Yttrande från Regionkommittén om "Slutlig årsrapport om genomförandet av handlingsplanen för införande av avancerade televisionstjänster i Europa (Rapport från kommissionen till Europaparlamentet, rådet och Ekonomiska och sociala kommittén)"

(1999/C 374/10)

BAKGRUND

Kommissionens rapport till Europaparlamentet, rådet och Ekonomiska och sociala kommittén "Slutlig årsrapport om genomförandet av handlingsplanen för införande av avancerade televisionstjänster i Europa" (KOM(1998) 441 slutlig).

Presidiets beslut av den 15 juli 1998 att i enlighet med artikel 198c fjärde stycket i EG-fördraget ge utskott 3 - transeuropeiska nät, transporter, informationssamhället - i uppdrag att utarbeta kommitténs yttrande.

Det utkast till yttrande (CdR 61/99 rév. 1) som antogs av utskott 3 den 15 april 1999 (föredragande: Roberto Pella, I-PPE).

Mot bakgrund av ovanstående antog Regionkommittén följande yttrande vid sin 30:e plenarsession den 15-16 september 1999 (sammanträdet den 16 september).

1. Inledning

1.1. Genom rådets beslut 93/424/EEG av den 22 juli 1993(1) fastställdes en handlingsplan för att påskynda utvecklingen av marknaden för avancerade televisionstjänster genom användning av bredbildsformatet 16:9. Handlingsplanen skulle genomföras från det datum beslutet antogs till och med den 30 juni 1997.

1.2. Målet var att skapa en kritisk massa av avancerade televisionstjänster i 16:9-format och att producera ett tillräckligt stort och hela tiden ökande antal program med en hög teknisk kvalitet i detta format för att nå högsta möjliga tittarsiffror.

1.3. Inledningsvis var det bara betal-TV-abonnenter som tittade på digitala TV-program på apparater med 16:9 format (vilket är förhållandet mellan bildskärmens bredd och höjd). Idag finns det mer än 2 miljoner TV-apparater av den här typen, vilket innebär att 16:9-formatet blir allt vanligare i hemmen. Formatet ersätter den traditionella bildskärmen med förvanskad bild med en skärm som liknar biografernas.

1.4. Följaktligen utgör 16:9-formatet detta decenniums stora utmaning. Det ger en bild utan de traditionella systemens förvanskningar, ett digitalt stereoljud och en bildkvalitet som är väl lämpad för och förhöjer det estetiska värdet i fiction, dokumentärfilm, sportsändningar och kulturprogram.

1.5. Enligt beslutet om handlingsplanen skall en rapport om det föregående årets verksamhet föreläggas Europaparlamentet, rådet och Ekonomiska och sociala kommittén.

1.6. Rapporten för 1994 presenterades den 16 juni 1995(2), rapporten för 1995 den 26 juli 1996(3) och den senaste rapporten offentliggjordes i juli förra året. Det aktuella dokumentet behandlar rapporten för verksamheten under 1996 och 1997.

1.7. För att täcka de extra kostnaderna som introduktionen av det nya formatet innebär avsattes gemenskapsmedel på total 228 miljoner ecu från halvårsskiftet 1993 till halvårsskiftet 1997. Dessa medel kunde sökas i olika ansökningsomgångar. 116,2 miljoner ecu delfinansierade 25422 programtimmar i bredbildsformat 16:9, varav 105,2 miljoner ecu gick till att producera 16856 nya programtimmar och 11 miljoner ecu till "remastering" av 8565 timmar.

1.8. Den 31 juli 1997 beviljade kommissionen de sista finansiella bidragen enligt handlingsplanen: 7,8 miljoner ecu som stöd till televisionen för att sprida program med det nya formatet och 9,5 miljoner ecu för att stimulera produktionen av denna programtyp.

1.9. Dokumentet utgör en slutlig årsrapport om den verksamhet inom ramen för handlingsplanen som avslutades i december 1998 (när de kontrakt som beviljades i ansökningsomgång 97/1 löpte ut).

1.10. En utvärdering kommer att offentliggöras under 1999. Denna utvärdering kommer att innehålla en bedömning av de effekter handlingsplanen haft på marknaden och inom berörda sektorer. Ansökningsomgången för utarbetandet av rapporten torde offentliggöras under sommaren.

2. Rapportens innehåll

2.1. I rapporten redogörs för de resultat som hittills uppnåtts vad gäller handlingsplanens mål. I del A behandlas sändningstjänster och i del B programproduktion.

