P6_TA(2006)0203
Bättre lagstiftning: tillämpning av subsidiaritetsprincipen (2004)
Europaparlamentets resolution om bättre lagstiftning 2004: tillämpning av subsidiaritetsprincipen –
tolfte årsrapporten (2005/2055(INI))
Europaparlamentet utfärdar denna resolution
—med beaktande av meddelandet från kommissionen av den 5 juni 2002 om konsekvensanalys
(KOM(2002)0276),
—med beaktande av meddelandet från kommissionen av den 5 juni 2002 om ”Handlingsplan för en bättre
och enklare lagstiftning” (KOM(2002)0278),
—med beaktande av det interinstitutionella avtalet av den 16 december 2003 om bättre lagstiftning (1)
mellan Europaparlamentet, rådet och kommissionen,
—med beaktande av sin resolution av den 20 april 2004 om granskning av gemenskapsbestämmelsernas
konsekvenser och samrådsförfarandena (2),
—med beaktande av slutsatserna från konkurrenskraftsrådets möte den 25-26 november 2004,
—med beaktande av meddelandet från kommissionen av den 16 mars 2005 om ”Lagstifta bättre för till-
växt och arbetstillfällen i Europeiska unionen” (KOM(2005)0097),
—med beaktande av rapporten från kommissionen av den 21 mars 2005 om ”Bättre lagstiftning 2004”
(KOM(2005)0098),
—med beaktande av kommissionens riktlinjer för konsekvensbedömningar av den 15 juni 2005 och bila-
gorna till dessa (SEK(2005)0791),
—med beaktande av meddelandet från kommissionen av den 27 september 2005 om ”Resultat av gransk-
ningen av aktuella lagförslag” (KOM(2005)0462),
—med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttranden om ”Bättre lagstiftning”
och”Bättre tillämpning av EU:s lagstiftning” av den 28 september 2005 (3),
—med beaktande av meddelandet från kommissionen av den 21 oktober 2005 om en gemensam EU-
metod för att bedöma administrativa kostnader till följd av lagstiftning (KOM(2005)0518),
—med beaktande av sin resolution av den 15 december 2005 om kommissionens lagstiftnings- och arbets-
program 2006 (4),
—med beaktande av fördraget om upprättande av en konstitution för Europa,
—med beaktande av artikel 45 i arbetsordningen,
—med beaktande av betänkandet från utskottet för rättsliga frågor (A6-0082/2006), och av följande skäl:
A. I kommissionens meddelande ”Lagstifta bättre för tillväxt och arbetstillfällen i Europeiska unionen”
upprättas ett tydligt samband mellan att nå Lissabonmålen och att förbättra lagstiftningen.
B. Att införa en ram av bestämmelser som är insynsvänliga, tydliga, effektiva och av hög kvalitet bör vara
ett prioriterat mål för Europeiska unionens politik.
C. Den ram av bestämmelser inom vilken företagen utvecklas är en faktor som är avgörande för deras
konkurrenskraft, deras hållbara tillväxt och därmed för deras förmåga att skapa arbetstillfällen.7.12.2006 C 297 E/128 Europeiska unionens officiella tidning
Tisdag, 16 maj 2006SV
(1) EUT C 321, 31.12.2003, s. 1.
(2) EUT C 104 E, 30.4.2004, s. 146.
(3) EUT C 24, 31.1.2006, s. 39 och 52.
(4) Antagna texter, P6_TA(2005)0524.
D. Konsekvensbedömning i samband med ny lagstiftning och förenkling av befintlig lagstiftning skulle
kunna bidra till förbättrad utvärdering av de sociala och ekonomiska följderna och av effekterna för miljö
och hälsa samt skulle kunna bidra till att minska den administrativa börda som inverkar negativt påkonkurrenskraften hos det europeiska näringslivet och i synnerhet de små och medelstora företagen.
E. Det anseende som gemenskapens lagstiftare har bland medborgare och företag i unionen skulle kunna
vara betydligt bättre, särskilt eftersom lagstiftningen ofta är ett resultat av en svår politisk kompromissoch brister i tydlighet och medlemsstaterna inte kan eller vill genomföra den på ett korrekt sätt.
