MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL RÅDET, EUROPAPARLAMENTET, EKONOMISKA OCH SOCIALA KOMMITTÉN OCH REGIONKOMMITTÉN eEUROPE 2002: UTARBETANDE AV RAMVILLKOR FÖR EU AVSEENDE UTNYTTJANDE AV INFORMATION FRÅN DEN OFFENTLIGA SEKTORN

INNEHÅLL

1. Inledning

2. En betydelsefull ekonomisk resurs

3. men en fragmenterad Europamarknad

3.1. Effekterna för Europas informationsmarknad

3.2. Effekter för den inre marknaden som helhet

3.3. Villkoren för informationsutnyttjandet är oklara och skiljer sig åt mellan olika medlemsstater

3.4. Rent praktiska hinder

3.5. Slutsatser

4. Förslag till åtgärder från EU:s sida

4.1. Försök och erfarenhetsutbyte

4.1.1. Försök i projektform

4.1.2. Lära genom att se

4.2. Bättre regelverk på Europanivå

4.2.1. Tillgång till information från den offentliga sektorn

4.2.2. Utnyttjande av information från den offentliga sektorn

4.2.2.1. Vilka frågor bör tas upp-

4.2.2.2. Inrättande av ett instrument för utnyttjande av information från den offentliga

sektorn

4.2.3. Bättre arbetsmetoder i EU-institutionerna

4.3. En process där alla berörda aktörer är delaktiga

5. Slutsats

1. Inledning

Den digitala, kunskapsbaserade ekonomin påverkar livet hos alla européer på ett betydande sätt. Den kan bli en stark pådrivande faktor för tillväxt, konkurrenskraft och sysselsättning, samtidigt som den leder till ökad mänsklig livskvalitet. Dessa aspekter underströks av Europeiska rådet vid dess möte i Lissabon den 23-24 mars 2000. I handlingsplanen eEurope 2002 "Ett informationssamhälle för alla", som godkändes i Feira den 19-20 juni 2000 av stats- och regeringscheferna, anges konkreta mål, genom vilka Europa helt och hållet kommer att ledas in i den digitala tidsåldern. I handlingsplanen pekas information från den offentliga sektorn ut som ett av de områden som skall behandlas.

Exempel på information från den offentliga sektorn

Ekonomiska uppgifter och uppgifter om näringslivet samlas in av ministerier och andra inrättningar inom den offentliga sektorn. Flera medlemsstater har lagbestämmelser om att det skall finnas näringslivsregister, och de sköts inom ramen för den offentliga sektorn. Rättsinformation (i synnerhet om lagstiftning och rättsfall) samt information från offentliga förvaltningar har en särställning när det gäller information från den offentliga sektorn. Beslut i patentärenden fattas vanligtvis av offentliga organ. Information om vetenskap, teknik, kultur och sjukvård insamlas i stor omfattning av offentliga forskningsinstitutioner och offentliga arkiv. Geografiska data av betydelse för transport- och turistbranscherna (t.ex. kartor och information om trafikläget) tillhandahålls också av offentliga serviceinrättningar. Turistinformation samlas in och offentliggörs av organ på olika nivåer inom den offentliga förvaltningen.

Bättre utnyttjande av information från den offentliga sektorn skulle kunna göra denna resurs till en värdefull tillgång för både allmänhet, näringsliv och offentliga förvaltningar i Europa. Allmänheten och företagen har mycket att vinna på att information från den offentliga sektorn läggs ut på att Internet så att den blir lättillgänglig. Det skulle underlätta allmänhetens kontakter med myndigheterna och också ge den möjlighet att i högre grad delta i den demokratiska processen.

Samtidigt erbjuder information från den offentliga sektorn betydande möjligheter till kommersiellt utnyttjande. Den offentliga informationen innehåller viktiga rådata för många digitala informationsprodukter, och den skulle även kunna bli en betydelsefull "råvara" för nya tjänster och i synnerhet för ett trådlöst Internet [1]. Bättre villkor för kommersiellt utnyttjande av sådan information ligger därför helt i linje med slutsatserna från Europeiska rådets möte i Stockholm (23-24 mars 2001), där ett krav var att "... de rätta villkoren för inrättande av ett europeiskt flerspråkigt innehåll för trådlösa tjänster" skall fastläggas.

[1] Den 20.3.2001 antog kommissionen ett meddelande från kommissionen till rådet, Europaparlamentet, Ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén: "Införande av tredje generationens system för mobil kommunikation i Europeiska unionen: Lägesrapport och förslag till åtgärder" [KOM (2001) 141].

I detta meddelande konstateras att informationen inom den offentliga sektorn har betydelse för demokratin och utövandet av medborgerliga rättigheter, men tyngdpunkten i meddelandet ligger på den offentliga informationens betydelse för näringslivet och den inre marknaden. Meddelandet innehåller förslag om en rad åtgärder som krävs för att man skall få bukt med de marknadshinder som finns på Europaplanet. Tyngdpunkten ligger på utnyttjandet av information från den offentliga sektorn. Däremot lämnas inga nya förslag när det gäller tillgången till information. De åtgärder som beskrivs här - varav vissa är nya och andra redan börjat vidtas - bildar ett samlat paket och har följande två huvudinriktningar:

- Försök och erfarenhetsutbyte: påskyndande av utvecklingen genom stöd till försöksprojekt och genom främjande av utbytet av erfarenheter om bästa arbetsmetoder ("best practices") i hela Europa.

- Lagstiftning: utredning av möjligheten att med minsta möjliga harmonisering få fram Europaomfattande villkor för kommersiellt utnyttjande av information från den offentliga sektorn.

Handlingsförslagen bygger på de yttranden som inkommit med anledning av grönboken "Information från den offentliga sektorn: en värdefull resurs för Europa" [KOM(1998) 585], som antogs av kommissionen den 20 januari 1999 [2].

[2] Yttranden om grönboken, och en översiktlig analys av dessa yttranden, finns på följande webbadress: http://www.cordis.lu/econtent/psi/.

2. En betydelsefull ekonomisk resurs ...

Information från den offentliga sektorn utgör en resurs med värdefullt innehåll ("prime content") och har stora kommersiella möjligheter. De hjälpmedel som finns i informationssamhället har lett fram till aldrig tidigare skådade möjligheter när det gäller öka värdet hos produkter och tjänster genom att kombinera data från olika källor. Information från den offentliga sektorn utgör ett betydelsefullt material av hög kvalitet för detta slags tjänster.

