ÅRSRAPPORT (1999) - Europeiska programmet för återuppbyggnad och utveckling i Sydafrika (Rådets förordning (EG) nr 2259/96)

(framlagt av kommissionen) Årsrapport (1999)

1. BAKGRUND TILL EPRD

2. EUROPEISKA PROGRAMMET FÖR ÅTERUPPBYGGNAD OCH UTVECKLING I SYDAFRIKA OCH PRIORITERINGARNA FÖR PROGRAMMET

3. PLANERINGEN AV EUROPEISKA PROGRAMMET FÖR ÅTERUPPBYGGNAD OCH UTVECKLING I SYDAFRIKA

4. GENOMFÖRANDE AV EUROPEISKA PROGRAMMET FÖR ÅTERUPPBYGGNAD OCH UTVECKLING I SYDAFRIKA 1999

5. UPPFÖLJNING OCH UTVÄRDERING

6. UTVÄRDERING AV DEN LANDSSPECIFIKA STRATEGIN

7. SAMARBETSPARTNERNA

8. SAMORDNING MED MEDLEMSSTATERNA

9. ÖVRIGT

10. SLUTSATSER OCH FRÅGOR INFÖR FRAMTIDEN

Bilaga I

Bilaga II

Bilaga III

Bilaga IV

INLEDNING

Genom rådets förordning (EG) nr 2259/96 av den 22 november 1996 fastställdes den rättsliga grunden för utvecklingssamarbetet med Sydafrika i form av ett program kallat Europeiska programmet för återuppbyggnad och utveckling i Sydafrika (EPRD). Enligt artikel 9 i förordningen skall kommissionen överlämna en årsrapport om genomförandet av förordningen till Europaparlamentet och rådet.

Detta är den tredje årsrapporten och den omfattar budgetåret 1999, som är det sista år som den rättsliga grunden var giltig, eftersom förordningen upphörde att gälla den 31 december 1999.

Budgetanslaget för 1999 till Europeiska programmet för återuppbyggnad och utveckling i Sydafrika var 127,5 miljoner euro för åtaganden och 80 miljoner euro för utbetalningar.

1. BAKGRUND TILL EPRD

Med verkan från och med budgetåret 1986 inrättade budgetmyndigheten en budgetpost (B7-5070) för stöd till utvecklingsåtgärder i Sydafrika. Med medel från denna post finansierades under detta och de påföljande budgetåren Europeiska gemenskapens särskilda program för Sydafrika.

Programmet riktade framför allt in sig på det civila samhället (EG hade inga förbindelser med den sydafrikanska regeringen före det demokratiska valet 1994) och koncentrerades till en början huvudsakligen på kampen mot apartheid. Efterhand ägnades allt mer uppmärksamhet åt utvecklingsfrågor. Genom det särskilda programmet stöddes till 744 projekt, till ett sammanlagt belopp av 443 miljoner euro.

Efter de demokratiska valen i april 1994 har Europeiska unionens samarbete med Sydafrika blivit mer traditionellt "utvecklingsinriktat", och den nya regeringen har i allt högre grad engagerats i Europeiska programmet för återuppbyggnad och utveckling i Sydafrika (EPRD), vilket ersatte det särskilda programmet 1995.

Redan i april 1994 uttryckte rådet sitt stöd för att samarbetet med Sydafrika skulle förstärkas genom en koncentration av gemenskapens stöd till de sektorer där det kunde förväntas bidra till förbättrade levnadsvillkor för befolkningen, i synnerhet för de fattigaste befolkningsgrupperna.

Detta låg helt i linje med det utvecklingsprogram som lades fram av den nya regeringen (Reconstruction and Development Programme - RDP). Detta statliga utvecklingsprogram (som fortfarande pågår) har haft vissa initialsvårigheter och löper sedan 1996 jämsides med ett bredare makroekonomiskt program som antagits av regeringen och som går under benämningen GEAR (Growth Employment and Redistribution). GEAR är mer inriktat på tillväxt och på den privata sektorns roll.

Mot bakgrund av dessa politiska förändringar har utvecklingsåtgärderna i Sydafrika sedan 1996 omstrukturerats och omorganiserats, och programplaneringen har förbättrats (se vidare kapitel 3).

I och med Sydafrikas anslutning till Lomékonventionen 1997, om än som Lomé IVa-medlem för vilken vissa förbehåll gäller, blev sydafrikanska företag berättigade att lämna anbud på projekt som finansieras inom ramen för åttonde Europeiska utvecklingsfonden. Sydafrika deltog som fullvärdig part i förhandlingarna om de arrangemang som skulle efterträda Lomé IV-konventionen, vilken upphörde att gälla i februari 2000, och är en av de avtalsslutande parterna i Cotonouavtalet som undertecknades i juni 2000, även om vissa förbehåll fortfarande gäller (protokoll 3 till avtalet).

Vid Europeiska rådets möte i Berlin i mars 1999 godkände stat- och regeringscheferna resultatet av förhandlingarna om det bilaterala avtalet om handel, utveckling och samarbete med Sydafrika, vilket ger en avtalsenlig ram för vidareutveckling av handels- och utvecklingssamarbetet mellan EU och Sydafrika. Efter ytterligare en rad sammanträden i tekniska frågor undertecknades avtalet den 22 oktober i Pretoria och började tillämpas tillfälligt på de områden som faller under gemenskapens behörighet den 1 januari 2000.

