Förslag till RÅDETS FÖRORDNING om ändring av kommissionens förordning (EEG) nr 2454/93 av den 2 juli 1993 om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EEG) nr 2913/92 om inrättandet av en tullkodex för gemenskapen

(framlagt av kommissionen)

MOTIVERING

I enlighet med artikel 220.2 b i rådets förordning (EEG) nr 2913/92 av den 12 oktober 1992 om inrättandet av en tullkodex för gemenskapen skall import- och exporttullar inte bokföras i efterhand i vissa fall och i enlighet med artikel 239 i samma förordning kan sådana tullar av skälighetsskäl återbetalas eller efterges i vissa fall.

Tillämpningsföreskrifterna för de två artiklarna finns i artiklarna 868-876a respektive artiklarna 877-912 i kommissionens förordning (EEG) nr 2454/93 av den 2 juli 1993 om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EEG) nr 2913/92 om inrättandet av en tullkodex för gemenskapen. I den nu gällande versionen av tillämpningsföreskrifterna föreskrivs en med storleken på det på spel stående tullbeloppet sammanhängande behörighetsuppdelning mellan medlemsstaterna och kommissionen: medlemsstaterna får inte - utom i särskilda fall - på egen hand fatta beslut om att inte i efterhand bokföra icke uttagna tullar och om att bevilja återbetalning eller eftergift av tullar om det berörda tullbeloppet uppgår till eller överstiger ett visst tröskelbelopp, som fastställts till 50 000 euro.

Med hänsyn till att uppbörd av traditionella egna medel primärt faller under medlemsstaternas behörighet, förefaller det önskvärt att ändra de berörda föreskrifterna så att det huvudsakligen blir medlemsstaternas myndigheters sak att fatta beslut om huruvida import- eller exporttullar inte skall bokföras i efterhand och om huruvida sådana tullar skall återbetalas eller efterges. Det är i detta syfte lämpligt att höja det ovan angivna tröskelbeloppet väsentligt, till 500 000 euro.

I syfte att sörja för enhetlig behandling av ekonomiska aktörer och skydda gemenskapernas finansiella intressen skulle det dock vara lämpligt att bibehålla en skyldighet för medlemsstaterna att vidarebefordra ärenden till kommissionen för beslut - oavsett vilket tullbelopp som står på spel - när dessa anser att ett för den berörda ekonomiska aktören gynnsamt beslut bör antas och ett aktivt misstag eller en försummelse från kommissionens sida åberopas eller de omständigheter som beskrivs i ärendet har samband med gemenskapsundersökningar som genomförts särskilt inom ramen för det ömsesidiga biståndet för att säkerställa en korrekt tillämpning av tull- och jordbrukslagstiftningen.

Medlemsstaterna bör dock inte vara skyldiga att vidarebefordra sådana ärenden till kommissionen om denna redan antagit ett beslut i ett fall med jämförbara faktiska och rättsliga omständigheter, eftersom de i så fall i syfte att fatta ett slutgiltigt beslut kan stödja sig på det senast fattade kommissionsbeslutet rörande ett fall med jämförbara faktiska och rättsliga omständigheter.

Kommissionen föreslår att förordning (EEG) nr 2454/93 ändras i enlighet med det som sägs ovan. Eftersom Tullkodexkommittén inte avgivit något yttrande om det av kommissionen framlagda utkastet till förordning, tillkommer det i enlighet med rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter rådet att anta de erforderliga bestämmelserna. Detta är syftet med det föreliggande förslaget till rådsförordning.

Förslag till RÅDETS FÖRORDNING om ändring av kommissionens förordning (EEG) nr 2454/93 av den 2 juli 1993 om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EEG) nr 2913/92 om inrättandet av en tullkodex för gemenskapen

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

med beaktande av rådets förordning (EEG) nr 2913/92 av den 12 oktober 1992 om inrättandet av en tullkodex för gemenskapen [1], senast ändrad genom förordning (EG) nr 2700/2000 [2], särskilt artiklarna 247 och 247a i detta

[1] EGT L 302, 19.10.1992, s. 1.

[2] EGT L 311, 12.12.2000, s. 17.

med beaktande av kommissionens förslag, och

av följande skäl:

(1) I enlighet med artikel 220.2 b i rådets förordning (EEG) nr 2913/92 av den 12 oktober 1992 om inrättandet av en tullkodex för gemenskapen skall import- och exporttullar inte bokföras i efterhand i vissa fall och i enlighet med artikel 239 i samma förordning kan sådana tullar av skälighetsskäl återbetalas eller efterges i vissa fall.

