[pic] | EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION |

Bryssel den 9.4.2008

SEK(2008) 441

KOMMISSIONENS ARBETSDOKUMENT

som åtföljer Förslag till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS REKOMMENDATION om inrättandet av en europeisk referensram för kvalitetssäkring av yrkesutbildning SAMMANFATTNING AV KONSEKVENSANALYS [SEK(2008) 440 KOM(2008) 179 slutlig]

KOMMISSIONENS ARBETSDOKUMENT

SAMMANFATTNING AV KONSEKVENSANALYS OM INRÄTTANDET AV EN EUROPEISK REFERENSRAM FÖR KVALITETSSÄKRING AV YRKESUTBILDNING

Målet med konsekvensbedömningen är att analysera de olika sätt som finns att försäkra sig om genomförandet av Europeiska referensramen för kvalitetssäkring av yrkesutbildning, nedan benämnd ”referensramen”, som är det lämpligaste alternativet i fråga om rättsligt instrument.

Referensramen har tillkommit i samarbete med ett stort antal olika organ med specifik kompetens när det gäller kvalitetsutveckling inom yrkesutbildning. Detta samarbete inleddes inom Europeiska forumet om kvalitet inom yrkesutbildning (2001–2002), som följdes av den tekniska arbetsgruppen om yrkesutbildning (2003–2004) och, sedan 2005, inom Europeiska nätverket för kvalitetssäkring inom yrkesutbildning (nedan benämnt ”ENQA-VET”).

Kommissionen samrådde med rådgivande kommittén för yrkesutbildning (ACVT), inbegripet företrädarna för medlemsstaternas regeringar och arbetsmarknadspartnerna, vilka gav referensramen starkt stöd. Dessutom var generaldirektörerna för yrkesutbildning i medlemsstaterna ( Directors General for Vocational Training of Member States – DGVT) och den dåvarande Copenhagen Coordination Group (CCG) också djupt engagerade i förberedelserna av detta initiativ.

Vidare är förslaget ett resultat av det arbete som har utförts i nära samarbete med det europeiska forumet om kvalitet inom yrkesutbildning (2001–2002), därefter i den tekniska arbetsgruppen om yrkesutbildning (2003–2004) och sedan 2005 inom det europeiska nätverket för kvalitetssäkring inom yrkesutbildning (ENQA-VET), där de viktigaste berörda parterna inom kvalitetssäkring av yrkesutbildning ingår.

Allmänt sett bekräftade dessa samråd att det finns bred uppbackning bakom referensramen som ett relevant referensinstrument för att hjälpa medlemsstaterna att främja och övervaka en löpande förbättring av deras yrkesutbildningssystem[1] och på så vis öka det ömsesidiga förtroendet mellan länderna.

Referensramen omfattar följande:

- En kvalitetssäkrings- och förbättringscykel som består av planering, genomförande, bedömning och översyn av yrkesutbildning, med stöd av gemensamma kvalitetskriterier, vägledande deskriptorer och indikatorer.

- Övervakningsprocesser, inbegripet en kombination av interna och externa utvärderingsmekanismer, som vid behov ska utformas av medlemsstaterna för att identifiera

a) de starka sidorna hos system, processer och förfaranden och

b) områden som behöver förbättras.

- Användning av mätinstrument för att bevisa effektivitet.

Kvalitetskriterier, indikativa deskriptorer och indikatorer har fastställts genom att man sökt enighet och arbetat utifrån en nedifrån-och-upp-strategi för att stödja införandet av referensramen.

I konsekvensanalysen bedöms fem tänkbara alternativ:

1. Inget instrument på europeisk nivå. Detta skulle innebära att man fortsätter på grundval av de principer för en gemensam referensram för kvalitetssäkring ( Common Quality Assurance Framework – CQAF) som redan finns. Erfarenheten hittills antyder dock att den referensramen endast i begränsad utsträckning stimulerat medlemsstaterna att främja användningen av den.

2. Ett meddelande från kommissionen. Även om ett meddelande i likhet med en rekommendation – alternativ 3 – väger tyngre än ovannämnda två alternativ, skulle varken medlemsstaterna eller Europaparlamentet delta i antagandet, och därmed skulle man inte skapa det politiska engagemang som krävs för att ge referensramen trovärdighet och säkerställa genomförandet på nationell nivå.

3. En rekommendation från kommissionen. I likhet med alternativ 2 skulle varken medlemsstaterna eller Europaparlamentet vara involverade i antagandet, och en rekommendation skulle därmed inte skapa det politiska engagemang som krävs för att säkerställa genomförandet på nationell nivå.

