2009
FÖRVALTNINGEN 
AV GALILEOPROGRAMMETS  
UTVECKLINGS- OCH VALIDERINGSFAS EUROPEISKA 
REVISIONSRÄTTEN
Särskild rapport  nr 7
SV
ISSN 1831-0990

FÖRVALTNINGEN 
AV GALILEOPROGRAMMETS UTVECKLINGS- OCH VALIDERINGSFAS Särskild rapport  nr 7   2009
EUROPEISKA REVISIONSRÄTTEN(i enlighet med artikel 248.4 andra stycket i EG-fördraget)
Särskild rapport nr 7/2009 – Förvaltningen av Galileoprogrammets utvecklings- och valideringsfas 2
EUROPEISKA REVISIONSRÄTTEN
12, rue Alcide De Gasperi
1615 Luxembourg
Tfn +352 4398-45410
Fax +352 4398-46410
E-post: euraud@eca.europa.eu
Internet: http://www.eca.europa.eu
Särskild rapport  nr 7   2009
En stor mängd övrig information om Europeiska unionen är tillgänglig på Internet 
via Europa-servern (http://europa.eu).
Kataloguppgifter finns i slutet av publikationen.Luxemburg: Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer, 2009ISBN 978-92-9207-331-2doi: 10.2865/47805
© Europeiska gemenskaperna, 2009
Kopiering tillåten med angivande av källan.
Printed in Belgium
Särskild rapport nr 7/2009 – Förvaltningen av Galileoprogrammets utvecklings- och valideringsfas 3
INNEHÅLLSFÖRTECKNING
Punkt
 FÖRKORTNINGAR
I–XII  SAMMANFATTNING
1–2 INLEDNING
3–29  GALILEOS HISTORIA
3–8 BÖRJAN (FÖRE 1999)
9–12 UTFORMNING (1999–2002)
13–26 UTVECKLING OCH VALIDERING UNDER DET GEMENSAMMA FÖRETAGET GALILEO (2003–2006)
27–29 UTVECKLING OCH VALIDERING EFTER DET GEMENSAMMA FÖRETAGET GALILEO (SEDAN 2006)
30–33  REVISIONENS INRIKTNING OCH OMFATTNING SAMT REVISIONSMETOD
34–74  IAKTTAGELSER
35–42 KONCESSIONSFÖRHANDLINGARNA MISSLYCKADES
43–50 DEN TEKNISKA UTVECKLINGSVERKSAMHETEN FÖRSENADES OCH BUDGETEN ÖVERSKREDS
51–57 FOTU-VERKSAMHETENS ANVÄNDBARHET VAR BEGRÄNSAD
58–65 INTEGRATIONEN AV EGNOS LYCKADES ENDAST DELVIS
66–74 DEN OFFENTLIGA SEKTORNS STYRNING VAR BRISTFÄLLIG
75–86  SLUTSATSER OCH REKOMMENDATIONER
 BILAGA I –  EUROPEISKA RYMDORGANISATIONEN
 BILAGA II –  FAKTA, SIFFROR OCH EXEMPEL OM EGNOS
 BILAGA III –  INTERNATIONELLT SAMARBETE OM GALILEO  
 BILAGA IV –  REVISIONSRÄTTENS KRITERIER FÖR BEDÖMNING AV DEN OFFENTLIGA SEKTORNS FÖRVALTNING AV 
GALILEOS KONCESSIONSPROCESS, SAMT EN SAMMANFATTNING AV BEDÖMNINGEN
 BILAGA V –  FÖRTECKNING ÖVER UTTRYCK SOM ANVÄNDS I RAPPORTEN
 KOMMISSIONENS SVAR
Särskild rapport nr 7/2009 – Förvaltningen av Galileoprogrammets utvecklings- och valideringsfas 4
Särskild rapport nr 7/2009 – Förvaltningen av Galileoprogrammets utvecklings- och valideringsfas 5
FÖRKORTNINGAR
Artes  Forskning på hög nivå om telekommunikationssystem (Advanced Research in 
Telecommunications Systems)
BNP  Bruttonationalprodukt
CNES  Franska rymdstyrelsen ( Centre National d’Etudes Spatiales )
CS Kommersiell tjänst ( Commercial Service)
EG Europeiska gemenskaperna
Egnos  Europeiskt system för navigering genom geostationär överlappning 
(European Geostationary Navigation Overlay Service )
EOIG  Egnos grupp för drift och infrastruktur ( EGNOS Operator and Infrastructure 
Group )
ESA  Europeiska rymdorganisationen ( European Space Agency )
FoTU  Forskning och teknisk utveckling
GCC  Kontrollcentrum för Galileo ( Galileo Control Centre )
GCS  Markkontrollsegment ( Ground Control Segment )
GIOVE  Valideringen i omloppsbana inom ramen för Galileo ( Galileo In-Orbit 
Validation Element )
GMS  Marktjänstsegment ( Ground Mission Segment )
GNSS  Globalt system för satellitnavigering ( Global Navigation Satellite System )
GPS  Satellitbaserad positionsbestämning ( Global Positioning System )
GSTB  Galileosystemets provbädd ( Galileo System Test Bed )
Intosai  Internationella organisationen för högre revisionsorgan ( International 
Organisation of Supreme Audit Institutions ) 
IOV  Validering i omloppsbana ( In-Orbit-Validation)
JTI Gemensamt teknikinitiativ ( Joint Technology Initiative )
NRSCC  Kinas nationella centrum för fjärranalys ( National Remote Sensing Centre of 
China )
OS Öppen tjänst ( Open Service )
PB-Nav  Styrkommittén för satellitnavigation ( Programme Board on Satellite 
Navigation )
PRS  Offentlig reglerad tjänst ( Public Regulated Service )
SAR  Sök- och räddningstjänst ( Search and Rescue )
Sesar  Det europeiska systemet för flygledningstjänsten
Sjätte ram-  Sjätte ramprogrammet för Europeiska gemenskapens verksamhet inom
programmet  området forskning, teknisk utveckling och demonstration med syfte att 
främja inrättandet av det europeiska området för forskningsverksamhet samt innovation (2002–2006) 
SoL  Tjänst för skydd av människoliv ( Safety of Life )
TEN-T  Transeuropeiska transportnät
KOMMISSIONENS 
SVAR
Särskild rapport nr 7/2009 – Förvaltningen av Galileoprogrammets utvecklings- och valideringsfas 6
SAMMANFATTNING
I.
Egnos- och Galileoprogrammen inleddes i  
mitten av 1990-talet med syftet att inrätta 
ett europeiskt globalt system för satellit-
navigering (GNSS). Egnos är ett regionalt  
satellitbaserat signalförbättringssystem  
för Europa som förbättrar de signaler som  kommer från befintliga satellitnavigerings-
system såsom GPS. Galileo är nu under  
utveckling för att bli Europas globala system 
för satellitnavigering. 
II.
För att förvalta utvecklings- och valide-
ringsfasen av Galileoprogrammet inrättade Europeiska kommissionen och Europe-iska rymdorganisationen (ESA) en särskild  
struktur – det gemensamma företaget Gali-
leo – som verkade från september 2003 till december 2006. Det gemensamma företaget 
Galileos verksamhet överfördes 2007 till till-
synsmyndigheten för det europeiska GNSS-
systemet, ett gemenskapsorgan.
III.
Galileoprogrammet var i flera avseenden det 
första i sitt slag: det var det första nära sam-
arbetet mellan ESA och kommissionen om  
ett så stort rymdprogram, det första indu-
striprogrammet som förvaltades på Europa-
nivå och första gången kommissionen deltog i ett offentlig-privat partnerskap. IV.
Förhandlingarna med den privata sektorn  om ett koncessionsavtal strandade i början 
av 2007, och parlamentet och rådet beslu-
tade hösten 2007 att ge programmet en  
ny inriktning. Den tekniska utvecklingen  
har försenats med fem år. I slutet av 2008  hade inga operativa satelliter skjutits upp, 
och de beräknade kostnaderna för utveck-
lings- och valideringsfasen hade nästan för-
dubblats – från 1,1 till 2,1 miljarder euro.  Vid revisionsrättens revision av Galileopro-grammets utvecklings- och valideringsfas  
kontrollerades 
vilka faktorer som gjorde att konces- i) 
sionsprocessen misslyckades,
vilka faktorer som ledde till att den tek- ii) 
niska utvecklingen försenades och kost-
naderna överskreds,
i vilken utsträckning anslag till forskning iii) 
och utvecklingsverksamhet har varit till 
nytta för Galileoprogrammet,
hur väl det gemensamma företaget Gali- iv) 
leo hade integrerat Egnos i Galileo,
om Galileoprogrammet styrdes på ett  v) 
tillfredsställande sätt.
KOMMISSIONENS 
SVAR
Särskild rapport nr 7/2009 – Förvaltningen av Galileoprogrammets utvecklings- och valideringsfas 7
V.
Revisionsrättens slutsats var att förvalt-
ningen av utvecklings- och valideringsfa-
sen var bristfällig. Galileoprogrammet fick  
problem på olika nivåer: 
Det gemensamma företaget Galileo var i) 
ingen stark programförvaltare, och inget annat organ tilldelades denna roll. Det gemensamma företaget Galileo uppfyllde inte merparten av sina mål – vilket dock till största delen berodde på faktorer  som låg utanför företagets kontroll.
Programmet hade ingen stark strate- ii) 
gisk sponsor och övervakare: kommis-sionen var inte offensiv i sin styrning  av programmet utan sjösatte det utan  
rorsman. 
Som en följd av sina olika förväntningar iii) 
på programmet intervenerade medlems-
stater till förmån för sina nationella  
industrier och förhalade beslut. De kom-
promisser som gjordes ledde till problem 
med genomförandet, förseningar och,  slutligen, överskridna kostnader.
VI. 
Det offentlig-privata partnerskapet var inte tillräckligt förberett och genomtänkt. Följ-den blev att det gemensamma företaget  
Galileo måste förhandla fram ett offentlig-
privat partnerskap som var orealistiskt.
VII. 
Det gemensamma företaget Galileos upp-gift att övervaka den tekniska utvecklings-verksamheten hindrades i stor utsträckning av styrningsfrågor, en ofullständig budget, förseningar och det faktum att utveck-
lings- och valideringsfasen var industriellt 
organiserad.SAMMANFATTNING
VIII.
Galileos FoTU-resultat hade begränsad  användbarhet vilket berodde på att konti-
nuiteten var bristfällig, att sjätte rampro-
grammet inte lämpade sig för finansiering  
av marknadsutvecklingsverksamhet, att det 
saknades en heltäckande marknadsutveck-lingsstrategi och att arbetet försenades.
IX. 
Integrationen av Egnos i Galileo lyckades  endast delvis eftersom det gemensamma  
företaget Galileos mandat inte var tydligt,  beslutet att ta med Egnos i koncessions-förhandlingarna försenade slutförandet av Egnosprogrammet, Egnos institutionella  ram inte var tydlig och det gemensamma  företaget Galileo endast i liten utsträck-ning ägnade sig åt marknadsutveckling för Egnos. 
X. 
Styrningen av programmet var bristfällig.  Rollfördelningen mellan de enheter som var involverade i programmets utvecklings- och valideringsfas (EU:s och ESA:s medlemsstater, kommissionen, det gemensamma företaget Galileo och ESA) var inte tydligt definierad. 
Kommissionens ledarskap då Galileo utveck-
lades och förvaltades var bristfälligt.
XI. 
Om man ska lyckas med den nya inriktning 
som Egnos- och Galileoprogrammen fick i  
mitten av 2007 måste kommissionens för-
valtning av programmen bli mycket starkare. 
I denna rapport finns ett antal rekommen-
dationer som syftar till att stödja kommis-sionen i denna uppgift.
XII. 
Slutligen, om EU skulle besluta att engagera sig i andra stora infrastrukturprogram måste kommissionen se till att ha tillgång till lämp-
liga förvaltningsverktyg.
Särskild rapport nr 7/2009 – Förvaltningen av Galileoprogrammets utvecklings- och valideringsfas 8
INLEDNING
 1.  Denna revisionsrapport handlar om Europeiska unionens deltagande i 
satellitnavigering under perioden 2003–2006. 
 2.  Europeiska unionens strategi för satellitnavigering innehåller två pro-
gram: Egnos1 och Galileo. 
Egnos är ett regionalt system för Europa som övervakar och kor- a) 
rigerar de signaler som skickas av befintliga satellitnavigerings-
system2 genom att förbättra signalernas precision och bedöma  
deras tillförlitlighet. 
Galileo håller för närvarande på att byggas upp som Europas glo- b) 
bala system för satellitnavigering (GNSS). Det är den europeiska 
motsvarigheten till det amerikanska GPS och ett gemensamt ini-tiativ av Europeiska kommissionen och Europeiska rymdorgani-
sationen (ESA) (se bilaga I ). 1 Europeiskt system för navigering 
genom geostationär överlappning 
(European Geostationary Navigation 
Overlay Service ).
2 GPS ( Global Positioning 
System ), ett GNSS-system som 
utvecklats och drivs av USA:s 
försvarsdepartement, och Glonass, ett GNSS-system som utvecklades 
av före detta Sovjetunionen och nu 
drivs för den Ryska federationens 
regering av dess rymdstyrkor.
Särskild rapport nr 7/2009 – Förvaltningen av Galileoprogrammets utvecklings- och valideringsfas 9
BÖRJAN (FÖRE 1999)
 3.  Galileos historia inleddes 1994 då Europeiska kommissionen lade fram 
ett förslag om en europeisk satsning på satellitnavigering3. Baserat på 
detta förslag uppmanade Europeiska unionens råd i december 1994 
kommissionen att ta initiativ till nödvändiga åtgärder4.
 4.  Kommissionens inledande strategi för att utveckla ett GNSS-system 
bestod av två steg. Det första (GNSS-1) innebar utveckling av ett  komplement till de existerande systemen GPS och Glonass. Detta steg, kallat Egnos, omfattar tre transpondrar på geostationära satelliter  och ett nät av markstationer som täcker hela Europa och används  för att göra GPS och Glonass mer exakta (se fotnot 2) och bedöma  signalernas tillförlitlighet. 
 5.  Egnos infördes 1994 som ett ESA-program och finansierades från flera käl-
lor (ESA:s medlemsstater, Europeiska kommissionen, Eurocontrol och 
ett antal nationella civila flygoperatörer och andra organisationer5). 
Först var Egnos tänkt att fungera som demonstrationsexempel, men så 
småningom beslutades att det skulle omvandlas till ett preoperativt 
och därefter ett operativt program (se även bilaga II ).
 6.  Det andra steget (GNSS-2) innebar införandet av ett globalt civilt satel-
litnavigeringssystem kallat Galileo. Detta kommer till slut att bestå 
av 30 satelliter på en fast höjd av cirka 23 000 km och av ett nät av 
markstationer, och det kommer att erbjuda tjänster på fem nivåer (se ruta 1 ).GALILEOS HISTORIA 
3 KOM(94) 248 om en 
europeisk modell för 
satellitnavigeringstjänster ( Satellite 
navigation services: a European 
approach ).
4 Europeiska unionens råds 
resolution av den 19 december 1994 om ett europeiskt bidrag till 
inrättandet av ett globalt system 
för satellitnavigering (GNSS).
5 Samlade i EOIG, Egnos grupp för 
drift och infrastruktur.
Särskild rapport nr 7/2009 – Förvaltningen av Galileoprogrammets utvecklings- och valideringsfas 10
 7.  Det fanns tre underliggande motiv till inrättandet av Galileo: 
Det politiska (Galileo är en förklaring om en oberoende europeisk a) 
GNSS-kapacitet). 
Det ekonomiska (Galileo ansågs vara ekonomiskt livskraftigt och b) 
motiverades av förutsägelser om betydande sociala och ekono-
miska fördelar).
Det tekniska (Galileo skulle bli marknadens mest sofistikerade  c) 
navigationssystem).
 8.  Galileoprogrammet delades från början upp i fyra faser (se tabell 1 ): 
Teknisk utformning. a) 
Utveckling och validering. b) 
Installation. c) 
Kommersiell drift. d) 
GALILEOS FEM TJÄNSTER GALILEOS FEM TJÄNSTER
Den öppna tjänsten  kommer att vara gratis för användarna och tillhandahålla uppgifter för positions-
bestämning och synkronisering i konkurrens med andra GNSS-system. 
Tjänsten för skydd av människoliv  kommer att ha bättre prestanda (inklusive en tillförlitlighetsfunktion, 
det vill säga en omedelbar varning när precisionen minskar) och certifiering, och erbjuda en tjänste-
garanti till de delar av transportnäringen där säkerhetsaspekten är särskilt viktig, till exempel flyget 
och sjöfarten. 
Den kommersiella tjänsten ger tillgång till två kompletterande (krypterade) signaler med snabbare 
dataöverföring som erbjuder användaren större precision. 
Den offentliga reglerade tjänsten  kommer att tillhandahålla positionsbestämnings- och synkronise-
ringsdata, med kontrollerad tillgång, till användare som kräver tjänster med hög kontinuitet (till exempel 
räddningstjänst, säkerhetsstyrkor och militären). 
Slutligen kommer Galileo, genom sin sök- och räddningstjänst  att bidra till det internationella satel-
litsystemet för lokalisering och räddning (Cospas-Sarsat). Galileosatelliter kommer att kunna fånga upp 
signaler från nödsändare ombord på fartyg och flygplan och på enskilda individer och sända dem vidare 
till nationella räddningscentraler så att dessa exakt kan bestämma var en olycka inträffat.RUTA 1
Särskild rapport nr 7/2009 – Förvaltningen av Galileoprogrammets utvecklings- och valideringsfas 11
GALILEOPROGRAMMETS FASER ENLIGT PLANERINGEN I NOVEMBER 2000TABELL 1
Faser och viktigaste målUrsprunglig 
tidsplaneringStyrningsstruktur*
Utformningsfasen
Teknisk verksamhet
Tekniska studier• 
Förberedande tekniskt utvecklingsarbete • 
Övrig verksamhet
Föreberedelse av styrningsstrukturer för • 
nästa fas
Genomförbarhetsstudier om rättsliga frågor • 
och aff  ärsutveckling
Internationella avtal• 1999–2000 Europeiska kommissionen och 
ESA var för sig plus samordning via Galileos programstyrelse, programkontor och temporära stödorganisation
Utvecklings- och valideringsfasen
Teknisk verksamhet
Detaljerad defi  nition av rymd-, mark- och • 
användarsegmenten
Utveckling och konstruktion av • 
satellitprototyper och minimala marksegmentValidering i omloppsbana av systemet
• 
Övrig verksamhet
Forskningsbidrag (sjätte ramprogrammet)• 
Utarbetande av aff  ärsplan • 
Koncessionsförhandlingar• 
Integration av Egnos • 
Internationella avtal• 2001–2005 Europeiska kommissionen och ESA 
genom det gemensamma företaget Galileo
Installationsfasen
Teknisk verksamhet
Tillverkning av satelliter och uppskjutning• 
Installation av fullständiga marksegment• 
Övrig verksamhet
Aff ärsutveckling• 2006–2007 Tillsynsmyndigheten för det 
europeiska GNSS-systemet + koncessionsinnehavaren
Fasen för kommersiell drift
Teknisk verksamhet
Förnyelse av satelliter• 
Drift av centrumen• 
Underhåll• Övrig verksamhet
Kommersiell verksamhet• 2008– Tillsynsmyndigheten för det 
europeiska GNSS-systemet + koncessionsinnehavaren
* De ändringar av Galileos förvaltningsstruktur som nyligen (2007) föreslogs i kommissionens 
meddelanden och rådets resolutioner återspeglas inte i tabellen.
Särskild rapport nr 7/2009 – Förvaltningen av Galileoprogrammets utvecklings- och valideringsfas 12
UTFORMNING (1999–2002)
 9.  Galileoprogrammet kom igång 1999 när rådet gav klartecken till utform-
ningsfasen6. Under denna fas genomförde både kommissionen och 
ESA tekniska studier, förberedande utvecklingsarbete och genomför-
barhetsstudier. Finansieringen från Europeiska gemenskapens budget 
kom i första hand via fjärde och femte ramprogrammet för forskning 
och teknisk utveckling7. Medel från ESA tilldelades genom dess pro-
gram GalileoSat.
 10.  I november 20008 lade kommissionen fram resultaten av utformningsfasen 
för Europaparlamentet och rådet. I dessa ingick konkreta förslag om 
utformningen av systemet, dess ekonomiska och finansiella aspekter och dess förvaltningsstruktur. Tidtabellen för de följande faserna av 
Galileoprogrammet fastställdes enligt följande (se även tabell 1 ): 
Utvecklings- och valideringsfasen skulle pågå mellan 2001 och  a) 
2005. 
Installationsfasen skulle pågå mellan 2006 och 2007. b) 
Fasen för kommersiell drift skulle inledas 2008. c) 
  Enligt meddelandet planerades Egnos bli operativt under 2003.
 11.  Kommissionen uppgav i samma meddelande att ”på grundval av resulta-
ten av gjorda kostnads-/vinstanalyser kommer Galileo att vara vinst-
givande och tillräckligt attraktivt för att offentlig finansiering i form av bidrag inte längre ska vara nödvändig från och med 2007.” Galileo-
systemet skulle kosta sammanlagt 3,3 miljarder euro (kostnadernas 
fördelning framgår av tabell 2 ). Kommissionen ansåg att det offentlig-
privata partnerskapet är ”av stor betydelse för Galileo-programmets 
framgång.” I meddelandet betonades också att ett politiskt beslut om att fortsätta programmet måste fattas vid Europeiska rådet i Nice i 
december 2000.6 Rådets resolution av den 19 juli 
1999 om EU:s deltagande i en ny 
generation av satellitbaserade 
navigationstjänster – Galileo 
– utformningsfas. 
7 Europaparlamentets och 
rådets beslut nr 1110/94/EG av den 26 april 1994 om det fjärde 
ramprogrammet för Europeiska 
gemenskapens verksamhet 
inom området forskning, teknisk 
utveckling och demonstration (1994–1998) (EGT L 126, 18.5.1994, 
s. 1), Europaparlamentets och 
rådets beslut nr 182/1999/EG av 
den 22 december 1998 om femte 
ramprogrammet för Europeiska 
gemenskapens verksamhet 
inom området forskning, teknisk utveckling och demonstration 
(1998–2002) (EGT L 26, 1.2.1999, 
s. 1).
8 KOM(2000) 750 av 
den 22 november 2000 – 
Kommissionens meddelande till 
Europaparlamentet och rådet om 
Galileo.
Särskild rapport nr 7/2009 – Förvaltningen av Galileoprogrammets utvecklings- och valideringsfas 13
 12.  Som Europeiska unionens råd begärde i sin resolution av den 5 april 2001 
gjorde kommissionen flera studier inför en affärsplan för Galileo.  
I studierna rekommenderades en koncessionsmodell i form av ett  offentlig-privat partnerskap
9. Rådet bekräftade valet av en koncession 
för finansieringen av installations- och driftsfaserna av Galileopro-
grammet och enades i mars 2002 om att ”sträva efter att säkerställa 
en kostnadsfördelning med högst 1/3 för gemenskapsbudgeten och 
2/3 för den privata sektorn” för installationsfasen. 
UTVECKLING OCH VALIDERING UNDER DET 
GEMENSAMMA FÖRETAGET GALILEO (2003–2006)
SYFTE
 13.  Från teknisk synpunkt innebar utvecklings- och valideringsfasen tek-
nisk utveckling  av delar av systemet – en inledande grundläggande 
satellitkonstellation bestående av två experimentsatelliter och fyra 
satelliter för drift, med tillhörande marksegment och provanvändar-
segment, vilket möjliggjorde validering genom tester i omloppsbana och markbaserade tester (även kallat IOV, In-Orbit Validation ). ESA  
hade ansvaret för att genomföra denna tekniska utvecklingsverksam-
het genom sitt GalileoSat-program.
 14.  Parallellt med den tekniska utvecklingen fokuserade kommissionen under 
utvecklings- och valideringsfasen på andra verksamheter som syf-
tade till att överbrygga klyftan mellan systemet och dess kommande 
användare för att förbereda programmets senare faser genom att  utveckla affärsmöjligheter och skaffa finansiering. Att tidigt utveckla användarsegment sågs som nyckeln till senare utnyttjande av Gali-leosystemet om det skulle genereras direkta intäkter. Därför siktade kommissionen på deltagande från den privata sektorn genom ett  offentlig-privat partnerskap. Vidare ville man dels finansiera FoTU-
verksamhet genom sjätte ramprogrammet för forskning
10 för att stödja 
både den tekniska utvecklingen och affärsutvecklingen, dels utnyttja Egnos som ett föregångsprogram för att förbereda marknaden för  
Galileo. Egnos kommer att leverera regionala tjänster som liknar  
tre av de fem kommande Galileotjänsterna – den öppna tjänsten,  
tjänsten för skydd av människoliv och sök- och räddningstjänsten (se 
ruta 1 ).9 En typ av offentlig-privat 
partnerskap för utformning, 
byggnation, finansiering och drift 
där den privata parten får tillbaka kostnader från användaravgifter 
eller tillgänglighetsbetalningar.
10 Europaparlamentets och 
rådets beslut nr 1513/2002/EG av den 27 juni 2002 om sjätte 
ramprogrammet för Europeiska 
gemenskapens verksamhet 
inom området forskning, teknisk 
utveckling och demonstration 
med syfte att främja inrättandet 
av det europeiska området för forskningsverksamhet samt 
innovation (2002–2006) (EGT L 232, 
29.8.2002, s. 1).
