A4-0289/96

Resolution om kommissionens grönbok om «Ett trafiknät för alla: att förverkliga kollektivtrafikens möjligheter i Europa» (KOM(95)0601 - C4-0598/95).

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

- med beaktande av kommissionens grönbok (KOM(95)0601 - C4-0598/95),

- med beaktande av Europaparlamentets och rådets beslut nr 1692/96/EG av den 23 juli 1996 om gemenskapens riktlinjer för utbyggnad av det transeuropeiska transportnätet ((EGT nr L 228, 9.9.1996, s. 1.)),

- med beaktande av följande framställningar:

a) nr 575/95 om inrättandet av cykelbanor i italienska städer, och

b) nr 576/95 om trafiksituationen,

- med beaktande av resolutionsförslaget enligt artikel 45 i arbetsordningen från Muscardini om ett alternativt transportnät för stöd av handeln mellan Lodi och Piacenza (B4-0466/96),

- i synnerhet med beaktande av bilaga B i ovannämnda grönbok om gemenskapens rättsakter med relevans för passagerartransporter,

- med beaktande av kommissionens grönbok om stadsmiljö (KOM(90)0218),

- med beaktande av Europaparlamentets resolution av den 12 juni 1991 om stadsmiljö ((EGT nr C 267, 14.10.1991, s. 156.)),

- med beaktande av grönboken om transporters inverkan på miljön: en gemenskapernas strategi för att utveckla transporter som respekterar miljön (KOM(92)0046) samt betänkandet i samma ämne från arbetsgruppen om detta ämne ((Arbetsgruppen «Transporter efter 2000", Transporter i ett Europa i snabb förändring, december 1990.)),

- med beaktande av förslagen till lagstiftning om handikappades tillträde till byggnader och kollektivtrafik, i synnerhet resolutionen av den 16 september 1987 om transport för handikappade och äldre personer ((EGT nr C 281, 19.10.1987, s. 85.)),

- med beaktande av Europaparlamentets resolution av den 12 juni 1992 om trängsel och stadstrafik ((EGT nr C 176, 13.7.1992, s. 240.)),

- med beaktande av Europaparlamentets resolution av den 13 mars 1987 om cykeln som transportmedel ((EGT nr C 99, 13.4.1987, s. 219.)),

- med beaktande av kommissionens grönbok om internalisering av de externa kostnaderna för transporter, «För en rättvis och effektiv prissättning inom transportsektorn» (KOM(95)0691),

- med beaktande av Europaparlamentets resolution av den 6 juni 1996 om kommissionens meddelande till rådet, Europaparlamentet, Ekonomiska och sociala kommittén samt Regionkommittén om den gemensamma transportpolitiken - handlingsprogram 1995-2000 ((EGT nr C 181, 24.6.1996, s. 21.)) (KOM(95)0302 - C4-0351/95),

- med beaktande av rapporten om stadstrafik och hållbar utveckling från OECD/CEMT,

- med beaktande av de europeiska medborgarnas växande transportbehov,

- med beaktande av att arbetsplatser i större utsträckning än tidigare ligger längre bort från arbetstagarnas hem,

- med beaktande av att vagnparken inom unionen växer,

- med beaktande av den ökade fritiden och turismen,

- med beaktande av ökningen av antalet hushåll i vilka fler än en person är sysselsatt med lönearbete, vilket lett till ökad trafik mellan hemmet och arbetet,

- med beaktande av subsidiaritetsprincipen som fastställs i artikel 3b i EG- fördraget,

- med beaktande av den utflyttning som sker från landsbygden och EU:s randområden och som innebär att stora europeiska ytor avfolkas, att obalansen i befolkningstätheten inom unionen ökar och att problemen i storstäderna och storstadsområdena förvärras,

- med beaktande av åtagandet från toppmötet i Rio att stabilisera koldioxidutsläppen år 2000 på 1990 års nivå,

- med beaktande av betänkandet från utskottet för transport och turism samt yttrandena från utskottet för ekonomi, valutafrågor och industripolitik, utskottet för forskning, teknologisk utveckling och energi, utskottet för regionalpolitik, utskottet för miljö, folkhälsa och konsumentskydd samt utskottet för kvinnors rättigheter (A4-0289/96).

