Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om "Förslag till rådets förordning om ändring av förordning (EEG) nr 1911/91 om tillämpningen av gemenskapsrättens bestämmelser på Kanarieöarna"

(2001/C 139/17)

Den 12 februari 2001 beslutade rådet i enlighet med artikel 262 i EG-fördraget att rådfråga Ekonomiska och sociala kommittén om ovannämnda förslag.

Ekonomiska och sociala kommittén beslutade att utse Margarita López Almendariz till huvudföredragande.

Vid sin 379:e plenarsession den 28 februari-1 mars 2001 (sammanträdet den 1 mars 2001) antog Ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 66 röster för och en röst emot.

1. Inledning

1.1. Kommissionen har lagt fram ett förslag till rådets förordning om ändring av förordning (EEG) nr 1911/91 om tillämpningen av gemenskapsrättens bestämmelser på Kanarieöarna(1).

1.2. Enligt artiklarna 5 och 6 i rådets förordning (EEG) nr 1911/91 av den 26 juni 1991 om tillämpningen av gemenskapsrättens bestämmelser på Kanarieöarna utlöper den 31 december 2000 såväl övergångsperioden för införandet av Gemensamma tulltaxan som den övergångsperiod under vilken de spanska myndigheterna får ta ut en s.k. arbitrio-avgift på produktion och import (APIM) på alla produkter som importeras till eller tillverkas på Kanarieöarna.

1.3. I oktober och november 2000 begärde de spanska myndigheterna en förlängning av dessa övergångsperioder och av giltighetstiden för de bestämmelser som införts på grundval av rådets förordning (EEG) nr 1911/91.

1.4. Begäran innehöll dokumentation som visade att den ekonomiska situationen på Kanarieöarna visserligen har förbättrats under övergångsperioden, men att en fullständig integration av regionen skulle leda till att näringsverksamheten och sysselsättningen inom de olika berörda sektorerna minskade.

1.5. Under den korta tid som stod till förfogande var det emellertid inte möjligt att fastställa hur Kanarieöarnas ekonomiska och sociala situation skulle påverkas om de pågående åtgärderna upphörde eller ändrades.

1.6. För att de ekonomiska aktörerna skall få en viss kontinuitet i den rättsliga ram som rör deras verksamhet bör därför övergångsperioderna förlängas med ett år. Genom en sådan förlängning får de parter som deltar i beslutsprocessen också tid att finna en tillfredsställande lösning för Spanien och Kanarieöarna med beaktande av artikel 299.2 i fördraget.

1.7. Denna ändring kräver enhällighet i rådet, såsom det föreskrivs i artikel 25.4 i Anslutningsakten för Spanien och Portugal, förslagets rättsliga grund.

2. Särskilda bestämmelser för Kanarieöarna: successiv integration i förhållande till öarnas specifika karaktär

2.1. Kanarieöarna blev en del av EU genom Spaniens medlemskap 1986.

2.2. I Anslutningsakten för Spanien och Portugal erkändes ögruppens speciella och svåra sociala och ekonomiska situation(2). På grund av Kanarieöarnas särskilda svårigheter undantogs de från gemenskapens tullområde, den gemensamma handelspolitiken, den gemensamma jordbrukspolitiken och den gemensamma fiskepolitiken.

2.3. I enlighet med bestämmelserna i artikel 25.4 första stycket i Anslutningsakten för Spanien och Portugal skall rådet på Spaniens begäran, enhälligt och på förslag från kommissionen och efter att ha hört Europaparlamentet, fatta beslut om Kanarieöarnas integration i gemenskapens tullområde och om vilka åtgärder som skall vidtas för att gemenskapsrättens gällande bestämmelser skall omfatta dessa öar. Den 7 mars 1990 inkom Spanien med en sådan begäran i enlighet med bestämmelserna i ovannämnda artikel.

2.4. Den 26 juni 1991 antog rådet förordning (EEG) nr 1911/91 om tillämpningen av gemenskapsrättens bestämmelser på Kanarieöarna, med beaktande av att Kanarieöarnas integration i gemenskapspolitiken kräver en successiv process under en lämplig övergångsperiod och utan att detta påverkade de specifika åtgärder som syftar till att ta särskild hänsyn till Kanarieöarnas avsides benägenhet, ökaraktär och traditionella ekonomi- och skattesystem.

2.5. I enlighet med förordning (EEG) nr 1911/91 utvecklades sådana särskilda åtgärder genom ett program som tar särskild hänsyn till Kanarieöarnas avsides benägenhet och ökaraktär (rådets beslut av den 26 juni 1991 om att inrätta ett program som tar särskild hänsyn till Kanarieöarnas avsides benägenhet och ökaraktär (Poseican (91/314/EEG)).

2.6. Sedan dess, och innan artikel 299.2 om erkännande av de yttersta randområdenas särskilda situation och vikten av att vidta specifika åtgärder infördes i EG-fördraget, har många gemensamma åtgärder vidtagits för att lösa Kanarieöarnas problem.

