MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET, RÅDET OCH REVISIONSRÄTTEN Sammanfattningsrapport om kommissionens förvaltning 2013 /* COM/2014/0342 final - 2014/ () */





1. Sammanfattning Genom att anta denna rapport, som är baserad på generaldirektörernas och tjänstegrenschefernas garantier och reservationer i sina årliga verksamhetsrapporter, tar kommissionen ett övergripande politiskt ansvar för förvaltningen av EU:s budget. Inom området direkt förvaltning av EU-medel bedömer kommissionen att förstärkta interna kontrollsystem samt en genuin förenkling av regler om stödberättigande och andra regler har varit viktiga element i arbetet med att reducera antalet fel. Mer detaljerade kontroller är dock dyra och kommissionen anser att ytterligare kontroller bör ske endast där de möjliga fördelarna är större än kostnaderna för kommissionen och förmånstagarna. Kommissionen har klara åsikter angående ett antal frågor när det gäller utmaningarna i en delad förvaltning: - Medlemsstaternas myndigheter bör använda alla tillgängliga instrument för att förhindra fel och effektivt fullgöra sitt ansvar och sina skyldigheter avseende alla program under den delade förvaltningen, för att skydda EU-budgeten. De ska hantera återstående bister i sina förvaltnings- och kontrollsystem. Kommissionen kommer att fortsätta att tillhandahålla meningsfulla kontrollindikatorer och statistik, för att underlätta en noggrann analys av medlemsstaternas förvaltning av medlen. - Kommissionen kommer att intensifiera sin revisionsram och sin revisionsstrategi, där så är lämpligt, för att identifiera återstående svagheter i medlemsstaternas system, särskilt för de med de högsta riskprofilerna när det gäller genomförande av EU-program. - Kommissionen kommer att fortsätta genomförandet av regler för innehållande och avbrott i utbetalningar i de fall där allvarliga tillkortakommanden har inträffat. Om nödvändigt kommer kommissionen att använda den nya mekanismen för att hålla inne utbetalningar till jordbruket som ett nytt instrument som på förhand skyddar EU-budgeten från svagheter i medlemsstaternas kontrollsystem. - Kommissionen inför finansiella korrigeringar för medlemsstater som inte genomför sunda system. Kommissionen kommer att använda det finansiella instrumentet för nettokorrigering när villkoren som anges i det nya rättsliga ramverket är uppfyllda. Den finansiella omfattningen av de reservationer som lagts fram av generaldirektörerna har ökat jämfört med 2012. Det är ett resultat av ytterligare ansträngningar, både vad beträffar resurser och metodik, för att mer precist kunna bedöma riskbelopp och återstående felfrekvenser. Det beror absolut inte på en försämring av tjänstegrenarnas finansiella förvaltning. Eftersom programmen och kontrollsystemen är fleråriga kan den reella effekten av svagheter i övervaknings- och kontrollsystemen samt förvaltningen av EU-budgeten endast bedömas genom att beakta den finansiella inverkan av korrigerande åtgärder under efterföljande rapporteringsår. I denna rapport går kommissionen igenom de huvudsakliga insatserna som ska förbättra resultatmätningarna och rapporteringssystemen. Kommissionen påminner om sitt starka åtagande i syfte att styrka dessa system ytterligare. I ett försök att hålla rapporteringsstrukturen så smidig som möjligt, ges ett antal konkreta direktiv till tjänstegrenarna: - När det gäller de olika övergripande rapporterna, t.ex. utvärderingsrapporten och den sammanfattande rapporten, bör de centrala tjänstegrenarna göra det som krävs för att undvika överlappning. - I de individuella årliga verksamhetsrapporterna ska del 1 ge en rimlig och sann bild av hur de politiska målen har uppnåtts. Detta görs bäst enligt samma format som i planeringsdokumenten. Revisionsförklaringen ska fokusera på administration och finansiella sakfrågor. 2. 1 Ansvarskedja och förvaltningsrapportering Artikel 317 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (FEUF) ger Europeiska kommissionen ansvaret för att genomföra EU-budgeten, inom gränserna för anslagen och med hänsyn till principerna för en sund finansiell förvaltning. Det åligger medlemsstaterna att samarbeta med kommissionen för att säkerställa att anslagen används i enlighet med dessa principer. Kommissionskollegiet delegerar genomförandet av politiska och administrativa mål till generaldirektörerna och tjänstegrenscheferna, som (i egenskap av delegerade utanordnare) får möjlighet att agera. Denna decentraliserade administrativa organisation karaktäriseras av en klar markering av de olika aktörernas ansvar. De delegerade utanordnarna har fullständig befogenhet att upprätta det lämpligaste och mest effektiva kontrollsystemet för att säkerställa en sund och effektiv förvaltning av de resurser de har ansvar för. De årliga verksamhetsrapporterna är det huvudsakliga medlet de har tillgång till för att redogöra för hur de har förvaltat de mänskliga och finansiella resurser de har ansvar för. I dessa rapporterar de om utförandet av sina skyldigheter[1] och dokumenterar alla problem som har uppstått under deras förvaltning och som behöver framläggas för kollegiet. Varje årlig aktivitetsrapport ska innehålla en undertecknad förvaltningsförklaring där generaldirektören eller tjänstegrenschefen i sin egenskap av delegerad utanordnare tillhandahåller en försäkran om att rapporten ger en sann och riktig bild, om lagenligheten och korrektheten och den sunda finansiella förvaltningen av alla finansiella transaktioner under hans/hennes ansvar, såväl som att ingen väsentlig information har utelämnats. Om det anses nödvändigt innehåller förklaringen reservationer relaterade till definierade områden av intäkter och utgifter. I del 1 av den årliga verksamhetsrapporten lämnar den delegerade utanordnaren information på årsbasis om hur framskridandet mot målen i förvaltningsplanen går, baserat på den information som finns tillgänglig vid tidpunkten för rapporteringen. Denna information täcker insatser, resultat, etappmål och effekter på lång sikt. En åtskillnad ska göras mellan kommissionens ansvar för rapportering om framåtskridandet mot målen och ansvaret för att de uppnås. Kommissionens avdelningar är redovisningsskyldiga för genomförandet av budgeten och förvaltningen av de finansiella programmen, med hänsyn tagen till förvaltningssättet. Även om kommissionen har åtagit sig att få dessa finansieringsprogram att ge önskat resultat, kan också medlagstiftarna, medlemsstaternas myndigheter och flera andra aktörer på nationell, regional och lokal nivå påverka resultaten och utfallen. Dessutom inverkar många andra externa faktorer (sociala, demografiska, ekonomiska och miljömässiga), som ligger långt bortom generaldirektörernas kontroll, på resultaten av (eller misslyckandena hos) initiativ tagna av kommissionens avdelningar. För att säkerställa att förvaltningsförklaringen i de årliga verksamhetsrapporterna är helt i linje med det finansiella ansvaret för att genomföra EU-budgeten, bekräftar kommissionen att de ska fokusera på administrativa och finansiella sakfrågor. Varje årlig verksamhetsrapport bekräftar uttryckligen att ansvarig kommissionär/kommissionärer har informerats om de huvudsakliga aspekterna av rapporten, inklusive eventuella reservationer som den delegerade utanordnaren avser att framföra, innan förvaltningsförsäkran slutligen skrivs under. Denna rapport antogs efter diskussioner i kollegiet den 11 juni 2014. Genom att anta denna sammanfattande rapport, som är baserad på försäkringar och reservationer från generaldirektörerna och tjänstegrenscheferna i deras årliga verksamhetsrapporter, tar kommissionen det övergripande politiska ansvaret för EU-budgetens förvaltning. I rapporten fastställer kommissionen även de förvaltningsfrågor som ska behandlas med prioritet och åtgärder som ska vidtas för att behandla de svagheter som har identifierats. Förutom denna sammanfattning av förvaltningsinsatser kommer kommissionen även att lägga fram en sammanfattning av de resultat som har uppnåtts genom utgiftsprogrammen. Detta görs i den årliga utvärderingsrapporten om unionens finanser, baserat på de resultat som har uppnåtts, vilket erfordras enligt artikel 318 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (nedan kallad utvärderingsrapport enligt artikel 318) Den sammanfattande rapporten och utvärderingsrapporten enligt artikel 318 har olika syften och utgör startpunkten för förfarandet för beviljande av ansvarsfrihet. För en bredare läsekrets finns det en mängd ytterligare information tillgänglig på Europa- webbplatsen. Intressenter som har behov av mer detaljerad information om budgeten kan vända sig till kommissionens rapport om budgetär och finansiell förvaltning.[2] Medborgare som önskar mer allmän information om arbetet avseende Europa 2020-strategin kan hitta rapporter om de relevanta huvudinitiativen samt individuella utgiftsprogram[3] på respektive webbplats. Kommissionen instruerar sina avdelningar för att säkerställa att relevant, uppdaterad information, skräddarsydd utifrån olika användarbehov, finns tillgänglig och för att identifiera rapporter som är föråldrade eller överflödiga, för att göra rapporteringen om arbetet enklare. 3. 