Förslag till rådets rättsakt om utarbetandet av en konvention med bestämmelser för tredjelandsmedborgares rätt till inresa och vistelse i medlemsstaterna (97/C 337/03) (Text av betydelse för EES) KOM(97) 387 slutlig - 97/0227 (CNS)

(Framlagt av kommissionen enligt artikel K 3.2 c i Fördraget om Europeiska unionen den 30 juli 1997)

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA RÄTTSAKT

med beaktande av Fördraget om Europeiska unionen, särskilt artikel K 3.2 första strecksatsen c i detta,

med beaktande av kommissionens förslag,

med beaktande av Europaparlamentets yttrande, och

med beaktande av följande:

I syfte att kunna förverkliga unionens målsättningar anser medlemsstaterna att invandringspolitiken och särskilt villkoren för tredjelandsmedborgares vistelse inom medlemsstaternas territorium, inbegripet villkoren för familjeåterförening och tillträdet till arbetsmarknaden, utgör frågor av gemensamt intresse vilka omfattas av det samarbete som inrättats genom avdelning VI i fördraget.

RÅDET

BESLUTAR att utarbeta den konvention vars text finns bilagd och som denna dag har undertecknats av företrädarna för regeringarna i medlemsstaterna.

REKOMMENDERAR att den antas av medlemsstaterna i enlighet med deras respektive konstitutionella bestämmelser.

KONVENTION om bestämmelser för tredjelandsmedborgares rätt till inresa och vistelse i Europeiska unionens medlemsstater

DE HÖGA FÖRDRAGSSLUTANDE PARTERNA till denna konvention, Europeiska unionens medlemsstater,

SOM HÄNVISAR till Europeiska unionens råds rättsakt av den . . ., och

som beaktar följande:

1. Enligt artikel K 1.3 a och K 1.3 b i Fördraget om Europeiska unionen utgör invandringspolitiken och särskilt villkoren för medborgare i tredje land att vistas på medlemsstaternas territorium, inklusive villkoren för familjers återförening och tillträdet till arbetsmarknaden, frågor av gemensamt intresse vilka omfattas av det samarbete som inrättats genom avdelning VI i detta fördrag, utan att detta påverkar Europeiska gemenskapens befogenheter.

2. De bestämmelser som styr villkoren för vistelse inklusive tillträdet till arbetsmarknaden för unionens medborgare och andra som omfattas av gemenskapsrätten härrör från Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, medan denna konvention fastställer bestämmelser som är tillämpliga på personer vilka inte omfattas av gemenskapsrätten.

3. Resolutioner har redan antagits som innehåller bestämmelser om rätt till inresa och vistelse respektive rättigheter för tredjelandsmedborgare som är varaktigt bosatta i medlemsstaterna. Denna politik bör utvecklas ytterligare genom närmare samarbete som leder till upprättandet av gemensamma rättsliga bestämmelser som styr invandringspolitiken, om inte annat följer av kraven på allmän ordning och säkerhet.

4. Dessa bestämmelser skall särskilt fastställa villkoren för inresa och vistelse i syfte att utöva ett avlönat arbete eller att bedriva ekonomisk verksamhet som egenföretagare, med beaktande av samtliga medlemsstaters intressen.

5. Dessa bestämmelser skall även syfta till att upprätthålla medlemsstaternas öppenhet gentemot resten av världen och omfattningen av utbytet med andra länder, särskilt på de kulturella, vetenskapliga och ekonomiska områdena, genom gemensamma bestämmelser för inresa och vistelse med avseende på utbildning och yrkesutbildning.

6. Dessa bestämmelser skall säkerställa rätten till familjeliv genom att fastställa en ram för genomförande av familjeåterförening.

7. Dessa gemensamma bestämmelser bör kompletteras med en definition av rättigheterna för tredjelandsmedborgare som lagligen vistas i en medlemsstat, särskilt för dem som är varaktigt bosatta. I detta sammanhang bör man även fastställa villkor för att de skall kunna omfattas av sådana rättigheter i en annan medlemsstat än den i vilken de har erkänts som varaktigt bosatta.

8. Dessa gemensamma bestämmelser skall överensstämma med gemensamma internationella åtaganden, särskilt Europeiska konventionen om skydd för mänskliga rättigheter och grundläggande friheter av den 4 november 1950 och Genèvekonventionen om flyktingars rättsliga ställning av den 28 juli 1951, ändrad genom New York-protokollet av den 31 januari 1967, liksom med mer gynnsamma konstitutionella asylbestämmelser.

9. Dessa gemensamma bestämmelser för rätt till inresa och vistelse, med undantag för dem som gäller för familjeåterförening och för personer som erkänts som varaktigt bosatta, ger ingen rätt till bosättning. Medlemsstaterna behåller sina befogenheter att fatta beslut om inresa och vistelse för tredjelandsmedborgare.

HAR ENATS OM FÖLJANDE BESTÄMMELSER.

