SV Europeiska unionens officiella tidning C 81/131

Yttrande från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om Diskussionsunderlag om framtiden för EU:s finanser

[COM(2017) 358 final]

(2018/C 081/18)

Föredragande: Stefano PALMIERI Medföredragande: Petr ZAHRADNÍK

Remiss Europeiska kommissionen, 4.8.2017 Rättslig grund Artikel 304 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt Ansvarig facksektion Ekonomiska och monetära unionen, ekonomisk och social sammanhållning Antagande av facksektionen 5.10.2017 Antagande vid plenarsessionen 19.10.2017 Plenarsession nr 529 Resultat av omröstningen (för/emot/nedlagda röster) 138/8/14

Ingress

Detta yttrande ingår i ett större paket av fyra EESK-yttranden om den europeiska ekonomins framtid (en fördjupad ekonomisk och monetär union, den ekonomiska politiken för euroområdet, kapitalmarknadsunionen och framtiden för EU:s finanser) (1) . Paketet kommer mot bakgrund av den vitbok om EU:s framtid som nyligen lanserades av Europeiska kommissionen och tar hänsyn till ordförande Jean-Claude Junckers tal om tillståndet i unionen 2017. I linje med EESK:s resolution om EU:s framtid (2) och tidigare yttranden om fullbordandet av EMU (3) understryks i detta paket av yttranden behovet av en känsla av gemensamt syfte i unionens styrning, något som sträcker sig långt utöver tekniska strategier och åtgärder och först och främst är en fråga om politisk vilja och ett gemensamt perspektiv.

1. Slutsatser och rekommendationer

1.1 EESK anser att det tillvägagångssätt som följs i Diskussionsunderlag om framtiden för EU:s finanser gör det möjligt att ge en bild av några av de utmaningar som EU måste ta itu med under de närmaste åren, men det innebär också att de möjliga budgetmässiga lösningarna kopplas till de fem olika scenarier som kommissionen identifierat i sin Vitbok om EU:s framtid.

1.2 EESK erinrar om att EU-medborgarna behöver mer (och ett bättre) Europa, inte mindre, för att övervinna den politiska krisen i EU, som är följden av att det saknas en strategisk vision för framtiden och kapacitet att på ett tillfredsställande sätt reagera på den ekonomiska och finansiella krisen. EU-medborgarna efterlyser konkreta fördelar för sitt dagliga liv, och klyftan mellan deras bekymmer och förväntningar och de begränsade befogenheter och finansiella resurser som EU har i dag blir allt större. Det europeiska projektet och själva EU mister trovärdighet och ifrågasätts, vilket utlöser den aktuella nationalismen och populismen.

1.3 EESK instämmer med synpunkten i diskussionsunderlaget att den grundläggande principen för EU-budgeten bör vara att skapa europeiskt mervärde, som gör det möjligt att uppnå bättre resultat än med enskilda nationella budgetar som inte är samordnade. Detta kräver att man frångår idén om ”rättvist återflöde”, uppdelningen mellan medlemsstater som är nettobetalare och de som är nettomottagare och tillfälliga korrigeringar för enskilda medlemsstater.

1.4 EU bör först fastställa de politiska prioriteringar som har stort europeiskt mervärde, och först därefter fastställa vilka resurser som behövs för att uppnå dem och inleda reformen av EU-budgeten. Mot denna bakgrund anser EESK att det inte är trovärdigt att EU-budgeten fortsatt är mindre än 1 % av inkomsterna och bara 2 % av de offentliga utgifterna i de 28 länderna, en otillräcklig nivå med tanke på de utmaningar, chocker och kriser som EU har att hantera.

1.5 Reformen av EU-budgeten måste med nödvändighet innebära en kvalitativ förbättring i form av en omläggning av dess struktur både när det gäller utgifter och egna medel, med hänsyn tagen till lämpliga kriterier för rationalisering, ändamålsenlighet och effektivitet, och kommunikationen med medborgarna måste vara direkt och insynsvänlig.

1.6 För att öka och förbättra budgeten krävs ett seriöst och djuplodande samråd med det civila samhället, som det är representerat vid EESK, i syfte att återspegla regionernas verkliga behov och säkerställa en positiv effekt för alla medborgare, i det allmännas intresse.