2 Förstärkning av kommissionens resultatförvaltning De mål och indikatorer för utgiftsprogrammen och den verksamhet som inte innebär utgifter som beslutas på förhand, samt de mätningar, utvärderingar och rapporter över insatserna som görs i efterhand är centrala inslag kommissionens resultatförvaltning. Denna så kallade spegling har gjort resultatmätningarna mer objektiva. Enligt sina åtaganden i den sammanfattande rapporten för 2012 har kommissionen arbetat för att stärka sin resultatförvaltning. Denna viktiga ändring av tonvikt kommer att tillhandahålla bevis på resultat och effekter av EU-aktiviteter på medellång till lång sikt. Kommissionen har antagit ett stegvis tillvägagångssätt. I det första steget har den försäkrat sig om att den rättsliga grunden för utgiftsprogrammen 2014–2020 innefattar en mer sammanhängande ram för övervakning, utvärdering och rapportering av arbetet. Som steg två har ramen inarbetats i generaldirektoratens förvaltningsplaner för 2014 vilka kommer att fungera som utgångspunkt för rapportering av arbetet, med start från de årliga verksamhetsrapporterna för 2014 och nästa utgåva av utvärderingsrapporten enligt artikel 318. I steg tre har kommissionen åtagit sig att förbättra prestationsramverket för de aktiviteter som inte medför utgifter[4], med start från förvaltningsplanerna för 2015. Tjänsten för internrevision utför dessutom ett antal effektivitetsrevisioner som en del av den strategiska revisionsplanen för 2013–2015. Under 2013 utförde den 12 revisioner som främst fokuserade på effektivitetsfrågor. Under utförandet av dessa revisioner började vissa gemensamma faktorer att märkas, speciellt med avseende på system för prestationsmätningar, personalförvaltning samt administration av IT-projekt och IT-säkerhet. Mer detaljerad information om effektivitetsrevisionerna kommer att finnas tillgängliga för den myndighet som beviljar ansvarsfrihet, som en del av rapporten om internrevisioner i enlighet med artikel 99.5 i budgetförordningen. Kommissionen menar också att Europeiska revisionsrättens specialrapport är ett mycket värdefullt instrument för att ytterligare utveckla systemen för resultatförvaltning inom olika politikområden. 2.1 Effektivitetskrav i den fleråriga budgetramen 2014-2020 Under 2013 och i början av 2014 utvecklades de övervaknings-, utvärderings- och rapporteringselement som fastställts i den rättsliga grunden för programmen i den fleråriga budgetramen 2014–2020 ytterligare i ett antal genomförandeakter och delegerade akter. För de europeiska struktur- och investeringsfonderna har kraven inarbetats i samarbetsavtal med medlemsstaterna och i de operativa programmen. Dessutom har det byggts in ekonomiska incitament i de här fonderna i form av en resultatreserv (se avsnitt 2.6). Alla resultatramar för programperioden 2014–2020 och fonderna följer de resultatrelaterade principer som ingår i budgetförordningen. De innefattar korrekt och detaljerad information om mervärdet i de finansiella insatserna för 2014–2020 och deras relevans för kommissionens strategiska målsättning samt EU:s sektoriella övergripande mål och specifika mål, tillsammans med kvantitativa och kvalitativa indikatorer som mäter deras resultat. Det är viktigt att komma ihåg att medlagstiftarna[5] var mycket involverade i fastställandet av programmens mål och resultatindikatorer. 2.2 Förvaltningsplaner Under det sista kvartalet av 2013 och i början av 2014 har kommissionens avdelningar införlivat resultatramens huvudelement för de nya utgiftsprogrammen i förvaltningsplanerna för 2014. Dessa element bestod av målen och indikatorerna, och även övervaknings- utvärderings- och rapporteringsbestämmelserna i den rättsliga grunden för programmen. Särskild hänsyn har tagits till att upprätta relevanta jämförelsegrunder och tillräckligt ambitiösa och realistiska milstolpar och målsättningar. Där så är lämpligt, och med hänsyn till tidsförskjutningen mellan genomförandet av utgiftsprogrammen och deras förväntade utfall, har kommissionens avdelningar fastställt ytterligare interna indikatorer för att på ett meningsfullt sätt kunna visa att programmen är på rätt spår för att kunna leverera de förväntade resultaten i de årliga verksamhetsrapporterna. Generaldirektoraten med ansvar för förvaltning av programmen beskrev dessutom upplägget för alla program och fonder (t.ex. länkarna mellan resurser, resultat och mål). I detta sammanhang förklarade de också hur deras egna planeringsåtgärder och produkter skulle kunna bidra till att programmålen uppnås. De centrala tjänstegrenarna bidrog i arbetet med att förbereda förvaltningsplanerna för 2014, särskilt genom att organisera särskilda möten för inbördes granskning. Det är viktigt att notera att målen i generaldirektoratens förvaltningsplaner i flera fall rör samhälleliga problem som åtgärdas på flera olika sätt, inklusive finansiering, samordning av politik, regleringsåtgärder samt tillämpning av lagen som organiseras på olika förvaltningsnivåer. Att skilja ut generaldirektoratens bidrag till uppnåendet av dessa mål från inverkan av externa faktorer och deltagandet av andra aktörer utgör en betydande utmaning. Kommissionens avdelningar har icke desto mindre ett ansvar att övervaka att kommissionens politiska och strategiska mål uppnås, med ett fokus på förändringar som märks i EU-medborgarnas vardag. Kommissionen välkomnar de förbättringar som har gjorts i förvaltningsplanerna för utgiftsverksamhet, med avsikt att korrekt återspegla resultatramen för utgiftsprogrammen 2014–2020. Den instruerar sina centrala tjänstegrenar att utveckla nödvändig vägledning för att även förstärka resultatmätningar och rapportering av den verksamhet som inte medför några utgifter, såsom lagstiftning, övervakning och tillämpning, utveckling och samordning av politik samt administrativa stödåtgärder. Målet bör vara att fokusera på resultat (resultateffektivitet) medan det uppvisas i vilken utsträckning kommissionens egen insats (dess egna resultat) har påverkat eller bidragit till resultaten. 2.3 Årliga verksamhetsrapporter De årliga verksamhetsrapporterna har blivit en viktig informationskälla, särskilt för Europeiska revisionsrätten och för den myndighet som beviljar ansvarsfrihet. Under de senaste åren har de delegerade utanordnarna fördjupat sin rapportering om hur de har använt finansiella och mänskliga resurser som tilldelats dem för att uppnå de mål som fastställts av kollegiet samt hur politiken har skapat mervärde för samhället i EU. Kommissionen anser att man har gjort avsevärda framsteg under de senaste åren med rapportering av politiska resultat som tillägg till förvaltningsresultat, samt att generaldirektoratens årliga verksamhetsrapporter innehåller en mängd användbar information om politiska mål, uppnådda resultat och deras inverkan på samhället. Verksamhetsrapporterna för 2014 och den efterföljande utvärderingsrapporten enligt artikel 318 kommer att innehålla de första uppgifterna om framstegen i att nå målen för de nya programmen i den fleråriga budgetramen, dock i förhållande till ett mycket tidigt skede av programgenomförandet. Jämte ett antal justeringar av de årliga verksamhetsrapporternas struktur (se avsnitt 3.2) har åtskilliga åtgärder vidtagits för att öka resultatinriktningen: - Integrering av exempel på åtgärder för att förbättra förvaltningens effektivitet och ekonomi. - Integrering av mer uttömmande resultatinriktad information från olika källor, t.ex. utvärderingar, studier, revisioner och konsekvensbedömningar. - Integrering av representativa exempel som visar programmens mervärde för EU. - Bättre anpassning av förvaltningsplanerna till de årliga verksamhetsrapporterna (t.ex. genom att använda samma mallar för rapportering om mål och indikatorer i båda fallen). Kommissionen instruerar de centrala tjänsterna att använda denna erfarenhet och förbättra de strategiska programplaneringsdokumenten så att en mer omfattande analys av i vilken grad EU:s utgifter har bidragit till att nå allmänna principmål kan göras, när information med tiden blir tillgänglig. De centrala tjänsterna bör undersöka om mer specialiserade rapporter ska utvecklas eller om de befintliga rapporteringsverktygen kan förbättras för detta ändamål. De centrala tjänsterna har kontrollerat att de årliga verksamhetsrapporterna uppfyller kraven i de nuvarande instruktionerna. De svårigheter som flera av kommissionens avdelningar har upplevt när de försökt följa instruktionerna visar ett behov av ytterligare vägledning och stöd från de centrala tjänsterna när det gäller effektivitetsrapportering. Färre än hälften av generaldirektoraten visade till exempel upp den årliga verksamhetsrapporten med lämpliga exempel av konkreta resultat under utgiftsprogrammen. 80 % tillhandahöll exempel på initiativ för att förbättra effektiviteten och ekonomin i deras åtgärder, men kvaliteten på exemplen varierade. Kommissionen instruerar de centrala tjänsterna att utveckla ett mer anpassat tillvägagångssätt (t.ex. med familjer av tjänstegrenar) vid resultatrapporteringen i de årliga verksamhetsrapporterna för 2014, speciellt för att bättre framlägga kommissionens ansvar för uppnående av politiska mål och att rapportera om initiativ till att förbättra verksamhetens effektivitet och ekonomi. 2.4 Utvärderingsrapport (artikel 318 i FEUF): en utvärdering av EU-bidragens resultat inom hela kommissionen I juni 2013 rapporterade kommissionen[6] för tredje gången om sin utvärdering av EU:s finanser, baserat på uppnådda resultat. Denna rapport, som erfordras enligt artikel 318 i EUF-fördraget, ger en översikt av framstegen i programgenomförandet och den inverkan och de resultat som har uppnåtts genom EU-bidrag. Rapporten omfattar EU-programmen i alla politikområden som har utgifter inom den fleråriga budgetramen. Annan resultatinformation har inbegripits jämte utvärderingsresultaten. Kommissionen arbetar kontinuerligt på att förbättra denna rapportering. För att införliva rapporten enligt artikel 318 i den strategiska programplaneringscykeln erfordras det att den grundar sig på information om utvärderingar i de årliga verksamhetsrapporterna, vilka i sin tur har krävt större fokus på utvärderingarna i del 1 i de årliga verksamhetsrapporterna. Det säkerställer också att resultatindikatorer och mål ligger i linje med dem i de andra programplaneringsdokumenten. Flera olika utvärderingar har tillhandahållit användbar information om uppnådda mål som rapporteras i dessa rapporter. Dock uppfyller inte alla utvärderingar direkt syftet för de årliga verksamhetsrapporterna eftersom, till exempel den tidsram de gäller för, eventuellt inte överensstämmer med året i fråga. Kommissionen instruerar sina tjänstergrenar att förstärka de resultatrelaterade aspekterna (d.v.s. resultat och effekter) i sin övervakning och sina utvärderingar, för att på så sätt förbättra resultatrapporteringen i utvärderingsrapporten. 