EUROPEISKA KOMMISSIONEN 
Bryssel den 19.12.2011 
SEK(2011) 1614 slutlig 
  
ARBETSDOKUMENT FRÅN KOMMISSIONENS AVDELNINGAR 
SAMMANFATTNING AV KONSEKVENSBEDÖMNINGEN 
Följedokument till 
Förslag till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS förordning 
om inrättande av ett handlin gspro gram för utb yte, stöd och utbildnin g med avseende på 
skydd av euron mot förfalskning (Periklesprogrammet 2020) 
 
Denna rapport är endast bindande för de av kommissionens generaldirektorat som 
medverkat i utarbetandet  och avgör inte den sl utliga formen på de ev entuella beslut som 
kommissionen kommer att fatta. 
{KOM(2011) 913 slutlig} 
{SEK(2011) 1615 slutlig}  
 
SV 2   SV Sammanfattning av konsekvensbedö mningen av Periklesprogrammet  
1. POLITISKA SAMMANHANG  OCH BIDRAG TILL EU: S PRIORITERINGAR  
Periklesprogrammet är ett program för utbyte,  stöd och utbildning för att skydda euron mot 
penningförfalskning. Programmet förvaltas av Olaf. 
Fördraget skyddar euron genom att hänvisa till nödvändiga åtgärder när det gäller 
användningen av euron som gemensam valuta  (artikel 133 i EUF-fördraget). Rådets 
förordning (EG) nr 1338/20011 om fastställande av nödvändiga  åtgärder för skydd av euron 
mot förfalskning innehåller bestämmelser om informationsutbyte, samarbete och ömsesidigt 
bistånd som ger en harmonisera d ram för skyddet av euron.  
Den föreslagna budgeten för Perikles för 2014–2020 uppgår till 1 miljon euro per år. 
2. SAMRÅD MED BERÖRDA PARTER  
Konsekvensbedömningen speglar samråden med be rörda parter, särskilt i medlemsstaternas 
operativa tjänster, andra generaldirektora t inom kommissionen och andra EU-organ. Den 
speglar även Olafs erfarenheter av programmets operativa arbete och fö rvaltning. Den baseras 
på material från halvtidsutvärderingen av programmet som avslutades under början av 2011. 
3. PROBLEMFORMULERING OCH INTERVENTIONSLOGIK  
3.1. Omfattning  
Skyddet av euron mot förfalskning är en fortlöpa nde insats som grundas på  ett nära samarbete 
mellan EU-institutionerna och medlemsstaterna . Periklesprogrammet fyller behovet av en 
kontinuerlig bevakning, utbildni ng och tekniskt bistånd som behövs för att upprätthålla 
skyddet av euron mot penningförfalskning, genom att erbjuda en stabil ram för 
medlemsstaternas verksamhetsplanering. 
Expertgrupen mot förfalskning av euron samord nar och deltar vid genomförandet av åtgärder 
genom Periklesprogrammet. 
3.2. Drivkrafter 
Konsekvensbedömningen identifierar följande centrala drivkrafter  som bör åtgärdas genom 
Perikles 2020:  
– Euron är fortfarande ett attraktivt mål för brottsligor som sysslar med penningförfalskning, 
inte bara i Europa, utan även i andra dela r av världen som Sydamerika och östra Asien. 
– De stora skillnaderna i incitament och kapacitet mellan medlemsstaterna motverkar ett 
likvärdigt skydd av eu ron mot förfalskning. 
                                                 
1 EGT L 181, 4.7.2001, s. 6. 
 
SV 3   SV 3.3. Problem 
I var och en av drivkrafterna har särskilda problem konstaterats. Dess a åtgärder innefattar 
bland annat: bibehållande av den priorite t som medlemsstaterna ger insatserna mot 
penningförfalskning av euron, ökat skydd av eu ron i sydöstra Europa och utvidgning av 
skyddet till att omfatta Sydamerika samt att identifiera riskområden. 
4. PROGRAMMETS MÅL  
4.1. Allmänt  mål  
Programmets allmänna mål är att före bygga och bekämpa penningförfalskning och 
bedrägerier, så att de europeiska ländernas ekonomier blir konkurrenskraftigare, och att säkra 
de offentliga finansernas hållbarhet.  
4.2. Särskilt mål 
Programmets särskilda mål är att skydda euro sedlar och euromynt mot penningförfalskning 
och liknande bedrägerier genom att stödja och komplettera medlemsstaternas åtgärder och 
bistå de behöriga nationella och europeiska my ndigheternas insatser för att uppnå ett nära och 
regelbundet samarbete inbördes och med Euro peiska kommissionen samt med tredjeländer 
och internationella organisationer.  
I vilken mån målet uppnåtts ska bland annat mä tas med hjälp av de ekonomiska, tekniska, 
brottsbekämpande och rättsliga myndighetern as uppgifter om hur många förfalskningar, 
olagliga sedel- och myntpressar som upptäckts  samt antalet anhållna personer och utdömda 
påföljder. 
5. SUBSIDIARITET OCH MERVÄRDE PÅ EU- NIVÅ  
Euron är fortfarande ett attrak tivt mål för brottsligor som sysslar med penningförfalskning, 
inte bara i Europa, utan även i andra delar av världen. De inte rnationella aspekterna av hotet 
mot euron med avseende på penningförfa lskning kräver övers tatlig samordning. 
Kommissionen säkrar denna samordning  genom Periklesprogrammet i form av utbyten, 
utbildning och tekniskt bistånd. Programmet ko mpletterar nationella utbildningsinsatser 
genom att tillföra en tvärvetenskaplig och grän söverskridande aspekt, i synnerhet genom en 
strategi för specialiserad fortbildning och bistånd som tillhandahålls i samförstånd med 
medlemsstaterna. Detta ger mottagarna möjlighet att delta i internationella 
forbildningsinsatser och höjer standarden på samarbetet med länder utanför EU genom att 
direkt inbegripa de mest utsatta tredje länderna i särskilda utbildningsinsatser.  
6. BESKRIVNING AV POLITISK A ALTERNATIVA MODELLER  
Alternativ 1:  
Att fortsätta programmet med samma fi nansieringsnivå (referensscenario). 
Alternativ 2: Uppdatera Periklesprogrammet med bättre mål och metoder, särskilt höjda 
gränsvärden för samfinansieringen. 
 