4. En rekommendation från Europaparlamentet och rådet enligt artikel 149 och 150 i fördraget. Medlemsstaternas handlingsfrihet skulle bibehållas. Det skulle dock ge en stark politisk signal om att institutionerna vill bygga vidare på rådets slutsatser från 2004[2] för att utveckla yrkesutbildningssystemen och på så vis underlätta rörligheten i hela Europa. En rekommendation tycks motsvara förväntningarna hos medlemsstaterna, arbetsmarknadens parter och andra berörda parter, och skulle också bidra till kvalitetsförbättringen av yrkesutbildningssystemen genom europeiskt samarbete, samtidigt som deltagandet fortfarande skulle vara frivilligt. Att använda en rekommendation på detta område skulle dessutom överensstämma med andra liknande initiativ, t.ex. Europaparlamentets och rådets rekommendation av den 15 februari 2006 om ytterligare europeiskt samarbete om kvalitetssäkring i den högre utbildningen och Europaparlamentets och rådets rekommendation av den 18 december 2006 om gränsöverskridande rörlighet inom gemenskapen i utbildningssyfte: Europeiska kvalitetsstadgan för rörlighet.

5. Ett beslut från Europaparlamentet och rådet enligt artikel 149 och 150 i fördraget . Ett sådant beslut skulle kräva antagande av principer och förpliktelser som innebär att medlemsstaterna anpassar sina kvalitetssystem med utgångspunkt i referensramen. Det skulle också kräva att man antog harmoniserade riktmärken och standarder för kvalitet på europeisk nivå och införde faktiska skyldigheter för medlemsstaterna att tillämpa standarderna. Det är mycket osannolikt att ett sådant beslut skulle få tillräckligt stöd. Det finns en bred enighet bland de berörda parterna om att det ska vara helt frivilligt att använda referensramen.

Kommissionen har vägt de olika för- och nackdelarna med ovanstående alternativ mot varandra, och har valt att föreslå alternativ 4 , som i samarbete med medlemsstaterna och arbetsmarknadens parter ger möjlighet att finna lämpliga lösningar på de problem som har kartlagts på området. Det är den lösning som bäst motsvarar både medlemsstaternas och de berörda parternas förväntningar, och den skulle ge den bästa grundvalen för att framgångsrikt genomföra referensramen och uppnå dess verkliga mervärde, i form av ökad effektivitet, större överensstämmelse mellan de olika ländernas kvalitetsutveckling och ökad tydlighet inom yrkesutbildningssystemen. På så sätt främjas rörlighet och livslångt lärande. Den skulle också överensstämma med den strategi som valts för EQF- och ECVET-initiativen.

En annan fråga som bör behandlas i samband med konsekvensanalysen är de förväntade verkningarna i fråga om administrativ börda och kostnader. Det är svårt att bedöma referensramens verkningar i absoluta termer, med tanke på medlemsstaternas helt olika förutsättningar, men de tycks bli begränsade och huvudsakligen knutna till organisationsmässiga avtal mellan befintliga organ. På EU-nivå bör det endast uppstå kostnader för övervakning.

Slutligen kommer utvecklingen att övervakas och utvärderas kontinuerligt i fråga om hur målsättningarna för referensramen uppfylls. Om referensramen antas av Europaparlamentet och rådet kommer den att ses över löpande och fungera som en grund för ytterligare utveckling. Kommissionen skulle övervaka genomförandet av referensramen och rapportera tre år efter dess antagande till Europaparlamentet och rådet om vilka erfarenheter man gjort samt överväga framtidsutsikterna, däribland om rättsakten måste ses över. Rapporten kommer bl.a. att baseras på resultaten av en extern utvärdering.

Kvalitetssäkring: Vad innebär det? Hur effektivt och verksamt utbildningsutbudet kan uppfylla samhällets, ekonomins och enskilda personers skiftande behov måste regelbundet utvärderas, övervakas och förbättras utifrån fakta. Kvalitetssäkring är ett sätt att uppnå detta. Kvalitetssäkringen ska ses som ett redskap för att kontinuerligt förbättra yrkesutbildningen, baserat på en kvalitetscykel med ett väl avvägt förhållande mellan planering, genomförande, utvärdering/ bedömning och översyn av yrkesutbildning. Kvalitetssäkring bör därför genomföras med hjälp av en systematisk strategi. Även olika sätt att förvalta och övervaka genomförandet av yrkesutbildning ingår, och man bör då använda sig av mätningar för att stödja översyn och förbättring av yrkesutbildning på system- och utbildningsanordarnivå. Denna syn på kvalitetssäkring återspeglas i de allmänna principerna för kvalitetssäkring av yrkesutbildning som återges i bilaga 3 till rekommendationen om en europeisk referensram för kvalifikationer(EQF). Den stödjer också fastställandet av referensramen. |

6. Yrkesutbildningar är en betydelsefull drivkraft bakom skapandet av ett kunskapsbaserat samhälle som stöder Lissabonstrategin. Detta ska baseras på investeringar i och förbättringar av kvaliteten hos de mänskliga resurserna. Vid halvtidsöversynen av Lissabonstrategin 2005 drogs slutsatsen att man vid den tidpunkten ännu inte hade kunnat möta dessa utmaningar.