2.2. Rapporten behandlar i synnerhet de resultat som uppnåtts genom de båda ansökningsomgångarna (96/1 och 97/1).

2.3. I samband med ansökningsomgång 97/1 kunde den italienska offentliga televisionen för första gången utnyttja de tillgängliga gemenskapsmedlen. Av rapporten framgår att det med tanke på andra länders erfarenheter vore rimligt att förvänta sig att det offentliga sändningsföretaget RAI skulle vara det företag som introducerade 16:9-sändningar i Italien, och detta redan under föregående år. De första sändningarna tillhandahölls i stället av små, regionala TV-stationer (ansökningsomgång 95/3). Vid ansökningsomgång 96/1 beviljades dock sex sändningsföretag bidrag: för första gången två nationella företag (Gruppo Cecchi Gori) samt fyra regionala.

2.4. Vad gäller sändningsformatet fick bredbildstelevisionen starkt stöd både från betal-TV-företagen och de offentliga sändningsföretagen. Betal-TV-företagens ekonomiska intresse för formatet visade sig i deras redan befintliga analoga tjänster. De bidrog också till att skapa ett underlag med tillräckligt många 16:9-mottagare hos abonnenterna redan innan de digitala tjänsterna spreds ytterligare. De offentliga sändningsföretagen har å sin sida lugnat kommissionen som i början var orolig över att bredbildstelevisionen inte skulle vara lika attraktiv för betal-TV-abonnenterna som för den betydligt större publiken för allmänt tillgängliga sändningar.

2.5. Vad gäller produktionen är det två yrkeskategorier som har kunnat utnyttja handlingsplanen: oberoende producenter (45 % av medlen för att producera 31 % av programtimmarna) och sändningsföretag (55 % av medlen för att producera 60 % av programtimmarna).

2.6. Vad gäller produkterna skiljer man mellan nyproducerade program och remastering av redan befintliga program för att kunna sända dem i 16:9-format. Mellan 1993 och 1997 delfinansierades 16856 nya programtimmar i 16:9-formatet genom handlingsplanen. av dessa var 50 % av mer bestående karaktär (2223 timmar fiction, 4001 timmar dokumentärer och 2515 timmar kulturevenemang), 29 % var studioprogram (5043 timmar tävlingar och direktsändningar där publiken deltar), 20 % var sportevenemang (3445 timmar) och endast 1,1 % var tecknad film (130 timmar).

2.7. Vad gäller sändningsföretag och producenter framträder dock följande scenario: 70 % av de program som producerades av sändningsföretag var program av "dagsländekaraktär" - direktsändningar, studioprogram och sportsändningar - medan de återstående 30 % var kulturprogram, dokumentärer och fiction. 85 % av de program som producerades av oberoende producenter var dokumentärer och fiction (katalogverk). Återstoden av den oberoende produktionen var sändningar av kulturevenemang.

2.8. Generellt var det 625-videon som dominerade de analoga 16:9-tjänsterna med 11780 timmar, varav 80 % producerades av sändningsbolagen. 1250-video (högupplösning) hade endast 2779 produktionstimmar (vilket är nästan hälften av timantalet för 1993) som bestod framför allt av sportevenemang med hög profil (OS och VM), kulturevenemang och dokumentärer med kreativt innehåll. Den estetiska kvaliteten hos högupplösningstekniken kombinerad med återutsändning i 16:9-format är anledningen till att de mest prestigefyllda evenemangen sänds i just detta format.

2.9. Remastering är en teknik som används för att föra över program som finns på ett originalband (främst biofilmer) till ett annat originalband som är kompatibelt med sändning i 16:9-format. Tekniken användes mycket i samband med lanseringen av 16:9 (8565 programtimmar), eftersom sändningstiden kan fyllas mycket billigare än med nya produktioner, och om originalet är av god kvalitet kan detta göras mycket snabbt.

2.10. I och med att marknaden för 16:9-tjänster hela tiden blir större kan de europeiska programkatalogerna för det nya formatet erbjuda allt fler program. Katalogernas spridning kommer med tiden att leda till att utbudet ökar, medan efterfrågan på remastering av program minskar. Remasteringen har i själva verket minskat från 12 % programtimmar i ansökningsomgång 93/1 till 4 % i ansökningsomgång 97/1, vilket visar att behovet av remastering förmodligen kommer att bli försvinnande litet.