SV 4   SV Alternativ 3: Periklesprogrammet sl ås samman med andra kommissionsprogram. 
Alternativ 4: Periklesprogrammet upphör och is tället åläggs medlemsstaterna att organisera 
verksamheten på nationell nivå för att skydda euron. 
Mot bakgrund av tidigare erfarenheter av såväl medlemsstaternas som kommissionens 
insatser för att skydda eu ron, samt de förväntade resultaten av bland annat 
utvecklingsinsatserna, föredras det alternativ  som avser en uppdatering av programmet med 
bättre mål och metoder. Detta alternativ ha r fått budgetanslag i fasta priser som motsvarar 
samma nivå som nuvarande anslag (cirka en miljon euro per år). Det ger flexibilitet vid fastställandet av bidragsbeloppet och gör det lättare att fastställa vilka kostnader som ska 
bäras av medlemsstaterrna
2
. Förslaget utvidgar de stöd berättigande verksamheternas 
omfattning, eftersom det blir möjligt att få finansering för inköp av utrustning som ska användas av instanser i tredjeländer som är speci aliserade på insatser mot penningförfalskning 
i syfte att skydda euron. Förslage t innbär också att samfinansier ingen ökar till högst 90 % av 
de stödberättigande kostnaderna i vederbörlige n motiverade undantagsfall.  Detta bör bidra till 
att lösa den utveckling som uppko mmit på senare år där medlemsstaterna i lägre grad kunnat 
samfinansiera projekt på grund av en allmän br ist på medel i de offentliga förvaltningarna. 
Den högre samfinansieringsgraden kommer särs kilt att underlätta en mer välbalanserad 
geografisk fördelning av verksamheterna genom  att ge medlemsstaterna utökade möjligheter 
att ansöka. 
Om däremot programmet avvecklas skulle det visse rligen minska utgifterna på EU-nivå, men 
det skulle inte skapa några verkliga besparinga r utan istället kräva i nvesteringar på nationell 
nivå eller inom ramen för något annat EU-progr am, och detta alternativ skulle äventyra ett 
effektivt och enhetligt skydd av euron i al la medlemsstaterna och i tredjeländer. 
7. K
OPPLINGAR TILL ANDRA INITIATIV EFTER 2013 
Nödvändig samordning har ägt rum mellan Olaf och kommissionens övriga generaldirektorat 
för att undvika överlappningar elle r förväxlingar mellan programmen. 
8. FÖRENKLING OCH MINSKNING AV DEN ADMINISTRATIVA BÖRDAN  
Med utgångspunkt i reslutaten av halvtidsutv ärderingen ska programmet göra det lättare för 
de behöriga nationella myndigheterna att förbereda ansökningarna. För att förenkla 
förfarandet och minska den administrativa bördan ska bidragsbeloppen beräknas på ett 
tydligare sätt och programmet gör as mer användarvänligt. Lagstiftn ingen ska ändras för att ge 
mer flexibilitet vid användningen av bidragsbeloppet. Detta ska åstadkommas genom att förenkla de bestämmelser i programmet som strikt reglerar vilka kostnader som ska bäras av medlemsstaterna respektive av kommissionen. 
En annan planerad förenkling avser direkt information till och samråd med medlemsstaternas 
företrädare i expertgruppen mot förfalskning  av euron i olika etapper av programmets 
genomförande.  
                                                
 
2 Se artiklarna 8-11 i rådets beslut 2001/923/EC  av den 17 december 2001. 
 
SV 5   SV 9. ÖVERVAKNING OCH UTVÄRDERING  
Årsrapporter med information till Europaparlam entet och rådet om resultaten, däribland 
överensstämmelse och komplementaritet med andra EU-program, kommer att lämnas och 
dessutom planeras en oberoende utvärdering av  i vilken omfattning målen i programmet har 
uppnåtts (halvtidsutvärdering) senast den31 december 2017. I slutet av 2021 kommer också  
en slutlig rapport till budgetmyndigheten om i vilken omfattning målen i programmet har 
uppnåtts.