SV    SV  EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION 
Bryssel den 9.2.2004 
KOM(2004) 83 slutlig 
  
MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN 
Rapport om konkurrens inom sekt orn för professionella tjänster 
 
 2    MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN 
Rapport om konkurrens inom sekt orn för professionella tjänster 
Innehåll 
Sammanfattning ................................................................................................................. ........ 3 
1. Inledning och omfattning ............................................................................................. 5 2. Bakgrund.................................................................................................................... .. 6 
2.1. Allmänt................................................................................................................... ...... 6 
2.2. Professionella tjänsters be tydelse för EU:s ekonomi................................................... 7 
3. Kommissionens åtgärder avseende konkurrens inom professionella tjänster.............. 8 
4. Begränsande reglering inom sekt orn för professionella tjänster.................................. 9 
4.1. Fasta priser .............................................................................................................. ... 11 
4.2. Rekommenderade priser............................................................................................. 12 4.3. Reklambegränsningar................................................................................................. 13 4.4. Inträdeshinder och ex klusiva rättigheter .................................................................... 15 
4.5. Reglering av verksamhetsform .................................................................................. 16 5. Eventuell tillämpning av EG:s konkurrensregler....................................................... 17 5.1. Fria yrkesutövares ansvarsskyldighet ........................................................................ 17 5.2. Medlemsstaternas ansvarsskyldighet ......................................................................... 21 6. Nästa steg mot modernisering.................................................................................... 23 6.1. Översyn av existerande regler av reglerande myndigheter........................................ 23 
6.2. Tillämpning inom det Europeiska konkurrensnätverket............................................ 24 6.3. Avslutande anmärkningar .......................................................................................... 24 
 
 3    SAMMANFATTNING  
De fria yrkena är verksamheter som kräv er specialutbildning inom humaniora eller 
naturvetenskap. Denna rapport gäller fr ämst de yrken som kommissionen hunnit 
detaljanalysera, nämligen advokater, notarie r, revisorer, arkitekter, ingenjörer och 
farmaceuter. Denna sektor kännetecknas av en  hög grad av reglering, antingen i form av 
statlig reglering eller i form av självreg lering som bedrivs av yrkesorganisationer. 
Huvudsyftet med denna rapport är att i ett konkurrenspolitiskt  perspektiv lägga fram 
kommissionens syn på utrymmet för att re formera eller modernisera yrkesspecifika 
regleringar. 
Vid Europeiska rådets möte i Lissabon i ma rs 2000 antogs ett ekonomiskt reformprogram 
med syftet att göra EU till den mest konkurrenskraftiga och dynamiska kunskapsbaserade ekonomin i världen fram till år 2010. Professionella  tjänster spelar en viktig roll för att 
förbättra den europeiska ekonomins konkurrenskraft,  eftersom de är ”produktionsfaktorer” för 
ekonomin och näringslivet, och deras kv alitet och konkurrenskraft har betydande 
kringeffekter. Professionella tjänst er är viktiga också dä rför att de har en direkt betydelse för 
konsumenterna. 
De fem huvudkategorierna av potentiellt begränsa nde reglering av professionella yrken i EU 
är följande: i) fasta priser, ii) rekommenderade pr iser, iii) reglering av reklam, iv) reglering av 
marknadsinträde och exklusiva rä ttigheter samt v) regler so m styr företagsstruktur och 
yrkesutövning inom flera yrken. 
Å ena sidan påvisar ett omfattande empirisk t undersökningsmaterial de negativa effekter 
överdrivet stränga eller föråldrade begränsande regleringar kan ha för konsumenterna. Sådana 
regleringar kan begränsa eller sätta konkurrens en ur spel mellan tjänsteleverantörer och 
därmed minska incitamenten för fria yrkesutöva re att arbeta kostnadseffektivt, sänka priserna, 
höja kvaliteten eller erbjuda innovativa tjänster.  
Å andra sidan finns det väsentligen tre orsaker till varför en viss reglering av professionella 
tjänster kan vara nödvändig: för det första kan informationen mellan kunder och tjänsteleverantörer vara  asymmetrisk, eftersom ett utmärka nde drag för professionella tjänster 
är att de kräver att fria yrkesutövare skall ha teknisk a kunskaper på hög nivå som 
konsumenterna kanske inte har, för det andra kan externa effekter förekomma, eftersom dessa tjänster kan påverka tredje man, och för det tredje anses vissa professionella tjänster 
producera kollektiva nyttigheter som är av värde för samhället som helhet. Förespråkare av begränsande reglering gör därför gällande att så dana regleringar är avsedda att upprätthålla 
kvaliteten på professionella tjänster och skydda konsumenterna från försummelser och 
felbehandling.  
Kommissionen bekräftar visserligen  att en viss reglering är motiverad inom denna sektor, men 
den tror att man i vissa fall kan och bör a nvända mer konkurrensfrämjande mekanismer i 
stället för vissa traditionella restriktiva regler.  
Med hänsyn till gemenskapens konkurrenslags tiftning måste man göra åtskillnad mellan 
yrkesorganisationers och medlemsstater s eventuella ansvarsskyldighet.  
Reglering som införts av yrkesorganisationer utgör beslut av företagssammanslutningar som 
kan utgöra en överträdelse av förbudet i arti kel 81 i EG-fördraget. Regleringar som är 
 
 4    objektivt sett nödvändiga för att garantera att e tt yrke utövas korrekt så som det organiserats i 
den berörda medlemsstaten faller do ck utanför förbudets räckvidd.  
Statlig reglering som föreskriver eller främ jar ett konkurrensbegränsande agerande eller 
stärker dess effekter utgör en överträdelse av artikel 3.1 g, artikel 10.2 och artikel 81 i EG-
fördraget. Om en medlemsstat delegerar sina befogenheter att fatta politiska beslut till en 
yrkesorganisation utan tillräckliga  garantier, det vill säga utan  att tydligt och klart ange de 
syften att tillvarata allmänhetens intresse som sk all respekteras, utan att ha sista ordet och utan 
att ha kontroll över genomförandet, kan också me dlemsstaten hållas ansvarig för eventuella 
överträdelser som blir följden. 
Kommissionen anser att ett proportionalitets test i sista hand alltid bör tillämpas när 
yrkesregleringar undersöks. Regler ingen måste vara objektivt nödvä ndig för att uppnå ett klart 
formulerat och legitimt mål i allmänhetens intr esse och den skall inte vara mer begränsande 
än vad som är nödvändigt för att det målet sk all uppnås. Sådana regler är både de som 
tillhandahåller professionella tjänster och de som använder dem betjänta av.  
Kommissionen uppmanar alla berörda parter att göra gemensamma ansträngningar för att 
reformera eller avskaffa regler som inte  är motiverade. Regleringsmyndigheter i 
medlemsstaterna samt yrkesorganisationer uppman as se över gällande regler med beaktande 
av om dessa är nödvändiga med tanke på allmä nhetens intresse, om de  är proportionerliga och 
om de är motiverade. Kommissionen föreslår också att man tillsammans med alla berörda parter undersöker behovet av att införa mekani smer som främjar konkurrens och insyn för att 
stärka konsumenternas inflytande  och möjligheter att påverka. 
I ett genomförandeperspektiv kommer de  nationella konkurrensmyndigheterna och de 
nationella domstolarna från och med maj 20 04 att ha en mer framträdande roll vid 
bedömningen av om regler och regleringar som styr  de fria yrkena är lagliga eller inte. I den 
mån konkurrensbegränsningar har sin tyngdpunkt i en medlemsstat, blir det administrativa 
genomförandet av EG:s konkurrensregler inom professionella tjänster främst en sak för 
nationella konkurrensmyndigheter. Kommissi onen kommer dock också att fortsätta med 
fallstudier om det finns skäl för detta. En kons ekvent tillämpning av artiklarna 81 och 82 skall 
garanteras genom samordning inom de t Europeiska konkurrensnätverket.  
Kommissionen kommer under 2005 att lägga fram en rapport om framstegen med att avskaffa 
restriktiva och omotiverade regler. 
 
 5     
1. INLEDNING OCH OMFATTNING  
1. Av fria yrkesutövare krävs specialutbild ning inom humaniora eller naturvetenskap. 
Det gäller till exempel advokater, notarier,  ingenjörer, arkite kter, revisorer och 
apotekare. Denna sektor kännetecknas av en hög grad av reglering, antingen i form 
av statlig reglering eller i form av självr eglering som bedrivs av yrkesorganis ationer. 
Regleringen kan bland annat påverka antalet nya fria yr kesutövare som kommer in 
på marknaden, de priser de kan ta ut och de  tillåtna faktureringsarrangemangen (t.ex. 
resultatberoende arvoden), företagens organisationsstruktur, deras möjligheter att göra reklam samt de uppgifter som förbehålli ts medlemmarna av yrkeskåren i fråga.  
2. När det gäller självreglering av fria yrke n förbjuder artikel 81.1 i EG-fördraget ”alla 
avtal mellan företag, beslut av företagssammanslutningar och samordnade förfaranden som kan påverka handeln mella n medlemsstater och som har till syfte 
eller resultat att hindra , begränsa eller snedvrida konkurrensen inom den 
gemensamma marknaden”.  
3. I fråga om statlig reglering förbjuder artik el 10.2 i EG-fördraget varje åtgärd från 
medlemsstaternas sida som kan äventyra att fördragets mål uppnås. Jämfört med 
artikel 3.1 g (i vilken nämn s en ordning som säkerställer att konkurrensen inom den 
inre marknaden inte snedvrids) och artikel 81 i EG-fördraget kräver de 
bestämmelserna att medlemsstaterna inte få r vidta eller bibehåll a åtgärder - inte 
heller i form av lagar eller andra best ämmelser - som kan leda till att de 
konkurrensregler som är tillämpliga på företa g förlorar sin ändamålsenliga verkan.  
4. Det finns således potential för spänningar mellan behovet av en viss nivå av reglering 
av dessa yrken å ena sidan och konkurrensreglerna å andra sidan. 
5. Målet för denna rapport är att ange va rför det ur konkurrenspolitisk synvinkel är 
nödvändigt att vidta åtgärder i nom sektorn för fria yrken (avsnitt 2), att rapportera 
vad kommissionen gjort hittills (avsnitt 3) , att lägga fram resultaten hittills av 
kommissionens undersökningar om viktiga begränsningar och deras påstådda 
berättigande med hänsyn till allmänhetens intresse (avsnitt 4) och om den gemenskapsrättsliga ram inom vilken dessa be gränsningar skall anal yseras (avsnitt 5) 
och slutligen att föreslå en framtida handli ngsplan för att sporra till ett avskaffande 
av omotiverade begränsningar (avsnitt 6). 
6. Denna rapport gäller enbart de yrken som detaljanalyserats hittills, nämligen 
advokater, notarier, revisore r, arkitekter, ingenjörer  och apotekare. Liknande 
slutsatser skulle kunna dras om angränsande  yrken, där sådana finns (skatterådgivare, 
fastighetsmäklare osv.). Yrken på det medicinska området omfattas inte av denna rapport
1. Dessutom har kommissionen tills vida re begränsat sin undersökning till de 
nuvarande 15 medlemsstaterna. 
                                                 
