarhet ”anmodar rådet medlemsstaterna att rikta uppmärksamhet mot hållbarhetsorienterade strategier i sina kommande stabilitets- och konvergensprogram” och ”uppmanar kommissionen att tillsammans med Kommittén för ekonomisk politik samt Ekonomiska och finansiella kommittén vidareutveckla metoder för bedömning av de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet i god tid före nästa hållbarhetsrapport”, som väntas 2012. bedömdes vara höga.[2] I rådets slutsatser från den 10 november 2009 om de offentliga finansernas hållbarhet ”anmodar rådet medlemsstaterna att rikta uppmärksamhet mot hållbarhetsorienterade strategier i sina kommande stabilitets- och konvergensprogram” och ”uppmanar kommissionen att tillsammans med Kommittén för ekonomisk politik samt Ekonomiska och finansiella kommittén vidareutveckla metoder för bedömning av de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet i god tid före nästa hållbarhetsrapport”, som väntas 2012. (12) Enligt de uppgifter som de cypriotiska myndigheterna lämnade i april 2010 uppgick den offentliga bruttoskulden 2009 till 56,2 % av BNP. Denna ökning berodde huvudsakligen på den betydande försämringen av det primära saldot och den skuldökande snöbollseffekten till följd av ett fallande nominellt BNP. Stock-/flödesjusteringar gav dessutom ett negativt bidrag till skuldnivån motsvarande cirka 1 procentenhet av BNP, till följd av den ackumulering av offentliga medel i slutet av året som skedde för att reglera skulder som förföll till betalning i början av januari 2010 och skillnaderna mellan redovisning i kassatermer och periodiserad redovisning. För 2010 anmälde Cypern en väntad skuld på 62 % av BNP, vilket ligger över fördragets referensvärde på 60 % av BNP (enligt stabilitetsprogrammet från april 2010 väntas en något lägre siffra (61 %) och en ytterligare ökning 2011 till 63,2 % av BNP). Nedåtriskerna för de finanspolitiska målen och det makroekonomiska scenariot gör att skuldkvoten troligtvis kommer att utvecklas mindre gynnsamt än planerat. Enligt kommissionens vårprognos 2010 väntas skulden öka ytterligare till 62,3 % av BNP 2010 och till 67,6 % 2011 på grund av ett försämrat primärt saldo. (13) En förstärkt övervakning inom ramen för förfarandet vid alltför stora underskott kommer att kräva en regelbunden och rättidig kontroll av genomförandet av den finanspolitiska konsolideringsstrategin. Därför bör detta ägnas ett särskilt kapitel i de kommande uppdateringarna av Cyperns stabilitetsprogram. (14) Enligt rådets uppfattning bör finanspolitiska åtgärder för att konsolidera de offentliga finanserna på det hela taget säkerställa en varaktig förbättring av saldot i den offentliga sektorns finanser, samtidigt som de bör inriktas på att höja de offentliga finansernas kvalitet och stärka ekonomins tillväxtpotential. HÄRIGENOM REKOMMENDERAS FÖLJANDE. (1) Cyperns offentliga finanser 2009 är resultatet dels av åtgärder motsvarande omkring 1½ % av BNP 2009, vilket är ett väl anpassat svar på nedgången och i linje med den ekonomiska återhämtningsplanen för Europa, dels av det fria spelrum som de automatiska stabilisatorerna fått. De cypriotiska myndigheterna bör därför få den rådande situationen med ett alltför stort underskott att upphöra så snart som möjligt och senast 2012. (2) De cypriotiska myndigheterna bör på ett trovärdigt och varaktigt sätt minska det offentliga underskottet till under 3 % av BNP, genom att vidta åtgärder på medellång sikt. Framför allt ska de cypriotiska myndigheterna för detta ändamål (a) vidta nödvändiga åtgärder för att minska 2010 års underskott till under 6 % av BNP och utforma en konsolideringsstrategi med betoning på utgiftssidan för att få ned underskottet under referensvärdet till 2012, (b) sörja för en finanspolitisk insats på minst 1¾ % av BNP per år under perioden 2010–2012, vilket också bör bidra till att den offentliga bruttoskuldkvoten åter börjar minska och genom tillräckliga primära överskott närmar sig referensvärdet i tillfredsställande takt, (c) specificera och strikt genomföra de åtgärder som krävs för att korrigera det alltför stora underskottet senast 2012, om konjunkturförhållandena tillåter detta, samt minska underskottet snabbare om det ekonomiska eller finanspolitiska läget blir bättre än vad som för närvarande förväntas. (3) För att minska riskerna för korrigeringen bör Cypern göra det medelfristiga finanspolitiska regelverket mer bindande samt förbättra övervakningen av budgetgenomförandet under året. (4) Förbättra de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet genom att införa reformåtgärder för att få kontroll över pensions- och sjuk/hälsovårdsutgifter i syfte att bromsa den beräknade ökningen i åldersrelaterade utgifter. (5) De cypriotiska myndigheterna bör dessutom utnyttja möjligheter utöver den finanspolitiska insatsen, däribland förbättrade ekonomiska villkor, för att skynda på bruttoskuldkvotens minskning tillbaka till referensvärdet. (6) Rådet fastställer den [13 januari 2011] som tidsfrist för Cyperns regering att vidta effektiva åtgärder och specificera vilka åtgärder som är nödvändiga för att på sikt korrigera det alltför stora underskottet. Vid bedömningen av åtgärdernas effektivitet kommer den ekonomiska utvecklingen att jämföras med de ekonomiska utsikterna i kommissionens vårprognos 2010. De cypriotiska myndigheterna bör rapportera om de framsteg som görs i arbetet med att genomföra rekommendationerna i ett särskilt kapitel i de kommande uppdateringarna av stabilitetsprogrammen fram till dess förfarandet vid alltför stora underskott har avslutats. Rådet betonar dessutom hur viktigt målet för de offentliga finanserna på medellång sikt är för lämplig budgetstyrning vid konjunkturnedgångar. Rådet uppmanar därför de cypriotiska myndigheterna att säkerställa att konsolideringen av de offentliga finanserna mot målet på medellång sikt – ett saldo i balans i strukturella termer – fullföljs, när det alltför stora överskottet väl korrigerats. Efterlevnaden av budgetmålen och en strikt begränsning av utgifterna på medellång sikt kan förbättras genom att, såsom planerat, ett effektivt flerårigt finanspolitiskt ramverk införs. Denna rekommendation riktar sig till Republiken Cypern. Utfärdat i Bryssel den På rådets vägnar Ordförande [1] EGT L 209, 2.8.1997, s. 6. [2] I rådets slutsatser från den 10 november 2009 om de offentliga finansernas hållbarhet ”anmodar rådet medlemsstaterna att rikta uppmärksamhet mot hållbarhetsorienterade strategier i sina kommande stabilitets- och konvergensprogram” och ”uppmanar kommissionen att tillsammans med Kommittén för ekonomisk politik samt Ekonomiska och finansiella kommittén vidareutveckla metoder för bedömning av de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet i god tid före nästa hållbarhetsrapport”, som väntas 2012. ES (...PICT...)|COMISIÓN EUROPEA| Bruselas, 15.6.2010 SEC(2010) 741 final Recomendación de RECOMENDACIÓN DEL CONSEJO encaminada a poner fin a la situación de déficit público excesivo de Chipre Recomendación de RECOMENDACIÓN DEL CONSEJO encaminada a poner fin a la situación de déficit público excesivo de Chipre EL CONSEJO DE LA UNIÓN EUROPEA, Visto el Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea y, en particular, su artículo 126, apartado 7, Vista la recomendación de la Comisión Europea, Considerando lo siguiente: (1) Con arreglo al artículo 126 del Tratado, los Estados miembros deben evitar déficit públicos excesivos. (2) El Pacto de Estabilidad y Crecimiento tiene por objetivo lograr unas finanzas públicas saneadas como medio de reforzar las condiciones para la estabilidad de precios y para un crecimiento fuerte, sostenible y generador de empleo. (3) La reforma de 2005 del Pacto de Estabilidad y Crecimiento pretendía reforzar su eficacia y sus fundamentos económicos y salvaguardar la sostenibilidad de las finanzas públicas a largo plazo, así como garantizar que las condiciones económicas y presupuestarias se tomen plenamente en cuenta en todas las etapas del procedimiento de déficit excesivo. De esta forma, el Pacto de Estabilidad y Crecimiento proporciona el marco que respalda las políticas públicas a fin de permitir una vuelta rápida a situaciones presupuestarias sólidas teniendo en cuenta la situación económica. (4) El [13 de julio de 2010], el Consejo, de conformidad con el artículo 126, apartado 6, del Tratado decidió declarar la existencia de un déficit excesivo en Chipre. (5) De conformidad con el artículo 126, apartado 7, del Tratado y el artículo 3 del Reglamento (CE) nº 1467/97 del Consejo relativo a la aceleración y clarificación del procedimiento de déficit excesivo DO L 209 de 2.8.1997, p. 6. , que forma parte del Pacto de Estabilidad y Crecimiento, el Consejo debe dirigir recomendaciones al Estado miembro de que se trate para que éste ponga fin a la situación de déficit excesivo en un plazo determinado. La recomendación del Consejo debe establecer un plazo máximo de seis meses para que el Estado miembro tome medidas efectivas encaminadas a corregir el déficit excesivo así como un plazo para la corrección de dicho déficit, que debe realizarse en el año siguiente a su detección, salvo si concurren circunstancias especiales. Al decidir si existen circunstancias especiales, deben tenerse en cuenta los «factores pertinentes» a que se hace referencia en el artículo 2, apartado 3, del Reglamento (CE) nº 1467/97. Por otra parte, en una recomendación relativa a la corrección del déficit excesivo, el Consejo debe exigir una mejora anual del saldo presupuestario estructural (saldo ajustado en función del ciclo excluidas las medidas puntuales y otras medidas de carácter temporal) equivalente como mínimo al 0,5% del PIB, como valor de referencia.