EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION 
Bryssel den 25.03.1998 
KOM(1998) 181 slutlig 
MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN 
Uppbyggnad av ett omfattande partnerskap med Kina 

Inneha I Isforleckiiiniz 
Sida 
Sammanfattning 3 
A. engagera Kina ytterligare inom världssamfundet 5 
A. I Förbättra den politiska dialogen mellan EU och Kina 5 
A. 2 Bygga vidare på ASEM-processen 5 
A. 3 Behandla globala frågor 6 
A. 4 Främja dialogen om regionala asiatiska frågor 7 
A. 5 Stödja autonomin i Hongkong och Macao 7 
B. Stödja Kinas övergång till ett öppet samhälle grundat på 
rättsstatliga principer och respekt för de mänskliga rättigheterna 8 
B. I Främja de mänskliga rättigheterna genom en öppen debatt... 9 
B. 2 ...och genom samarbete 10 
C. Integrera Kina ytterligare i världsekonomin 10 
C. I Införliva Kina i världshandelssystemet 11 
1. Stödja Kinas anslutning till WTO 11 
2. Stärka den bilaterala handelsdagordningen 14 
3. Främja investeringar 15 
4. Utveckla bilaterala avtal 15 
5. Låta ekonomisk liberalisering och reglering gå hand i hand 16 
6. Främja euron 17 
C. 2 Stödja ekonomiska och sociala reformer Yl 
1. Sidoeffekter av omstrukturering av företag 18 
2. Hkonomisk reform 18 
3. Industriellt samarbete 18 
4. Affärsdialog 19 
5. Reformering av rätts- och förvaltningssystemen 19 
6. Utbildning 19 
7. Vetenskap och teknik 19 
8. Miljö 19 
9. Fnergi 20 
10. Regionala skillnader, fattigdomslindring och social sammanhållning 20 
D. Åstadkomma att EU:s finansiering får större genomslag 21 
E. Skärpa Europeiska unionens profil i Kina 23 
Slutsats 23 
Sammanfattning 
Utvecklingen i Kina sedan den ekonomiska reformen under Deng Xiaoping inleddes för 
tjugo är sedan har varit anmärkningsvärd. Landet genomgår en dramatisk inre 
omvandling frän en cenlralstyrd planekonomi, som i stor utsträckning varit avskärmad 
frän resten av värklen, till en allt mera marknadsinriktad ekonomi som deltar i 
världshandeln. Denna omvandling har åtföljts av en betydande utveckling av Kinas civila 
samhälle, även om efterlevnaden av allmängiltiga normer i fråga om de mänskliga 
rättigheterna fortfarande ärofullständig. 
Europeiska unionen reagerade pä de ekonomiska och politiska utmaningar som 
förändringarna i Kina innebär genom att 1995 utarbeta en omfattande plan för 
utvecklingen av EU:s framlida förbindelser med Kina. Som ett led i den "nya strategin 
för Asien", som fick stöd vid Europeiska rådets möte i Essen, antogs ett meddelande om 
en långsiktig politik för relationerna mellan Kina och Europa1, vilket har varit till stor 
nytta för EU genom att erbjuda en användbar vägledning för framtiden. 
De flesta åtgärderna i den strategiska planen frän 1995 har redan inletts medan andra 
behöver mogna ytterligare. Den grundläggande analysen i meddelandet från 1995 gäller 
fort I ärande och fortsätter därför att utgöra plattformen för EU:s politik gentemot Kina. En 
betydande utveckling har emellertid skett sedan 1995, varför EU borde svara med att 
uppgradera och intensifiera sin Kina-politik ytterligare. 
I;ör del första har Kina nyligen uttryckt sitt starkaste stöd sedan reformen inleddes 1978 
för en marknadsrclbrm och för global integration. Underdel kinesiska kommunistpartiels 
I5:e partikongress 1997 inleddes epoken efter Deng Xiaoping genom att en långtgående 
ekonomisk och social relbrmplan antogs för de kommande fem åren. Detta kan ses som 
ett tydligt tecken pä att Kina avser att befästa, påskynda och slutföra den övergång som 
redan pågar. 
Eör del andra har Kina kommit alt visa större bestämdhet och ansvar i sin utrikespolitik 
biide regionall och pä världsplanet. Kinas roll för att främja freden i Korea och Kambodja 
speglar landels förnyade engagemang för en utveckling i hela Asien. Under det senaste 
året har en enastående rad toppmöten ägt rum mellan Kina och några av dess viktigaste 
samarbetspartner i världen, vilka har visat att Kina vill bli erkänt som världsmakt, 
samtidigt som det speglar en allmän uppfattning bland dess partner att konstruktivt 
samarbete med Kina bör utgöra en central politisk prioritering. Det smidiga och 
framgångsrika överlämnandet av Hongkong till kinesisk överhöghet i juli 1997 var ett 
särskilt tydligt uttryck för Kinas alltmer mogna och ansvarsfulla förhållningssätt till sin 
förändrade roll i regionen och på världsarenan. 
I;ör del tredje har den finanskris som började sprida sig i Asien under 1997 avslöjat 
allvarliga strukturella brister i ekonomin hos några av Kinas grannar och kommer 
oundvikligen att fä visst genomslag i själva Kina. Denna finanskris skulle kunna tolkas 
som en tidig varningssignal för Kina eftersom den framhäver de risker som är 
förknippade med vissa inslag i de utvecklingsvägar som andra asiatiska länder följt. 
Krisen understryker behovet av ytterligare reformering och liberalisering inom Kina för 
alt förebygga att liknande problem uppstår i dess egna ekonomi. 
KOM (95) 279, 5.7.1995. 
Slutligen häller EU i sig själv pä att förändras i avseenden som kommer att få till följd att 
Kina anpassar sin egna strategiska syn pä den europeiska kontinenten. EU står på tröskeln 
(ill en gemensam valuta och till utvidgning österut och genom Amsterdamfördraget har 
El I utrustat sig med nya medel för alt hävda sig pä världsarenan. 
En sådan utveckling kräver såväl planering pä läng sikt som etl aktivt engagemang. Alt 
engagera Kinas framväxande ekonomiska och politiska makt och att integrera Kina i 
världssamfundet kan komma att visa sig bli en av de viktigaste utrikespolitiska 
utmaningarna som Europa och andra partner ställs inför pä 2000-talet. 
Syltet med detta meddelande är alt anta den utmaningen genom att bygga vidare på den 
analys av Kinas politiska och ekonomiska utveckling som lades fram i meddelandet frän 
1995 och fastställa prioriteringarna för ett nytt och omfattande partnerskap mellan EU 
och Kina. 
Del nya partnerskapet mellan EU och Kina kommer att ha följande mål: 
• Att genom en förbättrad politisk dialog engagera Kina ytterligare inom 
världssamfundet. 
• Att stödja Kinas övergång till ett öppet samhälle grundat på rättsstatliga 
principer oeh respekt för de mänskliga rättigheterna. 
• Att integrera Kina ytterligare i världsekonomin genom att införliva landet mera 
fullständigt i världshandelssystemet oeh genom att stödja den ekonomiska oeh 
sociala reformprocess som pågår i landet. 
• Att åstadkomma att EU:s finansiering får större genomslag. 
• Att skärpa EU:s profil i Kina. 
*** 
A. engagera Kina ytterligare inom världssamfundet 
Kinas framträdande som en alltmer självsäker världsmakt är av oerhörd historisk 
betydelse biide lör Europa och för världssamfundet i sin helhet. Kina har blivit en 
betydelsefull samarbetspartner i en värld alltmer sammanbunden av globaliseringens 
kialler. El I måste ha som främsta målsättning alt Kina integreras snabbi och fullständigt i 
världssamfundet, såväl politiskt som ekonomiskt, och att stödja landets övergäng till ett 
öppet samhälle grundat pä rältsstatliga principer. Detta kommer att underlätta såväl 
utvecklingen i Kina som en förstärkning av den globala stabiliteten. 
EU har tagit ställning för en strategi som innebär ett omfattande engagemang för Kina. 
Detta bör åstadkommas dels genom att den bilaterala politiska dialogen förnyas och 
förbättras, dels genom att Kina i större utsträckning deltar i regional och multilateral 
verksamhet av globalt intresse. 
A. I Förbättra den politiska dialogen mellan EU och Kina 
Kinas vilja att spela en större roll pä världsarenan har nyligen visat sig genom en 
enastående serie bilaterala toppmöten med Japan, Kyssland och USA, vilket har givit var 
och en av dessa betydelsefulla samarbetspartner tillfälle att offentligt visa sitt 
gemensamma engagemang lör Kina. 
liam till 1994 begränsades EU:s politiska dialog med Kina till korta ärliga möten i 
anslutning lill Eörenla nationernas generalförsamling. Efter en skriftväxling under 1994 
har EU kontinuerligt förstärkt denna politiska dialog. Tiden är nu inne för EU och Kina 
att höja statusen pä sina förbindelser genom att hålla ärliga toppmöten på stats- och 
regeringschefsnivä, uppmuntra till kontakter på ministernivå och genomföra möten 
mellan högre politiska chefstjänstemän av samma siag som i kontakterna med andra 
viktiga samarbetspartner. Ärliga toppmöten mellan EU och Kina skulle föra upp 
förbindelserna EU-Kina till den nivå som gäller för EU:s förhållningssätt gentemot andra 
betydelsefulla internationella samarbetspartner, l.ex. USA, Japan och Ryssland, skärpa 
EU:s profil i Kina och vice versa och sätta ytterligare fart pä förhandlingarna om frågor 
av central betydelse för förbindelserna EU-Kina. 