1 OECD håller på att undersöka konkurrensen inom sektorn för professionella tjänster. Detta arbete 
omfattar en del fria yrken som faller utanför denna rapport. 
 
 6    7. Eftersom kommissionen anser att stora fr amsteg kan göras med hjälp av andra 
mekanismer, överväger den inte i detta sked e en eventuell tillämpning av artikel 86 i 
EG-fördraget. Kommissionen anser det in te heller nödvändigt att i denna rapport 
diskutera en eventuell tillämpning av artikel 82 i EG-fördraget, eller av 
koncentrationsförordningen2. 
2. BAKGRUND  
2.1. Allmänt 
8. Vid Europeiska rådets möte i Lissa bon i mars 2000 antogs ett ekonomiskt 
reformprogram i syfte att göra EU till den mest konkurrenskraftiga och dynamiska kunskapsbaserade ekonomin i världen fram till år 2010. I det sammanhanget 
betonade Europeiska rådet tjänsterna s nyckelställning i ekonomin och deras 
potentiellt gynnsamma inverkan på tillväxt och sysselsättning. 
9. Tjänsterna är den viktigaste motorn för tillväxt i EU, och utgör 54 % av BNP
3 och 
67 % av antalet anställda. En viktig de l av Lissabonprogrammet är därför strategin 
för tjänster på den inre marknaden, som ha r till syfte att skapa en fullt fungerande 
inre marknad för alla tjänsteleverantörer4. I detta sammanhang har kommissionen 
nyligen antagit ett förslag till direktiv om tjänster på den inre marknaden5, däribland 
professionella tjänster, baserat på en  blandning av ömsesi digt erkännande, 
administrativt samarbete, harmonisering  om det är absolut nödvändigt samt 
uppmaning till självreglering. Nä r det gäller reglerade fria  yrken är förslaget en 
komplettering till det förslag till direktiv  om erkännande av yrkeskvalifikationer6 
som kommissionen antog i mars 2002 och som väntar på att den första behandlingen 
skall avslutas. Genom förslaget konsolideras  och förbättras det nuvarande systemet 
med ömsesidigt erkännande av yrkeskvalifik ationer, som omfattar en rad parallella 
frågor, bland annat förenkling av tillhanda hållande av tjänster över gränserna. 
Europaparlamentet har också erkänt vikten av professionella tjänster7. 
10. I kommissionens nyligen utfärdade me ddelande om ökning av konkurrenskraften i 
fråga om företagsrelaterade tjänster och dera s bidrag till de europeiska företagens 
resultat8 betonas de företagsrelaterade tjän sternas, särskilt de kunskapsintensiva 
företagstjänsternas, bidrag till att uppnå  Lissabonmålen, dvs. att öka sysselsättningen 
och den europeiska ekonomins konkurrenskraft.  Syftet med de åtgärder som föreslås 
i meddelandet är att främja kontinue rlig inlärning och uppdatering av 
                                                 
2 Rådets förordning (EEG) 4064/89, EGT L 395, 30.12.1989; fr.o.m. den 1 maj 2004 ersatt av rådets 
förordning (EG) nr 139/2004 av den 20 januari 2004 om kontroll av företagskoncentrationer, EGT L 24, 
29.1.2004. 
3 Källa: Eurostat (2002) European business: facts and figures. Tjänsterna omfattar byggsektorn men inte 
sociala tjänster och offentlig förvaltning. 
4  Meddelande från kommissionen till rådet och Europaparlamentet – En strategi för tjänster på den inre 
marknaden, KOM(2000)888 slutlig, 29.12.2000. 
5 Europaparlamentets och rådets förslag till direktiv om tjänster på den inre marknaden, KOM(2004)002, 
13.1.2004. 
6 Förslag till Europaparlamentets och rådets dire ktiv om erkännande av yrkeskvalifikationer, 
KOM(2002)119 slutlig, 7.3.2002. 
7 Europaparlamentets resolution om marknadsreglering och konkurrensbestämmelser för fria yrken, 
16.12.2003. 
8 De företagsrelaterade tjänsternas konkurrenskra ft och inverkan på företagsprestanda i EU, 
KOM(2003)747 slutlig, 4.12.2002. 
 
 7    yrkeskunskaper, integrering av IKT i fö retagens affärsverksamhet för att öka 
produktiviteten samt att främja tjänstekva litet och frivilliga standarder för 
tillhandahållande av tjän ster över gränserna.  
2.2. Professionella tjänsters be tydelse för EU:s ekonomi 
11. Professionella tjänster spelar en viktig roll för att öka den europeiska ekonomins 
konkurrenskraft. Exakta sifferuppgifter för de nna sektor finns inte  tillgängliga, men 
det är troligt att omkring en tredje del av sysselsättningen inom ”övriga 
företagsrelaterade tjänster” bör be skrivas som professionella tjänster9. Övrig 
företagsrelaterad verksamhet  sysselsatte över tio miljone r människor inom EU under 
2002, vilket motsvarar 6,4 % av arbetskraften. Den sysselsatte dock en oproportionerligt stor andel högt kvalificerad e arbetstagare, dvs. 10 % av det totala 
antalet högt kvalificerade arbetstagare
10. Denna sektor hade en omsättning på cirka 
980 miljarder euro och skapade ett mervärde  på omkring 500 miljarder euro av det 
totala mervärde som skapades i de 15 EU-medlemsländerna under 2001. Det är också en växande sektor: omsättningen för ”övr iga företagsrelaterade tjänster” ökade 
rekordartat med 5 % under första halvåret  2003, medan sysselsä ttningen ökade med 
0,7 %
11.  
12. Dessutom är professionella tjänster en viktig ”produktionsfaktor” för ekonomin och 
näringslivet, så deras kvalitet och konkurre nskraft har spillover-effekter för hela 
ekonomin. Den italienska konkurrensmyndighe ten har beräknat att professionella 
tjänster svarar för i genomsnitt 6 % av exportföretagens kostnader i Italien. Större variation när det gäller priser  och kvalitet samt större innovation inom sektorn för 
professionella tjänster skulle därför kunna bidra starkt till att förbättra 
konkurrenskraften för europeiska företag och främja BNP-tillväxten inom EU.  
13. Professionella tjänster är viktiga också därför att de har en direkt betydelse för 
konsumenterna. Konkurrensen inom professi onella tjänster komm er att förekomma 
främst på lokal nivå under en överskådlig  framtid. Ett större utbud när det gäller 
tillgängliga tjänster och priserna på dessa  ger användare möjlighet att själva välja 
vilken kombination av pris och kvalitet som bättre passar deras behov.  
14. Sifferuppgifterna i en studie om ekonomisk a verkningar av fria yrken i de olika 
medlemsstaterna som GD Konkurrens låtit utföra nyligen
12 visar att en lindrig 
reglering inte hindrar utan tvärtom snar are främjar skapandet av välstånd. I länder 
med en låg regleringsgrad finns det propor tionellt sett fler fria yrkesutövare som 
skapar en relativt sett större sammanlagd omsättning.  
                                                 
9 Kategori 74 i NACE, ”Andra företagstjänster”, so m omfattar juridisk verksamhet samt bokföring och 
redovisning,; konsultverksamhet; marknadsunders ökningar; konsulttjänster avseende företags 
organisation, information o.d.; holdingverksamhet; arkitekttjänster, tekniska konsulttjänster o. dyl.; 
teknisk provning och analys; reklamverksamhet; arbetsförmedling och rekrytering; detektiv- och bevakningsverksamhet; industristädning m.m.. 
10 Källa: EU Labour Force Survey Eurostat. 
11 Källa: Eurostat, Developments for services during  the second quarter of 2003, Statistics in focus 
36/2003. 
12 ”Ekonomiska verkningar av reglering av fria yrken i olika medlemsstater”, Ian Paterson, Marcel Fink, 
Anthony Ogus, Institut für Höhere Studien (HIS), Wien, januari 2003.  
 