A. Ordet kombinerad transport bör ingå i själva grönbokens titel.

B. Människornas hälsa och livsmiljö tar i allt högre grad skada till följd av den ökande privata motorfordonstrafiken och en hållbar rörlighet sammanhänger intimt med att dessa trafikströmmar och trafikstockningar minskas eller att en övergång till alternativa, mindre skadliga former för transport sker.

C. Det är nödvändigt att bättre samordna planeringen av transporter, den allmänna planeringen för området, stadsplaner, vägnät och organiseringen av trafik och parkeringssystem.

D. Vid konferensen i Rio förband EU sig att före år 2000 stabilisera koldioxidutsläppen till samma nivå som under 1990; agenda 21 inom denna ram eftersträvar en mera hållbar stadsmiljö; en väsentlig del av koldioxidutsläppen förorsakas i stadstrafiken.

E. Den privata persontrafiken på vägarna har på många ställen ökat så kraftigt att frakt- och godstrafiken hindrats.

F. En förbättring av de kombinerade transportformerna kan på ett avgörande sätt göra kollektivtrafiken mera attraktiv, vilket leder till att trafiken minskar och persontransporterna flyttas till miljövänligare transportformer.

G. Europaparlamentet har konsekvent velat prioritera kollektivtrafiken och i synnerhet järnvägstransporter före vägtransporter.

H. Det finns ett direkt samband mellan förverkligandet av de transeuropeiska näten och främjandet av kollektivtrafiken.

I. Alla transportkostnader, även inom stadstrafik och kollektivtrafik måste på ett rationellt sätt belasta de olika transportsätten och en del av de inkomster som detta ger upphov till måste kunna användas för utvecklingen av en hållbar rörlighet i städerna.

J. Gemenskapens direktiv om offentlig upphandling och anbudsinfordran medger inte längre ett undantag för kollektivtrafiken.

K. Enligt artiklarna 77, 90.1 och 90.2 är det tillåtet med kollektivtrafik i offentliga myndigheters regi.

L. På nästan alla plan måste ökade resurser ställas till förfogande för förbättring eller anläggning av infrastruktur, för utnyttjande och främjande av den kollektiva, offentliga och icke-motoriserade individuella trafiken och kombinationer av detta slag.

M. Det vore önskvärt att den privata sektorn deltog i kollektivtransportföretagens verksamhet, i synnerhet vad gäller företagens finansiering.

N. I artikel 130a i EG-fördraget uppställs som prioriterat mål en harmonisk utveckling av unionen och som linjer att följa alla åtgärder som syftar till att förstärka den ekonomiska och sociala sammanhållningen och särskilt minska skillnaderna i de olika regionernas utvecklingsnivåer och minska de minst gynnade regionernas eftersläpning.

O. För perifera regioner och regioner i gemenskapens yttersta randområden innebär avståndet och det faktum att många av dessa regioner är öar ett stort handikapp för den ekonomiska och sociala utvecklingen; bättre kollektivtransporter kan således spela en viktig roll för att förbättra denna situation.

P. Strukturella åtgärder eller åtgärder för att förbättra infrastrukturen i regioner som sträcker sig över gränserna bör prioriteras.