A. 2 Bygga vidare på ASEM-processen 
AS EM processen (mötena mellan Asien och Europa), som inleddes 1996 i Bangkok, har 
utvecklats till ett brett forum för djupgående samråd mellan europeiska och asiatiska 
samarbetspartner pä politisk nivå och expertnivä och har stimulerat till en rad 
samarbelsälgärder som sträcker sig över ett brett falt. Tack vare ASEM:s informella 
karaktär och det varierande spektrum av frågor som tas upp i detta sammanhang har 
ASEM givit förbindelserna EU-Kina en ny dimension. Kina har intagit ett konstruktivt 
förhållningssätt i denna process och har varit särskilt aktivt i fråga om alla åtgärder inom 
ASEM beträffande ekonomiskt samarbete. 
Dialogen med Kina bör förbättras inom ramen för EU:s regionala strategi i vidare 
bemärkelse gentemot Asien såsom den utformats i ASEM. EU bör sträva efter att 
uppmuntra Kina till att fortsätta delta aktivt i ASEM och i uppföljningen av ASEM. 
Ypperliga exempel pä områden där EU bör sträva efter att lä Kina aktivt engagerat i 
ASEM kan vara alt främja dialogen med Kina beträffande hållbar utveckling i Asien, alt 
behandla frågan om sjöfarlssäkerhet i Asien, att bekämpa illegal narkotikahandel, att 
komma till rätta med konsekvenserna av finanskrisen i Asien och ge sig i kast med 
frågorna kring vapenkonlroll och icke-spridning. 
A. 3 Behandla globala frågor 
Under de senaste åren har Kina kommit att utveckla en mera sammanhängande och 
uiälrikiad utrikespolitik som överensstämmer med landets växande ekonomiska tyngd. 
EU bör bygga vidare pä detta och uppmuntra Kina till att spela en aktiv och ansvarsfull 
roll i globala frågor. 
EU bör engagera Kina, som ständig medlem av Eörcnla nationernas säkerhetsråd, i en 
dialog om centrala l;N-frägor, särskilt om en reformering av EN. 
EU bör bemöda sig om att mera regelbundet ta upp frågor som rör Kina under 
Ci7/8-mötena. EU bör också verka för att intensifiera den alltmer väsentliga dialog med 
Kina som inleddes av OECD 1995. 
Med tanke pä Kinas status som kärnvapenmakt läggs särskild vikt vid dess politik 
beträffande nedrustning och icke-spridning av kärnvapen. På senare år har Kina tagit flera 
glädjande steg genom att ansluta sig till fördraget om icke-spridning av kärnvapen, 
konventionen om kemiska vapen, konventionen om biologiska vapen och 
Zanggcrkommittén (en kontrollordning för kärnvapenexport) samt genom att respektera 
centrala bestämmelser i ordningen för kontroll av missilteknik. Kina har även 
inulerlccknal provstoppsavlalet. Beijing bör erbjudas fortsatt stöd och uppmuntras att i 
större utsträckning delta i multilaterala förhandlingar om dessa frågor. Europa bör också 
inleda en dialog med Kina om truppminor och uppmuntra landet att anta ett permanent 
exportförbud och att medverka positivt i den internationella kampanjen för att avskaffa 
dessa vapen. 
Illegal invandring och internationell brottslighet är frågor som allvarligt oroar både Kina 
och EU. EU bör främja en omfattande dialog och uppmuntra till samarbete med Kina i 
bekämpningen av illegal narkotikahandel, penningtvätt, organiserad brottslighet och 
illegal invandring. EU:s tidigare erfarenheter av sådana frågor i andra tredje länder skulle 
kunna utgöra en användbar plattform utifrån vilken det skulle kunna övervägas att inleda 
särskilda samarbetsätgärdcr i Kina. 
Utöver den specifika bilaterala dialog om de mänskliga rättigheterna som beskrivs i 
avsnitt B i detta meddelande kominer EU att fortsätta att utnyttja varje tillfälle att inom 
ramen för den politiska dialogen resa frågor om de mänskliga rättigheterna. 
Det sätt pä vilket Kinas ekonomi utvecklas, dess energibehov ökar och den snabba 
industrialiscringstakten fortsätter ger djupgående effekter på miljön på nationell, regional 
och global nivå. EU bör sträva efter att säkerställa Kinas fortsatta engagemang för att ta 
ilu ined utmaningarna vad gäller miljön i världen, t.ex. global uppvärmning och utsläpp 
av växthusgaser, inte minst genom de EU-finansierade samarbetsprojekt som omnämns i 
avsnitt (\2. EU bör i synnerhet uppmuntra Kina till att medverka ytterligare i strävan att 
uppnå globala miljömål mot bakgrund av toppmötet i Rio 1992 och uppföljningen av 
delta, särskilt pä området för klimatförändringar. 
A. 4 Främja dialogen om regionala asiatiska frågor 
EU har en roll att spela för att upprätthålla stabiliteten i Asien genom att lösa konflikter 
utan all tillgripa våld, bl.a. såsom deltagare i regionala forum som stöds av ASEAN. Kina 
har gemensam gräns med fjorton länder och har olösta gränstvister med några av dem. 
Del växande kravet pä en multilateral säkcrhetsdialog i Ostasien ger EU möjligheter att 
öka sitt allmänna inflytande i regionen. I takt med att ASEAN Regional Forum (ARF)1 
utvecklas vidare och i och med att Kina visar vilja att medverka ytterligare till 
föriroendeskapande åtgärder i Asien, bör EU mera konsekvent använda detta forum för 
alt diskutera säkerhetsfrågor med Kina. 
I sin egenskap av central bidragsgivare till KEDO (Korean Peninsula Economic 
Development Organisation) och betydande givare av livsmedelsbistånd till Nordkorea har 
EU, pä samma sätt som Kina, ett klart intresse av att Korea-frågan löses på fredlig väg. 
Korea-halvön bör vara en av de nyckelfrågor som präglar EU:s regelbundna dialog med 
Kina. 
Pä samma sätt skulle EU och Kina kunna överväga alt inleda en dialog om andra länder i 
regionen, l.ex. Kambodja, Vietnam och Burma, i vilka Kina barett starkt inflytande. 
Kinas ökande beroende av energiimport frän Centralasien kommer säkert att få landet alt 
betrakia stabilitet i den regionen som en strategisk prioritering. Med tanke pä EU:s 
strategiska intresse i Centralasien och dess privilegierade förbindelser med Ryssland bör 
utvecklingen i Centralasien las upp vid en lämplig tidpunkt i lämpligt forum. 
De nyligen noterade tecknen pä en förbättring av förbindelserna mellan Taiwan och Kina 
och utsikten till en öppnare och direktare dialog mellan Beijing och Taipei är 
uppmuntrande. Som alltid bör EU välkomna varje steg som kan tas för att främja en 
fredlig försoning. 
A. 5 Stödja autonomin i Hongkong och Macao 
Starka ekonomiska förbindelser och historiska band med Hongkong och Macao gör att 
Europa oundvikligen kommer att fortsätta alt hysa ett aktivt intresse för dessa båda 
territorier, inte minst inför överlämnandet av Macao 1999. I den anda som präglade EU:s 
meddelande frän 1997 om Europeiska unionen och Hongkong efter /997-' bör EU sträva 
eller all ytterligare slödja den autonomi som Hongkong SAR (Speciell administrativ 
region) har efter det smidiga överlämnandet i juli 1997 och den hittills framgångsrika 
förvaltningen under liden sedan överlämnandet. Kommissionen kommer att ge ut en årlig 
rapport om förbindelserna mellan EU och Hongkong. EU kommer även att sträva efter att 
se till alt handels- och samarbetsavtalet mellan EU och Macao fortsätter att genomföras 
fullt ut efter överlämnandet av Macao. Hongkong och Macao har viktiga roller att spela 
1 ASFAN Regional Forum (ARF) inrättades 1994 som ett forum för att sammanföra både länder inom 
regionen och andra länder i syfte att undersöka säkerhetsfrågor i Asien-Stillahavsregionen med 
målsättningen att bevara fred och stabilitet. Det omfattar ASEAN.s nio medlemsstater, ASEAN.s tio 
dialogparincr (Australien, Kanada, Kina, Sydkorea, Förenta staterna, Indien, Japan, Nya Zeeland. 
Ryssland och Europeiska unionen) och de tvä länder som har observatörsstatus i ASEAN (Kambodja 
och Papua Nya Guinea). 
' KOM (97) 171 slutlig. ?..!.• 1.1997. 
7 
som inkörsportar till andra kinesiska regioner och EU bör utveckla bilaterala 
samarbetsåtgärder med båda dessa territorier. 
EU anser att det är ett hälsotecken på politisk mognad att olika åsikter får fortsätta att 
komma till uttryck i massmedia och via andra kanaler i Hongkong. EU kommer att 
fortsätta att noggrant bevaka valprocessen i Hongkong och lägga särskild vikt vid sitt 
stöd till tien eventuella utvecklingen av allmän rösträtt i Hongkong. 
föreslagna åtgärder: 
• föreslå ärliga toppmöten mellan KU och Kina och andra möten på högsta nivå 
samt möten mellan politiska chefstjänstemän från KU och Kina. 
• Ytterligare stärka Kinas engagemang i ASKM. 
• Samverka om FN:s framtid. 