Särskild rapport nr 7/2009 – Förvaltningen av Galileoprogrammets utvecklings- och valideringsfas 14
DET GEMENSAMMA FÖRETAGET GALILEO – 
FÖRVALTNINGSVERKTYG FÖR UTVECKLINGS- OCH VALIDERINGSFASEN
 15.  Utvecklings- och valideringsfasen skulle förvaltas av det gemensamma 
företaget Galileo, en struktur för detta ändamål som inrättats av  
kommissionen och ESA efter godkännande av Europeiska unionens 
råd och styrelsen för ESA. Beslutet från Europeiska unionens råd att fullfölja utveckling och validering fattades inte förrän i mars 2002
11, 
15 månader senare än planerat. Förseningen orsakades av utdragna förhandlingar mellan EU:s medlemsstater om användningen av syste-met för militära ändamål och den privata sektorns finansiering av och 
deltagande i programmet. Det officiella klartecknet från ESA:s styrelse 
att gå vidare med utveckling och validering försenades ytterligare  
till maj 2003. Detta berodde på utdragna diskussioner mellan ESA:s medlemsstater om deras industriella medverkan i programmet. Det 
gemensamma företaget Galileo inrättades genom en EG-förordning 
i maj 2002
12 13, akten om inrättandet undertecknades i juni 2003 och 
företaget blev operativt i september 2003.
 16.  Den viktigaste orsaken till att det gemensamma företaget Galileo bilda-
des var behovet av en samordningsplattform mellan ESA och kom-
missionen. Det fanns många andra orsaker14, såsom nödvändigheten 
av att driva programmet genom en enda enhet och kapaciteten att 
attrahera privat finansiering för utveckling och validering. Men trots att man från privat sektor genom att underteckna ett samförståndsav-
tal förklarade sig vara villig att bidra med upp till 200 miljoner euro 
till utvecklings- och valideringsfasen
15, förverkligades aldrig denna 
avsikt.
 17.  Enligt sina stadgar skulle det gemensamma företaget Galileo
övervaka Galileos samtliga programaktiviteter som var planerade a) 
till utvecklings- och valideringsfasen,
göra eventuella nödvändiga justeringar till följd av händelser som b) 
inträffade under utvecklings- och valideringsfasen, 
förbereda installations- och driftsfaserna. c) 
 11 Några verksamheter godkändes 
preliminärt i april 2001.
12 Rådets förordning (EG) 
nr 876/2002 av den 21 maj 2002 
om bildande av det gemensamma företaget Galileo (EGT L 138, 
28.5.2002, s. 1). 
13 Artikel 171 i fördraget: ”Unionen 
kan bilda gemensamma företag eller andra organisationer 
som krävs för att effektivt 
genomföra unionens program för 
forskning, teknisk utveckling och 
demonstration.”
14 Förordning (EG) nr 876/2002, 
Europeiska rådets slutsatser från 
mars 2001 och KOM(2001) 336 
av den 20 juni 2001 – Förslag till 
rådets förordning om bildande 
av det gemensamma företaget Galileo.
15 Skäl 13 i förordning (EG) 
nr 876/2002.
Särskild rapport nr 7/2009 – Förvaltningen av Galileoprogrammets utvecklings- och valideringsfas 15
 18.  Det gemensamma företaget Galileos viktigaste uppgifter var enligt stad-
garna att
förvalta ett anbudsförfarande som ledde till att ett koncessions- a) 
avtal ingicks,
övervaka ESA:s tekniska utvecklingsverksamhet, b) 
initiera och förvalta forskningsverksamhet, c) 
integrera Egnos i Galileo. d) 
 19.  Inledningsvis bestod det gemensamma företaget Galileo endast av sina 
två ursprungliga medlemmar – ESA och kommissionen. Kinas natio-nella cetrum för fjärranalys (NRSCC) anslöt sig till det gemensamma 
företaget Galileo i oktober 2004 och följdes i september 2005 av det 
israeliska företaget Matimop (se även bilaga III ). Det gemensamma 
företaget Galileos styrningsstruktur framgår av figur 2 .
FINANSIERING
 20.  Under utvecklings- och valideringsfasen kanaliserades EU-medel (från 
transeuropeiska transportnät16 och sjätte ramprogrammet) genom det 
gemensamma företaget Galileo medan ESA medfinansierade Galileo 
genom sina program GalileoSat och Artes ( figur 1 ). Från 1999 till 2007 
uppgick anslagen till Galileo till 1,94 miljarder euro. 
UTVECKLING
 21.  I oktober 2004 överlämnade kommissionen ett meddelande om hur 
programmet utvecklades till parlamentet och rådet17. Meddelandet 
beredde vägen för ett möte i december 2004 där rådet (transport)  beslutade att gå vidare till programmets installationsfas. Kommissio-
nen lade inte fram någon uppdaterad tidtabell. Vid denna tidpunkt 
var den tekniska utvecklingen försenad med omkring tre år.16 Rådets förordning (EG) 
nr 2236/95 av den 18 september 
1995 om allmänna regler för 
gemenskapens finansiella stöd på området för transeuropeiska 
nät (EGT L 228, 23.9.1995, s. 1), 
Europaparlamentets och rådets 
beslut nr 1692/96/EG av den 
23 juli 1996 om gemenskapens riktlinjer för utbyggnad av det 
transeuropeiska transportnätet 
(EGT L 228, 9.9.1996, s. 1), 
såsom ändrad genom beslut 
nr 1346/2001/EG (EGT L 185, 
6.7.2001, s. 1).
17 KOM(2004) 636 slutlig, 
Meddelande från kommissionen 
till Europaparlamentet och 
rådet – Det europeiska projektet 
för satellitnavigation går in i 
uppbyggnads- och driftsfaserna.
Särskild rapport nr 7/2009 – Förvaltningen av Galileoprogrammets utvecklings- och valideringsfas 16
GALILEOS UTVECKLINGS- OCH VALIDERINGSFAS – FINANSIERINGSFLÖDE ( 1999–2007)*FIGUR 1
ESA:s medlemsstater
902 miljonerEuropeiska kommissionen
946 miljonerÖvriga
92 miljoner
Det gemensamma företaget Galileo
892 miljoner
Europeiska rymdorganisationen
1 716 miljoner
Utveckling av infrastruktur
1 716 miljonerFoTU
110 miljonerOperationer och verksamhet 
inom ramen för det 
gemensamma företaget Galileo  
114 miljoner   92 mn             114 mn
            110 mn
   750 mn
   196 mn
   50 mn
   852 mn   668 mn
   1 716 mnNRSCC
MatimopBelgienTEN-T
Sjätte ramprogrammetTEN-T GalileoSat
ArtesGalileoSat
Sjätte 
ramprogrammet
* De kinesiska och israeliska bidragen bestod dels av ett bidrag till det gemensamma företaget Galileos grundkapital 
(5 miljoner respektive 4 miljoner euro), dels av ett bidrag för att finansiera deras egna nationella industriers 
verksamhet (genom kontrakt med ESA). Det senare mobiliserades inte i sin helhet.
Källa : Beräkning gjord av Europeiska revisionsrätten.
Särskild rapport nr 7/2009 – Förvaltningen av Galileoprogrammets utvecklings- och valideringsfas 17
 22.  I meddelandet angavs att det gemensamma företaget Galileo hade ”slut-
fört förfarandet för urvalet av koncessionsinnehavaren”. Koncessio-
nens urvalsfas hade emellertid just förlängts till och med januari 2005. Vidare valde det gemensamma företaget Galileo i februari 2005 inte 
ut den kandidat man föredrog av de två konsortier som kandiderade
18. 
Istället föreslog anbudsgivarna att de skulle gå ihop och bilda ett  
sammanslaget konsortium, vilket det gemensamma företaget Galileo 
godkände i juni 2005, och de lade fram ett gemensamt anbud.
 23.  Mellan juli och december 2005 var både koncessionsförhandlingarna 
och den tekniska utvecklingsverksamheten blockerade på grund av interventioner från några medlemsstater. Medlemsstaternas menings-skiljaktigheter gällde i första hand sammansättningen av det sam-manslagna konsortium som skulle lägga bud på koncessionsavtalet och lokaliseringen av systemets verksamhetscentrum, infrastruktur på marken och högkvarter. Efter medling
19 nåddes en överenskom-
melse i december 2005 och förhandlingarna med det sammanslagna 
konsortiet inleddes i januari 2006. 
 24.  Den 28 december 2005 skedde uppskjutningen av den första experi-
mentsatelliten, kallad GIOVE-A, vilket innebar att tillgången till  
de frekvenser som Internationella teleunionen avsatt för Galileo  
garanterades.
 25.  I juni 200620 presenterade kommissionen en uppdaterad tidtabell för 
Galieo21. Utvecklings- och valideringsfasen skulle nu pågå till början 
av 2009, och installation skulle ske under 2009 och 2010 (en för-skjutning med tre år i förhållande till den ursprungliga tidtabellen). I detta meddelande utökades också budgeten för utvecklings- och  valideringsfasen till 1,5 miljarder euro (400 miljoner euro mer än  i den ursprungliga budgeten). Om koncessionsförhandlingarna sa  kommissionen: ”En koncessionslösning har sedan framstått som mest 
lämpad med hänsyn till programmets särskilda egenskaper. […] Före 
utgången av år 2006 kommer prognoser att fastställas för kostnader och intäkter och för bidraget från den offentliga sektorn. Dessutom 
kommer finansieringsplanen att fastställas och de viktigaste avtals-
bestämmelserna att utformas.” 
 26.  I november 2006 paraferade förhandlarna från det gemensamma företaget 
Galileo och det sammanslagna konsortiet de viktigaste avtalsvillko-ren för det offentlig-privata partnerskapet Galileo v.1, vilket var det första utkastet till ett icke bindande uttalande. Detta dokument var det som närmast liknande ett koncessionsavtal för det gemensamma företaget Galileo.18 Konsortierna Eurely och 
iNavsat. Ett annat förhandsutvalt 
konsortium som leddes av Eutelsat 
drog sig ur urvalsfasen sommaren 2004.
19 I oktober 2005 utsåg Europeiska 
kommissionens vice ordförande en 
tidigare kommissionär till medlare – pressmeddelande IP/05/1345.
20 KOM(2006) 272 av den 
7 juni 2006 – Meddelande 
från kommissionen till 
Europaparlamentet och rådet: 
Galileoprogrammet – en lägesbeskrivning.
21 Första gången kommissionen 
presenterade denna tidtabell 
var i ” note to editors ” i 
pressmeddelandet IP/05/1345 av 
den 25 oktober 2005.
Särskild rapport nr 7/2009 – Förvaltningen av Galileoprogrammets utvecklings- och valideringsfas 18
UTVECKLING OCH VALIDERING EFTER DET 
GEMENSAMMA FÖRETAGET GALILEO (SEDAN 2006)
 27.  I slutet av 2006 ansåg det gemensamma företaget Galileo att det fram-
gångsrikt hade avslutat sina viktigaste uppgifter22. Det gemensamma 
företaget Galileo avvecklades i december 200623 och dess verksamhet 
fördes över till den tillsynsmyndighet för det europeiska GNSS-syste-met som hade bildats i juli 2004 för att tillvarata det allmännas intres-sen i samband med de europeiska GNSS-programmen och fungera som tillsynsmyndighet för programmen under Galileos installations- och driftsfaser
24. Denna överföring av verksamheten innebar att tillsyns-
myndigheten för det europeiska GNSS-systemet fick en ny roll som 
inte hade förutsetts då myndigheten inrättades.
 28.  Koncessionsförhandlingarna med det sammanslagna konsortiet strandade 
i början av 2007. I ett meddelande från maj 200725 erkände kommis-
sionen att Egnos och Galileo hade försenats avsevärt (totalt fem år 
i förhållande till den ursprungliga tidtabellen) och att kostnaderna 
hade blivit mycket högre än beräknat. Europeiska unionens råd beslu-tade 2007
26 att ge programmet en ny inriktning: systemet skulle nu 
vara installerat 2013 och helt finansieras genom gemenskapsbudgeten 
(se tabell 2 ), och ESA skulle ha rollen som delegerad upphandlare. På 
denna grund antog Europaparlamentet och rådet en förordning om 
det fortsatta genomförandet av GNSS-programmen27. Den 1 juli 2008 
offentliggjorde kommissionen en inbjudan till intresseanmälan som 
gällde inköp av infrastruktur till Galileosystemet och omfattade sex rubriker (systemsupport, ett segment för marktjänster, ett segment 
för markkontroll, ett rymdsegment (satelliter) samt tjänster vid upp-skjutning och drift). Efter det att lämpliga kandidater hade valts ut i en första urvalsomgång lämnades preliminära förslag in i slutet av 
2008. Den konkurrenspräglade dialogen förväntas slutföras under  2009.22 Pressmeddelande från det 
gemensamma företaget Galileo, den 
30 november 2006 – Nästa steg i 
Galileoprogrammet; det gemensamma 
företaget Galileo överlämnar 
förvaltningen till tillsynsmyndigheten för det europeiska GNSS-systemet. 
23 Rådets förordning (EG) nr 1942/2006 
av den 12 december 2006 om ändring 
av förordning (EG) nr 1321/2004 
om inrättandet av strukturer för 
förvaltningen av de europeiska programmen för satellitbaserad 
radionavigering (EUT L 367, 
22.12.2006, s. 18), rådets förordning 
(EG) nr 1943/2006 av den 12 december 
2006 om ändring av förordning (EG) nr 876/2002 om bildande av det 
gemensamma företaget Galileo (EUT L 
367, 22.12.2006, s. 21). 
24 Rådets förordning (EG) nr 1321/2004 
av den 12 juli 2004 om inrättandet 
av strukturer för förvaltningen av de europeiska programmen för 
satellitbaserad radionavigering (EUT L 
246, 20.7.2004, s. 1).
25 Meddelande från kommissionen 
till Europaparlamentet och 
rådet – Galileo vid skiljevägen: 
genomförandet av de europeiska 
programmen för globala system för 
satellitnavigering (GNSS) – ( Galileo 
at a cross-road: the implementation 
of the European GNSS programmes ), 
SEK(2007) 624 av den 16 maj 2007. 
26 Rådets resolutioner och slutsatser 
av den 6–8 juni, 1–2 oktober och 
29–30 november 2007.
27 Europaparlamentets och rådets 
förordning (EG) nr 683/2008 av 
den 9 juli 2008 om det fortsatta 
genomförandet av de europeiska 
satellitnavigeringsprogrammen (Egnos 
och Galileo) (EUT L 196, 24.7.2008, s. 1). 
Särskild rapport nr 7/2009 – Förvaltningen av Galileoprogrammets utvecklings- och valideringsfas 19
 29.  I sitt meddelande från maj 2007 gjorde kommissionen en mycket detal-
jerad analys av de misslyckade koncessionsförhandlingarna. Syftet  
med dokumentet var att bereda väg för programmets nya inriktning. Sett ur det perspektivet ger det en icke-heltäckande bild av några  
av orsakerna till misslyckandet. I meddelandet behandlas det fak-
tum att kommissionen i sina antaganden om tidsplanering, budget och överföring av marknadsrisk och konstruktionsrisk ”verkar […] ha varit alltför optimistisk”. Här behandlas också frågor om styrning i 
offentlig och privat sektor samt det faktum att medlemsstaters natio-
nella intressen hade gått före programmets långsiktiga strategiska mål. Dock behandlas inte aspekter som förberedelserna inför det  
offentliga-privata partnerskapet (inklusive tidsaspekten och frågan 
om sakkunskap) och rapporteringen – aspekter som vidareutvecklas 
i denna rapport.
KOSTNADSBERÄKNINGAR FÖR GALILEOTABELL 2
Ursprunglig 
kostnadsberäkning 
i miljoner euro 
(KOM(2000) 750)Uppdaterad 
kostnadsberäkning i 
miljoner euro (KOM(2007) 
261 och ESA-dokument)
Utformningsfasen 80 80
Utvecklings- och 
valideringsfasen1 100 2 100
Installation 2 150 3 400
Totalt3 330
(varav 1 800 betalas av den 
off entliga sektorn) *5 580 
(allt betalas av den 
off entliga sektorn) **
* De årliga driftskostnaderna, inklusive utbyte av konstellationen, beräknades till 
220 miljoner euro.
** Tillgänglighetsbetalningar (fast del) för driftskostnader, underhåll och betalning 
av räntor på skuld för kompletterande delar fram till 2030 beräknas till 5 300 miljoner euro.
Särskild rapport nr 7/2009 – Förvaltningen av Galileoprogrammets utvecklings- och valideringsfas 20
 30.  Revisionsrätten utförde en revision av förvaltningen av Galileos utveck-
lings- och valideringsfas genom att granska 
vilka faktorer som gjorde att koncessionsprocessen misslyckades, a) 
vilka faktorer som ledde till att den tekniska utvecklingen förse- b) 
nades och kostnaderna överskreds,
i vilken utsträckning anslag till forskning och utvecklingsverk- c) 
samhet har varit till nytta för Galileoprogrammet,
hur väl det gemensamma företaget Galileo hade integrerat Egnos d) 
i Galileo, 
om Galileoprogrammet styrdes på ett lämpligt sätt. e) 
 31.  Revisionen gällde den period då det gemensamma företaget Galileo för-
valtade utvecklings- och valideringsfasen (september 2003 – decem-
ber 2006) och var särskilt inriktad på företagets mandat, företagets 
bildande och företagets förvaltning av sina uppgifter. Gransknings-arbetet utfördes under 2007 och 2008. Revisionsrätten följde pro-
grammets utveckling, liksom dess omorientering, fram till slutet av 
2008.
 32.  Revisionsrätten samlade in revisionsbevis genom att gå genom handlingar 
och intervjua personal vid det gemensamma företaget Galileo, kom-missionen och ESA, och genom intervjuer med parter som berörs av Galileo såsom företrädare för medlemsstaterna, tillsynsmyndigheten 
för det europeiska GNSS-systemet, stödmottagare i forskningsprojekt, 
företrädare för europeisk rymdindustri, företag som hade lagt anbud på koncessionen och konsulter som hade anlitats av det gemensamma 
företaget Galileo. 
 33.  För att bedöma kvaliteten på det gemensamma företaget Galileos för-
valtning av forskning och utvecklingsverksamhet gjorde revisionsrät-ten en enkät som omfattade 482 stödmottagare i ett eller flera av de forskningsprojekt som finansierades inom ramen för det prioriterade temaområdet ”Flyg- och rymdteknik” inom sjätte ramprogrammet. REVISIONENS INRIKTNING 
OCH OMFATTNING SAMT REVISIONSMETOD
Särskild rapport nr 7/2009 – Förvaltningen av Galileoprogrammets utvecklings- och valideringsfas 21
 34.  Granskningsresultaten nedan omfattar det gemensamma företaget  
Galileos olika uppgifter under utvecklings- och valideringsfasen  
(punkterna 35–65) samt även frågor som rör offentlig styrning (punk-terna 66–74). För varje avsnitt beskrivs i detalj det gemensamma före-
taget Galileos mål, och dessa används som riktmärke för företagets 
resultat. Därefter gör revisionsrätten en bedömning av orsakerna  till att det gemensamma företaget Galileo inte uppnådde merparten av sina mål. När det är relevant har erfarenheter från existerande  
program, projekt eller organisationer använts som riktmärke. I andra 
fall användes allmänt accepterade principer för projektförvaltning. När det gäller framförallt punkterna 35–42 har revisionsrätten också 
använt en uppsättning revisionskriterier som hämtats från god praxis 
vid inrättandet av offentlig-privata partnerskap
28 (se bilaga IV för en 
detaljerad översikt över denna analys). 
KONCESSIONSFÖRHANDLINGARNA MISSLYCKADES
MÅL
 35.  Det gemensamma företaget Galileos viktigaste uppgift var att förhandla 
fram ett offentlig-privat partnerskap i vilket den privata sektorn skulle 
investera, i partnerskap med Europeiska kommissionen, för att skapa 
och använda Galileos infrastruktur. Ursprungligen var det tänkt att 
en koncessionsinnehavare (de berörda privata företagen) skulle utses 
före utgången av 2004, att det gemensamma företaget Galileo skulle avsluta förhandlingarna under 2005 och att tillsynsmyndigheten för 
det europeiska GNSS-systemet skulle tilldela ett koncessionsavtal  före utgången av 2005.
RESULTAT
 36.  Som planerat genomförde det gemensamma företaget Galileo konces-
sionsprocessen stegvis (förhandsurval, urval, förhandling). Det utfär-dade en första uppsättning upphandlingsdokument i april 2004 och organiserade därefter en konkurrenspräglad dialog samt lade fram ett förslag till koncessionsavtal och urvalskriterier för anbudsgivarna. 
 37.  Det gemensamma företaget Galileo kunde inte välja vilken anbudsgivare 
det föredrog, varken i oktober 2004, eller sedan urvalsfasen hade för-längts, i februari 2005. Förhandlingarna inleddes inte förrän i januari 2006 när anbudsgivarna hade gått samman i ett konsortium.IAKTTAGELSER
28 Intosais riktlinjer om god praxis 
vid revision av offentlig/privat 
finansiering och koncessioner (reviderad) ( INTOSAI Guidelines on 
Best Practice for the Audit of Public/
Private Finance and Concessions 
[revised] ) – november 2007.
Särskild rapport nr 7/2009 – Förvaltningen av Galileoprogrammets utvecklings- och valideringsfas 22
 38.  Tidsfristen för tilldelning av koncessionsavtalet förlängdes två gånger, 
från december 2005 till december 2006, och därefter till december 
2007. I början av 2007 beslutade kommissionen och tillsynsmyndighe-ten för det europeiska GNSS-systemet att avbryta förhandlingarna. 
ORSAKER TILL MISSLYCKANDET
 39.  Det offentlig-privata partnerskapet var inte tillräckligt förberett och 
genomtänkt. Följden blev att det gemensamma företaget Gali-
leo måste förhandla fram ett offentlig-privat partnerskap som var  
orealistiskt.
FÖRBEREDELSER
 40.  Det finns stor erfarenhet av offentlig-privata partnerskapsprojekt i med-
lemsstaterna och tredjeländer. Erfarenheten pekar på att i god praxis 
ingår följande delar:
Ordentliga förberedelser: Den offentliga sektorn ska tydligt defi- a) 
niera projektkraven, bedöma den privata sektorns kapacitet, utvär-
dera potentiella fördelar, undersöka alternativa sätt att uppfylla 
sina behov, undersöka vad som är en lämplig riskfördelning, över-
väga vad som är en rimlig kostnad och trolig valuta för pengarna, 
och skissa på affärsnyttan. Valet av en särskild typ av offentlig-privat partnerskap ska föregås av en lämplig riskbedömning.
Tillräckligt med tid: Erfarenheter från andra organisationer b) 
29 tyder 
på att det tar över ett år att definiera en stabil metod för ett  
offentlig-privat partnerskap och den offentliga sektorns position, också för offentlig-privata partnerskapsprojekt som är mindre  
komplexa än Galileo.
Lämpliga förvaltningsresurser: Förvaltningen av ett offentlig-pri- c) 
vat partnerskapsprojekt kräver ett engagerat team med lämpliga kunskaper som har satts samman i god tid.
Bibehålla en effektiv konkurrens. d) 
Regelbunden översyn av ett pågående offentlig-privat partner- e) 
skapsprojekt för att se till att det fortsätter att ge valuta för  
pengarna. 29 Praxis från offentlig-
privata partnerskap/privata 
finansieringsinitiativ i Förenade kungariket.
Särskild rapport nr 7/2009 – Förvaltningen av Galileoprogrammets utvecklings- och valideringsfas 23
 41.  Flera av dessa exempel på god praxis följdes inte av kommissionen 
under förberedelsefasen inför det offentlig-privata partnerskapet  
Galileo30.
Ordentliga förberedelser: Trots att kommissionen lät göra flera a) 
studier tittade man inte på traditionell offentlig upphandling och det utarbetades aldrig någon måttstock för offentlig upphandling (public sector comparator)
31 Dessutom undersökte inte kommis-
sionen på förhand hur risken på ett realistiskt sätt skulle kunna 
fördelas mellan den privata och den offentliga sektorn, i vilket  skede av projektet eller för vilken del av Galileos verksamheter 
ett offentlig-privat partnerskap skulle ha störst chans att lyckas, 
eller de relativa fördelarna med olika modeller för offentlig-pri-
vata partnerskap
32. Kommissionen föreslog, och rådet antog, ett 
offentlig-privat partnerskap för Galileos installations- och drifts-faser för att nå ett politiskt samförstånd. Efter att i flera studier ha undersökt förutsättningarna för investeringar från offentlig  och privat sektor valde kommissionen en koncession för det  
offentlig-privata partnerskapet (se punkt 12). I kommissionens  
dokumentation definierades vad som kännetecknar en konces-
sion, men argumenten baserades på allmänna påståenden och  
inte på särskilda resonemang för Galileo, och en ambitiös tidtabell föreslogs för upphandlingen. Trots att många av de risker och  
svårigheter som måste övervinnas identifierades under förberedel-
searbetet
33 gjorde kommissionen ingen tydlig bedömning av hur 
dessa skulle kunna påverka överenskommelsens genomförbarhet 
eller hur den offentliga sektorn skulle kunna bemöta dem på ett 
effektivt sätt. 