KAPITEL I DEFINITIONER OCH TILLÄMPNINGSOMRÅDE

Artikel 1 Definitioner

I denna konvention avses med följande:

a) rätt till inresa och vistelse: Möjligheter för tredjelandsmedborgare att resa in för att vistas inom en medlemsstats territorium under längre tid än tre månader.

b) uppehållstillstånd: Beslut som fattas av en medlemsstat och utfärdas i enlighet med dess lagstiftning, genom vilket en person erhåller tillstånd att vistas inom den statens territorium för en tid längre än tre månader, med undantag för tillfälliga tillstånd som i vissa fall kan utfärdas av medlemsstaterna.

Artikel 2 Tillämpningsområde

1. Denna konvention skall tillämpas på tredjelandsmedborgare om inte annat följer av gynnsammare bestämmelser enligt följande:

a) Bilaterala och multilaterala avtal som slutits mellan gemenskapen eller Europeiska gemenskapen och dess medlemsstater å ena sidan och tredje land å den andra, och som har trätt i kraft före undertecknandet av denna konvention.

b) Avtal mellan en eller flera medlemsstater och tredje land som har trätt i kraft före undertecknandet av denna konvention.

Den skall inte tillämpas på följande personer:

a) Personer som i en medlemsstat anhållit om att beviljas flyktingstatus enligt Genèvekonventionen av 1951.

b) Fördrivna personer som av en medlemsstat har beviljats rätt till inresa och vistelse för tillfälligt skydd.

c) Personer som undantagsvis beviljats särskilt tillstånd att vistas inom en medlemsstats territorium, i synnerhet av humanitära skäl.

2. Denna konvention skall inte tillämpas på medborgare i unionen och ej heller på tredjelandsmedborgare som enligt gemenskapsrätten har rätt att vistas i en medlemsstat.

KAPITEL II ALLMÄNNA BESTÄMMELSER

Artikel 3 Handläggning av den första ansökan om rätt till inresa och vistelse

1. Den första ansökan om rätt till inresa och vistelse i en medlemsstat kan endast handläggas av de behöriga myndigheterna om tredjelandsmedborgaren vistas utanför medlemsstaternas territorium från det att ansökan lämnas in och fram till dess att beslut meddelas.

2. Den medlemsstat till vilken ansökan har lämnats in skall grundligt undersöka denna, bland annat med hänsyn till allmän ordning, allmän säkerhet och folkhälsa. Gemensamma bestämmelser för handläggning skall fastställas enligt det förfarande som föreskrivs i artikel 36.

Artikel 4 Resedokument

En tredjelandsmedborgare måste vara försedd med nödvändiga resedokument för att kunna resa in på territoriet till den medlemsstat i vilken han beviljats rätt till inresa och vistelse. Medlemsstaten skall utfärda de visumhandlingar som eventuellt krävs.

Övriga medlemsstater skall utfärda de transitvisum som eventuellt krävs för att denne skall kunna resa till den medlemsstat som har beviljat honom rätt till inresa och vistelse.

Artikel 5 Möjlighet att avlägsna sig från landet

1. En tredjelandsmedborgare som erhållit rätt till inresa och vistelse i en medlemsstat får avlägsna sig från den medlemsstaten under en period av högst 13 hela veckor, utöver lagstadgad semester, under loppet av ett helt kalenderår.

I fall av bortovaro på samma grunder som de på vilka uppehållstillstånd beviljades, skall tidsbegränsningarna i första stycket inte tillämpas.

2. Oavsett bestämmelserna i punkt 1 får en tredjelandsmedborgare som har erkänts som varaktigt bosatt enligt artiklarna 32 och 33 avlägsna sig från den medlemsstat där denne erkänts såsom varaktigt bosatt under maximalt 26 veckor i följd. Denna period kan förlängas om bortovaron sker i syfte att ändra hemvist från en medlemsstat till en annan, enligt villkoren i artikel 35.

3. Den tillåtna bortovaron enligt punkterna 1 och 2 kan förlängas

a) då en välgrundad ansökan lämnas av vederbörande före avresan och godtas, eller

b) då en ansökan på extraordinär grund lämnas av vederbörande efter avresan och godtas.

En förteckning över sådana grunder skall fastställas enligt det förfarande som föreskrivs i artikel 36.

Artikel 6 Förnyelse av uppehållstillståndet

1. Utan att det påverkar tillämpningen av bestämmelserna i Genèvekonventionen av 1951, kan en tredjelandsmedborgare när den beviljade vistelseperioden löper ut ansöka på plats om förnyelse av uppehållstillståndet, om de villkor som låg till grund för rätten till inresa och vistelse fortfarande är uppfyllda.