1.7 När det gäller utgifter anser EESK att följande program har ett högt europeiskt mervärde: medelsiktiga till långsiktiga investeringar i ekonomisk, social och miljömässig utveckling, sysselsättning, innovation och konkurrenskraft, skydd av de mest missgynnade regionerna och utsatta sociala grupperna, flexibelt och tidigt agerande på asymmetriska chocker och plötsliga kriser, bland annat genom en självständig budget för euroområdet.

1.8 Kommittén anser att den makroekonomiska stabiliseringsfunktionen i euroområdet är särskilt viktig, eftersom de negativa effekterna på de sociala grupper och produktionssektorer som är ”förlorarna” i globaliseringen och den tekniska revolutionen är en av orsakerna till den strategiska krisen i EU och uppkomsten av populism.

1.9 När det gäller inkomster instämmer EESK i den bedömning som görs i rapporten ”Future financing of the EU” från högnivågruppen för egna medel, om att en ny budget i högre grad bör bestå av autonoma, transparenta och rättvisa egna medel, dock utan ökade bördor för de mest missgynnade medborgarna och de små och medelstora företagen.

1.9.1 EESK bekräftar sin positiva inställning till en gemensam konsoliderad bolagsskattebas (CCCTB) och till beskattning av finansiella transaktioner, bränslen och koldioxidutsläpp. Om sådana skatter tas ut på europeisk nivå, skulle de göra det möjligt att införa en transnationell skattebas och bekämpa globala effekter på miljön.

1.10 EESK anser att konsekvenserna av brexit för den fleråriga budgetramen efter 2020 kan vara ett hot mot det europeiska ”projektet”, om medlemsstaternas förhandlingar genomförs enligt principen om ”rättvist återflöde”, medan det å andra sidan kan utgöra en viktig möjlighet, eftersom efterlevnad av principen om ”europeiskt mervärde” kan leda till en kvalitativ och kvantitativ förbättring av EU:s budget.

1.10.1 Av denna anledning anser EESK att följande åtgärder bör vidtas så snabbt som möjligt: — Kommissionen bör sätta en siffra på brexits konsekvenser – enligt de olika scenarierna om en ”hård” eller ”mjuk” brexit – på systemet för EU:s inkomster och utgifter och konsekvenserna för den fleråriga budgetramen efter 2020. — Man bör inleda en öppen och offentlig debatt om den fleråriga budgetramen efter 2020 med institutionella, ekonomiska och sociala aktörer, företrädare för det civila samhället och EU-medborgarna. — De resurser som avsätts för sammanhållningspolitiken och sociala mål bör emellertid inte minskas. På så sätt blir det möjligt att jämka skilda och motstridiga intressen mellan parterna och hitta en gemensam lösning för den fleråriga budgetramen efter 2020.

2. Allmänna kommentarer

2.1 Det tillvägagångssätt som följs i Diskussionsunderlag om framtiden för EU:s finanser kopplar möjliga budgetmässiga lösningar på de utmaningar som EU måste ta itu med till de fem olika scenarier som kommissionen identifierat i sin Vitbok om EU:s framtid. EESK kritiserade detta tillvägagångssätt i sin nyligen antagna resolution om vitboken (4), och ansåg att de fem scenarierna var ”konstlade” eftersom de uteslutande riktar sig till medlemsstaterna och inte har någon direkt relevans för de europeiska medborgarna, som förväntar sig en gemensam och tydlig strategi.

2.1.1 Detta innebär att man går miste om en viktig möjlighet, med tanke på att en stor del av dokumentet – som rör mervärdet av EU:s finanser, identifiering av trender och utmaningar, de olika alternativen för EU:s finanser i framtiden – består av en analys som är lovvärd i sig men som saknar ett gemensamt, effektivt och ändamålsenligt politiskt förslag.

2.2 Under de senaste åren har EESK (5) lyft fram de problem som påverkar EU:s ekonomi och samhälle, de grundläggande principer som bör upprätthållas och de vägar som bör följas för att få fart på och effektivisera EU-institutionernas åtgärder. EESK har vid flera tillfällen framfört att EU-medborgarna behöver mer (och bättre) Europa, inte mindre (6), eftersom den politiska krisen i EU är följden av att det saknas en strategisk vision för framtiden och kapacitet att på ett tillfredsställande sätt reagera på den ekonomiska och finansiella krisen.