Tillräckligt med tid: På grund av den ambitiösa tidtabellen, enligt b) 
vilken kommissionen skulle rapportera till rådet (transport) i  december 2004, gav inte kommissionen det gemensamma före-taget Galileo tillräckligt med tid
34 för att utforma en metod för  
koncessionen. Flera anbudsgivare var också bekymrade över att den tid de disponerade inte räckte för att utarbeta en trovärdig 
affärsplan under den konkurrenspräglade dialogen. Konsekvensen 
blev att det i det gemensamma företaget Galileos ursprungliga 
upphandlingsdokumentation inte angavs några särskilda mål. I  synnerhet togs inte de flesta svårigheter som följde av konces-sionsmodellen upp. Resultatet blev att anbuden från industrin  inte hade fasta priser eller tydliga åtaganden, och att de angav så 
många villkor och förbehåll att de inte var tillräckliga som under-
lag för jämförelser och utvärderingar. Av samma orsak hade det 
gemensamma företaget Galileo inga stabila utvärderingskriterier 
för en jämförande utvärdering av inlämnade anbud. Det första tyd-
liga uttalandet om den offentliga sektorns inställning i ett antal centrala frågor när det gäller Galileo var de viktiga avtalsvillkor 
som överenskoms med anbudsgivarna i slutet av 2006.30 En detaljerad översikt över 
de kriterier som användes 
för granskningen av den offentliga sektorns förvaltning 
av koncessionsprocessen för 
Galileo, tillsammans med en 
sammanfattning av bedömningen 
för varje kriterium, ges i bilaga IV . 
31 En public sector comparator  är 
en beräkning av vad projektet 
skulle kosta om traditionella 
upphandlingsmetoder användes. 
Den är en hjälp för att fastställa 
om privat finansiering ger mer 
valuta för pengarna än traditionell 
upphandling.
32 Endast modellen med 
gemensamt företag och 
koncessionsmodellen undersöktes.
33 Flera begränsningar för ett 
offentlig-privat partnerskap lyftes 
fram, såsom osäkerhet beträffande 
intäkter (marknadsrisk), 
tekniska risker, samband och 
beroende mellan utvecklings- 
och installationsfaserna (konstruktionsrisk) och den 
industriella koncentrationen inom 
rymdtillverkningsindustrin.
34 Det gemensamma 
företaget Galileo utfärdade 
en första omgång 
upphandlingsdokumentation 
mindre än åtta månader efter det 
att det blivit operativt.
Särskild rapport nr 7/2009 – Förvaltningen av Galileoprogrammets utvecklings- och valideringsfas 24
Lämpliga förvaltningsresurser: Det gemensamma företaget Galileo c) 
var en ny organisation, med en ovanlig juridisk form, ett nysam-
mansatt team, en ny chef och ingen tidigare erfarenhet av kon-cessionsförhandlingar. Externa rådgivare kallades inte in förrän 
i september 2004 (det vill säga efter det att upphandlingsdoku-
mentationen hade offentliggjorts och den konkurrenspräglade  dialogen inletts).
Bibehålla konkurrensen: Från och med hösten 2004 fanns det två d) 
konkurrerande industrikonsortier. De föreslog i maj 2005 att de skulle gå samman för att lägga fram ett enda anbud. Det gemen-
samma företaget Galileo gick med på samgåendet på vissa villkor
35 
och i förhoppning om att få mer valuta för pengarna. Eftersom  
det saknades en måttstock för offentlig upphandling gick alla  
konkurrenselement i förfarandet förlorade.
 Regelbunden översyn: Den offentliga sektorn bör regelbundet  e) 
se över ett pågående offentlig-privat partnerskapsprojekt för att 
se till att det fortsätter att ge valuta för pengarna. Fastän det i 
det gemensamma företaget Galileos utvärderingsrapporter om  
koncessionen identifierades många risker och problem36, var rap-
porteringen om programmets fortskridande omotiverat positiv. I sina regelbundna offentliga uttalanden ifrågasatte företaget  
aldrig koncessionens genomförbarhet utan sköt varje år upp tids-
fristen för tilldelning av kontraktet med ytterligare 12 månader. 
Konsekvensen blev att de medlemsstater som var beroende av  
det gemensamma företaget Galileo inte hade tillräcklig informa-
tion som grund för att begära korrigerande åtgärder (se även  
punkt 74 f).
DEN MODELL  SOM VALDES  FÖR DET OFFENTLIG -PRIVATA  PARTNERSKAPET
 42.  Valet av ett offentlig-privat partnerskap i form av en koncession föreslogs 
av kommissionen och beslutades av rådet i politiskt samförstånd med 
medlemsstaterna. Denna offentlig-privata partnerskapskoncession, 
baserad på högst en tredjedel offentliga och lägst två tredjedelar pri-
vata bidrag som det gemensamma företaget Galileo skulle förhandla om, avvek väsentligt och i flera avseenden från alla då existerande offentlig-privata partnerskap
37. 
Galileo har en hög teknisk risk. Det innefattar en konstellation  a) 
av 30 satelliter i omloppsbana på medelavstånd från jorden med 
nya komponenter (såsom en ny typ av atomklocka) som ännu inte 
testats i rymden.
Det är svårt att förutspå vilka intäkter som kommer att genereras b) 
eftersom tillgången till öppna GPS-signaler är gratis. Det har ännu 
inte fastställts någon exploateringsmodell. 35 Efterlevnad av EU-lagstiftningen 
om offentliga marknader och 
konkurrens, en strikt tidsram, väsentligt bättre anbud i 
förhållande till tidigare enskilda 
anbud och ett åtagande från det 
sammanslagna konsortiet om en 
gemensam och adekvat juridisk 
struktur.
36 Utvärderingsrapporter från 
oktober 2004, februari 2005 och 
juni 2005.
37 Traditionella offentlig-
privata partnerskap för 
infrastrukturprojekt gäller till exempel tunnlar och 
vägar. Det offentlig-privata 
partnerskap som är mest like 
Galileo, Paradigm/Skynet 
(telekommunikationssystem för Förenade kungarikets försvar), 
skiljer sig ändå från Galileo på 
många olika sätt: den tekniska 
risken är lägre, Förenade 
kungarikets försvarsdepartement 
är en säker bas för intäkter, det 
finns redogörelser för tidigare operationer och projektet 
styrs av en enda sponsor med 
erfarenhet av offentlig-privata 
partnerskap (Förenade kungarikets 
försvarsdepartement).
Särskild rapport nr 7/2009 – Förvaltningen av Galileoprogrammets utvecklings- och valideringsfas 25
Galileokoncessionen skulle starta efter och inte innan den offent- c) 
liga sektorn hade utformat systemen och delvis utvecklat infra-
strukturen. Även om det offentlig-privata partnerskapet för Galileo låg nära den typ av koncession som används för utformning, bygg-
nation, finansiering och drift, avvek det väsentligt genom att den 
privata koncessionsinnehavaren förväntades åta sig att bygga,  finansiera och driva ett nytt system som hade utformats och över-lämnats av den offentliga sektorn (se ruta 2 ). 
DE STÖRSTA RISKERNA MED KONCESSIONEN
De tre viktigaste faktorerna som hindrade koncessionsförhandlingarna var överföringen från den offent-
liga till den privata sektorn av marknadsrisken, konstruktionsrisken och skadeståndsansvaret. 
För att marknadsrisken  skulle kunna överföras krävdes tilltro till att det skulle gå att få marknadsintäkter 
i enlighet med ett överenskommet grundscenario för marknadsutveckling. Osäkerhet på marknaden och det faktum att de möjliga intäkterna låg långt fram i tiden och att den offentliga sektorn förmodligen skulle spela en stor roll i marknadsutvecklingen gjorde det svårt att överföra denna risk till den privata sektorn. 
För att 
konstruktionsrisken  skulle kunna överföras krävdes säkerhet om att konstruktionen (som utar-
betats av ESA under utvecklings- och valideringsfasen) inte hade några inbyggda problem som skulle 
kunna leda till ett felaktigt eller dåligt fungerande system (för vilket koncessionsinnehavaren skulle ha 
ansvaret under driften). Det var svårt att överföra denna risk, inte enbart därför att Galileos konstruktion och de resultat som koncessionsinnehavaren förväntade sig under driftsfasen var tekniskt komplexa, 
utan också för att uppgifterna var uppdelade mellan å ena sidan konstruktion och utveckling (ESA) och 
å andra sidan installation, drift och underhåll (koncessionsinnehavaren). 
Skadeståndsansvaret  gäller skyldigheter, som inte omfattas av kontrakt, gentemot potentiella offer för 
brister i Galileo och där det saknas specifika rättsliga modeller eller försäkringsmodeller.RUTA 2
Särskild rapport nr 7/2009 – Förvaltningen av Galileoprogrammets utvecklings- och valideringsfas 26
DEN TEKNISKA UTVECKLINGSVERKSAMHETEN 
FÖRSENADES OCH BUDGETEN ÖVERSKREDS
MÅL
 43.  Den andra av det gemensamma företaget Galileos fyra huvuduppgifter 
var att övervaka ESA:s tekniska utvecklingsverksamhet för att se till 
att tillräckligt många satelliter och marksegmentanläggningar kon-struerades och togs i drift för att visa på systemets kapacitet och till-
förlitlighet, allt inom planerad tidsram och budget (se punkt 13).
RESULTAT
 44.  I december 2006 var endast en experimentsatellit (GIOVE-A) i drift och 
hade säkrat Galileos frekvensansökningar hos Internationella teleuni-
onen. Den andra experimentsatelliten (GIOVE-B) sköts upp i april 2008, 
30 månader senare än vad som ursprungligen hade planerats. Enligt den nuvarande tidsplanen
38 ska utvecklings- och valideringsfasen  
avslutas under 2010 – fem år för sent. Enligt de kostnadsberäkningar 
som ESA gjorde i juli 200839 kommer utveckling och validering att  
kosta 1 miljard euro mer än den ursprungliga budgeten på 1,1 mil-
jarder euro (se tabell 3 ).
JÄMFÖRELSE MELLAN BUDGETBERÄKNINGARNA 2001 OCH 2008 FÖR 
UTVECKLINGS- OCH VALIDERINGSFASEN (MILJONER EURO – 2001 ÅRS PRISER)  TABELL 3
VerksamhetUrsprunglig 
budgetberäkningBudgetberäkning i juli 
2008
Provbädd för Galileosystemet 
(GSTB-V2)85 173
Bärraketer 90 224
Validering i omloppsbana 747 1 253
Kostnader ESA 110 303
Övrigt 68 151Totalt 1 100 2 104
Källa : ESA .38 Förordning (EG) nr 683/2008.
39 Beräkningarna har tidigare 
uppdaterats i februari 2005 och 
maj 2007.
Särskild rapport nr 7/2009 – Förvaltningen av Galileoprogrammets utvecklings- och valideringsfas 27
ORSAKER TILL FÖRSENINGAR OCH ÖVERSKRIDNA KOSTNADER
 45.  Det gemensamma företaget Galileos uppgift att övervaka den tekniska 
utvecklingsverksamheten hindrades i stor utsträckning av styrnings-
frågor, en ofullständig budget, förseningar och att utvecklings- och valideringsfasen var industriellt organiserad.
 46.  Det gemensamma företaget Galileo tilldelades uppgiften att övervaka den 
tekniska utvecklingen, men denna uppgift definierades inte närmare. 
I praktiken arbetade ESA utan övervakning från det gemensamma  
företaget Galileo och enligt sina egna regler och förfaranden. Det  
gemensamma företaget Galileos roll som övervakare av ESA överens-stämde inte med dess styrningsstruktur. Detta behandlas vidare som en styrningsfråga i punkterna 66–74. 
 47.  Galileos budget för utveckling och validering, såsom den las fram för 
rådet40, var ofullständig . Den innehöll ingen särskild avsättning eller 
reserv för oförutsedda utgifter41. Med budgeterade kostnader på totalt 
1,1 miljard euro var den lägre än de kostnadsberäkningar som gjordes 
efter utformningsfasen. Vidare togs ingen hänsyn till kommissionens 
bidrag till det gemensamma företaget Galileo på 50 miljoner euro, 
och säkerhetskraven (120 miljoner euro) hade inte räknats in42. De  
övergripande resursbehoven och projektkostnaderna bör fastställas 
på planeringsstadiet, inklusive avsättningar och reserv för oförut-sedda utgifter när så behövs. Erfarenheter från andra organisationer 
pekar på att rymdprogram oftast behöver en budget för oförutsedda utgifter på mellan 10 % och 40 %, beroende på programmens kom-plexitet, graden av innovation och antalet okända faktorer.
 48.  Utvecklings- och valideringsfasen startade inte förrän i maj 2003, 29 måna-
der senare än planerat (se punkt 15). Enligt ESA:s beräkningar, som 
bekräftas av det gemensamma företaget Galileo, beror cirka 142 mil-joner i extra kostnader på denna försening
43. 40 KOM(2000) 750 av den 
22 november 2000.
41 ESA:s bidrag till utvecklings- 
och valideringsfasen (som står för 
hälften av den totala budgeten) 
ökas i praktiken med 20 % för oförutsedda utgifter: om de 
ackumulerade kostnaderna 
överskrids med mindre än 20 % av 
programmets finansieringsram får 
ingen deltagande medlemsstat dra 
sig ur programmet.
42 Säkerhetskraven togs med 
för sent i programmet: Galileos 
säkerhetsstyrelse lade 2004 
fram ytterligare krav till ett 
värde av cirka 120 miljoner euro i extra kostnader. De 
1 000 ändringsansökningar 
detta ledde till fick långtgående 
konsekvenser för den 
grundläggande tekniken och 
alltså också för den pågående 
utvecklingsverksamheten.
43 I detta belopp ingår följande: 
a) 41 miljoner euro för utveckling 
av en andra försökssatellit för 
att minska risken i anslutning till säkring av frekvensansökningar 
före juni 2006 eftersom risken 
var för stor med bara en 
satellit, b) 15 miljoner euro för 
ytterligare utveckling när det 
gäller nyttolast, c) 40 miljoner 
euro i extrakostnader för ESA för stora ändringar i tidsplanen 
och d) 46 miljoner euro i extra 
personalkostnader för industrin 
på grund av ändrade ekonomiska 
villkor.
Särskild rapport nr 7/2009 – Förvaltningen av Galileoprogrammets utvecklings- och valideringsfas 28
 49.  Att utvecklings- och valideringsfasen var industriellt organiserad , och 
kännetecknades av en specifik uppbyggnad baserad på en särskilt  
utsedd huvudentreprenör, ledde till förseningar och kostnadsöverskri-
danden.  En konkurrensutsatt miljö förväntas var fördelaktig när det 
gäller att uppnå resultat inom utsatt tid och inom budget. Europe-
iska ledande rymdföretag bildade år 2000 ett gemensamt företag44 
som skulle fun gera som industriell huvudleverantör och utveckla och leverera Galileos infrastruktur. I ett oligopol som den europeiska  rymdindustrin innebar skapandet av ett gemensamt företag att kon-kurrensen minskade ytterligare. ESA hade inget annat val än att ge 
flera kontrakt till detta gemensamma företag mellan juli 2001 och  
december 2004. Många av kontrakten drabbades av stora förseningar 
och kostnadsöverskridanden. Enligt ESA:s rapporter kunde dessa pro-
blem tillskrivas en problematisk förvaltning, oklara rapporterings- och 
beslutsgångar och det faktum att valet av underleverantörer styrdes av begränsningar avseende fördelning som industrin själv ålagt sig 
snarare än av en strävan efter effektivitet i kostnads- och tidsplane-
ringshänseende. Som en följd av allvarliga problem med genomfö-
randet av huvudkontraktet under utvecklings- och valideringsfasen 
beslutade ESA i december 2007 att göra stora ändringar av valide-
ringen i omloppsbana när det gällde den industriella organisationen  
och  kontraktsramen. ESA tog över den övergripande huvudentrepre-
nörens uppgifter och ansvar. Denna omorganisation kommer att ge 
upphov till tilläggskostnader
45 under utvecklings- och valideringsfa-
sen. Enligt ESA kommer här att ingå 350 miljoner euro för den ändrade 
industriella ramen och 194 miljoner euro för ESA:s kostnader46.
 50.  Att koncessionsförhandlingarna strandade under andra halvåret 2005 
(se punkt 23) påverkade också den tekniska utvecklingen: program-
met försenades med fyra och en halv månad, och extrakostnader på 
103 miljoner euro kan hänföras till denna försening och till genom-
förandet av överenskommelsen av den 5 december 200547. 
FOTU-VERKSAMHETENS ANVÄNDBARHET 
VAR BEGRÄNSAD 
MÅL
 51.  Det gemensamma företaget Galileos tredje uppgift48 var att sätta igång 
och förvalta den forskningsverksamhet som behövdes för genomfö-randet av de centrala uppgifterna och målen under Galileos utveck-
lings- och valideringsfas (det vill säga teknisk utveckling och tidig 
utveckling av användarsegment – se även punkterna 13 och 14). 44 Högkvarterets lokalisering 
och funktion, företagets 
ledningsstruktur och tilldelningen av arbetspaket till olika 
underleverantörer bestämdes 
genom en överenskommelse 
mellan de olika regeringarna.
45 Inklusive kostnader för att 
avsluta kontraktet för validering i omloppsbana.
46 Förlängning av valideringen 
i omloppsbana till 2010 
och förberedelser inför upphandlingsansvaret för 
fullständig driftskapacitet.
47 Parterna i det sammanslagna 
konsortiet kom överens 
om att inrätta två identiska 
kontrollcentrum för Galileo, bestående av ett segment för 
marktjänster (GMS) och ett 
segment för markkontroll (GCS), 
och att korsvis genomföra 
kontrollcentrumet för Galileo genom ett GMS baserat i Tyskland 
och ett GCS baserat i Italien i 
stället för att ha ett operativt 
kontrollcentrum för Galileo och ett 
i reserv. Man kom också överens 
om att inrätta ett GMS i passivt 
säkerhetsläge och ett tredje GCS. 
48 Kommissionen gav det 
gemensamma företaget 
Galileo detta mandat i det 
sjätte ramprogrammet av den 
9 december 2002 (prioriterat 
temaområde 1.4: “Flyg- och rymdteknik”). Det omvandlades 
till tre årskontrakt med det 
gemensamma företaget Galileo 
om särskilda stödåtgärder (sjätte 
ramprogrammet).
Särskild rapport nr 7/2009 – Förvaltningen av Galileoprogrammets utvecklings- och valideringsfas 29
RESULTAT
 52.  Mellan september 2003 och december 2006 hanterade det gemen-
samma företaget Galileo urval, förhandlingar och övervakning för  
totalt 70 forskningsprojekt till ett värde av 110 miljoner euro som  
finansierades från sjätte ramprogrammet genom flera ansöknings-omgångar. Verksamheten var inriktad på att utveckla användarseg-mentet genom att främja innovativa tjänster och tillämpningar av  lämplig teknik (mottagare och lokala komponenter) och utveckla  
marknaden i olika användargrupper. Till FoTU-verksamheten hörde 
också viss teknisk utveckling av Galileosystemet och av Egnos  
demonstrationsverksamhet.
 53.  Av revisionen framkom49 att det gemensamma företaget Galileo allmänt 
uppfattades som en effektiv struktur för att genomföra Galileos del 
av sjätte ramprogrammet50. Forskningsprojekten väckte intresse och 
uppmärksammades av användargrupperna och lyckades samman-
föra olika organisationer och parter. Den slutliga användningen av 
FoTU-verksamhet för Galileoprogrammet är dock begränsad. Det  gemensamma företaget Galileo exploaterade inte tillräckligt pro-
jektresultaten för att utforma en sammanhängande uppsättning krav 
som validerats av användarna och som ESA kunde ha som underlag 
för Galileos systemspecifikation. Ett stort antal projekt bestod av en 
detaljerad analys av den reglering som krävs på både EU- och med-lemsstatsnivå för att gynna GNSS-tillämpningar inom ett stort antal ekonomiska och sociala sektorer. Det gjordes ingen uppföljning av resultaten av dessa projekt. 
ORSAKER TILL DEN BEGRÄNSADE ANVÄNDBARHETEN
 54.  Galileos FoTU-resultat hade begränsad användarbarhet vilket berodde 
på att kontinuiteten var bristfällig, att sjätte ramprogrammet inte  
lämpade sig för finansiering av marknadsutvecklingsverksamhet, att 
det saknades en heltäckande marknadsutvecklingsstrategi och att  
arbetet försenades.
 55.  När kommissionen föreslog att det gemensamma företaget Galileo skulle 
avslutas var tanken att programmets kontinuitet  skulle garanteras  
genom en smidig överföring av verksamheten till tillsynsmyndigheten 
för det europeiska GNSS-systemet51. Överföringen av uppgiften att 
övervaka mer än 50 projekt från det gemensamma företaget Galileo 
till tillsynsmyndigheten för det europeiska GNSS-systemet ledde dock till förseningar och orsakade problem i fråga om projektstöd, upp-
följning av projekt och spridning av resultat
52. 49 Framför allt genom en enkät och 
intervjuer med deltagare i sjätte 
ramprogrammet.
50 Enkätsvaren ger en positiv 
allmän bild av det gemensamma 
företaget Galileos förvaltning, i synnerhet på följande områden: 
upphandlingsdokumentation 
(verksamhetsredogörelser), 
förvaltning av kontrakt, 
övervakning och översyn. Till de områden som ansågs behöva 
förbättras tillhörde policyn för 
immateriella rättigheter samt 
spridning och användning av 
resultat.
51 KOM(2006) 261 – Förslag till 
rådets förordning om ändring 
av förordning (EG) nr 1321/2004 
om inrättandet av strukturer för 
förvaltningen av de europeiska 
programmen för satellitbaserad radionavigering, 2.6.2006.
52 Av de 482 personer som svarade 
på enkäten rapporterade 75 % 
om en negativ effekt på sitt/sina 
projekt.
Särskild rapport nr 7/2009 – Förvaltningen av Galileoprogrammets utvecklings- och valideringsfas 30
 56.  Instrumentet för beviljande av forskningsbidrag är olämpligt för att 
finansiera marknadsutvecklingsverksamhet. Bidrag från sjätte rampro-
grammet (efter en ansökningsomgång) sker i allt väsentligt enligt en ”nedifrån och upp-metod” och resultaten utnyttjas inte centralt. Helst 
skulle verksamhet inom ramen för sjätte ramprogrammet ha stöttats 
genom att resultaten hade konsoliderats av det gemensamma före-
taget Galileo/tillsynsmyndigheten för det europeiska GNSS-systemet (se även Egnos – punkt 65) till en heltäckande marknadsutvecklings-
metod med ett ”uppifrån och ned-perspektiv” . Utan en sådan framåt-
syftande strategi är det svårt att säkerställa att projekten fortfarande är användbara för Galileoprogrammet när de väl har avslutats.
 57.  Enkätresultaten bekräftade också att de ackumulerade programförsening-
arna (av den tekniska utvecklingen, Egnos-operationerna och kon-
cessionsförhandlingarna) inverkade negativt både på utförandet av 
projekt inom ramen för sjätte ramprogrammet (till exempel på grund 
av att Egnos-signalen inte var tillgänglig) och på den kommande  
exploateringen av projektresultat (till följd av deras inverkan på GNSS 
affärsverksamhet och möjligheterna till utveckling av forskning).
INTEGRATIONEN AV EGNOS LYCKADES ENDAST DELVIS
MÅL
 58.  Som föregångare till Galileo har Egnos en avgörande roll för den tidiga 
utvecklingen av användarsegment (se även punkt 14). Det gemen-
samma företaget Galileos fjärde uppgift var att ”leda den optimala 
integreringen av Egnos i Galileoprogrammet” (se fotnot 12). Eftersom Egnos och Galileo är två helt självständiga system (se bilaga II  för 
en detaljerad jämförelse mellan Egnos och Galileo) handlar integra-
tionen inte om att tekniskt dela på infrastruktur utan om följande  
aspekter: 
Integrationen med Galileos styrnings- och förvaltningsstrukturer a) 
ansågs nödvändig för att hantera frågor såsom ingåendet av ett avtal mellan Egnos ägare
53, integrationen av finansieringen till  
Egnos och Galileo54 och tidpunkten för utnämnande av ekonomisk 
aktör för Egnos.
När det gäller marknaden var syftet med integrationen att  b) 
bereda vägen för marknadsintroduktionen av Galileo genom att 
utnyttja Egnos som föregångssystem eftersom det kommer att  
leverera regionala tjänster som liknar tre av de fem kommande 
Galileotjänsterna. 53 Även kallat ramavtalet för 
Egnos.
54 Detta mål aktualiserades till 
följd av de finansieringsproblem 
Egnos ställdes inför i januari 2006.
Särskild rapport nr 7/2009 – Förvaltningen av Galileoprogrammets utvecklings- och valideringsfas 31
RESULTAT
 59.  I politiskt avseende har Egnos och Galileo integrerats till en enda euro-
peisk GNSS-politik. När det gäller finansieringen har på samma sätt 
kommissionens finansiering till Egnos införlivats med finansieringen 
till Galileo. 
 60.  Egnos har dock drabbats av förseningar, och programmets viktigaste 
utmaningar, såsom marknadsutveckling, certifiering och de olika  
berörda parternas roller, har ännu inte lösts:
Sedan oktober 2004 pågår förhandlingar om ett ramavtal om  a) 
ägande och kommande exploatering av Egnos. I september 2008 
fanns ännu inget sådant avtal. Signalen för Egnos öppna tjänst 
har i tekniskt avseende varit tillgänglig sedan juli 2006 men utan 
en ekonomisk aktör kan den inte förklaras operationell55.
Det gemensamma företaget Galileos plan för att komma in på  b) 
marknaden genomfördes aldrig, och en certifierbar version av  Egnos väntas inte förrän i mars 2009 vilket är minst två år senare 
än planerat
56.
ORSAKER TILL DEN BEGRÄNSADE FRAMGÅNGEN
 61.  Det gemensamma företaget Galileos framgång när det gällde att nå det 
fjärde målet hindrades av flera faktorer: 
Det gemensamma företaget Galileos roll och mandat gentemot  a) 
Egnos var inte tydliga. 