2. Utan att det påverkar tillämpningen av bestämmelserna i artikel 31 kan en tredjelandsmedborgare endast ansöka om rätt till inresa och vistelse på annan grund än den på vilken denna rätt tidigare beviljats om de befinner sig utanför medlemsstaternas territorium. Den nya ansökan om rätt till inresa och vistelse kan endast tas upp till behandling om sökanden vistas utanför medlemsstaternas territorium från det att ansökan lämnas in och fram till dess att beslut meddelas.

3. Genom undantag från punkt 2 skall ansökningar om rätt till inresa och vistelse på en annan grund än den som gav rätt till den första inresan som inlämnas på platsen godtas, i de begränsade fall som anges enligt det förfarande som föreskrivs i artikel 36 i tillämpningsbestämmelserna till den här konventionen, för följande kategorier av personer:

a) Personer som beviljats rätt till inresa och vistelse enligt artiklarna 7 och 8 och som önskar vistas enligt bestämmelserna i kapitel IV.

b) Personer som beviljats rätt till inresa och vistelse enligt bestämmelserna i kapitel IV och som önskar vistas enligt bestämmelserna i artiklarna 7 och 8.

4. Genom undantag från punkterna 2 och 3 behöver en tredjelandsmedborgare som erkänts som varaktigt bosatt enligt artiklarna 32 och 33 inte lämna medlemsstaternas territorium för att lämna in sin ansökan om förnyelse av uppehållstillståndet.

KAPITEL III RÄTT TILL INRESA OCH VISTELSE FÖR ANSTÄLLNING

Artikel 7 Principer

1. En tredjelandsmedborgare kan beviljas rätt till inresa och vistelse inom en medlemsstats territorium för anställning, när en ledig tjänst inte kan tillsättas på kort sikt av

a) en unionsmedborgare, eller

b) en tredjelandsmedborgare som är lagligen bosatt i den medlemsstaten och som redan tillhör dess reguljära arbetsmarknad, eller

c) en tredjelandsmedborgare som erkänts som varaktigt bosatt i den medlemsstaten.

2. Närmare bestämmelser om tillämpningen av punkt 1 skall fastställas enligt det förfarande som föreskrivs i artikel 36.

Artikel 8 Villkor för rätt till inresa och vistelse

1. När rätten till inresa och vistelse för anställning beviljas för första gången, måste tredjelandsmedborgaren ha erhållit ett anställningskontrakt för en period på minst ett år samt tillstånd att inneha denna anställning inom den ifrågavarande medlemsstatens territorium. När dessa villkor är uppfyllda, och rätten till inresa och vistelse beviljats, skall ett uppehållstillstånd för minst den period som kontraktet avser utfärdas till tredjelandsmedborgaren. Det första uppehållstillståndet för dock inte överskrida fyra år.

2. Uppehållstillstånd som beviljats med avseende på anställning kan förnyas om villkoren enligt artikel 7.1 fortfarande är uppfyllda när ansökan lämnas in.

3. Närmare bestämmelser om tillämpningen av punkt 2 skall fastställas enligt det förfarande som föreskrivs i artikel 36.

Artikel 9 Säsongsarbetare

1. I denna konvention avses med säsongsarbetare en tredjelandsmedborgare som behåller sitt lagliga hemvist i ett tredje land, men som är anställd inom en medlemsstats territorium inom en säsongsbunden verksamhet på grundval av ett tidsbegränsat kontrakt och en bestämd anställning.

2. En tredjelandsmedborgare kan ges rätt till inresa och vistelse i egenskap av säsongsarbetare för en period på högst sex månader per kalenderår; därefter måste vederbörande återvända till ett tredje land.

3. I det fall ett uppehållstillstånd har beviljats för en kortare period än sex månader kan en förlängning av vistelsen beviljas på platsen för att säsongsarbetaren skall kunna avsluta det arbete för vilket rätten till inresa och vistelse ursprungligen beviljades. Arbetsgivaren skall i sådana fall lämna in en ansökan om förlängning med bifogad motivering en månad innan det första tillståndet löper ut.

4. Medlemsstaterna skall vid handläggning av frågor om rätt till inresa och vistelse för säsongsarbetare ge tredjelandsmedborgare som tidigare har utfört säsongsarbete i medlemsstaten företräde framför tredjelandsmedborgare som för första gången lämnar in en ansökan om rätt till inresa och vistelse för säsongsarbete.

Artikel 10 Gränsarbetare

1. I denna konvention avses med gränsarbetare en tredjelandsmedborgare som bor i gränszonen i detta tredje land, men som är anställd i gränszonen i en angränsande medlemsstat och som varje dag eller minst en gång per vecka återvänder till gränszonen i det tredje landet ifråga.

2. En gränsarbetare som är tredjelandsmedborgare kan erhålla tillstånd att utföra ett avlönat arbete i gränszonen i en angränsande medlemsstat utan hinder av de principer som fastställs i artikel 7.