3. Kommissionens meddelande och framtida mål

3.1. Målet med handlingsplanen var att bidra till spridningen av 16:9-apparaterna på marknaden. Med ett underlag på 2 miljoner 16:9-apparater, vilket var målsättningen för 1997, tror kommissionen att 16:9-formatet kan bli ekonomiskt bärkraftigt i framtiden. Kommissionen anser att marknaden har utvecklats avsevärt och planerar inte någon uppföljning till handlingsplanen. När det väl finns ett underlag av TV-apparater med bredbildsskärm är det inte längre fråga om bara en intressant teknisk möjlighet: formatet finns redan på marknaderna inte bara i Europa, utan också i Japan och USA.

3.2. Den europeiska audiovisuella industrin kommer under kommande år att vara tvungen att allt oftare konkurrera på den internationella marknaden, både vad gäller produktion av teknisk utrustning och program i 16:9-format.

3.3. Teknisk innovation utgör dessutom en ständig utmaning och den enda möjligheten för den europeiska industrin inom denna sektor att bibehålla konkurrenskraften på de internationella marknaderna. En aspekt man inte får glömma är den pågående digitala revolutionen, som kommer att leda till betydande kvalitetsförbättringar för programproduktionen i det nya televisionsformatet.

3.4. Under de närmaste åren måste man utveckla ett partnerskapssystem mellan medlemsstaterna för att optimera och samordna forsknings- och produktionssatsningarna och för att Europa därmed skall kunna konkurrera ut motsvarande produktion i USA och Japan.

3.5. Kommissionen anser att handlingsplanen på ett effektivt sätt har hjälpt till att introducera det nya formatet samt att förbereda konsumenter, sändningsföretag och producenter inför lanseringen av digitala tjänster i 16:9-format.

3.6. De digitala bredbildsapparaternas introduktion på marknaden har på ett avgörande sätt gynnat försäljningen under 1998. En betydande ökning kan noteras i Storbritannien, och ännu större är ökningen i Nederländerna och Belgien. Den högsta marknadspenetrationen har noterats i Nederländerna med 6,5 % av 6,5 miljoner abonnenter, vilket motsvarar 400000 nya TV-apparater.

3.7. I allmänhet är det betal-TV-abonnenter som i första hand skaffar TV i 16:9-format. I Frankrike, Belgien och Nederländerna producerar och sänder betal-TV-företagen allt fler program i det nya formatet. I Storbritannien räknar de största TV-bolagen (inklusive BBC) med en snabb övergång till 16:9-format.

3.8. Sändning i 16:9-format kommer att underlätta anpassningar i samband med ett eventuellt införande av högupplösningsteknik i Europa. USA har redan infört specialbestämmelser för att påskynda såväl produktion som sändning i högupplösningsteknik. De val som görs på andra sidan Atlanten kommer troligtvis att även påverka situationen i Europa.

3.9. För att inte bara tvingas att passivt rätta sig efter val som gjorts på annat håll bör man beakta de riktlinjer som tillämpas av länder utanför Europa och ställa nödvändiga resurser till förfogande för såväl teknisk forskning som produktion av TV-program i 16:9-format. På så sätt kan Europa bli en ledande och välinformerad aktör på den internationella arenan.

3.10. Det bör framhållas att de största TV-tillverkarna i Europa (Thompson och Philips) är verksamma i USA. Enligt kommissionen kommer marknaden för den stora allmänheten i USA att inriktas på mindre bildskärmar med högupplösningsmottagning, samtidigt som den smalare marknaden för bildskärmar av biograftyp (home theater) kommer att fortsätta växa.

4. Slutsatser och rekommendationer

4.1. Kommittén ser mycket positivt på kommissionens meddelande, som på ett överskådligt och uttömmande sätt beskriver de resultat som uppnåtts vad gäller audiovisuella sändningar i 16:9-format. Kommissionens meddelande är mycket idérikt och ger en utförlig bild av läget på televisionsområdet och den audiovisuella industrin under de närmaste åren.

4.2. Kommittén delar kommissionens uppfattning att läget på den europeiska marknaden för 16:9-format är tillfredsställande, även vad gäller antalet TV-apparater: försäljningssiffrorna för marknaden för bredbildsapparater har ökat från över 220000 sålda apparater 1995 till 800000 1997, och år 2000 räknar man med att det finns 3500000 bredbildsapparater i Europa.