Sydafrika är det afrikanska land med vilket Europeiska kommissionen har det mest omfattande samarbetsprogrammet och kommer utan tvivel att förbli en av EU:s viktigaste utvecklingspartner, särskilt i sammanhang som gäller Afrika och södra Afrika. Undertecknandet av avtalet om handel, utveckling och samarbete har skapat en ny ram för utvecklingsförbindelserna, bl.a. i fråga om Sydafrikas integrering i den regionala ekonomin, särskilt med tanke på de effekter detta kan få för Sydafrikas närmaste grannar. Dualismen i Sydafrikas ekonomi och i det sydafrikanska samhället (med mycket avancerade segment och delsektorer) och den gradvisa konsolideringen av den socioekonomiska övergång som inleddes av den första regering som tillträdde efter apartheidsystemets avskaffande gör emellertid Sydafrika till en speciell och annorlunda partner med alldeles speciella drag som skiljer landet från andra AVS-stater.

2. EUROPEISKA PROGRAMMET FÖR ÅTERUPPBYGGNAD OCH UTVECKLING I SYDAFRIKA OCH PRIORITERINGARNA FÖR PROGRAMMET

Prioriteringarna och målen för Europeiska programmet för återuppbyggnad och utveckling i Sydafrika fastställdes i den rättsliga grunden, rådets förordning (EG) nr 2259/96 av den 22 november 1996. Enligt artikel 1 skulle samarbetet genomföras till stöd för den politik och de reformer som Sydafrikas nationella myndigheter bedrev med målet att bidra till en hållbar och harmonisk ekonomisk och social utveckling och att befästa grunderna för ett demokratiskt samhälle och en rättsstat med respekt för de mänskliga rättigheterna och grundläggande friheterna. I detta sammanhang skulle gemenskapen prioritera de mest eftersatta grupperna i befolkningen.

I artikel 2 angavs de områden som programmet skulle inriktas på (demokratisering och mänskliga rättigheter, undervisning och utbildning, hälsa, landsbygdsutveckling, stadsutveckling och subventionerade bostäder, stöd till den privata sektorn, särskilt till små och medelstora företag, förstärkning av institutionerna, regionalt samarbete och miljöskydd).

Åtgärder som finansierades genom Europeiska programmet för återuppbyggnad och utveckling i Sydafrika skulle beakta prioriteringarna i regeringens politik (RDP och GEAR).

3. PLANERINGEN AV EUROPEISKA PROGRAMMET FÖR ÅTERUPPBYGGNAD OCH UTVECKLING I SYDAFRIKA

Enligt artikel 6 i förordningen skulle fleråriga vägledande program som bygger på en tydlig strategi utarbetas. Dessa skulle fungera som ram för EU-finansierade samarbetsåtgärder i Sydafrika.

Det första fleråriga vägledande programmet undertecknades i maj 1997 och upphörde samtidigt som den rättsliga grunden, dvs. den 31 december 1999. Dess innehåll överensstämde med förordningens bestämmelser i fråga om inriktning (stöd till de mest eftersatta grupperna i Sydafrikas befolkning) och i fråga om vilka områden som kunde få stöd (artikel 2 i förordningen).

De sektorer det vägledande programmet fokuserade på var följande:

- Grundläggande samhällsservice (hälso- och sjukvård, undervisning och utbildning, vattenförsörjning och sanitära anläggningar) (50-60 % av programmet)

- Stöd till den privata sektorn (med inriktning speciellt på sysselsättningsskapande åtgärder och på små och medelstora företag) (15-20 % av programmet)

- God offentlig förvaltning och demokratisering (15-20 % av programmet)

- Regionalt samarbete (+/- 5 % av programmet)

Utveckling av mänskliga resurser, jämställdhetsfrågor och miljöskydd fanns med som övergripande programelement.

Det genomsnittliga årliga vägledande anslaget var 125 miljoner euro för perioden fram till och med 1999.

EG och den sydafrikanska regeringen erkände den nyckelroll som lokala samarbetspartner (som lokala myndigheter, icke-statliga organisationer, fackföreningar, universitet, ideella privata organ) spelar i utvecklingsprocessen, och man enades om att ha som mål att 25 % av medlen från Europeiska programmet för återuppbyggnad och utveckling i Sydafrika skulle fördelas och användas direkt av de lokala samarbetspartnerna (se kapitel 6).

4. GENOMFÖRANDE AV EUROPEISKA PROGRAMMET FÖR ÅTERUPPBYGGNAD OCH UTVECKLING I SYDAFRIKA 1999

4.1 Åtaganden

Under 1999 godkändes 12 program av Sydafrikakommittén (se kapitel 7) och dessa antogs av kommissionen. Tabellen nedan visar hur stor andel av medlen som anslogs till de olika huvudsektorerna samt fördelningen på genomförandepartner (regeringsnivå eller lokal partner).

Tabell 1 - Europeiska programmet för återuppbyggnad och utveckling i Sydafrika 1999

>Plats för tabell>

Principen om att sträva efter att i högre grad koncentrera användningen av EPRD-medlen till färre program med betydande verkan iakttogs, dock utan att man för den skull uteslöt projekt som var små, men ytterst viktiga. Projekt som genomförs med relativt små medel, nämligen det sydafrikanska bidraget till regionala projekt som samfinansieras med EUF-medel, är särskilt viktiga inom sektorn för regional integrering.