Områden av särskilt intresse är geografisk information, trafik- och näringslivsinformation samt data om ekonomiska och samhälleliga förhållanden. Geografiska uppgifter är av central betydelse för t.ex. trådlösa tjänster såsom navigationssystem för bilar - ett område där man kan förvänta sig en betydande marknadstillväxt.

Forskningsresultat tyder på att 15-25 % av den totala datamängd som behövs i samband med e-handel hämtas från den offentliga sektorn. [3] Här rör det sig om en tillgång som redan är värdefull och som har ett betydande tillväxtutrymme, något som kan komma att bli en avgörande faktor i samband med innehållssektorns fortsatta utveckling.

[3] Källa: "Government Information and the UK information market" ("Information från offentlig förvaltning i Förenade kungariket sedd i sammanhang med informationsmarknaden"). Rapport från Electronic Publishing Services (Elektroniska publiceringstjänsten) på uppdrag av handels- och industriministeriet, maj 2000.

Företagen inom den digitala innehållsbranschen har totalt sett redan en betydande omsättning [4] - den beräknas till 433 miljarder euro eller 5 % av Europas BNP. Branschen ligger därigenom före både telekomsektorn och branscherna för datorutrustning och program.

[4] European Information Technology Observatory (organ som bevakar utvecklingen inom europeisk informationsteknik), år 2001. Siffrorna om innehållssektorn omfattar även medie-, förlags-, marknadsförings- och reklambranscherna. Marknadsstorlekar och sysselsättningssiffror är styrkta genom OECD-rapporter.

>Hänvisning till>

Branschen sysselsätter omkring fyra miljoner européer. Innehållsproduktionen har lett till en snabb framväxt av nya jobb på senare år, och den utvecklingen kan fortsätta.

I Förenta staterna underlättas tillgången till och vidareutnyttjandet av information från federala förvaltningar av ett tydligt och enkelt utformat regelverk. Allmänheten och företagen har vittomfattande rättigheter att inhämta informationen på elektronisk väg, och de har också omfattande möjligheter att vidareutnyttja den kommersiellt [5]. Det finns inget upphovsrättsligt skydd för information från den offentliga sektorn, och det finns inga restriktioner för vidareutnyttjande. Vidare är avgifterna för vidareutnyttjande begränsade till, på sin höjd, marginella kostnader för kopiering och distribution.

[5] Lagarna omfattar bland annat 1966 års "Freedom of Information Act" ("lagen om fri tillgång till information") i dess senaste version "Electronic Freedom of Information Act" (1996) ("lagen om fri tillgång till elektronisk information") (se http://www.usdoj.gov/oip/foia_updates/Vol_XVII_4/page2.htm), "Paperwork Reduction Act" ("lagen om minskning av pappersarbetet") (se http://www.rdc.noaa.gov/~pra/pralaw.htm) samt den betydelsefulla budgetskrivelsen med beteckningen A130 (se http://www.cio.gov/docs/Recompiled_A-1301.htm).

De omfattande möjligheterna i USA att vidareutnyttja information som finns inom den offentliga sektorn har banat väg för en informationsmarknad som är baserad på sådan information. Denna amerikanska informationsmarknad bedöms vara fem gånger större än motsvarande marknad i EU. Flera av de mest betydande amerikanska företagen i branschen har uppvisat tillväxttakter på 10-30 % under de senaste sex åren. I USA har diskussionen glidit över från områden som rör tillgång, avgifter, upphovsrätt och återförsäljning och till områden som rör mer ingående frågor om genomförande samt gemensamma metadata (dvs. uppgifter om datasamlingar) och ett allt mer ökande världsomfattande utnyttjande av information från den offentliga sektorn [6]

[6] "Study on commercial exploitation of public sector information" ("Utredning om kommersiellt utnyttjande av information från den offentliga sektorn"), oktober 2000. Utförd av Pira International på uppdrag av Europeiska kommissionen.

För närvarande är möjligheterna i Europa begränsade när det gäller att utnyttja information från den offentliga sektorn, och de bestämmelser som reglerar området är långt ifrån tydliga och enhetliga inom hela unionen (exempel på detta finns i avsnitt 3 längre fram i meddelandet). Den ekonomiska utmaning som EU står inför är att skapa bättre villkor för utnyttjandet av informationen. På så sätt skulle man sätta ordentlig fart på branschen och framväxten av nya jobb. I sin tur kommer de nya förädlade informationsprodukterna med sitt mervärde sannolikt att innebära en positiv ekonomisk effekt genom att de leder till ökad effektivitet och bättre beslut grundade på större och mer lättillgängligt informationsunderlag.

I och med tillkomsten av Internet har de offentliga förvaltningarna börjat kartlägga hur de kan maximera värdet på sina informationsresurser. En del medlemsstater (bl.a. Förenade kungariket, Frankrike, Nederländerna och Danmark), som är medvetna om den betydelse området har för ekonomi och samhälle, har moderniserat eller håller på att modernisera sin lagstiftning för att skapa utrymme för en mer omfattande användning av information från den offentliga sektorn. De är medvetna om att de ekonomiska vinsterna av ett öppnare system för informationsutnyttjande mer än väl uppväger de direkta intäkter som de offentliga förvaltningarna annars skulle kunna få in genom att själva sälja informationen.

Trots detta agerar EU:s medlemsstater olika inom det här området. Följden blir att skillnaderna mellan tillvägagångssätten bara kan bli större, något som gör det ännu svårare för informationsföretagen att bedriva verksamhet över nationsgränserna.

3. ... men en fragmenterad Europamarknad

3.1. Effekterna för Europas informationsmarknad

Den fortsatta integreringen av Europas ekonomier och utvecklingen av det trådlösa Internet kommer att leda till en stigande efterfrågan på Europaomfattande informationsprodukter (dvs. sådana som täcker hela Europa - mobila turistinformationstjänster, tjänster med europeisk företagsinformation etc.).