KAPITEL IV RÄTT TILL INRESA OCH VISTELSE I SYFTE ATT BEDRIVA VERKSAMHET SOM EGENFÖRETAGARE

Artikel 11 Definition

I denna konvention avses med "rätt till inresa och vistelse i syfte att bedriva verksamhet som egenföretagare" inresa på en medlemsstats territorium av en fysisk person som är tredjelandsmedborgare för att där bedriva ekonomisk verksamhet utan någon underordnad ställning till en arbetsgivare.

Artikel 12 Villkor för inresa och vistelse

En tredjelandsmedborgare som önskar etablera sig inom en medlemsstats territorium för att där bedriva verksamhet som egenföretagare kan ges rätt till inresa och vistelse om följande villkor är uppfyllda och under förutsättning att personen respekterar de regler som styr utövningen av denna verksamhet:

a) Tredjelandsmedborgaren skall förfoga över tillräckliga medel för att i denna medlemsstat kunna inleda den verksamhet som ansökan om rätt till inresa och vistelse avser.

b) Tredjelandsmedborgarens verksamhet skall inom det första uppehållstillståndets giltighetstid ha positivt inflytande på sysselsättningen i den medlemsstat där han är bosatt.

Tillämpningsbestämmelserna till denna artikel skall fastställas enligt det förfarande som föreskrivs i artikel 36.

Artikel 13 Uppehållstillstånd

1. Det uppehållstillstånd som beviljas en tredjelandsmedborgare som enligt artikel 12 för bedrivande av verksamhet som egenföretagare skall gälla i minst två år.

2. En ansökan om förnyelse kan lämnas in på platsen om den avser samma verksamhet som det första tillståndet gällde eller en fortsättning eller utveckling av densamma.

Vid inlämnandet av ansökan om förnyelse måste tredjelandsmedborgaren

a) faktiskt ha utövat den verksamhet för vilken rätten till inresa och vistelse beviljades,

b) kunna garantera att verksamheten kan fortlöpa regelbundet, och

c) uppfylla villkoren i artikel 12 b.

Artikel 14 Tillhandahållande av tjänster

Tredjelandsmedborgares rätt till inresa och vistelse i medlemsstaterna för att utöva verksamhet som avser tillhandahållande av tjänster skall utan att det påverkar gemenskapsrätten fastställas enligt det förfarande som föreskrivs i artikel 36.

KAPITEL V RÄTT TILL INRESA OCH VISTELSE FÖR STUDIER OCH YRKESUTBILDNING

Artikel 15 Rätt till inresa och vistelse för studier

Rätt till inresa och vistelse inom en medlemsstats territorium för studier kan beviljas tredjelandsmedborgare som fått tillträde till en statlig eller av staten godkänd högre utbildningsanstalt för att där

a) delta i förberedande kurser till en viss högre utbildning,

b) bedriva fortsatta studier,

c) förbereda en uppsats eller doktorsavhandling, eller

d) som ett led i utbildningen eller fortbildningen, bedriva forskning efter det att de högre studierna avslutats och detta bekräftats genom ett examensbevis, förutsatt att denna verksamhet inte har till huvudsakligt syfte att tillförsäkra personen en inkomst.

Artikel 16 Uppehållstillstånd

1. Vistelsen skall vara begränsad så att den motsvarar längden för den utbildning som har valts. Uppehållstillståndet skall ha samma giltighetstid som inskrivningen vid utbildningsanstalten.

2. Uppehållstillståndet kan förlängas årsvis. Uppehållstillståndet kan förlängas om innehavaren visar att denne fortfarande uppfyller de villkor som gällde när det ursprungliga tillståndet utfärdades och på ett tillfredsställande sätt uppfyllt de former för kontroll som krävs av den högre utbildningsanstalt där studierna sker.

3. Efter det första studieåret är byte av studieinriktning inte längre tillåtet. Om den studerande efter denna period vill byta studieinriktning måste denne på nytt ansöka om rätt till inresa och vistelse för studier.

4. Tillämpningsbestämmelserna för denna artikel skall fastställas enligt det förfarande som föreskrivs i artikel 36.

Artikel 17 Arbetstillstånd för studerande

En tredjelandsmedborgare som beviljats rätt till inresa och vistelse inom en medlemsstats territorium för studier har inte rätt att där utöva förvärvsverksamhet, vare sig som anställd eller som egenföretagare. Extraarbeten eller korttidsarbeten är fortfarande tillåtna i den utsträckning de inte hindrar genomförandet av studierna; detta gäller i synnerhet, och utan att detta påverkar artikel 9, säsongsarbeten.

Artikel 18 Avslutande av studierna

1. Om en tredjelandsmedborgare efter avslutade studier enligt någon av kategorierna i artikel 15 önskar stanna som studerande inom en annan av dessa kategorier, kan denne ansöka om ett nytt uppehållstillstånd på platsen.

2. Om en tredjelandsmedborgare efter avslutade studier önskar stanna i medlemsstaten på annan grund, skall denne på nytt genomgå förfarandet för rätt till inresa och vistelse.