Det finns en lång rad olika yrkesutbildningssystem och yrkesutbildningsprogram i EU som ska täcka olika behov. Europa behöver gemensamma referenspunkter för att säkerställa tydlighet, enhetlighet och överförbarhet av kvalifikationer mellan de många olika utvecklingsriktningarna i Europa, något som gynnar ömsesidigt förtroende och rörlighet ur aspekten livslångt lärande i ett gränslöst område. Allt detta måste genomföras utan att det inskränker medlemsstaternas självbestämmanderätt i fråga om yrkesutbildningssystemen.

Avsikten är att referensramens huvudmål och mervärde ska bidra till följande:

- Öka yrkesutbildningarnas effektivitet, så att de kan täcka in ett stort antal behov, samtidigt som det övergripande sammanhanget mellan olika genomförandenivåer bevaras.

- Förbättra tydligheten och enhetligheten när det gäller utvecklingen mellan länderna, och därmed främja ömsesidigt förtroende och arbetstagarnas och lärandes rörlighet ur perspektivet livslångt lärande.

Dessutom kommer referensramen att stärka ett brett och hållbart samarbete mellan de relevanta berörda parterna genom att främja kvalitetsförbättringar på alla nivåer.

Utvecklingen av referensramen är en integrerad del av arbetsprogrammet ”Utbildning och yrkesutbildning 2010” och ”Köpenhamnsprocessen”. Den bygger på resultaten av europeiskt samarbete på detta område sedan 2002 (Köpenhamnsprocessen) och särskilt på den gemensamma referensram för kvalitetssäkring inom yrkesutbildning (CQAF)[3] som inrättades på grundval av medlemsstaternas och andra deltagarländers tidigare erfarenheter. Referensramen ingår i en rad åtgärder som ska stödja en kontinuerlig förbättring av kvaliteten på och förvaltningen av yrkesutbildningssystemen. Bland övriga åtgärder finns den europeiska referensramen för kvalifikationer för livslångt lärande(EQF)[4], det europeiska systemet för meritöverföring inom yrkesutbildning(ECVET)[5] och de gemensamma europeiska principerna för identifikation och validering av icke-formellt och informellt lärande[6].

Referensramen respekterar medlemsstaternas behörighet fullt ut. Samtidigt försöker den stimulera följande:

- Etablering av en mer välutvecklad och enhetligare kvalitetssäkring och av förbättringssystem som överskrider gränserna, för att bidra till ökad effektivitet i yrkesutbildningen och därmed förbättra yrkesutbildningens ställning i EU.

- Tydligare system för kvalitetssäkring och förbättring inom yrkesutbildningen, för att öka det ömsesidiga förtroendet och underlätta rörlighet.

- Samarbete och ömsesidigt lärande mellan berörda parter, så att de blir delaktiga i en kultur med kvalitetsförbättring och ansvarstagande på alla nivåer.

Referensramen bör vara ett flexibelt redskap som ska kunna vidareutvecklas på grundval av praktiska erfarenheter på europeisk och nationell nivå. Rådet har godkänt CQAF-strategin.

Det kommer att vara frivilligt att använda referensramen. Det kommer huvudsakligen att vara offentliga myndigheter och organ med ansvar för kvalitetssäkring och kvalitetsförbättring som använder den.

Referensramen läggs fram på grundval av artiklarna 149 och 150 i EG-fördraget. I dessa artiklar föreskrivs att gemenskapen ska stödja medlemsstaternas insatser inom allmän utbildning och yrkesutbildning och det nämns explicit att ”gemenskapen skall bidra till utvecklingen av en utbildning av god kvalitet”, och att målen för ”gemenskapens insatser skall vara att (…) förbättra den grundläggande och fortsatta yrkesutbildningen”. Dessutom framgår det av fördraget att gemenskapens verksamhet ska bidra till kvalitetsutbildningar[7].

[1] De definitioner som används i denna rekommendation bygger på Cedefops ordlista för utbildningskvalitet (arbetsdokument, november 2003), på adressen http://communities.trainingvillage.gr/quality.

[2] Rådets slutsatser om kvalitetssäkring inom yrkesutbildningen, av den 18 maj 2004.

[3] CQAF–strategin stöddes av rådets slutsatser om kvalitetssäkring inom yrkesutbildning, av den 18 maj 2004.

[4] Europaparlamentets och rådets rekommendation om inrättandet av on en europeisk referensram för kvalifikationer för livslångt lärande; rekommendation kommer att offentliggöras senare.

[5] Kommissionens arbetsdokument: European Credit System for Vocational Education and Training; a system for the transfer, accumulation and recognition of learning outcomes in Europe ; SEK(2006) 1431 av den 31 oktober 2006.

[6] Slutsatser från rådet och företrädarna för medlemsstaternas regeringar, församlade i rådet, om gemensamma europeiska principer för identifiering och validering av icke-formellt och informellt lärande, 9175/04, EDUC 101, SOC 220, 18 maj 2004.

[7] Artikel 3.1.q.