4.2 Betalningar

Utbetalningstakten, som utgjort ett problem sedan programmets början, har nu förbättrats så pass att den kan anses tillfredsställande, och det finns goda skäl att anta att takten ytterligare kan förbättras under de kommande åren. En del av de orsaker till förseningar som anges i förra årets rapport kvarstår, men de åtgärder som hittills vidtagits för att avhjälpa dem har lett till mer än en tredubbling av betalningarna under de senaste fyra åren, från 30 miljoner euro 1996 till 99,9 miljoner euro 1999.Under 1999 användes fler riktade sektoriella stödprogram, vilket innebar snabbare utbetalningar och fler omedelbara effekter. Utbetalningarna till dessa program, inom hälso- och sjukvårdssektorn och inom vatten- och sanitetssektorn, kommer att påverka effektiviteten från och med 2000. Man kan förvänta sig att detta handlingssätt kommer att fortsätta att användas i de fall kriterierna uppfylls, särskilt eftersom de berörda sydafrikanska ministerierna hittills har uttryckt sin tillfredsställelse över resultaten.

Liksom under 1998 blev emellertid bristen på betalningsbemyndiganden uppenbar även under detta år och ytterligare 20 miljoner euro erhölls genom överföring under Notenboom-förfarandet i november 1999. Trots denna extra tilldelning måste flera betalningar skjutas upp till 2000. Uppskattningsvis hade det varit möjligt att göra betalningar på ytterligare 20 miljoner euro om det funnits tillgängliga medel. I slutet av 1999 och början av 2000 uppstod en del svårigheter med de mottagande aktörerna, främst men inte uteslutande inom den icke-statliga sektorn, och problemet med brist på betalningsbemyndiganden har skjutits fram till 2000.

4.3 Förvaltning

Det förekom fortfarande en del förvaltningsproblem, särskilt i fråga om de mycket begränsade personalresurserna (kommissionens enheter i Bryssel och delegationen i Pretoria) och den tunga administrativa arbetsbördan visade alltjämt att ytterligare personalförstärkningar bör prioriteras högt, tillsammans med förändringar i de operativa förfarandena.

De sydafrikanska myndigheterna tillsatte en nationell beviljande myndighet och effektiviserade vissa interna förfaranden, vilket medförde att finansieringsöverenskommelser kunde börja undertecknas i snabbare takt och att medlen kunde nå fram till de kontor som genomförde projekten snabbare. Trots dessa framsteg förekommer det fortfarande i många fall svårigheter med att effektivt starta genomförandefasen.

Bilaga II innehåller en förteckning över de program och projekt som godkändes 1999 inom ramen för EPRD och över tillhörande åtaganden och betalningar.

Bilaga III innehåller information om sammanlagda åtaganden och betalningar.

Bilaga IV innehåller närmare uppgifter om tilldelade kontrakt 1999.

5. UPPFÖLJNING OCH UTVÄRDERING

Ett omfattande system för uppföljning och utvärdering har införts. Årliga överläggningar hölls i början av året (april 1999) i samband med början på det sydafrikanska räkenskapsåret, för att bedöma de framsteg som gjorts och försöka lösa aktuella problem tillsammans med regeringen och lokala samarbetspartner. Dessa överläggningar kräver omfattande förberedelser, med de ger ett utmärkt tillfälle att

* gå igenom och diskutera skälen till förseningar, svårigheter och problem som uppstått osv.,

* fastställa en agenda för nästa års programplanering,

* diskutera strategier, planering och framtida förfaranden.

Det upprättas ett "godkänt protokoll" som undertecknas av båda parter och som därefter utgör ett officiellt referensdokument vid bedömningen av hur EPRD har genomförts (se bilaga VI). Sex månader senare, i november 1999, genomfördes ett liknande förfarande (halvårsöversyn) och då utarbetades ett första utkast till nästa års program.

Det är värt att notera att i samband med dessa två möten under 1999 ändrades inriktningen gradvis från en utvärdering från fall till fall av alla program under genomförande till ett mycket mer koncentrerat tillvägagångssätt där man granskade de större problem som uppkommit i ett litet antal program och hade mer djupgående diskussioner kring frågor av mer strategisk betydelse. Det var också första gången som medlemsstaterna deltog i ett av arbetspassen under novembermötet, vilket inriktades på frågor om den framtida strategin, det vägledande programmet och antagandet av en ny rättslig grund.

Vanligen föreskrivs det i finansieringsöverenskommelserna att programmen skall utvärderas (efter halva tiden och efter slutförandet). Under 1999 gjordes slutliga utvärderingar och utvärderingar efter halva tiden av följande program och projekt som inletts tidigare år:

Pilotprogram för jordreform (95-03) (slutlig) november 1999

Program för utveckling av den privata sektorn (95-06) (halvtid) september 1999

Program för förvaltning av offentliga tjänster (96-03) (halvtid) april 1999

Stöd till övervakning i östra Kapprovinsen (96-08) (halvtid) november 1999

Program för stöd till folkhälsosektorn (97-11) (halvtid) augusti 1999

Rekommendationerna i alla rapporter beaktas både inom det enskilda projektet eller programmet (särskilt rekommendationerna i halvtidsutvärderingarna) och när så är lämpligt vid planering och utformning av framtida åtgärder under det övergripande programmet.

6. UTVÄRDERING AV DEN LANDSSPECIFIKA STRATEGIN

En utvärdering av den landsspecifika strategin genomfördes under 1999 för att kartlägga de starka och svaga punkterna i Europeiska unionens tidigare strategier och för att skapa riktlinjer för den nya samarbetsstrategi som skall utformas under de kommande tre åren.

Vid utvärderingen framkom det att de huvudsakliga målen i gemenskapsstrategin hittills varit relevanta eftersom de fokuserat på stöd till den sydafrikanska regeringens nationella prioriteringar och strategier. I utvärderingen påpekades vissa brister i genomförandet av det fleråriga vägledande programmet som hängde samman med dels svagheter i programutformningen, dels den stora mångfalden av projekt som skapade uppföljningsproblem och dels att för mycket tid ägnades åt administrativa förfaranden snarare än åt effekt och uppföljning av resultat och framsteg på mottagarnivå. I utvärderingen framhölls det också att genomförandekapaciteten varit bristfällig hos vissa sydafrikanska partner (statliga och icke-statliga) och att det fanns brister i samordningen mellan givarna.