Artikel 19 Praktikanter

1. I denna konvention avses med "praktikant" en arbetstagare vars vistelse inom en medlemsstats territorium syftar till att förbättra dennes kompetens och kvalifikationer inom det valda yrket för att kunna utöva detta yrke i ett tredje land.

2. För att beviljas rätt till inresa och vistelse inom en medlemsstats territorium i egenskap av praktikant skall en tredjelandsmedborgare

a) ha en överenskommelse om utbildning med värdorganet som tillförsäkrar en ersättning tillräcklig för uppehälle, och

b) omfattas av ett socialförsäkringssystem som täcker de risker som kan uppstå i den mottagande staten.

3. Uppehållstillståndet för praktikanter skall begränsas till ett år. Det kan förlängas årsvis om den tidsperiod som krävs för att uppnå yrkeskvalifikationerna är längre än ett år. En förlängning kan under inga omständigheter beviljas för att praktikanten skall kunna ta en anställning.

Artikel 20 Särskilda program

Medlemsstaterna skall underlätta rätt till inresa och vistelse för tredjelandsmedborgare som studerar, praktiserar och forskar inom ramen för samarbetsprogram som finansieras av gemenskapen.

I detta syfte skall särskilda tillämpningsbestämmelser fastställas i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 36.

Artikel 21 Begränsning av tillämpningsområdet

Bestämmelserna i detta kapitel skall inte tillämpas på

a) elever i grundskola och gymnasieskola, eller

b) lärlingar.

KAPITEL VI RÄTT TILL INRESA OCH VISTELSE FÖR ANDRA ÄNDAMÅL

Artikel 22 Villkoren för rätt till inresa och vistelse

En tredjelandsmedborgare som inte omfattas av bestämmelserna i kapitel III, IV, V eller VII kan beviljas rätt till inresa och vistelse inom en medlemsstats territorium om följande villkor är uppfyllda:

a) Han förfogar över tillräckliga medel för att säkerställa sitt uppehälle utan att behöva bedriva någon av de inkomstbringande verksamheter som anges i kapitel III och IV.

b) Han omfattas av ett socialförsäkringssystem som är giltigt i den medlemsstat till vilken han ansöker om rätt till inresa och vistelse.

c) Han kan visa att hans tillgångar har förvärvats på ett lagligt sätt.

d) Han förfogar över en bostad i den medlemsstat i vilken ansökan lämnas in.

Tillämpningsbestämmelser till första stycket skall fastställas enligt det förfarande som föreskrivs i artikel 36.

Artikel 23 Uppehållstillstånd

1. Det första uppehållstillståndet för en tredjelandsmedborgare skall beviljas för en period på minst ett år.

2. Uppehållstillståndet kan förlängas med en period på minst ett år. När ansökan om förlängning lämnas in skall tredjelandsmedborgaren visa att denne fortfarande uppfyller villkoren enligt artikel 22.

KAPITEL VII RÄTT TILL INRESA OCH VISTELSE FÖR FAMILJEÅTERFÖRENING

Artikel 24 Principer

1. En tredjelandsmedborgare som är lagligt bosatt i en medlemsstat sedan minst ett år, och som den dag då ansökan enligt artikel 28 lämnas in har ett uppehållstillstånd i denna medlemsstat vilket är giltigt i ytterligare minst ett år, kan utöva sin rätt till familjeåterförening.

2. Utan hinder av första punkten, kan en tredjelandsmedborgare som omfattas av bestämmelserna i artikel 15 lämna in en sådan ansökan som avses i artikel 28 när han är lagligt bosatt i en medlemsstat sedan minst två år och har uppehållstillstånd i den medlemsstaten för ytterligare ett år.

Artikel 25 Familjemedlemmar till unionsmedborgare som inte utnyttjar sin rätt till fri rörlighet

Genom undantag från detta kapitel skall familjeåterförening för tredjelandsmedborgare som är familjemedlemmar till en unionsmedborgare som är bosatt i den medlemsstat där han/hon är medborgare beviljas samma villkor som de som fastställs i artikel 10-12 i rådets förordning (EEG) nr 1612/68 av den 15 oktober 1968 om arbetskraftens fria rörlighet inom gemenskapen (1) och i tillämpliga bestämmelser i gemenskapslagstiftningen.

Artikel 26 Personer som omfattas av rätten till familjeåterförening

1. Följande personer skall beviljas rätt till inresa och vistelse för familjeåterförening, om äktenskapet är förenligt med de grundläggande rättsliga principerna i medlemsstaten:

a) Den bosattes make/maka.

b) Barn till den bosatte och dennes make/maka, inklusive barn som adopterats i enlighet med ett beslut av en behörig myndighet i medlemsstaten eller ett beslut som erkänts av en sådan myndighet.

c) Barn, inklusive adopterade, till den bosatte eller dennes make/maka när en av dessa ensam har föräldraansvaret, har tilldelats vårdnaden om barnen och faktiskt har det ekonomiska ansvaret för dessa.