• Skärpa medvetenheten om Kina-frågor inom G7-gruppen och uppmuntra till 
utvidgad dialog mellan Kina och OECD. 
• Föreslå en dialog om icke-spridning och samverka till att stärka exportkontrollen 
i samhand därmed. 
• Livligt uppmuntra Kina att delta fullt ut i den globala vapen kontrollprocessen 
och att hl.a. införa ett permanent förbud mot export av truppminor. 
• Samverka i bekämpningen av narkotikahandel, penningtvätt, brottslighet och 
illegal invandring. 
• Resa frågan om de mänskliga rättigheterna inom ramen för den politiska 
dialogen. 
• l I veckla en dialog om miljöfrågor och hållbar utveckling. 
• Diskutera den regionala säkerheten i Asien med Kina. 
• Utveckla en dialog med Kina om Koreahalvön, Central- och Sydostasien. 
• Verka för att stödja Hongkongs autonomi. 
• Se till att överlämnandet av överhögheten (»ver Macao 1999 går smidigt och 
utveckla samarbetet med Macao. 
B. Stödja Kinas övergång till ett öppet samhälle grundat på 
rättsstatliga principer och respekt för de mänskliga rättigheterna 
Kina är fortfarande långt ifrån att uppfylla de internationella normerna beträffande de 
mänskliga rättigheterna. Det råder fortfarande allvarliga brister i Kinas hantering av de 
mänskliga rättigheterna, bl.a. i fråga om att vissa etniska minoriteter och politiska 
dissidentcr fråntas sina friheter, användning av straffarbete, ett fortfarande underutvecklat 
rättssystem och en utbredd tillämpning av dödsstraffet. Dessa frågor inger djup oro inom 
EU, dess institutioner och hos allmänheten i slorl. 
Lägel lör tie mänskliga rättigheterna har emellertid förbättrats under de senaste tjugo 
åren. \)e\\ ekonomiska reformen har medfört en större valfrihet i utbildningen, 
'sysselsättningen, boendet, resandet och på andra områden. Kina har infört nya civil- och 
straffrättsliga lagar till skydd för de medborgerliga rättigheterna och har undertecknat 
flera centrala dokument som har fört landet närmare de internationella normerna. Kina 
har även vidtagit åtgärder för att utveckla valprocessen på lokal nivå och tillåter byborna 
att utse sina egna lokala styrelser. 
Den centrala punkten i EU:s politik över hela världen är ett engagemang för de allmänt 
erkända mänskliga rättigheterna och grundläggande friheterna. Kravet pä att dessa 
principer helt och hållet upprätthålls är oupplösligt förknippat med såväl ekonomisk 
utveckling och välstånd som långsiktig social och politisk stabilitet i vilket land som 
helst. 
Den utmaning som Kina nu siar inför är att upprätthålla den ekonomiska tillväxten och 
bevara den sociala stabiliteten samtidigt som etl öppet samhälle grundat på rättsstatliga 
principer kommer till stand. Om Europa vill ha en roll att spela i denna process bör alla 
tillgängliga kanaler utnyttjas sä att de mänskliga rättigheterna främjas i Kina på ett aktivt, 
bestående och konstruktivt sätt. Genom alt dialogen mellan EU och Kina om de 
mänskliga rättigheterna villkorslöst återupptas får EU en verklig möjlighet att driva 
intensiva samtal som, i kombination med särskilda samarbetsprojekt, just nu fortfarande 
är del lämpligaste sättet att bidra till att de mänskliga rättigheterna upprätthålls i Kina. 
B. / Främja de mänskliga rättigheterna genom en öppen debatt... 
EU anser alt en dialog i alla lämpliga forum är bättre än konfrontation. EU och Kina bör 
därför hanlera varandras meningsskiljaktigheter pä ett uppriktigt, öppet och respektfullt 
siilt. 
En särskild dialog mellan EU och Kina om de mänskliga rättigheterna inleddes 1995 och 
avbröts pä våren 199b. Sedan den återupptogs i november 1997 har Kina visat nytt prov 
pä en vilja att delta i en seriös och resultatinriktad dialog. Alla angelägna frågor, även de 
känsligaste, har tagits upp i diskussionerna och det finns numera utsikter för en fortsatt 
och regelbunden dialog. Dessutom har denna dialog gjort att EU har fått ett principiellt 
medgivande frän Kina om ett samarbetsprogram som avser att stärka rättsstatsprincipen 
och främja medborgerliga, politiska, ekonomiska och sociala rättigheter. Sedan dialogen 
återupptogs har Kina givit en rad positiva signaler, inbegripet landets beslut att 
underteckna FN:s konvention om ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter. Kina har 
även avgivit ett löfte om att granska FN:s konvention om medborgerliga och politiska 
rättigheter i syfte att underteckna den och har utökat dialogen med FN på området för de 
mänskliga rättigheterna. 
I ill kommer ad fortsätta att livligt uppmuntra Kina att underteckna FN:s konvention om 
medborgerliga och politiska rättigheter och ratificera EN:s konvention om ekonomiska, 
sociala och kulturella rättigheter. Dessutom kommer EU att uppmuntra till ett starkare 
samarbete med EN:s specialorgan och ta upp alla angelägna frågor, inbegripet vissa 
kinesiska medborgares belägenhet. 
EU fäster stor vikt vid respekten för etniska minoriteters kulturella, språkliga och 
religiösa identitet och kommer inom ramen för den bilaterala dialogen om de mänskliga 
rättigheterna att fortsätta att ta upp dessa frågor vad gäller Tibet. 
Slutligen kommer kommissionen att inom Internationella arbetsorganisationen fortsätta 
att verka för att alla medlemmar, inklusive Kina, ratificerar ILO-konventionerna om 
grundläggande arbetsnormer, inbegripet de som rör föreningsfrihet, rätten till kollektiva 
förhandlingar, förbud mot tvångsarbete respektive exploaterande former av barnarbete 
och icke-diskrimincring. 
//. 2 ...och genom samarbete 
Återupptagandet av dialogen EU-Kina om de mänskliga rättigheterna har lagl förnyad 
tonvikt vid en konstruktiv lösning av meningsskiljakligheter. Detta ger Europeiska 
unionen en chans att sätta sina goda föresatser i verket och ge ett påtagligt bistånd. 
Följande tvä centrala prioriteringar bör göras: 
• Främja rättsstatsprincipen. EU bör bidra till Kinas ansträngningar att utveckla ett 
samhälle grundat på rättsstatliga principer. Genom att utveckla en sund och öppen 
rättslig ram, både på det civilrättsliga och det straffrättsliga området, som ger de 
kinesiska medborgarna deras rättigheter och gör dem medvetna om dessa rättigheter 
och genom att utbilda advokater och domare skulle man i ett första steg kunna bidra 
(ill att detta mål uppnäs. EU planerar för närvarande ett långtgående program för 
rättsligt samarbete och domstolssamarbcte med dessa målsättningar i minnet, vilket 
kommer att diskuteras med de kinesiska myndigheterna och vara klart att genomföras 
till hösten 1998. 
• Förstärka det civila samhället. EU bör sträva efter att stärka de faktorer som utgör 
stommen i ett starkt civilt samhälle. Unionen bör främja medborgerliga och politiska 
rättigheter genom åtgärder som l.ex. stödet till ett utbildningscentrum i Kina för 
tjänstemän som medverkar i genomförandet av lagen om styrelsen i byarna. Unionen 
kan även ge stöd ål de mest sårbara samhällsgrupperna, inbegripet etniska minoriteter, 
kvinnor - som en uppföljning av kvinnokonferensen i Beijing 1995 - och barn. 
Åtgärder i syfte att främja konsumenternas rättigheter och stödja 
konsumentorganisationerna skulle också vara ett sätt att stärka det civila samhället. De 
ieke-stalliga organisationernas roll i genomförandet av projekt för att stärka det civila 
samhället bör helt och hållet utnyttjas. 
Föreslagna åtgärder: 
Livligt uppmuntra Kina att underteckna, ratificera och fullständigt genomföra 
FN:s konventioner om de mänskliga rättigheterna och ILO:s konventioner om 
grundläggande arhetsnormer. 
Förslärka den bilaterala dialogen om de mänskliga rättigheterna med Kina. 
Hacka upp dialogen med konkreta samarbetsprogram. 
Främja rättsstatsprincipen. 
Förstärka det civila samhället. 
C. Integrera Kina ytterligare i världsekonomin 
Omfattningen och den snabba takten i Kinas ekonomiska tillväxt håller på att göra landet 
lill en av EU:s mest betydande ekonomiska samarbetspartner. Värdet av Kinas handel 
med utlandet har nästan fördubblats under de senaste lem åren och Kina uppvisar nu ell 
kraftigt handelsöverskolt både i förhällande till EU och Förenta staterna. Kina har blivit 
den näst största mottagaren av utländska direktinvcsleringar i världen efter Förenta 
staterna och den tionde största handelsnationen. Världsbanken förutspår att Kina kommer 
alt vara en av de tre främsta handelsnationerna i världen är 2020. 
10 
Kinas enastående ekonomiska utveckling har krävt en känslig balansgäng mellan 
ekonomisk reform och social anpassning. Denna process kan fä återverkningar både för 
Kina och för världsekonomin och det ligger i EU:s allra främsta intresse att denna 
('ivergäng hela tiden ges näring till dess att den bär frukt, dvs. så att Kina blir en stark, 
stabil och öppen samarbetspartner. 