I de huvudsakliga rekommendationerna inför den framtida strategin underströks behovet av tillräckliga programförberedelser grundade på ett intensivt samrådsförfarande mellan de som främst berörs och på relevanta sektorsundersökningar. Det ansågs absolut nödvändigt att EU-medlen koncentreras på de centrala utvecklingsmålen för att öka effekterna och bereda vägen för en bättre uppföljning. Program för sektoriellt stöd med riktat budgetstöd uppmuntrades, under förutsättning att de berörda ministerierna kunde styrka sin förmåga att genomföra programmen och ta ekonomiskt ansvar. Behovet av att främja kunskapsutveckling genom tekniskt bistånd på hög nivå och innovativa projekt underströks också, liksom behovet av en mer regelbunden och läglig verksamhet för utvärdering och uppföljning.Efter djupgående diskussioner med såväl de sydafrikanska partnerna som medlemsstaterna har alla dessa erfarenheter och rekommendationer tagits i beaktande, särskilt vid utformningen av landstrategidokumentet och det fleråriga vägledande programmet som kommer att omfatta perioden 2000-2002, samt, där så varit möjligt, vid förberedandet av de projekt som man förbundit sig vid 1999.

Utvärderingen åtföljdes av djupgående samrådsförfaranden med sydafrikanska myndigheter och EU:s medlemsstater, med fokusering på de centrala områdena för EU-stödet: vatten och sanitet, hälso- och sjukvårdsfrågor, utbildning och yrkesutbildning, utveckling av den privata sektorn, lokal utveckling, mänskliga rättigheter och stärkande av demokratin. För var och en av dessa sektorer diskuterades nuläget och kommande utmaningar, och vidare fastställdes prioritetsområden för framtida åtgärder. Möjliga synergieffekter och komplementariet mellan EU och medlemsstaterna identifierades för göra EU:s bistånd mer effektivt och verkningsfullt i framtiden.

7. SAMARBETSPARTNERNA

Som nämnts ovan är målet att vid sidan av det stöd som ges till myndigheter på central och regional nivå skall 25 % av programresurserna avsättas så att de kan utnyttjas via lokala samarbetsaktörer.

Finansieringen har alltjämt inriktats på specialiserade icke-statliga organisationer som kan driva större utvecklingsprogram inom de sektorer som det fleråriga vägledande programmet koncentreras på, i samordning med regeringens politik. Ett innovativt tillvägagångssätt användes för första gången 1999 inom sektorn för hälso- och sjukvård, med en blandning av statliga och icke-statliga aktörer som samarbetade inom ramen för ett gemensamt program, där var och en ansvarade för verksamheter inom sitt speciella kompetensområde och de icke-statliga aktörerna bibehöll sitt fullständiga oberoende.

Europeiska kommissionen fortsätter att aktivt främja bildandet av sammanslutningar, nätverk och andra former av partnerskap för att uppnå en ökad integrering av sektorer och underlätta dialogen med den offentliga sektorn. Under 1999 inleddes nya initiativ med följande nätverk av denna typ:

SANTSEP (South African Network of Trauma Service Providers - nätverk för krishjälp),

Urban Sector Network (nätverk av icke-statliga organisationer som arbetar med att förse eftersatta stadsbor med utvecklingsexpertis),

Efter ett utdraget förberedelsearbete godkändes slutligen också ett program för stöd till Interfund, som är en organisation som spelar en nyckelroll bland de icke-statliga organisationerna i Sydafrika och som ger stöd åt ett flertal små icke-statliga organisationer på gräsrotsnivå som arbetar med att tillhandahålla grundläggande socialvård till de mest eftersatta befolkningsgrupperna i samhället.

8. SAMORDNING MED MEDLEMSSTATERNA

I artiklarna 4.6, 7.2, 7.3, 8 och 9 i förordningen föreskrevs olika nivåer av utbyte av information och samarbete med medlemsstaterna.

Ordförandeskapet och EG-delegationen ordnar med jämna mellanrum möten i Pretoria för utbyte av information om EPRD och om de åtgärder som finansieras av medlemsstaterna. Nya initiativ inom ramen för programmet (studier, preliminära finansieringsförslag osv.) läggs systematiskt fram för medlemsstaternas lokala representationer.

Det ordnas också lokala möten om olika sektoriella frågor för att samordna EG:s sektorspolitik med medlemsstaternas. Dessutom diskuteras den bedömning av verksamheten som görs vid de årliga överläggningarna (se kapitel 5) med medlemsstaterna, vilka också - i enlighet med artikel 9 - erhåller ett exemplar av det godkända protokollet.

Efter lokalt samråd läggs finansieringsförslagen fram för Sydafrikakommittén, där medlemsstaterna yttrar sig. År 1999 sammanträdde Sydafrikakommittén tre gånger för att diskutera och godkänna program.

Samordningen med medlemsstaterna var mycket viktig under 1999 inom ramen för utformningen av det nya strategidokumentet och det vägledande programmet. Särskilda sektorsmöten anordnades under ledning av både delegationen och medlemsstaterna, och resultatet av dessa möten blev bland annat att Sydafrikakommittén antog strategidokumentet i december. Ansträngningarna för en bättre samordning tycks dock vara ganska ensidiga, då vissa av medlemsstaterna fortfarande verkar mindre angelägna eller långsamma när det gäller att aktivt dela med sig av sina planer för framtiden.