 8    3. KOMMISSIONENS ÅTGÄRDER AVSEENDE KONKURRENS INOM PROFESSIONELLA 
TJÄNSTER  
15. För att bättre förstå regleringen av fria yrken och vilka effekter den har genomförde 
kommissionen en omfattande  inventering 2002 och 2003. 
16. För det första lät gene raldirektoratet fö r konkurrens utföra den ovannämnda 
oberoende studien år 2002 för att samla in  strukturerad information om olika 
regleringssystem och deras ekonomiska ver kningar. Studien lades ut på Internet i 
mars 2003. Det framgår av studien att medl emsstaterna uppvisar stora variationer när 
det gäller regleringsnivåerna, också mellan olika yrken (diagram 1). Det 
konstaterades också att inget tydde på att ma rknaderna skulle funge ra dåligt i länder 
med relativt sett mindre reglering. Tvärtom var slutsatsen i studien att större frihet 
inom sektorn för fria yrken möjliggör mer skapande av välstånd totalt sett. 
Källa: IHS-studien.  
Anm.: Grekland och Portugal är inte med på grund av att uppgifter saknas om vissa yrken.  
17. För det andra, som en uppföljning av studien, publicerade ko mmissionen den 27 
mars på adressen ”Regulation in Liberal Professions and its Effects” en uppmaning 
att inkomma med synpunkter. En översikt öve r de närmare 250 svaren och de 15 
medlemsländernas gällande regler oc h föreskrifter lades ut på Internet13. 
Inventeringen avslutades med en konferens om reglering av professionella tjänster 
den 28 oktober i Bryssel. Konferensen saml ade 260 företrädare för de fria yrkena, 
deras kunder, konsumentorganisationer, konku rrensmyndigheter, beslutsfattare och 
den akademiska världen. 
18. Under och efter inventeringen sama rbetade kommissionen nära med andra 
konkurrensmyndigheter. Regleringen av prof essionella tjänster diskuterades till 
exempel vid mötet mellan generaldirektörerna för de nationella konkurrensmyndigheterna den 18 juni och den 19 november 2003. Vid ett möte i 
november 2003 diskuterade sakkunniga från  de nationella k onkurrensmyndigheterna 
möjligheterna att nå en gemensam syn när det gäller reglering av professionella 
tjänster.  
                                                
 
13 Dessa och andra relevanta dokument finns tillgängliga på: 
http://europa.eu.int/comm/competition/liberali zation/conference/libprofconference.htm. 05101520253035
Irland UK
Danmark
Nederländerna
Finland
Sverige
Belgien
Frankrike
Spanien
LuxemburgTysklandÖsterrike
ItalienRegleringsnivåerIngenjörer
Arkitekter
Revisorer
Advokater
ApotekareDiagram 1: regleringsnivåindex för EU-medlemsstaterna
 
 9    19. Tack vare inventeringen kunde kommissione n utvärdera de olika misslyckandena på 
marknaden inom dessa sektorer och de olika lösningarna på misslyckandena i olika regleringssystem. De olika be rörda parterna förde in ny a inslag i debatten, till 
exempel kulturellt betingade skillnader  och behovet av att ge konsumenterna 
möjligheter att påverka. 
20. Samtidigt bedrev kommissionen traditionella fallstudier. Tio år efter sitt första beslut 
där den fördömde fasta avgifter för professi onella tjänster – i det fallet tjänster som 
tillhandahölls av italienska tullspeditörer
14 – är kommissionen besviken över att se att 
minimipriser fortfarande tillämpas. Därf ör skickade kommissionen den 3 november 
2003 ett meddelande om invändningar till de t belgiska arkitektförbundet, där den 
meddelade att förbundets rekommendera de minimiavgifter kunde utgöra en 
överträdelse av EU:s konkurrensregler och att det kunde bli fråga om böter. 
21. Kommissionen är inte ensam om att gransk a befintliga begränsn ingar inom sektorn 
för professionella tjänster. Sedan juni  2002 bedriver kommissionen sitt arbete 
samordnat med de nationella konkurrensm yndigheterna. När det gäller specifika 
ärenden har nästan alla nationella konkurrensmyndighete r handlagt anmälningar med 
ansökan om godkännande eller undantag med stöd av nationell konkurrenslagstiftning eller klagomål mot yrkesorganisationers uppträdande. 
Klagomålen har oftast gällt fastställande av  priser som yrkesorg anisationer gjort sig 
skyldiga till, även om åtgärder också vidtagits mot diskriminerande villkor för tillträde till yrket, mot bojkottmetoder och mot begränsning av möjligheterna att göra 
reklam. Fem nationella konkurrensmyndigheter (de danska, irländska, nederländska, 
finländska och brittiska) har vidtagit eller vidtar ett allmänt handlingsprogram för att 
reformera denna sektor, särskilt i syfte att förbjuda avtal om fastställande av priser 
eller rekommenderade avgifter.  
4. B
EGRÄNSANDE REGLERING INOM SEKTORN FÖR PROFESSIONELLA TJÄNSTER  
22. Begränsande regleringar inom de fria yr kena omfattar begränsningar av licensiering, 
såsom inträdeskrav och exklusiva uppgifter som förbehålls vissa yrken samt regler 
som styr verksamheten, t.ex. prisregleri ng, reklambegränsningar och reglering av 
verksamhetsform. Sådana restriktioner kan begränsa eller sätta konkurrensen ur spel 
mellan tjänsteleverantörer och därmed minska  incitamenten för fria yrkesutövare att 
arbeta kostnadseffektivt, sänka priser , höja kvaliteten elle r erbjuda innovativa 
tjänster. Prisreglering, reklambegränsninga r och inträdeshinder kan till exempel göra 
det möjligt att hålla priserna ovanför en konkurrensutsatt nivå. Reglering av 
verksamhetsformen kan hindra utveck landet av innovativa tjänster och 
kostnadseffektiva verksamhetsmodeller. 
23. Ett omfattande empiriskt undersökningsmaterial15 visar vilka negativa konsekvenser 
för konsumenterna överdriven reglering ka n få. Forskningsmaterialet visar att 
överdriven reglering av reklam och licensieri ng i vissa fall har lett  till lägre kvalitet 
och högre priser på marknader för professione lla tjänster. Tvärtom gäller att inverkan 
                                                 
14 93/438/EEG: kommissionens beslut av den 30 juni 1993 om ett förfarande enligt artikel 85 i EEG-
fördraget (IV/33.407 - CNSD), EGT L 203, 13.8.1993, s. 27.  
15 Se OECD Journal of Competition Law and Policy nr 4, februari 2002 , ”Competition in Professional 
Services”, s. 56–57, och den fullstä ndiga OECD-rapporten på Internet 
http://www.oecd.org/dataoecd/35/4/1920231.pdf . Se också hänvisningarna i fotnoterna 18 och 19.  
 
 10    på priser och kvalitet varit gynnsam när man lättat på de konkurrensbegränsande 
restriktionerna. 
24. Å andra sidan finns det väsentligen tr e orsaker till att en viss reglering av 
professionella tjänster kan vara nödvändig.  
25. Den första orsaken grundar sig på kon ceptet ”assymetrisk information” mellan 
kunder och tjänsteleverantörer. Et t kännetecken på profession ella tjänster är att det 
krävs att de som tillhandahåller dem måste uppvisa en hög nivå av tekniskt kunnande. Konsumenterna har kanske inte dessa kunskaper och har därför svårt att 
bedöma kvaliteten på de tjänster de köpe r. Professionella tjänster är varor som 
bygger på trovärdighet och kvaliteten på  dem är svår att bedöma genom 
förhandsobservation eller, på vissa mar knader, genom att konsumera eller använda 
dem. 
26. Det andra argumentet grundar sig på konc eptet ”externa effekter”. På vissa 
marknader kan tillhandahållandet av en tjänst påverka tredje man utöver den som köper tjänsten. En inkorrekt revision kan v ilseleda fordringshavare  eller investerare. 
Ett fuskbygge kan äventyra den allmänna säkerheten. Det finns en risk att de som levererar och köper dessa tjänster försummar att ta vederbörlig hä nsyn till externa 
effekter. 
27. Det tredje argumentet grundar sig på konceptet ”kollektiva nyttigheter”. Vissa 
professionella tjänster anses producera ko llektiva nyttigheter som är av värde för 
samhället som helhet. Det kan vara fråga om  korrekt rättskipning eller att utveckla 
urbana miljöer av hög kvalitet.  Utan reglering finns det en  risk att vissa marknader 
för professionella tjänster levererar otillräckligt med kollektiva nyttigheter eller 
levererar kollektiva nyttigheter som in te är anpassade till ändamålet. 
28. Under vissa omständigheter kan dessa pr oblem leda till ett misslyckande på 
marknaden, till exempel på så sätt att tjänsteutbudet är alltför stort eller alltför litet 
eller att tjänsterna är av dålig kvalitet. Begränsande regleringar har därför motiverats 
med att de är avsedda att upprätthålla kvali teten på professionella tjänster och att 
skydda konsumenterna från försummelser och felbehandling. Till exempel kan begränsning av licensiering hindra att i nkompetenta eller bristfälligt kvalificerade 
utövare av fria yrken erbjuder sina tjä nster, medan disciplinära förfaranden kan 
tillgripas för att bestraffa tjänsteleverantörer som inte uppfyller minimikrav på kvalitet. Reklambegränsningar kan anvä ndas för att skydda konsumenterna från 
vilseledande reklam. 
29. I sin resolution om marknadsreglering oc h konkurrensbestämmelser för fria yrken 
ansåg Europaparlamentet att ”regler gene rellt sett är nödvändiga i varje yrkes 
specifika sammanhang, i synnerhet när de t gäller yrkesutövarnas organisation, 
kvalifikationer, yrkesetik, kontroll, ansvar sskyldighet, opartiskhet och kompetens 
eller när reglerna är avsedda att förh indra intressekonflikter och vilseledande 
annonsering, under förutsättning att de ger sl utanvändarna en försäkring om att de får 
nödvändiga garantier när det gäller integrit et och erfarenhet, oc h att de inte är 
konkurrensbegränsande”.
16.  
                                                 