2. För att villkoren för inresa och vistelse med avseende på familjeåterförening skall vara uppfyllda får barnen inte ha uppnått myndighetsålder enligt ifrågavarande medlemsstats lagstiftning och de får inte vara gifta.

3. Medlemsstaterna skall förhålla sig välvilliga vid handläggningen av ärenden som gäller återförening av anförvanter i uppstigande led och anförvanter i nedstigande led som omfattas av försörjningsskyldighet, under förutsättning att villkoren i artikel 28 är uppfyllda.

Artikel 27 Oriktiga eller på annat sätt vilseledande uppgifter

1. Medlemsstaterna skall neka en make eller maka eller ett barn rätt till inresa och vistelse för familjeåterförening, eller återkalla deras uppehållstillstånd, om det visar sig att rätten till inresa och vistelse har erhållits genom oriktiga eller på annat sätt vilseledande uppgifter.

2. Medlemsstaterna kan vägra en make eller maka eller ett adopterat barn rätt till inresa och vistelse för familjeåterförening, eller återkalla deras uppehållstillstånd, om det visar sig att det enda syftet med äktenskapet eller adoptionen har varit att erhålla rätt till inresa och vistelse i en medlemsstat.

Artikel 28 Bostad och försörjning

1. För att kunna utnyttja sin rätt till familjeåterförening skall tredjelandsmedborgaren lämna in en ansökan i den medlemsstat där han vistas och samtidigt visa att han förfogar över en lämplig bostad och tillräckliga medel för försörjningen av sin återförenade familj. Ansökan kan lämnas in sex månader efter inresan i den medlemsstat där han vistas.

2. Tillämpningsbestämmelserna till första punkten skall fastställas enligt förfarandet i artikel 36.

Artikel 29 Uppehållstillstånd

När en medlemsstat har godkänt en ansökan om familjeåterförening skall den utfärda uppehållstillstånd till de familjemedlemmar som skall återförenas; giltighetstiden skall motsvara den återstående giltighetstiden av den persons uppehållstillstånd med vilken återföreningen skall ske.

Artikel 30 Anställning av personer som erhållit rätt till inresa och vistelse för familjeåterförening

1. Personer som beviljats rätt till inresa och vistelse för familjeåterförening skall inte ha rätt att ta en anställning eller bedriva verksamhet som egenföretagare före utgången av en sexmånadersperiod efter deras ankomst.

2. Genom undantag från punkt 1 behöver tidsfristen på sex månader inte hållas då oförutsedda förändringar av familjens sammansättning eller inkomster kräver att personer som beviljats rätt till inresa och vistelse för familjeåterförening får möjlighet att arbeta.

Artikel 31 Förvärvande av självständig ställning för personer som erhållit rätt till inresa och vistelse för familjeåterförening

1. Personer som erhållit rätt till inresa och vistelse för familjeåterförening kan lämna in en ansökan om uppehållstillstånd på annan grund om de blir änklingar/änkor, skiljer sig, beviljas hemskillnad, förlorar sina föräldrar genom dödsfall eller uppnår myndig ålder; denna ansökan skall handläggas i den medlemsstat som beviljat dem rätt till inresa och vistelse.

2. De berörda personerna skall lämna in sin ansökan senast tre månader innan deras uppehållstillstånd löper ut. Om uppehallstillståndet löper ut mindre än tre månader efter den tidpunkt, då omständigheterna som rätten till inresa och vistelse grundar sig på upphört att föreligga, skall denna tidsfrist utsträckas till totalt tre månader.

Den berörda medlemsstaten skall under den tid som ansökan behandlas och fram till dess att beslut meddelas vid behov utfärda ett tillfälligt uppehållstillstånd.

KAPITEL VIII TREDJELANDSMEDBORGARE SOM ÄR VARAKTIGT BOSATTA

Artikel 32 Definition

En tredjelandsmedborgare skall erkännas som varaktigt bosatt i en medlemsstat när denne uppfyller följande villkor:

a) Han är fast och lagligen bosatt i en medlemsstat sedan minst fem år.

b) Han har ett tillstånd som tillåter en vistelse i minst tio år sammanlagt från det att han först beviljades rätt till inresa och vistelse.

Artikel 33 Uppehållstillstånd

1. När en tredjelandsmedborgare erkänts som varaktigt bosatt skall detta bekräftas genom en särskilt anteckning på den handling som utgör uppehållstillståndet.

2. När uppehållstillståndet som avses i artikel 32 b löper ut skall en tredjelandsmedborgare som är varaktigt bosatt ha rätt till ett uppehållstillstånd för den längsta tillåtna perioden i den medlemsstat där han är bosatt, som inte får understiga tio år.