9. ÖVRIGT

Delegationen fick under 1999 ta emot besök av flera företrädare för EU-institutioner som på olika sätt deltar i utvecklingssamarbetet, bland annat flera ledamöter av Europaparlamentet, företrädare för Europeiska investeringsbanken, m.fl. Fem av besöken, däribland ett besök av kommissionär Nielson, hade ett direkt samband med förhandlingarna om och undertecknandet av avtalet om handel, utveckling och samarbete.

Särskilda ansträngningar har alltjämt gjorts för att se till att det informeras tillräckligt om EPRD och om de framsteg som gjorts inom programmet, främst i Sydafrika men också i Europa. Två program (Information och kommunikation om EPRD samt en fond för konferenser och seminarier), vilka godkändes i slutet av 1997, var i full gång för att bättre sprida information till alla berörda parter och till allmänheten. Fonden för konferenser tog också upp frågor som gäller avtalet om handel, utveckling och samarbete.

10. SLUTSATSER OCH FRÅGOR INFÖR FRAMTIDEN

Samarbetet med Sydafrika har genomgått en period av omfattande omorientering och omstrukturering sedan 1997 då strategidokumentet och det fleråriga vägledande programmet antogs. Både Europeiska kommissionen och den sydafrikanska regeringen arbetar fortlöpande för att ytterligare effektivisera (proceduraspekter, integrering med Lomékonventionen) och befästa de resultat som hittills uppnåtts.

År 1999 blev ett mycket fruktsamt år när det gäller Europeiska kommissionens samarbetsprogram med Sydafrika. Det var det sista året för det fleråriga vägledande programmet som undertecknades 1997 med Sydafrikas regering, och därmed var det ett lämpligt tillfälle både för den sydafrikanska sidan och för kommissionen att ta till vara lärdomar från de erfarenheter som gjorts och tillsammans utforma en ny samarbetsstrategi för de kommande tre åren, och då ägna särskild uppmärksamhet åt de starka och svaga punkter som framkommit hos de tidigare tillvägagångssätten. Resultatet av detta kommer att utgöra grunden för nästa samarbetsram.

Eftersom rådsförordningen upphörde att gälla vid utgången av 1999 ägnades mycket tid åt att följa de interinstitutionella diskussionerna om det förslag till en ny förordning som lades fram för rådet och parlamentet i mars 1999. Förslaget, som tog hänsyn till effekterna av avtalet om handel, utveckling och samarbete och hade som mål att hantera den situation som skulle uppstå omedelbart efter den tidigare förordningens utgång, kunde inte antas innan årets slut.

Avtalet om handel, utveckling och samarbete träffades i mars och undertecknades i oktober, vilket bekräftade Sydafrikas nya status och gjorde det möjligt att påbörja vissa ytterligare åtgärder (dekoncentration och decentralisering) för att förbättra leveranstider och effektivitet, något som verkligen behövdes med tanke på den kritik som framkommit vid utvärderingen av landstrategin och tidigare i revisionsrättens särskilda rapport nr 7/98.

Efter ett flertal möten i arbetsgrupper med de olika enheter som främst berörs (GD Bistånd, Gemensamma tjänsten för yttre förbindelser och delegationen) utarbetades ett slutligt förslag om att dela upp ansvaret för förvaltningen av programmet enligt de olika faserna av projektet (bedömning, finansieringsförslag och -beslut, arbetsplaner, kontrakt, uppföljning och revision osv.). Detta förslag är ett steg på vägen mot att uppfylla de krav som parlamentet ställde i sitt betänkande om ansvarsfrihet 1997.

Utöver genomförandet av EPRD kan man notera att det under 1999 lades mycket tid och möda på att utforma en ram för det framtida samarbetet med Sydafrika. Exempelvis diskuteras ett förslag till förordning för perioden 2000-2006, ett strategidokument har utarbetats och godkänts och ett förslag till flerårig vägledande program för 2000-2002 har förberetts och en första skiss över en decentraliserad form av förvaltning av det övergripande programmet för utvecklingssamarbete har lagts fram.

Det är nödvändigt att öka betalningsbemyndigandena för det innevarande året (2000) och för 2001 för att man skall kunna följa upp de framsteg som gjorts under de senaste åren när det gäller att genomföra EPRD. När detta skrivs har man försökt lösa problemet 2000 genom att, liksom 1999, begära ytterligare medel enligt Notenboom-förfarandet. För 2001 förutses redan i det preliminära budgetförslaget en betydande höjning av betalningsbemyndigandena. Man får hoppas att dessa extra medel kan bidra till att förhindra liknande flaskhalsar i framtiden.

Bilaga I

31996R2259 Rådets förordning (EG) nr 2259/96 av den 22 november 1996 om utvecklingssamarbete med Sydafrika Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 306 , 28.11.1996, s. 0005 - 0008