Beslutet att integrera Egnos i Galileo var till nackdel för Egnos. b) 
 Egnos institutionella ram är mycket komplex. c) 
Det gemensamma företaget Galileo ägnade sig inte tillräckligt åt d) 
marknadsutveckling.55 På grund av ansvarsfrågor och 
osäkerhet om Egnos kommande 
finansiering och styrning.
56 Eftersom det saknas tydliga 
milstolpar och planering för 
Egnos är detta endast en försiktig beräkning.
Särskild rapport nr 7/2009 – Förvaltningen av Galileoprogrammets utvecklings- och valideringsfas 32
 62.  Det gemensamma företaget Galileos roll och mandat gentemot Egnos  
var inte tydliga . I det gemensamma företaget Galileos stadgar anges 
endast att företaget ska ”se till att Egnos integreras på ett optimalt sätt i Galileo”. Enligt trepartsavtalet
57 ansvarade ESA genom sitt pro-
gram Artes-9 för den tekniska utvecklingen och driften av Egnos. Men 
dessa lagtexter anger inte tydligt vem som var övergripande program-
förvaltare för Egnos. Eftersom det inte fanns någon programförvaltare  
saknade Egnos tydligt en långsiktig strategisk vision58 vilket ledde 
till osäkerhet, förseningar och kostnadsöverskridanden ( bilaga II ). 
 63.  Beslutet att integrera Egnos i koncessionsförhandlingarna  säkerställde 
förvisso fortsatt gemenskapsfinansiering, men det försenade slutfö-
randet av Egnosprogrammet av följande skäl:
Förseningar i koncessionsförhandlingarna sköt upp tidsfristerna a) 
för Egnos tekniska utveckling.
All aktivitet för att utse en ekonomisk aktör för Egnos stoppades b) 
eftersom Galileos koncessionshavare ansvarade för detta. 
  Dessutom försvårades koncessionsförhandlingarna av att man måste ingå 
ett ramavtal för Egnos. 
 64.  Egnos institutionella ram är mycket komplex . De olika finansiella parterna 
i Egnos har alla olika prioriteringar. Som ägare av Egnos tillgångar så länge programmet Artes-9 pågår, företräder ESA de länder som har finansiella intressen i detta program. All överföring av ägande måste 
ske med deras godkännande
59. Kommissionen har ingen äganderätt 
till Egnos, men i enlighet med förordning (EG) nr 1321/2004 ska den 
genom tillsynsmyndigheten för det europeiska GNSS-systemet bli  ägare till Egnos tillgångar. Eftersom det gemensamma företaget Gali-
leo inte hade ett tydligt mandat att vara Egnos programförvaltare  
var det oklart om det gemensamma företaget hade befogenhet att 
förhandla om ett ramavtal för Egnos.
 57 Avtal mellan Europeiska 
gemenskapen, Europeiska 
rymdorganisationen och Europeiska organisationen 
för luftfartssäkerhet om ett 
europeiskt bidrag till inrättandet 
av ett globalt system för 
satellitnavigering (GNSS) som 
undertecknades 1998 (EGT L 194, 
10.7.1998, s. 16).
58 Till exempel: långsiktiga 
finansiella åtaganden, stabil 
grundläggande teknik, tydlig 
inriktning mot kommande styrning, prioritering av mål när 
det gäller utvidgningen av Egnos 
utanför Europa och en tydlig vision 
när det gäller komplementariteten 
mellan Egnos och Galileo.
59 Enligt de bilaterala 
överenskommelserna mellan ESA 
och åtta nationella leverantörer av 
flygledningstjänster (förvaltning) 
och andra organ. 
Särskild rapport nr 7/2009 – Förvaltningen av Galileoprogrammets utvecklings- och valideringsfas 33
 65.  Det gemensamma företaget Galileo var dessutom upptaget med institu-
tionella, finansiella och internationella samarbetsfrågor, och begrän-
sad tid och begränsade resurser avsattes till den tidiga utvecklingen  av en uppsättning tjänsteleverantörer för Egnos; det gemensamma  
företaget Galileo utnyttjade inte sjätte ramprogrammets marknadsut-
vecklingsresultat på ett centraliserat sätt (punkt 56) och genomförde 
inte Egnos plan för att komma in på marknaden.
DEN OFFENTLIGA SEKTORNS STYRNING 
VAR BRISTFÄLLIG
 66.  I detta avsnitt behandlas framför allt rollfördelningen och det sätt på 
vilket kommissionen utförde sin roll som Galileoprogrammets främsta 
förespråkare. 
OKLAR ROLLFÖRDELNING
 67.  Rollfördelningen mellan de enheter som var involverade i programmets 
utvecklings- och valideringsfas (EU:s och ESA:s medlemsstater, kom-
missionen, det gemensamma företaget Galileo och ESA) var inte tyd-
ligt definierad.
 68.  Det gemensamma företaget Galileos förmåga att förvalta programmet 
på ett ändamålsenligt sätt begränsades av följande särdrag hos  
företaget:
Styrningsstrukturen a) (figur 2) .
 Stadgarna för det gemensamma företaget Galileo gav det en  
övervakningsroll när det gäller det tekniska utvecklingsarbete  
som ska utföras av ESA. Men ESA var både en ursprunglig med-
lem av det gemensamma företaget Galileo (och satt följaktligen 
i den verkställande kommittén och i styrelsen) och en ”entrepre-
nör” (mottagare av medel och ansvarig för genomförandet enligt överenskommelsen mellan ESA och det gemensamma företaget 
Galileo). I praktiken kunde alltså inte det gemensamma företaget 
Galileo på ett ändamålsenligt sätt övervaka ESA till följd av denna 
intressekonflikt för ESA inom det gemensamma företaget. 
Tidsbegränsningen. b) 
 Att det gemensamma företaget Galileo avslutades innan  
utvecklings- och valideringsfasen var över försvagade dess  
auktoritet
60.60 Kommissionen erkände i 
sitt meddelande från maj 2007 
att valet av tidpunkten den 1 januari 2007 för överlämnandet 
av verksamhet från det 
gemensamma företaget Galileo 
till tillsynsmyndigheten för det 
europeiska GNSS-systemet har 
visat sig vara mindre lämplig. 
Tillsynsmyndigheten höll fortfarande på att byggas upp och 
dess förhållande till kommissionen 
och ESA var inte fastställt.
Särskild rapport nr 7/2009 – Förvaltningen av Galileoprogrammets utvecklings- och valideringsfas 34
 69.  Avtalet mellan ESA och det gemensamma företaget Galileo om genom-
förande av teknisk utvecklingsverksamhet under utvecklings- och  
valideringsfasen (som hade förhandlats fram av kommissionen innan det gemensamma företaget blev operativt
61) var inte tillräckligt spe-
cifikt (en bättre modell hade varit avtalen mellan ESA och Eumet-
sat62 63). Resultatet blev bristande tydlighet när det gällde reglerna 
för tilldelning av kontrakt64, överföring av ägande, rapportering och 
genomförande65. I överenskommelsen angavs inte tydligt de olika  
aktörernas roller. Enligt tanken bakom ramavtalet mellan ESA och  
Europeiska gemenskapen66 borde dessa roller ha kompletterat varan-
dra, med ESA som behörigt organ för tekniska frågor, kommissionen för den politiska dimensionen och det gemensamma företaget Galileo för användarkrav och certifiering. 
 70.  ESA både deltog i programförvaltningen (genom det gemensamma före-
taget Galileo) och ansvarade för den dagliga förvaltningen av såväl 
Galileos som Egnos tekniska utvecklingsverksamhet. 
 71.  Den oklara rollfördelningen resulterade i oklara ansvarsskyldighetsnivåer. 
Många av besluten som gällde Galileo påverkades av att ingen enskild 
aktör (kommissionen, det gemensamma företaget Galileo, ESA eller 
medlemsstaterna) tog det fulla ansvaret: beslutet att införa sepa-
rata utvecklings- och installationsfaser, valet av ett offentlig-privat 
partnerskap, godkännandet av anbudsgivarnas förslag om ett sam-
gående, avtalet mellan ESA och det gemensamma företaget Galileo, den ofullständiga budgeteringen, förseningarna av Egnos tekniska 
utveckling och det faktum att valideringen i omloppsbana var indu-striellt organiserad.
 72.  Förvaltningen av programmet försvårades också av att medlemssta-
ter intervenerade i förvaltningen av enskilda programkomponenter 
(punkterna 23 och 49).61 Antogs senare av styrelsen 
för det gemensamma företaget 
Galileo och undertecknades av den verkställande direktören.
62 Eumetsat (Europeiska 
organisationen för utnyttjande av 
meteorologiska satelliter) är en 
mellanstatlig organisation, som 
bildats för att leverera tjänster till sammanlagt 21 medlemsstater och 
nio samarbetande stater.
63 ESA ansvarar för att utveckla 
rymdsegmentet i Eumetsat-
programmen, och Eumetsat 
ansvarar för det övergripande systemet. Avtalen mellan ESA och 
Eumetsat är mer detaljerade när 
det gäller exempelvis
ekonomiskt ansvar, uppdelat • 
i produktionspris och ESA:s kostnader, och förfaranden 
för att garantera att gränserna 
för det ekonomiska ansvaret 
respekteras,
användning av en • 
förvaltningsmarginal och 
godkännandeförfaranden,upprättandet av tydliga • 
kommunikationsvägar,
tydliga förfaranden för • 
hantering av avtalsändringar 
som går utöver det arbete som ursprungligen planerades,
äganderätten till fysiska och • 
immateriella tillgångar.
64 ESA tillämpar en princip om rimlig avkastning för sin industripolitik. Detta innebär att ett land som betalar ett bidrag till ESA får 
tillbaka industrikontrakt, inom en viss marginal, till ett värde som motsvarar detta bidrag. I teorin gäller denna princip enda st för 
50 % av budgeten för utveckling och validering. I praktiken är det inte möjligt att tillämpa sådana regler på 50 % av en verksa mhet 
som förvaltas som en hel, odelbar enhet.
65 Till exempel när det gäller genomförande och finansiering av vissa avtalsändringar avseende autentisering, utbyte av uppgifter , 
positioneringstjänst med hög precision och överenskommelsen av den 5 december. 
66 Ramavtal mellan Europeiska gemenskapen och Europeiska rymdorganisationen (EUT L 261, 6.8.2004, s. 64).
Särskild rapport nr 7/2009 – Förvaltningen av Galileoprogrammets utvecklings- och valideringsfas 35
DET GEMENSAMMA FÖRETAGET GALILEOS STYRNINGSSTRUKTUR  FIGUR 2
Det gemensamma 
företagets
tillsynsorgan
(EG:s medlemsstater)ESA:s styrkommitté 
för navigation
(ESA:s medlemsstater)Galileos
säkerhetsstyrelse
Styrelsen för det gemensamma
företaget Galileo
Verkställande direktören för det
gemensamma företaget GalileoDet gemensamma företaget
Galileos verkställande kommitté
ESA Industrin KonsulterÖvriga
entreprenörerFoTU-stöd Kontrakt för studierDet gemensamma företaget Galileo
Avtal mellan ESA och det
gemensamma företaget
Galileo
Det gemensamma företaget Galileo styrdes av en verkställande direktör, fyra styrande organ och en 
verkställande kommitté. Alla ärenden på styrelsens dagordning förbereddes på den verkställande 
kommitténs sammanträden och diskuterades först av medlemsstaterna i tillsynsorganet och av ESA:s medlemsstater i styrkommittén för satellitnavigation. ESA och kommissionen hade lika många röster i styrelsen där det krävdes samförstånd för beslut.
Särskild rapport nr 7/2009 – Förvaltningen av Galileoprogrammets utvecklings- och valideringsfas 36
PROGRAMMET HADE INGEN STARK STRATEGISK GARANT 
OCH ÖVERVAKARE
 73.  Mellan 1999 och 2004 spelade kommissionen en aktiv roll och inledde 
programmet och fick igång det. Förseningar och kostnadsöverskri-danden blev tydliga under 2005, men inga avgörande korrigerande åtgärder vidtogs förrän i mars 2007.
 74.  Kommissionen, som var programmets främsta förespråkare, följde inte 
följande förvaltningsprinciper under programgenomförandet:
Sätta upp tydliga, realistiska och godtagbara mål: programmet  a) 
har mål av många slag vilket ledde att de berörda parterna hade olika förväntningar. Utöver de politiska, ekonomiska och tekniska 
motiven (punkt 7) har medlemsstater sett Galileo som ett sätt att 
konsolidera den europeiska rymdindustrin. För några medlems-
stater har de möjliga användningarna i militärt syfte eller försvars-
syfte varit ett lika viktigt mål. Kommissionen rangordnade inte  
målen för programmet.
Ange lämpliga strategier och instrument för att följa dem. Kommis- b) 
sionen har inte följt en långsiktig strategisk vision för Egnos- och 
Galileoprogrammen
67 utan har fokuserat på kortsiktiga mål och 
beslut. Detta illustreras av följande:
Det saknas en färdplan för Egnos och Galileo. Frågor som gäl- i) 
ler till exempel den kommande modellen för exploatering av Galileo och Egnos, genomförandet av systemprioriteringar (till exempel vilken tjänst som ska genomföras först) eller utveck-
lingen av marknader för icke-civil luftfart för Egnos hade ännu 
inte avgjorts i slutet av 2008.
De problem som uppstod vid förhandlingarna om ett ramavtal ii) 
för Egnos. Som en del av den europeiska satellitnavigerings-
politiken föreslog kommissionen att Egnos- och Galileopro-grammen skulle förenas under ett paraply – de europeiska  satellitnavigeringsprogrammen. Dock skedde detta utan att de andra parterna i Egnos hade gett sitt godkännande (punk-
terna 5 och 64) och utan tanke på den institutionella ramens 
komplexitet. Det gemensamma företaget Galileo (och senare 
tillsynsmyndigheten för det europeiska GNSS-systemet) fick 
till uppgift att förhandla om ett sådant avtal, men i slutet av 
2008 hade det inte skett några framsteg. Resultatet var att  ingen enhet hade befogenhet att fatta centrala beslut som  
gällde Egnos eller att styra programmet, med undantag för  
tekniska frågor (som förvaltades av ESA). 67 Till exempel hur de två 
programmen kompletterar 
varandra, modeller för kommande 
exploatering av Egnos och 
Galileo eller genomförandet av 
systemprioriteringar.
Särskild rapport nr 7/2009 – Förvaltningen av Galileoprogrammets utvecklings- och valideringsfas 37
Kommissionen var inriktad på att föra programmet vidare från iii) 
rådsmöte till rådsmöte (se till exempel punkterna 21 och 22 i 
kommissionens meddelande av den 6 oktober 2004).
Inrätta en blivande (permanent) organisation: mellan juli 1999 och c) 
december 2006 gav kommissionen sex olika temporära strukturer i uppdrag att antingen tekniskt stödja förvaltningen av Galileo-programmet eller utföra själva förvaltningsuppgiften. Det gemen-
samma företaget Galileo var det femte initiativet av detta slag. 
Eftersom företaget var en flexibel och engagerad organisation  med entreprenörsinställning skulle det ha kunnat bli en lämplig 
förvaltare av programmet. Företagets ställning försvagades dock 
av att det var tidsbegränsat
68, av dess styrningsstruktur ( figur 2 ) 
och av att det saknade sakkunskap.
Se till att de nödvändiga kunskaperna för att utföra alla de delar d) 
av programmet som förvaltades och övervakades av den offentliga 
sektorn fanns att tillgå: när det gemensamma företaget Galileo 
inrättades ägnade kommissionen inte tillräcklig uppmärksamhet 
åt det faktum att det var en ny organisation och att det saknade 
tillräcklig erfarenhet och sakkunskap för att utföra sina uppgifter 
(se även punkt 41 c).
Se till att det fanns riskhantering: då programmet inleddes hante- e) 
rade kommissionen inte på ett tillfredsställande sätt riskerna med 
Galileokoncessionen (det vill säga marknadsrisk, konstruktions-
risk och teknisk risk) (se även punkt 41 a och ruta 2 ) och inledde 
följaktligen koncessionsprocessen utan att ha gjort nödvändiga 
förberedelser.
Fatta beslut i rätt tid om alla aspekter av programmet: kommis- f) 
sionen granskade inte tillräckligt kritiskt och kontrollerade inte lägesrapporterna från det gemensamma företaget Galileo. Kom-missionens meddelanden höll genomgående samma positiva ton som de offentliga yttrandena från det gemensamma företaget  Galileo. Följaktligen begärde eller vidtog kommissionen inga  avgörande korrigerande åtgärder förrän i mars 2007, trots att  tidsfristen för koncessionen varje år sköts upp med ytterligare  tolv månader. 68 Innan det gemensamma 
företaget Galileo ens hade 
blivit operativt offentliggjorde kommissionen ett förslag till 
rådets förordning om att inrätta 
tillsynsmyndigheten för det 
europeiska GNSS-systemet som 
dess efterföljare (KOM(2003) 471 
slutlig av den 31 juli 2003).
Särskild rapport nr 7/2009 – Förvaltningen av Galileoprogrammets utvecklings- och valideringsfas 38
SLUTSATSER 
OCH REKOMMENDATIONER
 75.  Förvaltningen av utvecklings- och valideringsfasen var bristfällig. Gali-
leoprogrammet fick problem på olika nivåer: 
Det gemensamma företaget Galileo var ingen stark programförval- a) 
tare, och inget annat organ tilldelades denna roll. Det uppfyllde 
inte merparten av sina mål – vilket dock till största delen berodde på faktorer som låg utanför företagets kontroll. 
Programmet hade ingen stark strategisk sponsor och övervakare: b) 
kommissionen var inte offensiv i sin styrning av programmet utan sjösatte det utan rorsman. Förvaltningen av programmet hade ett 
antal brister: det saknades realistiska mål, en lämplig strategi och 
lämpliga kunskaper, det förberedande arbetet var otillräckligt,  
och reaktionstiden innan det vidtogs korrigerande åtgärder var 
lång. 
Eftersom medlemsstater hade olika förväntningar på programmet c) 
intervenerade de till förmån för sina nationella industrier vilket 
gjorde att beslut förhalades. De kompromisser som gjordes ledde 
till problem med genomförandet, förseningar och, slutligen, över-
skridna kostnader.
VILKA FAKTORER GJORDE ATT KONCESSIONSPROCESSEN 
MISSLYCKADES?
 76.  Det offentlig-privata partnerskapet var inte tillräckligt förberett och 
genomtänkt. Följden blev att det gemensamma företaget Galileo  måste förhandla fram ett offentlig-privat partnerskap som var orea-listiskt (punkterna 35–42).
VILKA FAKTORER ORSAKADE DE RAPPORTERADE 
FÖRSENINGARNA OCH KOSTNADSÖVERSKRIDANDENA NÄR DET GÄLLER DEN TEKNISKA UTVECKLINGEN?
 77.  Det gemensamma företaget Galileos uppgift att övervaka den tekniska 
utvecklingsverksamheten hindrades i stor utsträckning av styr-
ningsfrågor, en ofullständig budget, förseningar och det faktum  
att utvecklings- och valideringsfasen var industriellt organiserad  
(punkterna 43–50).
Särskild rapport nr 7/2009 – Förvaltningen av Galileoprogrammets utvecklings- och valideringsfas 39
I VILKEN UTSTRÄCKNING HAR ANSLAG TILL FORSKNING 
OCH UTVECKLINGSVERKSAMHET VARIT TILL NYTTA 
FÖR GALILEOPROGRAMMET?
 78.  FoTU-resultatens användbarhet var begränsad vilket berodde på att 
kontinuiteten var bristfällig, att sjätte ramprogrammet inte lämpade sig för finansiering av marknadsutvecklingsverksamhet, att det sak-nades en heltäckande marknadsutvecklingsstrategi, och att arbetet 
försenades (punkterna 51–57).
HUR VÄL HAR DET GEMENSAMMA FÖRETAGET GALILEO 
INTEGRERAT EGNOS I GALILEO? 
 79.  Integrationen av Egnos i Galileo lyckades endast delvis eftersom det 
gemensamma företaget Galileos mandat inte var tydligt, beslutet att 
ta med Egnos i koncessionsförhandlingarna försenade slutförandet av 
Egnosprogrammet, Egnos institutionella ram inte var tydlig och det 
gemensamma företaget Galileo endast i liten utsträckning ägnade  sig åt marknadsutveckling för Egnos (punkterna 58–65). 
STYRDES GALILEOPROGRAMMET PÅ ETT 
TILLFREDSSTÄLLANDE SÄTT?
 80.  Styrningen av programmet var bristfällig. Rollfördelningen mellan  
de enheter som var involverade i programmets utvecklings- och  valideringsfas (EU:s och ESA:s medlemsstater, kommissionen, det  gemensamma företaget Galileo och ESA) var inte tydligt definierad. Kommissionens ledarskap då Galileo utvecklades och förvaltades var bristfälligt (punkterna 66–74).
LÄRDOMAR FÖR FRAMTIDEN 
 81.  Organisationen av Galileoprogrammet har ändrats påtagligt sedan 2007. 
Men många av erfarenheterna från det gemensamma företaget Galileo 
är relevanta både för fortsättningen av Galileoprogrammet och för 
eventuella kommande gemensamma företag och industriprogram. 
Särskild rapport nr 7/2009 – Förvaltningen av Galileoprogrammets utvecklings- och valideringsfas 40
 82.  Kommissionen har föreslagit sig själv som programförvaltare , en roll som 
innebär en utmaning och för vilken den saknar erfarenhet. Även om 
det kan vara en fördelaktig lösning på kort sikt bör kommissionen  överväga om det är det bästa på lång sikt. Revisionsrätten lämnar  
följande rekommendationer.
REKOMMENDATION 1
För att vinna auktoritet som programförvaltare bör kommissionen anpassa sina resurser och de rättsliga och finansiella instrumenten 
specifikt för utveckling och förvaltning av industriprogram:
Mängden personal och personalens sakkunskap bör motsvara a) 
uppgiften som programförvaltare.
Det bör upprättas en lämplig ram för samarbetet mellan EU  b) 
och ESA.
Kommissionen bör se till att den har finansiella instrument för c) 
att finansiera infrastruktur (på annat sätt än genom bidrag)  och åta sig att bära de årliga kostnaderna för drift och utbyte 
av denna infrastruktur över lång tid.
Styrningen av programmet bör vara sådan att programförval- d) 
taren kan utföra sina uppgifter på ett sammanhängande sätt (fastställa förväntningar, bevilja befogenheter och kontrollera 
resultat).
 83.  För att bli framgångsrikt måste Galileo ha en tydlig inriktning. Beslut 
om programmets framtid kan inte tas enbart av kommissionen men 
tydligt ledarskap är av yttersta vikt.
Särskild rapport nr 7/2009 – Förvaltningen av Galileoprogrammets utvecklings- och valideringsfas 41
REKOMMENDATION 2
Kommissionen bör snarast förtydliga programmets politiska mål  
och översätta dem till strategiska och operativa mål  som ger Galileo 
en stabil färdplan från och med nu tills en fullständig installation 
har genomförts. Till exempel: 
Hur bör Galileo positioneras som kommersiellt system? Ska det a) 
nå nollresultat i finansiellt avseende, eller kommer det att kräva 
fortsatt stöd från den offentliga sektorn? Handlar det om att maximera intäkterna, eller om att maximera den makroekono-
miska nyttan och förse hela Galileos värdekedja med tjänster 
och varor som genereras av dess tillämpningar?
Hur kommer Egnos och Galileo att förhålla sig till varandra  b) 
när Galileo är i full drift? Kommer de att existera parallellt och därigenom garantera ett användbart överskott när det gäller 
levererade tjänster, eller kommer Egnos att avvecklas?
 84.  Att koncessionsförhandlingarna misslyckades innebär inte att det saknas 
grund för en Galileokoncession i framtiden. Men eventuella kom-
mande försök att involvera privat finansiering måste baseras på en 
mer realistisk bedömning om vad som går att sälja och om det verkli-
gen finns förutsättningar för ett offentlig-privat partnerskap. Det bör 
noteras att det finns framgångsrika exploateringsmodeller för andra 
internationella satellitprojekt, såsom Inmarsat, Intelsat, Eutelsat och Eumetsat.
REKOMMENDATION 3
Kommissionen bör ta tillräckligt lång tid på sig för att förbereda fasen för kommersiell drift, ta tillvara god praxis från medlems-
staterna, beakta olika modeller för initiativ i privat sektor och ta hänsyn till erfarenhet från jämförbara sektorer. 
Särskild rapport nr 7/2009 – Förvaltningen av Galileoprogrammets utvecklings- och valideringsfas 42
 85.  Beroende vad som beslutas om hur Galileo ska positioneras som kom-
mersiellt system (se rekommendation 2) måste Europeiska unionen 
antingen arbeta för att tidigt utveckla marknaden för intäkter från Galileo/Egnos (i syfte att generera direkta intäkter för att kompensera 
för kostnaderna) eller acceptera att finansiera den potentiella total-
kostnaden för Galileo (som kan komma att uppgå till 10 miljarder euro under de närmaste 20 åren). I det första scenariot bör det skapas en lämplig ram för användare. 
REKOMMENDATION 4
Kommissionen bör se till att följande aspekter behandlas: 
Analysera, konsolidera och validera relevanta och stabila  a) 
användarkrav.
Skapa lämpliga förutsättningar (såsom nödvändig ram för lag- b) 
stiftning och bestämmelser).