Att ta fram Europaomfattande produkter eller tjänster med indata från den offentliga sektorn som "råvara" är emellertid en krävande uppgift. Bestämmelser och tillvägagångssätt för utnyttjande och förädling av information från den offentliga sektorn skiljer sig åt mellan olika länder eller kan helt enkelt vara oklart utformade. Svårigheter i ett eller flera länder kan hindra en s.k. "content aggregator" - dvs. ett företag, som skaffar in och sammanställer olika slags information - från att ta fram en lönsam europeisk produkt.

En tjänst med turistupplysning, trafikinformation eller miljödata som bara räcker fram till nationsgränsen kommer inte att vara särskilt attraktiv.

Det här får en tydlig effekt för Europamarknaden, eftersom osäkerheten kring villkoren för utnyttjandet av informationen hindrar företagen från att ta steget in på en marknad, där man utnyttjar den offentliga sektorns information över nationsgränserna. I synnerhet skulle det avskräcka små och medelstora företag, som inte har råd att misslyckas med stora investeringar.

Med hjälp av en minimiuppsättning av gemensamma bestämmelser skulle man kunna undanröja det mesta av denna osäkerhet och utvidga basen för skapandet av europeiska produkter. Bestämmelserna skulle också underlätta för den offentliga sektorns organ, som nu ofta betungas med att fastställa tillfälliga bestämmelser när någon begär att få vidareanvända information.

Förutom framtagandet av produkter med räckvidd över nationsgränserna påverkar skillnaderna mellan medlemsstaterna den europeiska informationsmarknaden på ännu ett sätt. Det har blivit uppenbart att amerikanska företag har en konkurrensfördel framför sina europeiska konkurrenter. De kan enkelt använda information från den offentliga sektorn som råmaterial för förädlade produkter ("mervärdesprodukter") som betjänar deras hemmamarknad och vilka därigenom lägger grunden för ytterligare expansion. Vinsterna från dessa produkter kan investeras i nya företagsprojekt och därigenom ytterligare öka företagens övertag. Det här fenomenet återkommer i mindre skala inom den europeiska informationsmarknaden. I medlemsstater, där det är relativt enkelt att utnyttja information från den offentliga sektorn, kan informationsföretag utnyttja det för att vinna konkurrensfördelar gentemot tänkbara konkurrenter i andra medlemsstater som inte kan stödja sig på samma villkor för att betjäna sin hemmamarknad.

3.2. Effekter för den inre marknaden som helhet

Tillgång till tillförlitliga informationsprodukter, som spänner över flera medlemsstater, är av avgörande betydelse för alla företag som bedriver internationell verksamhet. God information om t.ex. förfaranden inom offentliga förvaltningar samt om trafik, investeringsvillkor och miljösituationen kan vara av avgörande betydelse när varor eller tjänster bjuds ut i andra medlemsstater. Tillgången till detta slags information är också av vikt för privatpersoner som önskar utöva sina rättigheter i enlighet med fördragen. Svårigheterna att utnyttja information från den offentliga sektorn har därför negativa effekter för den inre marknaden som helhet.

3.3. Villkoren för informationsutnyttjandet är oklara och skiljer sig åt mellan olika medlemsstater

Vilka är hindren för att man på Europaplanet skall kunna utnyttja information från den offentliga sektorn- I praktiken finns det flera olika typer av hinder som är ett resultat av skillnader i regler eller arbetsmetoder: de offentliga förvaltningarna tar olika lång tid på sig för att besvara förfrågningar; de kan vägra att överföra information i digital form (eller i ett visst på marknaden förekommande digitalt format); de kan ha rätt att pröva huruvida informationen ligger inom informationsföretagets bestämda intresseområde eller ej (dvs. en ytterligare prövning som inte är motiverad av dataskyddsbestämmelser); det kan redan finnas avtal med ensamrätt mellan offentliga organ och privata företag; det kan till och med ställas krav på att informationen måste inhämtas på plats.

Faktum är att en av medlemsstaterna anmodade ett franskt företag, som höll på att lägga upp en databas med namn och ansvarsområden för offentliga tjänstemän inom hela Europa, att skicka dit sin personal för att skaffa fram uppgifterna.

Ett annat slags hinder rör avgifterna. De flesta företag ser det inte som något större problem i sig att de måste betala för informationen. Avgifterna för samma slags information skiljer sig emellertid kraftigt åt mellan medlemsstaterna. Det är ett tecken på att det finns stora skillnader mellan de regler och måttstockar som medlemsstaterna använder när man fastställer avgiftsnivåerna för vidareutnyttjande av information.

Dun & Bradstreet - ett företag i affärsinformationsbranschen - har pekat på variationerna i de avgifter som tas ut i medlemsstaterna för likvärdig information. Exempel: År 2000 varierade avgiften för att få ut bokslut från 0,11 euro i Belgien till 3,29 euro i Nederländerna.

I vissa fall är det dessutom så att de offentliga myndigheterna tack vare sin marknadsställning inom ett visst område kan fastställa en mycket hög avgiftsnivå som i praktiken skulle kunna förhindra vidareutnyttjande av informationen.

Ett belysande exempel: De höga avgifter som tas ut av väderlekstjänsten i en av medlemsstaterna har lett till att ett privat företag i branschen har börjat använda information från USA. Dessutom har de funnit att det är mer lönsamt att anlägga en egen radarstation än att köpa radarbilder från den inhemska väderlekstjänsten.

I många fall är det dock osäkerheten om på vilka villkor vidareutnyttjandet får ske som hindrar företag från att starta företag med utnyttjande av information från den offentliga sektorn som affärsidé. Tillämpliga regler återfinns i nationell lagstiftning, i förvaltningsbestämmelser på det regionala eller lokala planet, samt i särskilda regler som fastställts av ministerier med tillsyn över myndigheterna eller av myndigheterna själva. I andra fall finns det helt enkelt inga regler. Därför är det svårt att förutsäga hur myndigheterna kommer att reagera på en förfrågan om att få använda viss bestämd information. Såvida det inte råder en viss minsta grad av visshet och öppenhet, kommer utvecklandet av produkter och tjänster, som har räckvidd över nationsgränserna och som helt eller delvis bygger på information från den offentliga sektorn, att hämmas i betydande grad. Återigen utgör USA ett frapperande exempel på de positiva ekonomiska effekter som ett tydligt och enkelt regelverk för utnyttjandet av sådan information har.