2.3 År 2016 påpekade EESK med hänvisning till halvtidsöversynen av den fleråriga budgetramen 2014–2020 (7) att de insatser som kommissionen gjort måste erkännas, särskilt den flexibilitet som införts för att hantera oförutsedda kriser och den resultat- och prestandainriktade strategin. De konkreta förslagen och de tilldelade resurserna föreföll dock – redan då – otillräckliga för att ta itu med EU:s utmaningar och prioriteringar, eftersom den fleråriga budgetramen är resultatet av en föga ambitiös kompromiss mellan medlemsstater som varit mer intresserade av sitt ”nettosaldo” och av fördelarna för särskilda intressegrupper snarare än av ett instrument för att uppnå EU:s intressen som helhet.

2.4 Mot denna bakgrund stöder EESK det tillvägagångssätt som fastställs i diskussionsunderlaget enligt vilket ”huvudsaken med en moderniserad EU-budget” är ”det mervärde som följer av att man slår ihop resurser och uppnår resultat som inte vore möjliga med separata nationella åtgärder” (8).

2.5 För att uppnå mer och bättre Europa måste vi först fastställa de politiska prioriteringar som har stort europeiskt mervärde, och sedan de resurser som behövs för att uppnå dem, och detta bör vara utgångspunkten för reformen av EU-budgeten. I ett sådant scenario skulle det inte längre vara trovärdigt att EU avsätter mindre än 1 % av inkomsterna och bara 2 % av de offentliga utgifterna i de 28 länderna till sin egen budget – en utveckling som dessutom konstant går i fel riktning (9). Denna andel framstår som fullständigt otillräcklig med tanke på de nya utmaningar som EU står inför och de chocker och kriser som unionen måste hantera.

2.5.1 En kvantitativ ökning av EU:s budget måste åtföljas av en betydande förbättring av kvaliteten och en översyn av budgetens struktur, såväl i fråga om utgifter som egna medel. För detta ändamål måste hänsyn tas till lämpliga kriterier för rationalisering, ändamålsenlighet och effektivitet, och de olika kommunikationsformerna med medborgarna måste vara direkta och insynsvänliga.

2.5.2 Den kvantitativa och kvalitativa förbättringen av EU:s budget bör också omfatta ett seriöst och djuplodande samråd med det civila samhället, som det är representerat vid EESK, för att säkerställa att utgifterna faktiskt återspeglar regionernas verkliga behov och har en positiv effekt på medborgarnas välbefinnande, i allmänhetens intresse.

2.6 I och med uppkomsten av nya utmaningar som är kopplade till förändrade geopolitiska scenarier samt behovet av anpassning till konsekvenserna av den ekonomiska och finansiella krisen, är det ingen tillfällighet att det visat sig att EU har en totalt otillräcklig budget och har hamnat i en kris som ursprungligen var ekonomisk och finansiell men som sedan blivit social och slutligen politisk.

2.6.1 Det är en politisk kris som har sitt ursprung i klyftan mellan å ena sidan den växande oron och de därav följande förväntningarna på EU från medborgarna, som efterlyser konkreta fördelar för sitt dagliga liv, och å andra sidan de begränsade befogenheter och finansiella resurser som EU har i dag. Denna klyfta har gett upphov till ökad intolerans och nationalistiska och populistiska partier som ifrågasätter det europeiska projektet och EU självt.

2.7 Debatten om EU:s framtid sker således vid en historisk tidpunkt då det råder stor ekonomisk, social, politisk och institutionell oro och osäkerhet bland Europas medborgare (10). För det första är konsekvenserna av den ekonomiska och finansiella krisen fortfarande stora, särskilt i de medlemsstater som drabbats hårdast, i vissa geografiska områden och i synnerhet för medel- och låginkomsttagarna. För det andra, som en följd av detta, råder det en omfattande skepsis om politikens, medlemsstaternas och EU:s förmåga att bevara det ekonomiska välståndet och den sociala sammanhållningen i en tid av globalisering och internationell konkurrens (11). För det tredje ökar inflödet av migranter och flyktingar som flyr krig och fattigdom i Afrika och Mellanöstern. För det fjärde, mer nyligen, visar Förenade kungarikets beslut att gå ut ur EU tydligt att EU inte är något självklart och oåterkalleligt val, och att detta kan sprida sig till andra medlemsstater.