2.5 Rapportering om Europa 2020-strategin och EU-budgetens mervärde Kommissionen har vidtagit flera åtgärder för att demonstrera vikten av utgiftskvaliteten och mervärdet i EU-budgeten. Man har till exempel lagt fram en heltäckande rapport om EU-utgifternas mervärde som underlag för förslaget till den nya generationen program i den nya fleråriga budgetramen[7]. Dessutom innehöll alla förslag till nya utgiftsprogram eller fonder en uppskattning av deras mervärde och deras bidrag till Europa 2020-strategin. 2.6 Budgettilldelning efter medlemsstat och resultatreserv För den nya fleråriga budgetramen kommer den nya resultatreservmekanismen i de europeiska struktur- och investeringsfonderna att ge ytterligare incitament till måluppfyllelse. Resultatreserven utgör 6 % av de totala anslagen till målet ”investering för tillväxt och arbetstillfällen”, Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling (EJFLU) och åtgärder med delad förvaltning inom havsfrågor och fiske. Medlemsstaterna och regionerna ska i förväg meddela vilka mål de avser att uppnå med de tillgängliga resurserna samt ange exakt hur de kommer att mäta framskridandet. Detta inbegriper regelbunden övervakning och uppföljning av hur medlen används. Reserven kommer endast att tilldelas till program och prioriteringar som i en slutlig effektivitetsgenomgång, som kommer att utföras av kommissionen under 2019, bedöms ha uppnått sina delmål. Detta kommer att underlätta att skarpare fokus ställs på resultat och måluppfyllelse i EU:s strategi för smart, hållbar tillväxt för alla samt fondernas särskilda målsättningar. 4. 3 Förbättring av de årliga verksamhetsrapporterna 3.1 Europeiska revisionsrättens bedömning I sin årliga rapport för 2012 granskade revisionsrätten de årliga verksamhetsrapporterna för 2012. Dess huvudsakliga observationer pekar allmänt sett på ett behov av ett mer sammanhängande tillvägagångssätt för att bestämma tillämpningsområde och kvantifiera reservationer, särskilt angående riskutsatta belopp och kvarstående felfrekvens. Sedan dess har kommissionen gjort en särskild kraftansträngning för att definiera (se bilaga 2) och uppskatta (se avsnitt 4.1) riskutsatta belopp på ett konsekvent och jämförbart sätt för alla generaldirektorat. 3.2 Revision av de årliga verksamhetsrapporternas struktur Strukturen på de årliga verksamhetsrapporterna för 2013 ändrades betydligt för att hjälpa de delegerade utanordnarna att efterleva rapporteringskraven enligt den nya budgetförordningen och för att kunna följa ett antal olika revisionsrekommendationer. Under de senaste tio åren har rapporterna visat sig vara användbara både för interna och externa intressenter. Kommissionen tar som resultat därav regelbundet emot förfrågningar om att lägga till ytterligare uppgifter och information. De omarbetade instruktionerna svarar mot dessa krav när så är möjligt, samtidigt som det klargörs att rapporterna är verksamhetsrapporter till kollegiet, och som sådana måste de innehålla förvaltningsslutsatser om uppnående av strategiska och operativa mål, de interna kontrollsystemens funktion samt vad beträffar finansiell förvaltning information om huruvida de delegerade utanordnarna rimligen kan försäkra att de resurser som tilldelats deras verksamhet har använts för de avsedda ändamålen och i enlighet med principerna för en sund finansiell förvaltning. Informationen som bedöms i denna rapport måste vara relevant som underlag för dessa slutsatser. Vid omarbetningen av instruktionerna har mycket arbete lagts ner på att säkerställa att rapporterna endast innehåller relevanta uppgifter och att de förbättrar tydlighet och konsekvens för alla generaldirektorat. Syftet är att kunna garantera överensstämmelse, enhetlighet, klarhet och konsekvens samtidigt som rapporteringsbördan reduceras. Instruktionerna har genomgått en noggrann granskning i syfte att utesluta icke nödvändiga krav. Detta har resulterat i att det nu föreligger en tydlig skillnad mellan obligatoriska krav och vägledningar. För att bemöta de olika behov användarna av denna information har är rapporterna indelade i tre nivåer enligt följande: 1. En sammanfattning med kommentarer som på ett precist och tillgängligt sätt redogör för de huvudsakliga resultaten och förvaltningsslutsatserna angående kontroll och försäkran för läsare som inte är experter. 2. Den huvudsakliga delen av rapporten, med underlaget för slutsatserna i sammanfattningen. 3. Bilagor med mer detaljerad (teknisk) information. Användning av en mall med föreslagna inledande avsnitt har bidragit till avsevärt bättre tydlighet och jämförbarhet för alla generaldirektorat. Sammanfattningarna har visat sig vara särskilt användbara för att kunna hämta viktig information som är enkelt åtkomlig för alla generaldirektorat. Kommissionen ger sina tjänstegrenar anvisningar om hur de kan vidta åtgärder för att bibehålla en lämplig nivå av transparens, samtidigt som de årliga verksamhetsrapporterna begränsas till en rimlig längd. De centrala tjänstegrenarna får dessutom anvisningar om att stödja dem och fastställa bästa praxis. 3.3 Förstärkt förfarande för inbördes utvärdering I sin kontinuerliga strävan efter ytterligare förbättringar arbetar de centrala tjänstegrenarna från ett tidigt skede med att hjälpa generaldirektoraten att avfatta de årliga verksamhetsrapporterna. De diskuterar viktiga frågor med dem och tillhandahåller vägledning när så behövs. Inbördes utvärdering har visat sig vara en effektiv plattform för att dela åsikter angående formuleringar av övergripande frågor och att hantera svagheter. Även den interna revisionstjänsten var aktivt involverad i dessa diskussioner och tillhandahöll tidig återkoppling på utkasten av de årliga verksamhetsrapporterna. 3.4 Kostnadseffektivitet vid kontroller Den nya budgetförordningen[8] innehåller nya bestämmelser som kräver att de delegerade utanordnarna beaktar risk- och kostnadseffektivitet vid upprättande av interna kontrollsystem[9] (artikel 66.2 i budgetförordningen) och beslut om kontrollernas frekvens och intensitet (artikel 49 i tillämpningsföreskrifterna till budgetförordningen). De delegerade utanordnarna ska också inkludera totala kostnader för och fördelar med kontrollerna i den årliga verksamhetsrapporten (artikel 66.9 i budgetförordningen). Det huvudsakliga ändamålet med att utvärdera kontrollernas kostnadseffektivitet är att stödja förvaltningens beslutsfattande om utformningen av kontrollsystemen och tilldelningen av relaterade resurser. Kontrollstrategier och -system ska säkerställa en högre kontrollintensitet och kontrollfrekvens i högriskområden och se till att kontrollerna konsekvent skapar mervärde. Kommissionens centrala budgetavdelning har hjälpt de delegerade utanordnarna inom hela kommissionen med att ta fram en riskdifferentierad inställning till kontroll. I syfte att stödja genomförandet av detta tillvägagångssätt på ett effektivt sätt har avdelningen skapat arbetsgrupper och tillhandahållit vägledning angående revisionen av de interna kontrollstrategierna, mallar och exempel på hur de nödvändiga indikatorerna för kostnadseffektivitet för de fyra huvudsakliga typerna av utgifter och förvaltningssätt kan fastställas och beräknas. Alla årliga verksamhetsrapporter innehåller kontrollstrategier som ligger i linje med den föreslagna strukturen, så att det är möjligt att - upprätta en direkt koppling mellan risker och kontroller, - fastställa kriterier för att anpassa kontrollfrekvens och -intensitet till riskerna, och - ta fram indikatorer för bedömning av kontrolleffektiviteten. Det krävs dock ytterligare arbete för att dra bättre nytta av denna information för att modulera kontrollintensiteten och -frekvensen i enlighet med riskerna. Avsevärda luckor är uppenbara när det gäller att upprätta indikatorer för kontrolleffektivitet. Detta beror huvudsakligen på en brist på systematisk registrering av kontrollresultat samt svårigheter i att bedöma fördelarna av kontrollen. Kommissionen välkomnar de ansträngningar som görs för att se över de interna kontrollstrategierna för att kunna garantera att kontrollerna är verkningsfulla och kostnadseffektiva. Kommissionens tjänstegrenar ska fortsätta justera kontrollintensiteten till de risker de ställs inför med hänsyn till deras inverkan på uppnåendet av politiska mål. Dessutom anvisar kommissionen generaldirektören för budget att fortsätta ta fram ytterligare vägledningar, fastställa ett begränsat antal indikatorer för kostnadseffektivitet som kan användas inom hela kommissionen samt definiera mer precisa metoder för beräkning av dem. 5. 4 Försäkran insamlad via generaldirektörernas årliga verksamhetsrapporter och reservationer Efter att ha granskat de årliga verksamhetsrapporterna, och speciellt de delegerade utanordnarnas försäkringar och reservationer, noterar kommissionen att de alla har avgett rimliga försäkringar om användningen av resurser för det avsedda ändamålet, efterlevnaden av principer för sund finansiell förvaltning och det faktum att kontrollförfarandena ger de nödvändiga garantierna för de underliggande transaktionernas laglighet och korrekthet. 4.1 Antal reservationer och riskbelopp Antalet reservationer i de årliga verksamhetsrapporterna föll från 29 år 2012 till 21 år 2013. Tre[10] reservationer var nya, medan 11 hade hävts.