3.4. Rent praktiska hinder

Vid sidan av ovannämnda hinder som rör bestämmelserna om utnyttjandet av information från den offentliga sektorn, finns det en rad praktiska frågor som gör att utnyttjandet i Europaskala blir särskilt svårt att genomföra. Det är inte alltid lätt att ta reda på vilka uppgifter och databaser som är tillgängliga, eller att hitta källorna där informationen från den offentliga sektorn finns. Det finns inte några allmänna register, som täcker Europa eller ens enskilda medlemsstater, över den offentliga sektorns informationsresurser, och än mindre uppgifter om villkoren för vidareutnyttjande.

Vidare kan bristen på standarder förorsaka problem. Om de tekniska standarderna för lagring av information skiljer sig åt - inte bara mellan länder, utan också mellan regioner - blir vidareutnyttjandet av informationen särskilt dyr. Att det förekommer skillnader mellan standarder för klassificering av information är ytterligare en omständighet som försvårar kommersiellt vidareutnyttjande av informationen.

Slutligen är den språkliga mångfalden en utmaning för utnyttjande i Europaskala av information från den offentliga sektorn. Kostnaderna för översättning av originaltexterna och behovet av språklig anpassning av den förädlade slutprodukten är ytterligare en svårighet som måste övervinnas av de informationsföretag som önskar komma in på den här marknaden.

3.5. Slutsatser

Bättre möjligheter att utnyttja information från den offentliga sektorn kommer att vara till gagn för de europeiska informationsföretagen när de skall ta fram förädlade informationsprodukter ("mervärdesprodukter" - där mervärdet ligger i att de är Europaomfattande). Det bidrar också till att skapa nya jobb och tillväxt. Dessutom kan dessa möjligheter till ökat utnyttjande i hög grad förbättra informationsflödena på den inre marknaden och på så sätt även få den att fungera effektivare.

Det är viktigt att inse att brist på handling inom det här området har sin kostnad - en kostnad inte bara för informationsbranschen, utan även för Europamarknaden och samhället som helhet.

4. Förslag till åtgärder från EU:s sida

I de förslag till åtgärder som beskrivs i det här avsnittet tas hänsyn till den ekonomiska betydelse som informationsutnyttjandet har, de möjligheter till nya jobb som det leder till samt karaktären hos de hinder som man måste få bukt med. Med de insatser som redan pågår, i kombination med de nya inslagen, tas ett omfattande grepp på problemet som rör utnyttjandet. Å ena sidan de åtgärder som syftar till att sätta fart på utvecklingen i riktning mot europeisk räckvidd och verkan, och å andra sidan de insatser som bidrar till inrättandet av ett bra regelverk, har en ömsesidigt stärkande inverkan på varandra. De fungerar också som stöd och komplement till åtgärder som vidtas på det nationella, regionala eller lokala planet.

4.1. Försök och erfarenhetsutbyte

4.1.1. Försök i projektform

Gemenskapen har en roll att spela som påskyndare av framsteg som har en räckvidd eller inverkan som sträcker sig över hela Europa. Ekonomiskt stöd till projekt, som sträcker sig över nationsgränser och som utgör exempel på tillgång till och utnyttjande av information från den offentliga sektorn, kommer att stärka partnerskapet inom hela Europa och leda till resultat som har europeiskt mervärde, dvs. de är extra värdefulla eftersom de kan tillämpas i hela Europa. För att åstadkomma detta kommer kommissionen att bygga vidare på program som redan är igång. Särskild uppmärksamhet kommer att ägnas bestämda avsnitt och områden som t.ex. geografisk information och bibliotekens roll. [7]

[7] Ett kortfattat arbetsdokument som rör denna fråga återfinns på följande webbplats: http://www.cordis.lu/econtent/psi/

Teknikprojekt

Temaprogrammet "Informationssamhällets teknik" (IST) inom femte ramprogrammet för FoTU har många inslag av betydelse för det sätt på vilket offentliga förvaltningar hanterar information och kommunicerar med allmänheten. Ett exempel på detta är nyckelåtgärd 1 "System och tjänster för medborgarna" i det särskilda programmet "Ett användarvänligt informationssamhälle" - och då i synnerhet de delar som syftar till att förbättra de tjänster som erbjuds av offentliga förvaltningsmyndigheter.

Inom nyckelåtgärd 3 "Multimedieinnehåll och multimedieverktyg" i samma särskilda program är avsnittet om språkteknik ett bidrag till insatserna att övervinna språkbarriärerna. Språkfrågan togs upp av flera av dem som yttrade sig över "Grönboken om information från den offentliga sektorn i informationssamhället", och de angav den som ett av hindren för en Europaomfattande användning av information från den offentliga sektorn.

Vidare kommer sjätte ramprogrammet för forskning och teknisk utveckling, som för närvarande är under diskussion, att erbjuda möjligheter att ta itu med frågor som är av betydelse för vidareutnyttjande av information från den offentliga sektorn.

Marknadsorienterade projekt

Marknadsorienterade demonstrationsprojekt är ett användbart hjälpmedel för att överbrygga den klyfta som ofta finns mellan å ena sidan utvecklingen av nya tekniska lösningar, och å andra sidan marknaden. Försök med nya marknadsmodeller och nya former av offentlig-privata partnerskap är nödvändiga för att man skall kunna fastställa vad som utgör konkreta hinder och få fram exempel på fruktbart samarbete. Denna typ av försök inleddes inom programmet Info2000 och kommer att fortsättas i eContent-programmet. [8] I eContent-programmet kommer man också att främja användningen och framtagningen av Europaomfattande metadata [9] och standarder samt att ta itu med språkaspekterna när det gäller information från den offentliga sektorn.

[8] "Ett flerårigt gemenskapsprogram för stimulans av utvecklingen och utnyttjandet av europeiskt digitalt innehåll på det globala nätet samt för främjande av den språkliga mångfalden i informationssamhället". Rådets beslut 2001/48/EG av den 22 december 2000, EGT L 14, 18.1.2001.

[9] Systematisk sammanställning av informationskällor. Används till att leta fram tillgänglig information och ta reda på var källan finns.