3. Särskilda kommentarer

3.1 När det gäller utgifter är det centrala inslaget principen om europeiskt mervärde, vilket kan tyckas paradoxalt i en historisk tid av ökade krav på mer utrymme för de nationella regeringarna, och i extrema fall utträde ur EU, samtidigt som det nu är svårt att försvara idén om ett ”rättvist återflöde”, uppdelningen mellan medlemsstater som är nettobetalare och de som är nettomottagare och tillfälliga korrigeringar för enskilda medlemsstater.

3.1.1 Kommissionen har dock rätt i att betona denna princip, eftersom ett brett politiskt samförstånd till stöd för EU:s åtgärder kan göra det möjligt att inrikta EU-budgeten så att man på EU-nivå kan uppnå verkliga fördelar för Europas medborgare, som de enskilda medlemsstaterna inte kan uppnå på egen hand.

3.1.2 Av denna anledning håller EESK med kommissionen om att principen om europeiskt mervärde bör vara ett centralt inslag i debatten om framtiden för EU:s finanser och innebära att man (12) — uppnår de mål som fastställts genom de grundläggande principerna i EU-rätten, i synnerhet artikel 3 i EU-fördraget, enligt vilken medborgarna ska garanteras drägliga levnadsvillkor som bevarar deras välfärd (13), — utformar en budget som fastställer europeiska kollektiva nyttigheter, som kan bidra till skyddet av Europas grundläggande friheter, den inre marknaden och Ekonomiska och monetära unionen (14).

3.1.3 I detta sammanhang blir full överensstämmelse med artikel 311 i EUF-fördraget avgörande, enligt vilken ”[u]nionen ska se till att den har nödvändiga medel för att nå sina mål och genomföra sin politik”.

3.2 I diskussionsunderlaget visas tydligt att globala utmaningar och kriser kräver en lösning på europeisk nivå, där man på ett tillräckligt sätt koncentrerar EU:s budgetresurser och utnyttjar synergier med nationella budgetar samt inriktar dem på program med stort europeiskt mervärde som kan — använda medelsiktiga till långsiktiga investeringar för att ge en nytändning åt den ekonomiska, sociala och miljömässiga utvecklingen, sysselsättningen, innovationen och konkurrenskraften, mot bakgrund av stagnerande produktivitet och investeringar, en åldrande befolkning och klimatförändringar. — skydda de minst gynnade regionerna och det mest utsatta i samhället, som skadats av både den ihållande ekonomiska krisen och globaliseringens negativa effekter (15). — reagera snabbt och flexibelt – både när det gäller inkomster och utgifter – på asymmetriska chocker som påverkar vissa medlemsstater, migrations- och flyktingkrisen, interna säkerhetsfrågor, externa nödsituationer och det gemensamma försvaret.