Utnyttja Egnos som reklam för Galileo genom att certifiera  c) 
Egnos tjänst för skydd av människoliv (SoL) och göra exploa-
teringsmodellerna för Egnos och Galileo kompatibla.
Utarbeta en tydlig och jämförbar prispolitik eller intäkts- d) 
modell för tjänster från Galileo och Egnos och en policy för  skadeståndsansvar.
 86.  Kommissionen har under tiden skapat andra gemensamma företag (Sesar, 
Iter och flera gemensamma teknikinitiativ). Erfarenheterna från Gali-leo talar för att utformningen av sådana nya företag bör vara väl  
planerad och realistisk.
Särskild rapport nr 7/2009 – Förvaltningen av Galileoprogrammets utvecklings- och valideringsfas 43
REKOMMENDATION 5
För eventuella kommande gemensamma företag och industriprogram  
i vilka EU bestämmer sig för att medverka bör kommissionen
förvissa sig om att det finns klara och tvingande skäl för att  a) 
inrätta ett gemensamt företag, 
se till att alla realistiska alternativ för samarbete med den pri- b) 
vata sektorn noga har övervägts, 
sträva efter att upprätta en styrningsstruktur som inte hindrar c) 
det gemensamma företaget från att förvalta programmet på  
ett lämpligt sätt.
  Denna rapport har antagits av revisionsrätten vid dess sammanträde i 
Luxemburg den 14 maj 2009.
För revisionsrätten
ö e s o s ätte n
Vítor Manuel da Silva Caldeira
Ordförande
Särskild rapport nr 7/2009 – Förvaltningen av Galileoprogrammets utvecklings- och valideringsfas 44
EUROPEISKA RYMDORGANISATIONEN
ESA är en mellanstatlig organisation som inrättades i sin nuvarande form 
1975 efter sammanslagningen mellan två befintliga rymdorganisationer, ELDO ( European Launcher Development Organisation ) och ESRO ( European 
Space Research Organisation ). ESA har 18 medlemsstater: Österrike, Belgien, 
Tjeckien, Danmark, Finland, Frankrike, Tyskland, Grekland, Irland, Italien, 
Luxemburg, Nederländerna, Norge, Portugal, Spanien, Sverige, Schweiz och Förenade kungariket. De nationella organen med ansvar för rymdfrågor i 
dessa länder sitter i ESA:s styrelse.
Rymdorganet ska ha till syfte att för uteslutande fredligt ändamål sörja för 
och främja samarbete mellan europeiska stater inom rymdforskning och rymdteknologi och dessas rymdtillämpning i syfte att använda dem för veten-skapliga ändamål och för operativa rymdtillämpningar.
ESA:s verksamhet kan delas upp i två kategorier – en ”obligatorisk” och en 
”fakultativ”. Program som genomförs under den allmänna budgeten och 
budgeten för det vetenskapliga programmet är “obligatoriska”. Hit hör ESA:s 
grundläggande verksamhet (studier om kommande projekt, teknisk forsk-ning, delade teknikinvesteringar, informationssystem och utbildningspro-
gram). Alla medlemsstater bidrar till dessa program enligt en skala baserad 
på deras BNI. Övriga program, de så kallat “fakultativa”, berör ett begränsat 
antal medlemsstater som fritt bestämmer i vilken utsträckning de deltar. 
Både Artes-9 och GalileoSat är fakultativa program. ESA:s utgiftsbudget för 2006 uppgick till närmare 3 miljarder euro. 
ESA och Europeiska gemenskapen är inbördes oberoende organisationer. De 
har olika medlemsstater och lyder under olika regler och förfaranden. ESA är inte bundet av EU:s förordningar.
Ett ramavtal mellan ESA och Europeiska gemenskapen (i kraft sedan maj 
2004) formaliserar samarbetet mellan de två institutionerna. Den europeiska 
rymdpolitiken, som undertecknades i maj 2007, förenar ESA:s och de enskilda 
medlemsstaternas strategier och skapar, för första gången, en gemensam 
politisk ram för rymdverksamhet i Europa. BILAGA I
Särskild rapport nr 7/2009 – Förvaltningen av Galileoprogrammets utvecklings- och valideringsfas 45
FAKTA, SIFFROR OCH EXEMPEL OM EGNOS
EN JÄMFÖRELSE MELLAN EGNOS OCH GALILEOBILAGA II
Egnos Galileo
Koppling till andra GNSSFörstärker signalerna från GPS och 
GlonassHelt oberoende av andra GNSS
Tjänster 3: OS, SoL, SAR 5: OS, CS, PRS, SoL, SAR
Täckning Regional (Europa) Global
Rymdsegment3 transpondrar på geostationära satelliter 
(GEO) i omloppsbana på en höjd av 36 000 km 30 satelliter i omloppsbana på 
medelavståndet (MEO) 23 000 km från jorden 
Marksegment4 stationer för kontroll av uppgifterna 
(MCC, Mission Control Centres )
34 stationer för mått och kontroll av integritet (RIMS, Ranging and Integrity 
Monitoring Stations ) 
6 markbundna navigationsstationer (NLES, Navigation Land Earth Stations )3 kontrollcentrum för Galileo (GCC, 
Galileo Control Centres )
20 sensorstationer för Galileo (GSS, Galileo Sensor Stations )
5 upplänkningsstationer för S-bandet10 upplänkningsstationer för C-bandet
FinansieringESA, Europeiska kommissionen, 
Eurocontrol, EOIG, delägarna i det gemensamma företaget Galileo ESA, Europeiska kommissionen, Kina, 
Israel
FINANSIERINGEN AV EGNOS  
Finansieringen av Egnos (totalt 630 miljoner euro, 2001 års priser)
Anslagna medel mellan 1995 och 2007
EOIG
26 %Eurocontrol
2 %Parterna i det gemensamma
företaget Galileo
7 % Europeiska kommissionen
(TEN-T + sjunde
ramprogrammet)
28 %
ESA:s 
medlemsstater 
(Artes)
37 %
Källa: Beräkning gjord av Europeiska revisionsrätten.
Särskild rapport nr 7/2009 – Förvaltningen av Galileoprogrammets utvecklings- och valideringsfas 46
DET SAKNADES EN LÅNGSIKTIG VISION FÖR EGNOS  
Målen för Egnos anpassades gradvis under programmets omvandling från 
demonstrationsprogram till ett fullt fungerande operativt program. Egnos påverkades negativt av att det saknades en långsiktig strategi och ett poli-tiskt åtagande. Här följer några exempel:
Bidragen till Egnos från Europeiska kommissionen betalades i årsvisa a) 
delbetalningar och kom alltid sent. Bidragen från ESA:s medlemsstater 
kom också sent. Några programverksamheter försenades därför, vilket 
skapade osäkerhet om programmets installationsplanering. 
Krav som ändrades efter halva tiden, standarder som förändrades och b) 
nya tankar om certifiering av systemet orsakade förseningar och extra 
kostnader.
I september 2008 fanns det ännu ingen färdplan för Egnos. c) 
Trots att signalen för Egnos öppna tjänst blev tillgänglig i juli 2006 hade d) 
systemet i september 2008 ännu inte förklarats vara operationellt på 
grund av frågetecken i anslutning till skadeståndsansvar, osäkerhet om 
programmets framtid vad gällde finansiering och styrning samt kommis-
sionens tveksamhet när det gällde att tekniskt godkänna systemet. 
Trots ESA:s och det gemensamma företaget Galileos ansträngningar att e) 
demonstrera Egnos kapacitet på andra kontinenter (det vill säga i Afrika, Kina och Sydamerika) finns det egentligen ingen strategi för att stödja Egnos utanför Europa.
I det gemensamma företaget Galileos organisationsstruktur placerades f) 
Egnos i den tekniska avdelningen i stället för att behandlas som ett fullt 
fungerande sektorsövergripande program. Före 2006 fick det gemen-
samma företaget Galileo inga ekonomiska resurser av kommissionen 
för specifikt Egnos-relaterade studier.
Särskild rapport nr 7/2009 – Förvaltningen av Galileoprogrammets utvecklings- och valideringsfas 47
INTERNATIONELL T SAMARBETE OM GALILEO
EU har ingått flera internationella överenskommelser som gäller Galileo. 
Samarbetsavtal har ingåtts med Förenta staterna (2004) och Ryssland (2006) 
för att garantera driftskompatibilitet och samverkansförmåga mellan Galileo och existerande GNSS såsom GPS och Glonass.
Samarbetsavtal med Kina (2003) och Israel (2004) innebar att NRSCC och 
Matimop blev medlem av det gemensamma företaget Galileo. 
Allmänna samarbetsavtal har ingåtts med Ukraina (2005), Indien (2005), 
Marocko (2005) och Sydkorea (2006) men har aldrig lett till konkret delta-gande eller medlemskap i det gemensamma företaget Galileo. 
Syftet med alla dessa avtal var att minimera de tekniska och politiska riskerna, 
främja och stärka industriell och politisk know-how, stimulera leveransen av 
systemtillämpningar, få möjlighet att komma in på marknader i tredjeländer, 
arbeta för Galileo som internationell standard och förbereda installation av 
marksegmentkomponenter i olika delar av världen.
Relationerna med det kinesiska och det israeliska företaget skadades när det 
gemensamma företaget Galileo avslutades, och det uppstod problem då de 
aktuella avtalen skulle föras över till tillsynsmyndigheten för det europeiska 
GNSS-systemet. Diskussioner om samarbete med ytterligare andra länder 
såsom Brasilien, Mexico, Chile, Kanada, Argentina och Australien avbröts 
också då det gemensamma företaget Galileo avslutades. BILAGA III
Särskild rapport nr 7/2009 – Förvaltningen av Galileoprogrammets utvecklings- och valideringsfas 48REVISIONSRÄTTENS KRITERIER FÖR BEDÖMNING AV DEN OFFENTLIGA SEKTORNS FÖRVAL TNING  
AV GALILEOS KONCESSIONSPROCESS, SAMT EN SAMMANFATTNING AV BEDÖMNINGENBILAGA IV
Kriterier (baserade på Intosais 
riktlinjer om god praxis för 
revision av off  entlig-privat 
fi nansiering och koncessioner)Ansvarigt 
organHar kriteriet 
uppnåtts?Sammanfattning av bedömningen
A. Projektets omfattning och inriktning
A.1 Urvalet av projekt
Hur prioriterade det granskade 
organet potentiella projekt? Genomförde organet projekten i den prioritetsordningen?Kommissionen 
(Rådet)Inte bedömt
(politiskt beslut)Galileo var ett unikt projekt och beslutet att genomföra det var politiskt. Efter ett initiativ från kommissionen i början 
av 1990-tal godkände rådet Galileoprogrammet och ålade kommissionen att genomföra det.
Senare, på förslag av kommissionen och för att få igång utvecklingsfasen, fattades beslut om det off  entlig-privata 
partnerskapet och koncessionen i politiskt samförstånd mellan medlemsstaterna. Tanken var att förvaltningen och fi nansieringen av de kommande faserna skulle följa detta scenario. Se kommissionens successiva meddelanden, 
kommissionens studier och rådets slutsatser 1994–2003. 
A.2 Fastställandet av projektkravAngav det granskade organet från 
början tydligt sina krav och uttryckte dem i form av output, och klargjorde eventuella särskilda begränsningar som skulle gälla för den privata sektorn?Kommissionen 
(Rådet)Delvis Av kommissionens förberedande arbete och rådets beslut framgår att EU:s off  entliga sektor angav sina krav i mycket 
allmänna termer. Den föreslagna koncessionen var tänkt att omfatta fi  nansiering och förvaltning av installation och 
drift – inklusive utbyte – av Galileosystemet. För detta skulle koncessionsinnehavaren upphandla, lansera, driva, exploatera och underhålla systemet och dess komponenter under koncessionsperioden för att leverera tjänster från de fem Galileosatelliterna som kunde användas för att utveckla tillämpningar längre ned i kedjan. Man övervägde även att inkludera förvaltningen av Egnos och leveransen av Egnostjänster i avtalen om Galileokoncessionen.
Kommissionens förberedande arbete om koncessionen lämnade mycket oklart i avgörande frågor, såsom den 
underliggande intäktsmodellen och övergången mellan utvecklings- och installationsfaserna. Även om man i korthet angav några av begränsningarna för den privata sektorns deltagande i projektet, angavs ingen strategi för den off  entliga sektorn som kunde läggas fram för den privata sektorn.
I kommissionens förberedande arbete ställdes alltså inte upp tydliga krav och begränsningar för den privata sektorn 
vad gällde den föreslagna Galileokoncessionen. 
Särskild rapport nr 7/2009 – Förvaltningen av Galileoprogrammets utvecklings- och valideringsfas 49A.3 Den privata sektorns kapacitet
Gjorde det granskade organet en 
preliminär bedömning av den privata sektorns kapacitet att uppfylla kraven?Kommissionen Delvis Efter kommissionens förberedande arbete var slutsatsen positiv, om än allmän, om att en koncession var möjlig , 
i motsats till den alternativa modellen med ett gemensamt företag (i form av kapitalandelar i det gemensamma företaget Galileo). Den privata sektorn bedömdes vara tveksam till att delta och investera i det senare alternativet på grund av osäkerhet om den förväntade ekonomiska avkastningen och potentiella intressekonfl  ikter under 
utvecklings- och valideringsfasen. 
Kommissionen drog också slutsatsen att den europeiska privata sektorn hade nödvändig kapacitet för att leverera 
Galileosystemet och dess tjänster genom sin grundmurade tekniska kunskap och sin dokumenterade erfarenhet av att fi nansiera och förvalta stora projekt. 
Dock, såsom uppges i A.2, var projektkraven inte tillräckligt tydliga. Följaktligen blev bedömningen av den privata 
sektorns kapacitet att uppfylla dessa krav alltför generell. 
Kommissionen kunde därför inte göra en preliminär bedömning av den privata sektorns kapacitet.
A.4 Utvärdering av potentiella fördelarGjorde det granskade organet 
en preliminär utvärdering av de eftersträvade fördelarna?Kommissionen 
(Rådet)Delvis Till motiven för att genomföra Galileo genom ett off  entlig-privat partnerskap hörde följande argument (se 
kommissionens meddelande av den 10 februari 1999): kompletterande fi  nansiering, bättre projektdesign, generellt 
sätt valuta för pengarna, bättre utnyttjande av tjänsterna, användarperspektiv och bättre förvaltning av kostnader.
En studie som gjordes på uppdrag av kommissionen resulterade i en lista på mål: så snabbt som möjligt nå full 
driftskapacitet, helst i början av 2008 för att kunna tillvarata möjligheter på GNSS-marknaden, fi  nansiera en väsentlig 
andel av installationskostnaden från privat fi  nansiering (förslagsvis två tredjedelar), få valuta för pengarna (genom 
att optimera tekniska lösningar och system, optimera konkurrensen och eff  ektiviteten vid upphandling, i lämplig 
utsträckning föra över risk och skapa ekonomiska incitament för resultat), involvera europeisk industri så att den kan utnyttja kontrakten för att bygga systemet och tillverka användarutrustning, ge den privata sektorn ansvaret för att systemets resultat och specifi  kationer lever upp till marknadens och den off  entliga sektorns resultatkrav, optimera 
de intäkter som generas av marknaden, minska behovet av off  entliga utgifter och sprida det off  entliga deltagandet 
över en längre period, samt optimera kostnaderna under hela projektcykeln genom att tillämpa eff  ektivitet som i 
den privata sektorn. I studien medgavs att ett projekt med så många och varierande mål skulle kräva kompromisser. 
I kommissionens förberedande arbete presenterades dock inga kompromisser. Dessutom var dessa allmänna mål 
inte tillräckligt specifi  ka för den föreslagna Galileokoncessionen. Kommissionen borde ha utformat en strategi 
med till exempel (i) den off  entliga sektorns preferens för en kommersiell exploatering av Galileo, (ii) den off  entliga 
sektorns strategi för att skapa en praktisk övergång som löste frågan om samband och beroende mellan utvecklings- och installationsfaserna.
Dessa element skulle senare ha kunnat användas som meningsfulla urvals- och utvecklingskriterier vid värderingen 
av inkomna anbud under den konkurrensutsatta upphandlingsprocessen. 
Särskild rapport nr 7/2009 – Förvaltningen av Galileoprogrammets utvecklings- och valideringsfas 50Kriterier (baserade på Intosais 
riktlinjer om god praxis för 
revision av off  entlig-privat 
fi nansiering och koncessioner)Ansvarigt 
organHar kriteriet 
uppnåtts?Sammanfattning av bedömningen
A.5 Bredare politiska mål (inklusive rättsliga aspekter)
Bedömde det granskade organet de 
eff ekter som bredare politiska mål 
skulle kunna ha på projektet?Kommissionen 
(Rådet)Delvis Galileoprojektet begränsas av strategiska överväganden (till exempel potentiell militär användning). 
Medlemsstaterna är oense i dessa frågor. Dock förväntas cirka en tredjedel av Galileos potentiella intäkter komma från utnyttjandet av off  entliga reglerade tjänster, till exempel räddningsverksamhet, säkerhetsstyrkor och militär.
Utvecklingen av GNSS-tillämpningar är också i hög grad beroende av att lagstiftning införs både på medlemsstats- 
och EU-nivå. Också här bedömdes cirka en tredjedel av de potentiella inkomsterna vara beroende av stöd i form av lagstiftning från den off  entliga sektorn utan vilket den privata sektorn inte kan förutse inkomsterna. Kommissionen 
presenterade dock ingen plan för att öka Galileos chanser till framgång genom lagstiftningsåtgärder.
A.6 Val av lämpligaste form av partnerskapUndersökte det granskade organet 
alternativa sätt att fylla sina behov, såsom traditionell upphandling för off entlig sektor eller privatisering, 
innan man valde alternativet off entlig/privat fi  nansiering och 
koncession? Kommissionen 
(Rådet)Nej En traditionell off  entlig upphandling undersöktes inte inom ramen för kommissionens förberedande arbete. 
Kommissionen undersökte endast hur (i) en aff  ärsplan för Galileoprogrammet skulle utarbetas och hur (ii) en lämplig 
struktur för ett off  entlig-privat partnerskap skulle se ut. Kommissionens förberedande arbete utmynnade i ett förslag 
om ett off  entlig-privat partnerskap i form av en koncessionsmodell och inte en modell med ett gemensamt företag. 
I motsats till en av rekommendationerna i två studier utförda av PricewaterhouseCoopers (november 2001 och 
januari 2003) skapades ingen måttstock (public-sector comparator) mot vilken den samlade nyttan av den privata sektorns anbud på det off  entlig-privata partnerskapet kunde mätas, i syfte att förbättra den off  entliga sektorns 
förhandlingsposition. 
A.7 InnovationAngav det granskade organet i förväg 
utrymmet för nytänkande på områden som design och konstruktion, drift och projektfi  nansiering?Kommissionen Delvis I kommissionens förberedande arbete uppmärksammades behovet av innovation när det gällde den föreslagna 
Galileokoncessionen, men det angavs inte exakt var eller hur innovation var möjlig.
Kommissionen gjorde inget ytterligare förberedelsearbete. Då urvalsprocessen för koncessionen inleddes 
uppmuntrade upphandlingsdokumentationen anbudsgivarna att föreslå innovativa lösningar genom att de tilläts lägga fram anbud med variationer. 
Bristen på tydliga krav för Galileokoncession (se A.2) gjorde det omöjligt att direkt bedöma innovationsaspekten 
under urvalsprocessen.
A.8 RiskbedömningUndersökte det granskade organet 
i förväg vilket som var en lämplig fördelning av projektets risker mellan off entlig sektor och de berörda 
parterna från privat sektor?Kommissionen Nej Riskfördelningen undersöktes inte under förberedelsefasen. Det hade varit möjligt om det hade angetts tydliga kr av 
för den privata sektorn.
Särskild rapport nr 7/2009 – Förvaltningen av Galileoprogrammets utvecklings- och valideringsfas 51A.9 Rimlig kostnad och trolig valuta för pengarna
Övervägde det granskade organet 
innan upphandlingen inleddes i vilken utsträckning den troliga kostnaden för projektet var rimlig och skulle ge valuta för pengarna?Kommissionen Nej De risker och svårigheter som måste lösas innan en koncession upprättades med privata parter identifi  erades under 
förberedelsearbetet men det gjordes ingen bedömning av i vilken omfattning dessa osäkra faktorer skulle kunna påverka projektets genomförbarhet. Den potentiella nyttan med Galileoprojektet undersöktes men argumenten för och emot koncessionsmodellen diskuterades inte till fullo.
Rimlig kostnad och trolig valuta för pengarna när det gällde Galileokoncessionen övervägdes inte innan 
upphandlingen inleddes.
A.10 Beskrivning av aff  ärsnyttan
Gjorde det granskade organet en 
ordentlig beskrivning av aff  ärsnyttan 
för att stödja beslutet att inleda upphandlingen för projektet?Kommissionen Delvis På rådets begäran (rådets resolution av den 5 april 2001) utförde kommissionen en del förberedelsearbete som 
underlag för utarbetandet av en aff  ärsplan för Galileoprogrammet och undersökte vilken modell som skulle vara 
lämplig (aff  ärsnyttan) för det off  entlig-privata partnerskapet.
Även om budskapet i detta arbete var positivt till stöd från off  entlig sektor, med hänvisning till det positiva 
kostnadsintäktsförhållandet, redovisades inte tydligt för- respektive nackdelar med koncessionsmodellen.
B. Projektförvaltning
B.1 Projektgrupp
Bedömde det granskade organet 
vilken sakkunskap den skulle behöva för att framgångsrikt leverera projektet? Var kunde det granskade organet inhämta denna sakkunskap, till exempel från egen personal eller externa rådgivare? Satte därefter det granskade organet samman sin projektgrupp i god tid?Delat mellan 
kommissionen och det gemensamma företaget GalileoDelvis Det gemensamma företaget Galileo blev operativt i september 2003 när det tog över den befi  ntliga personalen 
från Galileos temporära stödorganisation (GISS). Ytterligare rekrytering skedde, men det gemensamma företaget Galileo rekryterade ingen personal som redan hade direkt erfarenhet av att förvalta inrättandet av off  entlig-privata 
partnerskap och koncessioner.
Det gemensamma företaget Galileo utsåg inte externa rådgivare förrän sent i urvalsprocessen (det vill säga när 
upphandlingsdokumentationen hade getts ut och den konkurrenspräglade dialogen ägt rum). 
B.2 Marknadsundersökning
Undersökte det granskade organet 
marknaden innan den formella upphandlingen inleddes för att fastställa att det fanns leverantörer som var villiga att lämna anbud på projektet?Kommissionen Delvis
Den 22 februari 2003 inbjöd kommissionen företag att lämna in intresseanmälan (EUT C 43, 22.2.2003, s. 12) för 
”Galileokoncessionen” Syftet var att upprätta en databas över intresserade företag och ge dem möjlighet att förbereda upphandlingsprocessen. 85 företag visade intresse och registrerades i databasen. Det organiserades en informationsdag för intresserade parter, men det gjordes ingenting för att bedöma hur de hade förstått och uppfattat de föreslagna koncessionskraven.
Det fanns generellt sett ett intresse från potentiella leverantörer för ett Galileoprojekt, men de behövde tydligare krav 
innan de kunde gå med i en koncession.
B.3 Avtalsfrågor
Hade det granskade organet 
Identifi  erat de avtalsaspekter som 
troligtvis skulle aktualiseras under upphandlingen och upprättat ett avtalsförslag med preliminära förslag för varje aspekt?Det 
gemensamma företaget GalileoDelvis Ett avtalsförslag utarbetades under urvalsfasen och den konkurrenspräglade dialogen.
Avtalsförslaget kom dock alldeles för tidigt med tanke på de många oklarheterna och inte minst med tanke på att det inte stod klart vilken lag som skulle tillämpas.
Särskild rapport nr 7/2009 – Förvaltningen av Galileoprogrammets utvecklings- och valideringsfas 52Kriterier (baserade på Intosais 
riktlinjer om god praxis för 
revision av off  entlig-privat 
fi nansiering och koncessioner)Ansvarigt 
organHar kriteriet 
uppnåtts?Sammanfattning av bedömningen
B.4 Upphandlingsstrategi
Utarbetade det granskade organet en 
upphandlingsstrategi där det angavs hur många upphandlingsomgångar som skulle hållas, hur många anbud som skulle bjudas in för varje upphandlingssteg, hur organet skulle kommunicera med anbudsgivarna, och med en realistisk tidtabell för upphandlingsprocessen?Delat mellan 
kommissionen och det gemensamma företaget GalileoDelvis Kommissionens förberedande arbete ledde till en preliminär upphandlingsplan för urval och förhandling via en 
inbjudan till intresseanmälan, ett meddelande om koncessionen, ett förberedande urval och en urvalsomgång. Avtalet väntades tilldelas inom 14 månader efter det att processen hade inletts. Trots att starten av det gemensamma företaget Galileos verksamhet försenades följde kommissionen och det gemensamma företaget till en början planen att organisera urval och förhandlingar under en kort period 2003 och 2004 (meddelande om koncessionen EUT 2003/S 200 – 179789). 
Denna tidtabell var dock mycket ambitiös. Erfarenheter från off  entlig-privata partnerskap och privata 
fi nansieringsinitiativ i Förenade kungariket pekar på att det tar betydligt längre tid (18 månader är inte ovanligt) 
att fastställa specifi  ka och sammanhängande mål för ett genomsnittligt, inte särskilt komplext, off  entlig-privat 
partnerskapsprojekt. Väletablerad upphandlingspraxis från ESA pekar också på att det tar betydligt mer än ett år att fastställa ett stabilt tillvägagångssätt inom den europeiska rymdindustrisfären, också för en organisation med erfarenhet. 