(2) Med hänsyn till att uppbörd av traditionella egna medel enligt artikel 8 i rådets beslut (2000/597/EG, Euratom) om systemet för Europeiska gemenskapernas egna medel faller under medlemsstaternas behörighet bör det huvudsakligen vara medlemsstaternas myndigheters sak att fatta beslut om huruvida import- eller exporttullar inte skall bokföras i efterhand i kraft av artikel 220.2 b i förordning (EEG) nr 2913/92 och om huruvida sådana tullar skall återbetalas eller efterges i kraft av artikel 239 i samma förordning.

(3) I syfte att sörja för enhetlig behandling av ekonomiska aktörer och skydda gemenskapernas finansiella intressen är det dock lämpligt att bibehålla en skyldighet för medlemsstaterna att vidarebefordra ärenden till kommissionen för beslut när dessa anser att ett för den berörda ekonomiska aktören gynnsamt beslut bör antas och ett aktivt misstag eller en försummelse från kommissionens sida åberopas eller de omständigheter som beskrivs i ärendet har samband med gemenskapsundersökningar som genomförts särskilt i enlighet med rådets förordning (EG) nr 515/97 av den 13 mars 1997 om ömsesidigt bistånd mellan medlemsstaternas administrativa myndigheter och om samarbete mellan dessa och kommissionen för att säkerställa en korrekt tillämpning av tull- och jordbrukslagstiftningen [3] eller det tullbelopp som står på spel är 500 000 euro eller mer.

[3] EGT L 82, 22.3.1997, s. 1.

(4) Medlemsstaterna bör dock inte vara skyldiga att vidarebefordra sådana ärenden till kommissionen om denna redan antagit ett beslut i ett fall med jämförbara faktiska och rättsliga omständigheter, eftersom de i så fall i syfte att fatta ett slutgiltigt beslut kan stödja sig på det senast fattade kommissionsbeslutet rörande ett fall med jämförbara faktiska och rättsliga omständigheter.

(5) Förordning (EEG) nr 2454/93 bör ändras i enlighet härmed.

(6) I avsaknad av ett yttrande från Tullkodexkommittén över förslaget till förordning som överlämnats av kommissionen ombeds rådet anta nödvändiga bestämmelser,

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE:

Artikel 1

Förordning (EEG) nr 2454/93 ändras på följande sätt:

1) Artikel 869 skall ändras på följande sätt:

a) Artikel 869 b skall ersättas med följande:

"b) i de fall då de anser att villkoren i artikel 220.2 b i kodexen är uppfyllda, med undantag av i de fall då ett ärende i enlighet med artikel 871 skall föreläggas kommissionen. Om artikel 871.2 andra strecksatsen är tillämplig får tullmyndigheterna fatta beslut om att inte i efterhand bokföra de tullar det gäller först när det redan inledda förfarandet enligt artiklarna 871-876 har avslutats."

b) Artikel 869 c skall utgå.

c) Följande två stycken skall läggas till:

"I de fall då en ansökan om återbetalning eller eftergift enligt artikel 236 i kodexen jämförd med artikel 220.2 b i kodexen inges skall första stycket b och artiklarna 871-876 gälla på tillämpligt sätt.

Medlemsstaterna skall ömsesidigt bistå varandra vid tillämpning av de föregående styckena, särskilt när frågan är om tullmyndigheterna i en annan medlemsstat än den som är behörig att fatta beslutet har begått ett misstag."

2) Artiklarna 870-872 skall ersättas med följande:

"Artikel 870

1. Varje medlemsstat skall hålla en förteckning över de fall i vilka följande bestämmelser tillämpats tillgänglig för kommissionen:

- Artikel 869 a.

- Artikel 236 i kodexen jämförd med artikel 220.2 b i kodexen, när inget meddelande enligt punkt 2 erfordras.

- Artikel 869 b, när inget meddelande enligt punkt 2 erfordras.