16 Europaparlamentets resolution om marknadsreglering och konkurrensbestämmelser för fria yrken, 
16.12.2003. 
 
 11    30. I det följande behandlas fem huvudkategorier av begränsningar inom sektorn för de 
fria yrkena i EU: i) fasta pr iser, ii) rekommenderade priser , iii) reklambegränsningar, 
iv) inträdeskrav och exklusiva rättigheter sa mt v) reglering som st yr företagsstruktur 
och yrkesutövning inom flera yrken. I va rje avsnitt ges en kort översikt över 
argument för och emot den aktuella kategorin  och anges det eventuella utrymmet för 
att lätta på befintliga regler. 
4.1. Fasta priser 
31. I de flesta medlemsstater kommer utövare  och kunder sinsemellan fritt överens om 
de avgifter som tas ut för professionella tj änster. Fasta priser samt högsta och lägsta 
priser tillämpas dock fortfarande i ett fåtal fall. Dessa anges i tabell 1, som återger vad kommissionen i dagsläget känner till. Fast a priser eller lägsta priser är de 
regleringsinstrument som troligen har de mest skadliga effekterna på konkurrensen, 
genom att de utraderar eller på ett allv arligt sätt minskar de fördelar som 
konkurrensutsatta marknader medför för konsumenterna. 
32. Enligt vissa yrkesorganisationer är fasta priser en garanti för låga priser. Enligt 
ekonomisk teori är det eme llertid osannolikt att pris reglering på en i övrigt 
konkurrensutsatt marknad tillförsäkrar pr iser som går under den konkurrensutsatta 
nivån. 
33. Yrkesorganisationer har också hävdat att fasta priser skyddar tjänsternas kvalitet. 
Fasta priser kan dock inte hindra skr upelfria yrkesutövare från att erbjuda 
undermåliga tjänster. De fråntar inte heller utövarna de ekonomiska incitamenten att skära ned på kvalitet och kostnader. Dessutom finns det andra, mindre restriktiva sätt att upprätthålla kva liteten och skydda konsumenterna. Till exempel skulle åtgärder 
för att åstadkomma bättre och lättillgängligare information om professionella tjänster kunna bidra till att göra konsumenterna bätt re rustade att fatta mer välinformerade 
köpbeslut. 
34. Under de två senaste årtionde na har flera medlemsstater av skaffat fasta priser inom 
de fria yrkena. På 1970- och 1980-talet avskaffades till exempel fasta priser för 
tjänster på området för upprä ttande av överlåtelsehandlinga r samt arkitekttjänster i 
Förenade kungariket. I Frankrike har man avsk affat fasta priser för juridiska tjänster. 
Advokater, revisorer, ingenjörer och arkite kter är fria yrken där fasta priser i 
praktiken är helt avskaffade i de flesta me dlemsstater. Det tyder på att priskontroll 
inte är ett nödvändigt regleringsinstrument  för dessa yrken och att andra, mindre 
restriktiva instrument kan vara ett effektivt sätt att hålla en hög standard. 
35. Det är möjligt att maximipriser kan skydda  konsumenterna från alltför höga avgifter 
på marknader med höga inträdeshinder och brist på effektiv konkurrens. Detta verkar 
dock inte vara fallet för de flesta fria yrken inom EU. 
36. Ett möjligt undantag kan vara notarieyrk et (”Latin notary”),  där prisreglering 
kombineras med annan reglering, till exempe l kvantitativa inträdesbegränsningar och 
förbud mot reklam som allvarligt begränsa r konkurrensen. På denna marknad kan det 
vara skäl för lagstiftarna att förhålla sig mer holistiskt till reformer. Ett avskaffande av prisreglering måste kanske åtföljas av andra konkurrensfrämjande reformer, till exempel att man lättar på kvantitativa begrän sningar av marknadsinträde och reklam.  
 
 12    Tabell 1: Översikt över länder och yrke n med fasta priser, minimipriser eller 
maximipriser 
Yrke  Fasta priser  Minimipriser  Maximipriser  
Bokföring/ 
redovisning  Grekland och 
Portugal (för lagstadgad revision) Italien (för 
auktoriserade revisorer) Italien (för 
auktoriserade revisorer) 
Skatte-
konsulter  Tyskland   
Arkitekter   Italien, Tyskland Tyskland 
Ingenjörer   Italien, Tyskland, 
Luxemburg Tyskland 
Advokater   Italien, Österrike, 
Tyskland Italien 
Notarier   Belgien, Frankrike, 
Tyskland, Spanien, Grekland Österrike, Belgien, 
Frankrike, Tyskland, Grekland, Italien, Nederländerna, Spanien  
Källa: Studien omnämnd i fotnot 12 samt information som lämnats av yrkesorganisationer och/eller nationella 
konkurrensmyndigheter. Översikt en omfattar inte farmaceuter.  
4.2. Rekommenderade priser 
37. Rekommenderade priser offentliggörs för vissa juridiska tjänster och redovisnings-, 
arkitekt- och ingenjörstjäns ter i ett fåtal medlemsstater (tabell 2). Rekommenderade 
priser, liksom fasta priser, kan ha en be tydande negativ påverkan på konkurrensen. 
För det första kan rekommenderade priser  underlätta samordning av priser mellan 
tjänsteleverantörer. För det andra kan de ge konsumenterna en felaktig uppfattning 
om vilka prisnivåer som är rimliga. 
38. Yrkesorganisationer har påpekat att re kommenderade priser ger konsumenterna 
nyttig information om de genomsnittliga kostnaderna för olika tjänster. De har också påpekat att rekommenderade priser minska r kostnaderna för att fastställa eller 
förhandla fram avgifter indi viduellt och tjänar som vägle dning för fria yrkesutövare 
som saknar erfarenhet av att faststä lla avgifter. De kan också minska 
transaktionskostnaderna vid förhandling om priser på komplicerade tjänster. 
39. På marknader där sökkostnaderna är höga , kan det faktiskt vara till fördel för 
konsumenterna att ha tillgång till exakt info rmation om gängse priser. Det finns dock 
alternativa metoder att ge prisinformation. Till exempel om oberoende parter (t.ex. 
en konsumentorganisation) offentliggör information om tidig are priser eller 
prisinformation baserad på enkäter, kan konsumenterna få tillför litligare vägledning 
som är mindre snedvridande för konkurrensen. 
 
 13    40. Dessutom verkar det osannolikt att fria yrkesutövare skall behöva förlita sig på 
rekommenderade priser för att fastställa si na avgifter. I allmänhet förvärvar utövare 
av fria yrken på samma sätt som andra tjä nsteleverantörer den affärserfarenhet som 
behövs för att fastställa avgifter, eller oc kså anlitar de någon annan som har denna 
affärserfarenhet. Det finns ett antal ol ika mindre begränsande sätt att minska 
transaktionskostnaderna, till exempel information om tidigare priser eller prisinformation som baserar sig på enkäter. 
41. Några länder har avskaffat rekommenderade priser för professione lla tjänster under 
de två senaste årtiondena. I slutet av 1980-talet uppmanade det finska 
Konkurrensverket tillhandahållare av juridi ska tjänster, arkitekttjänster m.fl. att 
avskaffa rekommenderade priser. I slutet  av 1990-talet avskaffades rekommenderade 
priser för advokater i Nederländerna och fö r arkitekter i Frankrike. Under de två 
senaste åren har rekommenderade priser avskaffats också för arkitekter och 
byggföretag i Förenade kungariket. 
Tabell 2: översikt över länder och yrken med rekommenderade priser 
Yrke  Rekommenderade priser  
Bokföring/redovisning  Österrike, Portugal, Grekland 
Arkitekter  Österrike, Belgien, Danmark, Irland, Tyskland, Spanien 
Ingenjörer  Österrike, Luxemburg 
Advokater  Österrike, Portugal, Spanien 
Notarier  Österrike, Belgien 
Källa: Studien omnämnd i fotnot 12 samt information som lämnats av yrkesorganisationer och/eller nationella 
konkurrensmyndigheter. Översikt en omfattar inte farmaceuter.  
4.3. Reklambegränsningar 
42. Många fria yrken inom EU omfattas av se ktoriell reglering av reklam (tabell 3). I 
vissa fall är reklam förbjuden i sig. I a ndra fall föreskrivs särskilda medie- eller 
reklammetoder, såsom radio- eller TV -reklam eller automa tisk uppringning eller 
särskilda typer av reklaminnehåll. I vissa fall  är reklamregleringen oklar, vilket i sig 
kan avskräcka fria yrkesutövare från  att använda vissa reklammetoder. 
43. Enligt ekonomisk teori kan reklam underl ätta konkurrens genom  att konsumenterna 
informeras om olika produkter och ges möjlighet att fatta mer välinformerade 
köpbeslut. Reklambegränsningar kan därför  minska konkurrensen genom att öka 
kostnaderna för att få information om olika produkter, vilket gör det svårt för 
konsumenter att hitta den kvalitet och det pr is som bäst motsvarar deras behov. Det 
är också allmänt erkänt att reklam, och särskilt jämförande reklam, kan vara ett avgörande konkurrensmedel för nya företa g som kommer in på marknaden och för 
befintliga företag som lanserar nya produkter
17. 
                                                 
17 Se direktiv 97/55/EG av den 6 oktober 1997 om ändring av direktiv 84/450/EEC om vilseledande 
reklam så att detta omfattar jämförande reklam, EGT L 290,  23.10.1997, s. 18. 
 