Artikel 34 Rättigheter i den medlemsstat som är bosättningsland

1. En tredjelandsmedborgare som är erkänd som varaktigt bosatt skall, utan att det påverkar tillämpningen av gemenskapsrätten, i den medlemsstat där han är bosatt

a) ges tillträde till denna stats hela territorium,

b) tillåtas utöva all verksamhet som avses i kapitel III, IV och V,

c) beviljas rätt till vistelse på alla grunder som avses i kapitel VI och VII,

d) åtnjuta ett förstärkt skydd mot utvisning, med förbehåll för kraven på allmän ordning och inre säkerhet, samt

e) åtnjuta samma behandling som medborgare i unionen när det gäller

i) tillträde till arbetsmarknaden, som anställd eller egenföretagare,

ii) yrkesutbildning,

iii) fackföreningsfrihet,

iv) föreningsfrihet,

v) tillgång till bostad, såväl inom privata som inom offentliga eller halvoffentliga sektorer,

vi) socialt skydd, och

vii) skolgång.

2. Tillämpningsbestämmelserna för punkt 1 skall fastställas enligt det förfarande som föreskrivs i artikel 36.

Artikel 35 Rättigheter i övriga medlemsstater

1. En tredjelandsmedborgare som erkänts som varaktigt bosatt skall ha följande rättigheter:

a) Han kan söka anställning i en annan medlemsstat när lediga platser kommer till hans kännedom, med beaktande av principerna i artikel 7.

b) Han kan ansöka om att i en annan medlemsstat få tillträde till sådana studier som avses i artikel 15.

I fallen som anges i första stycket skall denna andra medlemsstat bevilja tredjelandsmedborgaren rätt till inresa och vistelse samt utfärda de tillstånd, inbegripet uppehållstillstånd, som krävs, om denne erhåller ett anställningskontrakt eller skrivs in vid en högre utbildningsanstalt.

2. En tredjelandsmedborgare som enligt villkoren i punkt 1 är bosatt i en annan medlemsstat än den där han har erkänts som varaktigt bosatt skall likaledes erkännas som varaktigt bosatt i en annan medlemsstat efter att ha varit bosatt där i två år. Detta skall bekräftas genom utfärdande av ett uppehållstillstånd med samma giltighetstid som det som medförde att han erkändes som varaktigt bosatt i den medlemsstat i vilken han dessförinnan var bosatt.

3. En tredjelandsmedborgare som erkänts som varaktigt bosatt i en medlemsstat är inte längre erkänd som sådan i den medlemsstaten från den tidpunkt när han blivit erkänd som varaktigt bosatt i en annan medlemsstat enligt bestämmelserna i punkt 2.

KAPITEL IX SLUTBESTÄMMELSER

Artikel 36 Tillämpningsbestämmelser

1. Om inte annat följer av punkterna 2 och 3 skall de tillämpningsbestämmelser som föreskrivs i denna konvention antas i rådet med en majoritet av två tredjedelar av de höga fördragsslutande parterna.

2. De tillämpningsbestämmelser som avses i artikel 6.3, artikel 7.2, artikel 8.3, artikel 12 och artikel 34 skall antas genom en gemensam överenskommelse mellan de höga fördragsslutande parterna inom två år efter offentliggörandet i Europeiska gemenskapernas officiella tidning av den rättsakt genom vilken denna konvention upprättas.

När denna tidsfrist löpt ut skall de nämnda tillämpningsbestämmelserna antas i enlighet med punkt 1.

3. De tillämpningsbestämmelser som avses i artikel 14, artikel 22 och sådana som inte uttryckligen föreskrivs i denna konvention, skall antas genom en gemensam överenskommelse mellan de höga fördragsslutande parterna.

4. De tillämpningsbestämmelser som avses i punkterna 1, 2 och 3 skall offentliggöras i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

Artikel 37 Europeiska gemenskapernas domstols behörighet

1. Varje tvist mellan medlemsstaterna eller mellan en medlemsstat och kommissionen avseende tolkningen eller tillämpningen av denna konvention skall i ett första steg utredas av rådet i syfte att nå en överenskommelse. Om ingen lösning har nåtts vid utgången av en tidsfrist på sex månader, skall endera av de tvistande parterna hänskjuta frågan till domstolen.

2. Europeiska gemenskapernas domstol skall vara behörig att meddela förhandsavgöranden angående tolkningen av denna konvention. Varje domstol i en medlemsstat mot vars avgöranden det inte finns något rättsmedel enligt nationell lagstiftning, kan begära att Europeiska gemenskapernas domstol meddelar ett förhandsavgörande i en fråga som uppkommit i ett ärende som anhängiggjorts inför den nationella domstolen avseende tolkningen av denna konvention, om den anser att ett besked i frågan är nödvändigt för att döma i saken.

Artikel 38 Förbindelser med tredje land

En medlemsstat som avser att föra förhandlingar med tredje land om fastställande av förmånligare bestämmelser om rätt till inresa och vistelse för medborgare i detta tredje land, skall i god tid informera övriga medlemsstater och kommissionen om detta.