2. Varje medlemsstat skall meddela kommissionen en förteckning med sammanfattande redovisningar av de fall i vilka bestämmelserna i artikel 236 i kodexen jämförd med artikel 220.2 b i kodexen eller bestämmelserna i artikel 869 b tillämpats och det belopp som inte uppburits hos en ekonomisk aktör på grund av ett och samma misstag och som kan hänföra sig till flera import- eller exporttransaktioner är högre än 50 000 euro. Ett sådant meddelande skall sändas under första och tredje kvartalet varje år för samtliga fall som under det föregående halvåret varit föremål för ett beslut att inte bokföra tullar i efterhand.

Artikel 871

1. Tullmyndigheterna skall vidarebefordra fall till kommissionen för hantering enligt förfarandet i artiklarna 872-876 om de anser att villkoren i artikel 220.2 b i kodexen är uppfyllda och

- att kommissionen har begått ett misstag i den mening som avses i artikel 220.2 b i kodexen,

- omständigheterna i det berörda fallet har samband med resultatet av en gemenskapsundersökning som genomförts i enlighet med bestämmelserna i rådets förordning (EG) nr 515/97 av den 13 mars 1997 om ömsesidigt bistånd mellan medlemsstaternas administrativa myndigheter och om samarbete mellan dessa och kommissionen för att säkerställa en korrekt tillämpning av tull- och jordbrukslagstiftningen [4] eller genomförts på grundval av andra gemenskapsbestämmelser i vilka det anges att sådana undersökningar kan företas eller på grundval av avtal som inrymmer denna möjlighet vilka gemenskapen ingått med vissa länder eller grupper av länder,

[4] EGT L 82, 22.3.1997, s. 1.

- det belopp som inte uppburits hos en ekonomisk aktör på grund av ett och samma misstag och som kan hänföra sig till flera import- eller exporttransaktioner är minst 500 000 euro.

2. Sådan vidarebefordran som avses i punkt 1 skall inte ske

- om kommissionen redan har fattat ett beslut enligt förfarandet i artiklarna 872-876 i ett fall med jämförbara faktiska och rättsliga omständigheter, eller

- om kommissionen redan har förelagts ett fall med jämförbara faktiska och rättsliga omständigheter.

3. De ärendehandlingar som sänds till kommissionen skall innehålla alla uppgifter som behövs för en fullständig prövning av det berörda fallet. Ärendehandlingarna skall omfatta en noggrann utvärdering av den berörda aktörens uppträdande, med beaktande särskilt av yrkeserfarenhet, god tro och visad omsorg. Utvärderingen skall åtföljas av alla uppgifter som kan visa att aktören handlat i god tro. Ärendehandlingarna skall dessutom innehålla en förklaring som undertecknats av den person som ansökt om återbetalning eller eftergift , i vilken denne intygar att han har kunnat ta del av ärendehandlingarna och antingen anger att han inte har några uppgifter att lägga till dessa eller anger alla ytterligare uppgifter som han anser bör finnas med i dessa.

4. Kommissionen skall till den berörda medlemsstaten omedelbart bekräfta mottagandet av ärendehandlingarna.

5. Om det visar sig att de uppgifter som medlemsstaten lämnat inte är tillräckliga för att kommissionen skall kunna fatta ett beslut med full sakkännedom i det fall som lagts fram för den, får den begära att den berörda medlemsstaten eller någon annan medlemsstat skall lämna kompletterande uppgifter.

6. Under följande omständigheter skall kommissionen skicka tillbaka ärendehandlingarna till den berörda tullmyndigheten och förfarandet enligt artiklarna 872-876 anses såsom aldrig inlett:

- Av ärendehandlingarna framgår att den tullmyndighet som vidarebefordrat ärendet till kommissionen och den person som undertecknat den förklaring som avses i punkt 3 är oense vad beträffar den faktamässiga framställningen av situationen.

- Ärendehandlingarna är uppenbarligen ofullständiga såtillvida som de inte innehåller några belägg för att en prövning av ärendet från kommissionens sida är berättigad.

- Ärendet skall, i kraft av punkterna 1 och 2, inte vidarebefordras till kommissionen.

- Förekomsten av en tullskuld har inte fastställts.

- Nya uppgifter rörande ärendet vilka är av den arten att den faktamässiga framställningen av ärendet eller den rättsliga bedömningen av detta väsentligt ändras vidarebefordras från tullmyndigheten till kommissionen under loppet av prövningen av ärendet.

Artikel 872

Kommissionen skall inom femton dagar efter dagen för mottagandet av de ärendehandlingar som avses i artikel 871.3 lämna kopior av dessa handlingar till medlemsstaterna.