När det gäller området informationssamhället skulle man också kunna ge stöd - via gemenskapsinitiativet Interreg III, som ingår som en del i strukturfonderna, - till offentliga förvaltningars och andra berörda organs samarbete över nationsgränser och mellan regioner.

I det sammanhanget kommer man inom ramen för programmet "Datautbyte mellan förvaltningar" (IDA II) att fortsätta med att upprätta och bygga ut digitala nät mellan offentliga förvaltningar, däribland EU-institutionerna. Genom programmet kommer man att stödja tillhandahållandet av information från den offentliga sektorn på Europaplanet, bland annat genom att ta fram Internetportaler. Man har inlett åtgärder till stöd för driftskompatibilitet mellan metadata, och man har tagit fram gemensamma elektroniska verktyg, bland annat för de offentliga myndigheternas behov av att samla in data.

4.1.2. Lära genom att se

I alla medlemsstater pågår nu diskussioner om hur man skall kunna ta ett ordentligt grepp om de möjligheter som informationssamhällets hjälpmedel erbjuder de offentliga förvaltningarna. Nya lösningar håller på att provas ut i olika arbetsmiljöer. EU kan lämna ett värdefullt bidrag genom att ställa samman erfarenheter och sammanföra aktörer från de olika medlemsstaterna. Erfarenhetsutbytet inom hela unionen, på olika förvaltningsnivåer, bör därför främjas ytterligare. I synnerhet bör man främja utbytet av erfarenheter om bästa arbetsmetoder ("best practices") för att hjälpa förvaltningarna på olika nivåer att införa de effektivaste och mest ändamålsenliga lösningarna. Man skulle t.ex. kunna överväga nya modeller för offentlig-privata partnerskap och partnerskap inom den offentliga sektorn för användningen och utnyttjandet av information från den offentliga sektorn. Ett utbyte av erfarenheter om nyskapande och lyckade tillämpningar skulle kunna bidra till att minska avståndet mellan allmänhet och förvaltningar i Europa. Utbytet av erfarenheter om bästa arbetsmetoder skulle också handla om sätt att sörja för kvaliteten på den information som den offentliga sektorn tillhandahåller.

En intressant modell har tagits fram av Europeiska statistiksystemet. I denna modell ges riktlinjer för omfattningen och djupet av den information som skall göras tillgänglig. Här anges också priserna för varje segment.

Jämförande fallstudier på Europaplanet och utanför Europa kommer att innebära ett stöd när det gäller utbytet av erfarenheter om bästa arbetsmetoder. Studierna kan vara inriktade på utställningar, praktiska exempel samt olika frågor, t.ex. hur man i olika länder värdesätter bestämda slag av information från den offentliga sektorn. Användning av Internet för spridning av information från den offentliga sektorn och effektivare insamling av information kunde vara andra ämnesområden där europeiska förvaltningar kan delge varandra kunskap.

Försök och erfarenhetsutbyte

De viktigaste åtgärderna

- Stöd åt teknikprojekt med anknytning till information från den offentliga sektorn. Genomförs inom det tematiska programmet "Informationssamhällets teknik" (IST).

- Stöd åt marknadsorienterade projekt (t.ex. offentlig-privata partnerskap och metadata) inom eContent-programmet.

- Stöd åt projekt som rör tillhandahållandet av information från den offentliga sektorn via IDA-programmet.

- Utbyte av erfarenheter om bästa arbetsmetoder ("best practices"); jämförande fallstudier (inom ramen för eEurope-programmet).

4.2. Bättre regelverk på Europanivå

Här bör man skilja på två grundläggande frågor: tillgången till information respektive det kommersiella utnyttjandet av den.

4.2.1. Tillgång till information från den offentliga sektorn

Den betydelse som frågan om tillgång till information från den offentliga sektorn har för allmänheten och näringslivet underströks i yttrandena om grönboken. På gemenskapsnivå är de grundläggande bestämmelserna och villkoren avseende tillgänglighet för miljöinformation redan fastställda i rådets direktiv 90/313/EEG om rätt att ta del av miljöinformation [10]. Ansvaret för att inrätta system och skapa regler för tillhandahållandet av information ligger dock först och främst - utom när det gäller information från miljöområdet - på det nationella, regionala och lokala planet. Därför avser man inte att införa någon harmonisering av de bestämda delar som rör tillgång till information från den offentliga sektorn.

[10] Rådets direktiv 90/313/EEG av den 7 juni 1990 om rätt att ta del av miljöinformation, som kommer att ersättas av ett nytt direktiv från Europaparlamentet och rådet om allmänhetens tillträde till miljöinformation. Detta direktiv diskuteras för närvarande i rådet och Europaparlamentet.

För att stödja en förbättring av den elektroniska tillgången till information från den offentliga sektorn inom hela Europa, har man i handlingsplanen eEurope satt upp mål. De kan t.ex. avse viktiga offentliga data som skall kunna nås online, däribland rättsinformation, information från offentliga förvaltningar samt information om kultur, miljö och trafik [11]. För detta ändamål kommer man att använda sig av den öppna samordningsmetod som fastställdes vid Europeiska rådets möte i Lissabon. I det sammanhanget kommer informationsutbyte och utbyte av erfarenheter om bästa arbetsmetoder att spela en viktig roll (se punkt 4.1.2).

[11] I ett arbetsdokument har kommissionen även tagit upp problem som rör tillträde till offentlig information och offentliga tjänster av intresse för missgynnade människor samt möjligheten till integrering av dessa människor i samhället. Dokumentet har titeln "e-Inclusion'- The Information Society's potential for social inclusion in Europe".

4.2.2. Utnyttjande av information från den offentliga sektorn

Det faktum att det saknas tydliga och sammanhängande villkor för kommersiell användning av information från den offentliga sektorn utgör ett svårt hinder när det gäller att i den nya elektroniska miljön förverkliga de kommersiella möjligheterna hos offentlig information och när det gäller att bygga upp en reell europeisk informationsmarknad. Med hjälp av ett bättre regelverk för utnyttjandet av information från den offentliga sektorn i Europa skulle man underlätta framtagandet av informationsprodukter med räckvidd över hela eller en stor del av Europa, i stället för att de är begränsade till enstaka länder.