 14    44. De som förespråkar reklambegränsningar betonar asymmetrin i informationen mellan 
utövare och konsumenter av professionell a tjänster. Enligt det argumentet finner 
konsumenterna det svårt att bedöma info rmation om professionella tjänster och 
behöver därför ett särskilt skydd mot vils eledande eller manipulativa påståenden. 
45. Det finns dock en allt större mängd em piriska bevis som be lyser de potentiellt 
negativa effekter vissa re klambegränsningar kan ha18. Denna forskning visar att 
reklambegränsningar under vissa omst ändigheter kan öka avgifterna för 
professionella tjänster utan att ha någon gynns am inverkan på tjänsternas kvalitet. 
Konsekvensen av forskningsresultaten är  att reklambegränsningar i sig inte 
nödvändigtvis är det rätta svaret på as ymmetrin i informationen i fråga om 
professionella tjänster. Tvärtom gäller att sanningsenlig och objektiv reklam i själva 
verket kan hjälpa konsumenterna att övervinna asymmetrin och fatta mer välinformerade köpbeslut. 
46. Under de två senaste årtiondena har några medlemsstater lättat på 
reklambegränsningarna inom de fria yr kena. På 1970-talet avskaffades till exempel 
reklambegränsningarna avseende juridi ska tjänster och redovisningstjänster i 
Förenade kungariket. På 1990-talet avska ffade Danmark begränsande regler om 
reklam för juridiska tjänster , redovisningstjänster och arki tekttjänster. Under de allra 
senaste åren har strikta reklamförbud lindrat s också i Tyskland inom de fria yrkena. 
Tabell 3
: översikt över länder och yrken me d betydande reklambegränsningar 
Yrke  Reklamförbud  Betydande reklambegränsningar  
Redovisning  Frankrike Belgien, Tyskland, Italien, Luxemburg, 
Portugal,  
Revision  Frankrike, Luxemburg, 
Portugal, Spanien,  Belgien, Tyskland, Grekland, Italien  
Arkitekter  Italien, Luxemburg Irland, Tyskland, Nederländerna, 
Österrike, Grekland  
Ingenjörer   Luxemburg Italie n, Irland, Grekland 
Advokater  Grekland, Portugal, 
Irland (för advokater (barristers ))  Österrike, Belgien, Frankrike, Irland 
(för advokater ( solicitors )), Italien, 
Luxemburg, Spanien  
Notarier  Frankrike, Italien, 
Spanien, Grekland Österrike, Tyskland 
Apotekare   Irland. Portugal, 
Grekland Österrike, Frankrike, Luxemburg 
Källa: Studien omnämnd i fotnot 12 samt information som lämnats av yrkesorganisationer och/eller nationella 
konkurrensmyndigheter.  
                                                 
18 Forskning om reklambegränsningar inom fria yrken på det juridiska området sammanfattas t.ex. av 
Stephen, F.H. och J.H. Love, ”Regulation of the Legal Profession” i B. Bouckaert och G. de Geest 
(red.) Encyclopedia of Law and Economics, volym III: ”The Regulation of Contracts, Cheltenham, 
2000, s. 987–1017. 
 
 15    47. I många medlemsstater fungerar redovisni ngstjänster och tekniska tjänster effektivt 
utan att det behövs några sekt oriella reklambegränsningar. Det tyder på at t sektoriella 
reklambegränsningar inom dessa yrken ka nske inte är nödvändiga för att skydda 
konsumenterna från vilseledande påståen den. I flera medlemsstater kan också 
advokater, notarier och apotekare göra rekl am i de flesta förekommande former. 
Däremot omfattas de fria yrkena givetvis  av allmän lagstiftning som hindrar 
lögnaktig eller vilseledande reklam. 
4.4. Inträdeshinder och exklusiva rättigheter 
48. De fria yrkena omfattas av kvalitati va inträdesbegränsningar i de flesta 
medlemsstater. Det kan vara fråga om krav på utbild ning av en viss minimilängd, 
krav på yrkesexamina och krav på yrkese rfarenhet av en viss minimilängd. I många 
fall kombineras inträdesbegränsningar med exklusiva rättigheter att tillhandahålla 
vissa tjänster. I vissa medlemsstater omfa ttas apotekar- och notar ieyrkena till och 
med av kvantitativa inträdesbegränsningar utifrån demografiska eller geografiska 
kriterier. 
49. Kvalitativa inträdeshinder, i kombination me d exklusiva rättigheter, garanterar att 
bara utövare med lämpliga kvalifikationer och kompetens kan utföra vissa uppgifter. 
De kan därför avsevärt bidra till att garantera kvaliteten på professionella tjänster.  
50. Däremot är det troligt att överdriven reglering av li censiering minskar utbudet av 
tjänsteleverantörer, med negativa konse kvenser för konkurrensen  och tjänsternas 
kvalitet. Empirisk forskning har visat att överdriven begränsni ng av licensiering i 
vissa fall har lett till högre priser utan att garantera högre kvalitet. Som exempel kan 
nämnas att amerikanska Federal Trade Commission i en rapport från 1990 utvärderade ett antal empiriska studier om licensbegränsningar. Slutsatsen blev att 
medan ett fåtal studier visade att högre kva litet kan bli följden av restriktioner som 
gäller affärsmetoder, visade de flesta andra att kvaliteten inte påverkas av 
begränsning av licensiering eller begrän sningar av affärsmetoder i samband med 
licensiering. Under vissa omständigheter hade licensbegränsningarna rentav en 
negativ inverkan på kvaliteten
19. 
51. Omvänt har det i vissa länder lett till lä gre priser utan märkbar skada för kvaliteten 
när man lättat på restriktionerna inom vi ssa fria yrken. Till exempel minskade de 
totala rättegångskostnaderna i Australie n med 12 % när man avskaffade exklusiva 
rättigheter för advokater att tillhandahålla tjänst er på området för upprättande av 
överlåtelsehandlingar och a dvokatmonopolet för arbete i rättssalar. I Förenade 
kungariket ledde det också till lägre priser nä r exklusiva rättighete r att tillhandahålla 
tjänster på området för upprättande av överlåtelsehandlinga r luckrades upp. I 
Nederländerna ledde avskaffandet av inträd esbegränsningar för fastighetsmäklare i 
slutet av 1990-talet till en ökning av antalet nya ak törer, lägre priser för 
fastighetstransaktioner och flexiblare tillhandahållande av tjänster. 
52. §Dessa erfarenheter tyder på att en regler ing av beviljandet av licenser i vissa fall 
kan vara överdrivet restrikt iv och att konsumenterna kan ha nytta av att reglerna 
lättas upp. 
                                                 
19 Cox C. och S. Foster, ”The Costs and Benefits of Occupational Regulation” , rapport från Bureau of 
Economics Staff till Federal Trade Commission, 1990, s. 26–27. 
 
 16    53. För det första kan det finnas utrymme för att sänka inträdeskraven i fall där de inte 
verkar stå i proportion till komplexiteten i de  uppgifter som det fria yrket omfattar. 
54. För det andra kan det finnas spelrum att inskränka de exklusiva rättigheter som 
tilldelats ett visst fritt yrke . Under vissa betingelser har utövare av högt kvalificerade 
yrken, utöver sin kärnverksamhet, exklusiv a rättigheter att ut föra andra, mindre 
komplicerade tjänster. I vissa  medlemsstater har exempe lvis advokater och notarier 
exklusiva rättigheter att tillhandahålla tjänster avseende överlåtelsehandlingar och testamentshandlingar samt exklusiva rättigheter att tillhandahålla juridiska tjänster. I sådana fall kan en större grupp tjänste leverantörer utföra  mindre komplicerade 
uppgifter. 
55. För det tredje kan det finns utrymme för att avskaffa exklusiva rättigheter i fall där 
det finns mindre begränsande sätt att gara ntera kvaliteten. På vissa marknader kan 
det exempelvis vara möjligt att garantera kvaliteten också genom oberoende auktorisering eller kvalitets kontroller. På sådana marknader kan konsumenterna välja 
om de vill anlita en kvalificerad eller auktoriserad tjänsteleverantör. 
56. Kvantitativa inträdesbegränsningar minskar antalet tjänsteleverantörer och därmed 
urvalet och valmöjligheterna för konsumen terna. I vissa fall kan kvantitativa 
begränsningar dessutom skapa lokala monopol.  
57. Det har påståtts att kvan titativa begränsningar som gr undar sig på demografiska 
kriterier är nödvändiga för att slå vakt om tillgången till  viktiga tjänster. För det 
första har det hävdats att kvantitativa be gränsningar ökar lönsamheten och därmed 
garanterar fortsatt verksamhet vid filialer i glesbefolkade områden. För det andra har det gjorts gällande att kvantit ativa begränsningar hejdar fl ödet av tjänster bort från 
glesbefolkade områden (t.ex. apotekare och notarier). 
58. Med tanke på de kvantitativa begränsn ingarnas potentiellt betydande skadliga 
effekter bör det dock undersökas om det finns mindre begränsande och öppnare sätt 
(t.ex. ersättning för offentliga tjänster) a tt garantera tillhandahållandet av sådana 
tjänster i glesbefolkade områden. I alla händelser verkar sådana kvantitativa 
begränsningar inte vara motiverade i område n som inte är glesbefolkade och där det 
därför inte finns risk för underutbud. 
4.5. Reglering av verksamhetsform 
59. Vissa fria yrken omfattas av sektoriell reglering av verksamhetsformen. Denna 
reglering kan begränsa ägarstrukturen i företag som tillhandahåller professionella tjänster, utrymmet för samarbete med andra fr ia yrken och, i vissa  fall, öppnandet av 
filialer, franchiseföretag eller kedjor. 
60. Regleringar av verksamhetsformen kan ha  negativa ekonomiska effekter om de 
hindrar leverantörerna från att utveck la nya tjänster eller kostnadseffektiva 
företagsmodeller. Regleringen kan till exem pel hindra advokater och revisorer från 
att tillhandahålla integrer ad juridisk rådgivning och redovisningsrådgivning i 
skattefrågor eller hindra at t man på landsbygden upprättar ”o ne stop” serviceställen 
där olika professionella tjänst er tillhandahålls. Viss regl ering av äganderätten, till 
exempel förbud mot att bilda aktiebolag, kan också minska tillgå ngen till kapital på 
marknader för professionella tjänster, vilket  hindrar nya aktörer från att komma in på 
marknaden eller befintliga aktöre r från att utvidga sin verksamhet. 
 