Ärendet skall för prövning snarast möjligt föras upp på dagordningen för ett möte i den expertgrupp som avses i artikel 873."

3) Artiklarna 873-875 skall ersättas med följande:

"Artikel 873

Efter samråd med en expertgrupp som består av företrädare för alla medlemsstater och möts inom ramen för kommittén för att pröva fallet i fråga skall kommissionen fatta ett beslut i vilket det fastställs om den situation som prövats är sådan att de tullar det gäller inte behöver bokföras i efterhand.

Detta beslut skall fattas inom nio månader från och med den dag då kommissionen mottar de ärendehandlingar som avses i artikel 871.3. Om den förklaring eller den utvärdering som avses i artikel 871.3 inte finns med bland ärendehandlingarna, skall niomånadersperioden löpa först från och med den dag då kommissionen mottar de dokumenten. Tullmyndigheten och den person som berörs av det för kommissionen framlagda fallet skall underrättas därom.

Om kommissionen i syfte att kunna fatta ett beslut ser sig nödsakad att begära kompletterande uppgifter, skall niomånadersfristen förlängas med tiden mellan dagen då kommissionen sände begäran om kompletterande uppgifter och dagen då den mottog dessa uppgifter. Den person som berörs av det för kommissionen framlagda fallet skall underrättas om förlängningen.

Om kommissionen i syfte att kunna fatta ett beslut företar egna efterforskningar, skall niomånadersfristen förlängas med den tid som krävs för efterforskningarna. Varaktigheten av en sådan förlängning får dock inte överstiga nio månader. Tullmyndigheten och den person som berörs av det för kommissionen framlagda fallet skall underrättas om dagen för inledandet av efterforskningarna och dagen för avslutandet av dessa.

Om kommissionen i enlighet med artikel 872a meddelar den person som berörs av det framlagda fallet invändningar, skall niomånadersfristen förlängas med en månad.

Artikel 874

Det beslut som avses i artikel 873 skall anmälas till den berörda medlemsstaten snarast möjligt och i alla händelser inom en månad från och med den dag då den frist som avses i den artikeln löper ut.

Kommissionen skall underrätta medlemsstaterna om de beslut den fattat, i syfte att hjälpa tullmyndigheterna att fatta beslut i fall med jämförbara faktiska och rättsliga omständigheter.

Artikel 875

Om det i det beslut som avses i artikel 873 fastställs att den situation som prövats medger att de tullar det gäller inte bokförs i efterhand, får kommissionen närmare ange på vilka villkor medlemsstaterna får avstå från att bokföra tullar i efterhand i fall med jämförbara faktiska och rättsliga omständigheter."

4) Artikel 899 skall ersättas med följande:

"Artikel 899

1. Om en beslutande tullmyndighet som förelagts en sådan ansökan om återbetalning eller eftergift som avses i artikel 239.2 i kodexen konstaterar

- att de skäl som åberopas till stöd för ansökan motsvaras av omständigheter som tas upp i artiklarna 900-903 och att den person det gäller varken kan tillskrivas oriktigheter eller uppenbar vårdslöshet i samband med dessa omständigheter, skall den bevilja återbetalning eller eftergift av de berörda import- eller exporttullar,

- att de skäl som åberopas till stöd för ansökan motsvaras av omständigheter som tas upp i artikel 904, skall den inte bevilja återbetalning eller eftergift av de berörda import- eller exporttullar.

2. I andra fall, med undantag av i de fall då ett ärende i enlighet med artikel 905 skall föreläggas kommissionen, skall den beslutande tullmyndigheten fatta beslut om att bevilja återbetalning eller eftergift av import- eller exporttullar när omständigheterna i ärendet utgör en särskild situation som följer av omständigheter vid vilka varken oriktigheter eller uppenbar vårdslöshet kan tillskrivas den person det gäller.

Om artikel 905.2 andra strecksatsen är tillämplig får tullmyndigheten fatta beslut om att återbetala eller efterge de tullar det gäller först när det redan inledda förfarandet enligt artiklarna 906-909 har avslutats.

3. Vad artikel 239.1 i kodexen och den här artikeln beträffar förstås med "den person det gäller" den eller de personer som avses i artikel 878.1, deras ombud och där så är tillämpligt sådana andra personer som ingripit vid fullgörandet av tullformaliteterna för de berörda varorna eller lämnat erforderliga instruktioner för fullgörandet av de formaliteterna.