2.7. I artikel 299.2 i Amsterdamfördraget återfinns särskilda bestämmelser för de franska utomeuropeiska departementen, Azorerna, Madeira och Kanarieöarna, och i artikeln anges att rådet, efter att ha hört Europaparlamentet, skall besluta om specifika åtgärder för att särskilt fastställa villkoren för hur fördraget skall tillämpas beträffande dessa områden, varvid hänsyn skall tas till områdenas strukturella, sociala och ekonomiska situation: deras avlägsna belägenhet, ökaraktär, ringa storlek, besvärliga terräng- och klimatförhållanden samt ekonomiska beroende av ett fåtal produkter. När detta görs skall man beakta sådana områden som tull- och handelspolitik, skattepolitik, frizoner, jordbruks- och fiskepolitik, villkor för leverans av råvaror och viktiga konsumtionsvaror, statligt stöd samt villkor för tillgång till strukturfonder och övergripande gemenskapsprogram.

2.8. För att klargöra definitionen av artikel 299.2 i EG-fördraget antog kommissionen den 14 mars 2000 en rapport om åtgärderna för genomförande av denna artikel.

3. APIM (avgift på produktion och import)

3.1. I artikel 5.1 i rådets förordning (EEG) nr 1911/91 av den 26 juni 1991 fastställs det att en s.k. arbitrio-avgift på produktion och import (APIM), som gradvis har nedsatts sedan den 31 december 1996 i enlighet med artikel 5.2 i nämnda förordning och i enlighet med kommissionens beslut nr 96/34/EG av den 20 december 1995(3), får tas ut under en begränsad period som skall upphöra den 31 december 2000.

3.2. Genom rådets förordning (EG) nr 2674/1999 av den 13 december 1999(4) om ändring av förordning (EEG) nr 1911/91 sköts nedsättningen av avgiften för vissa känsliga produkter upp, under perioden den 1 januari till den 30 juni 2000, med hänsyn till att avgiftens nedsättning skulle kunna leda till att de berörda sektorerna nästan helt försvinner.

3.3. Av kommissionens ovannämnda rapport av den 14 mars 2000 framgår det att särskilda skattebestämmelser till förmån för de yttersta randområdena tillåts enligt artikel 299.2 förutsatt att de kan motiveras med hänsyn till dessa områdens svårigheter. Vidare skall framtida skattebestämmelser för de yttersta randområdena övervägas på grundval av de krav som de berörda medlemsstaterna framför. Man bör i varje enskilt fall söka de lämpligaste instrumenten för regional utveckling och för stöd till dessa områden, även genom avvikande skattebestämmelser som kan tillämpas under lång tid.

3.4. Spanien överväger i sitt meddelande till kommissionen av den 23 november 1999 att införa en neutral skatt för att beakta nödvändigheten av att uppnå en viss nivå i fråga om varuproduktion på Kanarieöarna.

3.5. I en skrivelse från den 25 juli 2000 försåg Spanien kommissionen med uppgifter om den socioekonomiska situationen på Kanarieöarna och om en ny skatt som kallas "Arbitrio sobre los Importaciones y Entregas de Mercancias en las Islas Canarias (AIEM)" dvs. avgift på import och leverans av varor till Kanarieöarna. Denna skatt skulle utgöra ett led i genomförandet av artikel 299.2 i EG-fördraget och skulle ersätta APIM-avgiften som upphör att gälla den 31 december 2000. Den 25 oktober 2000 kompletterade Spanien uppgifterna till kommissionen med de planerade skattesatserna för den nya skatten. Kommissionen har inlett en granskning och utvärdering på grundval av dessa uppgifter. I utvärderingen undersöker man bland annat vilken inverkan skattebestämmelserna har på känsliga produkter inom de mest känsliga sektorerna. Utvärderingen genomförs på grundval av nödvändighets- och proportionalitetskriterier samt med hänsyn till bestämmelsernas specifika karaktär, för att man skall kunna fastställa vilka specifika åtgärder som bäst kan kompensera för de svårigheter som anges i artikel 299.2 i EG-fördraget.

3.6. Eftersom de spanska myndigheterna ansett att det varit nödvändigt att analysera det spanska förslaget mer ingående, har de i en skrivelse från den 31 oktober 2000 begärt att den övergångsperiod som avses i artikel 5 i förordning (EEG) nr 1911/91 skall förlängas.

Förlängningen är nödvändig för att inte äventyra den ekonomiska verksamheten på Kanarieöarna och för att säkra den nödvändiga övergången till de nya skattebestämmelserna som kommer att ligga till grund för genomförandet av artikel 299.2.

3.7. Det kan erinras om att kommissionen i sin rapport av den 14 mars 2000 förpliktar sig att undvika ett avbrott av gällande bestämmelser. Detta innebär att under 2001 skall de avgiftssatser och undantag som gäller för APIM-avgiften kvarstå på den nivå som uppnåtts den 31 december 2000.