Del är EU:s mening all målsättningen all hislä Kina all bli en global ekonomisk 
medspelare som är hell och hållet integrerad i världsekonomin och förmögen att rätta sig 
efter gemensamma regler bör åstadkommas genom en kombination av handelssamtal och 
mål inriktade samarbetsätgärder. Genom detta strategiska förhållningssätt bör man 
eftersträva all påskynda och befästa Kinas integrering i världshandelssystemet samtidigt 
som stöd ges till de reformer som är så avgörande för att Kina skall ha framgång inom 
detta system. 
C. I Injorliva Kina i världshandelssystemet 
Handeln mellan EU och Kina har mer än tjugodubblals sedan reformerna inleddes och 
har gjort Kina till EU:s fjärde största handelspartner samt skapat en omfattande potential 
för handel och investeringar frän EU i detta område. EU:s handelsunderskott med Kina 
uppgick till 20 miljarder ecu 1997, vilkel återspeglade Kinas växande ex port framgångar 
liksom ilen hämmande effekten av marknadshinder inom själva Kina. EU bör använda 
alla tillgängliga kanaler, bl.a. processen för Kinas anslutning till 
Världshandelsorganisationen (WTO) och de bilaterala handelsförhandlingarna med EU, 
för att undanröja sädana hinder och hjälpa till att skapa en öppen kinesisk ekonomi som i 
lika hög grad gynnar EU:s intressen och globala intressen. En av EU:s främsta 
målsättningar bör också vara att förbättra investeringsklimatet för EU i Kina. 
1.1 Stödja Kinas anslutning till WTO 
EU förblir en av de ivrigaste förespråkarna för att Kina snarast ansluts till WTO. Det 
kommer att ge betydande fart ät Kinas ekonomiska reformering och ge en signal om ett 
förstärkt internationellt förtroende för reformprocessen. Det kommer även att befästa 
Kinas plats i den globala ekonomin och ge handelsmän och investerare större trygghet i 
samband med affärsverksamhet i Kina. Dessutom kommer frågan om att hitta de rätta 
anslutningsvillkoren för Kina att: utgöra en avgörande faktor för takten och omfattningen i 
kommande multilaterala handelsrundor. 
Den finansiella oron i Asien har ullöst en förtroendekris beträffande ekonomin i liera 
asiatiska länder, vilken skulle kunna sprida sig (ill Kina. Mot den bakgrunden har Kina 
ett betydande intresse av att uppvisa ett fortsatt engagemang för anslutningsprocessen till 
WTO som etl medel för att upprätthålla omvärldens förtroende för den grundläggande 
sundheten och dynamiken i ekonomin. Stängda marknader eller försenade reformer skulle 
vara ett missriktat och kontraproduktivt besked till en instabil finansmarknad. 
Kina har under senare år gjort betydande framsteg i fråga om att libéralisera sin handel 
och att öppna sin ekonomi för omvärlden. Vare sig det gäller tullsänkningar, valutareform 
eller utveckling av rättssystemet har förändringstakten varit anmärkningsvärd och EU och 
Kina går tillsammans framåt i riktning mot en handelsförbindelse som bör kulminera i att 
Kina blir medlem av WTO. För att detta mål skall näs måste Kina emellertid göra 
fortsatta ansträngningar för att uppfylla följande förpliktelser: 
11 
• Iaktta följande centrala WTO-principer: 
Öppenhet, vilket inbegriper alt alla relevanta lagar och förordningar skall 
offentliggöras omgående, all licenskriterierna skall vara lydliga och alt de myndigheter 
som är ansvariga för att utfärda licenser skall anges tydligare. 
Nationell behandling, bl.a. genom att utländska företag erbjuds samma operativa 
villkor som inhemska företag. 
k ko-diskriminering av EU-förelag i förhållande (ill förelag från andra 
handelspartner. 
• Erbjuda verkligt marknadstillträde för industri- och jordbruksvaror genom en 
betydande sänkning av tullsatserna - inbegripet undanröjande av "tullsatstoppar" 
(tullar pä över 15%) samt anslutning till Informationsteknikavtalet - och genom att alla 
kvoter, obefogade tekniska handelshinder och icke-tariffära åtgärder avskaffas. Detta 
bör åstadkommas som en uppföljning till del principiella genombrott som Europeiska 
kommissionen förhandlade fram med Kina i oktober 1997, varvid man kom överens 
om en rad noggrant angivna principer som ger tydliga parametrar för de förhandlingar 
som m\ pågår om Kinas detaljerade förpliktelser i fråga om tullsatser. 
• Snabbi avskaffa de nuvarande monopolen i utrikeshandeln så att alla kineser och 
utländska medborgare i Kina kan börja ägna sig ät import och export. 
• Åstadkomma en avsevärd öppning av Kinas tjänstemarknad i fråga om distribution, 
telekommunikationer, finansiella tjänster, professionella tjänster, turism, resor och 
sjukvård. Kina är idag pä väg in i en ny ekonomisk utvecklingsfas under vilken 
tjänstesektorn kommer alt bli motorn i den framtida tillväxten. Utländska förelag 
skulle kunna föra med sig omfattande tillgångar till Kina i form av teknik, 
iiilcrnulhildning och företagsledningskompetens och även kunna skapa arbetstillfällen. 
• Öppna finanssektorn (bank-, värdepappers- och försäkringsärenden) på ett mera 
systematiskt och, om än gradvis, allsidigt sätt. Detta skulle främja Kinas tillväxt på 
läng sikt och öka omvärldens tilltro till ekonomin och kan åstadkommas utan att det 
leder (ill okontrollerbara kapitalrörelser och överdriven instabilitet. Det ligger även i 
Kinas intresse att fastställa ett eget regelverk och en oberoende tillsynsmyndighet. 
• Förbättra villkoren för utländska företag som etablerar sig i Kina. Detta innefattar 
undanröjande av alla begränsningar beträffande juridisk etableringsform (vare sig det 
är fråga om samrisk företag eller helägda bolag), upphävande av geografiska 
inskränkningar och sådana som rör vidden av tilläten verksamhet och undanröjande av 
villkor före elableringen. Det innefattar även undanröjande av krav pä exportresullal 
och exportstöd. 
• Avskaffa alla åtgärder som är oförenliga med WTO och som är avsedda alt främja 
prioriterade industrigrenar. 
• Snabbt genomföra WTO-avtalet om handelsrelaterade aspekter av immaterialrätter 
och åstadkomma fullständig efterlevnad och fullständigt skydd av immateriella 
äganderätter. 
• Fastställa en öppen och konkurrenskraftig ordning för offentlig upphandling. En 
central målsättning i detta sammanhang skulle vara att säkerställa Kinas medlemskap i 
12 
Avtalet om offentlig upphandling inom WTO som en del av anslutningen till WTO. 
Kina har världens största upphandlingsmarknad och ell misslyckande med att få 
tillgäng liII den marknaden skulle i avsevärd grad förta det allmänna värdet av 
marknadstillträdet. 
• Ansluta sig till det WTO-relateradc avtalet om handel med civila flygplan. 
EU:s förhållningssätt under anslutningsförhandlingarna bör fortsätta att kännetecknas av 
följande: 
För det första måste EU förhandla med beslutsamhet för alt åstadkomma fasta och 
rimliga förpliktelser som motsvarar Kinas utvecklingsstadium sä att Kinas anslutning blir 
en beslående framgång. 
För del andra har EU utvecklat tanken att en del av den slutliga överenskommelsen kan 
komma all kräva klart avgränsade övergångsperioder för sektorer inom vilka Kina 
behöver lid bortom anslutningsdagen för att gradvis anpassa sig till skyldigheterna enligt 
WTO genom all anpassa sina lagar och förfaranden. Detta förhållningssätt har framförts 
av ELI av hänsyn till Kinas policy att gradvis genomföra reformer. 
For det tredje bör ELI uppmuntra Kina att förbereda sig för anslutningen genom att pä ett 
tidigt stadium prioritera ändring av inhemska lagar och förordningar som påverkar de 
utländska investeringarna i syfte att göra Kinas invesleringsbestämmelscr mindre 
restriktiva, mera enhetliga och utvecklingen av dem lättare att förutse. 
Slutligen bör EU finnas till hands för att bistå Kina när landet genomför de anpassningar 
som krävs, antingen genom samarbete eller genom alt erbjuda praktiskt stöd under själva 
förhandlingarna. EU är redan i färd med att sammanställa en rad samarbetsprogram som 
är avsedda att stödja Kinas reformering under och efter anslulningsprocessen, i synnerhet 
viil anpassningen till WTO-ordningarna under övergångsperioderna. Denna åtgärd 
kommer att omfatta såväl program för att öka medvetenheten om WTO:s principer - t.ex. 
om immateriell äganderätt, offentlig upphandling, normer och standarder samt tull -
bland kinesiska statstjänstemän pä alla nivåer och bland företagsledare som en 
anpassning av Kinas lagstiftning och regelverk till WTO:s regler. WTO kommer även att 
bli ett centralt tema i etl vidare utbildningsprogram lör den kinesiska förvaltningen. 
Dessutom kommer EU alt föra en särskild dialog med Kina efter anslutningen för att 
säkerställa att landels åtaganden gentemot WTO genomförs både under 
infasningsperioden och därefter. 