4. Medlemsstaterna skall ömsesidigt bistå varandra vid tillämpning av punkterna 1 och 2, särskilt när frågan är om tullmyndigheterna i en annan medlemsstat än den som är behörig att fatta beslutet har gjort sig skyldiga till en försummelse."

5) Efter artikel 904 skall följande artikel införas som artikel 904a:

"Artikel 904a

1. Varje medlemsstat skall hålla en förteckning över de fall i vilka bestämmelserna i artikel 899.2 tillämpats tillgänglig för kommissionen, när inget meddelande enligt punkt 2 erfordras.

2. Varje medlemsstat skall meddela kommissionen en förteckning med sammanfattande redovisningar av de fall i vilka bestämmelserna i artikel 899.2 tillämpats och det belopp som återbetalats eller eftergivits till en ekonomisk aktör på grund av en och samma särskilda situation och som kan hänföra sig till flera import- eller exporttransaktioner är högre än 50 000 euro. Ett sådant meddelande skall sändas under första och tredje kvartalet varje år för samtliga fall som under det föregående halvåret varit föremål för ett beslut om återbetalning eller eftergift."

6) Artiklarna 905 och 906 skall ersättas med följande:

"Artikel 905

1. Vittnar de skäl som åberopas till stöd för en sådan ansökan om återbetalning eller eftergift som avses i artikel 239.2 i kodexen om att det föreligger en särskild situation som följer av omständigheter vid vilka varken oriktigheter eller uppenbar vårdslöshet kan tillskrivas den person det gäller skall den medlemsstat som den beslutande tullmyndigheten tillhör vidarebefordra fallet till kommissionen för hantering enligt förfarandet i artiklarna 906-909

- om den beslutande tullmyndigheten anser att den särskilda situationen följer av att kommissionen har försummat att fullgöra sina skyldigheter, eller

- om omständigheterna i det berörda fallet har samband med resultatet av en gemenskapsundersökning som genomförts i enlighet med bestämmelserna i rådets förordning (EG) nr 515/97 av den 13 mars 1997 om ömsesidigt bistånd mellan medlemsstaternas administrativa myndigheter och om samarbete mellan dessa och kommissionen för att säkerställa en korrekt tillämpning av tull- och jordbrukslagstiftningen [5] eller genomförts på grundval av andra gemenskapsbestämmelser i vilka det anges att sådana undersökningar kan företas eller på grundval av avtal som inrymmer denna möjlighet vilka gemenskapen ingått med vissa länder eller grupper av länder, eller

[5] EGT L 82, 22.3.1997, s. 1.

- om det belopp som rör den person det gäller på grund av en och samma särskilda situation och som kan hänföra sig till flera import- eller exporttransaktioner är minst 500 000 euro.

Begreppet "den person det gäller" skall tolkas på samma sätt som i artikel 899.

2. Sådan vidarebefordran som avses i punkt 1 skall inte ske

- om kommissionen redan har fattat ett beslut enligt förfarandet i artiklarna 906-909 i ett fall med jämförbara faktiska och rättsliga omständigheter, eller

- om kommissionen redan har förelagts ett fall med jämförbara faktiska och rättsliga omständigheter.

3. De ärendehandlingar som sänds till kommissionen skall innehålla alla uppgifter som behövs för en fullständig prövning av det berörda fallet. Ärendehandlingarna skall omfatta en noggrann utvärdering av den berörda aktörens uppträdande, med beaktande särskilt av yrkeserfarenhet, god tro och visad omsorg. Utvärderingen skall åtföljas av alla uppgifter som kan visa att aktören handlat i god tro. Ärendehandlingarna skall dessutom innehålla en förklaring som undertecknats av den person som ansökt om återbetalning eller eftergift, i vilken denne intygar att han har kunnat ta del av ärendehandlingarna och antingen anger att han inte har några uppgifter att lägga till dessa eller anger alla ytterligare uppgifter som han anser bör finnas med i dessa.

4. Kommissionen skall till den berörda medlemsstaten omedelbart bekräfta mottagandet av ärendehandlingarna.

5. Om det visar sig att de uppgifter som medlemsstaten lämnat inte är tillräckliga för att kommissionen skall kunna fatta ett beslut med full sakkännedom i det fall som lagts fram för den, får den begära att den berörda medlemsstaten eller någon annan medlemsstat skall lämna kompletterande uppgifter.