[11] Fyra reservationer görs med hänsyn till anseendet, medan de andra 17 avser transaktionernas laglighet och korrekthet. Antalet reservationer motsvarar inte antalet eller utsträckningen av de problem som tjänstegrenarna har stött på, eftersom en enskild sakfråga kan påverka program som hanteras av flera tjänstegrenar, vilket kan leda till ett oproportionerligt högt antal reservationer[12]. Dessutom är de underliggande orsakernas eller hindrens egenskaper och omfattning sällan jämförbara. Eftersom de reservationer som hävdes stod i samband med verksamhet som inbegriper utgifter med lägre finansiella volymer, så innebar det låga antalet inte en reducering av omfattningen eller riskbeloppen[13]. Både omfattningen och den finansiella exponeringen från reservationerna ökade tvärtom under 2013. De delegerade utanordnarna fastställde de huvudsakliga orsakerna till sina reservationer och fastställde korrigerande åtgärder för att gripa sig an dem. Bilaga 1 till denna rapport ger en kvantifierad översikt över reservationerna och den följande tabellen visar riskbeloppet (3 807 miljoner euro) för utgiftsdelen under reservationerna (tillämpningsområde för 129 149 miljoner euro) Tabell. reservationer 2013 – tillämpningsområde och riskbelopp (miljoner euro)[14] Område || Totala utgifter || Tillämpnings-område || Riskbelopp Jordbruk || 58 227 || 58 051 || 1 888 Sammanhållning || 58 912 || 57 723 || 1 506 Delsumma delad förvaltn. || 117 139 || 115 774 || 3 394 || || || Externt bistånd || 6 383 || 3 768 || 126 Forskning || 11 539 || 6 291 || 180 Annan interna politik || 4 217 || 354 || 8 Administration || 5 488 || 0 || 0 Delsumma direkt/indirekt förvaltn. || 27 626 || 10 412 || 314 Summa EU:s budget || 144 766 || 126 186 || 3 708 EUF || 2 963 || 2 963 || 99 Summa || 147 729 || 129 149 || 3 807 Finansiella reservationer görs när riskbeloppet överstiger väsentlighetströskeln på 2 %. Återstående utgifter som inte ingår i detta tillämpningsområde, är dock inte nödvändigtvis fria från överträdelser. Icke desto mindre kommer riskbeloppet för utgifter som inte har några reservationer inte att vara högre än 2 % och motsvarar därför högst 372 miljoner euro[15] 2013. Därför är kommissionen säker på att det högsta riskbeloppet för utgifterna under hela 2013 (EU:s och EUF:s budget), inklusive både riskbelopp för utgifter under reservation och utgifter ej under reservation, ligger under 4 179 miljoner euro (3 807 miljoner euro + 372 miljoner euro), vilket motsvarar 2,8 %[16] av alla utbetalda utgifter. Under 2013 genomförde kommissionen finansiella korrigeringar och återvinningar uppgående till 3 362 miljoner euro, i enlighet med budgetförordningen och sektorspecifika föreskrifter, vilket motsvarade 2,3 % av utbetalningarna från EU-budgeten. Nedgången från 2012 (4 419 miljoner euro) beror på ett särskilt fall (vilket motsvarar 49 % av det totala beloppet av finansiella korrigeringar som genomförts under 2012) som beror på en finansiell korrigering 2012 på 1,8 miljoner euro för Sammanhållningsfonden 2000–2006 och dess program i Spanien. Den resulterande minskningen med 34 % av de finansiella korrigeringar som genomförts under 2013 (från 3 742 miljoner euro till 2 472 miljoner euro) kompenserades endast delvis av en ökning med 31 % av genomförda återvinningar under 2013 (från 678 miljoner euro till 890 miljoner euro) Kontroller och revisioner av flerårig karaktär som utformats i enlighet med artikel 59 i budgetförordningen, inklusive kommissionens och medlemsstaternas förhandskontroller, innebär att kumulativa uppgifter ska användas för att ge en mer meningsfull bild av betydelsen och effektiviteten vad gäller de korrigerande mekanismer som tillämpats av kommissionen och medlemsstaterna samt deras inverkan på det kvarstående riskbeloppet. Följande indikatorer framvisar klart en ökande trend i de finansiella konsekvenserna av kommissionens korrigerande kapacitet vad beträffar dess övervaknings- och kontrollsystem under de senaste fem åren. Det totala beloppet av finansiella korrigeringar och återkrav under 2013 (3 362 miljoner euro) överstiger medelvärdet för 2009-2013 (2 730 miljoner euro) med 632 miljoner euro. Under perioden 2009-2013 utgjorde medelbeloppet för finansiella korrigeringar och återkrav (2 571 miljoner euro) 2,13 % av medelbeloppet för utbetalningar från EU-budgeten, medan det utgjorde 2,07 % för 2009-2012. 4.2 Inkomster Farhågor för tillförlitligheten av de belgiska myndigheternas uppgifter om traditionella egna medel bemöttes genom förbättrade interna kontroller. Som ett resultat av detta kunde generaldirektören för budget häva reservationerna angående otillräcklig garanti om tillförlitligheten i Belgiens klarerings- och bokföringssystem. 4.3 Administrativa utgifter Generaldirektoratet för personal och säkerhet ingav en reservation med hänsyn till anseendet sedan Europeiska revisionsrätten i Europaskolornas årsredovisningar för 2012 upptäckt oegentligheter knutna till möjligt bedrägeri på en av skolorna. Generaldirektoratet för personal och säkerhet har redan vidtagit åtgärder under det befintliga ramverket för styrning, såsom fortsatt insisterande på omedelbart genomförande av rekommendationerna från revisionsrätten och den tjänsten för internrevision, särskilt med avsikt på det nya redovisningssystemet (SAP). Dessutom vill man ta tillfället i akt vid översynen av Europaskolornas budgetförordning att föreslå en ny utformning av Europaskolornas redovisningssystem. Kommissionen instruerar Generaldirektoratet för personal och säkerhet att hjälpa till att förstärka kontrollförfaranden och förbättra den allmänna kontrollmiljön i Europaskolorna genom att via styrelsen fortsätta att insistera på att skolorna vidtar nödvändiga åtgärder. Skolorna måste följa upp Europeiska revisionsrättens och tjänsten för internrevisions rekommendationer, speciellt med avseende på det nya redovisningssystemet. 4.4 Jordbruk och landsbygdsutveckling, miljö, fiske och hälsa Generaldirektören för jordbruk och landsbygdsutveckling har utställt en ny reservation för marknadsåtgärder med bidrag från Europeiska garantifonden för jordbruket (EGFJ) för diverse stödordningar i nio medlemsstater (Österrike, Tjeckien, Frankrike, Italien, Nederländerna, Polen, Spanien, Sverige och Förenade kungariket). Riskbeloppet motsvarar 7,43 % av de utbetalade utgifterna. För huvuddelen av de åtgärder som avses har kommissionen upptäckt brister under platsrevisioner. I andra fall (producentorganisationer i Nederländerna och skolmjölkssystem i Frankrike och Sverige) utlöstes reservationen av den höga felfrekvens som rapporterats av de utbetalande organen eller attesteringsorganen. I alla dessa fall har nödvändiga korrigerande åtgärder redan identifieras och meddelats till berörda medlemsstater. Generaldirektören vidhöll sin reservation om direktbetalningar från EGFJ för 20 utbetalande organ i sex medlemsstater (Spanien (15), Frankrike, Förenade kungariket (England), Grekland, Ungern och Portugal). Riskbeloppet motsvarar 2,34 % av de utbetalade utgifterna. Eftersom bristerna identifierades av kommissionen själv har nödvändiga korrigerande åtgärder redan identifierats och dessa medlemsstater har underrättats. Generaldirektören vidhöll sin reservation om utgifter från Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling (EJFLU) med hänsyn till 31 utbetalande organ i 19 medlemsstater (Belgien, Bulgarien, Cypern, Tyskland (2), Danmark, Spanien (6), Finland, Frankrike (2), Förenade kungariket (2), Grekland, Ungern, Irland, Italien (5), Luxemburg, Nederländerna, Polen, Portugal, Rumänien och Sverige). Riskbeloppet motsvarar 5,12 % av de utbetalade utgifterna. Eftersom bristerna identifierades av kommissionen själv har nödvändiga korrigerande åtgärder redan identifierats och dessa medlemsstater har underrättats. Generaldirektoratet har också utställt en ny reservation för utgifterna i Turkiet från instrument för föranslutningsstöd för landsbygdsutveckling (Ipard). Riskbeloppet motsvarar 5,46 % av de totala utgifterna i Ipard. Generaldirektören för havsfrågor och fiske vidhöll sin reservation om förvaltningen av och kontrollsystemen för Europeiska fiskerifonden (EFF) (berättigande av deklarerade utgifter för sex medlemsstater: Tjeckien, Danmark, Spanien, Finland, Nederländerna och Förenade kungariket). Betalningar i de sex berörda programmen har inställts eller kommer att ställas in. En åtgärdsplan kommer att tas fram för varje fall med åtgärder som ska vidtas för att korrigera de svagheter som gav upphov till de höga felfrekvenserna, samt tillämpliga tidsramar. Utbetalningarna återupptas först när dessa frågor har blivit åtgärdade på ett tillfredsställande sätt. Riskbeloppet för de sex programmen med höga felfrekvenser utgör tillsammans endast 1,91 % av de totala utbetalningarna från EFF. 4.5 Regionalpolitik, energi och transport Generaldirektören för regional- och stadspolitik vidhöll två reservationer. Den största reservationen rör förvaltning och kontrollsystem för Europeiska regionala utvecklingsfonden (Eruf) 2007–2013/Sammanhållningsfonden/Instrumentet för stöd inför anslutningen (IPA) under 2013 för 68 operativa program i 15 medlemsstater (Österrike, Belgien, Bulgarien, Tjeckien, Tyskland, Estland, Spanien, Ungern, Italien, Malta, Nederländerna, Polen, Slovenien, Slovakien och Förenade kungariket), fem europeiska territoriella samarbetsprogram och två IPA-program. Riskbeloppet motsvarar 2,66 % av Eruf/sammanhållningsfondens och IPA:s utbetalningar under 2013. Den andra reservationen rör förvaltning och kontrollsystem i Eruf/Sammanhållningsfonden 2000–2006 under 2013 för fem operativa program i Italien och Irland och för Sammanhållningsfonden (transportsektorn) i Polen och Rumänien, men utan några utförda slutgiltiga betalningar under 2013. För varje fall har särskilda åtgärder vidtagits eller planerats, bland annat - varningsbrev för att förhindra inlämning av betalningskrav avseende oriktiga utgifter, - senarelagda betalningar, - inledande av korrigeringsförfaranden när kommissionen anser att de nationella myndigheterna inte har gjort tillräckligt för att utföra kontroller innan projekten avslutas, - kompletterande vägledning och hjälp för nationella myndigheter, - inbördes revisionsutvärderingar för att kontrollera de nationella revisorernas förmåga att uppfylla sina skyldigheter, - uppdatering av revisionsplanen och kontinuerligt fokus på riskbaserade revisioner, och - övervakning av att överenskomna korrigerande åtgärdsplaner till följd av avbrutna eller innehållna betalningar följs. För programperioden 2000–2006 har specifika åtgärder vidtagits eller planerats i varje enskilt fall, bland annat - inledning av finansiella korrigeringsförfaranden som en del av avslutandeprocessen, och - begäran till myndigheterna att utföra ytterligare kontroller innan projekten avslutas. 