3.3 Bland de element som har störst europeiskt mervärde återfinns de åtgärder som EESK redan identifierat angående den fleråriga budgetramen vilka går hand i hand med det som fastställts i EESK:s resolution om vitboken (16): — En samordnad europeisk industripolitik för att öka sysselsättningen och främja konkurrenskraften i en social marknadsekonomi, som underlättar dialogen mellan alla aktörer, investeringar och stöd till små och medelstora företag. — Uppåtgående social konvergens, parallellt med den ekonomiska konvergensen, i fråga om sysselsättning och sociala resultat, genom att den europeiska pelaren för sociala rättigheter genomförs och Europeiska socialfonden (ESF) utvidgas. — En migrationspolitik som garanterar flyktingar skydd i enlighet med internationell rätt och säkerställer deras integration i EU, ett gemensamt asylsystem, åtgärder för att bekämpa olaglig migration och människohandel och främjande av lagliga inresevägar. — Bekämpning av klimatförändringarna på grundval av Parisavtalet och den ekologiska övergången, genom att främja Agenda 2030 för hållbar utveckling inom all EU-politik. — Reform av den gemensamma jordbrukspolitiken (GJP), i syfte att uppnå målen för miljökvalitet, landsbygdsutveckling, livsmedelstrygghet och inkomststöd till jordbrukare. — Reform av sammanhållningspolitiken, med tydligt identifierade resultat, systematisk övervakning av dessa under genomförandet och efterhandsbedömning av effekterna, genom att öka insynen och främja partnerskap. — Finansiering av stora investeringar i infrastruktur, transeuropeiska nät, forskning och innovation, till att börja med Europeiska fonden för strategiska investeringar (Efsi) och Horisont 2020. — En särskild budget för euroområdet som kan erbjuda en tillfällig men betydande överföring av resurser i händelse av regionala chocker, motverka allvarliga recessioner i hela området och säkra nödvändig finansiell stabilitet (17), med en makroekonomisk stabiliseringsfunktion för investeringsskydd och mot arbetslöshet och osäkra anställningsförhållanden.

3.3.1 Den makroekonomiska stabiliseringsfunktionen är av särskild betydelse, eftersom en av orsakerna till den strategiska krisen i EU och populismens frammarsch är den negativa inverkan på de sociala grupper och produktionssektorer som är ”förlorarna” i globaliseringen och förändringarna inom teknik och IT. Medlemsstaterna har mindre kapacitet att agera självständigt och påverka arbetsmarknaden och välfärdssystemen, men det har ännu inte införts några sociala skyddsnät på europeisk nivå som gör det möjligt för alla medborgare att dra nytta av tillväxten och den globala konkurrensen (18).

3.4 EU:s budget måste därför vara ändamålsenlig och ha förmåga att tillhandahålla de resurser som behövs för att uppnå de strategiska prioriteringarna, med hjälp av lämpliga kriterier för rationalisering, effektivitet och ändamålsenlighet i sin struktur och det sätt på vilket den utvärderas och aktualiseras (19): — Antagande av en stärkt inriktning på prestationer och resultat. — En utvärdering av kvaliteten på regelverket för fördelning av utgifter i EU:s budget. — En analys av utvecklingen av utgifterna som en kontinuerlig process på medellång sikt, i vilken varje enskilt budgetår är ett steg i den utveckling som krävs för att uppnå de nödvändiga resultaten. — Respekt för det mycket nära sambandet mellan EU-budgeten, styrningen av den ekonomiska politiken och den europeiska ekonomins nuvarande utveckling. — Behovet av kontinuitet i EU:s budgetpolitik och av att uppnå och utvärdera dess mål.

3.4.1 I synnerhet bör budgetbalansregeln kompletteras med andra indikatorer som mäter resultaten av utgifterna och resultaten för människornas välfärd, vilka ska fastställas inom ramen för den europeiska planeringsterminen, på lämpligt sätt och i lämplig form i samförstånd med Europaparlamentet och de nationella parlamenten.

3.5 Det stora utbudet tillgängliga resurser på EU-nivå har vidare blivit mycket komplext och ogenomskinligt. Vid sidan av traditionella bidrag och subventioner omfattar det även finansiella instrument för att mobilisera privata resurser genom hävstångseffekten (genom Efsi och strukturfonderna) och olika instrument såsom Europeiska stabilitetsmekanismen (ESM), som omfattar medlemsstaterna i euroområdet men faller utanför EU:s tillsyn, som syftar till att säkerställa finansiell stabilisering (20).

3.6 När det gäller inkomster instämmer EESK i den bedömning som görs i rapporten ”Future financing of the EU” från högnivågruppen för egna medel med Mario Monti som ordförande (21). Det är särskilt viktigt att komma överens om en ny budget som främst består av autonoma, transparenta och rättvisa egna medel. Dessa skulle gå direkt in i EU:s budget utan att gå via medlemsstaterna, men utan att öka skattebördan och ytterligare belasta de mest missgynnade medborgarna och de små och medelstora företagen.