4.2.2.1. Vilka frågor bör tas upp-

I detta avsnitt behandlas den typ av frågor som skulle kunna omfattas av ett rättsligt instrument. Här ges dock inget omdöme i förväg om vilket instrument som kommissionen slutligen kommer att välja, eller om den slutliga utformningen av detta instrument. Kommissionen förelår följande allmänna inriktning beträffande tillämpningsområde, grundprincip, rättvis handel samt en rad praktiska frågor.

Tillämpningsområde

Inga ändringar i befintliga tillträdessystem. De åtgärder som underlättar vidareutnyttjande av information från den offentliga sektorn inom Europa bör bygga på befintliga tillträdessystem, och inga ändringar av dessa system föreslås. Vidare bör regelverket för utnyttjande av informationen inte ha någon negativ effekt på informationens tillgänglighet vid källan, dvs. på den plats där den först offentliggjordes.

Undantag

Åtgärderna bör inte gälla för kommersiellt känslig information (t.ex. "affärshemligheter") som finns hos organ som ägs eller kontrolleras av offentliga myndigheter och som är av kommersiell eller industriell karaktär.

Även offentliga radio- och TV-bolag bör, när det gäller deras arkiv och kreativa verksamhet, vara undantagna från tillämpningsområdet för de aktuella åtgärderna på grund av denna sektors särskilda karaktär.

Överensstämmelse med regler för dataskydd. Varje åtgärd som föreslås bör säkerställa full respekt för befintliga regler för dataskydd. Om informationen, med hänsyn till reglerna för dataskydd, inte är tillgänglig för allmänheten, kommer den inte att kunnas utnyttjas. Detta inbegriper fallet när det finns särskilda villkor för tillträde till personuppgifter som innehas av offentliga myndigheter (t.ex. om man måste visa att det finns ett legitimt intresse med hänsyn till dataskyddsskäl, eller om tillträdet är begränsat till vissa delar av informationen etc.)

Immateriell äganderätt [12]:

[12] För undanröjande av tvivel: termen "immateriell äganderätt" avser uteslutande upphovsrätt och besläktade rättigheter (inbegripet skyddsformer av eget slag - "sui generis"). Termen inbegriper inte företags immateriella äganderätt.

I varje initiativ som berör immateriell äganderätt för den offentliga sektorn måste man ta hänsyn dels till gemenskapens regelverk, när det gäller upphovsrätt och besläktade rättigheter, som utgör det rättsliga regelverket för dessa rättigheter och deras förvaltning, dels till gemenskapens internationella åtaganden i enlighet med relevanta konventioner. Av särskild betydelse i dessa sammanhang är de rättigheter som harmoniseras genom direktiv 2001/29 om harmonisering av vissa aspekter av upphovsrätt och närstående rättigheter i informationssamhället, och direktiv 96/9 om rättsligt skydd för databaser.

Eventuell upphovsrätt för tredje part, avseende information som finns hos den offentliga sektorn, måste beaktas nogsamt när man fastställer regler för vidareutnyttjande av information från den offentliga sektorn. I många fall kan informationsprodukter och informationstjänster ha utvecklats av den offentliga sektorn tillsammans med partner från den privata sektorn, varvid tredje parts rättigheter inte påverkas av förslaget.

Definitioner

Följande arbetsdefinition av begreppet "information" kommer att användas som utgångspunkt i diskussionerna.

Information: allt innehåll, oberoende av medium (på papper eller lagrat elektroniskt eller i form av ljud-, bild- eller audiovisuella inspelningar).

Den definition som finns i direktiven som rör offentlig upphandling skulle kunna vara en lämplig utgångspunkt för definitionen av offentliga organ [13]

[13] Exempelvis definitionen av "organ som lyder under offentlig rätt" som återfinns i artikel 1 i direktiv 92/50 av den 18 juni 1992 om samordning av förfarandena vid offentlig upphandling av tjänster: Med organ som lyder under offentlig rätt avses varje organ som - tillkommit för att tillgodose allmännyttiga behov och inte är av industriell eller kommersiell karaktär, - är en juridisk person, och - till större delen finansieras av staten eller regionala eller lokala myndigheter eller av andra organ som lyder under offentlig rätt, eller vars förvaltning granskas av sådana organ eller i vars förvaltnings-, styrelse- eller tillsynsorgan mer än hälften av ledamöterna utses av statliga, regionala eller lokala myndigheter eller av andra organ som lyder under offentlig rätt.

Grundprincip

Allmän rätt att vidareutnyttja information från den offentliga sektorn: Alltid i de fall när informationen är tillgänglig för allmänheten skall kommersiellt vidareutnyttjande vara möjligt.

Rättvis handel

Förbud mot system med ensamrätt: System med ensamrätt för utnyttjande av information från den offentliga sektorn skulle kunna begränsas eller förbjudas i framtiden i syfte att främja en öppen europeisk marknad, där sådana system på ett orimligt sätt begränsar det kommersiella vidareutnyttjandet av information. Övergångssystem skulle behövas för att bringa befintliga system i överensstämmelse med den föreslagna åtgärden efter en bestämd tidsperiod.

Principer för avgiftssättning

Följande principer för avgiftssätttning bör tillämpas:

- Varje ersättning som begärs för vidareutnyttjande av information från den offentliga sektorn bör vara skälig.

- Avgifter för vidareutnyttjande av information från den offentliga sektorn bör vara öppet redovisade.

Rätt att vidareutnyttja information från den offentliga sektorn skulle därför inte innebära att den modell används i USA skulle införas, där praktiskt taget inga avgifter tas ut för företag som vill vidareutnyttja informationen.

Praktiska frågor

* De tidsfrister som medges för svar på förfrågningar avseende vidareutnyttjande bör vara rimliga och skulle kunna bringas i överensstämmelse med de tidsfrister som gäller för tillträde till dokument.

* Företag och privatpersoner bör ha möjlighet att efterfråga information i valfritt på marknaden förekommande dataformat (t.ex. ett visst elektroniskt format). Detta bör inte medföra att myndigheten skall vara skyldig att nyskapa eller anpassa dokument.

* Standardlicenser bör vara allmänt tillgängliga online.

* Det bör också finnas kataloger över dataresurser.