Har upphört att gälla RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 2259/96 av den 22 november 1996 om utvecklingssamarbete med Sydafrika EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING, med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 130w i detta, med beaktande av kommissionens förslag (1), i enlighet med det i artikel 189c i fördraget angivna förfarandet (2), och med beaktande av följande: Gemenskapens politik gentemot Sydafrika kännetecknades tidigare av negativa åtgärder, handelsembargo och ekonomiska sanktioner, vilka riktades mot den regering som var ansvarig för apartheidpolitiken, samt positiva åtgärder i form av stöd till de folkgrupper som var utsatta för apartheidsystemet, inom ramen för specialprogrammet för bistånd genom icke-statliga organisationer. Efter valen i april 1994 och upprättandet av en demokratisk regering har gemenskapen inriktat sig på strategin att stödja den politik och de reformer som de nationella myndigheterna bedriver. I sin deklaration den 25 maj 1993 uttryckte rådet sitt stöd för upprättandet av demokratiska strukturer. Rådet upprepade den 19 april 1994 i sin deklaration om de framtida förbindelserna mellan gemenskapen och Sydafrika sitt stöd för att förstärka samarbetet med Sydafrika genom att koncentrera gemenskapens stöd till de sektorer som antas kunna förbättra befolkningens levnadsvillkor och särskilt de mest eftersatta grupperna. Samarbetsavtalet mellan Europeiska gemenskapen och Republiken Sydafrika, undertecknat i Pretoria i oktober 1994, har som mål att främja en harmonisk och hållbar socioekonomisk utveckling och utgör ett första steg mot att etablera ett långsiktigt samarbete med detta land, och redan den 31 mars 1995 förelade kommissionen rådet ett förslag till förhandlingsdirektiv. Den budgetsansvariga myndigheten beslutade inom ramen för 1986 års budget att skapa en budgetrubrik för stöd till utvecklingsåtgärder i detta land. Det är lämpligt att bestämma villkoren för förvaltningen av de ekonomiska medel som anslagits av gemenskapen för genomförandet av detta samarbete. Ett finansiellt referensbelopp, i enlighet med punkt 2 i Europaparlamentets, rådets och kommissionens deklaration av den 6 mars 1995, införs i denna förordning för hela programtiden utan att detta påverkar den budgetansvariga myndighetens behörighet i enlighet med fördraget. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Artikel 1 Gemenskapen skall genomföra ett ekonomiskt och tekniskt samarbete med Sydafrika till stöd för den politik och de reformer som det landets nationella myndigheter bedriver. Gemenskapens samarbetsprogram, kallat "Europeiska programmet för återuppbyggnad och utveckling i Sydafrika", har som mål att bidra till en hållbar och harmonisk ekonomisk och social utveckling i landet och att befästa grunderna för ett demokratiskt samhälle och en rättsstat, med respekt för de mänskliga rättigheterna och grundläggande friheterna. I detta sammanhang ger gemenskapen i första hand sitt stöd till åtgärder till förmån för de mest eftersatta grupperna i den sydafrikanska befolkningen. Artikel 2 1. De samarbetsåtgärder som skall genomföras i enlighet med denna förordning är i huvudsak inriktade på följande områden: - Stöd till demokratiseringsprocessen och försvaret av de mänskliga rättigheterna. - Undervisning och utbildning. - Hälsa. - Landsbygdsutveckling. - Stadsutveckling och subventionerade bostäder. - Stöd till och samarbete med den privata sektorn, särskilt till små och medelstora företag. - Förstärkning av institutionerna och organisation av lokala samfälligheter. - Regionalt samarbete och integration. - Miljöskydd. 2. Vid genomförandet av samarbetsåtgärderna skall gemenskapen beakta prioriteringarna i det sydafrikanska programmet för återuppbyggnad och utveckling. Artikel 3 De samarbetsparter som kan få ekonomiskt stöd enligt denna förordning är offentliga nationella, regionala och lokala förvaltningar och byråer, icke-statliga organisationer och organisationer på kollektiv grund, regionala och internationella organisationer, offentliga eller privata institut och aktörer. Artikel 4 1. De medel som kan användas inom ramen för det samarbete som avses i artikel 1 utgörs bland annat av studier, tekniskt bistånd, utbildning eller andra tjänster, materiel/utrustning och arbeten samt revision och utvärderings- och kontrolluppdrag. 2. Gemenskapsfinansieringen, i utländsk eller lokal valuta, kan, beroende på behovet vid genomförandet av samarbetsåtgärderna, bestå i - utgifter för investeringar med undantag för inköp av fast egendom, - i välgrundade fall, återkommande kostnader (vilka omfattar utgifter för administration, underhåll och drift) för att garantera bästa möjliga användning av de investeringar som nämns i första strecksatsen och där utnyttjandet tillfälligtvis är betungande för samarbetsparten. I sådana fall skall en plan där det föreskrivs att samarbetsparten skall återta ansvaret för dessa utgifter vid projektets slut bifogas gemenskapens förslag till finansiering. 3. Ett ekonomiskt bidrag från samarbetsparterna, enligt artikel 3, krävs i princip för varje samarbetsåtgärd. Detta bidrag skall begäras inom gränsen för vad som är möjligt för de berörda samarbetsparterna och med hänsyn till varje åtgärds karaktär. I särskilda fall och när samarbetsparten är en icke-statlig organisation eller en organisation på kollektiv grund får bidraget lämnas in natura beroende på deras möjligheter. 4. Möjligheter till samfinansiering med andra långivare kan sökas särskilt bland medlemsstaterna. 5. Kommissionen får vidta lämpliga åtgärder för att sprida kännedom om gemenskapskaraktären hos det stöd som lämnats enligt denna förordning. 6. För att förverkliga målen avseende konsekvens och komplementaritet, enligt fördraget, och i syfte att garantera stödets optimala effektivitet får kommissionen vidta alla nödvändiga samordningsåtgärder, bland annat a) inrättandet av ett system för systematisk utbyte av information om finansierade åtgärder och om åtgärder med planerad finansiering från gemenskapen och medlemsstaterna, b) samordning på platsen för genomförandet av åtgärderna, genom regelbundna möten och informationsutbyte mellan företrädare för kommissionen och medlemsstaterna i det emottagande landet. 7. Kommissionen får i samverkan med medlemsstaterna ta alla initiativ som behövs för att säkerställa en väl fungerande samordning med de berörda långivarna. Artikel 5 Det ekonomiska stödet enligt denna förordning beviljas i form av icke-återbetalningspliktigt stöd. Artikel 6 Den fleråriga vägledande programplaneringen för varje mål samt identifieringen och genomförandet av de åtgärder som avses i artikel 2 skall göras inom ramen för en nära dialog med den sydafrikanska regeringen och med beaktande av resultaten av samordningen enligt artikel 4.6 och 4.7. För att förbereda programplaneringen skall kommissionen, inom ramen för en förstärkt samordning med medlemsstaterna, även på plats, upprätta ett sammanfattande dokument för en samarbetsstrategi, vilket skall granskas av den kommitté som avses i artikel 8, nedan kallad "kommittén". Kommissionens skall till kommittén överlämna det fleråriga vägledande program som upprättas på grundval av denna granskning, för att möjliggöra ett åsiktsutbyte som skall äga rum på begäran av kommissionen eller en eller flera medlemmar i kommittén. Om det inte är möjligt att nå fram till önskvärd enighet om det sammanfattande dokumentet eller programmet skall kommittén yttra sig enligt det förfarande som anges i artikel 8. Samma förfarande skall tillämpas om det visar sig nödvändigt att göra ändringar i programmet. Artikel 7 1. Kommissionen är ansvarig för att handlägga, besluta om och förvalta de åtgärder som avses i denna förordning i enlighet med gällande budgetförfaranden och andra förfaranden, särskilt dem som föreskrivs i budgetförordningen för Europeiska gemenskapernas allmänna budget. . 2. För att garantera insyn och förverkligande av de mål som avses i artikel 4.6 skall kommissionen till medlemsstaterna och deras företrädare på platsen överlämna beskrivningar av de enskilda projekten så snart som beslutet om handläggning har fattats. Kommissionen skall därefter uppdatera dessa beskrivningar och överlämna dem till medlemsstaterna. 3. De beslut som avser åtgärder för vilka finansieringen enligt denna förordning överskrider 2 miljoner ecu för varje enskild åtgärd och varje ändring av dessa åtgärder som medför att det överenskomna initialbeloppet för åtgärden överskrids med mer än 20 % samt de förslag till grundläggande ändringar som kan förutses som en följd av problem som uppstått vid fullgörandet av redan igångsatta projekt skall antas enligt förfarandet i artikel 8. När det överskridande som avses i föregående stycke uppgår till mer än 4 miljoner ecu men understiger 20 % av det inledande åtagandet skall kommitténs yttrande inhämtas enligt ett förenklat och påskyndat förfarande. Kommissionen skall på ett kortfattat sätt informera kommittén om de beslut om finansiering som den avser att fatta beträffande projekt och program där beloppet understiger 2 miljoner ecu. Denna information skall ges senast en vecka innan beslutet skall fattas. 4. Varje överenskommelse eller avtal om finansiering som sluts i enlighet med denna förordning skall särskilt föreskriva att kommissionen och revisionsrätten får företa kontroller på platsen på sedvanligt sätt som kommissionen bestämmer inom ramen för gällande bestämmelser, särskilt bestämmelserna i budgetförordningen för Europeiska gemenskapernas allmänna budget. 5. Om åtgärderna utgörs av finansieringsöverenskommelser mellan gemenskapen och Sydafrika skall det i dessa föreskrivas att skatter och övriga avgifter inte kommer att finansieras av gemenskapen. 6. Deltagandet i anbudsinfordran och upphandlingsavtal skall vara öppet på lika villkor för alla fysiska och juridiska personer i medlemsstaterna, Sydafrika och AVS-länderna. Det kan utsträckas till andra utvecklingsländer i välgrundade fall och med målsättningen att garantera bästa förhållande mellan kostnad och effektivitet. 7. Leveranserna skall ha sitt ursprung i medlemsstaterna, Sydafrika eller AVS-länderna. I välgrundade undantagsfall kan leveranserna ha sitt ursprung i andra länder. Artikel 8 1. Kommissionen skall biträdas av en kommitté, som skall bestå av företrädare för medlemsstaterna och ha en företrädare för kommissionen som ordförande. 2. Kommissionens företrädare skall förelägga kommittén ett förslag till åtgärder. Kommittén skall yttra sig över förslaget inom den tid som ordföranden bestämmer med hänsyn till hur brådskande frågan är. Den skall fatta sitt beslut med den majoritet som enligt artikel 148.2 i fördraget skall tillämpas vid beslut som rådet skall fatta på förslag av kommissionen. Vid omröstning inom kommittén skall medlemsstaternas röster vägas enligt ovan nämnda artikel. Ordföranden får inte rösta. 3a) Kommissionen skall själv anta de föreslagna åtgärderna om de är förenliga med kommitténs yttrande. b) Om de föreslagna åtgärderna inte är förenliga med kommitténs yttrande eller om inget yttrande avges, skall kommissionen utan dröjsmål föreslå rådet vilka åtgärder som skall vidtas. Rådet skall besluta med kvalificerad majoritet. Om rådet inte har beslutat inom en månad, skall kommissionen själv besluta att de föreslagna åtgärderna skall vidtas.

