SV Europeiska unionens officiella tidning C 188/26

Offentliggörande av en ansökan i enlighet med artikel 50.2 a i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1151/2012 om kvalitetsordningar för jordbruksprodukter och livsmedel

(2017/C 188/18)

Genom detta offentliggörande tillgodoses den rätt att göra invändningar som fastställs i artikel 51 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1151/2012 (1).

SAMMANFATTANDE DOKUMENT

”CAPÓN DE VILALBA”

EU-nr: ES-PGI-0005-01355 – 24.7.2015

SUB ( ) SGB ( X )

1. Namn

”Capón de Vilalba”

2. Medlemsstat eller tredjeland

Spanien

3. Beskrivning av jordbruksprodukten eller livsmedlet

3.1 Produkttyp

Klass 1.1 Färskt kött (och slaktbiprodukter)

3.2 Beskrivning av den produkt för vilken namnet i punkt 1 är tillämpligt

Den skyddade geografiska beteckningen ”Capón de Vilalba” betecknar kött från handjur av arten Gallus domesticus som har kastrerats kirurgiskt före könsmognad. Fåglarna tillhör rasen Galiña de Mos eller andra lika härdiga arter, vilket innebär att de kan födas upp utomhus under de rådande klimatförhållandena i området. Fåglar av rasen Galiña de Mos ska vara medelstora och ha en långsam tillväxttakt. Fjäderdräkten ska vara rödbrun.

Djuren slaktas tidigast vid 150 dagars ålder, efter uppfödning och gödning under minst 77 dagar efter kastrering. Slutgödningen äger rum i ett slutet utrymme under minst 25 dagar. Det finns en särskild kategori med den extra beteckningen ”Capón de Nadal”, som saluförs i samband med julhelgen. Det är djur som slaktats tidigast vid 210 dagars ålder.

Slaktkroppen är gulaktigt pärlemorsfärgad med ett tunt och mjukt skinn, och den måste väga minst 2,5 kg. För ”Capón de Nadal” ska minimivikten vara 4 kg. Köttet utmärks av sin fina konsistens, saftighet och mörhet. Köttets struktur är fibrigt, och särskilt ”Capón de Nadal” har rikligt med gulvitt fett.

”Capón de Vilalba” ska saluföras som hela slaktkroppar. Även styckdelar kan saluföras, och styckning på försäljningsstället är tillåten under förutsättning att det finns ett lämpligt kontrollsystem som garanterar spårbarheten.

”Capón de Nadal” ska saluföras på traditionellt sätt, det vill säga med huvud och fötter kvar. En liten björkpinne placeras inuti slaktkroppen för att hålla ryggen så rak som möjligt, vilket gör det lättare när man ska sätta fast fettet. Vingarna viks därefter uppåt så att de vilar på ryggen. Till sist placeras fettet eller ”ensunlla” ovanpå ryggens båda sidor och fästs med små pinnar.

3.3 Foder (endast för produkter av animaliskt ursprung) och råvaror (endast för bearbetade produkter)

Djurens föda gör att de växer i lugn och stadig takt. Under den inledande gödningsperioden är födan baserad på de grödor som växer i fåglarnas inhägnad, kompletterat med majs, andra sorters spannmål och vegetabiliska livsmedel (grönkål, potatisskal, kastanjer osv.), som ofta finns på samma gård. Denna föda kan kompletteras med foderblandningar, som måste ha ett spannmålsinnehåll på minst 70 %.

Slutgödningen sker i slutna utrymmen, vanligtvis burar, så kallade capoeiras. Under denna period utökas den tidigare basfödan med en pasta, så kallad amoado, bestående av en blandning av majsmjöl och kokt potatis. Potatisen kan helt eller delvis ersättas med kastanjer.

3.4 Särskilda steg i produktionsprocessen som måste äga rum i det avgränsade geografiska området

Fåglarna måste födas upp – åtminstone efter kastreringen – gödas, slaktas och förses med en sekundäretikett där den skyddade geografiska beteckningen anges inom det avgränsade geografiska området.