UNIONENS BEFOGENHET

1. Parlamentet anser att det främst är lokala och regionala myndigheter som skall ansvara för utformningen av ett hållbart kollektivtrafiknät som är till gagn för allmänheten i unionen; samordningen av de nationella näten hör hemma på unionsnivå, särskilt för att underlätta tillgången för handikappade, äldre och mindre rörliga personer,

2. anser att unionen har ett medansvar för att uppfylla denna skyldighet eftersom det annars - om det saknas lämplig och hållbar anslutningstrafik - inte finns någon garanti för att de transeuropeiska näten, vilka unionen ålades att inrätta genom fördraget, kommer att inrättas i förbindelse med den inre marknaden,

3. anser att unionen bör stödja integrerad trafikplanering för att undvika meningslösa och dyrbara parallella investeringar och för att skydda miljön; som en del av detta bör miljökonsekvensbeskrivningar och oberoendeundersökningar av regionala och lokala transportsystem utföras som villkor för bidrag till att transportinvesteringar,

4. anser det vara mycket viktigt att medborgare, i sin egenskap av konsumenter av transporttjänster, i stor utsträckning är delaktiga i förverkligandet av kollektivtrafiknät och anser att denna delaktighet måste utforma sig på linjenätsplanet (på lokal, regional, nationell eller europeisk nivå),

5. anser det nödvändigt att stödja nätverk för kunskapsutbyte mellan europeiska städer och storstadsområden med hög trafiktäthet vad gäller strategier och modeller för att öka samtrafikförmågan mellan olika transportsätt,

FINANSIERING

6. framhåller att driftskostnaderna för kollektivtrafiken i så hög grad som möjligt måste bestridas med biljettintäkter och att den nödvändiga tilläggsfinansieringen via nationella, lokala och/eller regionala myndigheter i så stor utsträckning som möjligt skall vara bunden till prestationer,

7. anser att systemet med vägavgifter är en åtgärd som därför bör övervägas av varje enskild medlemsstat i syfte att förverkliga målen med ett trafiknät för alla,

8. föreslår att Europeiska unionen med för ändamålet lämpliga resurser skall finansiellt understödja lovande innovationer inom den offentliga persontrafiken, vilka kan bidra till att grönbokens målsättningar uppnås,

9. hoppas att man utöver rent ekonomiska kriterier skall använda sig av parametrar som tar hänsyn till sociala vinster vid arbetet med att finna finansieringssätt för rörligheten hos de medborgare som bor i gemenskapens randområden, glesbygdsområden eller områden där en stor del av befolkningen bor på landsbygden,

KOMBINERAD TRANSPORT

10. anser att en koppling mellan användningen av olika transportmedel är av största vikt och önskar därför fästa uppmärksamheten vid dessa kopplingars struktur, såsom redan framställts i det ovannämnda beslutet om de transeuropeiska nätverken (artikel 1.3),

11. instämmer med kommissionen i att kollektivtrafik bör främjas, men anser att ett verkligt fungerande och rationellt utnyttjande av trafiknätet endast kan ske om utrymme reserveras för bilar; bilar används för närvarande vid mer än tre fjärdedelar av alla resor inom unionen,

12. anser att ett effektivt trafiknät, förutom för bilar, även bör erbjuda mycket mer utrymme för kollektivtrafik, till exempel taxibilar (om möjligt elektriska) och för samåkning och «bildelning»,

13. anser att det är möjligt att minska privatbilismen,

14. anser det tillrådligt att utöka möjligheterna att hyra och använda cyklar och (där så är möjligt) elektriska bilar, anmodar medlemsstaterna att främja cykling, särskilt genom användning av cykelvägar och bättre möjligheter att ta med sig cyklar på tåg,

15. påpekar att det senaste förslaget från kommissionen beträffande cabotage inom persontransporterna (KOM(95)0729) också öppnar möjligheter till reguljär trafik inom andra medlemsstater än i den medlemsstat där befordran har sitt ursprung och att gränsöverskridande reguljär trafik därigenom skall underlättas,

16. uppmanar myndigheterna inom unionen, medlemsstaterna, regioner och städer att ägna större uppmärksamhet åt möjligheterna att förbinda olika transportsätt genom infartsparkeringar liksom åt att integrera och samordna kollektivtrafikföretagens tidtabeller,