4.2.2.2. Inrättande av ett instrument för utnyttjande av information från den offentliga sektorn

Kommissionen överväger för närvarande vilken typ av instrument som är lämpligt för att man skall kunna säkerställa följande: att samma grundvillkor gäller för alla aktörer på den europeiska informationsmarknaden; att mer öppenhet uppnås när det gäller villkoren för vidareutnyttjande; att snedvridningar av marknaden begränsas till ett minimum. Med ett direktiv skulle man uppnå en miniminivå i fråga om rättssäkerhet för marknadsaktörerna, samtidigt som medlemsstaterna skulle få möjlighet att själva välja exakt hur deras bestämmelser skulle tillämpas med hänsyn till lokala förhållanden. I yttrandena om grönboken om information från den offentliga sektorn i informationssamhället var näringslivet en stark förespråkare för ett sådant direktiv. Som alternativ skulle man kunna överväga en rekommendation till medlemsstaterna [14] och/eller ett förstärkt samarbete mellan förvaltningarna inom detta område.

[14] En sektorinriktad rekommendation för transportområdet antogs den 4 juli 2001 C(2001)1102, EGT L 199, 24.7.2001, s. 20. Denna rekommendation handlar bland annat om införandet av tjänster inom resesektorn som är baserade på information från organ inom den offentliga sektorn och som innebär bättre service för de resande.

Det finns dock flera skäl till varför kommissionen undersöker behovet av och formerna för ett direktiv om utnyttjande av information från den offentliga sektorn och varför samordning mellan och/eller en rekommendation till medlemsstaterna eventuellt inte är tillräckliga åtgärder för att avhjälpa situationen, även mot bakgrund av den ekonomiska betydelsen av denna fråga.

Ett direktiv skulle utgöra ett tydligt svar på internationaliseringen av informationsbehoven och på informationsprodukternas och informationstjänsternas Europaomfattande karaktär. Om tjänsterna inte är heltäckande - även om det bara är ett enda land som inte täcks - förlorar de mycket av sitt värde, och det kan hända att företag avstår från att investera i dem. Därför är det viktigt att alla länder gemensamt och i samma takt fastställer en gemensam miniminivå för villkoren. Frågan om utnyttjandet av information från den offentliga sektorn håller redan på att diskuteras i flera av medlemsstaterna, men det är inte önskvärt med en situation där de olika medlemsstaterna antar olika lösningar var för sig. En sådan situation skulle inte ge informationsbranschen de förutsättningar som krävs för att man skall kunna utveckla nya, innovativa och Europatäckande produkter.

Vidare är det bråttom med att införa bra ramvillkor för nästa generation av informationsprodukter, som kommer att spela en avgörande roll för informationssamhällets fortsatta utveckling. Avsaknaden av handling inom det här området kan leda till att man inom två-tre år kommer att göra den obehagliga upptäckten att det fortfarande finns kvar betydande hinder för ett Europaomfattande utnyttjande av information från den offentliga sektorn, och att avståndet till USA har ökat.

Dessutom visar erfarenheterna av 1989 års riktlinjer [15], som behandlar utnyttjandet av information från den offentliga sektorn och som getts ut av kommissionen, att ett tillvägagångssätt utan lagstiftning inom det här området inte skulle leda till de resultat som är nödvändiga. I praktiken har de nämnda riktlinjerna haft liten effekt.

[15] "Riktlinjer för att förbättra synergin mellan den offentliga och privata sektorn på informationsmarknaden", Luxemburg 1989.

Befintliga rättsliga gemenskapsinstrument (konkurrensregler, regler om förbud mot diskriminering, regler om fri rörlighet för tjänster) kan användas i vissa mycket speciella fall som rör den privata sektorns vidareutnyttjande av information från den offentliga sektorn. Dessa instrument kan dock bara i relativt begränsad omfattning avhjälpa problemet, och i många andra situationer skulle de inte vara tillämpliga. Vidare kommer prövningen av gränserna för existerande rättsmedel, via en rad rättsfall, att ta lång tid samtidigt som nuvarande situation med rättslig osäkerhet vidmakthålls. Samtidigt skulle domstolsbesluten inte lösa det underliggande problemet som består i att man i de olika medlemsstaterna använder olika regler och arbetsmetoder.

Slutligen bör man hålla i minnet att förslaget till direktiv skall syfta till minsta möjliga harmonisering. Därigenom får medlemsstaternas regeringar ett betydande manöverutrymme, samtidigt som man minskar eller helt undanröjer de största hindren för branschen.

4.2.3. Bättre arbetsmetoder i EU-institutionerna

Allmänhetens engagemang i och förtroende för Europeiska unionen kan ökas om man beviljar vittgående rättigheter att få tillgång till administrativa handlingar som förvaras hos gemenskapens institutioner. I detta syfte har Europaparlamentet och rådet antagit en förordning [16] om genomförande av artikel 255 i EG-fördraget. Samtidigt arbetar kommissionen på ett program som skall göra det lättare för blinda personer att få tillgång till information. [17]

[16] Europaparlamentets och rådets förordning 2001/1049 av den 30 maj 2001 om allmänhetens tillgång till Europaparlamentets, rådets och kommissionens handlingar, EGT L 145, 31.5.2001.

[17] Den 25.9.2001 antog kommissionen ett meddelande om hur man skall förbättra tillgången till offentliga webbplatser och innehållet på dem. Syftet är att göra det lättare för personer med funktionshinder och för äldre att få tillgång till dessa webbplatser.

Offentlig tillgång till dokument som förvaras av EU-institutioner betyder emellertid inte fri tillgång. Principerna för skydd av personliga uppgifter gäller även i fortsättningen för personliga uppgifter som hanteras av EU-institutionerna, och det faktum att uppgifterna kan finnas med i en administrativ handling från gemenskapen skall inte betyda att den berörda personen berövas tillfredsställande skydd av sitt privatliv. Därför har artikel 286 i EG-fördraget avgränsats genom Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 45/2001 av den 18 december 2000 om skydd för enskilda då gemenskapsinstitutionerna och gemenskapsorganen behandlar personuppgifter och om den fria rörligheten för sådana uppgifter. [18]

[18] EGT L 8, 12.1.2001.