4.6 Sysselsättning och socialpolitik Generaldirektören för sysselsättning, socialpolitik och inkludering vidhöll två reservationer för allvarliga fel i viktiga aspekter av förvaltning och kontrollsystem för identifierade operativa program. Den huvudsakliga reservationen är en finansiell reservation för Europeiska socialfonden (ESF) 2007‑2013 under 2013 för 36 operativa program i 11 medlemsstater (Belgien, Tjeckien, Frankrike, Tyskland, Irland, Italien, Polen, Rumänien, Slovakien, Spanien och Förenade kungariket). Riskbeloppet för reservationen för 2007–2013 motsvarar 2,4 % av betalningarna som gjorts för ESF under 2013. Den andra reservationen avser en reservation 2013 med hänsyn till anseende för ESF 2000–2006 för sex operativa program i fyra medlemsstater (Frankrike, Italien, Sverige och Förenade kungariket). För programperioden 2000–2006 finns det inte någon finansiell risk, eftersom de slutliga betalningarna endast kommer att utföras när alla frågor har lösts och en överenskommelse har nåtts med medlemsstaterna om nivån på den finansiella korrigeringen. Kommissionen har vidtagit eller planerat åtgärder för varje enskilt berört program, med avsikten att erhålla en försäkran att de krävda korrigerande åtgärderna har genomförts. Förutom att följa en strikt policy för avbrott och inställelse av utbetalningar för att skydda EU:s medel har kommissionen aktivt främjat fördelarna med att använda förenklade kostnadsalternativ för ESF i förhandlingar om samarbetsavtal och operativa program för programperioden 2014‑2020. Eftersom Spanien fortfarande står för en tredjedel av de operativa programmen under reservation, ska en särskild målinriktad åtgärdsplan tas fram i nära samarbete med de spanska myndigheterna för att bemöta de specifika problem som identifierats. Generaldirektören för sysselsättning, socialpolitik och inkludering kommer även att nära följa Rumäniens genomförande av de åtgärder som det har begärt för att förbättra förvaltnings- och kontrollsystemen. 4.7 Externa relationer, utvecklingsbistånd och utveckling Generaldirektören för utveckling och samarbete (EuropeAid) vidhöll sin övergripande reservation, d.v.s. för alla aktiviteter och förvaltningscykler, eftersom den totala kvarstående andelen fel i de underliggande transaktionernas laglighet och korrekthet var 3,35 % för 2013. En åtgärdsplan har tagits fram utifrån reservationerna 2012. Denna åtgärdsplan håller redan på att genomföras och bemöter också de återkommande reservationerna. 4.8 Forskning och andra interna politikområden En tredjedel av reservationerna i den årliga verksamhetsrapporten för 2013 är relaterade till det sjunde ramprogrammet forskning och teknisk utveckling. Det beror på att programmet genomförts av sex olika generaldirektorat och två genomförandeorgan. Då den felandel som upptäcktes i det gemensamma representativa revisionsprovet var 4,14 % vid slutet av 2013 vidhöll de berörda delegerade utanordnarna sina reservationer. Det var endast genomförandeorganet för Europeiska forskningsrådet (ERCEA) och genomförandeorganet för forskning (REA) som inte gjorde det för två specifika delmängder (projekten Idéer och Människor) som har andra profiler för bidragsmottagarna och enklare bidragsbestämmelser, vilket leder till felfrekvenser som ligger under programmets medelvärde. REA:s direktör hade en reservation relaterad till delmängden små och medelstora företag, eftersom han bedömde att den kvarstående mängden fel kan nå 14 % p.g.a. den relativt sett högre riskprofilen. Förenklingsåtgärder infördes 2011 och har haft en positiv effekt på felfrekvensen. Kommissionen anser dock att möjligheterna att förenkla reglerna har uttömts för det sjunde ramprogrammet. Kommissionen instruerar tjänstegrenarna som förvaltar det sjunde ramprogrammet för forskning och teknisk utveckling att vidta åtgärder för att reducera fel, t.ex. genom pågående insatser för att ge vägledning och återkoppling till deltagare och certifierande revisorer för att förhindra att det uppstår fel. Kontroll- och revisionsarbetet ska fortsättas och balansera laglighet och korrekthet med andra målsättningar såsom främjad attraktionskraft och resultat i EU:s forskningspolitik, internationell konkurrenskraft, hög kvalitet i forskningen, stimulans till små och medelstora företag att delta samt dämpade kontrollkostnader. Genomförandeorganet för utbildning, audiovisuella medier och kultur (EACEA) vidhöll sin reservation för programmet livslångt lärande med tanke på den kvarstående felfrekvensen (3,04 %) som fortfarande ligger över tröskeln på 2 %. Genomförandeorganet håller på att analysera de vanligaste felen och kommer om nödvändigt att vidta ytterligare åtgärder, med hänsyn tagen till de korrigerande åtgärdernas kostnader och nytta. Kravet på revisorsintyg från bidragsmottagarna tillsammans med en förbättrad kommunikation om de finansiella åtagandena borde göra det möjligt att nå ned till väsentlighetströskeln på 2 % för projekt som ingåtts under det sista året av den aktuella programperioden, nämligen 2013. Baserat på en uppskattning av organets direktör kommer dock felfrekvensen för hela programmet för livslångt lärande 2007–2013 att utlösa en reservation under åtminstone ett par år framöver. Generaldirektören för klimatåtgärder vidhöll sin reservation om anseende rörande den kvarvarande betydande säkerhetsbristen i EU-registret för handel med utsläppsrätter. Efter organiserade cyberattacker mot nationella register mellan november 2010 och januari 2011 och stölden av ett stort antal rättigheter, upptäcktes omfattande säkerhetsbrister i systemet. En operatör väckte talan mot kommissionen i EU-domstolen om stölden av rättigheter. Det ledde till en registrering av villkorade förpliktelser på 16,2 miljoner euro i klimatåtgärdernas konton. Domstolsförhandlingarna pågår. Det förekom inga säkerhetsincidenter under 2012 eller 2013, men kommissionen fortsätter att förbättra säkerhetsnivån. Det uttalande om säkerheten som generaldirektören för klimatpolitik och generaldirektören för informationsteknik gemensamt gjorde i slutet av januari 2013 innehåller en åtgärdsplan med fem ytterligare säkerhetsåtgärder för att tillsammans behandla sex identifierade verksamhetsrisker. Ett snabbt och lyckat införande av åtgärdsplanen senast 2015 skulle ge en rimlig försäkran om att kvarstående risker för cyberattacker har reducerats till en acceptabelt låg nivå. Generaldirektören för hälso- och konsumentfrågor vidhöll sin reservation om korrektheten i medlemsstaternas kostnadskrav (kvarstående felfrekvens på 2,3 % för 2013) i programmen för utrotning av djursjukdomar och övervakningsprogrammen inom området för livsmedel och foder. Generaldirektoratet har redan vidtagit ett antal förebyggande åtgärder för att reducera felfrekvensen på området. En mer precis och restriktiv definition av stödberättigade utgifter infördes i kommissionens beslut om de veterinärprogram som startade den 1 januari 2011. Användningen av enhetskostnader i programmen för 2012 och 2013 kommer att hjälpa till med att reducera felen i kostnadskraven. Den sammanlagda effekten av alla åtgärder förväntas reducera felfrekvensen ytterligare, antagligen till under tröskeln på 2 %. 6. 5 Försäkran genom tjänsten för internrevision Kommittén för revisionsuppföljning informerar kollegiet om revisionsfrågor, särskilt de som påverkar hela kommissionen. I internrevisionsrapporten[17] 2013 rapporterades om genomförandet av revisionsrekommendationerna från tjänsten för internrevision. Vid slutet av 2013 hade 79 % av de rekommendationer som accepterats 2009–2013 blivit genomförda. När det gäller rekommendationer utställda under 2009–2013 och klassificerade som ”mycket viktiga” eller ”kritiska” var endast tio (2,3 %) ”mycket viktiga” rekommendationer försenade med mer än sex månader (enligt tidsfristen i den ursprungliga åtgärdsplanen). Tre ”mycket viktiga” rekommendationer som utställts före 2009 var också försenade. Inga kritiska rekommendationer är ouppklarade. Kommittén för revisionsuppföljning blev regelbundet informerad om fall där genomförandet av ”kritiska” eller ”mycket viktiga” rekommendationer var försenade med mer än sex månader. Tjänsten för internrevision bekräftade i sitt uppföljningsarbete att rekommendationerna allmänt sett genomförts på ett tillfredsställande sätt och att kontrollsystemen i revisionstjänsterna har förbättrats. Tjänsten avslutade 96 % av de rekommendationer som följdes upp under denna period. Kommissionens internrevisor avgav ett allmänt utlåtande, huvudsakligen på grundval av sitt eget och de interna revisionsinstansernas arbete, med fokus på finansiell förvaltning. Han betraktade det faktum att kommissionen har fått på plats styrnings-, riskhanterings- och internkontrollförfaranden vilka sammantaget är tillräckliga för att ge en rimlig garanti om att dess finansiella mål uppnås. Utlåtandet nyanseras av de delegerade utanordnarnas reservationer i deras årliga förvaltningsrapporter. Dessutom nämnde internrevisorn i ett avsnitt om sakfrågor tre frågor som kräver särskild uppmärksamhet: 1. Avseende rapporteringen av kontrollernas kostnadseffektivitet i de årliga förvaltningsrapporterna (se avsnitt 3.4) föreslår han att vägledningen bör förbättras ytterligare så att tjänstegrenarna tydligare visar att kontrollerna är effektiva och proportionerliga och att begränsade resurser används på ett målinriktat och rationellt sätt. 2. Han ser att det har skett framsteg i hur kvarstående felfrekvenser formuleras och presenteras i de årliga förvaltningsrapporterna, särskilt om strukturfonder, forskning, jordbruk och landsbygdsutveckling. Han anser att det är nödvändigt att generaldirektoraten fortsätter visa att de kvarstående felfrekvenserna är tillförlitliga och solitt baserade. När information från medlemsstaterna om felfrekvenser och finansiella korrigeringar används, ska generaldirektoraten vidta alla rimliga åtgärder i sitt kontroll- och revisionsarbete för att bekräfta att informationen är korrekt. De måste slutligen säkerställa att deras egna korrigerande åtgärder används precist i praktiken. 