17. anser att hållplatserna inom kollektivtrafiken skall vara utrustade på så sätt att de inte bara erbjuder passagerarna nödvändig bekvämlighet utan också ger information om väntetider och vilken förbindelse som är den första som kommer; dessa upplysningar skall dessutom meddelas på ett sådant sätt att de kan användas också av fysiskt handikappade,

FYSISK PLANERING

18. anser att rörligheten inom Europeiska unionen endast kommer att öka, och anser att detta faktum bör beaktas i den framtida fysiska planeringen,

19. betonar de positiva effekterna av flexibel arbetstid vad gäller att avlasta kollektivtrafiken under rusningstid och för att säkerställa jämnare utnyttjande av kapaciteten, vilket också leder till mer ekonomiskt utnyttjande av de kollektiva transportmedlen samt ökad komfort, uppmanar till att undersöka frågan om i hur stor utsträckning arbetsgivarnas bidrag till sina anställdas kostnader för resor med offentliga transportmedel kan länkas till att transportföretagen sänker sina priser («jobbiljetter»),

20. uppmanar kommissionen att vart femte år offentliggöra riktlinjer för nationell och regional transportpolitik,

21. anser att det är nödvändigt att förbättra interna transportnät i städerna; rekommenderar att centraler inrättas vid järnvägsstationerna med avseende på detta; anser dessutom att det i framtiden är nödvändigt att bygga nya bostads- och företags- samt rekreationsområden i anslutning till transportservice,

22. fäster uppmärksamheten på behovet av att lokalisera ytterligare transportmedel under markytan och i flera nivåer, och att gemenskapen genomför ytterligare forskning kring de olika möjligheter som existerar för att bygga sådan infrastruktur under markytan,

23. är oroat över möjligheterna att använda företagsetableringar som ligger utanför städerna för tjänster som inte alls skadar boendemiljön, varigenom transportvolymerna ökar medan innerstädernas sociala mångfald därigenom minskar,

24. anser att det vid planering av infrastruktur i städer och tätorter bör tas full hänsyn till åtgärder för att minska privatbilismen; detta bör ske genom

- parkeringslösningar,

- skapande av körbanor reserverade för kollektivtrafik,

- bättre infrastruktur för cyklister och fotgängare,

- bättre och effektivare övervakning av trafikbestämmelser,

- säkerställande av att kollektivtrafiken är tillgänglig för handikappade och rörelsehindrade personer,

25. anser att följande åtgärder bör genomföras för att främja cyklismen, som är hälsosam och knappast förorsakar trafikstockningar:

- anläggning av cykelvägar som i största möjliga utsträckning är åtskilda från övrig kollektivtrafik,

- anläggning av bättre cykelparkeringar och reparationsmöjligheter för cyklar i samband med faciliteter för kollektivtrafik,

26. håller med om kommissionens långsiktiga mål om att säkerställa att kollektivtransport är tillgänglig för alla; uppmanar kommissionen att genomföra en samordnad, direktoratsövergripande politik för att främja tillgänglig kollektivtrafik; denna bör omfatta åtgärder som främjar ökad användning av bussar med sänkta golv, tillgänglighet för handikappade till tåg- och tunnelbanenät samt förbättrad telematik i syfte att ge lämplig information till handikappade användare,

KOLLEKTIVTRAFIK

27. anser att innovativ förmåga, kundinriktning och effektivitet är av nöden inom kollektivtrafiken, inom ramen för en lämplig rollfördelning mellan myndigheter och näringsliv, varvid myndigheterna bär det politiska ansvaret för tillhandahållandet av offentliga tjänster och företagen optimalt använder sig av marknadens mekanismer för att leverera kvalitativt högtstående tjänster,

28. anser att det är en förutsättning för att försöken att öka kollektivåkandet skall lyckas att personalen inom kollektivtrafiken får en effektiv och fortgående utbildning både i att använda ny teknik och i att tillhandahålla service,