Artikel 9 Efter varje budgetår skall kommissionen överlämna en årsrapport till Europaparlamentet och rådet om genomförandet av denna förordning. Denna rapport skall innehålla resultaten av genomförandet av budgeten i fråga om åtaganden och betalningar samt projekt och program som finansierats under året. Den skall innehålla exakt och detaljerad statistisk information om de anbudsförfaranden som ägt rum för genomförandet av projekt och program. Kommissionen skall regelbundet företa utvärderingar av de åtgärder som finansierats av gemenskapen för att fastställa om de mål som ställts upp för åtgärderna uppnåtts och för att dra upp huvudlinjer för att förbättra effektiviteten i framtida åtgärder. Sammanfattningar av utvärderingsrapporterna skall överlämnas till medlemsstaterna. De fullständiga rapporterna skall finnas tillgängliga för de medlemsstater som begär det. Artikel 10 Denna förordning träder i kraft den tredje dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning. Den upphör att gälla den 31 december 1999. Det finansiella referensbeloppet för genomförandet av denna förordning skall vara 500 miljoner ecu för perioden från och med den 1 januari 1996 till och med den 31 december 1999. De årliga anslagen skall godkännas av den budgetansvariga myndigheten inom ramen för budgetplanen. Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater. Utfärdad i Bryssel den 22 november 1996. På rådets vägnar J. BURTON Ordförande (1) EGT nr C 235, 9. 9.1995, s. 5. (2) Europaparlamentets yttrande av den 10 oktober 1995 (EGT nr C 287, 30.10.1995, s. 29), rådets gemensamma ståndpunkt av den 19 mars 1996 (EGT nr C 134, 6.5.1996, s. 12) och Europaparlamentets beslut av den 18 juli 1996 (EGT nr C 261, 9.9.1996, s. 144).