[1] DO L 209 de 2.8.1997, p. 6. (6) En el caso de Chipre se considera que concurren circunstancias especiales, que cabe considerar teniendo en cuenta la mayor flexibilidad en la aplicación del procedimiento de déficit excesivo introducida con la reforma de 2005 del Pacto de Estabilidad y Crecimiento. En 2009, la actividad económica disminuyó por primera vez en 35 años. La recesión reflejaba una caída de la demanda interna y un marco exterior adverso. En particular, el alto nivel de endeudamiento de las economías domésticas junto con unas condiciones crediticias más restrictivas, un empeoramiento de las perspectivas del mercado de trabajo y unos efectos negativos sobre la confianza llevaron a una disminución del consumo privado. Paralelamente, la inversión sufrió un fuerte ajuste, en el marco de una caída de la demanda extranjera de vivienda, un bajo nivel de utilización de la capacidad y la reestructuración de la situación contable de las empresas. Por otra parte, se desplomó la exportación de bienes y servicios, especialmente el turismo, como consecuencia de la crisis financiera y de la ralentización de la economía mundial, y, particularmente, de unas mucho peores perspectivas de crecimiento de los principales socios comerciales de Chipre (zona del euro, Reino Unido y Rusia). El déficit en 2009 era la consecuencia de la recesión económica y de las medidas de estímulo adoptadas de conformidad con el PERE por las autoridades chipriotas. La existencia de circunstancias especiales autoriza al Consejo a permitir que la corrección del déficit excesivo se realice a medio plazo. (7) En los años anteriores a la crisis, con una coyuntura económica favorable respaldada por el auge de los activos y el dinamismo de los ingresos tributarios, Chipre logró superávit presupuestarios y redujo su ratio de deuda bruta al 48,4% del PIB en 2008 (a partir del 70,2% registrado en 2004). Sin embargo, en 2009 la crisis económica pesó considerablemente sobre las finanzas públicas. Como consecuencia de ello, el saldo presupuestario cayó de un superávit del 0,9% del PIB en 2008 a un déficit equivalente al 6,1% del PIB en 2009. Esta evolución se debió a una serie de medidas discrecionales tomadas para hacer frente a la recesión económica (de conformidad con el PERE) y de unos amplios efectos de «composición» derivados de un modelo de crecimiento del PIB mucho menos generador de ingresos tributarios. Según la notificación presentada por el Ministerio de Hacienda en marzo de 2010 en el marco del PDE, el déficit seguiría aumentando en 2010, hasta el 6,2% del PIB. Sin embargo, según las previsiones de la primavera de 2010 de los servicios de la Comisión, el déficit presupuestario alcanzaría aproximadamente el 7% del PIB en 2010. No se han tenido en cuenta las posibles medidas presupuestarias aún objeto de debate, sobre las que la información relativa a sus modalidades y calendario de aplicación es incierta o no se facilita. (8) Considerando las circunstancias especiales y el contexto del PERE, se recomienda un esfuerzo presupuestario anual medio. Dicho esfuerzo presupuestario debe tener en cuenta todos los factores pertinentes para alcanzar los objetivos de la política presupuestaria, entre los que cabe señalar el nivel de déficit y de deuda bruta de las administraciones públicas y otros indicadores tales como el saldo de la balanza por cuenta corriente, el nivel de pasivos contingentes del sector financiero, los pagos de intereses, las primas de riesgo y la variación prevista de los gastos derivados del envejecimiento de la población a medio plazo. Para el cálculo del esfuerzo presupuestario anual medio, se toma como punto de partida el déficit contemplado para 2011 en las previsiones de la primavera de 2010 de los servicios de la Comisión. A continuación se calcula el esfuerzo presupuestario total que se necesita para alcanzar el objetivo de déficit nominal del 3% del PIB dentro del plazo fijado suponiendo una eliminación gradual de la brecha de producción de aquí a 2015. (9) En este contexto, es adecuado plantearse la corrección del déficit excesivo a medio plazo, con un plazo para la corrección fijado en 2012. En particular, teniendo en cuenta los altos desequilibrios externos e internos, una senda de ajuste creíble y sostenible requiere que las autoridades chipriotas refuercen su estrategia presupuestaria en 2010 con medidas encaminadas a controlar los gastos corrientes, a fin de reducir el déficit por debajo del 6% en 2010, y tomen medidas oportunas para definir una estrategia de saneamiento basada en una reducción de los gastos. Con este fin, las autoridades chipriotas deberán garantizar un esfuerzo presupuestario anual medio del 1,75% del PIB en el periodo 2010-2012, especificar las medidas necesarias para lograr la corrección del déficit excesivo de aquí a 2012, si las condiciones cíclicas lo permiten, y acelerar la reducción del déficit si las condiciones económicas o presupuestarias resultan mejores de lo esperado. En su programa de estabilidad presentado a la Comisión y al Consejo el 1 de abril de 2010, Chipre se comprometió a reducir su déficit al 4,5% del PIB en 2011 y el 3,4% del PIB en 2012. Por consiguiente, el esfuerzo adicional que se requiere de Chipre en la presente Recomendación en comparación con el plan inicial de las autoridades chipriotas se considera factible y necesario. El saneamiento presupuestario también debería contribuir a volver a situar el ratio de deuda pública bruta en una senda decreciente que se acerque al valor de referencia a un ritmo satisfactorio restableciendo un nivel adecuado de superávit primario. (10) Recientemente, se ha mejorado el marco presupuestario de Chipre con la adopción del sistema contable de gestión financiera (FIMAS). Asimismo, en 2006 Chipre inició la adopción gradual de un marco presupuestario a medio plazo trienal y a partir de 2007 introdujo una planificación presupuestaria basada en los programas y en los resultados (PPB). No obstante, el nuevo marco todavía se encuentra en fase de introducción y el mismo no será plenamente operativo hasta 2012. Por lo tanto, sólo podrá ser eficaz a medio plazo. La aplicación oportuna del nuevo marco será esencial para un saneamiento fructífero y duradero de las finanzas públicas. La práctica de adoptar presupuestos suplementarios en el transcurso del ejercicio presupuestario ha implicado un aumento de los gastos corrientes al margen del objetivo de reasignación de los fondos. Se espera que, cuando se aplique plenamente, el nuevo marco presupuestario ponga fin a esta práctica y lleve a un proceso presupuestario más eficaz y eficiente que contribuya al control del gasto por ministerio dentro de los máximos establecidos. Al mismo tiempo, el nuevo proceso presupuestario sentaría una sólida base para la reasignación de gastos en favor de actividades impulsoras del crecimiento. (11) Los efectos del envejecimiento de la población sobre el presupuesto a largo plazo serán significativamente superiores a la media de la UE, debido principalmente a que durante las próximas décadas se producirá un aumento relativamente elevado de la proporción que los gastos en pensiones representan en el PIB, lo que a su vez se deberá en parte al hecho de que el sistema de pensiones se encuentra aún en una fase de desarrollo. Una reforma de las pensiones introducida en abril de 2009 probablemente disminuirá ligeramente el aumento de los gastos en pensiones y reducirá de forma más significativa el aumento de las tasas de cotización a la seguridad social. La reforma deberá mejorar el equilibrio a largo plazo del sistema de pensiones y reducir los riesgos para la sostenibilidad, aunque sin afectar a la evaluación global. La situación presupuestaria de 2009 viene a sumarse a las repercusiones presupuestarias del envejecimiento de la población sobre la brecha de sostenibilidad. La mejora del saldo primario a medio plazo y la aplicación de nuevas medidas encaminadas a frenar el incremento sustancial de los gastos derivados del envejecimiento de la población, especialmente de los gastos en pensiones y en asistencia sanitaria, contribuirían a reducir los riesgos para la sostenibilidad de las finanzas públicas, que, según el informe de sostenibilidad de 2009 de la Comisión En las conclusiones del Consejo de 10 de noviembre de 2009 relativas a la sostenibilidad de las finanzas públicas, «el Consejo insta a los Estados Miembros a que, en sus futuros programas de estabilidad y convergencia, centren su atención en las estrategias orientadas a la sostenibilidad»; asimismo, «invita a la Comisión a que, junto con el Comité de Política Económica y el Comité Económico y Financiero, desarrolle métodos adicionales de evaluación de la sostenibilidad a largo plazo de las finanzas públicas, antes del próximo informe sobre sostenibilidad», que está previsto para 2012. , eran elevados.[2] En las conclusiones del Consejo de 10 de noviembre de 2009 relativas a la sostenibilidad de las finanzas públicas, «el Consejo insta a los Estados Miembros a que, en sus futuros programas de estabilidad y convergencia, centren su atención en las estrategias orientadas a la sostenibilidad»; asimismo, «invita a la Comisión a que, junto con el Comité de Política Económica y el Comité Económico y Financiero, desarrolle métodos adicionales de evaluación de la sostenibilidad a largo plazo de las finanzas públicas, antes del próximo informe sobre sostenibilidad», que está previsto para 2012. (12) Según los datos notificados por las autoridades chipriotas en abril de 2010, la deuda bruta de las administraciones públicas equivalía al 56,2% del PIB en 2009. Este aumento fue principalmente la consecuencia del significativo deterioro del saldo primario y de los efectos de bola de nieve que aumentan la deuda derivados de la caída del PIB nominal. Los ajustes stock-flujo también tuvieron una contribución negativa al nivel de deuda, equivalente a alrededor de un punto porcentual del PIB, debido a la acumulación de activos estatales al final del año con el fin de atender a los vencimientos de deuda de principios de enero de 2010, así como a las diferencias entre las cifras según la contabilidad de caja y según la contabilidad de devengo. Para 2010, Chipre notificó una previsión de deuda del 62% del PIB, superior, pues, al valor de referencia del 60% del PIB establecido en el Tratado (según el programa de estabilidad de abril de 2010, el ratio de deuda sería ligeramente inferior (61%), y volvería a aumentar en 2011, hasta el 63,2% del PIB). Teniendo en cuenta los riesgos de revisión a la baja del escenario macroeconómico y de los objetivos presupuestarios, la evolución del ratio de deuda podría ser menos favorable que la planeada. Según las previsiones de la primavera de 2010 de los servicios de la Comisión, la deuda seguiría aumentando, al 62,3% del PIB en 2010 y al 67,6% del PIB en 2011, como consecuencia del deterioro del saldo primario. (13) Una supervisión reforzada en el marco del procedimiento aplicable en caso de déficit excesivo, requerirá un seguimiento regular y oportuno de los progresos alcanzados en la aplicación de la estrategia de saneamiento fiscal. En este contexto, podría ser útil dedicar a este aspecto un capítulo aparte en las próximas actualizaciones del programa de estabilidad de Chipre. (14) En general, en opinión del Consejo, las medidas de saneamiento fiscal deberán garantizar una mejora duradera del saldo presupuestario de las administraciones públicas y, al mismo tiempo, estar encaminadas a mejorar la calidad de la hacienda pública y a reforzar el potencial de crecimiento de la economía. HA ADOPTADO LA PRESENTE RECOMENDACIÓN: (1) Reconociendo que la situación presupuestaria de Chipre en 2009 ha sido el resultado de medidas de importe equivalente a aproximadamente el 1,5% del PIB, que constituyen una respuesta adecuada a la recesión y son conformes al Plan Europeo de Recuperación Económica, y del funcionamiento de los estabilizadores automáticos, las autoridades chipriotas deberán poner fin a su actual situación de déficit excesivo tan pronto como sea posible y a más tardar en 2012. (2) Las autoridades chipriotas deberán situar el déficit de las administraciones públicas por debajo del 3% del PIB de forma creíble y sostenible tomando medidas a medio plazo. En concreto, con este fin las autoridades chipriotas deberán: (a) adoptar las medidas necesarias para reducir el déficit en 2010 por debajo del 6% del PIB y definir una estrategia de saneamiento basada en una reducción de los gastos, con objeto de situar el déficit por debajo del valor de referencia de aquí a 2012; (b) con este fin, garantizar un esfuerzo presupuestario anual medio equivalente como mínimo al 1,75% del PIB en el periodo 2010-2012, lo cual también debería contribuir a volver a situar el