 17    61. Å andra sidan hävdas det att reglering av verksamhetsfor m och äganderätt kan vara 
nödvändig för att garantera fria yrkesutöva res personliga ansvar gentemot sina 
kunder och undvika intressekonflikter. Man har också påpekat att denna reglering kan vara nödvändig för att garantera fria yrkesutövares oberoe nde. Om företag som 
tillhandahåller professionella tjänster kont rollerades eller påverkades av personer 
som inte är fria yrkesutövare, skulle de t kunna äventyra de fria yrkesutövarnas 
omdöme eller respekt fö r yrkesetiska värden.  
62. Kommissionen anser att en re glering av verksamhetsforme n verkar minst motiverad i 
fall där den begränsar utrymmet för samarbete mellan medlemmar av samma 
yrkeskår. Det verkar mindre troligt att samarbete mellan medlemmar av samma yrkeskår försvagar yrkets självs tändighet eller etiska normer. 
63. En reglering av verksamhetsformen verk ar också mindre motiverad inom yrken där 
det inte finns ett allt överskuggande behov av att skydda utövarn as oberoende. Till 
exempel arkitekt- och ingenjörsyrket funge rar utmärkt utan denna reglering i de 
flesta medlemsstater. Det verkar därf ör osannolikt att en reglering av 
verksamhetsformen är viktig för att s kydda dem som konsumerar dessa tjänster. 
64. Reglering av verksamhetsform verkar mer motiverad på marknader där det finns ett 
starkt behov av att skydda de fria yrkesu tövarnas oberoende e ller personliga ansvar. 
Det kan dock finnas alternativa, mindre konkurrensbegränsande sätt att skydda 
oberoendet och de etiska normerna. På vi ssa marknader kan en sträng reglering av 
äganderätten därför helt eller delvis ersättas med mindre begränsande regler. 
5. E
VENTUELL TILLÄMPNING AV EG: S KONKURRENSREGLER  
65. Konkurrensbegränsande regler och reglering inom sektorn fö r professionella tjänster 
finns både vad gäller åtgärder som vidtas  av yrkessammanslutningar och vad gäller 
lagar eller andra författningar som antas av myndigheterna. En distinktion måste 
därför göras mellan i) ansvarsskyldigheten hos medlemmarna av de fria yrkena och 
hos deras sammanslutningar enligt artik el 81 och ii) ansvarsskyldigheten hos 
medlemsstater enligt artikel 3.1 g samt artiklarna 10 och 81. 
5.1. Fria yrkesutövares ansvarsskyldighet 
5.1.1.  Fria yrkesutövare som företag 
66. Artikel 81 är tillämplig på företag. Det är  fast rättspraxis att begreppet företag 
omfattar varje enhet som utövar ekonomisk verksamhet, oavsett juridisk form och 
det sätt den är finansierad på20. All verksamhet som består av att tillhandahålla varor 
eller tjänster på en viss marknad är en ekonomisk verksamhet21. 
67. Tre situationer faller utanför til lämpningsområdet för artikel 81: 
                                                 
20 EG-domstolens dom av den 23 april i mål C-41/90, Höfner och Elser, Rec. 1990, s. I-1979, punkt 21, 
och EG-domstolens dom av den 19 februari 2002 i mål C-309/99, Wouters, REG 2002, s. I-1577, punkt 46. 
21 EG-domstolens dom av den 18 juni 1998 i mål C-35/96, kommissionen mot Italien (CNSD), REG 
1998, s. I -03851, punkt 36. 
 
 18    (1) I princip är det inte fråga om ekono misk verksamhet när staten utför 
verksamhet som marknaden inte kan tillhandahålla.22 
(2) Utövandet av offentlig makt är in te heller ekonomisk verksamhet.23 
Begreppet företag är dock relativt: en vi ss enhet kan vara delvis engagerad i 
en ekonomisk verksamhet, delvis i myndighetsutövning.24 Om enheten utövar 
ekonomisk verksamhet omfattas den av konkurrensreglerna. 
(3) Anställda skall inte anses utgöra företag25.  
68. Det innebär att fria yrkesutövare, om de  inte är anställda,  utövar en ekonomisk 
verksamhet eftersom de tillhandahåller tj änster mot betalning på olika marknader26. 
Denna slutsats förändras varken av det fakt um att verksamheten är av intellektuell 
art, kräver tillstånd och kan utövas utan tillg ång till materiella, immateriella och eller 
personella resurser27, eller av komplexiteten och den tekniska karaktären på de 
tjänster som tillhandahålls, och heller inte av det förhålllandet att utövandet av yrket är reglerat
28.  
5.1.2.  Självreglering som beslut av  en företagssammanslutning 
69. En yrkesorganisation är en  företagssammanslutning enligt artikel 81 om den reglerar 
det ekonomiska beteendet hos utövarna av det fria yrket i fråga.29 Detta gäller även 
om fria yrkesutövare med status som anställda släpps in, eftersom yrkesorganisationer i regel och huvudsakligen företräder oberoende utövare av det 
fria yrket i fråga. 
70. Det gör ingen skillnad att vissa yrkeso rganisationer har offentligrättslig status
30 eller 
ålagts att utföra vissa uppgift er i allmänhetens intresse31 eller säger sig agera i 
allmänhetens intresse32. 
                                                 
22 Målen C-160/91, Poucet, Rec. 1993, s. I -637.  (ett lagstadgat socialförsäkringssystem som grundar sig 
på solidaritetsprincipen är inte ett företag) och mål C-218/00, CISAL di Battistello, REG 2002, s. I -
00691. Se å andra sidan EG-domstolens dom av den 21 september 1999 i mål C-67/96, Albany, REG 
1999, s. I -5863. (system som grundar sig på kapitaliseringsprincipen är ett företag) och EG-domstolens av den 12 september 2000 i mål C-180/98, Pavlov, REG 2000, s. I -06451. 
23 EG-domstolens dom av den 19 januari 1994 i mål C-364/92, Eurocontrol, Rec. 1994, s. I-0043, punkt 
30, och av den 18 mars 1997 i mål C-343/95, Calì e Figli, REG 1997, s. I-1547, punkterna 22 och 23. 
24 Detta var fallet för den offentliga arbetsförmedlingen i målet Höfner (se fotnot 20), för 
flygplatsmyndigheten i mål C-82/01 P Aéroports de Paris, REG 2002, s. II -3929 och för staden Trier i mål C-475/99, Ambulanz Glöckner, REG 2001, s. I-08089.  
25 Förslag till avgörande av generaladvokat Jacobs  i förenade målen C-180/ 98–C-184/98, Pavlov (se 
fotnot 22) och EG-domstolens dom av den 16 september 1999 i mål C-22/98, Becu, REG 1999, s. I -4449. 
26 EG-domstolens bekräftade i sin dom i målet Wouters (se fotnot 20), punkt 48, att advokater mot avgift 
tillhandahåller tjänster i form av rättshjälp och före träder sina klienter vid rättegångar. Ett liknande 
resonemang gäller också andra yrken, t.ex. tullspeditörer i de två CNSD-målen (T- 513/93 och C-35/96) 
och specialistläkare i målet Pavlov (se fotnot 22). 
27 CNSD (se fotnot 21), punkt 38. 
28 Wouters (se fotnot 20), punkt 49. 
29 Wouters (se fotnot 20), punkt 64. 
30 Wouters (se fotnot 20), punkterna 65 och 66. 
31 Förslag till avgörande av generaladvokat Léger i mål C-35/99, Arduino, REG 2002, s. I-01529, punkt 
56. 
32 Förslag till avgörande av generaladvokat Jacobs i målet Albany (se fotnot 22). 
 
 19    71. Ett organ som reglerar det yrkese tiska beteendet är dock inte en 
företagssammanslutning om företrädare för myndigheter är i majoritet och om den måste iaktta på förhand fastställda kriterier för allmänintresse
33. Regler som antas av 
en yrkesorganisation kan betraktas som statliga åtgärder bara om staten har fastställt kriterierna för allmänintresse och de väse ntliga principer dessa regler måste vara 
förenliga med och om staten behåller sin möjlighet att i sista hand själv anta beslut
34. 
5.1.3.  Självreglering som en begränsning av konkurrensen 
72. Avsnitt 4 i denna rapport listar typisk a konkurrensbegränsningar inom sektorn för 
professionella tjänster. Kommissionen har redan undersökt och underkänt fasta 
avgifter för italienska tullspeditörer35 och spanska industrifastighetsmäklare36. Den 
skickade nyligen ut ett meddelande om invändningar med anledning av den rekommenderade avgiftsskala som det be lgiska arkitektförbundet fastställt. 
Kommissionen undersökte också uppför andekoden för sammanslutningen av 
auktoriserade, inför Europeiska  patentverket behöriga ombud
37. Den konstaterade att 
vissa begränsningar var rent  deontologiska regler och i egenskap av sådana föll 
utanför artikel 81, men att begränsninge n av jämförande reklam bara kunde 
upprätthållas temporärt ef ter att ha undantagits med stöd av artikel 81.3. 
5.1.4.  Påverkan på handeln mellan medlemsstaterna 
73. Regleringen av fria yrken kan märkbart  påverka handeln mellan medlemsstaterna, 
åtminstone om den omfattar ett helt land38. 
5.1.5.  ”Wouters-undantaget” 
74. Enligt EG-domstolens dom i målet Wouters ut gör inte varje avtal mellan företag eller 
varje beslut av en företagssamma nslutning som begränsar konkurrensen 
nödvändigtvis en överträdelse av artikel 81.1 i EG-fördraget. I fallet Wouters förelåg 
ingen överträdelse av artikel  81.1 i EG-fördraget, eftersom  regleringen, trots dess 
inneboende konkurrensbegränsande effekter , var nödvändig för att yrket i fråga 
skulle kunna utövas korrekt, såsom detta fr ia yrke organiserades i den berörda 
medlemsstaten39. 
75. EG-domstolen vidtog flera steg för att komma till den slutsatsen40: 
– Först måste man beakta det övergripande sammanhang i vilket 
företagssammanslutningen fattade sitt beslut  eller för vilket det får konsekvenser. 
Mer specifikt måste man beakta dess syft en, som är knutna t ill behovet av att 
införa bestämmelser om organisati on, kvalifikation, yrkesetik, kontroll och 
                                                 
33 Wouters (se fotnot 20) punkterna 61–64 och Arduino (se fotnot 31) punkterna 37–39. 
34 Wouters (se fotnot 20) punkt 68. 
35 Kommissionens beslut 93/438/EEG av den 30 juni 1993 i ärende CNSD , EGT L 203, 13.8.1993.  
36 Kommissionens beslut 95/188/EG av den 30 januari 1995 (EGT L 12, 2.6.1995) om ett förfarande 
enligt artikel 85 i EG-fördraget (IV/33.686 - Coapi), s. 37. 
37 Kommissionens beslut 1999/267/EG av den 7 april 1999 (EGT L 106, 23.4.1999) om ett förfarande 
enligt artikel 85 i EG-fördraget (IV/36.147 – uppförandekod för EPI). Se också förstainstansrättens dom 
av den 28 mars 2001 i mål T-144/99, kommissionen mot Nederländerna, REG 2001, s. I-03541. 
38 Wouters (se fotnot 20) punkt 95 och Arduino (se fotnot 31) punkt 33. 
39 Wouters (se fotnot 20) punkt 110. 
40 Wouters (se fotnot 20), punkterna 97–110. 
 