29. rekommenderar att all transportplanering och stadsinfrastruktur tar full hänsyn till de handikappades och andra rörelsehindrades behov,

30. konstaterar också att en fullkomligt liberaliserad marknad för kollektivtrafik inte erbjuder någon garanti för att åstadkomma eller vidmakthålla något integrerat nätverk och anser därför att kollektivtrafiknätet samt integreringen av detta nät med andra trafikformer skall falla under myndigheternas ansvar,

31. anser att den bästa metoden för att främja effektivitet (och därmed konkurrenspositionen med hänsyn till bilen) består i att den lokala och regionala kollektivtrafiken läggs ut på entreprenad, antingen på linjenätsnivå, varvid den anbudsinfordrande myndigheten skall ställa kvalitativa villkor, eller på linjenivå, varvid den anbudsinfordrande myndigheten skall fastställa linjenätet; detta bör uppmuntras av myndigheterna för att omstrukturera småskaliga entreprenadsystem i landsbygds- och glesbygdsområden och stödjas av nationella och regionala fonder samt gemenskapsfonder,

32. anser emellertid att ett basutbud av allmän service är nödvändigt inom kollektivtrafik, och att detta utbud bör omfatta rimliga biljettpriser i ett säkert och effektivt kollektivtrafikssystem, särskilt för de rörelsehindrade; anser att arbetstagarna inom kollektivtrafikens intressen också bör spela en central roll vid valet av sättet för anbudsinfordran,

33. yrkar på att kollektivtrafiken skall organiseras på ett sådant sätt att den inom de gränser som den normala driften av företag utstakar skall vara tillgänglig för passagerare med fysiska handikapp, varvid kommissionen emellertid bör vara medveten om att handikappade vanligen kan åtnjuta rörlighet endast med hjälp av «dörr-till-dörr-service». Dessa anläggningar skall därför inte heller belasta kollektivtrafikbudgetarna hos de berörda myndigheterna,

34. uppmanar kommissionen att utreda om det är nödvändigt med kompletterande regler för att marknaden för kollektivtrafiken nu och i framtiden skall kunna fungera adekvat,

35. anser att kvinnors rädsla för sin säkerhet när de reser kollektivt bevisligen är befogad och inte på något vis överdriven och att denna rädsla skall beaktas särskilt genom exempel på effektiva åtgärder för att minska kvinnors rädsla för övergrepp,

36. beklagar att grönboken inte behandlar behoven hos deltidsarbetande, varav det stora flertalet är kvinnor, och hos skiftarbetare, med tanke på att deras transportbehov avviker betydligt från den vanlige pendlarens,

37. konstaterar att de konsumenter som står i valet mellan att använda den egna bilen och allmänna kommunikationer för att ta sig till och från arbetsplatsen endast väljer kollektivtrafiken om restiden inte är mer än 1,5 gånger restiden med bil och om kostnaderna är jämförbara,

38. uppmanar kommissionen att i en framtida vitbok uppställa kvalitetsnormer som skall uppfyllas av kollektivtrafiken, antingen denna sköts av privata företag eller offentliga myndigheter,

39. konstaterar därutöver att en adekvat användning av de olika transportmedlen är beroende av de faciliteter som är tillgängliga vid på- och avstigningsplatserna inklusive vikten av att det finns lämpligt utbildad personal för handikappade och andra rörelsehindrade,

40. konstaterar att möjligheterna att transportera cyklar på allmänna färdmedel är klart otillräckliga och att de behöver förbättras,

41. rekommenderar bruket av lätta spårvagnar inom och mellan storstadsregioner som ligger nära varandra och uppmanar kommissionen att som en del i sin forsknings- och utvecklingspolitik utveckla en gemenskapsmodell som kan anpassas efter omständigheterna, inklusive integrering av olika transportslag och förbindelser mellan järnvägsstationer, hamnar och flygplatser med hjälp av dessa transportslag,