ratio de deuda pública bruta en una senda decreciente que se acerque al valor de referencia a un ritmo satisfactorio restableciendo un nivel adecuado de superávit primario; (c) especificar y aplicar rigurosamente las medidas necesarias para lograr la corrección del déficit excesivo de aquí a 2012, si las condiciones cíclicas lo permiten, y acelerar la reducción del déficit si las condiciones económicas o presupuestarias resultan mejores de lo esperado. (3) A fin de limitar los riesgos para el ajuste, Chipre deberá reforzar el carácter vinculante de su marco presupuestario a medio plazo y mejorar el control de la ejecución del presupuesto a lo largo de todo el año. (4) Chipre deberá mejorar la sostenibilidad a largo plazo de las finanzas públicas aplicando medidas de reforma encaminadas a controlar los gastos en pensiones y en asistencia sanitaria, con objeto de frenar el incremento previsto de los gastos derivados del envejecimiento de la población. (5) Por otra parte, las autoridades chipriotas deberán aprovechar cualquier oportunidad al margen del esfuerzo de ajuste presupuestario, derivada, por ejemplo, de unas mejores condiciones económicas, para acelerar la reducción del ratio de deuda bruta hacia el valor de referencia. (6) El Consejo establece el plazo del [13 de enero de 2011] para que el Gobierno chipriota emprenda una acción eficaz encaminada a especificar las medidas que serán necesarias para avanzar hacia la corrección del déficit excesivo. La evaluación de la eficacia de las medidas tendrá en cuenta la evolución económica con respecto a las perspectivas económicas que figuran en las previsiones de la primavera de 2010 de los servicios de la Comisión. Las autoridades chipriotas deberán informar sobre los progresos realizados en la aplicación de estas recomendaciones en un capítulo específico de las actualizaciones de los programas de estabilidad que presente hasta el archivo del procedimiento de déficit excesivo. Por otra parte, el Consejo subraya la importancia de alcanzar el objetivo a medio plazo para una gestión presupuestaria adecuada de las recesiones económicas. Por consiguiente, el Consejo invita a las autoridades chipriotas a garantizar que el saneamiento presupuestario hacia el objetivo presupuestario a medio plazo —equilibrio presupuestario en términos estructurales— prosiga una vez que se haya corregido el déficit excesivo. El cumplimiento de los objetivos presupuestarios y el firme control del gasto a medio plazo podrían mejorarse con la plena aplicación de un marco presupuestario plurianual eficaz, conforme a lo planeado. El destinatario de la presente Recomendación será la República de Chipre. Hecho en Bruselas, el Por el Consejo El Presidente […] [1] DO L 209 de 2.8.1997, p. 6. [2] En las conclusiones del Consejo de 10 de noviembre de 2009 relativas a la sostenibilidad de las finanzas públicas, «el Consejo insta a los Estados Miembros a que, en sus futuros programas de estabilidad y convergencia, centren su atención en las estrategias orientadas a la sostenibilidad»; asimismo, «invita a la Comisión a que, junto con el Comité de Política Económica y el Comité Económico y Financiero, desarrolle métodos adicionales de evaluación de la sostenibilidad a largo plazo de las finanzas públicas, antes del próximo informe sobre sostenibilidad», que está previsto para 2012. ET (...PICT...)|EUROOPA KOMISJON| Brüssel 15.6.2010 SEK(2010) 741 lõplik Soovitus: NÕUKOGU SOOVITUS valitsemissektori ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamiseks Küprosel Soovitus: NÕUKOGU SOOVITUS valitsemissektori ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamiseks Küprosel EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut (edaspidi „alusleping”), eriti selle artikli 126 lõiget 7, võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust ning arvestades järgmist: (1) Vastavalt aluslepingu artiklile 126 hoiduvad liikmesriigid valitsemissektori eelarve ülemäärasest puudujäägist. (2) Stabiilsuse ja kasvu pakt põhineb eesmärgil tagada riigi rahanduse usaldusväärsus, mis on vajalik hindade stabiilsuse ning töökohtade loomist soodustava tugeva ja püsiva majanduskasvu tagamiseks. (3) Stabiilsuse ja kasvu pakti 2005. aasta reformiga püüti suurendada pakti tõhusust ja majanduslikku mõju ning kindlustada riigi rahanduse pikaajaline jätkusuutlikkus. Selle eesmärk oli tagada, et ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse käigus võetaks täiel määral arvesse eelkõige majanduslikku olukorda ja eelarvepositsiooni. Seega nähakse stabiilsuse ja kasvu paktiga ette raamistik, millega toetatakse valitsuse poliitikat kindla eelarvepositsiooni kiireks taastamiseks, võttes samas arvesse majandusolukorda. (4) Nõukogu otsustas [13. juulil 2010] vastavalt aluslepingu artikli 126 lõikele 6, et Küprosel on ülemäärane puudujääk. (5) Vastavalt aluslepingu artikli 126 lõikele 7 ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1476/97 (ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse rakendamise kiirendamise ja selgitamise kohta) EÜT L 209, 2.8.1997, lk 6. ; määrus on osa stabiilsuse ja kasvu paktist) artiklile 3 peab nõukogu andma asjaomastele liikmesriikidele soovitusi ülemäärase puudujäägi kõrvaldamiseks teatava aja jooksul. Soovituses tuleb kehtestada kuni kuuekuuline tähtaeg, mille jooksul asjaomane liikmesriik peab võtma ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamiseks tõhusaid meetmeid, ning tähtaeg ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamiseks, mis peaks olema lõpule viidud puudujäägi kindlakstegemisele järgneval aastal, välja arvatud eriasjaolude ilmnemise korral. Eriasjaolude olemasolu kohta otsuse tegemisel tuleks võtta arvesse määruse (EÜ) nr 1467/97 artikli 2 lõikes 3 täpsustatud asjaomaseid tegureid. Lisaks peaks nõukogu ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamise soovituses nõudma, et saavutataks struktuurse eelarvepositsiooni (st tsükliliselt kohandatud eelarvepositsioon, välja arvatud ühekordsed ja muud ajutised meetmed) minimaalne paranemine aastas, seades sihtmärgiks vähemalt 0,5 % SKPst[1] EÜT L 209, 2.8.1997, lk 6. (6) Leitakse, et Küprose puhul on olemas eriasjaolud, mis on olulised stabiilsuse ja kasvu pakti 2005. aasta reformiga kehtestatud ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse paindlikumaks rakendamiseks. 2009. aastal vähenes majandusaktiivsus 35 aasta jooksul esimest korda. Langus peegeldab sisenõudluse olulist vähenemist ja ebasoodsat väliskonjunktuuri. Eelkõige kodumajapidamiste suur võlakoorem ning rangemad laenutingimused, olukorra halvenemine tööturul ja usalduse vähenemine tingisid eratarbimise vähenemise. Samal ajal aga tehti investeeringutes tõsiseid korrektiive, arvestades välisnõudluse vähenemist eluasemeturul, tootmisvõimsuse vähest rakendamist ja ettevõtete bilansside restruktureerimist. Lisaks vähenes järsult kaupade ja teenuste eksport, sealhulgas eriti turism, finantskriisi ja ülemaailmse majanduslanguse ning peamiste kaubanduspartnerite (Ühendkuningriik, euroala, Venemaa) palju tagasihoidlikumate kasvuprognooside tõttu. 2009. aasta puudujääk on nii majandussurutise kui ka vastavalt majanduse elavdamise kavale Küprose ametiasutuste poolt võetud stimuleerivate meetmete tagajärg. Eriasjaolude olemasolu korral võib nõukogu lubada ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamist keskpika perioodi jooksul. (7) Enne kriisi ja majanduse headel aegadel, mida toetas varahindade buum ja prognoose ületavad maksulaekumised, suutis Küpros viia eelarve ülejääki ja vähendada koguvõla suhte 2008. aastal 48,4 %ni SKPst (2004. aastal 70,2 %). 2009. aastal mõjutas majanduskriis riigi rahandust siiski tugevasti. Selle tulemusena muutus eelarvepositsioon, nii et 2008. aasta eelarveülejääk 0,9 % SKPst muutus 2009. aastal puudujäägiks 6,1 % SKPst. See oli tingitud ka mitmest suvakohasest meetmest, mida võeti majanduslanguse leevendamiseks (kooskõlas Euroopa majanduse elavdamise kavaga) ning sellest, et SKP kasv põhineb üsna suures osas väiksemat maksutulu andvatel elementidel. Puudujääk peaks ülemäärase puudujäägi menetluse raames rahandusministeeriumi esitatud teatise kohaselt veelgi suurenema, jõudes 2010. aastal 6,2 %ni SKPst. Komisjoni talituste 2010. aasta kevadprognoosi kohaselt võib eelarvepuudujääk jõuda 2010. aastal ligikaudu 7 %ni SKPst. Võimalikke eelarveväliseid meetmeid, mida alles arutatakse ning mille rakendamise vahendite ja ajakava kohta puudub kindel teave, ei lisatud. (8) Võttes arvesse eriasjaolusid ja Euroopa majanduse elavdamise kava, soovitatakse eelarvepositsiooni igal aastal parandada keskmisel tasemel. Selle puhul tuleks arvesse võtta kõiki tegureid, mis on olulised eelarvepoliitika eesmärkide saavutamiseks, näiteks valitsemissektori eelarvepuudujääk ja koguvõla suhe, samuti muud näitajad, nagu jooksevkonto positsioon, finantssektori tingimuslike kohustiste, intressimaksete, riskipreemia ja elanikkonna vananemisega seotud kulude muutumine keskpika perioodi jooksul. Eelarvepositsiooni keskmise aastase parandamise arvutamisel võetakse aluseks komisjoni talituste 2010. aasta kevadprognoosi 2011. aasta eelarvepuudujääk. Kogu eelarvepositsiooni parandamine, mida on vaja nominaalse eelarvepuudujäägi eesmärgi (3 % SKPst) tähtaegseks saavutamiseks, arvutatakse nii, et lähtutakse SKP lõhe järk-järgulisest kõrvaldamisest 2015. aastaks. (9) Selle taustal on asjakohane kaaluda ülemäärase puudujäägi kõrvaldamist keskpikas perspektiivis, seades tähtajaks 2012. aasta. Võttes arvesse suurt välist ja sisemist tasakaalustamatust, peaksid Küprose ametiasutused usaldusväärse ja jätkusuutliku kohandamise saavutamiseks toetama 2010. aastal fiskaalstrateegiat meetmetega, millega piiratakse jooksvaid kulusid, et puudujääk väheneks 2010. aastal alla 6 % SKPst, ning võtma õigel ajal meetmeid, et määrata kindlaks kuludel põhineva konsolideerimise strateegia. Selleks peaksid Küprose ametiasutused tagama, et aastastel 2010–2012 parandatakse eelarvepositsiooni igal aastal 1¾ %; täpsustama, millised meetmed on vajalikud 2012. aastaks ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamiseks, kui tsüklilised tingimused seda võimaldavad, ning kiirendama prognoositust paremate majandus- või eelarvetulemuste korral puudujäägi vähendamist. Komisjonile ja nõukogule 1. aprillil 2010 esitatud stabiilsusprogrammis lubas Küpros vähendada puudujääki 2011. aastal 4,5 %ni SKPst ning 2012. aastal 3,4 %ni SKPst. Seega võib lugeda teostatavaks ja vajalikuks eelarvepositsiooni täiendava parandamise (lisaks Küprose ametiasutuste esialgsele kavale), mida Küproselt käesoleva soovitusega nõutakse. Eelarve konsolideerimine peaks tänu esmase ülejäägi piisava taseme taastamisele aitama uuesti vähendada ka valitsemissektori koguvõlga, mis läheneb kontrollväärtusele piisavalt kiiresti. (10) Finantshaldussüsteemi (FIMAS) vastuvõtmisega parandati hiljuti Küprose eelarveraamistikku. Alates 2006. aastast hakkas Küpros järk-järgult rakendama kolmeaastast keskpika perioodi raamistikku ning alates 2007. aastast võeti kasutusele programmi- ja tulemustepõhine eelarvestamine. Uue raamistiku rakendamine on siiski alles algusjärgus ning see peaks hakkama täielikult toimima alates 2012. aastast. Seepärast avaldub selle mõju alles keskpikas perspektiivis. Uue raamistiku õigeaegne rakendamine on oluline, et riigi rahanduse konsolideerimine oleks edukas ja kauakestev. Praegune tava võtta aasta jooksul vastu lisaeelarveid on suurendanud jooksvaid kulusid rohkem, kui oli kavas vahendeid eraldada. Uue eelarveraamistiku täielik rakendamine peaks seda tava muutma ja viima tõhusama eelarvestamiseni ning aitama hoida ministeeriumide kulud ettenähtud piirides. Samal ajal luuakse uue eelarvestamiskorraga kindel alus vahendite ümberjagamiseks, mis soodustaks kasvu edendavate meetmete võtmist. (11) Elanikkonna vananemise pikaajaline mõju eelarvele on ELi keskmisest tunduvalt suurem, mis on peamiselt tingitud sellest, et pensionikulude suhe SKPsse suureneb järgmistel kümnenditel märkimisväärselt, mis on osaliselt seotud sellega, et pensionisüsteem on alles lapsekingades. 