B.5 Tidtabell för projektet
Utarbetade det granskade organet 
en rimlig tidtabell för projektet med fastställda milstolpar mot vilka framsteg kunde mätas, och punkter i processen då organet skulle kontrollera att projektet fortfarande var genomförbart?Delat mellan kommissionen och det gemensamma företaget GalileoDelvis Den ursprungliga övergripande tidtabellen för Galileoprogrammet presenterades vid fl  era tillfällen mellan 2000 och 
2004 (se tabell 1 ).
Tidtabellen var dock mycket allmänt hållen och hade inga mellanliggande milstolpar då programmets 
genomförbarhet skulle kontrolleras. Uppdateringar av tidtabellen meddelades offi   ciellt 2006 och 2007.
Mellanliggande milstolpar för koncessionsprocessen sköts upp vid fl  era tillfällen, men utan kommentarer om 
huruvida projektet fortfarande var genomförbart.
B.6 Jämförelse mellan kostnad och nytta
Jämförde det granskade organet 
kostnad och nytta för det off  entlig/
privata fi  nansieringsalternativet med en alternativ upphandlingsmodell?Delat mellan 
kommissionen och det gemensamma företaget GalileoNej I kommissionens förberedande arbete ingick en kostnadsnyttoanalys av Galileoprojektet, men det fanns ingen sådan 
analys av den föreslagna koncessionsmodellen jämfört med en alternativ upphandlingsmodell.
Som anges i A.6 rekommenderades i studierna från PricewaterhouseCoopers att en public-sector comparator skulle 
utarbetas. Denna rekommendation följdes dock aldrig.
B.7 Upphandlingslista
Lyckades det granskade organet 
upprätta en bra upphandlingslista?
Delat mellan kommissionen och det gemensamma företaget Galileo Delvis I de förhandsutvalda konsortierna (se också B.2) ingick ett bra urval av den europiska industrin med kapacitet att 
leverera Galilieosystemet. 
Operatörer och industrier längre ned i kedjan marginaliserades dock av rymdtillverkningsindustrin. Situationen 
försämrades ytterligare när ett av de tre förhandsutvalda konsortierna beslutade att dra sig ur urvalsprocessen under sommaren 2004.
Särskild rapport nr 7/2009 – Förvaltningen av Galileoprogrammets utvecklings- och valideringsfas 53B.8 Kravspecifi  cering
Specifi  cerade det granskade organet 
kraven tydligt?Det 
gemensamma företaget GalileoNej
Upphandlingsdokumentationen för det gemensamma företaget Galileo fungerade mest som en hjälp för anbudsgivarna 
att strukturera sina förslag. Dokumentationen angav allmänna principer, men återspeglade inte specifi  ka mål, 
tydliga riskpositioner eller vilka metoder det gemensamma företaget Galileo föredrog som representant för den off entliga sektorn. I synnerhet behandlades inte brister i utformningen och inbyggda svårigheter i det föreslagna 
koncessionsupplägget. Det gemensamma företaget Galileo angav till exempel inte vilket alternativ man föredrog (eller andra alternativ) för marknadsutvecklingen utan bad endast anbudsgivarna lägga fram förslag. Dessutom bad det gemensamma företaget Galileo anbudsgivarna beskriva sin strategi för att ta över resultaten av validering i omloppsbana, men när det gällde frågan om skadeståndsansvar angavs inte vilken lagstiftning som gällde för koncessionsavtalet trots att anbudsgivarna hade kunnat använda detta som underlag vid sin analys. Enda undantaget gällde uppskjutningsalternativ där det gemensamma företaget Galileo tydligt framhöll att man föredrog Ariane 5 och Soyuz.
Följden blev att anbudsgivarna inte hade tillräckligt detaljerad information om den off  entliga sektorns position 
och preferenser utan fi  ck lita till sitt eget omdöme när de lämnade in anbud, utan riktlinjer för förslagen och utan 
möjlighet att precist möta tydliga krav.
B.9 Bibehålla konkurrensenLyckades det granskade organet 
bibehålla konkurrenstrycket fram till dess att kontraktet tilldelades, och förhandla med den utsedda anbudsgivaren på ett bra sätt?Det 
gemensamma företaget GalileoNej Eftersom det gemensamma företaget Galileo vid två tillfällen inte kunde välja vilken anbudsgivare man föredrog och 
godkände samgåendet lyckades man inte bibehålla konkurrensen. 
B.10 Regelbundna kontroller
Kontrollerade det granskade organet 
regelbundet under upphandlingen att projektet fortfarande gav valuta för pengarna?
Delat mellan kommissionen och det gemensamma företaget Galileo Nej I sina meddelanden visade det gemensamma företaget Galileo regelbundet att man stod fast vid sitt åtagande att 
sluta avtal med den privata sektorn, men man kontrollerade inte genomförbarhet och potentiell valuta för pengarna (se också B.5).
B.11 Budget för projektkostnader
Upprättade och kontrollerade 
det granskade organet realistiska budgetar för alla projektkostnader, inklusive interna och externa medel?Delat Ja Det gemensamma företaget Galileo var beroende av att årliga budgetar godkändes för var och en av dess uppgifter. 
Kommissionen och det gemensamma företaget Galileo beräknade dock inte utgiftsnivån för både den off  entliga och 
den privata sektorn för hela urvals- och förhandlingsprocessen. Den privata sektorn lade fram en beräkning på 24,5 miljoner euro i oktober 2005.
B.12 Utnämning av rådgivareVar det granskade organets 
utnämningar av externa rådgivare med hög kompetens konkurrensutsatta?Delat Delvis Det gemensamma företaget utnämnde erfarna externa rådgivare genom konkurrensutsatt upphandling, men 
detta skedde sent i urvalsprocessen (det vill säga när upphandlingsdokumentationen hade getts ut och efter den konkurrenspräglade dialogen). 
Särskild rapport nr 7/2009 – Förvaltningen av Galileoprogrammets utvecklings- och valideringsfas 54Kriterier (baserade på Intosais 
riktlinjer om god praxis för 
revision av off  entlig-privat 
fi nansiering och koncessioner)Ansvarigt 
organHar kriteriet 
uppnåtts?Sammanfattning av bedömningen
B.13 Kostnadsförvaltning
Hur övervakade och förvaltade 
det granskade organet sina projektkostnader, inklusive interna och externa medel?Delat Delvis Det gemensamma företaget Galileo anställde externa rådgivare och konsulter genom ramavtal som ingicks efter 
anbudsinfordran. Kostnaderna kontrollerades genom att det gjordes enskilda arbetsorder. 
Det gemensamma företaget Galileo hade dock ingen långsiktig politik när det gällde kostnader för externa rådgivare.
C. Anbud och kontrakt
C. 1 Anbudsgivarnas förslag
Föreslog anbudsgivarna många och varierande 
lösningar?Delvis De anbud det gemensamma företaget Galileo tog emot återspeglade anbudsgivarnas sakkunskap och erfarenhet 
som ledare inom europeisk industri.
Men eftersom den off  entliga sektorn inte angav några exakta specifi  kationer (se B.8) saknade anbudsgivarna 
riktlinjer för sina förslag och hade ingen möjlighet att precist möta tydliga krav.Detta problem identifi  erades av en förhandsutvald anbudsgivare som våren 2004 helt korrekt förutsåg resultatet av 
koncessionsprocessen (protokoll från ett sammanträde inom ramen för den konkurrenspräglade dialogen): 
Det gemensamma företaget Galileos upphandlingsdokumentation innehåller många bra anvisningar, och 
beslutet att varannan vecka ha bilaterala sammanträden (dvs. inom ramen för den konkurrenspräglade dialogen) är klokt, men stora frågetecken kvarstår. Tiden är alldeles för kort för att analysera det gemensamma företaget Galileos krav, planera aff  ärsplanen för det företag som ska sköta driften av Galileo och lägga fram 
ett anbud före den 1 september i år. Anbud som tas fram under den tid som står till förfogande kommer med nödvändighet att i stor utsträckning bygga på gissningar. Muntliga besked till anbudsgivare att göra så gott de kan strider mot de skriftliga instruktionerna att utarbeta och lägga fram ett juridiskt bindande anbud. Det gemensamma företaget Galileo har inte resurser att göra en välgrundad jämförelse av anbuden utifrån deras värde för den off  entliga sektorn. Det gemensamma företaget Galileo upprättar ingen aff  ärsplan för 
den off  entliga sektorn med vars hjälp det kan göra sådana jämförelser, och företaget kan inte göra det inom 
tidsplanen för anbudsförfarandet. I synnerhet kommer anbudsmåtten att vara inkonsekventa på grund av (i) att anbudsgivarna i stor utsträckning måste förse sina anbud med villkor, som skiljer sig åt mellan anbuden och som det gemensamma företaget Galileo inte kommer att kunna utvärdera, (ii) att det gemensamma företaget Galileo kräver att anbudsgivarna bestämmer sina egna åtaganden när det gäller nyckelresultat, som också dessa kommer att skilja sig åt mellan anbuden och som det gemensamma företaget Galileo inte kommer att kunna utvärdera. Konsekvensen blir att anbudsgivarna står inför en upphandlingsrisk som helt avviker från de etablerade principerna för off  entlig-privata partnerskap.
Som förutsagts saknade de inlämnade anbuden fasta priser och tydliga åtaganden, och det gemensamma företaget 
Galileo tvingades förlänga urvalsfasen. I en teknisk anmärkning från en rådgivare för det gemensamma företaget Galileo från december 2004 bekräftas påståendet ovan: 
I fl era avseenden återspeglade bristen på utveckling i anbudsgivarnas förslag osäkerheten om det 
gemensamma företaget Galileos krav. Till följd av denna osäkerhet fanns det stora strukturella skillnader mellan anbuden (vilket försvårade direkta jämförelser) och båda anbudsgivarna angav endast indikativa priser.
Särskild rapport nr 7/2009 – Förvaltningen av Galileoprogrammets utvecklings- och valideringsfas 55C.2 Bedömning av anbudet
Gjorde det granskade organet en bred bedömning av 
anbuden?Delvis Det gemensamma företaget Galileo bedömde och betygsatte de mottagna anbuden i enlighet med de på förhand 
fastställda utvärderingskriterierna (ekonomiska, tekniska och förvaltningsmässiga).
I februari 2005 gjorde det gemensamma företaget Galileo dock till sist den övergripande bedömningen att de 
konkurrerande anbuden var likvärdiga (se även C.1).
C.3 Val av anbudsgivareBedömde det granskade organet resultaten av 
utvärderingarna för att välja det anbud som gav bäst valuta för pengarna?Delvis Det gemensamma företaget Galileo utvärderade anbuden genom att tillämpa sina formella utvärderingskriterier för 
upphandling. Företaget hade dock inga detaljerade och stabila utvärderingskriterier som återspeglade precisa krav som de konkurrerande anbuden kunde bedömas och jämföras mot (se även A.4).
Det gemensamma företaget Galileo förklarade vid två tillfällen att man inte kunde välja vilken anbudsgivare man 
föredrog: i oktober 2004, och efter att ha förlängt urvalsfasen, i februari 2005.
C.4 Ändringar under förhandlingarna med den valda anbudsgivaren Gjorde det granskade organet så få ändringar som möjligt 
av avtalsvillkoren under slutförhandlingarna med den valde anbudsgivaren?Nej Efter att ha godkänt samgåendet och inlämnandet av ett gemensamt anbud kunde det gemensamma företaget 
Galileo inte längre driva förhandlingsprocessen. Det gemensamma företaget kunde inte tvinga fram efterlevnad av villkoren för samgåendet, och förhandlingarna påverkades negativt av konsortiets sammansättning och dess oförmåga att nå enighet (på grund av antalet andelshavare, deras olika intressen, erfarenhet av off  entlig-privata 
partnerskap etc.).
Särskild rapport nr 7/2009 – Förvaltningen av Galileoprogrammets utvecklings- och valideringsfas 56
FÖRTECKNING ÖVER UTTRYCK SOM ANVÄNDS I RAPPORTEN
Affärsnytta : Information som motiverar varför ett projekt inleds och går 
vidare. Den anger skälen till projektet och besvarar frågan ”Varför?”.
Affärsplan : Ett formellt uttalande om ett antal affärsmässiga mål, skälen till 
att de bedöms vara möjliga att uppnå och en plan för hur det ska ske.
Anbudsförfarande : Att annonsera efter, och därefter ta emot och utvärdera, 
anbud eller offerter från olika företag i den privata sektorn om leverans av 
tjänster inom ramen för en offentlig-privat finansierings- och koncessions-uppgörelse i syfte att få mesta möjliga valuta för pengarna.
Användarsegmentet i Galileo : Till skillnad från systemets rymdsegment och 
marksegment översätter användarsegmentet signalerna till tjänster för slut-användarna. Det består av olika typer av mottagare för användarna.
Intressekonflikt : När en person eller organisation agerar med dubbla åta-
ganden med motstridiga mål eller intressen.
Koncessionsavtal : Ett avtal mellan offentliga och privata parter där de 
senare beviljas ensamrätt att driva, underhålla och investera i allmännyttig 
verksamhet.
Konkurrenstryck : När konkurrenter måste göra sina produkter/tjänster/anbud 
så attraktiva som möjligt för den upphandlande organisationen för att inte 
förlora sin position i förhållande till rivaliserande medtävlare, vilket leder 
till en bättre uppgörelse för den upphandlande enheten.
Måttstock för offentlig sektor (public sector comparator) : En beräkning av 
vad projektet skulle kosta om traditionella upphandlingsmetoder användes. 
Den används som hjälp för att fastställa om privat finansiering ger mer valuta för pengarna än traditionell upphandling.
Offentlig-privat partnerskap : Offentlig eller privat affärsverksamhet som har 
inrättats och arbetar genom ett partnerskap mellan myndighet och ett eller 
flera privata företag.BILAGA V
Särskild rapport nr 7/2009 – Förvaltningen av Galileoprogrammets utvecklings- och valideringsfas 57
Riskfördelning : Avtalet mellan parterna i en offentlig/privat finansierings-
överenskommelse eller koncession som anger vilken part/vilka parter som har ansvaret för att bära de finansiella konsekvenserna eller andra konsekvenser om en negativ händelse inträffar, minska risken för att den ska inträffa och 
mildra effekterna om den inträffar.
Risköverföring : Överföring av den risk som normalt bärs av den upphand-
lande organisationen till tjänsteleverantören från privat sektor.
Styrningsstrukturer : Det system för tillsyn som finns för att ledningen ska 
kunna ha kontroll över projektet, inklusive fördelningen av ledningsansvar och processer och system för rapportering till ledningen. 
Tillgänglighetsbetalning : En periodisk betalning från en offentlig myndighet 
till en koncessionsinnehavare för leverans av en tillgänglig anläggning.
Traditionell upphandling : Ett kontrakt enligt vilket kunden betalar uppdrags-
tagaren för att tillhandahålla en tillgång under tiden arbetet för att ta fram tillgången fortskrider. Dessa tillgångar är fullt betalda då de har slutförts. 
Underhållet av dem regleras i separata kontrakt, och ansvaret för driften 
ligger kvar hos den offentliga sektorn.
KOMMISSIONENS 
SVAR
Särskild rapport nr 7/2009 – Förvaltningen av Galileoprogrammets utvecklings- och valideringsfas 58
KOMMISSIONENS SVAR
SAMMANFATTNING
I. -V. 
Galileo och Egnos är två banbrytande pro-
gram för att inrätta ett europeiskt globalt  
system för satellitnavigering. Europeiska  rymdorganisationen (nedan kallad ”ESA”)  och kommissionen satte igång dessa två  
program som ett gemensamt initiativ och  
fick starkt stöd för dem från sina respektive medlemsstater. 
ESA tog hand om den tekniska utveck-
lingen och kommissionen ansvarade för  de politiska besluten. Tillsammans bildade de det gemensamma företaget Galileo  som en samordningsplattform för att över-vaka genomförandet av utvecklings- och  valideringsfasen.
Kommissionen inrättade sedermera på rådets 
uppmaning en tillsynsmyndighet för instal-lations- och driftsfasen för att tillvarata den 
offentliga sektorns intressen i det offentlig-
privata partnerskapet. 
Medlemsstaterna och ESA har spelat en  
central roll ända sedan initiativet inleddes. Efter vissa svårigheter med att finna privata finansiärer blev det integrerade programmet Egnos/Galileo under 2008 ett EU-program  
med heltäckande finansiering från EU:s  
budget. Sedan dess är det kommissionen  
som har tagit på sig rollen som programför-valtare. I och med den nya strukturen har  
ansvarsfrågorna klarats ut och kommissio-nen anser för närvarande att målen är på  god väg att uppnås. Kommissionen medger 
att det har förekommit förseningar och över-
skridanden av budgeten, men med tanke på 
den innovativa karaktären och tekniska för-finingen i de förberedande faserna anser den 
att revisionsrättens bedömning av förvalt-ningen av utvecklings- och valideringsfasen är alltför negativ. Med facit i hand framstår det dock som om mer kunde ha gjorts i ett 
tidigare skede för att ta itu med några av  
problemen. 
KOMMISSIONENS 
SVAR
Särskild rapport nr 7/2009 – Förvaltningen av Galileoprogrammets utvecklings- och valideringsfas 59
V.
i) 
Det gemensamma företaget Galileo inrät-tades som en kontaktyta mellan ESA, som  ansvarar för den tekniska utvecklingsverk-samheten (den fas som omfattar validering i omloppsbana) och Europeiska kommissionen som ansvarar för de politiska aspekterna. 
ii) 
Kommissionen har hela tiden övervakat pro-
grammet, men utan att blanda sig i ESA:s  
ansvarsområde, särskilt inte i tekniska  och industriella frågor. Kommissionen har  ibland ingripit när så krävts för att röja hin-der ur vägen och föreslå omarbetningar av programmet.
VI. 
Beslutet att välja offentlig-privat partner-
skap som samarbetsform var politiskt och  
fattades av rådet. Kommissionen fick ett  klart och tydligt politiskt mandat att förbe-
reda ett offentlig-privat partnerskap inom  
en begränsad tidsram och planerade detta 
utifrån den information som då fanns till-gänglig inom denna mycket specialiserade 
och innovativa sektor. Branschen svarade  
med seriösa och realistiska förslag som  
svar på förfarandet för en koncession för ett 
offentlig-privat partnerskap. 
VIII. 
Genom det gemensamma företaget och  
senare tillsynsmyndigheten har kommissio-nen använt medel från sjätte ramprogram-met för att finansiera teknisk utveckling och tillämpningsinriktad FoTU. FoTU-projekten, och särskilt tillämpningsnära FoTU kommer att bära frukt på medellång och lång sikt  (2009–2015) och exploateringen av sådana projekt kommer att tas upp i den kommande åtgärdsplanen för tillämpning av GNSS.IX. 
Kommissionens förslag om att integrera  Egnos-programmet i Galileoprogrammet  räddade Egnos-programmet och säker-
ställde nödvändig finansiering för att fort-
sätta projektet. Kommissionen stod fast vid integrationstanken såväl under som efter  koncessionsförhandlingarna. 
X. 
Revisionsrättens redogörelse tar inte till fullo 
hänsyn till de rådande omständigheterna vid 
den tidpunkten. Programmet omfattade ett stort antal intressenter från den offentliga sektorn (EU:s och ESA:s medlemsstater, ESA, tredjeländer och kommissionen) med olika institutionella roller och ansvarsområden,  och kommissionen arbetade aktivt för att  
finna lämpliga medel för att få med dessa  
intressenter på projektet. Kommissionen  
har uppnått verkliga framsteg på området  
internationellt samarbete. Inrättandet av det gemensamma företaget och tillsynsmyndig-
heten samt förslagen om att ändra inrikt-
ning på det program som upphörde genom 
antagandet av förordning (EG) 683/2008,  visar vilket ledarskap kommissionen utövat 
med avseende på de berörda intressenternas 
respektive roller.
XI. 
Kommissionen har fått ett tydligt mandat  att ta över programförvaltningen under  
installationsfasen, varför den också har bör-jat anpassa sin förvaltningskapacitet, både 
inom den egna institutionen och med stöd av kvalificerade externa rådgivare.
XII. 
Medlemsstaterna och andra intressenter  
får ta del av lärdomarna från Galileo för att förbättra förvaltningen av stora infrastruk-
turprogram.
KOMMISSIONENS 
SVAR
Särskild rapport nr 7/2009 – Förvaltningen av Galileoprogrammets utvecklings- och valideringsfas 60
INLEDNING
2.
ESA och kommissionen satte igång Egnos  
och Galileo som ett gemensamt initiativ och 
fick starkt stöd för programmen från respek-tive medlemsstater. 
ESA tog hand om den tekniska utveck-
lingen och kommissionen ansvarade för  de politiska besluten. Tillsammans bildade 
de det gemensamma företaget Galileo  
som en samordningsplattform för att över-vaka genomförandet av utvecklings- och  valideringsfasen.
För installations- och driftsfasen inrättade 
rådet på kommissionens inrådan en tillsyns-
myndighet för tillvaratagande av den offent-
liga sektorns intressen i det offentlig-privata 
partnerskapet. 
HISTORIEN BAKOM GALILEO
15. Inför Galileoprogrammets utvecklingsfas  
inrättades det gemensamma företaget Gali-
leo för att säkerställa enhetligheten i pro-
jektets ledning och ekonomiska kontroll  
under forsknings-, utvecklings- och demon-
strationsfasen av Galileoprogrammet, och  
för detta ändamål skulle det mobilisera de 
medel som avsatts för detta program (artikel 1 i förordning (EG) nr 876/2002). Det tek-
niska ansvaret under denna fas anförtroddes ESA inom ramen för GalileoSat-programmet. ESA-medlemstaternas godkännande av Gali-
leoSat-programmet blev startskottet för  
den industriella verksamheten. Det gemen-
samma företaget Galileo utgjorde samord-ningsplattformen för ESA och kommissionen 
under utvecklings- och valideringsfasen.17. -18. 
Enligt artikel 2 ska företagets främsta upp-
gifter vara följande:
1)  Leda den optimala integreringen av  
Egnos ( European Geostationary Naviga-
tion Overlay Service ) i Galileoprogrammet 
samt genomförandet av programmets  utvecklings- och valideringsfas. 
2)  I samarbete med ESA sätta igång utveck-
lingsfasens industriella verksamhet. 
3)  I samarbete med kommissionen och ESA 
förbereda installations- och driftsfasen genom att ansvara för upphandlingsför-faranden som leder till undertecknandet 
av koncessionsavtal.
4)  Övervaka genomförandet av all program-
verksamhet.
21. 
Syftet med kommissionens meddelande från oktober 2004, som formulerades av rådet  
(transport) vid dess möte i mars 2004, var  
inte att rapportera om hur arbetet fortskrider 
under utvecklings- och valideringsfasen utan 
att inleda installations- och driftsfaserna.
Förseningarna i den tekniska utvecklingen 
(den fas som omfattar valideringen i omlopps-bana) vid denna tidpunkt ansågs inte ofören-
liga med inledningen av verksamheten inför programmets installationsfas under 2006.
KOMMISSIONENS 
SVAR
Särskild rapport nr 7/2009 – Förvaltningen av Galileoprogrammets utvecklings- och valideringsfas 61
22. 
Den tillgängliga informationen vid denna  
tidpunkt visade att det inte var omotiverat 
att vänta sig ett positivt resultat av upp-handlingsförfarandet. Meddelandet visade  att förfarandet dittills varit framgångsrikt  
och därefter efterlystes en bekräftelse från 
rådet för att
–  det gemensamma företaget skulle kunna 
avsluta sina förhandlingar om konces-sionsavtalet, vilket skulle undertecknas under 2005, och 
–  privata intressenter skulle kunna bekräfta 
sina bud och ekonomiska åtaganden.
23. 
Angelägen att ta det politiska ansvar som  
anförtrotts den, skapade kommissionen  förutsättningar för ett avtal mellan med-
lemsstaterna genom att uppdra åt f.d.  
kommissionsledamoten Karel Van Miert att 
medla. Kommissionen lyckades bryta upp  låsningarna i koncessionsförhandlingarna  
och den del av utvecklings- och validerings-
fasen som hade kört fast på grund av oenig-
het mellan medlemsstaterna under perioden 
mellan juli och december 2005.
26. 
Under 2006, närmare bestämt andra hälften 
av år 2006, minimerade det gemensamma  företaget Galileo, med starkt stöd av kom-missionen och Europeiska investerings-banken, skillnaderna i förhållande till den  sammanslagna företagsgruppen till några få frågor som förblev svårbemästrade. Resulta-tet av dessa förhandlingar överfördes till-sammans med förhandlingsdelegationen och det gemensamma företaget Galileos övriga verksamhet till tillsynsmyndigheten för det europeiska GNSS-systemet i slutet av 2006.27. 
I slutet av 2005 förberedde kommissionen  
installationsfasen genom att vidta åtgärder 
för att klara av överföringen från det gemen-samma företaget Galileo, som inrättats för utvecklingsfasen, till tillsynsmyndigheten  
för det europeiska GNSS-systemet som inrät-
tats för att förvalta den offentliga sektorns intressen i programmet för det offentlig-pri-
vata partnerskapet inför installations- och  
driftsfasen.
Två antaganden låg till grund för kommis-
sionens åtgärder: 1) att koncessionsför-handlingen skulle kunna avslutas i slutet av 2006, någonting som förhandlingarnas sta-
tus i viss mån bekräftade efter sammanslag-
ningen av företagsgrupperna, och 2) att de 
då uppenbara förseningarna i utvärderingen 
i omloppsbana innebar att denna fas skulle fortsätta också efter nedläggningen av det 
gemensamma företaget Galileo.