4. Upphävande av tullavgifter

4.1. Den 31 december 2000 löper giltighetstiden ut för rådets förordning (EEG) nr 3621/92 av den 14 december 1992 om tillfälligt upphävande av de autonoma tullarna enligt Gemensamma tulltaxan vid import av vissa fiskeprodukter till Kanarieöarna och rådets förordning (EG) nr 527/96 av den 25 mars 1996 om tillfälligt upphävande av de autonoma tullarna i Gemensamma tulltaxan och om gradvist införande av tullar i Gemensamma tulltaxan vid import av vissa industriprodukter till Kanarieöarna. Dessa förordningars giltighetstid överensstämmer med den övergångsperiod som fastställts i artikel 6.1 i förordning (EEG) nr 1911/91.

4.2. I oktober och november 2000 begärde de spanska myndigheterna att detta upphävande skulle fortsätta att gälla på Kanarieöarna även efter år 2000, och handlingar som styrkte denna begäran bifogades.

4.3. För att de spanska myndigheternas begäran skall kunna behandlas på vederbörligt sätt, och eftersom tiden inte har räckt till för att bedöma de bifogade handlingarna och avgöra om de motiverar en förlängning av åtgärderna, förefaller det lämpligt att låta rådets förordningar (EEG) nr 3621/92 och (EG) nr 527/96 fortsätta gälla till och med den 31 december 2001.

4.4. För att få till stånd en förlängning av de båda förordningarna är det därför juridiskt sett nödvändigt att först ändra artikel 6.1 i rådets förordning (EEG) nr 1911/91 genom att förlänga övergångsperioden.

5. Slutsatser och rekommendationer

5.1. Ekonomiska och sociala kommittén välkomnar denna möjlighet att kommentera den föreslagna ändringen av förordning (EEG) nr 1911/91 om tillämpningen av gemenskapsrättens bestämmelser på Kanarieöarna.

5.2. Kommittén håller än en gång med om att särskild hänsyn bör tas till EU:s mest avlägset liggande regioner vid tillämpningen av gemenskapspolitiken.

5.3. På senare år har man kunnat konstatera att Kanarieöarnas ekonomiska läge har förbättrats såväl i absoluta som relativa termer. Man måste dock ta hänsyn till de strukturella och permanenta nackdelar som drabbar Kanarieöarna och de övriga yttersta randområdena. Dessa nackdelar gör det nödvändigt med ansträngningar för att förstärka det särskilda system som bör tillämpas för dessa regioner och samtidigt möjliggöra deltagande på lika villkor i den gemenskap som öarna tillhör.

5.4. ESK välkomnar därför kommissionens åtagande att tillsammans med de spanska myndigheterna söka undvika att de nuvarande bestämmelserna avbryts.

5.5. Med tanke på att kommissionen åtagit sig att undvika ett avbrott av de gällande bestämmelserna för att inte äventyra den ekonomiska verksamheten på Kanarieöarna, rekommenderar ESK kommissionen att fastställa de avgiftssatser som skall gälla för APIM-avgiften under den förlängda övergångsperioden 2001, och att inte låta dessa överstiga den nivå som uppnåtts den 31 december 2000, detta för att uppnå större rättslig säkerhet.

5.6. ESK vill påpeka att avgiftssatserna för APIM-avgiften för närvarande ligger på mellan 0 och 1,15, vilket kan jämföras med de avgiftssatser på mellan 0,1 och 5 som tillämpades till en början. Den nuvarande nivån är låg och fyller inte funktionen att skydda de känsliga sektorerna inom Kanarieöarnas näringsliv på det sätt som avgiften var avsedd för. Därför insisterar ESK på att det är viktigt att snarast fatta beslut om ett alternativ till nedsättning och fullständigt avskaffande av avgiften.

5.7. I detta sammanhang hoppas ESK på att överläggningarna mellan kommissionen och de spanska myndigheterna kommer att få en konstruktiv fortsättning, både när det gäller den nya skatteformen (AIEM) och fortsatt undantag från avgifter på Kanarieöarna efter år 2000, och att man därmed snarast möjligt kan anta dessa båda åtgärder som har sin grundval i och klart berättigas av den nya artikel 299.2 i EG-fördraget.

5.8. ESK godtar därför de skäl som anförts för att ändra förordning (EEG) nr 1911/91 i syfte att förlänga den övergångsperiod som föreskrivs i förordningen med ett år.

Bryssel den 1 mars 2001.

Ekonomiska och sociala kommitténs

ordförande

Göke Frerichs

(1) EGT L 171, 29.6.1991, s. 1.

(2) Anslutningsakten, protokoll nr 2.

(3) EGT L 10, 13.1.1996, s. 38.

(4) EGT L 326, 18.12.1999, s. 3.