2009. aasta aprillis alustatud pensionireform vähendaks veidi pensionikulude suurenemist ning suurendaks mõnevõrra sotsiaalkindlustusmaksete määrasid. Reform peaks parandama pensionisüsteemi pikaajalist tasakaalu ning vähendama ohtu jätkusuutlikkusele, samas puudub sellel mõju üldhinnangule. 2009. aasta eelarvepositsioon suurendab elanikkonna vananemise pärssivat mõju riigi rahanduse jätkusuutlikkusele. Esmase eelarvepositsiooni parandamine keskpika perioodi jooksul ja lisameetmed, millega piiratakse elanikkonna vananemisega seotud kulude kasvu, võiksid aidata vähendada neid ohtusid riigi rahanduse jätkusuutlikkusele, mida peeti kõrgeks komisjoni 2009. aasta jätkusuutlikkuse aruandes Nõukogu 10. novembri 2009. aasta järeldustes riigi rahanduse jätkusuutlikkuse kohta „kutsub nõukogu liikmesriike üles pöörama oma stabiilsus- ja lähenemisprogrammides tähelepanu jätkusuutlikkuse-kesksetele strateegiatele” ja lisaks „kutsub komisjoni koos majanduspoliitika komitee ning majandus- ja rahanduskomiteega arendama edasi meetodeid riigi rahanduse pikaajalise jätkusuutlikkuse õigeaegseks hindamiseks järgmise jätkusuutlikkust käsitleva aruande jaoks”, mis on ette nähtud koostada 2012. aastal. .[2] Nõukogu 10. novembri 2009. aasta järeldustes riigi rahanduse jätkusuutlikkuse kohta „kutsub nõukogu liikmesriike üles pöörama oma stabiilsus- ja lähenemisprogrammides tähelepanu jätkusuutlikkuse-kesksetele strateegiatele” ja lisaks „kutsub komisjoni koos majanduspoliitika komitee ning majandus- ja rahanduskomiteega arendama edasi meetodeid riigi rahanduse pikaajalise jätkusuutlikkuse õigeaegseks hindamiseks järgmise jätkusuutlikkust käsitleva aruande jaoks”, mis on ette nähtud koostada 2012. aastal. (12) Küprose ametiasutuste 2010. aasta aprillis esitatud andmete kohaselt oli valitsemissektori koguvõlg 2009. aastal 56,2 % SKPst. Koguvõla suurenemine tulenes peamiselt esmase positsiooni märkimisväärsest halvenemisest ja nominaalse SKP vähenemise põhjustatud „lumepalliefektist”, mis suurendas võlataset. Võlakoormuse ja eelarvepuudujäägi suhte muutusel oli samuti negatiivne mõju võla tasemele (ligikaudu 1 protsendipunkt SKPst) valitsemissektori varade akumuleerimise tõttu aasta lõpus, et täita 2010. aasta jaanuari alguse võlakohustusi, ning erinevuste tõttu raha ja viitlaekumiste vahel. Küprose andmetel on võla kavandatav tase 2010. aastal 62 % SKPst, mis ületab aluslepingu kontrollväärtuse 60 % SKPst (2010. aasta aprillis esitatud stabiilsusprogrammi kohaselt on see näitaja veidi väiksem (61 %) ning peaks suurenema 63,2 %ni SKPst 2011. aastal). Võttes arvesse eelarve-eesmärke ja ohtusid, et makromajanduslik stsenaarium halveneb, võib võla suhe kujuneda kavandatust vähemsoodsaks. Komisjoni talitused prognoosivad 2010. aasta kevadel, et võlg suureneb 2010. aastal 62,3 %ni SKPst ja 2011. aastal 67,6 %ni, kuna esmane positsioon on halvenenud. (13) Ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse kohane rangem järelevalve eeldab eelarve konsolideerimisstrateegia rakendamise korrapärast ja õigeaegset kontrolli. Sellega seoses tuleks Küprose ajakohastatud stabiilsusprogrammis käsitleda seda küsimust eraldi peatükis. (14) Nõukogu arvates peaksid eelarve konsolideerimise meetmed üldiselt tagama valitsemissektori eelarve positsiooni püsiva paranemise ning olema samas suunatud riigi rahanduse kvaliteedi tõstmisele ja majanduse kasvupotentsiaali suurendamisele. ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA SOOVITUSE: (1) Tunnistades, et Küprose eelarvepositsioon tulenes 2009. aastal meetmetest, mille maht oli 2009. aastal ligikaudu 1½ % SKPst, mis on piisav majanduslangusele reageerimiseks ning kooskõlas Euroopa majanduse elavdamise kavaga, samuti automaatsete stabilisaatorite toimimisest, peaksid Küprose ametiasutused kõrvaldama ülemäärase puudujäägi nii kiiresti kui võimalik hiljemalt 2012. aastaks. (2) Küprose ametiasutused peaksid vähendama valitsemissektori puudujäägi alla 3 % SKPst usaldusväärsel ja jätkusuutlikul viisil, võttes selleks keskpika perioodi jooksul meetmeid. Selleks peaksid Küprose ametiasutused tegema järgmist: (a) võtma vajalikke meetmeid, et vähendada 2010. aastal puudujääki alla 6 % SKPst ja määratlema kuludel põhineva konsolideerimisstrateegia, et puudujääk oleks 2012. aastaks alla kontrollväärtuse; (b) selleks tuleks tagada aastatel 2010–2012 igal aastal eelarvepositsiooni keskmine parandamine vähemalt 1¾% SKPst, mis peaks aitama valitsemissektori koguvõlal hakata uuesti vähenema piisava kiirusega kontrollväärtuse suunas, taastades piisava esmase ülejäägi; (c) täpsustama ja rangelt rakendama meetmeid, mida on vaja ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamiseks 2012. aastaks, kui tsüklilised tingimused seda võimaldavad, ning kiirendama prognoositust paremate majandus- või eelarvetulemuste korral puudujäägi vähendamist. (3) Selleks et vähendada ohtusid kohandamisele, peaks Küpros muutma keskpika perioodi eelarveraamistiku siduvamaks ning parandama eelarvetäitmise kontrolli kogu aasta jooksul. (4) Küpros peaks parandama riigi rahanduse pikaajalist jätkusuutlikkust, rakendades reformimeetmeid pensioni- ja tervishoiukulude kontrollimiseks, et ohjeldada vananemisega seotud kulude prognoositud suurenemist. (5) Küprose ametiasutused peaksid lisaks eelarvepositsiooni parandamisele kasutama ka muid võimalusi, sealhulgas paremaid majandustingimusi, et kiirendada võla suhte vähenemist kontrollväärtuse suunas. (6) Nõukogu kehtestab Küprose valitsusele tähtpäeva [13. jaanuar 2011], milleks tuleb võtta tõhusaid meetmeid ja kindlaks määrama meetmed, mida on vaja ülemäärase puudujäägi kõrvaldamise poole liikumiseks. Tõhusa meetme hindamisel võetakse arvesse majanduslikku arengut võrreldes komisjoni talituste 2010. aasta kevadprognoosis esitatud majandusväljavaadetega. Küprose ametiasutused peaksid kõnealuste soovituste rakendamisel saavutatud edu käsitlema edaspidi koostatavate ajakohastatud stabiilsusprogrammide eri peatükis kuni ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse lõpetamiseni. Lisaks rõhutab nõukogu keskpika perioodi eesmärgi saavutamise olulisust eelarve asjakohaseks haldamiseks majandussurutise tingimustes. Seepärast kutsub ta Küprose ametiasutusi üles tagama pärast ülemäärase puudujäägi kõrvaldamist eelarve kestev konsolideerimine keskpika perioodi eesmärgi suunas, milleks on eelarve struktuurne tasakaal. Tõhusa mitmeaastase eelarveraamistiku kavakohane täielik rakendamine aitaks parandada eelarve-eesmärkide järgimist ning kulude ranget piiramist keskpikas perspektiivis. Käesolev soovitus on adresseeritud Küprose Vabariigile. Brüssel, Nõukogu nimel eesistuja [1] EÜT L 209, 2.8.1997, lk 6. [2] Nõukogu 10. novembri 2009. aasta järeldustes riigi rahanduse jätkusuutlikkuse kohta „kutsub nõukogu liikmesriike üles pöörama oma stabiilsus- ja lähenemisprogrammides tähelepanu jätkusuutlikkuse-kesksetele strateegiatele” ja lisaks „kutsub komisjoni koos majanduspoliitika komitee ning majandus- ja rahanduskomiteega arendama edasi meetodeid riigi rahanduse pikaajalise jätkusuutlikkuse õigeaegseks hindamiseks järgmise jätkusuutlikkust käsitleva aruande jaoks”, mis on ette nähtud koostada 2012. aastal. FR (...PICT...)|COMMISSION EUROPÉENNE| Bruxelles, le 15.6.2010 SEC(2010) 741 final Recommandation en vue d'une RECOMMANDATION DU CONSEIL visant à ce que soit mis un terme à la situation de déficit public excessif à Chypre Recommandation en vue d'une RECOMMANDATION DU CONSEIL visant à ce que soit mis un terme à la situation de déficit public excessif à Chypre LE CONSEIL DE L'UNION EUROPÉENNE, vu le traité sur le fonctionnement de l’Union européenne, et notamment son article 126, paragraphe 7, vu la recommandation de la Commission européenne, considérant ce qui suit: (1) Conformément à l'article 126 du traité, les États membres évitent les déficits publics excessifs. (2) Le pacte de stabilité et de croissance repose sur l’objectif de finances publiques saines en tant que moyen de renforcer les conditions propices à la stabilité des prix et à une croissance soutenue et durable, génératrice d'emplois. (3) La réforme du pacte de stabilité et de croissance opérée en 2005 visait à en renforcer l’efficacité et les fondements économiques et à garantir la viabilité à long terme des finances publiques. Elle visait notamment à permettre de prendre pleinement en considération le contexte économique et budgétaire à tous les stades de la procédure concernant les déficits excessifs. Ainsi, le pacte de stabilité et de croissance constitue le cadre qui soutient les politiques gouvernementales pour un retour rapide à des positions budgétaires saines en tenant compte de la situation économique. (4) Le [13 juillet 2010], le Conseil a décidé, conformément à l'article 126, paragraphe 6, du traité, qu'il existait un déficit excessif à Chypre. (5) En vertu de l’article 126, paragraphe 7, du traité et de l’article 3 du règlement (CE) n° 1467/97 du Conseil visant à accélérer et à clarifier la mise en œuvre de la procédure concernant les déficits excessifs JO L 209 du 2.8.1997, p. 6. (qui fait partie du pacte de stabilité et de croissance), le Conseil est également tenu d’adresser des recommandations à l’État membre concerné l’invitant à mettre un terme à la situation de déficit excessif dans un délai donné. La recommandation doit prescrire à l’État membre concerné un délai de six mois au maximum pour engager une action suivie d’effets visant à corriger le déficit excessif, ainsi qu’un autre délai pour corriger le déficit excessif, qui devrait disparaître dans l’année suivant la constatation de son existence, sauf circonstances particulières. Il y a lieu de prendre en compte les «facteurs pertinents» définis à l’article 2, paragraphe 3, du règlement (CE) n° 1467/97 au moment de décider s’il existe des circonstances particulières. De plus, dans une recommandation invitant un État membre à corriger son déficit excessif, le Conseil doit exiger qu’il parvienne à une amélioration minimale annuelle de son solde structurel, c’est-à-dire le solde corrigé des variations conjoncturelles hors mesures ponctuelles et autres mesures temporaires, de 0,5 % du PIB en règle générale.