3. Tjänsten för internrevision reviderade 2013 verksamheten vid genomförandeorganet för konkurrenskraft och innovation (EACI)[18] och genomförandeorganet för forskning (REA), och då framkom betydelsefulla resultat om kontrollstrategier och -system, varför åtgärder bör vidtas på detta område. Den fleråriga budgetramen 2014–2020 kommer att innebära att fler uppgifter blir delegerade till genomförandeorganen. Organens ökande driftsbudgetar och ansvar kommer att kräva att de på lämpligt sätt förstärker sina kontrollsystem för att kunna bemöta framtida utmaningar och kunna behandla felrisken i de underliggande transaktionerna. Med avseende på den korrigerande kapaciteten i de fleråriga övervaknings- och kontrollsystemen menar kommissionens internrevisor att det är rimligt att anta att jämförbara medelårsnivåer på finansiella korrigeringar och återkrav som de senaste fyra åren kommer att gälla för utbetalningar gjorda under 2013. Därför uppskattas de finansiella korrigeringarna och återkraven att vara tillräckligt stora för att skydda budgeten som helhet över tid. En sammanfattning av internrevisorns arbete kommer att överlämnas till myndigheten som beviljar ansvarsfrihet i enlighet med artikel 99.5 i den nya budgetförordningen. 7. 6 Utmaningarna i delad förvaltning Under delad förvaltning har medlemsstaterna ansvaret för att inrätta och underhålla tillförlitliga förvaltnings- och kontrollsystem. Enligt artikel 317 i EUF-fördraget och den nya budgetförordningen betyder delad förvaltning även delat ansvar mellan kommissionen och medlemsstaterna. Enligt Europeiska revisionsrättens årsrapport 2012 kunde omkring två tredjedelar av felen ha identifieras och korrigerats av de nationella myndigheterna. 6.1 Medlemsstaternas myndigheter ska i högsta möjliga mån använda sig av tillgängliga instrument för att förhindra fel och uppfylla sina åligganden och förpliktelser för alla program med delad förvaltning, för att skydda EU-budgeten och hantera kvarvarande brister i sina förvaltnings- och kontrollsystem. Ytterligare nationella åtgärder kommer att vara nödvändiga för att nå de svagaste länkarna i kontrollkedjan, d.v.s. kontroller av bristfälliga förvaltnings- och kontrollsystem hos förvaltningsmyndigheter och utbetalande organ som utför ineffektiva kontroller på primär nivå med otillförlitliga kontrollresultat som följd. Kommissionen kommer att förstärka sin övervakande roll gentemot medlemsstaternas myndigheter för att så effektivt som möjligt se till att framtida fel inte uppstår och att tidigare utgifter blir korrigerade. Därför kommer kommissionen att fortsätta med sina målinriktade kapacitetsuppbyggande åtgärder. Dessutom kommer den att uppmuntra en så bred användning som möjligt av förenklade betalningssystem, som har en mycket mindre risk för fel än de traditionella utgiftsmekanismerna. Kommissionen uppmanar medlemsstaterna att engagera sig i att förbättra tillförlitligheten och insynen genom att förstärka kontrollåtgärder där de är nödvändiga, särskild förvaltningskontroller på primär nivå, innan utgifter attesteras till kommissionen, och genom att anta tydliga regler om vad som berättigar till stöd för att reducera risken för fel. Korrigering av felaktiga utbetalningar är en viktig del av sund finansiell förvaltning. Under 2013 fortsatte ansträngningarna i att genomföra finansiella korrigeringar där de var nödvändiga, att förbättra medlemsstaternas uppgifter om finansiella korrigeringar och återkrav, samt att främja bruket av bästa praxis för att förbättra återkravsmekanismerna på medlemsstatsnivå och EU-nivå. I delad förvaltning ger de årliga förvaltningsrapporterna detaljerade uppgifter om de korrigeringar som medlemsstaterna genomför och rapporterar till kommissionen, samt utvärderingar av de nationella kontrollsystemen. Inom sammanhållningspolitiken och jordbrukspolitiken har medlemsstaterna genomfört korrigeringar till följd av sitt eget och EU-revisorernas revisionsarbete. För programperioden 2007–2013 rapporteras dessa kumulativt senast den 31 mars, med ett års eftersläpning, vilket betyder att medlemsstaterna rapporterade korrektionerna för 2012 under 2013. Förutom korrigeringar som resulterade från EU-revisioner innehöll de korrigeringar och återkrav som följd av egna revisioner för totalt 1 411 miljoner euro. De delegerade utanordnarna rapporterade de senast kända uppgifterna vid tidpunkten för undertecknandet av sina årliga förvaltningsrapporter[19]. 6.2 Kommissionen kommer att intensifiera ramverk och strategi för revision för att hjälpa till att hantera de kvarstående svagheterna i medlemsstaternas system, speciellt för dem med de högsta riskerna för genomförandet av EU-program. Europeiska revisionsrätten har funnit att medlemsstaternas revisionsrapporter, som kommissionens riskanalys är baserad på, ibland inte är tillförlitliga. Även om merparten av medlemsstaternas revisionsrapporter är tillförlitliga, så litar inte kommissionen blint på dessa resultat, utan bedömer dem alltid och drar slutsatser om deras tillförlitlighet. Inom jordbruket kommer kommissionen att vidhålla sitt riskbaserade tillvägagångssätt, men går mot en flerårig revisionsstrategi för perioden 2014–2020 för att få en bättre balans mellan täckningen av risker och geografisk täckning. Inga medlemsstater kommer att lämnas utanför, men en del som har högre risker kommer att få fler revisioner utförda. Kommissionens revisioner kommer att fortsätta vara fokuserade på de utbetalande organens kontroller innan de gör utbetalningar till de slutgiltiga bidragsmottagarna. I alla fall av allvarliga brister blir medlemsstaterna tvungna att ta fram och införa precisa korrigerande åtgärdsplaner och kommissionen kommer att övervaka genomförandet. En ny enhet kommer att syssla med denna verksamhet för direktbetalningar, inklusive förbättringar av systemet för identifiering av jordbruksskiften (LPIS). Om bristerna inte korrigeras enligt en åtgärdsplan inställs utbetalningarna. Oberoende av detta (som en del av det separata förfarandet för kontroll av överensstämmelse) påförs nettofinansiella korrigeringar för att skydda EU-budgeten. Under reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken (och i enlighet med den nya budgetförordningen) kommer de attesterande myndigheterna att fr.o.m. ansökningsåret 2014 återutföra primära kontroller på ett representativt urval av transaktioner på mottagarnivå, och avge ett utlåtande om transaktionernas laglighet och korrekthet. Generaldirektoratet för jordbruk och landsbygdsutveckling kommer att bedöma utlåtandets tillförlitlighet och använda det som underlag för sin försäkran och finjustera riskanalysen för sin egen revision på primärkontrollnivå. Inom sammanhållningspolitiken består kommissionens fleråriga revisionsstrategi för 2007–2013, vilken uppdateras årligen baserat på en riskutvärdering, av två huvudkomponenter: - Verifiering (genom ”återutförande” på plats av de nationella revisionerna, inklusive på mottagarnivå) i den utsträckning kommissionen kan förlita oss på de nationella revisionsmyndigheternas arbete, deras rapporterade revisionsresultat och felfrekvenser. - Direktrevision av program eller myndigheter som kommissionen har bedömt inte tillräckligt åtgärdar de högrisker som har identifierats, inklusive revision på plats på mottagarnivå för att bekräfta resultatet av de målinriktade systemrevisionerna. Den nya enhetliga revisionsstrategin för 2014–2020 reflekterar uppgraderingen av vissa aspekter av den årliga finansiella förvaltnings- och kontrollcykeln som avslutas den 15 februari varje år genom att det lämnas attesterade programkonton, förvaltningsförklaringar och årssammanfattningar, revisorernas utlåtanden om systemens funktionalitet, utbetalningarnas och kontonas laglighet och korrekthet, samt relevanta kontrollrapporter. Baserat på omfattande revisioner sedan 2009 av de viktigaste revisionsmyndigheternas tillförlitlighet (omfattar 96 % av anslagen) kommer Generaldirektoratet för regional- och stadspolitik och Generaldirektoratet för sysselsättning, socialpolitik och inkludering att fortsätta övervaka myndigheternas prestationer för att säkerställa att de uppfyller kraven. De kommer att kräva en korrigerande åtgärdsplan för de få revisionsmyndigheter som inte är välfungerande, och kommer att tillhandahålla vägledningar och gemensamma metodverktyg. Kontroller utförda på primärnivå av förvaltningsmyndigheter/utbetalande organ av stödmottagarnas utgiftsdeklarationer är en hörnsten i kontrollkedjan. Kommissionen verifierar genom sina egna riskbaserade systemrevisioner (vilka inkluderar revisioner på plats hos mottagarna) att de nationella myndigheterna utför lämpliga kontroller. Kommissionen följer upp det som påträffats under revisionen tills det föreligger en försäkran att svagheter i systemet har bemötts och korrigerats, och ålägger finansiella korrigeringar för att skydda EU-budgeten. 