28. 
Parallellt stötte ESA på avsevärda svårighe-ter i förvaltningen av både Egnos och Gali-
leo under 2006 och 2007. Svårigheterna med 
Egnos var framför allt av teknisk natur. Gali-
leoprogrammets industriella struktur och  
ESA:s förvaltning av programmet drabbades 
av betydande förseningar och överskridande 
av budgeten. ESA påbörjade en omfattande förändring av de avtalsförbindelser som  
organisationen hade knutit för GalileoSat-programmet.
Ställd inför dessa svårigheter och den låsta 
koncessionsprocessen föreslog kommis-
sionen för rådet och parlamentet att ändra programmets inriktning, finansiera instal-
lationsfasen med medel ur gemenskapens  budget, samt att den skulle träda in som för-valtare av programmet och använda ESA som upphandlingsagent under installationsfasen. Förordning (EG) 683/2008 om det fortsatta 
genomförandet av de europeiska satellitna-vigeringsprogrammen (Egnos och Galileo)  
antogs den 9 juli 2008.
KOMMISSIONENS 
SVAR
Särskild rapport nr 7/2009 – Förvaltningen av Galileoprogrammets utvecklings- och valideringsfas 62
29. 
Syftet med meddelandet av den 27 maj var inte en ingående beskrivning av skälen till att förhandlingarna om koncession brutit  samman utan snarast att inventera resulta-ten av förhandlingarna och föreslå en fort-satt väg framåt.
REVISIONENS OMFATTNING 
OCH INRIKTNING SAMT REVISIONSMETODEN
31. 
Under den period som är föremål för revisions-rättens revision (september 2003–december 2006) inrättades det gemensamma företa-get Galileo för att säkerställa enhetligheten 
i projektets ledning och ekonomiska kon-
troll under Galileoprogrammets forsknings-, 
utvecklings- och demonstrationsfas, och för 
detta ändamål ska det mobilisera de medel som avsatts för detta program.
ANMÄRKNINGAR
39. 
Tanken på att genomföra ett offentlig-privat partnerskap byggde på studier och rapporter 
som sammanställts under Galileos installations-
fas, vilka visade på styrkan i att låta Galileos 
installations- och driftsfas respektive kommer-
siella exploateringsfas uppgå i en offentlig-pri-vat partnerskapsstruktur med inslag av privat 
finansiering. Valet av offentlig-privat partner-skap tillskyndades och godkändes slutligen av rådet, men förberedelserna av partnerskapet 
försvårades av den begränsade tidstillgången. 
Branschen svarade med seriösa och realistiska 
förslag på förfarandet om en koncession för ett offentlig-privat partnerskap. 
41. 
Som framgår av de studier vilka kommissionen har tillgång till har bästa praxis på området 
verkligen beaktats. Denna bästa praxis har  
emellertid utvecklats med avseende på eta-blerade branscher och tjänsteområden (exem-
pelvis motorvägar, sjukhus och kraftverk) där 
riskerna redan är förhållandevis väl definie-
rade och kostnadsjämförelser enkla att göra utifrån befintliga kostnadsuppgifter. Detta 
varken är eller var fallet med Galileos instal-
lation, drift och kommersiella exploatering.a)Galileoprojektets unika natur gjorde att  
det var mycket besvärligt att tillämpa bästa praxis från offentlig-privata partnerskap  på projektet. Exempelvis var det svårt att  utveckla en tillförlitlig måttstock för offent-lig upphandling när uppgifter saknas.
Den avgörande skillnaden i omfattning mel-
lan validering i omloppsbana och full opera-tiv kapacitet gjorde det omöjligt att använda 
sig av data från valideringen i omloppsbana 
för att utveckla en sådan måttstock. De stu-dier som utförts av kommissionen och det  gemensamma företaget Galileo visade vilka risker som förelåg i samband med installatio-nen, driften och den kommersiella exploate-ringen av den föreslagna infrastrukturen och 
innehöll bedömningar av en möjlig effektiv 
fördelning inom ramen för en offentlig-pri-
vat koncessionsplan.
b) 
På grund av tidspressen och svårigheterna 
med att hitta tillräckligt med fall att utgå  
ifrån valde kommissionen och det gemen-samma företaget Galileo en konkurrens-
präglad dialog för upphandlingen i syfte  
att möjliggöra en finjustering i flera steg  
av upphandlingsspecifikationerna. 
Den konkurrenspräglade dialogen finns just 
för att hantera sådana fall som det offent-
lig-privata partnerskapet Galileo, vilkas tek-niska, finansiella och juridiska struktur gör 
dem komplexa. 
Avsikten var att genom detta förfarande  
åtgärda de okända inslag som utmärker  
det offentlig-privata partnerskapet Galileo 
genom samarbete med mycket seriösa och engagerade anbudsgivare.
Förfarandet förlängdes just för att tillåta  
kandidaterna att lägga fram en affärsplan  och finansieringsmodeller som var mer ingå-ende och vederhäftiga.
KOMMISSIONENS 
SVAR
Särskild rapport nr 7/2009 – Förvaltningen av Galileoprogrammets utvecklings- och valideringsfas 63
Förlängningen av dialogförfarandet och  
samarbetet mellan det gemensamma före-taget Galileo och kandidaterna, också efter företagskoncentrationen, gav betydande  resultat som inarbetades i avtalsvillkoren. 
c) 
Det gemensamma företaget Galileo hade  
personal med specialisterfarenhet från rymd-området och projekt därifrån. Personalen  
hade också särskild förvaltningserfarenhet 
från offentligfinansierade infrastrukturpro-jekt och projektfinansiering. Det fanns inga kunskapsluckor i förhållande till andra grup-per i branschen.
Erfarna rådgivare deltog i arbetet med att  
utveckla programmet (jfr. särskilt studien  
om inledningsfasen). Ända sedan den aktiva 
fasen av den konkurrenspräglade dialogen 
inleddes har erfarna rådgivare (exempel-vis Price Waterhouse Coopers och Lovell’s) 
och höga tjänstemän inom Europeiska  
investeringsbanken bistått det gemen-
samma företaget Galileo i förhandlingarna, anting en före eller efter sammanslagningen 
av kandidaterna och i samband med själva 
koncentrationen.
d) 
Varken det gemensamma företaget Galileo 
eller kommissionen vare sig uppmuntrade  
eller stöttade sammanslagningen av två  anbud. För att mildra effekterna av den  
process som beskrivs av domstolen (främst minskad konkurrens) villkorade kommissio-nen sitt godkännande av koncentrationen.
Efter en ingående genomgång av det gemen-
samma anbudet bedömde det gemensamma företaget Galileo, med stöd av högt kvali-
ficerade rådgivare, att det gemensamma  anbudet gav mer valuta för pengarna jämfört med de enskilda anbuden.e) 
Medlemsstaterna var inte enbart hänvisade till det gemensamma företaget Galileos offi-ciella rapportering, eftersom de också var  företrädda i företagets styrelse som fick ingå-ende underrättelser om hur förhandlingarna fortskred och regelbundna uppdateringar  om hur programmet utvecklade sig.
De var även företrädda i särskilda arbets-
grupper, i synnerhet det offentlig-privata  
företagets sakkunniggrupp, för att på nära 
håll följa förhandlingsprocessen och de fick därmed full insyn i svårigheterna under  förhandlingarna, särskilt i frågor som rör  koncessionen.
Även om förhandlingarna var komplicerade, 
var de väl strukturerade och fördes på ett  
professionellt sätt av de båda parterna.  
Det gemensamma företaget Galileo hade  
inte tillräckliga skäl att ifrågasätta kon-cessionens genomförbarhet. Rapporterna  
om det gemensamma företaget Galileo var 
avsedda för en större publik än medlemssta-
terna och kunde därför inte innehålla vissa uppgifter.
42. 
Modellen med ett offentlig-privat företag,  
som föreslogs av kommissionen, avvek från 
andra modeller för offentlig-privata företag 
som fanns då. Verksamhetens mycket speci-
fika natur och de därmed följande riskerna innebar att andra befintliga projekt inte  
kunde användas som referenspunkter för  Galileoprojektet vid fördelningen av riskerna och finansieringen mellan den offentliga och 
privata sektorn.
a) 
Galileoprojektets tekniska komplexitet är ett 
faktum som alla inblandade är väl införstådda med, i synnerhet den privata sektorn.
KOMMISSIONENS 
SVAR
Särskild rapport nr 7/2009 – Förvaltningen av Galileoprogrammets utvecklings- och valideringsfas 64
b) 
Inledande studier visade på svårigheter att 
förutsäga hur stor vinsten skulle bli, men  detta ansågs inte vara ett hinder på vägen 
mot inrättandet av det offentlig-privata  
företaget.
Betalningar för tillgänglighet som gjorts av 
den offentliga sektorn ansågs vara ett lämp-
ligt instrument för att garantera den finan-siella hållbarheten.
Avtalsvillkoren tillät även en struktur för  
betalning för tillgänglighet, om vilken  
man slöt ett högnivåavtal med den privata sektorn.
c) 
Det faktum att den offentliga sektorn  
ansvarade för konstruktionsarbetet under  
utvecklingsfasen var känt för den privata  
sektorn och framhölls som ett komplice-rande inslag vid riskfördelningen inom  
koncessionsplanen.
I rapporterna från sakkunniga på området  
utmålades emellertid aldrig detta som ett  hinder för koncessionsplanens hållbarhet.
Det bör påminnas om att många av de före-
tag som lämnade anbud på koncessionsav-talet finns i den bransch som utarbetade  konstruktionen under utvecklingsfasen. 
Textruta 2 Marknadsrisken, konstruktionsrisken och  
i mindre utsträckning skadeståndsansva-ret hörde till de mer omtvistade områdena under förhandlingarna.Framsteg gjordes emellertid under för-
handlingarna, åtminstone i fråga om ska-deståndsansvaret och fördelningen av  
marknadsriskerna.
Vidare är det troligt att de strandade kon-
cessionsförhandlingarna också kan för-klaras med andra faktorer, exempelvis att  industrin lyckats skaffa mer fördelaktiga  finansieringsalternativ.
Svårigheterna med att överföra 
marknads-
risken  identifierades och erkändes, och  
därför inriktades avtalsvillkoren klart och  tydligt mot ett möjligt avtal med minimal  
risk överföring inledningsvis och mekanis-
mer för en gradvis ökning av överföringen av 
marknadsrisken under avtalets löptid.
Överföringen av 
konstruktionsrisken  var  
den mest kontroversiella frågan under  förhandlingarna om det offentlig-privata  
företaget.
Den fas som omfattar validering i omlopps-
bana var ursprungligen tänkt att minska de konstruktionsrisker som den privata sek-
torn uppfattade som ett avgörande hinder i konstruktionsarbetet.
Branschens vägran att ta på sig konstruk-
tionsrisker på grund av bristande möjligheter 
till synlighet, inblandning och utvärdering under valideringen i omloppsbana kritise-
rades hårt under förhandlingarna, eftersom 
den potentielle koncessionsinnehavaren  
var en grupp sammansatt av samma aktö-rer, vilkas resultat var synliga under  konstruktionsfasen.
I avtalsvillkoren bestämdes de grundläg-
gande inslagen i en struktur för minskat  
skadeståndsansvar för tredje part .
KOMMISSIONENS 
SVAR
Särskild rapport nr 7/2009 – Förvaltningen av Galileoprogrammets utvecklings- och valideringsfas 65
43. 
Enligt den förordning som ligger till grund för 
det gemensamma företaget Galileo ska före-taget ”ge ESA i uppdrag att genomföra den 
verksamhet som är nödvändig under utveck-
lingsfasen när det gäller systemets rymdseg-ment och tillhörande marksegment.”
Denna verksamhet genomfördes av ESA  
inom ramen för GalileoSat-programmet som finansierades gemensamt av ESA:s medlems-
stater (frivilliga bidrag) och Europeiska  
gemenskapen.
45. 
ESA ansvarade för genomförandet av Gali-leoSat-programmet och rapporterade sina  
åtgärder till det gemensamma företaget  
Galileo. Som framgår av artikel 2.4 i för-
ordningen var det gemensamma företagets 
övervakning begränsad till att se till att  
programmets olika faser fördelades jämnt  och avsåg inte att ersätta ESA:s tekniska  
sakkunskap.
47. 
Galileos budget för utveckling och valide-
ring utarbetades på grundval av studier  
genomföra av kommissionen och godtogs  av ESA i GalileoSat-deklarationen.
I GalileoSat-deklarationen planerades som  
standard en 20 % flexibilitet i fråga om  
ESA:s bidrag som skapade en faktisk reserv på 10 % i den totala budgeten, vilket p.g.a. 
programmets komplexitet visade sig vara  
otillräckligt.
48. 
Det faktum att ESA:s medlemsstater kom  igång för sent med GalileoSat-programmet medförde inledande förseningar och ökade kostnader som aldrig kunde återvinnas.49. 
Upphandlingen i samband med valide-
ringen i omloppsbana genomfördes av  ESA inom ramen för organisationens eget  
upphandlingssystem.
ESA bestämde sig för en industriell organi-
sation ledd av en enda huvudentreprenör  som ändå garanterade en geografiskt spridd avkastning till underleverantörerna, åtmins-tone i den del av programmet som finansie-rades av ESA:s medlemsstater. 
Galileo är det första och enda globala sys-
tem för satellitnavigering som europeiska  rymdindustrin faktisk haft möjlighet att  
delta i. Till följd därav var det troligt att den 
utsedda huvudentreprenören skulle komma 
i åtnjutande av en definitiv konkurrensför-
del i förhållande till framtida konkurrenter 
(främst under installationsfasen). Detta fick 
avsevärda återverkningar på den industripo-litik som bedrevs av ESA.
Till följd av detta och flera berörda medlems-
staters åtgärder blev den huvudentreprenör 
som slutligen valdes ett gemensamt företag sammansatt av konkurrerande företag som 
aldrig lyckades samarbeta effektivt. 
Ställt inför ökade kostnader och förseningar 
bestämde sig ESA i december 2007 slutli-gen för en industriell organisation och en  avtalsram av annorlunda slag, vilket innebar att organisationen själv tog huvudentrepre-nörsansvar och lade ut de olika arbetsupp-gifterna direkt på underleverantörerna.
53. 
Den forskningsverksamhet som finansiera-des inom sjätte ramprogrammet var inrik-tad på de viktigaste användarsektorerna  (standardisering, rätts- och tjänstefrågor,  marknaden osv.) Forskningsprojekten inom de olika användarsektorerna omfattade  
generellt utveckling, testning och teknisk  
demonstration.
KOMMISSIONENS 
SVAR
Särskild rapport nr 7/2009 – Förvaltningen av Galileoprogrammets utvecklings- och valideringsfas 66
Exploateringen av sådana projekt kommer  
att tas upp i den kommande åtgärdsplanen för tillämpning av GNSS.
Definitionen av de tjänster som låg till  
grund för systemspecifikationerna hade  gjorts tidigare med medel från femte  ramprogrammet.
54. 
Ramprogrammet syftar till att främja utveck-
lingen av teknik och tjänster samtidigt som 
marknadens aktörer ges friheten att välja  
på vilket område utvecklingen ska äga  rum. Denna arbetsmetod har visat sin livs-
kraft genom att flera företag, särskilt små  
och medelstora, har förvärvat kunskap och 
erfarenheter som gjort dem ledande på sina 
marknader. Exempel på sådana företag är  
Ifen och Septentrio som tillverkar motta-
gare för både Galileo och GPS, Polestar som tillverkar positioneringslösningar för inom-
husbruk samt Telesys som erbjuder platsba-
serade tjänster. 
Som så ofta inom forskningsverksamhet är 
resultaten av projekten inte garanterade och de är beroende av flera faktorer som ligger utanför kommissionens ansvarsområde.  Användningen av resultaten på den kom-mersiella marknaden måste förbli ett beslut 
som fattas av företagsgrupperna med ansvar 
för projekten.
55. 
Tillsynsmyndigheten för det europeiska  
GNSS-systemet följde upp projekten, främst med hjälp av personal som tidigare arbe-tat med dessa projekt för det gemensamma företaget Galileo. Tillsynsmyndigheten främ-jade spridningen av projektresultat genom 
att bygga upp en Internetbaserad databas  över projektresultat, organisera två fram-
gångsrika konferenser om det ”växande  
Galileo” som drog nytta av dessa resultat  
och publicera en sammanställning av sådana resultat.Ett antal projekt inom sjätte ramprogrammet 
har blivit försenade, men en analys av de  enskilda projekten visar på olika anledningar 
till detta som inte nödvändigtvis beror på  
överföringen.
56. 
Den verksamhet som finansierades inom  
sjätte ramprogrammet inbegriper utveckling av ny programvara, utvärdering av poten-
tialen på näraliggande marknader, under-
sökning av tänkbara affärsmodeller samt  
forskning om affärsplaner som lämpar sig för 
saluföring av dem. Erfarenheterna från mark-nadsutveckling och teknisk innovation visar 
att de flesta marknadsinnovationer skapas  
av marknaden själv och inte genom styrning 
uppifrån. Detta gäller särskilt på ännu inte 
utvecklade marknader som denna, där det  
gemensamma företaget Galileo och tillsyns-
myndigheten skulle ha haft svårt att utar-beta övergripande utvecklingsstrategier.
57. 
Förseningarna i Galileo-/Egnos-progammet 
kan förklara att en del projekt inom sjätte  ramprogrammet försenats.
60. 
Egnos har varit drabbat av förseningar, bl.a. i utvecklingsarbetet, som huvudsakligen  beror på tekniska frågor utom kommissio-
nens kontroll.
a) 
Till följd av inneboende svårigheter i för-
hållandet mellan de olika parter som ingår i Egnos visade det sig mycket besvärligt  att sluta Egnos-avtalet. Till sist slutfördes  förhandlingarna om avtalet i slutet av 2008 och undertecknades den 31 mars 2009. Till-
synsmyndighetens program för Egnos (Artes 9) som f.n. styr Egnos löper ut den 31 mars 
2009, vid den tidpunkt då systemet ska vara 
anpassat till de tekniska specifikationer som 
krävs för att en ekonomisk aktör ska kunna exploatera det.
KOMMISSIONENS 
SVAR
Särskild rapport nr 7/2009 – Förvaltningen av Galileoprogrammets utvecklings- och valideringsfas 67
b) 
I mars 2009 kommer systemet de facto att  
kunna certifieras, och operatören kommer  enligt planerna att certifieras 2010 i enlig-
het med förordningen om det gemensamma 
europeiska luftrummet.
61.
b) 
Trots att införlivandet av Egnos i Galileo  har fastslagits som ett mål på politisk nivå, 
har detta alltid inneburit ett problem i  
avtalsförhandlingarna.
Därför uppmanades de företag som intresse-
rade sig för ett koncessionsavtal att utgå från 
möjligheten att Egnos införlivas i Galileo.
De anbud som inkom utgick uttryckligen från 
fördelarna med att integrera de två systemen, 
och förhandlingarna om koncessionsavtalet 
efter sammanslagningen av de två kandida-terna utgick ifrån ett integrationsscenario. 
c) 
Komplexiteten i Egnos institutionella ram  
beror på hur programmet en gång utarbe-tades.
d) 
Det gemensamma företaget Galileo har låtit utarbeta flera affärsplaner åt Egnos samt  låtit genomföra studier om en möjlig salufö-
ring av sina tjänster som visade på att Egnos hade en förhållandevis begränsad potential 
att generera inkomster.
Diskussioner som hållits med flygsektorn  
har visat på svårigheterna med att få Egnos-signalen, som kostnadsfritt kan användas  av vilken användare som helst, att generera inkomster.Det bör i detta sammanhang understry-
kas att i tekniskt hänseende skiljer sig inte Egnos OS och SoL åt i fråga om tillgänglig-
het för användarna. De skiljer sig endast åt 
i certifieringshänseende.
Detta var bakgrunden till det gemensam ma 
företaget Galileos beslut att inte investera 
i marknadsutveckling för Egnos vidkom-mande.
62. 
Egnos-programmet bedrevs som ett ESA-
program (Artes 9), i första hand finansierat av ESA-medlemsstater och EOIG. Finansie-ringen från EU:s sida var begränsad.
Förseningar och överskridanden av budge-
ten har av olika tekniska skäl förekommit  
inom Artes 9-programmet. 
63.
a) 
Oberoende av koncessionsförfarandet stötte 
Egnos på en rad tekniska frågor, som varken 
kommissionen eller det gemensamma före-
taget Galileo hade givna svar på, vilket också 
ledde till förseningar i programarbetet.
b) 
Det är mycket svårt att utse en operatör för en infrastruktur som inte är tekniskt färdig-utvecklad. Dessutom hade det varit omöjligt för kommissionen att utse en operatör som inte har rättigheter till de tillgångar som ska förvaltas.
Europeiska kommissionen är f.n. ansvarig  
för att avsluta processen med att utse en  ekonomisk operatör åt Egnos.
Behovet av att sluta ett ramavtal hade en begrän-sad inverkan på koncessionsförhandlingarna.
KOMMISSIONENS 
SVAR
Särskild rapport nr 7/2009 – Förvaltningen av Galileoprogrammets utvecklings- och valideringsfas 68
64. 
Det gemensamma företaget Galileo fick ett 
tydligt mandat att integrera Egnos i Galileo, vilket gjorde det nödvändigt att förhandla 
om ett ramavtal med olika intressenter i  
Egnos för att bana väg för den slutgiltiga  överföringen av Egnos ägande. 
Förhandlingarna om ramavtalet ledda av det 
gemensamma företaget Galileo strandade  slutligen p.g.a. den komplexa institutionella 
ram som också revisionsrätten framhållit,  
men de fungerade ändå som en sund grund 
för det nuvarande avtal som slutits med  
kommissionen.
65. 
Till följd av förseningarna i programmet,  
genomförde det gemensamma företaget  
Galileo inte Egnos plan för marknadspene-
tration.
67. 
Fördelningen av uppgifter mellan parterna 
under utvecklingsfasen skedde enligt prin-
cipen om samarbete mellan parterna för  
inrättandet av en gemensam grund för  
utvecklingen av programmet.
Denna metod har setts över inför installa-
tionsfasen som enligt GNSS-förordningen  kräver en strikt fördelning av rollerna och  ansvaret mellan berörda parter.
68.
a) 
Vad gäller det gemensamma företaget Gali-
leos huvuduppgifter, se kommissionens  ståndpunkt under punkt 17 ovan.
Kommissionen noterar att denna förvalt-
ningsstruktur, och särskilt ESA:s dubbla  
roll definierades tydligt i förordningen om 
bildandet av det gemensamma företaget  
Galileo.b) 
Avvecklingen av det gemensamma företaget 
Galileo påverkade inte företagets roll i den programfasen.
Samtidigt var det nödvändigt att avveckla  
det gemensamma företaget Galileo för att  undvika överlappande roller mellan det  gemensamma företaget Galileo och till-
synsmyndigheten för det europeiska GNSS-systemet. 
69. 
Tanken med avtalet mellan ESA och det  
gemensamma företaget Galileo var att inleda ett partnerskap mellan de parter som sam-finansierade projektet, varvid ESA skulle ha tillämpat sina egna regler vid tilldelning av 
kontrakt.
Eftersom avtalet byggde på samarbete, läm-
nades aldrig någon redogörelse för genom-förande- och rapporteringsförfarandena på 
det sätt som är vanligt i standardiserade  
avtalsförbindelser. De specifika rapporte-
ringsreglerna fastställdes av det gemen-
samma företaget Galileos styrelse när ESA:s 
fordringar förföll till betalning.
Avtalet om uppdrag att bedriva allmännyttig 
verksamhet mellan kommissionen och ESA  under installationsfasen, som underteckna-des i december 2008, inbegriper noggrann 
översyns- och rapporteringsskyldighet. 
70. 
ESA ansvarade för både valideringen i  
omloppsbana och Egnos genom de båda  programmen GalileoSat och Artes 9.
71. 
Enligt kommissionen råder det inget tvivel 
om att ESA ansvarar för resultaten av orga-
nisationens tekniska utvecklingsverksamhet. 
Kommissionen har klart och tydligt tagit sitt 
politiska ansvar inom ramen för program-met. Varje beslut kan följas tillbaka till res-
pektive ansvarigt organ.
KOMMISSIONENS 
SVAR
Särskild rapport nr 7/2009 – Förvaltningen av Galileoprogrammets utvecklings- och valideringsfas 69
73. 
Kommissionen spelade rollen av GNSS-pro-
grammens främsta tillskyndare.
Koncessionsförhandlingarna pågick mellan 
2005 och 2007 och resulterade i december 2006 i de förväntade avtalsvillkoren.
Korrigerande åtgärder vidtogs när det visade 
sig att koncessionsförhandlingarna brutit  samman.
De svårigheter som förekommit i förhand-
lingarna fram till slutet av 2006 var inte  
tillräckliga för att det skulle framstå som  omöjligt att leverera infrastrukturen till  Galileo inom ramen för en offentlig-privat  koncessionsplan.
Först tidigt 2007 kunde kommissionen  
avgöra om en förlängning av koncessions-
processen inte skulle ha inneburit något  offentligt mervärde och därför bestämma  
sig för att avsluta förhandlingarna.
Kommissionen hänvisar till sitt svar under  
punkt 23.
74. 