3.5 Särskilda regler för skivning, rivning, förpackning osv. av den produkt som det registrerade namnet avser

—

3.6 Särskilda regler för märkning av den produkt som det registrerade namnet avser

Alla produkter som saluförs under den skyddade geografiska beteckningen ”Capón de Vilalba” måste vara märkta med en särskild etikett där den geografiska beteckningen anges (sekundäretikett) liksom en alfanumerisk kod och löpande nummer, som används under överinseende av kontrollorganet, samt den officiella logotypen för den skyddade geografiska beteckningen, som visas nedan:

Namnet ”Capón de Vilalba” måste anges både på den etikett som varje näringsidkare använder och på den särskilda sekundäretiketten för den geografiska beteckningen. EU:s logotyp för skyddad geografisk beteckning måste också finnas med på etiketten. Även ”Capón de Nadal” måste anges på etiketterna för produkten med det namnet.

4. Kort beskrivning av det geografiska området

Det geografiska området för den skyddade geografiska beteckningen ”Capón de Vilalba” omfattar hela området Terra Chá, som ligger i provinsen Lugo i den självstyrande regionen Galicien, där följande kommuner ingår: Muras, Xermade, Vilalba, Abadín, A Pastoriza, Guitiriz, Begonte, Cospeito och Castro de Rei.

5. Samband med det geografiska området

Registreringen av den geografiska beteckningen baseras på vissa specifika egenskaper hos produkten som hänger samman med miljön och dess naturliga och mänskliga faktorer men även produktens goda renommé.

Det avgränsade geografiska området präglas av många små familjeföretag som av tradition brukar ägna sig åt kapunuppfödning för att generera extrainkomster till gården. Det fuktiga klimatet med milda somrar och små temperaturvariationer lämpar sig väl för odling av grödor som ingår i kapunernas basföda, såsom betesfoder och spannmål, i synnerhet majs. Den kalla perioden varar från november till mars med en genomsnittlig månadstemperatur på mellan 5 och 10 °C, då traditionell kapunuppfödning undviks. Uppfödning sker i stället mellan april/maj och december, och djuren hålls inomhus under den sista månaden.

De små familjeföretagen använder fortfarande traditionella metoder vid uppfödning och hantering av fåglarna. Djurtätheten är låg såväl inomhus som utomhus. Djuren går ute större delen av dagen och har därför stort rörelseutrymme. Dessa förhållanden har en direkt inverkan på köttets organoleptiska egenskaper.

Att fåglarna är medelstora med långsam tillväxttakt och att de är anpassade efter miljön och uppfödningssystemet är också faktorer som bidrar till produktens egenskaper.

Att födan främst består av spannmål, i synnerhet majs, bidrar också till köttets egenskaper och till slaktkroppens gulaktiga färg. Slutgödningen sker i ett avgränsat utrymme där fåglarna får en särskild kost, som förutom den tidigare basfödan består av så kallad amoado, som tillverkas genom lokala metoder där majsmjöl blandas med kokt potatis och/eller kokta kastanjer. Detta är ännu ett bevis för de lokala producenternas särskilda kunnande, som bidrar direkt till produktens egenskaper. Det är viktigt att komma ihåg att stora mängder majs, potatis och kastanjer produceras i området och att dessa, tillsammans med de betesväxter och grönsaker som finns på de betesmarker och ängar där fåglarna vistas, utgör basfödan. Majoriteten av de råvaror som ingår i födan härrör alltså från regionen, kanske till och med från samma gård.

Det är med andra ord sorten av fjäderfä, det sätt på vilket de föds upp samt deras föda som ger slaktkroppen dess utseende och bidrar till köttets kvalitet, saftighet och mörhet. Flera vetenskapliga undersökningar har visat att denna typ av uppfödning och hantering av fåglarna påverkar köttets kvalitet och organoleptiska egenskaper. Djur som föds upp under dessa förhållanden får därför ett rödare kött med bättre konsistens, högre proteininnehåll och intensivare arom.

Det särskilda sätt som ”Capón de Nadal” saluförs på (se punkt 3.2) är ännu ett exempel på produktens särdrag, som är ett resultat av det expertkunnande som finns hos områdets invånare.