F. När ny lagstiftning utarbetas ger kommissionen vissa berörda parter möjlighet att reagera, genom samråd
och olika arbetsgrupper, men det saknas tillräcklig insyn i dessa samråd, vem som deltagit och sättet somkommissionen har beaktat resultaten på.
G. I sin ovannämnda resolution av den 20 april 2004 uttalade sig Europaparlamentet med stor majoritet
för att använda konsekvensbedömning i Europeiska unionen i syfte att förbättra lagstiftningen. Rådet och
kommissionen har i ett antal dokument understrukit konsekvensbedömningens betydelse.
H. De konsekvensbedömningar som kommissionen tillämpar genomförs inte konsekvent enligt en och
samma metod och är därför av skiftande kvalitet. Ofta verkar konsekvensbedömningarna mer likna ett
rättfärdigande av ett förslag än en objektiv faktagranskning.
I. En stor del av genomförande- eller sekundärlagstiftningen tillkommer genom kommittéförfaranden utan
egentlig parlamentarisk kontroll.
J. Lagstiftandet är delvis en inlärningsprocess där man kan dra lärdom av misstag som gjorts. Insynen i
lagstiftningens effekter är otillräcklig. Kommissionens rapporter om hur gemenskapslagstiftningen
genomförs begränsas till genomförandet i medlemsstaterna men ger ingen insyn i om lagstiftningen i
praktiken uppfyllt sina mål.
1. Europaparlamentet betonar vikten av att all gemenskapslagstiftning som antas skall följa subsidiaritets-
och proportionalitetsprinciperna fullt ut.
2. Europaparlamentet stöder ambitionen att förbättra EU:s lagstiftning för att öka tillväxten och sysselsätt-
ningen och understryker att det krävs en integrerad och konsekvent strategi med initiativ om ”bättre lagstift-
ning” som kompletterar de tre Lissabonpelarna i händelse av marknadsstörningar. Parlamentet understryker
att initiativ som avser ”bättre lagstiftning” måste genomföras på ett öppet och demokratiskt sätt.
3. Europaparlamentet förespråkar lagstiftning som bygger på principer och fokuserar på kvalitet snarare
än kvantitet. Parlamentet ser debatten om ”bättre lagstiftning” som ett tillfälle till reflektion över lagstift-
ningen som en process som syftar till att nå tydligt definierade politiska mål genom att engagera och invol-
vera alla berörda parter under samtliga faser, från utarbetandet till tillämpningen.
4. Europaparlamentet rekommenderar att programmet för ”bättre lagstiftning” utprovas på vissa områden
och utvärderas noggrant innan det börjar tillämpas mer allmänt. Parlamentet betraktar försöket att tillämpa
Lamfalussyförfarandet på lagstiftningen om finansmarknaderna, särskilt dialogen mellan reglerare och mark-nadsaktörer, som ett värdefullt exempel för en dynamisk lagstiftningsprocess.
5. Europaparlamentet anser att Lamfalussyförfarandet är värdefullt och att det är mycket viktigt att över-
vakningsmetoderna närmar sig varandra. Parlamentet välkomnar i det här sammanhanget arbetet i nivå 3-kommittéerna och kravet på lämpliga verktyg. Parlamentet anser att om övervakarna får handlingsutrymmeblir det mycket mindre angeläget med tekniska detaljer i lagstiftningen. Dessutom kan man därigenom fåfram lämpligare bestämmelser för en dynamisk marknad. Parlamentet betonar emellertid att detta aldrig fårurholka det politiska ansvaret för slutmålen med den aktuella lagstiftningen. Parlamentet insisterar på att
lagstiftarna noggrant måste övervaka processen och upprepar att parlamentets lagstiftningsrätt bör respek-
teras fullt ut.7.12.2006 C 297 E/129 Europeiska unionens officiella tidning
Tisdag, 16 maj 2006SV
6. Varje lagstiftningsförslag måste enligt Europaparlamentets åsikt åtföljas av en konsekvensbedömning,
vilket i resolutionen av den 20 april 2004 definierats som en kortfattad kartläggning av följderna med avse-
ende på samhälle, ekonomi och miljö, samt en kartläggning av de politiska alternativ som mot dennabakgrund står till lagstiftarens förfogande.