EU är berett att slutföra förhandlingarna sä snart som Kina uppvisar att landet kan 
erbjuda en verklig marknadsöppning, om så krävs genom en gradvis infasning enligt en 
överenskommen tidsplan, och säkerställer att landet blir en öppen, aktiv och 
framåtblickande WTO-medlcm som är beredd att medverka till en ytterligare 
liberalisering. Framför allt bör Kinas anslutning till WTO inte ses som ett tvång som 
omvärlden lägger pä Kina utan snarare som en stödprocess som kommer att stärka 
landels egna interna reformprogram. 
13 
1.2 Stärka den bilaterala handelsdagordningen 
I ill har länge halt handelsförbindelser med Kina, bl.a. genom handels- och 
samarbelsavtalel mellan EU och Kina frän 19851 och möten i gemensamma kommiltcMi 
EU-Kina. De bilaterala handelsdiskussionerna bör fortsätta parallellt med WTO-
processen som ett effektivt medel lör informationsutbyte och lösning av bilaterala frågor. 
De erbjuder ett nyttigt forum för all säkerställa all principen om icke-diskriminering följs, 
exempelvis pä områden som sjötransporter och finansiella tjänster. De frågor som 
behandlas inom den bilaterala dialogen bör sammanfalla med ELJ:s strategi för 
marknadstillträde som infördes 1996 med målet att undanröja hinder mot EU:s export 
och investeringar över hela världen. Parallellt bör EU utnyttja denna bilaterala kanal för 
att lä information om genomförandet av Kinas åtaganden enligt WTO och för att 
säkerställa alt dessa åtaganden förverkligas. 
Kina är den överlägset främsta förmånstagaren inom EU:s Allmänna preferenssystem 
(GSP) med mer än 30 % av värdet på alla förmånstagares export under 1997. 
Genomförandet av GSP:s graderingssystem (enligt vilket GSP-förmåner för en viss 
sektor avvecklas när industrin i den sektorn nätl en hög utvecklingsnivå) kommer dock 
med nödvändighet att minska de fördelar som Kina kunnat åtnjuta tidigare. GSP:s nya 
speciella stimulansordningar (social- och miljöklausuler)- kan inte desto mindre innebära 
att förmäusländcr lär en ytterligare förmänsmarginal under förutsättning att de uppfyller 
de internationella normerna beträffande arbetstagares rättigheter (Internationella 
arbetsorganisationens (ILO) normer beträffande barnarbete, föreningsfrihet och 
förhandlingsrätt) och miljöskydd (internationella Irävaruorganisationens normer 
beträffande varaktig förvaltning av tropiska regnskogar). Om Kina skulle lämna in 
ansökningar om detla kommer kommissionen att noggrant undersöka huruvida landet 
uppfyller normerna i fråga. 
Europeiska kommissionen har föreslagit ändringar i sin antidumpningslagstiftning 
gentemot Kina som innebär att hänsyn tas till de marknadsreformer som pågår i landet. 
Förslaget-* inbegriper att stämpeln "land som inte har marknadsekonomi" som gäller för 
Kina enligt den nuvarande lagstiftningen tas bort genom att man inför en bedömning från 
fall lill fall i antidumpningsförfaranden, som innebär att kinesiska exportörer som befinns 
bedriva verksamhet under klart angivna marknadsekonomiska förhållanden kommer att 
beviljas marknadsekonomisk behandling. Del innebär att dessa exportörers priser och 
kostnader pä hemmamarknaden, i stället lör uppgifter frän ett jämförbart tredje land med 
marknadsekonomi, kommer all användas tor att fastställa normalvärdet. 
Genom delta förslag införs också ett mera systematiskt förhållningssätt beträffande 
beviljande av individuell behandling och beräkning av komparativa fördelar. Förslaget 
kommer alt spegla enskilda företags särskilda beteende och operativa villkor och 
samtidigt verka som en stimulans till ytterligare reformer bland kinesiska bolag. I det 
avseendet kommer det att komplettera de pågående förhandlingarna om anslutning till 
WTO. 
EU har bekräftat för Kina att man är beredd att gradvis avskaffa de kvantitativa 
begränsningarna för kinesiska produkter lika snabbt som Kina förmår att avskaffa sina 
egna. Avskaffandet av båda parters kvantitativa begränsningar bör fortsätta som ett led i 
1 IX HL 250, 19.9.19X5, s. I. 
2 KOM (97) 534 slutlig, 29.10.1997. 
SEK (97)2290. 
14 
en (ivergripande strategi lor marknadsöppning och i samband med förhandlingarna om 
anslutning till WTO. 
Kommissionen och medlemsstaterna behöver fä fullständig information pä alla stadier 
om den handelslagstiftning och förvaltningsordning som gäller för handeln med varor 
och tjänster i Kina. Om samordningen och det reguljära utbytet av detaljerad information 
mellan medlemsstaternas ambassader och kommissionens delegation i Beijing kunde 
förbättras, skulle den bilaterala handclsdialogcn bli mera effektiv och målinriktad. 
1.3 Främja investeringar 
Utvecklingen av de utländska direktinvesteringarna har varit en central beståndsdel i 
Kinas ekonomiska tillväxt sedan reformerna inleddes 1978. Kina har under flera är varit 
den främsta mottagaren bland utvecklingsländerna av utländska direktinvesteringar och 
har nu blivit näst största mottagare i världen efter Förenta staterna. Investeringar med 
ursprung i Asien-Stillahavsregionen, särskilt från Hongkong och Taiwan, dominerar 
bland de utländska direktinvesteringarna i Kina och framhäver på så sätt den regionala 
dimensionen i Kinas integrering i världsekonomin. Finanskrisen i Asien, som kommer att 
minska inflödet av utländska direktinvesteringar i Kina, gör det allt viktigare för Kina att 
locka till sig ytterligare investeringar frän sina andra samarbetspartner, särskilt EU och 
Förenta staterna. 
EU bör sträva efter att förbättra investeringsklimatet för europeiska företag i Kina. 
Bildandel av ett sunt och öppet regelverk för investeringar och en bättre tillämpning av 
kinesisk lagstiftning om immateriella äganderätter är utmärkta exempel för att nå detta 
mål. 
EU:s handelspolitik måste backas upp av såväl en enhetlig strategi för främjande av 
investeringar som affärs- och industrisamarbete med Kina sä att EU:s närvaro pä den 
kinesiska marknaden förstärks. EU bör införa en sådan strategi och inrikta den främst pä 
de industrisektorer - t.ex. telekommunikationer, energi, miljöteknik och miljöljänster, 
transport och finansiella tjänster - inom vilka EU har en tydlig konkurrensfördel (se även 
avsnitt C.2). EU bör förbättra sina inrättningar för export- och investeringsfrämjande i 
Kina. i synnerhet programmet European Community Investment Partners (ECIP) som 
syftar till alt stödja bildandet av samriskföretag mellan europeiska och kinesiska bolag i 
Kina och investeringsprogrammet för Asien, Asia-Invest, som syftar till att hjälpa små 
och medelstora europeiska företag att finna potentiella samarbetspartner i Kina. EU bör 
fortsätta att ägna särskild uppmärksamhet åt små och medelstora företag inom ramen för 
sin strategi för affärs- och investeringsfrämjande i Kina. 
1.4 Utveckla bilaterala avtal 
Handclsdialogcn mellan EU och Kina skulle kunna stärkas ytterligare genom att särskilda 
bilaterala avtal ingås pä l.ex. följande områden av särskilt intresse: 
• Sjötransporter. Ett sektorsavtal om sjötransporter, som kommissionen har 
förhandlingsmandat för, bör syfta till att stärka samarbetet med Kina och förbättra 
villkoren lör marknadstillträde för europeiska aktörer i Kina. EU har för avsikt att 
grunda detta avtal pä principerna om frihet att tillhandahålla sjöfartstjänster, fritt 
tillträde till fraktverksamhet och obegränsat tillträde till stödtjänster. Avtalet kan 
medge att en arbetsgrupp bildas som skulle kunna rapportera till den gemensamma 
15 
kommitté som inrättades inom ramen för avtalet mellan EG och Kina om 
handelsmässigt och ekonomiskt samarbete. 
• Flyglransporter. En utgångspunkt lör samarbete pä områdena lör flygsäkerhet, miljö 
och infrastruktur inom luftfarten skulle kunna vara att ett avtalsmemorandum ingas 
mellan kommissionen, Kina och europeiska flygindustriföreningen (European 
Association of Aeronautical Industry) om industrisamarbete inom flygsektorn. Detta 
samarbete bör kompletteras av att en dialog inleds om luftfartsfrågor. 
• Handel med kärnkraft och kärnsäkerhet. Kommissionen bör undersöka fördelarna 
med alt inom ramen för Euratomfördråget förhandla fram ett bilateralt avtal med Kina 
pä områden med anknytning till handeln med kärnkraft och kärnsäkerhet. Kinas 
inställning till icke-spridning av kärnkraft är en central fråga som bör beaktas i en 
sådan analys. 
• Tull. Kommissionen har fäll bemyndigande att förhandla fram ett avtal om 
tullsamarbete och ömsesidigt administrativt bistånd. Detta kommer att tjäna det dubbla 
syftet alt underlätta handeln mellan EU och Kina och bilda en ram för bekämpning av 
bedrägeri med anknytning (ill tullområdet. 
• Vetenskap och teknik. Ett särskilt avtal om vetenskap och teknik mellan EU och 
Kina bör ingås i syfte all stärka och utvidga samarbetet pä områden som l.ex. energi, 
miljö, biovetenskap, materialvetenskap, transport, telematik, informations- och 
kommunikationsteknik. Del kommer att förstärka närvaron av europeiska ekonomiska 
aktörer i Kina. 