[1] JO L 209 du 2.8.1997, p. 6. (6) Des circonstances particulières, à prendre en compte dans l'application de la PDE du fait de la plus grande souplesse introduite par la réforme du pacte de stabilité et de croissance menée en 2005, semblent exister dans le cas de Chypre. En 2009, pour la première fois depuis 35 ans, on y a observé un fléchissement de l’activité économique. Cette récession était la conséquence d'une diminution importante de la demande intérieure et d’une conjoncture internationale défavorable. Le fort endettement des ménages ainsi que le resserrement des conditions de crédit, la détérioration des perspectives sur le marché de l’emploi et des effets de confiance négatifs ont notamment conduit à un recul de la consommation privée. Dans le même temps, les investissements ont enregistré une forte correction, dans un contexte marqué par un recul de la demande étrangère de logements, une faible utilisation des capacités et la restructuration des bilans d’entreprises. En outre, les exportations de biens et de services, en particulier le tourisme, se sont effondrées en raison de la crise financière et du ralentissement économique mondial, et notamment des perspectives de croissance beaucoup plus faible des principaux partenaires commerciaux (Royaume-Uni, zone euro, Russie). Le déficit de 2009 tient à la fois à la récession économique et aux mesures de relance budgétaire prises par les autorités chypriotes conformément au plan européen pour la relance économique. L’existence de circonstances particulières autorise le Conseil à permettre à l’État membre de corriger son déficit excessif à moyen terme. (7) Au cours des années antérieures à la crise, dans une conjoncture économique favorable, Chypre a pu, grâce notamment à une envolée des actifs et à des recettes fiscales abondantes, constituer des excédents budgétaires et réduire son taux d’endettement brut à 48,4 % du PIB en 2008 (contre 70,2 % en 2004). Cependant, en 2009, la crise économique a lourdement pesé sur les finances publiques. En conséquence, l’excédent budgétaire de 0,9 % du PIB en 2008 s’est mué en un déficit de 6,1 % en 2009. Cette évolution résulte aussi d'une série de mesures discrétionnaires prises en réponse à la récession économique (conformément au plan européen pour la relance économique) et d'effets de composition relativement importants dus au fait que la croissance du PIB a comporté une composante fiscale moindre. Le déficit devrait encore se creuser à 6,2 % du PIB en 2010, selon la notification du ministère des finances effectuée en mars 2010 dans le cadre de la PDE. Cependant, selon les projections budgétaires qui figurent dans les prévisions du printemps 2010 des services de la Commission, le déficit budgétaire atteindrait environ 7 % du PIB en 2010. Les mesures extrabudgétaires potentielles qui sont toujours à l’étude et pour lesquelles les informations quant à leurs modalités et leur calendrier d’exécution sont incertaines, voire inexistantes, n’ont pas été prises en compte. (8) Vu les circonstances particulières et le cadre du plan européen pour la relance économique, un effort budgétaire annuel moyen est recommandé. Celui-ci doit être calculé en tenant compte de tous les facteurs déterminants pour la réalisation des objectifs de politique budgétaire, notamment le niveau du déficit public et de la dette publique brute, mais également d'autres indicateurs comme la situation des comptes courants, le niveau des passifs implicites du secteur financier, les paiements d'intérêts, les primes de risque et l'évolution attendue des dépenses liées au vieillissement de la population à moyen terme. Pour le calcul de l’effort budgétaire annuel moyen, c’est le déficit pour 2011 établi dans les prévisions du printemps 2010 des services de la Commission qui est utilisé comme point de départ. L’effort budgétaire global nécessaire pour atteindre l’objectif de déficit nominal de 3 % dans les délais impartis est alors calculé dans l’hypothèse d’une résorption progressive de l’écart de production d’ici à 2015. (9) Dans ce contexte, il est opportun d'envisager la correction du déficit excessif dans un cadre à moyen terme, en fixant à 2012 la fin du délai imparti pour cette correction. En particulier, vu les déséquilibres extérieurs et intérieurs importants, une trajectoire d'ajustement crédible et durable impliquerait que les autorités chypriotes renforcent leur stratégie budgétaire en 2010 au moyen de mesures visant à maîtriser les dépenses courantes, ramènent le déficit sous les 6 % du PIB en 2010 et définissent en temps utile une stratégie d’assainissement axée sur les dépenses. Dans ce but, les autorités chypriotes doivent veiller à réaliser un effort budgétaire annuel moyen de 1¾ % du PIB sur la période 2010-2012; définir les mesures à mettre en œuvre pour corriger le déficit excessif d'ici à 2012, pour autant que la conjoncture économique le permette, et accélérer la réduction du déficit si la situation économique ou budgétaire s'avère meilleure que ce qu'anticipent les prévisions actuelles. Dans son programme de stabilité présenté à la Commission et au Conseil le 1 er avril 2010, Chypre s’est engagé à réduire son déficit à 4,5 % du PIB en 2011 et 3,4 % du PIB en 2012. L’effort supplémentaire demandé à Chypre dans la présente recommandation par rapport au plan initial des autorités chypriotes est donc considéré comme faisable et nécessaire. L’assainissement budgétaire devrait aussi contribuer à ramener le ratio de la dette publique brute au PIB sur une trajectoire descendante telle qu’il s’approcherait de la valeur de référence à un rythme satisfaisant, en rétablissant un niveau adéquat d’excédent primaire. (10) Ces dernières années, le cadre budgétaire de Chypre s’est amélioré à la suite de l’adoption du système comptable de gestion financière. À partir de 2006, Chypre a également ordonné l’adoption progressive d’un cadre budgétaire à moyen terme de trois ans et, à partir de 2007, elle a introduit une budgétisation fondée sur les programmes et les résultats. Néanmoins, le nouveau cadre est toujours en cours d’introduction et ne devrait être pleinement opérationnel qu’en 2012. Il se pourrait donc que ses effets ne se fassent sentir qu'à moyen terme. La mise en œuvre rapide du nouveau cadre serait déterminante pour un assainissement réussi et durable des finances publiques. La pratique actuelle consistant à adopter des budgets supplémentaires en cours d’année a engendré une augmentation des dépenses courantes au-delà de la réaffectation prévue des fonds. À partir du moment où le nouveau cadre de budgétisation sera pleinement mis en œuvre, il devrait entraîner la fin de cette pratique et conduire à un processus de budgétisation plus efficace et efficient qui contribuera à limiter les dépenses par ministère conformément aux plafonds fixés. Parallèlement, le nouveau processus de budgétisation établirait une base saine pour la réaffectation de dépenses en faveur d’activités porteuses de croissance. (11) Les effets budgétaires à long terme du vieillissement de la population sont nettement supérieurs à la moyenne de l’UE, principalement en raison de l'augmentation assez forte de la part du PIB consacrée aux dépenses de retraites dans les prochaines décennies, notamment sous l'influence de la maturation du système des retraites, qui n’est pas encore terminée. Une réforme des retraites lancée en avril 2009 devrait légèrement réduire l’augmentation des dépenses de retraites et, de façon plus nette, conduire à une augmentation des taux de cotisation à la sécurité sociale. Cette réforme devrait améliorer l’équilibre à long terme du régime des retraites et réduire les risques qui pèsent sur sa viabilité, sans toutefois avoir d’effet sur l’évaluation globale. Dans la position budgétaire de 2009, l’écart de viabilité est accentué par l’incidence budgétaire du vieillissement de la population. L’amélioration du solde primaire à moyen terme et la mise en œuvre de nouvelles mesures visant à ralentir l’augmentation importante des dépenses liées au vieillissement démographique, en particulier dans les domaines des retraites et des soins de santé, contribueraient à réduire les risques qui pèsent sur la viabilité à long terme des finances publiques et qui ont été jugés élevés par la Commission dans son rapport 2009 sur la viabilité Dans ses conclusions du 10 novembre 2009 sur la viabilité des finances publiques, «le Conseil invite les États membres à concentrer leur attention, dans leurs prochains programmes de stabilité et de convergence, sur des stratégies destinées à assurer la viabilité» et «invite la Commission à poursuivre, avec le comité de politique économique et le comité économique et financier, l'élaboration de méthodologies destinées à permettre l'évaluation de la viabilité à long terme des finances publiques, méthodologies qui devraient pouvoir être utilisées lors de l'élaboration du prochain rapport sur la viabilité», prévu pour 2012. .[2] Dans ses conclusions du 10 novembre 2009 sur la viabilité des finances publiques, «le Conseil invite les États membres à concentrer leur attention, dans leurs prochains programmes de stabilité et de convergence, sur des stratégies destinées à assurer la viabilité» et «invite la Commission à poursuivre, avec le comité de politique économique et le comité économique et financier, l'élaboration de méthodologies destinées à permettre l'évaluation de la viabilité à long terme des finances publiques, méthodologies qui devraient pouvoir être utilisées lors de l'élaboration du prochain rapport sur la viabilité», prévu pour 2012. (12) Selon les données communiquées par les autorités chypriotes en avril 2010, la dette publique brute était de 56,2 % du PIB en 2009. Cette augmentation a principalement été le résultat de l’importante détérioration du solde primaire et des effets «boule de neige» de nature à augmenter la dette dans le contexte d'un PIB nominal en baisse. Des ajustements stock-flux ont également aggravé la dette à concurrence d’environ un point de pourcentage du PIB en raison de l'accumulation d'actifs publics à la fin de l’année dans le but de satisfaire aux obligations liées à la dette venant à échéance début janvier 2010, ainsi que d'écarts entre comptabilité de caisse et comptabilité d’exercice. Pour 2010, Chypre a annoncé que sa dette prévue était de 62 % du PIB, donc supérieure à la valeur de référence de 60 % du PIB établie par le traité (le programme de stabilité d'avril 2010 annonce un chiffre légèrement inférieur (61 %) et prévoit une nouvelle augmentation à 63,2 % du PIB en 2011). Compte tenu des risques qui pèsent sur le scénario macroéconomique et sur les objectifs budgétaires, l’évolution du taux d'endettement pourrait être moins favorable que prévu. Les prévisions du printemps 2010 des services de la Commission anticipent une nouvelle augmentation de la dette jusqu’à 62,3 % du PIB en 2010 et 67,6 % du PIB en 2011, en raison de la détérioration du solde primaire. (13) Une surveillance accrue dans le cadre de la procédure concernant les déficits excessifs exigera un contrôle régulier et en temps utile des progrès réalisés dans la mise en œuvre de la stratégie d’assainissement budgétaire. Dans ce contexte, il serait utile que les prochaines versions actualisées du programme de stabilité de Chypre consacrent un chapitre distinct à cette question. (14) D'une manière générale, selon le Conseil, les mesures d'assainissement budgétaire doivent garantir une amélioration durable du solde des finances publiques, tout en visant une amélioration de la qualité des