Det goda renommé som denna produkt åtnjuter gör den värdig det erkännande den fick då produkten upptogs i Inventario español de productos tradicionales (Spaniens register över traditionella produkter), som ministeriet för jordbruk, fiske och livsmedel offentliggjorde 1996.

Detta renommé har långa historiska rötter. De första kända rapporterna om uppfödning och konsumtion av kapuner i Galicien härrör från medeltiden. Det finns många dokument från denna period som berättar om möten där deltagarna förbinder sig att betala en del av sin hyra i form av kapuner. Även långt senare finns bevis för att man har fortsatt att använda kapuner som betalningsmedel, vilket illustrerar den stora prestige som produkten haft i regionen under olika historiska skeden.

Sedan början av 1900-talet har ”Capón de Vilalba” omnämnts i otaliga tryckta publikationer, precis som ”Feria de Vilalba”, som är den marknad där produkten traditionellt har sålts. Produkten omnämns till exempel i tidningen El Eco de Villalba, som 1908 rapporterade om bruket att betala skatt i form av kapuner, och i tidningen El Regional, som 1927 rapporterade om de välbesökta kapunmarknaderna i Vilalba.

Många galiciska författare har vittnat om de seder och bruk som hänger samman med denna produkt och om den utsökta kvaliteten hos kapunerna i denna region.

Regionens främste poet Manuel María nämnde produkten i en eller ett par verser i boken Terra Chá från 1954, och det finns även texter om Feria de Vilalba.

I den kända boken La Cocina Gallega (det galiciska köket) från 1973, skriven av den multibegåvade författaren Álvaro Cunqueiro, som är en av de största inom galicisk litteratur och en framstående gourmet, lovordas kapuner som fötts upp i de olika kommunerna i Terra Chá och som säljs på Feria de Vilalba.

En annan framstående galicisk kulturpersonlighet, Ramón Otero Pedrayo, nämner ”Capones de Vilalba” i sin krönika om den resa han gjorde till San Andrés de Teixido (i verket Pelegrinaxes från 1929).

Som redan nämnts har produkten och dess renommé en stark koppling till marknaden i Vilalba. Det finns historiska, nästan tvåhundra år gamla, referenser till denna marknad, som omnämns i rådhusets register från 1835. Det angivna genomsnittspriset för det året uppgick till 10 real för två fåglar. Enligt ett officiellt prisregister från 1840 värderades två kapuner till samma pris som ”en fin och ren bagge” (12 real), och marknader för dessa fjäderfän hölls inte bara kring juletid utan även i januari och februari, till skillnad från i dag. Från 1900 till 1947 steg priset för två kapuner från 10 till 100 pesetas. År 1949 låg värdet på 200 pesetas, och priset för två fåglar fortsatte att stiga successivt fram till 1974, då det ryktades att två kapuner hade sålts för 8 000 pesetas, vilket var en ovanlig summa med tanke på att genomsnittspriset vid denna tid låg på mellan 4 000 och 6 000 pesetas. Genomsnittspriset på marknaden i Vilalba under de senaste tio åren har legat på mellan 80 och 120 euro per kapun, men det är inte ovanligt med priser på upp till 140 euro per kapun. För slaktkroppar på ca 5 kilo blir det ett ungefärligt genomsnittspris på 20 euro per kilo. Detta kan jämföras med kapuner från andra områden, som kan kosta ca 10–15 euro per kilo. Kring jultid rapporterar galiciska och andra spanska medier ofta om denna marknad och vad priserna ligger på, vilket kan bekräftas av en sökning på internet. Det stora antal träffar man får om man söker på produktens namn och de höga priser som produkten betingar är andra faktorer som visar på dess goda renommé.

Hänvisning till offentliggörandet av produktspecifikationen

(artikel 6.1 andra stycket i förordningen)

http://mediorural.xunta.gal/fileadmin/arquivos/alimentacion/produtos_calidade/2017/Pliego_de_condiciones_CAPON_de_VILALBA_febrero_2017_C.pdf

(1) EUT L 343, 14.12.2012, s. 1.