6.3 Kommissionen kommer också att fortsätta ställa in betalningar om det uppstår allvarliga brister som inte åtgärdas i rätt tid av medlemsstaterna ifråga. Den kommer att använda en förstärkt inställelsemekanism för jordbruket som ett förebyggande instrument för att skydda EU-budgeten från svagheter i medlemsstaternas kontrollsystem. I sina årliga verksamhetsrapporter har de tjänstegrenar som utför transaktioner inom delad förvaltning rapporterat om alla beslut om att avbryta eller ställa in betalningar, med uppgift om aktuella operativa program, medlemsstater, typer av brister, faktorer som låg till grund för besluten samt beslutets budgeteffekt. Denna information är ett viktigt inslag för rimlig säkerhet och ansvarsutkrävande. Sedan den nya möjligheten att ställa in betalningar infördes för programperioden 2007–2013 fattade generaldirektoraten som arbetar med delad förvaltning formella beslut under 2013 att avbryta betalningarna i 265 fall för totalt 4 930 miljoner euro. Under 2013 och det första kvartalet 2014 har kollegiet också fattat 17 beslut[20] om inställelse av betalningar enligt programmen för 2007–2013. Betalningarna kommer inte att återupptas förrän de delegerade utanordnarna får tydliga bevis från revisioner på att orsakerna till avbrottet eller inställelsen har korrigerats, att nödvändiga korrigeringar har påförts och att det inte finns någon risk för ytterligare framtida utgifter som ska attesteras till kommissionen. Dessa erfarenheter av delad förvaltning bekräftar att betalningsinställelser är effektiva incitament för medlemsstaterna så att de vidtar lämpliga korrigerande åtgärder. 6.4 Kommissionen påför finansiella korrigeringar för medlemsstater som inte genomför sunda system. Den kommer att använda nettofinansiell korrigering. Allmänt sett så har kommissionen varit mycket aktiv under 2013 med att återkräva felaktiga utbetalningar och utföra finansiella korrigeringar. Avsnitt 4.1 visar klart att den på ett lämpligt sätt skyddar EU-budgeten från olagliga utgifter. Mer information om dessa uppgifter och de korrigerande mekanismerna i tillämplig lagstiftning finns not 6 till revisionen 2013 samt kommissionens meddelande i september varje år till myndigheten som beviljar ansvarsfrihet och revisionsrätten. Meddelandet lämnas på begäran av Europaparlamentet och innehåller en uppdelning av de finansiella korrigeringarna efter medlemsstat, uppgifter om de nettofinansiella korrigeringar som ledde till inkomster avsatta för särskilda ändamål i EU-budgeten samt resultaten av medlemsstaternas korrigeringar. Kommissionen kommer att fortsätta att arbeta med de medlemsstater vars revisionssystem uppvisar ihållande, systemhotande svagheter. Dessutom kommer den att använda alla tillgängliga instrument för att förhindra fel och att skydda EU-budgeten. Inom jordbrukspolitiken och landsbygdsutvecklingen kommer finansiella korrigeringar att utföras där felaktiga utgifter kan observeras. Målet är nu att reducera den tid det tar att genomföra ett beslut om nettofinansiell korrigering. För närvarande tar det för lång tid med den kontradiktoriska etappen och förlikningsetappen. Ett snabbare förfarande[21] kan skapa mer incitament för medlemsstaterna för att bemöta svagheter i sina förvaltnings- och kontrollsystem i tid, även om det ska understrykas att EU-budgeten är väl skyddad även om korrigeringarna påförs sent. När det gäller de europeiska struktur- och investeringsfonderna kommer den nya bestämmelsen om nettofinansiella korrigeringar som ett tillägg till befintliga korrigeringsförfaranden där en medlemsstat kan återanvända tillgängliga EU-medel för andra projekt eller program om den går med på korrigeringen. För allvarliga brister som upptäckts efter inlämnandet av det årliga bokslutet kan kommissionen dock utföra korrigeringar som reducerar medlemsstatens anslag så att de korrigerade beloppen inte kan återanvändas. Förordningen med gemensamma bestämmelser täcker de europeiska struktur- och investeringsfonderna och har tydliga regler[22] och villkor för korrigeringarna[23]. Kommissionen måste använda dem om ett allvarligt fel upptäcks. Då det behövs kontradiktoriska förfaranden med de berörda medlemsstaterna räknar kommissionen med att korrigeringarna blir utförda 10–12 månader efter det att oegentligheterna har anmälts. Kommissionen instruerar sina tjänster att se till att det finns ett effektivt system för att utföra finansiella korrigeringar så snart som möjligt enligt förordningarna för den nya programperioden från 2016, och att vidta åtgärder för att påskynda det befintliga förfarandet för överensstämmelse inom jordbruket. 6.5 Kommissionen kommer att fortsätta att tillhandahålla meningsfull statistik för att möjliggöra en noggrann analys av medlemsstaternas arbete. Årliga förvaltningsrapporter är en värdefull källa till upplysningar för myndigheten som beviljar ansvarsfrihet, eftersom de på ett transparent sätt visar hur kommissionen uppfyller sina förpliktelser för att säkerställa laglighet och korrekthet inom den delade förvaltningen på de individuella medlemsstaternas nivå, och program (för sammanhållningspolitiken) eller utbetalande organ (för jordbruket). Rapporterna innehåller uppskattningar av felfrekvens och kvarstående riskbelopp, uppdelat efter utbetalande organ, program och medlemsstat. De hjälper också myndigheten som beviljar ansvarsfrihet att bedöma situationen i större detalj, eftersom de ger indikationer över de verkliga riskerna sedan medlemsstaterna och kommissionen (för nettofinansiella korrigeringar) har genomfört korrigerande åtgärder. Under 2013 kommunicerade kommissionen de belopp som återvunnits via finansiella korrigeringar och återvinningar under 2012. Informationen täcker förebyggande och korrigerande åtgärder och om möjligt deras effekt för en varaktig förbättring av förvaltnings- och kontrollsystemen, mätt genom felfrekvenserna. Det ska också noteras att de kvarstående felfrekvenserna som rapporterats av kommissionens tjänster används för att uppskatta finansiell exponering, och de skiljer sig från de felfrekvenser som redovisas av Europeiska revisionsrätten. Den främsta orsaken till detta är att de tar hänsyn till effekten av olika korrigerande mekanismer när de väl har genomförts. 8. 7 Övergripande frågor och lösningar 7.1 Interna kontrollstandarder Kommissionen har uppmärksammat ”Översikten av status för intern kontroll” som tagits fram av generaldirektören för budget, och är tillfredsställd med den positiva tendensen i de operativa förfarandena. Kommissionen instruerar Generaldirektoratet för budget att fortsätta sitt arbete med att förenkla de interna kontrollstandarderna, inrikta dem mer på effektivitet och revidera dem därefter. 7.2 De anförtrodda enheternas inverkan på kontrollkedjan Den nya budgetförordningen har förenklat definitionen av förvaltningstyper och -metoder genom att införliva dem i en gemensam ram som inkluderar - direkt förvaltning där EU:s medel överförs av en delegerad utanordnare till bidragsmottagare och uppdragstagare, och - indirekt förvaltning eller delad förvaltning där EU:s medel anförtros till andra enheter eller till en medlemsstat innan de överförs till den slutgiltiga mottagaren. Förordningen ger också möjlighet att skapa nya typer av delegerade aktörer som de delegerade utanordnarna kan anförtro budgetgenomförandet under en rad olika arrangemang, såsom - tvärdelegerande till andra delegerade utanordnare, - driftsbudgetar för genomförandeorgan, - medel för gemensamma företag, - medel för EuropeAids bidragsavtal med tredjeländer, - finansiella instrument förvaltade av Europeiska investeringsbanken (EIB) och Europeiska investeringsfonden (EIF), - budget verkställd via nationella organ, och - mandat med andra internationella organisationer. Under 2013 förlitade sig 22 kommissionstjänster på anförtrodda organ för att hjälpa dem att genomföra budgeten för verksamheter på totalt 6 572 miljoner euro. Alla utom ett, nämligen genomförandeorganet för det transeuropeiska transportnätet, ansåg att de hade tillräcklig information för att lämna en försäkran. I sammanfattningsrapporten för 2012 bekräftar kommissionen att förvaltningsförklaringen gällde alla resurser tilldelade till dess generaldirektorat, oavsett förvaltningstyp och oavsett om det anförtrodda organet var föremål för ett separat beslut om ansvarsfrihet. De delegerade utanordnarna ska säkerställa lämplig övervakning, ta hänsyn till negativa kontrollresultat eller svagheter i kontrollsystemet och anföra reservationer där så nödvändigt. Generaldirektoratet för budget har tillhandahållit instruktioner, mallar och vägledning för ett särskilt avsnitt samt en bilaga i den årliga verksamhetsrapporten där tjänstegrenarna kan rapportera om sin övervakning och kontroll av de aktörer som de i sin roll som ansvarigt generaldirektorat har anförtrott budgetgenomförande uppgifter. Generaldirektoratet för ekonomi och finans har särskilt framhållit utmaningarna med att implementera vägledningarna med tanke på mängden av särskilda arrangemang med anförtrodda organ under avtal som är flera år gamla. Den inbördes bedömningen av utkasten av de årliga verksamhetsrapporterna har också avslöjat en lucka i kontrollstrategin. Den är inte helt tillämpbar för de fall där finansieringen inte helt täcker de operativa utgifterna, utan endast används för att finansiera det anförtrodda organets administrativa kostnader. Kommissionen instruerar Generaldirektoratet för budget att utarbeta en ytterligare specifik vägledning för de mest relevanta interna kontrollstrategierna för förvaltning som lagts ut på externa aktörer, baserat på bästa praxis för övervakande kontroll av ansvariga generaldirektorat och deras dokumentation. 