MOTIVERING

1.BAKGRUND TILL FÖRSLAGET

·Motiv och syfte med förslaget

Syftet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1380/2013 om den gemensamma fiskeripolitiken, om ändring av rådets förordningar (EG) nr 1954/2003 och (EG) nr 1224/2009 och om upphävande av rådets förordningar (EG) nr 2371/2002 och (EG) nr 639/2004 och rådets beslut 2004/585/EG är att säkerställa att de levande akvatiska resurserna utnyttjas på ett hållbart sätt med avseende på ekonomiska, miljömässiga och sociala aspekter. Ett viktigt verktyg i det sammanhanget är det årliga fastställandet av fiskemöjligheterna.

Syftet med detta förslag är att fastställa medlemsstaternas fiskemöjligheter beträffande de kommersiellt viktigaste fiskbestånden i Svarta havet för 2019.

Vad gäller skarpsill baseras förslaget på det vetenskapliga utlåtandet för en autonom kvot, i syfte att bevara den nuvarande fiskeridödlighetsnivån.

Vad gäller piggvar införlivar förslaget den TAC och de kvoter som fastställs i rekommendationen från Allmänna kommissionen för fiske i Medelhavet (AKFM) om en flerårig förvaltningsplan för fisket av piggvar i det geografiska delområdet 29 (Svarta havet) (AKFM/41/2017/4).

·Allmän bakgrund

·I meddelandet från kommissionen till Europaparlamentet och rådet om det nuvarande läget i den gemensamma fiskeripolitiken och samrådet om fiskemöjligheterna för 2019 [COM(2018) 452 final,11.6.2018] ges bakgrunden till förslaget.

·Fiskemöjligheterna bör fastställas i enlighet med artikel 16.1 (som hänvisar till principen om relativ stabilitet) och artikel 16.4 (som hänvisar till målen för den gemensamma fiskeripolitiken och de regler som anges i de fleråriga planerna) i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1380/2013 om den gemensamma fiskeripolitiken.

De fiskbestånd i Svarta havet som utnyttjas av Bulgarien och Rumänien delas med länder utanför EU, nämligen Turkiet, Ukraina, Georgien och Ryska federationen.

Fram till 2017 hade det inte fastställts några totala tillåtna fångstmängder (TAC) på regional nivå mellan EU-länder och länder utanför EU. Sedan 2008 har Europeiska unionen varje år fastställt autonoma kvoter för bestånden av piggvar och skarpsill för att bidra till att säkerställa att reglerna för den gemensamma fiskepolitiken tillämpas. Sedan 2018 har dock en regional TAC tillämpats för fisket efter piggvar under tvåårsperioden 2018–2019. Denna omfattar en preliminär fördelning av kvoter och har införlivats i EU-förordningen om Svarta havet i linje med rekommendationen AKFM/41/2017/4 som antogs vid AKFM:s fyrtioförsta årsmöte 2017.

Fisket efter skarpsill är av stor socioekonomisk betydelse för kustländerna runt Svarta havet. Av de officiellt rapporterade landningarna i STECF:s (vetenskapliga, tekniska och ekonomiska kommittén för fiskerinäringen) rapport om Svarta havet för 2017 framgår att EU-ländernas andel av landningarna av skarpsill i Svarta havet uppgick till 4,5 % under 2014, 3,12 % under 2015 och 2,93 % under 2016, beräknat utifrån de totala landningarna. Enligt rapporten från 2017 års sammanträde i AKFM utnyttjas bestånden av skarpsill i Svarta havet på ett hållbart sätt. Det är emellertid viktigt att bevara den nuvarande fiskeridödlighetsnivån, dvs. 11 475 ton, för att säkerställa fortsatt hållbarhet för beståndet av skarpsill i Svarta havet.

Fisket efter piggvar är av stor socioekonomisk betydelse för kustländerna runt Svarta havet. Genom rekommendationen AKFM/41/2017/4 fastställdes en regional TAC för piggvar på 644 ton för 2018 och 2019 med en preliminär fördelning av kvoter för alla kustländer runt Svarta havet. Rekommendationen innehåller en översynsklausul som gör det möjligt att se över TAC:en och kvoterna under 2018 om det på grundval av de vetenskapliga utlåtandena inte kan bekräftas att den positiva utvecklingen vad gäller fiskeridödligheten fortsätter. Vid det sjunde årsmötet i AKFM:s arbetsgrupp för utlåtanden avseende Svarta havet den 11–13 juli 2018 bekräftades att den positiva utvecklingen vad gäller fiskeridödligheten fortsätter för piggvarbeståndet. Den tilldelade kvoten för EU fastställdes till 114 ton under 2018 och 2019. TAC:en och kvoterna för piggvar, förvaltningen av fiskeansträngningen och begränsningen av antalet fiskedagar till 180 per år samt den nu gällande fredningsperioden på två månader, från den 15 april till den 15 juni, bör genomföras inom ramen för denna förordning.

I enlighet med artikel 2 i rådets förordning (EG) nr 847/96 föreslås att artiklarna 3 och 4 inte tillämpas på de bestånd som omfattas av den här förordningen. I enlighet med artikel 15.9 i förordning (EU) nr 1380/2013 föreslås dock att den flexibilitet mellan åren som fastställs där tillämpas på bestånd som omfattas av landningsskyldigheten.

·Gällande bestämmelser

Fiskemöjligheterna och deras fördelning mellan medlemsstaterna regleras varje år. Den senaste rättsakten på detta område är rådets förordning (EU) 2017/2360 av den 11 december 2017 om fastställande för 2018 av fiskemöjligheterna för vissa fiskbestånd och grupper av fiskbestånd i Svarta havet

Utöver de årliga fiskemöjligheterna bör följande åtgärder som rör det fiske i Svarta havet som omfattas av detta förslag nämnas: Kommissionen förslag om införlivande av den senaste tidens rekommendationer från AKFM antogs den 22 mars 2018 och omfattas för närvarande av det medlagstiftande förfarandet i Europaparlamentet och rådet. Det bör också noteras att följande är nära kopplat till de årliga fiskemöjligheterna och har beaktats i detta förslag:

–Minsta storlekar för bevarande och minsta maskstorlekar vad gäller fisket efter piggvar i Svarta havet fastställs i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 227/2013 av den 13 mars 2013 om ändring av rådets förordning (EG) nr 850/98 för bevarande av fiskeresurserna genom tekniska åtgärder för skydd av unga exemplar av marina organismer och rådets förordning (EG) nr 1434/98 om att fastställa villkor för landning av sill i andra industriella syften än för att konsumeras direkt.