42. anser det lämpligt att i större städer utveckla stadstrafiken genom persontransport via vattenvägar; denna transportmetod är mycket miljövänlig och kan absorbera betydande delar av stadstrafiken i de städer som är försedda med vattenvägar,

43. anser det vara nödvändigt att samordningen mellan kollektivtrafikssystemen i de olika medlemsstaterna förbättras på lokal, regional och nationell nivå, men betonar gränsområdenas särskilda problem,

44. anser det nödvändigt att garantera offentliga tjänster som prioriterar förbindelser mellan fastlandet och EU:s öar och regioner i de yttersta randområdena genom särskilda åtgärder avseende kollektivtrafiken,

45. rekommenderar att det åtminstone inom varje enskilt transportområde, om det inte är möjligt i hela medlemsstaten, införs- ett enkelt tariff- och betalningssystem för kollektivtrafiktjänster, som även skall ställas till förfogande i de andra medlemsstaterna vid biljettförsäljningsställen för gränsöverskridande transporttjänster, såsom i samband med projektet Odyssey/Transvision,

46. anser att det bör införas ett informationstelefonnummer för kollektivtrafiken i alla medlemsstater genom vilket det skall vara möjligt att utväxla informationer mellan de olika kollektivtrafiknäten,

47. anser att man för att stimulera en ändamålsenlig användning av de olika transportmedlen borde samordna taxesystemen och därigenom göra det möjligt för medborgarna att med en enda biljett utnyttja flera transporttjänster,

48. rekommenderar dessutom en för alla förståelig utformning av skyltar, destinationstavlor för linjer och resmål samt upplysningar om kollektivtrafikfaciliteter (inklusive för icke-bofasta),

49. rekommenderar medlemsstaterna att genom information och utbildning främja en nytt synsätt i fråga om kollektivtrafik, miljö och hälsa,

50. anser att de handikappades möjligheter att utnyttja kollektivtrafiken har allvarliga brister och bör förbättras,

51. uppmärksammar grönbokens rekommendation beträffande rimliga priser inom kollektivtrafiken; understryker dess vikt för rörelsehindrade och rekommenderar större harmonisering av befintliga europeiska rabattsystem för rörelsehindrade,

MILJÖ OCH HÄLSA

52. konstaterar att biltrafiken är en av de största källorna till luftföroreningar,

53. konstaterar att bruket av fordon med låga utsläpp visserligen har ökat på senare år men att skadorna på hälsa och miljö dock förvärrats genom att antalet bilar ökat liksom användningen av dem,

54. rekommenderar att den fortsatta utvecklingen och användningen av alternativa energikällor för transporter främjas,

55. pekar på de projekt som unionen stöder beträffande användning av miljödiesel i stadsbussar samt bussar, mopeder och bilar med eldrift och rekommenderar att dessa projekt fortsätts och utvidgas,

56. hänvisar till den innovativa och praktiska karaktären hos projekt och kommersiella sammanslutningar som tillhandahåller transportmedel för offentligt bruk, nämligen cyklar, som ofta kan användas helt gratis utan hyravgift, och bilar, som man får använda först då man hör till en förening som sköter förvaltningen och beräkningen av avgifter,

TEKNISKA ASPEKTER

57. drar uppmärksamheten till programmen Drive, ATT, Prometheus, Thermie, Euret och Entrance, vars praktiska tillämpningar hittills har varit för få och för spridda,

58. rekommenderar en utveckling av driftskompatibiliteten mellan kollektivtrafikssystem, särskilt vad avser olika typer av järnvägstrafik och uppmanar kommissionen att utveckla en gemenskapsstandard härför; uppmanar kommissionen att utveckla en gemenskapsstandard för rörelsehindrades tillgänglighet till tåg och stationer, såsom det redan föreslagits exempelvis i programmet Cost,