7.3 Kommissionens strategi för bedrägeribekämpning I meddelandet om kommissionens strategi för bedrägeribekämpning[24] underströks behovet av att generaldirektoraten och tjänstegrenarna förstärker sina interna kontrollsystem för att bemöta bedrägeririsker. En av de viktigaste åtgärderna var att utarbeta och anta strategier för bedrägeribekämpning senast i slutet av 2013. Tolv tjänstegrenar[25] har redan fullt ut genomfört sina strategier, och de andra har angett förväntade datum för fullständigt genomförande och identifiering av åtgärder som inte har vidtagits, förutsatt att de kan offentliggöras utan att deras effektivitet äventyras. Inga kvarstående risker har rapporterats kvarstå obehandlade. De kvantifierade indikatorerna som rapporterats är främst antalet bedrägerimisstankar överförda till eller under utredning av Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (OLAF). Generaldirektoratet för sysselsättning, socialpolitik och inkludering och Generaldirektoratet för hälso- och konsumentfrågor tillhandahåller också, som finansiella indikatorer, de belopp som är involverade i finansiella åtgärder som avser nära bevakning. Baserat på de årliga förvaltningsrapporterna och tjänstegrenarnas genomförande av den bedrägeribekämpande strategin kan man konstatera att, även om inte alla individuella strategier har implementerats fullt ut, det inte finns några kvarstående risker som pekar på att detta kontrollmål inte har bemötts på lämpligt sätt. Åtgärder på detta område (d.v.s. specifika riskanalyser av bidragsmottagare, nära övervakning av utvalda projekt eller kontrakt, övriga steg för att förebygga bedrägeririskerna) har redan skisserats i några av de årliga verksamhetsrapporterna, tillsammans med de specifika resultat av bedrägeribekämpande åtgärder som vidtagits under rapportåret samt andra säkerhetsslutsatser som kan dras från dem. Detta kommer att utföras generellt i rapporterna för 2014. Kommissionen välkomnar det faktum att de flesta av generaldirektoraten redan har kommit långt i utvecklingen och genomförandet av sina strategier för bedrägeribekämpning. Kommissionen instruerar sina tjänstegrenar att fortsätta ta med uppgifter om bedrägeribekämpning som en del av utvärderingen av de interna kontrollsystemen. [1] Artikel 66 i budgetförordningen. [2] Denna rapport innehåller en beskrivning av de mål som har uppnåtts under året, i enlighet med principen för sund finansiell förvaltning (artikel 227 i tillämpningsföreskrifterna till budgetförordningen). I enlighet med artikel 141 i budgetförordningen ska alla institutioner och organ i de sammanställda redovisningarna ta fram en årsrapport över den budgetära och finansiella förvaltningen av sina administrativa utgifter. Kommissionens rapport behandlar Europeiska unionens driftskostnader. [3] Den årliga tillväxtöversikten, nationella reformprogram och portalen för Europa 2020 finns på: http://ec.europa.eu/europe2020. [4] Med aktiviteter som inte medför utgifter menas sådana aktiviteter som inte har någon annan huvudsaklig driftsbudget än administrativa utgifter. [5] Kommissionen sammanfattade resultaten av lagstiftningsprocessen för den fleråriga budgetramen 2014–2020 i meddelandet Flerårig budgetram 2014–2020: slutlig resultattavla för förenkling, COM(2014) 114 final. [6] COM(2013) 461 final. [7] Rapport om EU-utgifternas mervärde (SEC(2011) 867). [8] Den nya budgetförordningen trädde i kraft i januari 2013. Budgetförordning: Europaparlamentets och rådets förordning (EU, Euratom) nr 966/2012 av den 25 oktober 2012 om finansiella regler för unionens allmänna budget och om upphävande av rådets förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002 (EUT L 298, 26.10.2012, s. 1) Tillämpningsföreskrifter: Kommissionens delegerade förordning (EU) nr 1268/2012 av den 29 oktober 2012 om tillämpningsföreskrifter för Europaparlamentet och rådets förordning (EU, Euratom) nr 966/2012 om finansiella regler för unionens allmänna budget (EUT L 362, 31.12.2012, s. 1) [9] I budgetförordningen definieras kontroll som åtgärder som vidtas för att ge en rimlig försäkran angående infriandet av de interna kontrollmålen. Detta innebär heltäckande interna kontrollsystem, som täcker alla åtgärder för förvaltning av budgetanslag, från identifiering av behov och målsättningar vilka föregår alla rättsliga förpliktelser, till slutgiltiga beslut som avgör de fleråriga programmen. [10] Den mest betydande nya reservationen avser marknadsåtgärder för Europeiska garantifonden för jordbruket (EGFJ) och den andra avser instrumentet för föranslutningsstöd för landsbygdsutveckling (Ipard) (bägge Generaldirektoratet för jordbruk och landsbygdsutveckling) Den tredje avser anseendet och rör tillförlitlighetsfrågor i Europaskolorna (Generaldirektoratet för personal och säkerhet). [11] För att häva en reservation blev de delegerade utanordnarna ombedda att påvisa att svagheterna effektivt hade åtgärdats. De reservationer som hävdes avsåg - fyra kvarstående reservationer om det sjätte ramprogrammet (GD forskning), - certifierade ekologiska produkter (GD jordbruk och landsbygdsutveckling), - fonden för fiskets utveckling (GD havsfrågor och fiske), - det europeiska energiprogrammet för återhämtning (GD energi), - projektet för den andra generationen av Schengens informationssystem (SIS II) (GD inrikes frågor), - tillförlitligheten i den finansiella rapporteringen för Europeiska rymdorganisationen (GD näringsliv), - valobservation (tjänsten för utrikespolitiska instrument), och - den inkomstrelaterade reservationen angående traditionella egna medel (GD budget). [12] Detta gäller särskilt forskningspolitiken, där frågor om förvaltningen av ramprogrammen rör sex generaldirektorat och två genomförandeorgan. [13] Begreppet riskbelopp definieras i bilaga 2. [14] Om inte annat anges är källorna för alla uppgifter i denna rapport EU:s preliminära konsoliderade bokföring för budgetåret 2013 samt från de årliga verksamhetsrapporterna. Vid eventuella avvikelser är det uppgifterna i den preliminära bokföringen som har använts. Det nämns i så fall särskilt. [15] 372 miljoner euro motsvarar 2 % av differensen mellan 147 729 miljoner euro och 129 149 miljoner euro. [16] Fel är inte samma sak som bedrägeri. Fel omfattar misstag som felaktigt ifyllda blanketter eller underlåtenhet att tillämpa upphandlingsförfaranden korrekt. Bara en liten del av felen begås medvetet. Bedrägeri är en uppsåtlig handling som utgör ett brott. Fall av misstänkta bedrägerier lämnas regelmässigt till Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (OLAF). [17] Artikel 99.3 i budgetförordningen. [18] Senare omdöpt till Genomförandeorganet för små och medelstora företag (EASME). [19] För jordbruket avser uppgifterna om finansiella korrigeringar och återkrav rapportens år. [20] Det beslutades om femton inställelser 2013 och två under det första kvartalet 2014. Sex beslut avsåg Europeiska regionala utvecklingsfonden och elva avsåg Europeiska socialfonden. [21] Se punkt 2 b för ytterligare information. [22] Allvarliga brister definieras i form av (icke-)efterlevnad av de viktigaste elementen i förvaltnings- och kontrollsystemen, efter en utvärdering i detalj enligt de 18 nyckelkraven för alla programmyndigheter. De element som ska utvärderas på grundval av detaljerade och heltäckande revisionsresultat är bl.a. - lämplig funktionsuppdelning hos programmyndigheterna och övervakning av alla förmedlande organ som är involverade i förvaltnings- och kontrollsystemen, - lämpligt fördelning av funktioner och effektiva verifieringar av förvaltningsmyndigheter för att undvika fel, - effektiva åtgärder för bedrägeribekämpning, - lämpliga förfaranden för att utarbeta betalningsansökningar och för attestering av fullständighet, korrekthet och sanningsenlighet av programmets redovisning till kommissionen, och - effektiva revisioner av system, drift och räkenskaper. Svag eller ingen efterlevnad av ett av de angivna nyckelkraven i den delegerade akten, eller två eller flera av nyckelkraven, leder automatiskt till att kommissionen finner att det föreligger en allvarlig brist som leder till nettofinansiella korrigeringar. [23] I den delegerade akten anges också ett kriterium som används av kommissionen för att bestämma nivån på schablonbaserade korrigeringar (5 %, 10 %, 25 % eller 100 %). De är länkade till den allvarliga bristens relativa skala, dess frekvens och omfång samt förlusten för unionens budget. Enligt akten kan schablonavgifterna höjas till nästa nivå i fall av upprepade allvarliga brister orsakade av att programmets myndigheter misslyckades med att vidta nödvändiga åtgärder för att korrigera systemet efter en tillämpning av en finansiell korrigering under ett tidigare redovisningsår. [24] KOM(2011) 376, 24.6.2011. [25] Generaldirektoraten för jordbruk och landsbygdsutveckling (AGRI), kommunikationsnät, innehåll och teknik (CNECT), sysselsättning, socialpolitik och inkludering (EMPL), inrikes frågor (HOME), rättsliga frågor (JUST), regional- och stadspolitik (REGIO) och tjänsten för utrikespolitiska instrument (FPI), tjänsten för internrevision (IAS), Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (OLAF), rättstjänsten (SJ), Rådgivarbyrån för Europapolitik (BEPA) samt genomförandeorganet för utbildning, audiovisuella medier och kultur (Eacea).