Frågor om öppenhet och insyn är också centrala ämnen i kommissionens vitbok om styrelseformerna i EU som offentliggjordes i juli 2001. [19]

[19] Styrelseformerna i EU - Vitbok, KOM(2001) 428, 25.7.2001. Av betydelse i detta sammanhang är även meddelandet angående en ny ram för samarbetet inom informations- och kommunikationspolitiken i Europeiska unionen, KOM(2001) 354.

För att underlätta tillgången till EU-lagstiftning kommer all sådan lagstiftning som är i kraft och som är under utarbetande att vara tillgänglig utan kostnad via Internet på alla EU-språk från och med den 1.1.2002 (via portalen EUR-Lex).

Parallellt med detta arbete måste man uppdatera och tydliggöra EU-institutionernas policy avseende utnyttjande av EU-information. Genom denna uppdatering kommer man att skydda alla berörda parters intressen, och den kommer inte att medföra några onödiga inskränkningar för sådana privata initiativ på informationsmarknaden som skulle leda till ny ekonomisk verksamhet och nya jobb. I uppdateringsarbetet kommer bl.a. att ingå policyåtgärder avseende de geografiska uppgifter om Europa som samlas in och kontrolleras av gemenskapens institutioner för användning i samband med övervakningen av tillämpningen av EU:s politik.

Mer allmänt sett kommer kommissionen - inom ramen för initiativet eKommissionen som lades fram i mars 2000 i samband med vitboken om reformen av kommissionen - att förbättra sin egen användning av informationssamhällets hjälpmedel. Intresset riktas då mot de mest avancerade lösningar som tagits i bruk runtom i Europa. [20] I åtgärdsplanen eEurope, närmare bestämt i dess prioriterade åtgärd Samhällsinformation på nätet, anges som mål att all grundläggande kommunikation med Europeiska kommissionen (t.ex. i frågor som rör finansiering, forskningskontrakt, rekrytering och upphandling) skall kunna ske via nätet.

[20] Den 12 juni 2001 antog kommissionen en strategi på detta område: "eCommission strategy Towards the e-Commission: Implementation Strategy 2001-2005", (Upprättandet av e-kommissionen: strategi för genomförande), SEC(2001) 924.

Ett Europaomfattande regelverk

De viktigaste åtgärderna

- Undersöka behovet av och formerna för ett förslag till ett direktiv om utnyttjande av information från den offentliga sektorn.

- Uppdatera EU-institutionernas policy när det gäller utnyttjande av EU-information.

4.3. En process där alla berörda aktörer är delaktiga

För att sörja för en effektiv samordning mellan medlemsstaterna kommer man att inrätta en arbetsgrupp för främjande av digital information från den offentliga sektorn. Gruppen kommer också att tjäna som ett forum för kommunikation med andra berörda parter. Inrättandet av denna grupp välkomnades av rådet redan i samband med antagande av eContent-programmet. För att främja samverkan med annan verksamhet inom området eGovernment ("e-förvaltning", "samhällsinformation via Internet"), och för att begränsa antalet arbetsgrupper som arbetar inom liknande eller näraliggande områden, skulle detta forum kunna var kopplat till eller bli en del av den existerande arbetsgruppen för samhällsinformation via Internet (eGovernment).

Den kommer att fungera som samordningsplattform och bollplank för ovannämnda aktiviteter. Den skall komma med underlag till de olika initiativen och den skall vara en viktig knutpunkt för upptäckt och spridning av erfarenheter om bästa arbetsmetoder. Gruppen skall bestå av företrädare för medlemsstaterna och bör även inbegripa andra berörda institutioner och organisationer, t.ex. Europaparlamentet, aktörer från informationsbranschen konsumentorganisationer m.fl. Dess sammansättning kan variera beroende på vilket ämne som behandlas. Arbetsgruppen skall samarbeta med andra organ, däribland Högnivågruppen för sysselsättning och informationssamhällets sociala dimension.

En process där alla berörda aktörer är delaktiga

De viktigaste åtgärderna

- Inrätta en arbetsgrupp för främjande av digital information från den offentliga sektorn. Skall fungera som samordningsplattform och bollplank.

5. Slutsats

Informationssamhällets tillkomst skapar oanade möjligheter när det gäller tillgång till och utnyttjande av information från den offentliga sektorn. Kommunikationen mellan myndigheter och medborgare och företag kan förbättras. De nya elektroniska hjälpmedlen kan på ett påtagligt sätt förbättra de tjänster och informationsflöden som myndigheterna tillhandahåller allmänheten. Samtidigt erbjuder de unika möjligheter för vidareutnyttjande och kommersiellt utnyttjande av information från den offentliga sektorn inom den framväxande digitala ekonomin. Om man kan få fram denna potential kommer det att skapas mycket stora ekonomiska möjligheter samtidigt som man hjälper de europeiska informationsföretagen att minska avståndet till sina amerikanska konkurrenter. Om man inte agerar inom detta område kommer det att bli dyrt för Europa, och det kommer att påverka den europeiska informationsbranschen och den inre marknaden som helhet.

I detta meddelande ges förslag på åtgärder för att ta fram en samordnad strategi omfattande en rad frågor som bidrar till att skapa lämpliga villkor. Bland annat diskuteras ett direktiv om kommersiellt och icke-kommersiellt vidareutnyttjande av information från den offentliga sektorn. I ett sådant direktiv skulle man kunna behandla hinder som orsakas av skillnader i nationell lagstiftning och praxis. Vidare diskuteras möjligheten att påskynda utveckling som har Europaomfattande följder, bland annat med hjälp av eContent-programmet och ramprogrammen för FoTU. I linje med den "öppna samordningsmetoden" (från Europeiska rådets möte i Lissabon) kommer man också att främja lärande av varandras erfarenheter genom utbyte av erfarenheter om bästa arbetsmetoder. Det skall bland annat ske via en arbetsgrupp som skall främja användning av digital information från den offentliga sektorn. Denna arbetsgrupp kan vara kopplad till arbetsgruppen för samhällsinformation via Internet (eGovernment).

Med de åtgärder som föreslås i detta meddelande vill man se till att allmänheten och företagen i Europa kan använda offentlig information på ett bättre sätt. Syftet med åtgärderna är att bringa i dagen alla de möjligheter som information från den offentliga sektorn erbjuder så att kan bli en viktig resurs för Europa och för alla européer.