De svårigheter som förekom under utveck-lingsfasen hade orsaker, som i stort sett låg utanför kommissionens kontroll och som  
förvaltningsprinciperna för kommissionens 
åtgärder inte kunde påverka. 
a) 
Kommissionen lyckades få rådet och parla-
mentet att godkänna tydliga mål för EU:s  GNSS-program.Det är troligt att ett program av denna  
omfattning väcker många olika förvänt-ningar bland intresserade parter, och i syn-
nerhet medlemsstaterna kan ha haft olika  
mål som de arbetat för. Detta har dock inte ändrat programmets ursprungliga mål.
b) 
Valet av en koncessionsmodell med offentlig-privat partnerskap som kan täcka projektets 
olika faser (installation, drift och kommersi-
ell exploatering) är liktydigt med långsiktiga 
visioner och planeringsprinciper.
Det faktum att denna process inte lyckades 
påverkar inte den långsiktiga arbetsmodell 
som antagits av rådet.
i) 
Om man följer en offentlig-privat konces-
sionsplan, förväntas exploateringsmodel-len och färdplanen levereras av den privata 
sektorn.
Ett av skälen till att valet fallit på just denna 
modell är det faktum att den privata sektorn 
ansågs kunna klara av detta.
Enligt GNSS-förordningen kommer kommis-
sionen att ansvara för utarbetandet av en  sådan färdplan för Galileo parallellt med  installationen av infrastrukturen.
Vad gäller Egnos, kommer upprättandet av 
färdplanen att bli en förhandlingsfråga inom 
ramen för valet av den kommande Egnos-
operatören.
KOMMISSIONENS 
SVAR
Särskild rapport nr 7/2009 – Förvaltningen av Galileoprogrammets utvecklings- och valideringsfas 70
ii) 
Problemen i samband med förhandlingarna 
om ett ramavtal för Egnos berodde huvud-sakligen på förhållandet mellan Egnos  intressenter.
Förhandlingen om avtalet har tagits över  
av tillsynsmyndigheten och för det europe-iska GNSS-systemet och avslutades av kom-missionen utan avbrott eller förluster av  förhandlingsstyrka.
Förhandlingarna om avtalet mellan EG och 
EOIG avslutades i december 2008 och under-
tecknades den 31 mars 2009.
iii) 
Med tanke på programmets politiska och  
strategiska natur har kommissionen varit  angelägen att regelbundet informera rådet 
och försäkra sig om stöd därifrån.
c) 
Till följd av bestämmelserna i fördraget  
måste kommissionen inrätta två rättsstruktu-
rer: det gemensamma företaget Galileo (med stöd i artikel 171), som skulle samarbeta med 
ESA om utvecklings- och valideringsfasen,  samt tillsynsmyndigheten (med stöd i artikel 308) för att styra installations- och driftsfa-
sen. För att bana väg för dessa två strukturer bedrevs stödverksamhet inom ramen för fyra 
olika kontrakt, men inget av dessa inbegrep 
inrättandet av rättsstrukturer.
d) 
Se kommissionens synpunkter under punkt 41 c.e) 
En omfattande riskkalkyl för koncessionen  
har utarbetats under dialogfasen och med  stöd av erfarna rådgivare till det gemen-samma företaget Galileo. 
Ett stort antal dokument rörande identifie-
ring och eventuell fördelning av sådana risker har utarbetats under loppet av förhandling-arna med koncessionskandidaterna.
På grund av projektets natur, som den  
beskrivs ovan, kunde inte någon sådan ingå-ende identifiering och bedömning av risker-
nas omfattning göras på förhand.
f) 
Kommissionen spelade rollen av GNSS-
programmens främsta tillskyndare. Kor-rigeringsåtgärder vidtogs när det visade  
sig att koncessionsförhandlingarna brutit  
samman.
De svårigheter som förekommit i förhand-
lingarna intill slutet av 2006 var inte till-
räckliga för att det skulle framstå som  omöjligt att leverera infrastrukturen till  
Galileo inom ramen för en offentlig-privat  koncessionsplan.
Först tidigt 2007 kunde kommissionen  
avgöra om en förlängning av koncessions-
processen inte skulle ha inneburit något  
offentligt mervärde och därför bestämma sig 
för att avsluta förhandlingarna.
KOMMISSIONENS 
SVAR
Särskild rapport nr 7/2009 – Förvaltningen av Galileoprogrammets utvecklings- och valideringsfas 71
SLUTSATSER 
OCH REKOMMENDATIONER
75. 
Med tanke på projektets innovativa karaktär 
och tekniska förfining anser kommissionen att rådets utvärdering av hur utvecklings-  och valideringsfasen förvaltats var överdri-
vet negativ.
a) 
Det gemensamma företaget Galileo var ald-
rig tänkt som en stark förvaltare av operativa 
program. Förordning (EG) 876/2002 är tyd-
lig på denna punkt: ”Ett gemensamt företag enligt artikel 171 i fördraget bildas härmed för en period av fyra år för genomförandet av utvecklingsfasen av Galileoprogrammet. 
Det gemensamma företagets syfte ska vara 
att säkerställa enhetligheten i projektets  
ledning och ekonomiska kontroll under  
forsknings-, utvecklings- och demonstra-tionsfasen av Galileoprogrammet, och för  
detta ändamål ska det mobilisera de medel 
som avsatts för detta program.” Enligt för-
ordningen ska det gemensamma företaget  
Galileo också ”ge ESA i uppdrag att genom-
föra den verksamhet som är nödvändig  
under utvecklingsfasen när det gäller sys-temets rymdsegment och tillhörande mark-
segment”, vilket innebär ett erkännande av ESA:s ansvar för att genomföra den tekniska utvecklingsverksamheten.
b) 
Inom ramen för sitt ansvar har kommissionen 
hela tiden övervakat och lett programmet. 
Kommissionen ingrep när så krävdes för att röja hinder ur vägen, skjuta till extra medel eller anpassa programstrukturen.Av kommissionens föreslagna omstruktu-
rering av programmet från 2008 framgår  tydligt och klart att kommissionen skulle  förvalta programmet, vilket är svaret på den 
fråga som revisionsrätten understrukit. 
76. 
Det offentlig-privata partnerskapet förbered-
des utifrån den information som fanns till-
gänglig vid denna tidpunkt, och som i sin tur 
byggde på förberedelsearbeten som genom-förts med hjälp av extern spetsrådgivning. 
Det offentlig-privata partnerskapets idé  
byggde på studier och rapporter som sam-
manställts under Galileos installationsfas,  
vilka visade på styrkan i att låta Galileos  
installations- och driftsfas respektive kom-mersiella exploateringsfas uppgå i en offent-
lig-privat partnerskapsstruktur med inslag av 
privat finansiering. Valet av offentlig-privat 
partnerskap tillskyndades och godkändes  
slutligen av rådet. Förberedelserna av part-
nerskapet försvårades av den begränsade  
tidstillgången. De specifika utmaningarna  med Galileo som offentlig-privat partner-
skap som främst är kopplade till specifika  tekniska och marknadsrealterade förutsätt-ningar förklarar till stor del varför konces-
sionsprocessen inte kunnat avslutas.
77. 
ESA drabbades av teknik- och programplane-
ringsproblem, vilket förklarar förseningarna och överskridanden av budgeten.
78. 
FoTU-verksamheten har varit central för att 
kunna definiera Galileos uppdrag och pre-
standa, fokusera på de viktigaste användar-
sektorerna, bedriva forskning i tillämpningar 
och andra aspekter som gör att Galileo kom-mer att kunna användas framöver.
KOMMISSIONENS 
SVAR
Särskild rapport nr 7/2009 – Förvaltningen av Galileoprogrammets utvecklings- och valideringsfas 72
Denna verksamhet har väckt ett betydande 
intresse bland användarna och lett till  utvecklingen av teknologi och kunskap som 
kommer att exploateras under den senare  
saluföringsfasen.
79. 
Införlivandet av Egnos i Galileo har varit  
avgörande för att garantera kontinuiteten i Egnos-programmet och säkerställa nödvän-
dig finansiering.
Trots de tekniska svårigheterna och tack vare 
förtydligandet av den institutionella ramen på kommissionens initiativ, kommer Egnos att bli EU:s första GNSS-program i drift. 
80. 
Kommissionen måste utöva sin roll som  
tillskyndare av projektet under hela pro-
gramtiden, samtidigt som den tog hänsyn  till samtliga berörda parter, särskilt ESA i  
egenskap av partner i detta gemensamma  
initiativ. Kommissionen hanterade situa-
tionen aktivt och tog regelbundet initia-
tiv till att undanröja hinder och utveckla  
programmet.
81. 
Kommissionen har gått igenom program-förvaltningen och därvid beaktat många av revisionsrättens rekommendationer.
82. 
I ett beslut föreslog kommissionen att den 
skulle överta programförvaltningen för  
Galileo vid denna avgörande tidpunkt för  programmet. Rådet och Europaparlamentet godkände detta förslag genom att anta för-ordning (EG) 683/2008. Kommissionen har  
befogenhet att föreslå den lösning som lång-
siktigt är lämpligast.Rekommendation 1
Kommissionen har redan vidtagit konkreta 
åtgärder för att anpassa sina resurser samt rättsliga och finansiella instrument för att  
agera som programförvaltare. För att för-
enkla denna process inrättades den interin-stitutionella panelen för Galileo.
a) 
Kommissionen har sett till att 30 erfarna  anställda vid tillsynsmyndigheten för det  
europeiska GNSS-systemet (några med erfa-
renhet ända från det gemensamma företa-
get Galileo) överflyttats och genomfört den 
interna rekryteringen för att sätta samman ett engagerat Galileo-team. 
b) 
I förordning (EG) 683/2008 klargörs ESA:s  
och kommissionens respektive roller. Vid  
tillämpningen av denna förordning har  
kommissionen slutit avtal om allmännyttig verksamhet med ESA för upphandling av  
fullständig driftskapacitet och Egnos vidare 
utvecklingsverksamhet.
c) 
I och med förordning (EG) 683/2008 fick kom-
missionen en särskild budgetpost för Galileo för att finansiera infrastrukturen. Kommissi-
onen använder sig av offentlig upphandling för att införskaffa infrastruktur.
I fråga om drifts- och kompletteringskost-
naderna förbereder kommissionen f.n. nästa 
budgetram för att säkerställa att medlen  
räcker till. Den kommer också att se över de 
finansiella instrument som gjorts tillgäng-liga i enlighet med budgetförordningen för att säkerställa att de räcker för att finansiera programmet.
d) 
Enligt ramen för ekonomisk styrning i för-
ordning (EG) 683/2008 sker en tydlig fördel-
ning av rollerna och befogenheter.
KOMMISSIONENS 
SVAR
Särskild rapport nr 7/2009 – Förvaltningen av Galileoprogrammets utvecklings- och valideringsfas 73
83. 
I förordning (EG) 683/2008 ges kommis-
sionen uppdraget att utöva ledarskap och  att för rådet och parlamentet lägga fram  
planer för Galileo efter installationsfasen.  
Dessutom inrättades den interinstitutionella panelen för Galileo.
Rekommendation 2
I förordning (EG) 683/2008 upprepas pro-grammets politiska mål som har varit kon-
stant på senare år. Förordningen innehåller 
också en grundlig färdplan för installations-
fasen och kommissionen har uppmanats att 
2010 utarbeta ett meddelande om Galileos framtid efter installationsfasen.
a) 
Kommissionens meddelande kommer bl.a.  
att beröra Galileos strategiska och operativa 
mål. Det kommer att behandla frågan om  
modellen för systemets drift med hänsyn till marknadsrealiteter, önskvärd positionering 
av systemet i värdekedjan och kommer sär-
skilt att belysa konsekvenserna av de före-
slagna modellerna för budgeten och den  
offentliga sektorns ansvar.
b) 
Meddelandet kommer att behandla frågan  om införlivandet av Egnos i Galileo.
84. 
Kommissionen har redan inlett arbetet med olika berörda parter för att formulera ett  
utkast till meddelande, och har dessutom  
sökt stöd från utomstående rådgivare för  
att inventera den information som samlats under årens lopp, särskilt erfarenheterna  från koncessionsförhandlingarna. Rekommendation 3
För att bli färdig innan installationsfasen  
är över har kommissionen påbörjar arbetet med att förbereda driftsfasen. Kommissionen 
kommer att beakta tillgänglig erfarenhet.
85. 
Kommissionen kommer att analysera möj-ligheterna enligt kraven i förordning  (EG) 683/2008 och lägga fram sina slutsat-ser 2010.
Rekommendation 4
(a + b) 
I sitt meddelande sammanställer kommis-sionen användarbehov och kartlägger vilka åtgärder som krävs för att främja använd-ningen av GNSS-teknik. Därigenom kommer 
kommissionen att kunna föreslå lämpliga  
rambestämmelser.
c) 
Kommissionen har vidtagit åtgärder för att 
Egnos, när det väl är i drift, ska tillfredsställa 
användarnas behov, särskilt inom flygsek-
torn. I detta syfte har den även valt ut en  
erfaren operatör med betryggande bakgrund i flygbranschen.
86. 
Kommissionen har bildat och kan komma att bilda andra gemensamma företag. Vart och ett av dessa är väl planerat och individuellt 
granskat från utifrån kriterier med relevans för deras verksamhet.
Rekommendation 5
Kommissionen går i varje enskilt fall nog-grant igenom skälen till att bilda det gemen-samma företaget och det bästa sättet att  styra det på.
KOMMISSIONENS 
SVAR
Särskild rapport nr 7/2009 – Förvaltningen av Galileoprogrammets utvecklings- och valideringsfas 74
BILAGA II
Egnos-programmet genomfördes inom  
ramen för ett valfritt ESA-program (Artes 9) 
under ESA-programmets ledning. Då det var 
det första ESA-programmet med inriktning 
mot navigation, var de tekniska svårighe-
terna många.
b) 
Forskningsprogrammet har pågått längre än 
tio år. Under denna period har de tekniska 
kraven och certifieringsförutsättningarna  
ändrats.
c) 
På grund av att koncessionsförhandlingarna 
strandade, måste färdplanen för Egnos omar-
betas i enlighet med de nya regler för styr-
ningen som fastställdes i juli 2008 genom  
förordning (EG) 683/2008.
d) 
Ett av de främsta skälen till ett Egnos inte  
fungerade var ESA:s svårigheter att tillhanda-
hålla en signal av tillräcklig kvalitet och till-
förlitlighet för att möjliggöra certifiering.
ESA:s arbete med det tekniska godkännandet 
hade precis inletts i början av mars 2009.  
Detta är ett krav för att överlämna systemet till EG, som kommer att godkänna systemet först när det uppfyller de kriterier som ESA har ställt upp i Artes-9-programmet.e) 
ESA:s och det gemensamma företaget Gali-leos ansträngningar att demonstrera Egnos kapacitet utanför Europa samordnades  och finansierades av kommissionen. Med  utgångspunkt i dessa förberedande studier kommer kommissionen att besluta sig för om Egnos ska få en fortsättning utanför Europa eller ej.
f) 
Det gemensamma företaget Galileo erhöll  
medel från kommissionen genom TEN-T 2004 
och TEN-T 2005, som var särskilt avsedda för Egnos. Medel kom också från GD Utveckling 
2005. Dessutom var flera projekt inom sjätte 
ramprogrammet inriktade på Egnos. Slutli-
gen har det gemensamma företaget Galileo 
haft tillgång till en budget avsedd för stu-
dier som årligen godkänts av styrelsen, vil-
ken hade kunnat användas till studier med koppling till Egnos om ledningen för det  
gemensamma företaget Galileo hade beslu-
tat sig för detta.
BILAGA III
Avtalet mellan Kinas nationella centrum för 
fjärranalys (NRSCC), det israeliska företaget Matimop och det gemensamma företaget  Galileo överfördes till tillsynsmyndigheten. Beslutet om nedläggning av det gemen-
samma företaget Galileo fattades tillsam-
mans med Matimops och NRSCC:s styrelser. 
Diskussionerna med tredjeländer sköttes av 
kommissionen och inte det gemensamma  
företaget, varför diskussionerna inte påver-kades av företagsnedläggningen.
KOMMISSIONENS 
SVAR
Särskild rapport nr 7/2009 – Förvaltningen av Galileoprogrammets utvecklings- och valideringsfas 75
BILAGA IV
Kommissionen vill göra en generell hänvis-
ning till ovanstående svar om texten i revi-
sionsrättens rapport, i synnerhet punkterna 
39, 41 och 42. 
A.2. 
Till följd av projektets unika natur var det  omöjligt att med avseende på krav och  re striktioner nå en mognadsnivå som åter-finns i projekt med etablerade branscher och 
tjänsteområden (exempelvis motorvägar,  
sjukhus och kraftverk), där riskerna redan är 
förhållandevis väl definierade och kostnads-jämförelser enkla att göra utifrån befintliga 
kostnadsuppgifter. På grund av tidspressen 
och svårigheterna med att hitta ett tillräckligt 
antal fall att utgå ifrån, valde kommissionen 
och det gemensamma företaget Galileo en 
konkurrenspräglad dialog för upphandlingen 
i syfte att möjliggöra en gradvis finjustering av upphandlingsspecifikationerna. 
Den konkurrenspräglade dialogen finns som 
ett sätt att hantera fall som det offentlig-
privata partnerskapet Galileo, vilkas tek-niska, finansiella och juridiska struktur gör 
dem komplexa. 
Avsikten var att genom detta förfarande  
åtgärda de okända inslag som utmärker  
det offentlig-privata partnerskapet Galileo genom samarbete med mycket seriösa och 
engagerade anbudsgivare.
Förlängningen av dialogförfarandet och  
samarbetet mellan det gemensamma före-
taget Galileo och kandidaterna, också efter sammanslagningen, gav betydande resultat 
som inarbetades i avtalsvillkoren. A.3. 
Se svaret under punkt A.2.
A.4. 
Se svaret under punkt A.2.
A.5. 
I allt sitt regleringsarbete på senare tid  har kommissionen infört bestämmelser  som främjar GNSS-lösningar (se exempelvis det europeiska systemet för elektroniska  
vägtullar).
Kommissionen har emellertid varit noggrann 
med att inte snedvrida konkurrensen till för-
mån för Galileo eller Egnos.
De andelar av intäkterna som direkt eller  
indirekt är beroende av den offentliga  
sektorn bedömdes av den blivande kon-
cessionsinnehavaren i samband med för-handlingarna. Meddelandet om Galileos  
framtid kommer att innehålla en uppdate-
ring av dessa uppgifter och förslag om lämp-
liga regleringsåtgärder.
A.6. 
Valet av offentlig-privat partnerskap tillskyn-
dades och godkändes slutligen av rådet.
Det var inte realistiskt att utveckla en till-
förlitlig måttstock för den offentliga sektorn eftersom relevanta uppgifter saknades, vilket 
inte är fallet med traditionella branscher.
Inte ens uppgifter från valideringen i om-
 loppsbana kunde användas för att utveckla 
ett sådant jämförelseinstrument, eftersom  skillnaderna i tillämpningsområden mellan 
valideringen i omloppsbana och fulloperativ 
kapacitet.
KOMMISSIONENS 
SVAR
Särskild rapport nr 7/2009 – Förvaltningen av Galileoprogrammets utvecklings- och valideringsfas 76
A.7. 
Under den konkurrenspräglade dialogen  
har anbudsgivarna utarbetat och lagt fram innovativa lösningar som sedan grundligt  
har diskuterats.
Särskild omsorg visades bedömningen av  
de innovativa saluföringslösningar som  anbudsgivarna föreslog. Under denna pro-cess kunde kommissionen skaffa sig insyn på nya tillämpningsområden och marknader.
A.9. 
Dessa frågeställningar behandlades i de för-
beredande studier som genomfördes av Price Waterhouse Coopers och studiernas slutsat-ser visade att alternativet offentlig-privat  partnerskap gav mest valuta för pengarna.
B.1. 
Det gemensamma företaget Galileo hade  
personal med specialisterfarenhet från  rymdområdet och projekt som bedrivits där. 
Personalen hade också särskild förvaltnings-
erfarenhet från offentligfinansierade infra-
strukturprojekt och projektfinansiering. Det 
fanns inga kunskapsluckor i jämförelse med 
andra grupper i branschen.
Erfarna rådgivare deltog i arbetet med  
utvecklingen av programmet (jfr. särskilt  studien om inledningsfasen). Ända sedan  den aktiva fasen av den konkurrenspräg-
lade dialogen inleddes har erfarna rådgivare (exempelvis Price Waterhouse Coopers och 
Lovell’s) och höga tjänstemän inom Europe-
iska investeringsbanken bistått det gemen-
samma företaget Galileo i förhandlingarna, antingen före eller efter sammanslagningen av kandidaterna samt i samband med själva koncentrationen.B.2. 
Under den konkurrenspräglade dialogen  
inriktades uppmärksamheten tydligt mot att bedöma parternas förståelse och att främja 
denna, samt mot kriterierna för att sluta ett 
koncessionsavtal.
Detta var ett av skälen till att välja förfaran-
det med konkurrenspräglad dialog.
B.3. 
Under den konkurrenspräglade dialogen för-
finades och utvecklades utkastet till avtal  
ytterligare och ingående diskussioner fördes 
om valet av tillämplig lagstiftning. 
B.4. 
Planeringen var ambitiös och det gemen-
samma företaget Galileo ändrade den på ett 
sätt som beaktade att förhandlingarna var  
mer komplexa än vad man först väntat sig.
B.5. 
Projektets fortsatta genomförbarhet  
sågs över och kommenterades regelbun-
det, särskilt i en rad meddelanden från  
kommissionen. 
B.6. 
Se svaret under punkt A.6.
B.7. 
Som revisionsrätten noterat lockade upp-
handlingsförfarandet till sig flera europeiska företag som var mycket engagerade i projek-
tet. Eftersom det rör sig om ett innovativt och 
utmanande rymdprojekt, är det helt naturligt 
att rymdindustrin spelar en framträdande  roll i företagssammanslutningarna. Enskilda operatörer fanns emellertid med i alla kon-kurrerande företagssammanslutningar.
KOMMISSIONENS 
SVAR
Särskild rapport nr 7/2009 – Förvaltningen av Galileoprogrammets utvecklings- och valideringsfas 77
B.8. 
Se svaret under punkt A.2.
B.11. 
Den privata sektorns anbudskostnader har  
inte beräknats, eftersom det inte fanns  någon avsikt att finansiera dem med offent-liga medel.
B.12. 
Se svaret under punkt B.1.
B.13. 
Kostnaderna för utomstående rådgivare  
övervakades kontinuerligt.
C.1. 
Se svaret under punkt B.2.
C.2. 
Anbuden bedömdes och jämfördes nog-
grant.
C.4. 
Trots koncentrationen lyckades det gemen-
samma företaget Galileo driva på förhand-
lingsprocessen och uppnå samsyn i många 
frågor, vilket framgår av avtalsvillkoren som 
undertecknades i slutet av 2006 med den  sammanslagna företagsgruppen.

KOMMISSIONENS 
SVAR
Särskild rapport nr 7/2009 – Förvaltningen av Galileoprogrammets utvecklings- och valideringsfas 79
Europeiska revisionsrätten
Särskild rappport nr 7/2009
Förvaltningen av Galileoprogrammets utvecklings- och valideringsfas 
Luxemburg: Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer2009 – 77 s. – 21 x 29,7 cmISBN 978-92-9207-331-2doi: 10.2865/47805

Var får man tag i EU:s publikationer?
Publikationer för försäljning 
• Via EU Bookshop (http://bookshop.europa.eu).• I bokhandeln. Ange titel, förlag och/eller ISBN-nummer.•  Genom att kontakta ett av våra försäljningsombud. Deras kontaktuppgifter hittar 
du under ”Försäljningsombud” på följande webbadress: http://bookshop.europa.euDu kan också skicka ett fax till följande nummer: +352 2929-42758.
Kostnadsfria publikationer• Via EU Bookshop (http://bookshop.europa.eu).•  Vid Europeiska kommissionens representationskontor och delegationer.
Deras kontaktuppgifter hittar du på följande webbadress: http://ec.europa.euDu kan också skicka ett fax till följande nummer: +352 2929-42758.
GALILEOPROGRAMMET INLEDDES I MITTEN AV 1990-TALET 
MED SYFTET ATT INRÄTTA ETT EUROPEISKT GLOBALT SYSTEM FÖR SATELLITNAVIGERING. PROGRAMMET HAR DRAGITS MED 
STORA FÖRSENINGAR OCH KOSTNADSÖVERSKRIDANDEN.  FÖR 
DENNA SÄRSKILDA RAPPORT GRANSKADE REVISIONSRÄTTEN GALILEOPROGRAMMETS UTVECKLINGS- OCH VALIDERINGSFAS OCH KONTROLLERADE VILKA FAKTORER SOM LÅG BAKOM MISSLYCKANDET. REVISIONSRÄTTENS SLUTSATS VAR ATT FÖRVALTNINGEN AV  UTVECKLINGS- OCH VALIDERINGSFASEN VAR BRISTFÄLLIG. OM MAN SKA LYCKAS MED DEN NYA INRIKTNING SOM EGNOS- OCH GALILEOPROGRAMMEN FICK I MITTEN AV 2007 M ÅSTE KOMMISSIONENS 
FÖRVALTNING AV PROGRAMMEN BLI MYCKET STARKARE. I DENNA RAPPORT FINNS ETT ANTAL REKOMMENDATIONER SOM SYFTAR TILL 
ATT STÖDJA KOMMISSIONEN I DENNA UPPGIFT. OM EU SKULLE BESLUTA 
ATT ENGAGERA SIG I ANDRA STORA INFRASTRUKTURPROGRAM MÅSTE KOMMISSIONEN ANVÄNDA LÄMPLIGA FÖRVALTNINGSVERKTYG.
EUROPEISKA REVISIONSRÄTTENQJ-AB-09-006-SV-C
ISBN 978-92-9207-331-2