finances publiques et un renforcement du potentiel de croissance de l'économie, A ADOPTÉ LA PRÉSENTE RECOMMANDATION: (1) Compte tenu du fait que la position budgétaire de Chypre en 2009 est la conséquence de mesures représentant environ 1½ % du PIB en 2009, qui constituent une réponse adéquate au ralentissement de l'activité économique et conforme au plan européen pour la relance économique, ainsi que du libre jeu des stabilisateurs automatiques, les autorités chypriotes sont invitées à mettre un terme au déficit excessif actuel dès que possible et au plus tard en 2012. (2) Les autorités chypriotes devraient ramener le déficit public sous la barre des 3 % du PIB d'une manière crédible et durable en prenant des mesures à moyen terme. À cette fin, elles devraient notamment: (a) prendre les mesures nécessaires pour ramener le déficit de 2010 sous les 6 % du PIB et définir une stratégie d'assainissement axée sur les dépenses afin de ramener le déficit sous la valeur de référence d'ici à 2012; (b) à cette fin, assurer un effort budgétaire annuel moyen d’au moins 1¾ % du PIB sur la période 2010-2012, ce qui devrait aussi contribuer à ramener le ratio de la dette publique brute au PIB sur une trajectoire descendante telle qu’il s’approcherait de la valeur de référence à un rythme satisfaisant, en rétablissant un niveau adéquat d’excédent primaire; (c) définir, puis mettre en œuvre de façon rigoureuse, les mesures nécessaires pour corriger le déficit excessif d'ici à 2012, pour autant que la conjoncture économique le permette, et accélérer la réduction du déficit si la situation économique ou budgétaire s'avère meilleure que ce qu'anticipent les prévisions actuelles. (3) Pour limiter les risques qui pèsent sur l’assainissement, Chypre devrait rendre son cadre budgétaire à moyen terme plus contraignant et améliorer le contrôle de l'exécution budgétaire tout au long de l'année. (4) Améliorer la viabilité à long terme des finances publiques en mettant en œuvre des mesures de réforme destinées à maîtriser les dépenses liées aux retraites et aux soins de santé, afin d'enrayer l’augmentation prévue des dépenses liées au vieillissement démographique. (5) En outre, au-delà de l’effort budgétaire, les autorités chypriotes devraient saisir les possibilités d’accélérer la réduction du taux d’endettement brut qui s’offrent à elles, y compris les conditions économiques plus favorables, pour le ramener vers la valeur de référence. (6) Le Conseil fixe la date limite du [13 janvier 2011] pour que le gouvernement chypriote engage une action suivie d'effets afin de définir les mesures nécessaires pour progresser vers la correction du déficit excessif. L’évaluation de l’action engagée tiendra compte de l'évolution de la situation économique par rapport aux perspectives économiques décrites dans les prévisions du printemps 2010 des services de la Commission. Les autorités chypriotes devraient rendre compte des progrès accomplis dans la mise en œuvre des présentes recommandations dans un chapitre distinct des versions actualisées de leur programme de stabilité qui seront publiées d’ici à ce qu'il soit mis fin à la procédure de déficit excessif. En outre, le Conseil rappelle l’importance de la réalisation de l’objectif à moyen terme (OMT) pour une gestion budgétaire appropriée durant les périodes de fléchissement de l’activité économique. Il invite donc les autorités chypriotes à veiller à ce que l’assainissement budgétaire visant à atteindre leur OMT en matière de position budgétaire (budget à l'équilibre en termes structurels) se poursuive une fois le déficit excessif corrigé. L’adhésion aux objectifs budgétaires et la limitation stricte des dépenses à moyen terme pourraient être améliorées en mettant pleinement en œuvre, comme envisagé, un cadre budgétaire pluriannuel effectif. La République de Chypre est destinataire de la présente recommandation. Fait à Bruxelles, le Par le Conseil Le Président [1] JO L 209 du 2.8.1997, p. 6. [2] Dans ses conclusions du 10 novembre 2009 sur la viabilité des finances publiques, «le Conseil invite les États membres à concentrer leur attention, dans leurs prochains programmes de stabilité et de convergence, sur des stratégies destinées à assurer la viabilité» et «invite la Commission à poursuivre, avec le comité de politique économique et le comité économique et financier, l'élaboration de méthodologies destinées à permettre l'évaluation de la viabilité à long terme des finances publiques, méthodologies qui devraient pouvoir être utilisées lors de l'élaboration du prochain rapport sur la viabilité», prévu pour 2012. HU (...PICT...)|EURÓPAI BIZOTTSÁG| Brüsszel, 2010.6.15. SEC(2010) 741 végleges Ajánlás: A TANÁCS AJÁNLÁSA a Cipruson fennálló túlzott költségvetési hiány megszüntetéséről Ajánlás: A TANÁCS AJÁNLÁSA a Cipruson fennálló túlzott költségvetési hiány megszüntetéséről AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA, tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 126. cikke (7) bekezdésére, tekintettel az Európai Bizottság ajánlására, mivel: (1) A Szerződés 126. cikke szerint a tagállamoknak kerülniük kell a túlzott költségvetési hiányt. (2) A Stabilitási és Növekedési Paktum az árstabilitás és az erős, fenntartható, munkahelyteremtéshez vezető növekedés eszközeként a rendezett államháztartás célkitűzésén alapul. (3) A Stabilitási és Növekedési Paktum 2005-ös reformja a Paktum eredményességének és közgazdasági megalapozottságának fokozását és az államháztartás hosszú távú fenntarthatóságának védelmét tűzte ki célul, továbbá azt, hogy a túlzott hiány esetén követendő eljárás valamennyi szakaszában vegyék teljes mértékben figyelembe mindenekelőtt a gazdasági és költségvetési hátteret. A Stabilitási és Növekedési Paktum így támogatja azokat az állami intézkedéseket, amelyek a gazdasági helyzet figyelembevétele mellett a költségvetés stabilitásának mihamarabbi visszaállítását célozzák. (4) A Tanács [2010. július 13]-án a Szerződés 126. cikkének (6) bekezdése szerinti határozatában megállapította, hogy Cipruson túlzott hiány áll fenn. (5) A Szerződés 126. cikke (7) bekezdésének és a túlzott hiány esetén követendő eljárás végrehajtásának felgyorsításáról és pontosításáról szóló 1467/97/EK tanácsi rendelet HL L 209., 1997.8.2., 6. o. (amely a Stabilitási és Növekedési Paktum része) 3. cikkének megfelelően a Tanácsnak is ajánlásokat kell tennie az érintett tagállamnak annak érdekében, hogy a túlzott hiányt egy meghatározott időszakon belül megszüntesse. Az ajánlásnak legfeljebb hathónapos határidőt kell megállapítania ahhoz, hogy az érintett tagállam eredményes lépéseket tegyen a túlzott hiány kiigazítása érdekében, valamint meg kell határoznia a túlzott hiány kiigazításának határidejét, amelyet a túlzott hiány megállapítását követő évben kell teljesíteni, hacsak nem állnak fenn különleges körülmények. Annak megállapítására, hogy fennállnak-e különleges körülmények, figyelembe kell venni az 1467/97/EK rendelet 2. cikkének (3) bekezdésében meghatározott „érdemleges tényezőket”. A túlzott hiány megszüntetéséről szóló ajánlásban továbbá a Tanácsnak kérnie kell, hogy a tagállam irányadó szinten évente legalább a GDP 0,5%-ának megfelelő mértékben javítsa a strukturális, vagyis a ciklikus hatásoktól megtisztított, egyszeri és egyéb átmeneti intézkedések nélkül számított egyenleget.[1] HL L 209., 1997.8.2., 6. o. (6) Ciprus esetében a megítélés szerint fennállnak azok a különleges körülmények, amelyek a Stabilitási és Növekedési Paktum 2005-ös reformja óta lehetővé teszik a túlzott hiány esetén követendő eljárás rugalmasabb alkalmazását. A gazdasági tevékenység 2009-ben, 35 év után először, zsugorodott. A recesszió a hazai kereslet jelentős csökkenését és a kedvezőtlen külső környezetet tükrözte. Mindenekelőtt a háztartásoknak a szigorúbb hitelezési feltételekkel párosuló nagymértékű eladósodottsága, a romló munkaerő-piaci kilátások és a bizalmat érintő negatív hatások miatt csökkent a magánfogyasztás. Ezzel párhuzamosan a beruházások is erős korrekción estek át, mivel csökkent az ingatlanok iránti külföldi kereslet, alacsony volt a kapacitáskihasználás és átalakult a társasági mérlegek szerkezete. A recesszió az exportorientált feldolgozóipar magánberuházásainak és külföldi forgalmának a hirtelen csökkenését tükrözi, ami viszont a pénzügyi válságra és a globális visszaesésre vezethető vissza, különösen a fő kereskedelmi partnerek (Egyesült Királyság, euroövezet, Oroszország) sokkal alacsonyabb növekedési kilátásaira. A 2009. évi hiány egyaránt következménye a gazdasági visszaesésnek és az európai gazdaságélénkítési tervvel összhangban hozott ciprusi ösztönző intézkedéseknek. A különleges körülmények fennállása feljogosítja a Tanácsot arra, hogy a túlzott hiány középtávú keretben történő megszüntetését engedélyezze. (7) A válságot megelőző évek kedvező gazdasági körülményei közepette, az eszközpiac virágzását és az adóbevételek gyarapodását kihasználva Ciprus költségvetési többleteket halmozott fel és – a 2004. évi 70,2%-ról – a GDP 48,4%-ára csökkentette a bruttó adósságállomány rátáját. A gazdasági válság azonban 2009-ben súlyos csapást mért az államháztartásra. Ennek eredményeképp a költségvetési egyenleg a 2008-ban a GDP 0,9%-át kitevő többletből 2009-ben a GDP 6,1%-át kitevő hiányba fordult át. Az okok között említhetők még a gazdasági visszaesésre válaszul hozott (az európai gazdaságélénkítési tervvel összhangban álló) diszkrecionális intézkedések, és azok a meglehetősen jelentős összetételi hatások, amelyek az adóbevételekben sokkal kevésbé bővelkedő növekedési minta miatt következtek be. A túlzott hiány esetén követendő eljáráshoz kötődő, a pénzügyminisztérium által 2010. márciusban teljesített adatszolgáltatás szerint a hiány tovább nő, 2010-ben várhatóan elérve a GDP 6,2%-át. A Bizottság szolgálatainak 2010. tavaszi előrejelzésében szereplő költségvetési adatok azonban arra utalnak, hogy a költségvetési hiány 2010-ben a GDP 7%-át is elérheti. Még mindig folynak a viták az esetleges költségvetésen kívüli intézkedésekről, noha ezek módozatairól, végrehajtásuk ütemezéséről még nem állnak rendelkezésre megbízható információk. (8) A rendkívüli körülményeket és az európai gazdaságélénkítési tervet figyelembe véve átlagos éves költségvetési kiigazítást ajánlott végrehajtani. A költségvetési kiigazítás meghatározásakor figyelembe kell venni a fiskális politikai célok eléréséhez szükséges összes tényezőt, kezdve az államháztartási hiány és a bruttó államadósság szintjével, de más mutatókat is, például a folyó fizetési mérleg egyenlegét, a pénzügyi ágazat függő kötelezettségeinek szintjét, a kamatszolgálatot, a kockázati felárakat és az elöregedéssel kapcsolatos kiadások középtávon várható alakulását. Az átlagos éves költségvetési kiigazítás számításakor a Bizottság szolgálatainak 2010. tavaszi előrejelzésében szereplő 2011. évi hiányt vették alapul. A 3%-nak megfelelő nominális hiánycél adott határidőre történő eléréséhez szükséges teljes költségvetési kiigazítást ezt követően a kibocsátási rés 2015-ig történő fokozatos bezárulását feltételezve számítják ki. (9) Ennek ismeretében indokolt a túlzott hiány kiigazítását középtávú keretben – 2012-re kitűzött határidővel – megcélozni. Így, különösen a belső és külső gazdasági egyensúlytalanságok miatt, a hiteles és fenntartható kiigazítási pálya érdekében a ciprusi hatóságoknak 2010-ben a folyó kiadások ellenőrzésére szolgáló intézkedésekkel szigorítaniuk kell a költségvetési politikát, a hiányt 2010-ben a GDP 6%-a alá kell szorítaniuk és kellő időben intézkedéseket kell hozniuk egy kiadásoldali konszolidációs stratégia megalkotására. A ciprusi hatóságoknak e célból a 2010–2012 közötti időszak során évente átlagosan a GDP 1,75%-ának megfelelő költségvetési erőfeszítést kell biztosítaniuk; a konjunkturális feltételek figyelembevételével meg kell határozniuk a túlzott hiány 2012-ig történő megszüntetéséhez szükséges intézkedéseket, és a jelenleg vártnál kedvezőbb gazdasági vagy költségvetési feltételek esetén fel kell gyorsítaniuk a hiány csökkentését. A Bizottságnak és a Tanácsnak 2010. április 1-jén benyújtott stabilitási programjában Ciprus vállalta, hogy a GDP-arányos hiányt 2011-ben 4,5%-ra, 2012-ben pedig 3,4%-ra csökkenti. Következésképpen az ezen ajánlásban Ciprustól kért, a ciprusi hatóságok eredeti tervét meghaladó többlet-erőfeszítés megvalósítható és szükséges. A költségvetési konszolidációnak ahhoz is hozzá kell járulnia, hogy a bruttó államadósság aránya olyan csökkenő pályára álljon, amely a megfelelő szintű elsődleges többlet helyreállításával kielégítő ütemben közelít a referenciaértékhez. (10) A pénzügyi irányítási elszámolási rendszer elfogadásával a közelmúltban javult Ciprus költségvetési kerete. 