 20    ansvar, för att ge slutkonsumenterna av professionella tjänster  och ett specifikt 
syfte i allmänhetens intresse nödvändiga ga rantier för integritet och erfarenhet.  
– Vidare måste man undersöka om de begränsningar av konkurrensen som beslutet 
ger upphov till är en nödvändig följd av de ssa syften och om de därför är 
nödvändiga för att garantera att yrket i fråg a utövas på ett korrekt sätt, såsom det 
har organiserats i den berörda medlemsstaten. 
– De konkurrensbegränsande effekterna får in te gå utöver det som är nödvändigt för 
att säkerställa att det fria yrket utövas på ett korrekt sätt (proportionalitetstest). 
5.1.6.  Argumentet om statligt tvång 
76. Företag är inte ansvarsskyldiga enligt ar tikel 81 om staten genom åtgärder inom 
ramen för offentlig maktutövning ålägger dem ett konkurrensbegränsande uppträdande. 
41 I en sådan situation kan de inte hållas ansvariga för en överträdelse 
av artikel 81 i EG-fördraget42. 
77. Detta argument om statligt tv ång kan göras gällande först när staten kräver ett visst 
agerande43. Därför kan argumentet om statligt tvång inte göras gällande, om en 
nationell lag endast tillåter, uppmana r eller underlättar ett självständigt 
konkurrensbegränsande uppträdande för företagen.44 
78. Dessutom kan både företagen och staten håll as ansvariga även när staten kräver ett 
konkurrensbegränsande agerande, om företage n åtminstone delvis fortfarande kan 
begränsa konkurrensen självstä ndigt – till exempel därför att de har ett visst utrymme 
för egna bedömningar vid genomförandet av den nationella lagstiftningen45. 
Lagstiftning som kräver ett konkurrensbegrän sande beteende av ekonomiska aktörer 
kan i sig utgöra en överträde lse av EG-fördraget , dvs. av artikel 3.1 g, artikel 10.2 
samt artiklarna 81 och 82.  
79. I sin nyligen avkunnade dom i målet C onsorzio Industrie Fiammiferi (CIF) 
fastställde EG-domstolen att om företag agerar på ett sätt som strider mot artikel 81.1 
och om detta agerande krävs i eller underlättas av statliga åtgärder som i sig utgör en överträdelse av artikel 3.1 g, artikel 10.2 sa mt artiklarna 81 och 82, åligger det en 
nationell konkurrensmyndighet at t åsidosätta dessa statlig a åtgärder och tillämpa 
artikel 81. Konsekvensen av den domen är  att om ett beslut av en nationell 
konkurrensmyndighet att åsidosätta nationell lagstiftning har blivit definitivt, kan 
argumentet om statligt tvång inte längre göras gällande.
46 För den period som föregår 
beslutet om att åsidosätta lagstiftningen är argumentet om statligt tvång giltigt, och 
                                                 
41 EG-domstolens dom av den 16 november 1977 i mål C-13/77, GB-Inno-BM, REG 1997, s. I-02115 . 
42 EG-domstolens dom av den 9 september 2003 i mål C-198/01, Consorzio  Industrie Fiammiferi (CIF), 
REG 2003, s. I-00000, punkt 51. 
43 EG-domstolens dom i förenade målen C-359/95 P och C-379/95 P, Ladbroke, REG 1997, s. I-6265, 
punkterna 33 och 34. 
44 Förstainstansrättens dom i förenade målen T-191/98, T-212/98–T-214/98, Atlantic Container Line mot 
kommissionen, REG 2003, s. II-0000. 
45 Förstainstansrättens beslut av den 30 mars 2000 i mål T-513/93, CNSD, REG 2001, s. II-1807, 
punkterna 71 och 72. 
46 CIF (se fotnot 42), punkt 55. 
 
 21    företagen är befriade från såväl böter som skadestånd (se också avsnitt 5.1.8. 
nedan).47 
5.1.7.  Artikel 81.3 
80. Vissa regler som omfattas av artikel 81.1 och inte faller in under ”Wouters-
undantaget” kan ändå omfattas av ett unda ntag enligt artikel 81.3 om de uppfyller 
villkoren i denna artikel. 
5.1.8.  Eventuell tillämpning 
81. Om reglering som införts av en yrkesorganis ation utgör en överträd else av artikel 81, 
kan kommissionen kräva att den berörda organisationen upphör med överträdelsen 
eller ålägga den att betala böter. Na tionella konkurrensmyndigheter har liknande 
administrativa befogenheter att tillämpa artikel 81. 
82. Om företag agerar på ett sätt som strider mot artikel 81.1 och om agerandet krävs 
genom statliga åtgärder som i sig utgör en  överträdelse av ar tikel 3.1.g, artikel 10.2 
samt artiklarna 81 och 82 i EG-fördraget, följer det av domen i CIF-målet att det 
åligger en nationell konkurrensmyndighe t att ”åsidosätt a” den nationella 
lagstiftningen och i stället tillämpa artike l 81. I ett sådant fall, vad gäller tidigare 
uppträdande, kan de berörda företagen av  skäl som hänger samman med klarhet om 
rättsläget inte utsättas för påföljder (brottspåföljder eller administrativa påföljder). I fråga om framtida uppträdande får den na tionella konkurrensmyndigheten emellertid 
ålägga de berörda företagen att upphöra med och avstå från uppträdandet i fråga och 
ålägga böter med avseende på uppträdande so m äger rum efter beslutet att åsidosätta 
den nationella lagstiftningen. 
83. En överträdelse av artikel 81 som har dire kt effekt kan också ha konsekvenser för 
förfaranden vid nationella domstolar. För det första kan de som påverkas negativt av 
yrkesreglering som strider mot artikel 81 be gära ett förbudsförelä ggande eller väcka 
talan om skadestånd. Om det agerande so m strider mot artikel 81 föreskrevs i 
nationell lagstiftning, som i si g strider mot artikel 3.1 g, artikel 10.2 samt artiklarna 
81 och 82, kan uppträdandet i fråga av sk äl som hänger samman med klarhet om 
rättsläget inte leda till beviljande av skadestånd för den period som föregick 
åsidosättandet av den konkurrensbegränsande  nationella lagstift ningen. För det andra 
är enligt artikel 81.2 al la avtal mellan eller beslut av företag som är förbjudna enligt 
artikel 81.1 i fördraget ogiltiga. Att yrkesreglering som strider mot artikel 81 är ogiltig kan därför åberopas som försvar vid förfaranden som gäller tillämpningen av 
en sådan reglering. 
5.2. Medlemsstaternas ansvarsskyldighet 
84. Artikel 81 gäller i sig enbart företagens ag erande och omfattar inte lagar eller andra 
bestämmelser som härrör från medlemsstat erna. I artikel 81, jämförd med artikel 
10.2 och artikel 3.1 g i fördraget, krävs dock a tt ”medlemsstaterna inte får vidta eller 
bibehålla åtgärder - inte helle r i form av lag eller andra bestämmelser - som kan leda 
                                                