1.5 Låta ekonomisk liberalisering och reglering gå hand i hand 
Del är utomordentligt viktigt att skapa ett sunt ekonomiskt klimat för att bibehålla tilltron 
till Kina bland investerare och handelsmän. Den finanskris som drabbat några av Kinas 
grannar under 1997 kan ses som en tidig varningssignal som Kina kan dra lärdom av. 
Den understryker att Kina behöver bygga upp ett starkt och öppet finans- och bankväsen 
och göra bankutläningen marknadsstyrd och kommersiellt gångbar för alt undvika att 
landet i framtiden lär sädana problem som andra asialiska ekonomier drabbats av. 
Samtidigt med reformeringen av Kinas statligt ägda företag har landet satt igång en 
långtgående reformering av sitt finanssystem. Det inbegriper bildandet av en sunt 
ramverk av regler för den finansiella verksamheten. EU stöder delta helhjärtat och är 
beredd all, genom samarbetsprojekt, erbjuda Kina sin sakkunskap beträffande finansiell 
reglering och sundhetsnormer. Detta bör även eftersträvas via initiativ som skulle kunna 
tas inom ramen för ASEM. 
Samtidigt bör EU försöka övertala Kina om att en liberalisering av dess marknader för 
finansiella tjänster - särskilt marknadstillträde för tillhandahållare av utländska finansiella 
tjänster inom områdena bankväsen, försäkringar och värdepappersaffärer - skulle främja 
reformeringen av bankväsendet i vidare mening. Det skulle öka likviditeten, påskynda en 
mera gångbar och effektiv kreditgivning inom ekonomin, höja normerna och öka 
tillgängen pä sakkunskap och samtidigt stimulera uppkomsten av nya arbetstillfällen och 
sätta lärt pä tillväxten. Eli tidigt åtagande från Kinas sida atl inkludera finansiella tjänster 
i WTO-erhjudandet skulle öka förtroendet bland investerare vid en tidpunkt när 
förtroendet för några av Kinas grannar är synnerligen lågt. Detta skulle inte medföra 
någon plötslig exponering för marknadsrisker, eftersom EU inte har föreslagit att Kina 
inom någon nära framtid bör införa full frihet för kapitalrörelser. 
16 
1.6 Främja eu ron 
Ekonomiska och monetära unionens (EMU) tillkomst gör det angeläget för EU att 
informera Kina om de avgörande förändringar som EMU kommer att medföra både för 
landets ekonomiska band med Europa och för det internationella finanssystemet i sig. 
Parallellt med EU:s åtagande att bidra till ett sunt och öppet finans- och banksystem i 
Kina, bör unionen etablera en regelbunden makroekonomisk dialog mellan EU och Kina. 
Denna dialog bör bl.a. ha till syfte att informera Kina - som redan har världens näst 
största valutareserv - om EMU och om eurons potential som stabil reservvaluta. 
Inom ramen för de informationsåtgärder avseende euron som Europeiska kommissionen 
kommer att utarbeta gentemot tredje land bör Kina ägnas särskild uppmärksamhet. 
Föreslagna åtgärder: 
• Fortsätta att driva på förhandlingarna om anslutning till WTO tills ett gångbart 
anslutningsavtal uppnäs. 
• Tillåta övergångsperioder för Kina under tiden som vissa sektorer anpassas till 
WT():skrav. 
• Erbjuda Kina samarbetsprojekt för att hjälpa dess ekonomi att anpassa sig till 
WT():s krav. 
• Sätta ny fart i de bilaterala handelssamtalen för informationsutbyte och lösning 
av problem av ömsesidigt intresse. 
• Använda de bilaterala handelssamtalen för att befästa de åtaganden som gjorts i 
WTO-processen och förbättra samverkan mellan dessa samtal och EU:s strategi 
för marknadstillträde. 
• Anta kommissionens förslag till nya antidumpningsregler gentemot Kina och 
Ryssland. 
• Sträva efter ett gradvist och ömsesidigt undanröjande av EU:s och Kinas 
kvantitativa begränsningar. 
• Utveckla en allsidig EU-strategi för investeringsfrämjande och affärs- och 
industrisamarbete i Kina. 
• Utveckla bilaterala avtal inom särskilda sektorer. 
• Livligt uppmana Kina att libéralisera de finansiella tjänsterna i takt med 
reformeringen av finanssystemet och tillhandahålla relevant sakkunskap från 
EU. 
• Informera Kina om eurons betydelse som en stabil reservvaluta. 
C. 2 Stödja ekonomiska och sociala reformer 
Kinas reformer håller på att radikalt förändra landets ekonomiska och sociala landskap. 
Reformtakten är imponerande men processen är fortfarande bräcklig och ofullständig. 
Ulmaningen lör Kina är att fortsätta sin ekonomiska övergäng och samtidigt integrera 
begreppet hållbarhet i den ekonomiska tillväxten och skydda sig mot social instabilitet. 
EU bor därför inte enbart försöka förhandla bort handels- och investeringshinder utan 
även hjälpa Kina bygga upp de institutioner, politiska förhållningssätt, mänskliga 
resurser, kunskapen om ledning av företag och andra enheter och andra mekanismer vilka 
utgör stommen i en modern och utåtriktad ekonomi. 
17 
De tillgängliga resurserna för denna process kommer alltid att vara små i jämförelse med 
behoven. Om EU skall kunna dra maximal nytta av dessa resurser måste samarbetet 
koncentreras till ett begränsat antal centrala målsättningar. 
De fem traditionella pelarna i EU-Kina-samarbetet som fastställdes i meddelandet frän 
1995 - utveckling av de mänskliga resurserna, förvaltningsreformer och sociala reformer, 
affärs- och industrisamarbete, miljösamarbete, lindring av fattigdomen i städerna och pä 
landsbygden - har motställ tidens prövningar genom att en rad projekt har genomförts pä 
ett framgångsrikt sätt,och principerna bakom den långsiktiga strategin frän 1995 kommer 
all fortsätta alt utgöra grunden för ELJ:s förhållningssätt till dess samarbetsprogram. Detta 
förhållningssätt utvecklades ytterligare i det avlalsmemorandum mellan EU och Kina om 
programplaneringen av samarbctsprojekl som undertecknades av kommissionen och de 
kinesiska myndigheterna i oktober 1997 i Beijing. 
Mot bakgrund av förändringstakten i Kina är det viktigt att ytterligare anpassa 
målsättningarna i samarbetsprogrammet EU-Kina för att ta hänsyn till de reformer som 
genomförs i Kina. Följande särskilda prioriteringar - till vilka skall läggas WTO-
anknulna samarbetsprojekt (avsnitt C. 1.1) och samarbetsprojekt som rör de mänskliga 
rättigheterna (avsnitt B) - bör framhävas: 
1. Sidoeffekter av omstrukturering av företag. Kina är i färd med alt omstrukturera 
mänga av sina statligt ägda förelag, vilka fortfarande utgör kärnan i dess industri. 
Denna process, vars storleksordning och komplexitet är enastående, skulle kunna fä 
omfattande sociala och politiska sidoeffekter. EU bör inte försöka ta itu med alla 
delar i en reformprocess av denna storleksordning utan i stället inrikta sig på 
begränsade prioriteringar i nära samarbete med andra givare, bl.a. Världsbanken. 
Mot bakgrund av EU:s erfarenhet av omstrukturering och privatisering både inom 
EU, i (entrai- och Östeuropa och i de nya oberoende staterna, skulle unionen vara 
väl ägnad att erbjuda sin sakkunskap när Kina inför nya modeller för ägande, 
företagsledning, bokföring och förvaltning. EU skulle också kunna hjälpa Kina ta itu 
med reformen av den sociala välfärden, som är nödvändig på grund av 
omstruktureringen av de statligt ägda företagen eftersom det kinesiska 
välfärdssystemet i städerna i stor utsträckning sköts av de statligt ägda företagen 
själva. I överensstämmelse med Kinas önskan att så mycket som möjligt begränsa de 
sociala sidoeffekterna av den ekonomiska reformen och i syfte att bidra till en 
lindring av fattigdomen i städerna skulle EU kunna hjälpa Kina i dess sökande efter 
nya viil färdsmodeller, vilket inbegriper sjukvård, socialförsäkring, 
arbetslöshetsförsäkring och pensioner. 
2. Ekonomisk reform. Kina har pä ett klokt sätt påbörjat reformeringen av 
finanssystemet, vars öde är nära förknippat med de skuldtyngda statligt ägda 
företagens situation. Ett sunt, öppet och marknadsstyrt banksystem är absolut 
nödvändigt för att en hållbar ekonomi skall kunna skapas. EU bör - i nära samarbete 
med både de internationella institutioner och de institutioner i medlemsstaterna som 
är ansvariga för finansiella tillsyns- och sundhetsnormer - hjälpa Kina att utveckla 
del slags regler, tillsynsmedel och sundhetsnormer som krävs för att landet skall 
kunna skydda sig mot de strukturella brister som visat sig på andra håll under 
finanskrisen i Asien. 
3. Industriellt samarbete. Program för sektoriellt samarbete med inriktning på de 
sektorer inom vilka EU-industrin åtnjuter tydliga konkurrensfördelar och tekniska 
fördelar och där Kina har särskilda behov bör utvecklas för att ta itu med frågor som 
reglering, fastställande av gemensamma normer och standarder, utveckling av 
ömsesidigt erkända certificringslörlärandcn, införande av renare 
produktionsprocesser och industriell och kommersiell utbildning. Förvaltningar, 
regleringsorgan och industrier pii båda sidor bör medverka i denna verksamhet. Små 
och medelstora företag bör uppmuntras att delta i denna process. Bland kommande 
iilgärder kan följande prioriterade områden komma att ingå: telekommunikationer, 
informationsteknik och flygteknik. 