2006-tól Cipruson fokozatosan bevezették a három éves középtávú költségvetési keretet is, 2007-től pedig a program- és teljesítményalapú költségvetés-tervezést. Az új keret azonban még a bevezetés szakaszában van, és várhatóan csak 2012-ben lesz teljesen működőképes. Hatása ezért csak középtávon nyilvánulhat meg. Az államháztartás sikeres és tartós konszolidációjához elengedhetetlen az új keret kellő időben történő alkalmazása. A pótköltségvetések év közbeni elfogadásának eddigi gyakorlata a források szándékolt átcsoportosítását meghaladó mértékben vezetett a folyó kiadások növekedéséhez. Az új költségvetési keret teljes körű végrehajtása várhatóan véget vet majd ennek a gyakorlatnak, valamint eredményesebb és hatékonyabb költségvetési eljárást eredményez, és a meghatározott korlátoknak megfelelően hozzájárul a minisztériumi kiadások visszafogásához. Az új költségvetési eljárás ugyanakkor megfelelő alapot teremt a kiadások átcsoportosításához a növekedést ösztönző tevékenységek javára. (11) A népesség elöregedésének hosszú távú költségvetési hatása jelentősen meghaladja az uniós átlagot, főként a GDP-arányos nyugdíjkiadásoknak az elkövetkező évtizedekben várható viszonylag nagy mértékű emelkedése miatt, ami részben annak tulajdonítható, hogy a nyugdíjrendszer még nem egészen kiforrott. A 2009 áprilisában bevezetett nyugdíjreform kissé visszafoghatja a nyugdíjkiadások emelkedését, és, jelentősebb mértékben, növelheti a társadalombiztosítási járulékokat. A reform javítana a nyugdíjrendszer hosszú távú egyenlegén és csökkentené annak fenntarthatósági kockázatait, ugyanakkor nincs hatása az átfogó értékelés eredményeire. A 2009. évi költségvetési egyenleg súlyosbítja a népesség elöregedésének a fenntarthatósági résre gyakorolt költségvetési hatását. Az elsődleges egyenleg középtávú javítása és az elöregedéssel kapcsolatos – főként nyugdíj- és egészségügyi – kiadások jelentős növekedését megfékező további intézkedések végrehajtása hozzájárulna az államháztartások fenntarthatóságával kapcsolatos – a Bizottság 2009. évi fenntarthatósági jelentésében Az államháztartások fenntarthatóságára vonatkozó, 2009. november 10-i következtetésekben „a Tanács felhívja a tagállamokat, hogy a soron következő stabilitási és konvergenciaprogramjaik során irányítsák figyelmüket a fenntarthatóságot célzó stratégiákra”, továbbá „felkéri a Bizottságot, valamint a Gazdaságpolitikai Bizottságot és a Gazdasági és Pénzügyi Bizottságot, hogy – a következő fenntarthatósági jelentéshez megfelelő időben – további módszereket dolgozzanak ki az államháztartások hosszú távú fenntarthatóságának értékeléséhez”, amelyet 2012-re terveznek. magasnak becsült – kockázatok csökkentéséhez.[2] Az államháztartások fenntarthatóságára vonatkozó, 2009. november 10-i következtetésekben „a Tanács felhívja a tagállamokat, hogy a soron következő stabilitási és konvergenciaprogramjaik során irányítsák figyelmüket a fenntarthatóságot célzó stratégiákra”, továbbá „felkéri a Bizottságot, valamint a Gazdaságpolitikai Bizottságot és a Gazdasági és Pénzügyi Bizottságot, hogy – a következő fenntarthatósági jelentéshez megfelelő időben – további módszereket dolgozzanak ki az államháztartások hosszú távú fenntarthatóságának értékeléséhez”, amelyet 2012-re terveznek. (12) A ciprusi hatóságok által 2010 áprilisában bejelentett adatok alapján a bruttó államadósság aránya 2009-ben a GDP 56,2%-a volt. A növekedés a nominális GDP esése mellett főként az elsődleges egyenleg jelentős romlásának és az adósságnövelő lavinahatásoknak köszönhető. Az egyéb tételek mintegy 1 százalékpont erejéig szintén kedvezőtlen hatást gyakoroltak az adósságszint alakulására, mivel az év végén a kormányzat eszközfelhalmozást hajtott végre abból a célból, hogy 2010. január elején eleget tehessen lejáró kötelezettségeinek, illetve a készpénzállomány és az elhatárolások különbségei miatt. 2010-re Ciprus a GDP 62%-át kitevő tervezett adósságszintet jelentett be, ami meghaladja a GDP 60 %-ában meghatározott referenciaértéket (a 2010. áprilisi stabilitási program valamelyest alacsonyabb számmal tervez (61%), 2011-ben pedig 63,2%-os GDP-arányos értékkel további növekedést vár). A költségvetési célokhoz és a makrogazdasági forgatókönyvhöz kapcsolódó negatív kockázatokra tekintettel az adósságráta a tervezettnél valószínűleg szintén kedvezőtlenebbül alakul. A Bizottság szolgálatainak 2010. tavaszi előrejelzése szerint az adósságállomány az elsődleges egyenleg romlása miatt 2010-ben a GDP 62,3%-ára emelkedik, 2011-ben pedig ezt is meg haladva eléri a 67,6%-ot. (13) A túlzott hiány esetén követendő eljárás alatti fokozott felügyelet érdekében rendszeresen és kellő időben nyomon kell követni a költségvetési konszolidációs stratégia végrehajtásában elért előrehaladást. Ezzel összefüggésben célszerű lenne, ha Ciprus következő aktualizált stabilitási programjaiban külön fejezetet szentelnének erre a célra. (14) A Tanács véleménye szerint a költségvetés konszolidálására tett intézkedéseknek általánosságban véve tartós javulást kell biztosítaniuk az államháztartás egyenlegében, miközben az államháztartás minőségének fokozására és a gazdaság növekedési képességének erősítésére irányulnak. ELFOGADTA EZT AZ AJÁNLÁST: (1) Elismerve, hogy Ciprus 2009. évi költségvetési egyenlege egyfelől az európai gazdaságélénkítési tervvel összhangban álló, 2009-ben a GDP mintegy 1,5%-át kitevő összegű intézkedésekre, másfelől az automatikus stabilizátorok beavatkozástól mentes működésére vezethető vissza, a ciprusi hatóságoknak a jelenleg fennálló túlzott hiányt a lehető leggyorsabban de legkésőbb 2012-ig meg kell szüntetniük. (2) A ciprusi hatóságoknak középtávú intézkedésekkel hiteles és fenntartható módon a GDP 3%-a alá kell csökkenteniük az államháztartási hiányt. Ezért a ciprusi hatóságoknak: (a) annak érdekében, hogy 2012-ig a referenciaérték alá tudják csökkenteni a hiányt, 2010-ben a szükséges intézkedésekkel a GDP 6%-a alá kell szorítaniuk a hiányt és meg kell alkotniuk egy kiadásoldali konszolidációs stratégiát; (b) a 2010–2012 közötti időszak során átlagosan évente legalább a GDP 1,75%-ának megfelelő költségvetési kiigazítást kell végrehajtaniuk, amelynek ahhoz is hozzá kell járulnia, hogy a bruttó államadósság aránya olyan csökkenő pályára álljon, amely a megfelelő szintű elsődleges többlet helyreállításával kielégítő ütemben közelít a referenciaértékhez; (c) és a konjunkturális feltételek figyelembevételével meg kell határozniuk és szigorúan végre kell hajtaniuk a túlzott hiány 2012-ig történő megszüntetéséhez szükséges intézkedéseket, és a jelenleg vártnál kedvezőbb gazdasági vagy költségvetési feltételek esetén fel kell gyorsítaniuk a hiány csökkentését. (3) A kiigazítással járó kockázatok csökkentése érdekében Ciprusnak erősítenie kell a középtávú költségvetési keret kötelező jellegét és javítania kell a költségvetés végrehajtásának évközi ellenőrzését. (4) Az elöregedéssel kapcsolatos kiadások előrevetített növekedésének megfékezése érdekében Ciprusnak a nyugdíj- és egészségügyi kiadások visszafogására irányuló reformintézkedések végrehajtásával javítania kell az államháztartás hosszú távú fenntarthatóságát. (5) Emellett a ciprusi hatóságoknak a költségvetési erőfeszítésen túl is minden alkalmat – beleértve a jobb gazdasági feltételekből származókat is – meg kell ragadniuk arra, hogy felgyorsítsák a bruttó államadósság arányának a referenciaérték felé történő csökkenését. (6) A Tanács az eredményes intézkedések megtételének, valamint a túlzott hiány megszüntetése irányába tett előrelépéshez szükséges intézkedések meghatározásának határidejeként [2011. január 13]-át jelölte meg a ciprusi kormány számára. A megtett intézkedések vizsgálata figyelembe fogja venni a Bizottság szolgálatainak 2010. tavaszi előrejelzésében szereplő gazdasági kilátásokhoz képest bekövetkezett gazdasági fejleményeket. A ciprusi hatóságoknak stabilitási programjuknak a túlzott hiány esetén követendő eljárás megszüntetéséig készített elkövetkező aktualizálásaiban külön fejezetben kell tárgyalniuk az említett ajánlások végrehajtása terén tett előrelépést. Emellett a Tanács hangsúlyozza a középtávú célkitűzés elérésének fontosságát a gazdasági visszaesések megfelelő költségvetési kezelése szempontjából. Felkéri ezért a ciprusi hatóságokat arra, hogy a túlzott hiány megszüntetése után biztosítsák a strukturális értelemben kiegyensúlyozott költségvetési egyenleget célzó középtávú célkitűzés irányába mutató költségvetési konszolidáció fenntartását. A költségvetési célok betartását és a kiadások szigorú visszafogását középtávon egy hatékony többéves költségvetési keret terv szerinti, teljes körű végrehajtásával lehet elősegíteni. Ennek az ajánlásnak a Ciprusi Köztársaság a címzettje. Kelt Brüsszelben, a Tanács részéről az elnök [1] HL L 209., 1997.8.2., 6. o. [2] Az államháztartások fenntarthatóságára vonatkozó, 2009. november 10-i következtetésekben „a Tanács felhívja a tagállamokat, hogy a soron következő stabilitási és konvergenciaprogramjaik során irányítsák figyelmüket a fenntarthatóságot célzó stratégiákra”, továbbá „felkéri a Bizottságot, valamint a Gazdaságpolitikai Bizottságot és a Gazdasági és Pénzügyi Bizottságot, hogy – a következő fenntarthatósági jelentéshez megfelelő időben – további módszereket dolgozzanak ki az államháztartások hosszú távú fenntarthatóságának értékeléséhez”, amelyet 2012-re terveznek. IT (...PICT...)