 
47 CIF (se fotnot 42), punkt 54. 
 
 22    till att de konkurrensregler som är tillämpliga på företag förlorar sin ändamålsenliga 
verkan”48.  
85. På grundval av detta har EG-domstolen  upprepade gånger påpekat att om en 
medlemsstat kräver eller främjar avtal, beslut eller samordnade förfaranden som 
strider mot artikel 81 eller stärker effekterna av sådana avtal, beslut eller samordnade 
förfaranden, eller när den fråntar sina egna föreskrifter deras offentligrättsliga karaktär genom att delegera ansvaret för att besluta om ingripanden av ekonomiskt 
intresse till privata aktörer, kan den hålla s ansvarig enligt artikel 3.1 g, artikel 10 och 
artikel 81
49. 
86. Arduino-domen visar att statliga åtgä rder genom vilka privata aktörer ges 
regleringsbefogenheter skulle kunna ifråga sättas enligt artikel 3.1 g, artikel 10.2 och 
artikel 81, om inte myndigheterna har sist a ordet och utövar en effektiv kontroll av 
genomförandet. I Arduino-målet begränsade s yrkesorganisationens deltagande i 
fastställandet av avgifter till att föreslå en avgift, och den behöriga ministern hade befogenhet att ändra avgiften, och därför förelåg ingen de legering till privata aktörer 
att invända emot. Kommissionen anser att så dana statliga åtgärder för delegering av 
regleringsbefogenheter som inte tydligt anger de mål av allmänt intresse som regleringen skall syfta till eller genom vilk a staten i praktiken avstår från sina 
befogenheter att i sista hand sj älva fatta beslut eller at t kontrollera genomförandet 
därför kan ifrågasättas enligt de reglerna. 
87. På grundval av ovannämnda principer anse r kommissionen att följande kan bestridas 
enligt artikel 3.1 g, artikel 10.2 samt artiklarna 81 och 82 i EG-fördraget: 
– Godkännanden utan vidare, där medlemsstater na t.ex. ger enkla bekräftelser eller 
underförstådda godkännanden av avtal eller beslut och där gällande 
lagstiftningsförfaranden inte föreskriver kontroller eller gör det möjligt för 
myndigheten i fråga att inhämta synpunkter. 
– Praxis där myndigheterna i en medlemsstat bara har rätt att avvisa eller godkänna 
förslag som läggs fram av yrkesorganisa tioner utan att kunna ändra innehållet i 
förslagen eller ersätta dem med sina egna beslut.  
88. Ett proportionalitetstest verkar lämpligt för att bedöm a i vilken utsträckning 
konkurrensbegränsande reglering av fria yrke n verkligen tjänar allmänintresset. I 
detta syfte vore det bra om all reglering ha de ett klart uttalat mål och en förklaring 
till hur den regleringsåtgärd som valts är det minst begränsande sättet att uppnå detta mål i praktiken.  
89. Om en medlemsstat vidtar eller upprätthå ller åtgärder som strider mot artikel 3.1 g, 
artikel 10 och artikel 81 kan kommissione n och andra medlemsstater inleda ett 
överträdelseförfarande enligt artiklarna 226 och 227. På grund av gemenskapsrättens 
företräde åligger det dessutom nationella domstolar och förvaltningsmyndigheter att 
tolka statlig reglering mo t bakgrund av gemenskapens bestämmelser och om 
nödvändigt att åsidosätta statlig reglering om den strider mot fördraget. Enligt den 
redan citerade CIF-domen gäller den si stnämnda skyldigheten även i fall där 
nationella konkurrensmyndigheter undersöker ag erandet hos företag som i lag åläggs 
                                                
 
48 Arduino (se fotnot 31), punkt 34.  
49 Arduino (se fotnot 31), punkterna 34–35.  
 
 23    att agera på det sätt som är under utredn ing. Slutligen kan personer som påverkas 
negativt av de statliga åtgärderna i fråg a väcka skadeståndstalan mot medlemsstaten 
för brott mot gemenskapsrätten. 
6. NÄSTA STEG MOT MODERNISERING  
90. I denna rapport har kommissionen identifiera t de kategorier av begränsande reglering 
av fria yrken som har den största potentia len att skada konkurrensen utan att vara 
objektivt motiverade. Kommissionen vill därför att dessa begränsningar ses över och att de avskaffas eller ersätts med mindre begr änsande regler om de inte är objektivt 
motiverade. 
91. Översynen och, om nödvändigt, reformen av  gällande regler och reglering som är 
potentiellt begränsande kommer att kr äva att samtliga berörda aktörer gör 
samordnade insatser inom sina respektive kompetensområden. Detta avsnitt handlar om hur de olika aktörerna (konkurrens myndigheter, regleringsmyndigheter, 
yrkesorganisationer) ka n bidra till de gemensamma ansträngningarna. 
6.1. Översyn av existerande regler av reglerande myndigheter 
92. Kommissionen tror att det bästa sättet at t uppnå en övergripande förändring är att de 
som är ansvariga för de gällande begränsni ngarna vidtar åtgärder frivilligt. De bör 
noggrant analysera behovet av en  reform inom respektive fr ia yrke och de befintliga 
reglernas förenlighet med konkur rensrättsliga principer. Såsom betonas ovan införs 
och upprätthålls begränsande reglering direkt av staten eller av yrkesorganisationer. 
93. Kommissionen uppmanar därför först tills ynsmyndigheterna i medlemsstaterna att se 
över lagstiftningen eller regleringen inom sitt eget ansvarsområde. De bör särskilt utreda om den befintliga regleringen har ett klart uttalat och legitimt mål i 
allmänhetens intresse, om den är nödvändig för att uppnå det måle t och om det inte 
finns mindre begränsande sätt att uppnå detta. 
94. Kommissionen uppmanar också alla yrkeso rganisationer att in leda en liknande 
översyn av sina regler och regleringar. De bör tillämpa samma proportionalitetstest 
som tillsynsmyndigheterna i medlemsstaterna  och om nödvändigt ändra befintliga 
regler eller föreslå ändringar av dessa. 
95. Kommissionen föreslår att man under 2004 dis kuterar med de europeiska organen för 
yrkessammanslutningar om deras uppfattn ing om allmänintresset inom deras 
respektive områden och hur man skall kunna uppnå målet att tillgodose allmänintresset på ett mer konkurrensfräm jande sätt. Samrådet kommer också att 
omfatta konsumentorganisationer. Kommissionen uppmanar de nationella konkurrensmyndigheterna att göra samma sak på nationell nivå om de inte redan har 
börjat göra det. 
96. Kommissionen kommer att fortsätta ge akt på konsum enternas åsikter om för- och 
nackdelar med denna typ av reglering. Kommissionen avser också att fortsätta 
undersöka förhållandet mellan olika regleri ngsnivåer och det ekonomiska utfallet 
(pris och kvalitet) samt hur nöjda konsumenterna är. 
97. Erfarenheterna av tidigare satsningar på moderniseri ng i fråga om professionella 
tjänster i vissa medlemsstater visar at t avskaffandet av konkurrensbegränsande 
 
 24    mekanismer i sig kanske inte är tillr äckligt för att åstadkomma större konkurrens 
inom denna sektor. Därför bör såväl ti llsynsmyndigheter som yr kesorganisationer 
undersöka behovet av att använda åtföljande konkurrensfrämjande mekanismer som ökar insynen och ökar konsumenternas möjlighe ter att påverka. Sådana mekanismer 
skulle till exempel kunna omfatta aktiv övervakning som bedrivs av 
konsumentorganisationer, insamling och pub licering av enkätbaserade sifferuppgifter 
från tidigare år eller offentliga tillkännagivanden av att avgifter avskaffats. Kommissionen avser att unders öka effekterna av olika alternativ, om dessa har 
genomförts, och som ett första steg kommer den tillsammans med 
konsumentorganisationer på europeisk nivå a tt utforska hur man skall fastställa bästa 
praxis. 
98. Kommissionen kommer att utvidga sin kartläggning till de tio anslutande 
medlemsstaterna under 2004.  
6.2. Tillämpning inom det Europeiska konkurrensnätverket 
99. Från och med maj 2004, när fö rordning nr 1/2003 trätt i kraft
50, kommer de 
nationella konkurrensmyndigheterna och de na tionella domstolarna att spela en mer 
framträdande roll vid bedömningen av om re glering inom sektorn för fria yrken är 
laglig eller inte. De kan själva avgöra om ett avtal, beslut eller fö rfarande är förenligt 
med artikel 81.1, och också tillämpa artikel  81.3, vilket kommer  att innebära ett 
undantag från det generella förbude t mot konkurrensbegränsande avtal.  
100. I den mån konkurrensbegränsningar har si n tyngdpunkt i en medlemsstat, bör det 
administrativa genomförandet av EG:s  konkurrensregler inom sektorn för 
professionella tjänster främst vara en  sak för nationella konkurrensmyndigheter. 
Kommissionen kommer att fortsätta undersöka ärenden om det finns skäl för detta.  
101. Kommissionen avser att övervaka de framst eg som görs och säkerställa att artiklarna 
81 och 82 tillämpas på ett enhetligt sätt  genom samordning inom det Europeiska 
konkurrensnätverket. I synnerhet kommer ma rknadsövervakning att organiseras och 
genomföras tillsammans med nationella e xperter på konkurrensområdet samt med 
sakkunniga från nationella tillsynsm yndigheter och andra myndigheter.  
102. Kommissionen föreslår också at t man tillsammans med nationella 
tillsynsmyndigheter diskuterar behovet av den reglering som finns och om den är 
proportionerlig och motiverad. Ko mmissionen utesluter inte att 
överträdelseförfaranden inleds senare , om det skulle visa sig nödvändigt. 
6.3. Avslutande anmärkningar 
103. Kommissionen kommer under 2005 att rapportera om de fram steg som gjorts för att 
avskaffa de begränsningar som identifierats ovan, eller om de motiveringar för dessa regler som påvisats. I detta syfte kommer ko mmissionen i slutet av  året att kontakta 
tillsynsmyndigheter för att be dem rapportera om eventuella åtgärder de vidtagit som omfattas av denna rapport. Alla uttryc kliga motiveringar av de begränsande 
regleringar de vill ha kvar bör sedan meddela s kommissionen. 
                                                
 
50 Rådets förordning (EG) nr 1/2003 av den 16 d ecember 2002 om tillämpning av konkurrensreglerna i 
artiklarna 81 och 82 i fördraget, EGT L 1, 4.1.2003, s. 1. 
 
 25    104. Kommissionen upprepar avslut ningsvis att insatser från alla berörda parter behövs 
för att förbättra det regelverk som styr verksamheten för dem som tillhandahåller professionella tjänster i Europa. Verksamhetsvillkor som genom mer konkurrensfrämjande mekanismer garanterar kvalitet och etiskt uppträdande gör det 
möjligt för fria yrkesutövare att vara nys kapande och höja kvaliteten och bredda 
utbudet av sina tjänster. Effektivare och me r konkurrensutsatta professionella tjänster 
är till direkt nytta för konsumenterna, oc h i egenskap av nyckelfaktorer för annan 
affärsverksamhet kommer de också att öka den ekonomiska produktiviteten som helhet och därmed bidra ti ll Lissabonagendan, dvs. att gör a Europa till den mest 
dynamiska kunskapsbaserade ekonomin i världen.