59. begär att särskilda åtgärder skall vidtas för att utveckla stadstrafiken via vattenvägar och även för att starta ny verksamhet inom den teknologiska forskningen för att utveckla nya båtar eller drivmedel som bättre kan lösa miljöproblemen, nystarta produktionen av båtar för passagerartransport i stadsmiljö och iordningsställande av områden vid vatten där nya terminaler kan inrättas,

60. rekommenderar en större användning av telematik för drift och styrning av transporter, på samma sätt som de redan integrerats i Polis-programmet; användningen av telematik kräver särskilda ansträngningar som placerar kollektivtrafiken i centrum av en övergripande rörlighetsstrategi och inte leder till att privatbilismen blir ännu attraktivare,

61. rekommenderar att stöd ges till privata transportföretag som nyttjar olika transportsätt, t.ex. genom att man utformar standardkontrakt som gör det möjligt att utnyttja transportdata vid inrättandet av mervärdestjänster,

62. anser att användning av ny telematik kan ge goda möjligheter att svara mot behovet av mångfald och större flexibilitet inom trafikplaneringen och även påverka efterfrågan på rörlighet genom ett varierat och automatiskt utbud av de tjänster som efterfrågas,

63. konstaterar även möjligheterna att använda telematik i biljettsystem som finns på andra platser än där de brukas eller ursprungligen köpts, liksom möjligheten att använda «smart cards» för allmänna tjänster och de möjligheter som elektroniken erbjuder för kollektivtrafikens betalningssystem,

64. konstaterar att varningssystemen för trafikstockningar inom unionen är för olika och rekommenderar därför att kommissionen lägger fram ett förslag till standardisering av dessa system till exempel såsom det utvecklats inom ramen för Concertsystemet inom den privata industrin och genomför RDS-TMC och DAB inom hela Europa så snart som möjligt,

65. fäster uppmärksamheten på de studier som kommissionen har låtit genomföra om framtidens bilar och tåg och uppmanar kommissionen att så snart som möjligt även presentera resultaten av dessa studier för institutionerna, fabrikanterna, kollektivtrafikens organisationer och konsumenter,

66. konstaterar de stora olikheter som råder mellan system som används för parkeringsskyltar och vägskyltar, och uppmanar kommissionen att åtminstone se till att dessa system är begripliga även för människor som inte bor på de berörda platserna,

67. fäster uppmärksamheten på studien om tillämpad telematik inom stads- och kollektivtrafik som utförts av STOA och uppmärksammar studien,

SLUTSATSER

68. uppmanar kommissionen att snarast möjligt, och i samråd med rådet och parlamentet, publicera en vitbok innehållande förslag till ett lagstiftningsprogram och ett åtgärdsprogram som innehåller en samordnad direktoratsplan om ett «Trafiknät för alla» och inom ramen för detta lansera en informationskampanj,

69. uppmanar kommissionen att, i samverkan med medlemsstaterna, finansiera och främja en rad pilotprojekt för att uppfylla de långsiktiga målen för ett «Trafiknät för alla»,

70. uppmanar kommissionen att främja och/eller stödja regionala pilotprojekt för «mobilitetscentraler för utvecklingen av en hållbar, intermodal persontrafik» i ett antal europeiska städer,

71. uppdrar åt sin ordförande att vidarebefordra denna resolution till kommissionen, rådet, Ekonomiska och sociala kommittén, Regionkommittén, regeringarna och parlamenten i medlemsstaterna, de Central- och östeuropeiska länderna, OSS, Medelhavsländerna, i EES, regeringarna samt i ASEAN-länderna, Förenta staternas regering och kongress, Europeiska transportministerkonferensen (CEMT), FN:s ekonomiska kommission för Europa, Internationella unionen för kollektivtrafik (IUPT), Europeiska järnvägsförbundet, Rådet för europeiska kommuner och regioner (CEMR), Eurocities och de nationella organisationerna för kollektivtrafiken.