Bilaga II

FÖRTECKNING ÖVER GODKÄNDA PROJEKT 1999

(inom prioriterade sektorer i det fleråriga vägledande programmet)

PROJEKT KONTRAKT Åtaganden Betalningar NR (euro) (euro)

Grundläggande samhällsservice

Sektoriellt stödprogram för vattenförsörjning och sanitetsanläggning i samhällen 99-73200-017 20 000 000

Stödprogram för folkhälsosektorn 2000 99-73200-023 38 000 000

Stöd till nätverk i stadsområden. Fas II 99-73200-020 4 500 000

Stödprogram för subventionerade bostäder (1) 99-73200-026 8 990 000

God offentlig förvaltning och demokratisering

Stöd till INTERFUND (Kapacitetsuppbyggnad inom icke-statliga organisationer och organisationer på gräsrotsnivå) 99-73200-004 4 000 000

Stärkande av krishjälpssektorn i Sydafrika 99-73200-022 7 510 000

Kapacitetsuppbyggnad och institutionsutveckling för SAPS och DSS (polisen och inrikesministeriet) 99-73200-024 18 500 000

Mikroprojektprogram för 2000-2004 i östra Kapprovinsen (2) 99-73200-025 8 000 000

Utveckling av den privata sektorn

Stöd till initiativet Wild Coast Spacial Develop 99-73200-019 12 800 000

Regionalt samarbete Regional uppföljning, kontroll och övervakning av fisket 99-73200-018 1 210 000

Sydafrika SADC - regionalt program för narkotikabekämpning 99-73200-027 1 990 000

Investeringsprogrammet för EU/Sydafrika (ESIP) 99-73200-021 2 000 000

TOTALT 127 500 000

(1) Sammanlagt 20 000 000 euro godkänt av programkommittén, åtaganden för balansen på 11 010 000 euro skall göras 2000.

(2) Sammanlagt 20 000 000 euro godkänt av programkommittén, åtaganden för balansen på 12 000 000 euro skall göras 2001.

Bilaga III

ÅTAGANDEN OCH BETALNINGAR 1999

Åtaganden: 127 500 000,00 euro (12 projekt)

Betalningar: 99 999 493,63 euro (174 betalningar)

Bilaga IV

INFORMATION OM TILLDELADE KONTRAKT 1999

Projekt: 97-73200-008 Program för utveckling av

yrkesskicklighet

Finansieringsöverenskommelse: Partner Sydafrikas regering

Belopp 46 000 000 euro

Kontrakt 1: Kontraktsinnehavare GFA-International Management

Consulting

Belopp 2 868 310 euro

Utbetald summa (1999): Belopp 570 000 euro

Kontrakt 2: Kontraktsinnehavare GOPA-FAS-GTZ

Belopp 3 412 260 euro

Utbetald summa (1999): Belopp 682 452 euro

Kontrakt 3: Kontraktsinnehavare GOPA-FAS-GTZ

Belopp 1 090 635 euro

Utbetald summa (1999): Belopp 218 127 euro

Kontrakt 5: Kontraktsinnehavare GOPA-FAS-GTZ

Belopp 3 078 625 euro

Utbetald summa (1999): Belopp 615 725 euro

Kontrakt 6: Kontraktsinnehavare GOPA-FAS-GTZ

Belopp 2 182 455 euro

Utbetald summa (1999): Belopp 436 491 euro

Projekt: 96-73200-007 Elförsörjning av icke nät-

anslutna skolor på landsbygden

Finansieringsöverenskommelse: Partner Sydafrikanska regeringen

Belopp 15 000 000 euro

Kontrakt: Kontraktsinnehavare IT Power Ltd.

Belopp 323 070 euro

Utbetald summa (1999): Belopp 0 euro

Projekt: 97-73200-010 Stärkande av den lokala

myndigheten i Mpumalanga

Finansieringsöverenskommelse: Partner Sydafrikas regering

Belopp 17 900 000 euro

Kontrakt : Kontraktsinnehavare SOGES S.p.A.

Belopp 2 188 490 euro

Utbetald summa (1999): Belopp 437 698 euro

Projekt: 95-73200-007 Program för tekniskt bistånd

och rådgivning

Finansieringsöverenskommelse: Partner Sydafrikas regering

Belopp 5 000 000 euro

Kontrakt: Kontraktsinnehavare Symonds Group

Belopp 1 554 350 euro

Utbetald summa (1999): Belopp 0 euro