7. Europaparlamentet anser att kommissionen, när den lägger fram ett förslag på begäran av en eller flera
medlemsstater, bör nämna att en sådan begäran gjorts.
8. Europaparlamentet betonar att det är viktigt att de entydiga riktlinjer och strukturer för genomförandet
av konsekvensbedömningar som kommissionen offentliggjorde i juni 2005 snarast möjligt genomförs enhet-ligt inom samtliga generaldirektorat.
9. Europaparlamentet välkomnar att det görs konsekvensbeskrivningar i förberedelsefasen men påpekar att
de inte kan ersätta politiska debatter om lagarnas för- och nackdelar. Parlamentet betonar att konsumen-
ternas, företagens och medborgarnas intressen inte kan reduceras till en ren kostnads- och intäktsanalys ochanser att lagar bör verkställas under institutionernas eget fulla ansvar i enlighet med deras politiska prioriter-ingar. Parlamentet efterlyser full öppenhet och insyn under förberedelsefasen, motiveringar grundade på deeftersträvade resultaten och vid behov ytterligare klargöranden. Parlamentet insisterar dessutom på vikten av
gemensamma riktlinjer med full respekt för Lissabonstrategins tre pelare och på en lämplig budget.
10. I konsekvensbedömningarna bör kommissionen mer exakt och i enlighet med precisa riktlinjer ange
vilka följder inte antagen lagstiftning får när det gäller uteblivna fördelar, särskilt med tanke på hälsa, välfärdoch hållbarhet. Kommissionen måste också se till att den metod som den utvecklat för att på EU-nivå kvanti-tativt beräkna administrativa kostnader som en del av konsekvensbedömningar snarast möjligt omsätts ipraktiken. Europaparlamentet konstaterar att en metod av detta slag är nödvändig för att man skall kunna fåinsyn i de kostnader som hänger samman med tillämpning och genomförande av lagstiftning. Senast under
2006 måste en definitiv metod integreras i konsekvensbedömningarna.
11. För att kommissionens tjänsteenheter skall kunna tillämpa konsekvensbedömningar på ett entydigt sätt
är det av väsentlig betydelse att kvaliteten hos konsekvensbedömningarna underställs oberoende granskning.Europaparlamentet kommer inte att behandla förslag som inte åtföljs av en konsekvensbedömning somblivit föremål för oberoende granskning, om inte parlamentet undantagsvis i enstaka fall avstår från dettakrav.
12. Europaparlamentet skulle vilja att ”bättre lagstiftning” följer en allmän linje som innebär att parla-
mentet, rådet, kommissionen och medlemsstaterna är fullt delaktiga och att alla berörda parter rådfrågas för
att involvera de medborgare som på senare tid –i vissa medlemsstater –har visat brist på tilltro till det euro-
peiska projektet. Parlamentet förordar att företrädare för konsumenter och arbetstagare i större utsträckningbidrar till och involveras i samrådsprocessen.
13. Europaparlamentet poängterar att samråd med aktörerna i ett förberedande skede skiljer sig från
förhandlingar med aktörer under lagstiftningsarbetet och uttrycker sin oro över kommissionens benägenhetatt genomföra bilaterala förhandlingar med enskilda medlemsstater innan man lägger fram lagstiftningsför-
slag. Detta agerande resulterar ibland i besynnerliga, inkonsekventa och motsägelsefyllda bestämmelser, avvi-
kelser och undantag för vissa medlemsstater, vilket rubbar spelreglerna.
14. Europaparlamentet anser det nödvändigt att man vid förberedelse av lagstiftning och konsekvensbe-
dömning ger de berörda möjlighet och tillräckligt med tid för att reagera, samt att kommissionen meddelarde berörda på vilket sätt deras reaktioner inarbetats i förslaget. Parlamentet anser att kommissionen i dettasammanhang måste iaktta största möjliga öppenhet genom att offentliggöra såväl de berördas reaktionersom konsekvensbedömningarna i ett register som är tillgängligt för allmänheten.