|COMMISSIONE EUROPEA| Bruxelles, 15.6.2010 SEC(2010) 741 definitivo Raccomandazione per una RACCOMANDAZIONE DEL CONSIGLIO intesa a far cessare la situazione di disavanzo pubblico eccessivo a Cipro Raccomandazione per una RACCOMANDAZIONE DEL CONSIGLIO intesa a far cessare la situazione di disavanzo pubblico eccessivo a Cipro IL CONSIGLIO DELL’UNIONE EUROPEA, visto il trattato sul funzionamento dell’Unione europea e in particolare l’articolo 126, paragrafo 7, vista la raccomandazione della Commissione europea; considerando quanto segue: (1) A norma dell’articolo 126 del trattato, gli Stati membri devono evitare disavanzi pubblici eccessivi. (2) Il patto di stabilità e crescita è basato sull’obiettivo di finanze pubbliche sane come mezzo per rafforzare le condizioni per la stabilità dei prezzi e per una crescita forte e sostenibile che favorisca la creazione di posti di lavoro. (3) Con la riforma del 2005 si è cercato di migliorare l’efficacia e i fondamenti economici del patto di stabilità e crescita, salvaguardando nel contempo la sostenibilità delle finanze pubbliche a lungo termine. Essa mirava ad assicurare in particolare che le condizioni economiche e di bilancio venissero sempre prese pienamente in considerazione in tutte le fasi della procedura per i disavanzi eccessivi. È in tal modo che il patto di stabilità e crescita costituisce il quadro a sostegno delle politiche di governo mirate ad un risanamento rapido delle finanze pubbliche tenendo conto della situazione economica. (4) Il [13 luglio 2010] il Consiglio ha deciso, conformemente all’articolo 126, paragrafo 6, del trattato, che esiste a Cipro un disavanzo eccessivo. (5) Conformemente all’articolo 126, paragrafo 7, del trattato e all’articolo 3 del regolamento (CE) n. 1467/97 del Consiglio per l’accelerazione e il chiarimento delle modalità di attuazione della procedura per i disavanzi eccessivi GU L 209 del 2.8.1997, pag. 6. (che è parte integrante del patto di stabilità e crescita), il Consiglio è tenuto anche a formulare raccomandazioni allo Stato membro interessato al fine di far cessare la situazione di disavanzo eccessivo entro un determinato periodo. La raccomandazione deve stabilire un termine massimo di sei mesi entro il quale lo Stato membro interessato è tenuto a darvi seguito effettivo per correggere il disavanzo eccessivo, nonché un termine per la correzione del disavanzo eccessivo, correzione che deve essere completata nell’anno successivo alla constatazione del disavanzo stesso, salvo sussistano circostanze particolari. Nel decidere se sussistono circostanze particolari, occorre tener conto dei “fattori significativi” precisati all’articolo 2, paragrafo 3, del regolamento (CE) n. 1467/97 del Consiglio. Inoltre, nella raccomandazione per correggere il disavanzo eccessivo il Consiglio dovrebbe chiedere il conseguimento di un miglioramento minimo annuo pari allo 0,5% del PIL come parametro di riferimento del saldo strutturale, ossia del saldo corretto per il ciclo al netto di misure una tantum e di altre misure temporanee.[1] GU L 209 del 2.8.1997, pag. 6. (6) Si ritiene che nel caso di Cipro esistano circostanze particolari, significative per la maggiore flessibilità nell’applicazione della procedura per i disavanzi eccessivi introdotta con la riforma del 2005 del patto di stabilità e crescita. Nel 2009, per la prima volta da 35 anni, l’attività economica ha subito una contrazione. La recessione ha rispecchiato il considerevole calo della domanda interna e un contesto esterno sfavorevole. In particolare, si è assistito a una flessione nei consumi privati dovuta al forte indebitamento delle famiglie, a un’ulteriore restrizione del credito, a un peggioramento delle prospettive sul mercato del lavoro e agli effetti negativi del calo della fiducia. Parallelamente, gli investimenti hanno subito una forte correzione accompagnata da un crollo nella domanda estera nel settore immobiliare, una limitata utilizzazione delle capacità produttive e la ristrutturazione dei bilanci aziendali. Inoltre, si è assistito a un crollo delle esportazioni di merci e servizi, soprattutto nel settore turistico, dovuto alla crisi finanziaria e al rallentamento mondiale, in particolare alla netta riduzione delle prospettive di crescita dei principali partner commerciali (Regno Unito, area dell’euro, Russia). Il disavanzo per il 2009 è imputabile sia alla recessione economica che alle misure di stimolo adottate dalle autorità cipriote conformemente al piano europeo di ripresa economica. L’esistenza di circostanze particolari autorizza il Consiglio a consentire la correzione del disavanzo eccessivo a medio termine. (7) Negli anni precedenti la crisi e in un contesto economico favorevole, stimolato dall’impennata del prezzo degli attivi e da un gettito fiscale sostenuto, Cipro ha potuto accantonare avanzi di bilancio e ridurre il rapporto debito pubblico lordo/PIL al 48,4% del PIL nel 2008 (dal 70,2% del 2004). Nel 2009, tuttavia, la crisi economica ha inciso profondamente sulle finanze pubbliche. Ciò ha condotto a un crollo del saldo di bilancio, passato da un avanzo dello 0,9% del PIL nel 2008 a un disavanzo del 6,1% del PIL nel 2009. A ciò hanno contribuito anche una serie di misure discrezionali in risposta alla recessione (conformi al piano europeo di ripresa economica) e effetti di composizione piuttosto ampi dovuti a una crescita che ha generato un ridotto gettito fiscale. Si prevede che il disavanzo aumenti ulteriormente, a raggiungere il 6,2% del PIL nel 2010, secondo i dati comunicati nel marzo 2010 dal ministero delle finanze nell’ambito della procedura per i disavanzi eccessivi. Tuttavia, le previsioni di bilancio dei servizi della Commissione della primavera 2010 indicano un disavanzo di circa il 7% del PIL nel 2010. Non sono state incorporate potenziali misure fuori bilancio ancora in via di discussione e sulle quali non sussistono per ora indicazioni quanto meno certe circa modalità e tempistica di applicazione. (8) Considerando le circostanze speciali e il quadro del piano europeo di ripresa economica, si raccomanda uno sforzo di bilancio medio annuo. Tale sforzo deve tenere conto di tutti i fattori determinanti per il raggiungimento degli obiettivi della politica di bilancio, come il livello del disavanzo pubblico e del debito lordo e altri indici come la situazione della bilancia delle partite correnti, il livello delle passività potenziali del settore finanziario, i pagamenti di interessi, i premi di rischio e la prevista modifica a medio termine della spesa connessa all’invecchiamento della popolazione. Nel calcolare lo sforzo di bilancio medio annuo, viene preso come punto di partenza il disavanzo 2011 nella previsione della primavera 2010 dei servizi della Commissione. Lo sforzo di bilancio totale necessario per raggiungere l’obiettivo di disavanzo nominale del 3% entro il termine fissato viene quindi calcolato ipotizzando un azzeramento graduale del divario tra produzione effettiva e potenziale entro il 2015. (9) In questo contesto è appropriato considerare la correzione del disavanzo eccessivo in una prospettiva a medio termine con un termine per la correzione fissato al 2012. In particolare, visti gli elevati squilibri interni ed esterni, per un percorso di risanamento credibile e sostenibile le autorità cipriote dovrebbero rafforzare le misure di bilancio previste per il 2010 con azioni volte a tenere sotto controllo la spesa corrente, in modo da ridurre il disavanzo al di sotto del 6% del PIL nel 2010, e provvedere a definire tempestivamente una strategia di risanamento imperniata sulla spesa. A tal fine le autorità cipriote dovrebbero garantire uno sforzo di bilancio medio annuo pari all’1¾% del PIL nel periodo 2010-2012; specificare le misure necessarie per correggere il disavanzo eccessivo entro il 2012, se le condizioni del ciclo lo consentiranno, e accelerare la riduzione del disavanzo se le condizioni economiche o di bilancio risulteranno migliori di quanto previsto attualmente. Nel programma di stabilità presentato alla Commissione e al Consiglio il 1° aprile 2010, Cipro si è impegnata a ridurre il disavanzo al 4,5% del PIL nel 2011 e al 3,4% del PIL nel 2012. Pertanto, l’ulteriore sforzo richiesto a Cipro nella presente raccomandazione, rispetto al progetto iniziale presentato dalle autorità cipriote, è considerato fattibile e necessario. Inoltre, il risanamento di bilancio dovrebbe anche contribuire a riportare ad un andamento discendente il rapporto debito pubblico lordo/PIL per avvicinarsi al valore di riferimento ad un ritmo soddisfacente, mediante il ripristino di un livello adeguato di avanzo primario. (10) Negli ultimi tempi, il quadro di bilancio di Cipro è stato migliorato con l’adozione del Financial Management Accounting System (FIMAS). A partire dal 2006, Cipro ha inoltre avviato l’adozione graduale di un quadro di bilancio a medio termine triennale (MTBF) e a partire dal 2007 ha introdotto il Programme and Performance Budgeting (PPB). Ciononostante, questo nuovo quadro è ancora in fase introduttiva e si prevede che venga pienamente applicato solo nel 2012. Il suo impatto, pertanto, sarà effettivo solo a medio termine. L’attuazione tempestiva del nuovo quadro di bilancio è essenziale per assicurare il successo di un risanamento duraturo delle finanze pubbliche. La pratica finora seguita di adottare dei bilanci suppletivi nel corso dell’anno, ha comportato un aumento della spesa corrente superiore alla riallocazione di fondi voluta. Il nuovo quadro di bilancio dovrebbe porre fine a questa pratica, una volta pienamente applicato, e portare a una procedura di bilancio più efficiente, contribuendo al contenimento della spesa entro gli obiettivi fissati per ciascun ministero. Contemporaneamente, la nuova procedura di bilancio creerebbe una base solida per la riallocazione della spesa a favore di attività che stimolano la crescita. (11) L’impatto di bilancio a lungo termine prodotto dall’invecchiamento della popolazione è significativamente al di sopra della media UE, innanzitutto a seguito di un incremento relativamente elevato della spesa per le pensioni in percentuale del PIL nei prossimi decenni dovuto, in parte, al fatto che il regime pensionistico si trova ancora in una fase di maturazione. La riforma pensionistica, introdotta nell’aprile 2009, potrebbe ridurre leggermente l’aumento della spesa in questo settore e, più significativamente, aumentare le aliquote delle imposte previdenziali. La riforma dovrebbe contribuire al miglioramento dell’equilibrio a lungo termine del sistema pensionistico e ridurre i rischi per la sostenibilità, pur non incidendo sulla valutazione globale. La posizione di bilancio nel 2009 accentua l’incidenza dell’invecchiamento della popolazione sul divario di sostenibilità. Migliorare il saldo primario nel medio periodo e attuare ulteriori misure per frenare il forte incremento della spesa dovuta all’invecchiamento della popolazione, in particolar modo la spesa pensionistica e quella sanitaria, contribuirebbe a contenere i rischi che pesano sulla sostenibilità delle finanze pubbliche e che sono stati valutati di livello alto nella relazione sulla sostenibilità 2009 della Commissione Nelle conclusioni del Consiglio del 10 novembre 2009 sulla sostenibilità delle finanze pubbliche “il Consiglio esorta pertanto gli Stati membri a concentrarsi su strategie orientate verso la sostenibilità nell’elaborazione dei prossimi programmi di stabilità e di convergenza” e inoltre “invita la Commissione, assieme al Comitato di politica economica ed al Comitato economico e finanziario, a sviluppare ulteriormente metodologie di valutazione della sostenibilità a lungo termine delle