Ingen medlemsstat får sluta sådana överenskommelser med ett eller flera tredje länder utan att på förhand ha erhållit rådets godkännande.

Artikel 39 Skyddsklausul

Bestämmelserna i denna konvention påverkar inte en medlemsstats möjlighet att, i enlighet med bestämmelserna i artikel K 2.2 i fördraget, avvika från bestämmelserna i denna konvention. Sådana avvikelser skall utgöra undantag och begränsas till den tid som är absolut nödvändig.

En medlemsstat som utnyttjar denna möjlighet skall i samband därmed ta hänsyn till andra medlemsstaters intressen och hålla dessa och kommissionen väl underrättade.

Artikel 40 Reservationer

Denna konvention kan inte bli föremål för reservationer.

Artikel 41 Antagande och ikraftträdande

1. Denna konvention skall läggas fram för antagande av medlemsstaterna i enlighet med deras respektive konstitutionella bestämmelser. Varje medlemsstat skall inleda sitt nationella förfarande för antagande senast sex månader efter det att den rättsakt genom vilken denna konvention upprättas offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

2. Medlemsstaterna skall anmäla till depositarien när de erforderliga förfarandena för antagandet av denna konvention fullgjorts enligt deras respektive konstitutionella bestämmelser.

3. Denna konvention träder i kraft den första dagen i den månad som följer på utgången av en period på två månader efter det att den anmälan som avses i punkt 2 mottagits från den stat som var medlemsstat i Europeiska unionen då rådet antog akten om upprättande av denna konvention och som sist fullgjort denna formalitet.

4. Bestämmelserna i denna konvention skall tillämpas från och med den första dagen i den månad som följer på utgången av en period på två månader efter det att denna konvention träder i kraft.

Utan hinder av bestämmelserna i första stycket skall bestämmelserna i artikel 36 om förfarandet för antagande av tillämpningsbestämmelser tillämpas från dagen för offentliggörandet i Europeiska gemenskapernas officiella tidning av den akt genom vilken denna konvention upprättas.

Tillämpningsbestämmelserna träder i kraft tidigast den dag då denna konvention träder i kraft.

Artikel 42 Ändringar i konventionen

1. Varje medlemsstat som är hög fördragsslutande part samt kommissionen kan föreslå ändringar i denna konvention och i tillämpningsbestämmelserna till konventionen. Varje ändringsförslag skall sändas till rådet och vid behov till kommissionen.

2. Rådet beslutar enhälligt om varje ändring i denna konvention och rekommenderar dessa för antagande av medlemsstaterna i enlighet med deras respektive konstitutionella bestämmelser. Ändringarna skall offentliggöras i Europeiska gemenskapernas officiella tidning efter det att de antagits av rådet. Varje medlemsstat skall inleda sitt nationella förfarande för antagande senast sex månader efter dagen för offentliggörandet av ändringarna i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

3. Ändringar som beslutats i enlighet med punkt 2 i denna artikel skall träda i kraft enligt bestämmelserna i artikel 41.3.

4. Rådet beslutar om ändringar av tillämpningsbestämmelserna till denna konvention enligt de förfaranden som fastställts för antagande av de ifrågavarande bestämmelserna. Sådana ändringar skall träda i kraft den första dagen i den månad som följer på utgången av en period på två månader efter det att de antagits av rådet, om inte annat följer av rådets rättsakt om antagandet av ändringarna.

Artikel 43 Anslutning av nya medlemsstater

1. Denna konvention är öppen för anslutning av varje stat som blir medlem i Europeiska unionen.

2. Texten till denna konvention, avfattad på den anslutande statens språk av rådet skall vara giltig.

3. Anslutningsinstrumenten skall deponeras hos depositarien.

4. Denna konvention skall för varje medlemsstat som ansluter sig till den träda i kraft den första dagen i den månad som följer på utgången av en period på två månader efter den dag då anslutningsinstrumentet deponerades eller på den dag då konventionen träder i kraft, om den inte redan har trätt i kraft vid utgången av den ovan nämnda tidsperioden.

Artikel 44 Depositarien

1. Generalsekreteraren för Europeiska unionens råd är depositarie för denna konvention.

2. Depositarien skall i Europeiska gemenskapernas officiella tidning offentliggöra information om läget beträffande anmälningar, anslutningar, ändringar, ikraftträdande och övriga meddelanden som rör denna konvention.

Till bekräftelse härav har undertecknade, därtill vederbörligen bemyndigade, undertecknat denna konvention.

Denna konvention, upprättad i . . . den . . . i ett enda original på danska, engelska, finska, franska, grekiska, iriska, italienska, nederländska, portugisiska, spanska, svenska och tyska språken, vilka alla texter är lika giltiga, skall deponeras i arkiven hos Europeiska unionens råds generalsekretariat.

(1) EGT L 257, 19.10.1968, s. 2.