15. Mycket genomförandelagstiftning kommer till stånd genom de så kallade kommittéförfarandena. Sådan
lagstiftning måste uppfylla samma kvalitetskrav som genomförd lagstiftning och kommer därför att utsättas
för konsekvensbedömning så snart nödvändig kunskap och nödvändiga verktyg utvecklats.7.12.2006 C 297 E/130 Europeiska unionens officiella tidning
Tisdag, 16 maj 2006SV
16. Europaparlamentet är övertygat om att parlamentet kommer att vara villigare att fokusera på allmänna
principer och stödja förenkling av och nytänkande inom lagstiftningen om parlamentets lagstiftningsbefo-
genheter respekteras inom ramen för kommittéförfarandet.
17. Europaparlamentet upprepar att parlamentet och rådet även får utsätta grundläggande ändringar i
kommissionens förslag för konsekvensbedömning och betonar att sådana konsekvensbedömningar ärmeningsfulla endast om man tillämpar samma metoder som kommissionen.
18. Europaparlamentet uppmanar rådet och kommissionen att inom ramen för interinstitutionella över-
läggningar på kort sikt utarbeta en gemenskapsmetod och ett förfarande för tillämpning av konsekvensbe-dömningar i den gemenskapspolitiska processen och att före september 2006 lägga fram konkreta överens-
kommelser.
19. Europaparlamentet påminner om att metoder för ”bättre lagstiftning” bör följa maktbalansen mellan
parlamentets, rådets och kommissionens respektive roller. Parlamentet vill ge ett vettigt och sammanhållande
bidrag som bygger på tidigare försök och understryker att innovationer i lagstiftningsprocessen behöver poli-tiskt stöd.
20. Europaparlamentet anser att strikt teknisk lagstiftning inte får leda till att medlagstiftarna fjärmar sig
från lagstiftningsarbetets demokratiska process, utan de bör i stället uppmuntras att koncentrera sig påcentrala politiska principer och mål och hur de skall tillämpas i praktiken, vilket bör ske genom en övergång
från en normativ strategi till en strategi som främjar lyhördhet och delaktighet med hjälp av det tekniska
kunnandet och kompetensen hos de regleringsmyndigheter som skall tillämpa lagen.
21. Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att sinsemellan utbyta erfarenheter av användningen
av konsekvensbedömningar och att även på nationell nivå utsätta lagstiftningen för konsekvensbedömning.
22. Europaparlamentet välkomnar de nationella parlamentens ökade medverkan i kommissionens arbets-
program men varnar för en slumpmässig urvalsmetod som går ut på att välja förslag på grundval av subsi-diaritet och proportionalitet. Parlamentet vill att alla förslag innehåller en sammanfattning av den befintligalagstiftningen på det aktuella området och en förklaring om hur den nya lagstiftningen passar in. Parla-mentet önskar att olika valmöjligheter läggs fram för rådet och parlamentet med en grundlig analys av deras
respektive konsekvenser med avseende på medborgarnas förväntningar, de tre Lissabonpelarna samt kost-
nader och administrativa bördor, särskilt för små och medelstora företag.
23. För att säkerställa en EU-övergripande enhetlig rättslig ram uppmanar Europaparlamentet kommis-
sionen att se till att denna ram inte undermineras av att rådet beviljar ett stort antal undantagsregler tillförmån för enskilda medlemsstater.
24. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att senast tre år efter det att ny lagstiftning trätt i kraft
rapportera till parlamentet om lagstiftningens följder i praktiken. I detta sammanhang intresserar sig parla-mentet framför allt för frågan om huruvida lagstiftningen svarat mot den ursprungliga planeringen, vilken
effekt lagstiftningen har på den internationella konkurrenskraften i den sektor som lagstiftningen gäller,
också med tanke på eventuella avvikande bestämmelser (inklusive avsaknaden av bestämmelser) i de konkur-rerande länderna, och hur lagstiftningen efterlevs i praktiken. Parlamentet uppmanar vidare kommissionenatt regelbundet göra en kritisk analys av de kvantitativa resultaten av konsekvensbedömningarna, i syfte attkonstatera huruvida de metoder som används ger tillförlitliga prognoser, samt att rapportera till parlamentetom detta.