6. Under följande omständigheter skall kommissionen skicka tillbaka ärendehandlingarna till den berörda tullmyndigheten och förfarandet enligt artiklarna 906-909 anses såsom aldrig inlett:

- Av ärendehandlingarna framgår att den tullmyndighet som vidarebefordrat ärendet till kommissionen och den person som undertecknat den förklaring som avses i punkt 3 är oense vad beträffar den faktamässiga framställningen av situationen.

- Ärendehandlingarna är uppenbarligen ofullständiga såtillvida som de inte innehåller några belägg för att en prövning av ärendet från kommissionens sida är berättigad.

- Ärendet skall, i kraft av punkterna 1 och 2, inte vidarebefordras till kommissionen.

- Förekomsten av en tullskuld har inte fastställts.

- Nya uppgifter rörande ärendet vilka är av den arten att den faktamässiga framställningen av ärendet eller den rättsliga bedömningen av detta väsentligt ändras vidarebefordras från tullmyndigheten till kommissionen under loppet av prövningen av ärendet.

Artikel 906

Kommissionen skall inom femton dagar efter dagen för mottagandet av de ärendehandlingar som avses i artikel 905.3 lämna kopior av dessa handlingar till medlemsstaterna.

Ärendet skall för prövning snarast möjligt föras upp på dagordningen för ett möte i den expertgrupp som avses i artikel 907."

7) Artiklarna 907 och 908 skall ersättas med följande:

"Artikel 907

Efter samråd med en expertgrupp som består av företrädare för alla medlemsstater och som möts inom ramen för kommittén för att pröva fallet i fråga skall kommissionen fatta ett beslut i vilket det fastställs antingen att den situation som prövats berättigar till återbetalning eller eftergift eller att den inte berättigar till detta.

Detta beslut skall fattas inom nio månader från och med den dag då kommissionen mottar de ärendehandlingar som avses i artikel 905.3. Om den förklaring eller den utvärdering som avses i artikel 905.3 inte finns med bland ärendehandlingarna, skall niomånadersperioden löpa först från och med den dag då kommissionen mottar de dokumenten. Tullmyndigheten och den person som ansökt om återbetalning eller eftergift skall underrättas därom.

Om kommissionen i syfte att kunna fatta ett beslut ser sig nödsakad att begära kompletterande uppgifter, skall niomånadersfristen förlängas med tiden mellan dagen då kommissionen sände begäran om kompletterande uppgifter och dagen då den mottog dessa uppgifter. Den person som ansökt om återbetalning eller eftergift skall underrättas om förlängningen.

Om kommissionen i syfte att kunna fatta ett beslut företar egna efterforskningar, skall niomånadersfristen förlängas med den tid som krävs för efterforskningarna. Varaktigheten av en sådan förlängning får dock inte överstiga nio månader. Tullmyndigheten och den person som ansökt om återbetalning eller eftergift skall underrättas om dagen för inledandet av efterforskningarna och dagen för avslutandet av dessa.

Om kommissionen i enlighet med artikel 906a meddelar den person som ansökt om återbetalning eller eftergift invändningar, skall niomånadersfristen förlängas med en månad.

Artikel 908

1. Det beslut som avses i artikel 907 skall anmälas till den berörda medlemsstaten snarast möjligt och i alla händelser inom en månad från och med den dag då den frist som avses i den artikeln löper ut.

Kommissionen skall underrätta medlemsstaterna om de beslut den fattat, i syfte att hjälpa tullmyndigheterna att fatta beslut i fall med jämförbara faktiska och rättsliga omständigheter.

2. Den beslutande tullmyndigheten skall på grundval av det i enlighet med punkt 1 anmälda kommissionsbeslutet fatta beslut om den ansökan som ingivits till den.

3. Om det i det beslut som avses i artikel 907 fastställs att den situation som prövats berättigar till återbetalning eller eftergift, får kommissionen närmare ange på vilka villkor medlemsstaterna får återbetala eller efterge tullar i fall med jämförbara faktiska och rättsliga omständigheter."

Artikel 2

Denna förordning träder i kraft den sjunde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

Artikel 1 skall tillämpas från och med den 1 juli 2003, för alla fall som inte före den tidpunkten har hänskjutits till kommissionen för beslut.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den [...]

På rådets vägnar

Ordförande