3.6.1 Några av de nya resurser som föreslås i rapporten skulle ha ett europeiskt mervärde på intäktssidan, eftersom de tas ut på den nivå som är lämpligast både när det gäller att införa en transnationell skattebas och när det gäller att bekämpa de globala effekterna på miljön: en gemensam konsoliderad bolagsskattebas (CCCTB) (22), särskilt för multinationella företag, samt beskattning av finansiella transaktioner, bränsle och koldioxidutsläpp.

3.6.2 I detta sammanhang påminner EESK dessutom om vikten av att bekämpa skatteundandragande, bl.a. genom ökad transparens (23), och all slags illojal skattekonkurrens mellan medlemsstaterna.

3.7 Brexit kommer att medföra oundvikliga konsekvenser för utformningen av EU:s budget efter 2020. Även om ingen EU-institution (24) ännu officiellt har fastställt den faktiska siffran kan de möjliga konsekvenserna för att kompensera budgetunderskottet till följd av brexit åskådliggöras genom följande tre alternativ: i) en ökning av EU-medlemsstaternas nationella bidrag, ii) en nedskärning av EU:s utgifter, iii) en kombination av de två föregående alternativen. Det är i detta sammanhang som brexit utgör både ett hot och en möjlighet för EU:s budget.

3.7.1 Det är ett hot eftersom de kommande förhandlingarna om den fleråriga budgetramen för perioden efter 2020, som domineras av principen om ”rättvist återflöde”, kommer att skärpa de befintliga motsättningarna mellan medlemsstater som är nettobetalare och de som är nettomottagare, så att man kommer ännu längre bort från principen om europeiskt mervärde, vilket förvärrar den osäkerhet som redan börjat tränga in EU-projektet.

3.7.2 Men brexit innebär också en viktig möjlighet att reformera EU-budgeten och förbättra den både kvantitativt och kvalitativt och samtidigt genomföra en omfattande översyn av dess utgiftsmekanismer och, i enlighet med förslaget i Montibetänkandet, upprätta ett viktigt system med egna medel för EU. På så sätt kan man utforma en EU-budget som är föredömlig, effektiv, ändamålsenlig och insynsvänlig så att den blir trovärdig för EU-medborgarna och gör det lätt för dem att se fördelarna med EU och de kostnader som skulle uppstå om EU inte fanns.

3.7.3 Följande åtgärder bör därför vidtas: a) Kommissionen bör så snart som möjligt, utgående från de olika scenarierna om en ”hård” eller ”mjuk” brexit, sätta en siffra på konsekvenserna för inkomsterna och utgifterna i EU:s budget, vilket egentligen borde ha gjorts redan i diskussionsunderlaget, även inför förslaget till den fleråriga budgetramen efter 2020. b) Man bör inleda en seriös, öppen och offentlig debatt om EU:s budget med alla institutionella, politiska och sociala aktörer, det civila samhället och EU-medborgarna. c) De resurser som avsätts för sammanhållningspolitiken och sociala mål bör emellertid inte minskas, eftersom de är viktiga instrument för EU:s utveckling. Vid utformningen av EU:s budget och mot bakgrund av skilda och motstridiga intressen blir det på detta sätt möjligt att på ett öppet och demokratiskt sätt göra val som kan jämka dessa intressen och göra det möjligt hitta lösningar som alla kan vara överens om.

Bryssel den 19 oktober 2017. Georges DASSIS Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs ordförande

(1) I paketet ingår EESK-yttrandena Den ekonomiska politiken för euroområdet 2017 (tilläggsyttrande) (se sidan 216 i detta nummer av EUT), Kapitalmarknadsunionen: halvtidsöversyn (se sidan 117 i detta nummer av EUT), Ett fördjupat EMU senast 2025 (se sidan 124 i detta nummer av EUT) och EU:s finanser fram till 2025.

(2) EESK:s resolution om Kommissionens vitbok om EU:s framtid och mer, 6 juli 2017 (EUT C 345, 13.10.2017, s. 11).

(3) EUT C 451,16.12.2014, s. 10, och EUT C 332, 8.10.2015, s. 8.

(4) EESK:s resolution av den 6 juli 2017 om Kommissionens vitbok om EU:s framtid och mer: ”EESK anser inte att ett val mellan scenarier är en lyckad metod för att främja en känsla av gemensamt syfte eller fastställa den framtida vägen” (EUT C 345, 13.10.2017, s. 11).