4. Affärsdialog. EU. bör stödja att europeiska företag och industrier utökar sin 
verksamhet i Kina. Företagsledare från EU och kinesiska affärsmän och politiska 
beslutsfattare bör samlas till en dialog om affärsfrägor för alt öka medvetenheten om 
Kinas övcrgängsprocess och erbjuda sakkunskap beträffande marknadsreform. 
Resultatet av denna dialog bör även användas för att fastställa ytterligare 
prioriteringar för EU:s handelspolitik och samarbetsåtgärder. 
5. Reformering av rätts- och förvaltningssystemen. ELJ bör backa upp sina bilaterala 
och multilaterala handelsförhandlingar genom konkret bistånd till Kina för en 
reformering och modernisering av den kinesiska ekonomins rätts- och 
förvaltningssystem. Lagstiftningens innehåll och hur den skall genomdrivas, t.ex. i 
fråga om immateriell äganderätt, bolagsräll och offentlig upphandling samt hur 
förvaltningen skall organiseras och styras bör ingå i de särskilda målen. Ett fortsatt 
stöd frän EU till att bygga upp en sund och konkurrenskraftig upphandlingsordning 
skulle i synnerhet öka industrins konkurrenskraft och hjälpa Kina att etablera en 
modern och effektiv offentlig sektor. 
6. Utbildning. Samarbetet bör hjälpa Kina att förbättra sina egen utbildningskapacitet 
genom att bidra till moderna utbildningsnormer och utbildningsmetoder. Detta bör 
tillgodose både förvaltningens och industrins behov. Program för yrkesutbildning 
inom industrin bör, dels, bidra till att förbättra den kinesiska arbetskraftens 
kunskaper, dels, främja europeiska ledningsmetoder och standarder samt europeisk 
teknisk sakkunskap, och pä så sätt underlätta europeiska investeringar. På samma sätt 
skulle utbildningsåtgärder för offentligt anställda hjälpa dem att hantera de 
utmaningar som följer av en marknadsstyrd ekonomi som är öppen mot världen. 
7. Vetenskap och teknik. Det vetenskapliga och lekniska samarbetet bör utnyttjas 
mera aklivl som elt medel alt stärka de europeiska bolagens ställning pä den 
kinesiska marknaden och samtidigt stödja Kinas egna ekonomiska utveckling. Det 
bör inriktas pä jordbruk, informations- och kommunikationsteknik, bioteknik, 
materialvetenskap, transport, energi, miljö och naturresurser. Ett särskilt avtal om 
vetenskap och teknik mellan EU och Kina bör snarast förhandlas fram (se avsnitt 
C 1.4) och etl partnerskapsnät bör bildas för att möjliggöra utbyte av unga 
vetenskapsmän, företagsledare och ingenjörer i utvalda ekonomiska sektorer. 
S. Miljö. Kina har blivit alltmer medvetet om kostnaderna för miljön av dess tidigare 
industri modell och om effekten av denna på miljön i stort. Kina försöker numera 
kombinera snabb tillväxt med hållbara produktions- och konsumtionsmönster. EU 
bör i överensstämmelse med meddelandet Om en strategiför miljösamarbete mellan 
Europa och Asien1 utveckla samarbetsprojekt med inriktning på rena 
produktionsmetoder, begränsning av avfall till ett minimum, miljönormcr och 
miljöutbildning, miljölörvaltningskapacitet och lämplig tekniköverföring. ELJ bör i 
KOM 0/7) 4W) slutlig, I3.IO.IW7. 
19 
synnerhet hjälpa Kina att låta miljöprioriteringar, t.ex. förbud mot utsläpp av 
industri föroreningar och växthusgaser och bevarande av den biologiska mångfalden, 
i större utsträckning ingå i den kinesiska ekonomisk-politiska processen och i 
utvecklingsplaner pä regional och lokal nivå. Där det är önskvärt och i linje med den 
kinesiska målsättningen att minska fattigdomen bör projekt för miljöskydd och 
lättigdomslindring genomföras parallellt. 
9. Energi. Europa bör erbjuda Kina sin sakkunskap pä miljö- respektive energiområdet 
för alt hjälpa landet utveckla effektiva och rena industrier och även komma in på 
dess potentiellt lönsamma marknad för miljövänlig teknik, i överensstämmelse med 
kommissionens meddelande om en Strategiför energisamarbete mellan Europa och 
Asien*. Alt, dels, främja effektiv energianvändning och, dels, utveckla rena 
kolförbränningsmetoder och alternativa energikällor, t.ex. naturgas, bör vara 
högprioriterade mål. EU bör försöka utveckla samverkan med internationella 
finansieringsorgan i dessa frågor. 
K). Regionala skillnader, fattigdomslindring och social sammanhållning. Trots en 
betydande höjning av levnadsstandarden är Kina fortfarande elt utvecklingsland. 
Fattigdomen är utbredd i städerna och pä landsbygden, landets enorma och rörliga 
befolkning utgör etl allvarligt hot mot socialt lugn och bestående ekonomiskt 
välstånd och skillnaderna mellan de mera utvecklade kustregionerna och de mindre 
utvecklade provinserna i inlandet har blivit ett centralt bekymmer för både de lokala 
och de centrala kinesiska myndigheterna. EU bör hjälpa Kina att påskynda 
välsländsspridningen över landet och förbättra den regionala sammanhållningen, 
bl.a. genom projekt som syftar till att bygga ut alla kommunikationsvägar mellan 
kustområdena och mindre utvecklade regioner i inlandet. Detta skulle i synnerhet 
kunna göra inlandsrcgionerna mera lockande både för kinesiska och utländska 
investeringar. 
Föreslagna åtgärder: 
Tillhandahålla sakkunskap för att minska sidoeffekterna av omstrukturering av 
företag, bl.a. reform av den sociala välfärden. 
Tillhandahålla sakkunskap för en reformering av den finansiella sektorn. 
Stärka industri- och affärssamarbetet. 
Samverka i fråga om en rättslig och administrativ ram. 
Utveckla samarbete i fråga om mänskliga resurser med inriktning på 
yrkesutbildning och utbytesprogram. 
Utvidga det vetenskapliga och tekniska samarbetet. 
Främja hållbar utveckling och hjälpa Kina införa miljöpolitiska hänsyn. 
Främja överföring av sakkunskap och teknik på energiområdet. 
Utveckla samarbetet för att minska de regionala skillnaderna, lindra fattigdomen 
och förbättra den sociala sammanhållningen. 
KOM (W>).WK slutlig, I K.7 19%. 
20 
I). Åstadkommit att EU:s finansiering får större genomslag 
lin omfattande politik för förbindelserna med Kina behöver backas upp med medel som 
är avpassade till att genomföra den. EU:s budgetmedel för Kina har mer än tredubblats 
som ett direkt resultat av den politik som inleddes \L)l)5 och har ökat till cirka 70 miljoner 
ecu per är fram till I1)1)1) frän all ha varit i medeltal 20 miljoner ecu per är under perioden 
l()()l l()()4. Detla har gjort all EU, genom att gä vidare med det stora flertalet av nya 
föreslagna idéer, har kunnat visa sitt engagemang för samarbetet med Kina. De 
nuvarande anslagen förefaller därför vara tillräckliga på detta stadium för att finansiera de 
åtgärder pä biide kortare och längre sikt som redovisas i detta meddelande, förutsatt att 
samma budget kommer att gälla lör perioden 2000 - 2006. 
EU bör ändå överväga alla framkomliga vägar för att göra sin verksamhet mera effektiv. 
Ett centralt budskap i detta meddelande är att de EU-finansierade samarbetsprogrammen 
behöver knytas ännu närmare till EU:s politik gentemot Kina i vidare bemärkelse. Från 
dialogen om de mänskliga rättigheterna genom förhandlingarna om anslutning till WTO 
till frågor som rör Kinas ekonomiska utveckling bör EU gripa chansen att understödja sin 
politik genom konkreta biståndsprojekt där det över huvud tagel är möjligt. EU är pä väg 
all bli en av de främsta bidragsgivarna i Kina och alla ansträngningar bör göras för att dra 
största möjliga nytta av denna fördel. Ett av de bästa sätten att förbättra projektens 
effektivitet är alt direkt knyta dem till de centrala politiska målsättningarna. Det är en 
enkel och utgiftsbesparande operation som skulle kunna åstadkommas utan att de totala 
budgetanslagen för Kina behöver ökas. 
I likhet med andra internationella bidragsgivare söker EU ständigt efter nya sätt att 
förbättra genomförandet av projekten. Hittills har man haft en tendens att rikta in sig på 
relativt kostnadskrävande program som sträcker sig över flera år. Därmed åstadkoms en 
maximal effekt av samarbetsbudgetens medel, vilka kommer att förbli begränsade i 
förhällande till behoven hos ett land av Kinas storlek. Det finns emellertid anledning att 
göra förbättringar i följande fem viktiga avseenden: 
För del forsla möts EU av en ständigt ökande efterfrågan pä stöd till små men högst 
påtagliga projekt. Några av dessa åtgärder, t.ex. att snabbt ge tillgäng (ill europeisk 
sakkunskap för alt utveckla ny lagstiftning och yrkesutbildning, bilda nätverk med 
motparter i EU, anordna seminarier och sammanställa informationsmaterial osv., skulle 
kunna lä effekter som vida överstiger den begränsade budget det handlar om. ELJ bör 
utveckla en ordning som gör del möjligt för de bästa av dessa mindre projekt att snabbt 
och ulan mellanhänder erhålla medel frän kommissionens delegation i Beijing. 