25. Europaparlamentet understryker behovet av en mer aktiv roll för parlamentet, och särskilt för ansvarig
föredragande, när det gäller att övervaka genomförandet av gemenskapslagstiftningen i medlemsstaterna och
att använda sig av det befintliga nätverket mellan Europaparlamentet och de nationella och/eller regionalaparlamenten.
26. Europaparlamentet anser att införlivandet av gemenskapslagstiftningen bör övervakas noggrant och
proaktivt, för att undvika skilda tolkningar och överregleringar. Parlamentet vill att kommissionen spelar enaktiv roll i införlivandet, tillsammans med övervakare och expertgrupper både på EU-nivå och på nationellnivå, eftersom tidiga analyser av potentiella fallgropar kan förhindra förseningar och onödiga bördor på
företag. Parlamentet bör förslagsvis inrätta ett lämpligt förfarande för övervakning av införlivandet, i nära
samarbete med sina nationella partner.7.12.2006 C 297 E/131 Europeiska unionens officiella tidning
Tisdag, 16 maj 2006SV
27. Europaparlamentet erkänner att den ”öppna samordningsmetoden” är ett viktigt politiskt instrument i
Lissabonstrategins sammanhang. Denna metod kan emellertid inte ses som en allmän ersättning för en mer
formell samordning och gemensamma politiska åtgärder i detta sammanhang. Parlamentet insisterar på attfullt ut hållas informerat om utvecklingen av den öppna samordningsmetodens praxis och uppmanarkommissionen att lägga fram en utvärderingsrapport om denna metod. Parlamentet insisterar på att denöppna samordningsmetoden inte får utvecklas till ett parallellt, inte insynsvänligt lagstiftningsförfarande som
undergräver de förfaranden som anges i EG-fördraget och äventyrar den parlamentariska granskningen.
28. Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till rådet och kommissionen.
P6_TA(2006)0204
Genomförande, följder och effekter av gällande lagstiftning om den inre mark-
naden
Europaparlamentets resolution om tillämpning, konsekvenser och effekter av gällande lagstiftning
om den inre marknaden (2004/2224(INI))
Europaparlamentet utfärdar denna resolution
—med beaktande av kommissionens meddelande av den 5 juni 2002 om konsekvensanalys
(KOM(2002)0276),
—med beaktande av kommissionens meddelande av den 5 juni 2002 med titeln ”Handlingsplan för en
bättre och enklare lagstiftning” (KOM(2002)0278),
—med beaktande v kommissionens meddelande av den 11 december 2002 om bättre övervakning av EG-
rättens tillämpning (KOM(2002)0725).
—med beaktande av det interinstitutionella avtalet av den 16 december 2003 ”Bättre lagstiftning” (1), som
slöts mellan Parlamentet, rådet och kommissionen,
—med beaktande av sin resolution av den 20 april 2004 om gemenskapsbestämmelsernas konsekvenser
och samrådsförfarandena (2),
—med beaktande av rådets (konkurrenskraft) slutsatser av den 25-26 november 2004,
—med beaktande av kommissionens meddelande av den 16 mars 2005 med titeln ”Lagstifta bättre för till-
växt och arbetstillfällen i Europeiska unionen” (KOM(2005)0097),
—med beaktande av kommissionens rapport av den 21 mars 2005 med titeln ”Bättre lagstiftning 2004”
(KOM(2005)0098),
—med beaktande av kommissionens riktlinjer för konsekvensbedömningar av den 15 juni 2005 och bila-
gorna till dessa (SEK(2005)0791),
—med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttranden om ”Bättre lagstiftning”
och”Bättre tillämpning av EU:s lagstiftning” av den 28 september 2005 (3),
—med beaktande av kommissionens meddelande av den 27 januari 2005 med titeln ”Andra lägesrapporten
om strategin för den inre marknaden 2003-2006” (KOM(2005)0011),7.12.2006 C 297 E/132 Europeiska unionens officiella tidning
Tisdag, 16 maj 2006SV
(1) EUT C 321, 31.12.2003, s. 1.
(2) EUT C 104 E, 30.4.2004, s. 146.
(3) EUT C 24, 31.1.2006, s. 39 och 52.