(5) EUT C 248, 25.8.2011, s. 75, EUT C 229, 31.7.2012, s. 32, EUT C 451, 16.12.2014, s. 10, och EUT C 487, 28.12.2016, s. 62.

(6) ”[…] genom att subsidiaritetsvisaren flyttas mot mer Europa och ett bättre Europa” (EUT C 351, 15.11.2012, s. 36).

(7) EUT C 75, 10.3.2017, s. 63, punkt 1.1.

(8) COM(2017) 358 final, s. 6 (svenska versionen).

(9) Genom rådets beslut om EU:s egna medel (2014/335/EU, Euratom) fastställs budgettaket till 1,2 % av bruttonationalinkomsten (BNI), men enligt synsättet i detta yttrande (dvs. att först fastställa de politiska prioriteringarna och sedan de resurser som behövs för att uppnå dem) bör EU-budgeten inte begränsas till ett på förhand fastställt tak.

(10) EUT C 75, 10.3.2017, s. 63, punkt 2.3.

(11) Endast en tredjedel av EU-medborgarna har förtroende för EU och dess institutioner. Europeiska kommissionen, Public Opinion in the European Union – Standard Eurobarometer 85, maj 2016.

(12) COM(2017) 358 final, s. 9 (svenska versionen).

(13) ”Unionen ska ha som mål att främja freden, sina värden och folkens välfärd […]”.

(14) ”Unionen ska upprätta en inre marknad. Unionen ska verka för en hållbar utveckling i Europa som bygger på välavvägd ekonomisk tillväxt och på prisstabilitet, på en social marknadsekonomi med hög konkurrenskraft där full sysselsättning och sociala framsteg eftersträvas […]” (artikel 3.3 i EU-fördraget).

(15) COM(2017) 240 final; Growing unequal? Income distribution and poverty in OECD countries, OECD, 2008; Divided we stand: why inequality keeps rising, OECD, 2011; In it together. Why less inequality benefits all, OECD, 2015.

(16) EESK:s resolution av den 6 juli 2017: Kommissionens vitbok om EU:s framtid och mer, punkt 13 (EUT C 345, 13.10.2017, s. 11).

(17) EUT C 177, 18.5.2016, s. 41, punkt 3.5.

(18) EUT C 75, 10.3.2017, s. 63, punkt 4. Se även P. De Grauwe, What Future for the EU After Brexit?, (”Vilken framtid har EU efter brexit?”) CEPS, oktober 2016.

(19) EUT C 75, 10.3.2017, s. 63.

(20) Future financing of the EU. Final report and recommendations of the High Level Group on Own Resources, december 2016, s. 82–84.

(21) Future financing of the EU. Final report and recommendations of the High Level Group on Own Resources, december 2016.

(22) EESK uttryckte sig redan 2011 positivt om detta i yttrandet om en gemensam konsoliderad bolagsskattebas (EUT C 24, 28.1.2012, s. 63), och 2017 i yttrandet om en gemensam (konsoliderad) bolagsskattebas. Ännu ej offentliggjort.

(23) EUT C 487, 28.12.2016, s. 62.

(24) Olika forskningsinstitut har uppskattat Förenade kungarikets genomsnittliga årliga nettobidrag till EU:s budget. Uppskattningarna varierar mellan cirka 8 miljarder euro (Institute for Fiscal Studies, Centre for European Policy Studies), 10 miljarder euro (J. Delors Institute Berlin – Bertelsmann Stiftung) och upp till 20–27 miljarder euro (European Policy Centre). Se Institute for Fiscal Studies, 2016, ”The Budget of the EU: a guide”. IFS Briefing Note BN 181. J. Browne, P. Johnson, D. Phillips; CEPS, 2016, The impact of Brexit on the EU Budget: A non-catastrophic event. J.Nunez Ferrer; D. Rinaldi, Policy Brief 347; J.Delors Institute Berlin – Bertelmans Stiftung, 2017, Brexit and the EU Budget: Threat or Opportunity? J. Haas- E. Rubio; EPC, 2017, EU Budget post-Brexit – Confronting reality, exploring viable solutions. E. Chonicz. Discussion Paper.