För det andra behöver samverkan mellan EU:s och medlemsstaternas samarbetsprogram 
utvecklas ytterligare. Det bör snarast övervägas lämpliga former för att förbättra 
samordningen, komplementariteten och eventuella gemensamma projekt. 
För det tredje har kommissionen, mot bakgrund av de begränsningar som en relativt 
blygsam samarbetsbudget innebär, undersökt på vilka sätt man skulle kunna samverka 
närmare med internationella finansieringsinrättningar. Nya möjligheter har öppnat sig för 
att projekt som finansieras genom bidrag från EU skall kunna användas för att bereda 
vägen för mera omfattande finansieringsbidrag från andra organisationer, t.ex. 
Världsbanken. Dessutom bör EU ställa in sig pä att bekosta närvaron av europeiska 
experter vid några av Världsbankens diskussioner med den kinesiska regeringen i frågor 
21 
av policy-karaktär. Delta gynnar alla de berörda parterna och är särskilt lämpligt inom 
vissa sektorer, t.ex. välfärdsreform, energi och miljö. 
For det fjärde har Europeiska investeringsbanken (EIB), som har mandat att verka i Asien 
fram till är 2000, för närvarande en blygsam verksamhet i Kina. Hittills barden lanserat 
ett projekt - pä energiområdet - med en budget pä 50 miljoner ecu. Det förefaller 
emellertid som om det finns utrymme för atl öka ElB:s verksamhet i Kina inom ramen 
lör del nuvarande mandatet. Behovet av detta ökar mot bakgrund av Världsbankens 
avsikt atl minska sitt utvecklingsbistånd i form av finansiering genom lån och att avskaffa 
all finansiering genom lån från och med 1999. Frågorna kring storleken på och 
fördelningen av EIB:s finansiella referensbelopp för Asien efter det att dess nuvarande 
mandat upphör är ännu inte lösta. 
I sylte alt underlätta EIB:s inträde i Kina, göra dess utlåning mera konkurrenskraftig och 
stärka dess kapacitet för att genomföra åtgärder är kommissionen beredd att överväga alt 
ge en del av sin samarbetsbudgel I ill EIB för alt bekosta genomförbarhelsundersökningar 
och förinvcstcringsanalyser som skulle kunna bereda vägen för EIB-län till projekt av 
gemensamt intresse som genomförs av låntagande institutioner i Kina. En utökning av 
EIB:s verksamhet i Kina skulle göra dess samarbetsätgärder där mera synliga och skärpa 
profilen hos dess förbindelser med landet i vidare mening. 
För det femte är del angelägel alt fortsätta en nära dialog med de kinesiska myndigheterna 
lör alt se till alt projektutvecklingen svarar mot de gemensamma målsättningarna. Denna 
dialog bör omfatta alla stegen i projektets gäng med särskild tonvikt pä planeringsfasen 
såsom det beskrivs i det samförståndsavtal om planeringen av 1998 och 1999 års 
samarbete som undertecknades av kommissionen och de kinesiska myndigheterna i 
oktober 1997. 
Som ett resultat av denna dialog skulle en diskussion och ett informationsutbyte pä ett 
tidigt stadium med medlemsstaterna pä grundval av den fleråriga programplaneringen 
också bidra till en större samverkan med medlemsstaternas program. Samma gäller EIB, 
Världsbanken och andra bidragsgivare. 
Föreslagna åtgärder: 
• Underlätta snabb finansiering från Beijing av små kortsiktiga projekt. 
• Oka överensstämmelsen mellan EU:s politiska målsättningar och 
samarhetsprogram för Kina. 
• Förbättra samverkan med EU:s medlemsstater. 
• Undersöka olika medel och förhållningssätt för samarbete med Världsbanken 
och andra utlåningsorgan. 
• Samarbeta med Europeiska investeringsbanken för att utvidga dess verksamhet i 
Kina inom ramen för det nuvarande mandatet. 
• Stärka den regelbundna dialogen med Kina om programplanering och 
projektförlopp och se till att medlemsstaterna och de internationella 
finansieringsinrättningarna informeras på ett tidigt stadium. 
22 
K. Skarpa Europeiska unionens profil i Kina 
Kinas älcruppdykandc häller pä att fä djupgående effekter pä allmänheten. Det är fä 
forelag, institutioner eller enskilda människor utanför Kina som inle på något sätt berörs 
av landets snabbt växande profil pä världsarcnan. För en del människor uppfällas det som 
en outtömlig källa till möjligheter medan andra är mera försiktiga i sin bedömning, men 
de flesta ser del som en i stort sett positiv utveckling som kräver etl noggrant avvägt men 
beslutsamt gensvar frän deras offentliga organ, inklusive Europeiska unionen. För att ett 
sådant gensvar skall bli effektivt måste det vara synligt inte bara i Europa utan även i 
Kina och i resten av världen. Ju större synlighet desto större tyngd i EU:s kontakter med 
Kina. 
Det kommer att krävas en nära samordning inom själva EU för att EU framgångsrikt skall 
kunna skärpa sin profil i Kina. Årliga toppmöten och andra högnivåmöten med de 
kinesiska ledarna av del slag som rekommenderas i avsnitt A.l i detta meddelande skulle 
bidra till att öka synligheten och bör ges adekvat exponering i massmedia. 
EU bör också avsevärt förbättra sin informationspolitik gentemot Kina. I ett första steg 
hör EU lägga upp sin förslå informationsstrategi någonsin som enbart ägnas 
förbindelserna med Kina. Strategin bör fastställa vilka de centrala målgrupperna är inom 
affärsvärlden, statsförvaltningen, de akademiska kretsarna, de icke-statliga 
organisationerna, massmedia och andra grupper för all lill dessa sprida information om 
förbindelserna. Där det går bör sädana mottagargrupper sökas såväl i Kina som i Europa, 
lin ny informationsstrategi skulle bl.a. kunna omfatta följande åtgärder: 
Föreslagna åtgärder: 
Inrätta en press- och informationstjänst för kommissionen i Beijing som 
komplement till de .som redan finns i Washington och Tokyo. 
Utöka antalet kinesiska besökare i Europa genom EU:s besöksprogram. 
Intensifiera kulturutbytet genom skolor, universitet och högskolor och andra 
utbildningsanstalter. 
Anordna kulturevenemang i form av t.ex. utställningar och utforska vilka medel 
som finns för att utveckla det framtida samarbetet på kulturområdet. 
Oka FU:s närvaro vid konferenser som ägnas Kina-frågor och anordna 
seminarier och konferenser om förbindelserna mellan EU och Kina. 
Utvidga samarbetet med befintliga avdelningar lör EU-studier vid kinesiska 
universitet och vid Chinese Society for EU Studies. 
Slutsats 
Kinas växande politiska och ekonomiska självförtroende bör stimulera EU att öka landets 
engagemang. Kinas växande styrka har i stort sett åtföljts av en växande ansvarskänsla. 
Kinas ökande självsäkerhet på världsarenan förtjänar därför ett positivt gensvar från 
Europa. Det kräver också en vision. I detta meddelande görs ett försök att beskriva denna 
vision genom att liigga en grund för ett omfattande parlnerskap som grundar sig på en rad 
särskilda handlingsinriktade åtgärder. 
23 
Brännpunkten i dessa visioner måste vara att se till att Kina framgångsrikt och varaktigt 
integreras som en likvärdig samarbetspartner i världsekonomin. Detta bör vara förenat 
med ett aktivt åtagande att skapa ett starkt och öppet samhälle grundat pä de 
grundläggande friheterna och de mänskliga rättigheterna i harmoni med att Kina rör sig 
mot marknadsekonomi. De centrala instrumenten för att åstadkomma detta är fortfarande 
processen för Kinas anslutning till WTO, EU:s bilaterala handelsdagordning med Kina 
samt Europas utförliga samarbetsnrogiam med Kina. Samtidigt måste EU vara beredd att 
med kort varsel anpassa sin politik till oförutsedda förändringar som kan uppstå på grund 
av hastigheten i och omfattningen av Kinas övergäng. 
Både Europa och Kina står pä tröskeln till avgörande förändringar. Detta bör ge EU extra 
stimulans ii 11 att utforma sin egna verkligt europeiska strategi gentemot Kina. 
Rådet uppmanas stödja de åtgärder som läggs fram i detta meddelande och uppmana 
kommissionen, Europaparlamentet, medlemsstaterna, affärskretsarna och andra aktörer 
att samverka lill att driva de idéer som skisseras. Kommissionen är beredd att under de 
närmaste månaderna gä vidare med de åtgärder som skisseras. 
Kommissionen kommer med jämna mellanrum att rapportera till rådet och 
Europaparlamentet om de framsteg som görs i genomförandet av förslagen i detta 
meddelande, lin ärlig rapport kommer alt sammanställas i detta syfte. 
24 
ISSN 1024-4506 
KOM(98) 181 slutlig 
DOKUMENT 
SV 11 02 10 
Katalognummer : CB-C0-98-212-SV-C 
ISBN 92-78-32903-7 
Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer 
L-2985 Luxemburg 
«K