4.3. Kommittén stöder helt och fullt kommissionens ståndpunkt att den europeiska audiovisuella industrin måste kunna möta internationell konkurrens, och att man därför måste utforma strategier och åtgärder för att dels få till stånd en fortsatt utveckling av tekniska innovationer, dels uppnå den utvecklingsnivå som krävs för att garantera konkurrenskraften internationellt sett.

4.4. Kommittén noterar med tillfredsställelse att handlingsplanen har garanterat marknadstillgången på digitala tjänster i bredbildsformat i de medlemsstater där sändningsföretagen har satsat på sändningar via bredbildsapparater som förberetts för digitala sändningar. Det faktum att betal-TV-abonnenterna i stor utsträckning är de som också skaffar 16:9-formatsapparater visar att marknadskonvergens nu nästan har uppnåtts för dessa två sektorer och att utvecklingen av det nya formatet alltså går hand i hand med introduktionen av digital-TV.

4.5. Kommittén kan konstatera att 16:9-formatet snabbt slagit igenom i hela världen, särskilt i Japan där 50 % av TV-apparaterna är i 16:9-format, och i USA där det tack vare ett "våghalsigt" initiativ nu finns planer på ett särskilt system för högupplösnings-TV. Detta system skall bli helt igenom digitalt och sändas via existerande kanaler genom signalkompression, men utan att man behöver sända via satellit, som är betydligt besvärligare ur såväl ekonomisk som organisatorisk synvinkel.

4.6. Kommittén anser att när man väl uppnått en bas av bredbildsapparater, vars ägare har kunnat dra nytta av den första fasens digital-TV-program från betal-TV-företagens sändningar via kabel och satellit, bör den andra fasen karaktäriseras av gratis marksändningar. Regionkommittén anser att införandet av teknik för digitala marksändningar (DAB, DVB-T), efter beaktande av konsumentaspekterna, förutsätter att man studerar ett antal scenarier för övergången till denna teknik. Medlemsstaterna måste dessutom tillsammans med de lokala och regionala myndigheterna samt med beaktande av sändningsföretagens, olika sammanslutningars och producenternas ståndpunkter utarbeta lämpliga strategier för arbetet med att ersätta de nuvarande analoga sändningarna med digitala sändningar. Regionkommittén efterlyser en dialog mellan medlemsstaterna på detta område samt förhandlingar om en gemensam europeisk strategi.

4.7. Eftersom elektronikmarknaden nu är mättad kvantitativt sett (antalet TV-apparater per invånare är högt) och prismässigt relativt stabil, anser kommittén att en expansion endast kan ske i fråga om tekniska innovationer samt att en förutsättning för konkurrenskraft är att man kan erbjuda bättre tjänster till samma pris. Man bör även vara medveten om att för att man skall kunna åstadkomma några större konkreta förändringar måste framstegen inom högupplösningstekniken omfatta hela bildproduktionskedjan och även vara inriktade på en fullständigt digital bildteknik, så som är fallet i USA och Japan.

4.8. Om man vill uppnå liknande resultat i Europa bör man enligt kommittén särskilt främja 16:9-sändningar på mindre utvecklade marknader.

4.9. Kommittén hoppas att kommissionen kommer att främja produktionen och genom olika former av subventioner stärka produktionen av europeiska audiovisuella programkataloger i 16:9-format för dokumentärer och smalare kultur- eller sportevenemang. Sådana program av mer bestående karaktär gör det möjligt för miljontals människor att lära känna olika lokala förhållanden (på regions- och kommunnivå), alltifrån seder och bruk, historia och kultur till ekonomi och turism.

4.9.1. För att allmänheten lättare ska få tillgång till information från lokala myndigheter har centraler för automatisk information per telefon utvecklats de senaste åren. På grund av förfarandet med inspelade svar på tonvalstelefon är det ofta svårt och tidsödande att få fram den önskade informationen. I samband med att utvecklingen av digital och interaktiv television går framåt är det lämpligt att uppmana kommissionen att främja produktionen av lokala program och interaktiva tjänster.

4.10. Med tanke på de rika möjligheter som Europa står inför på detta område hoppas kommittén att kommissionen, även efter det att slutrapporten om sändningar i 16:9-format offentliggjorts i slutet av året, kommer att fortsätta att uppmuntra och stödja ny teknik inom den audiovisuella sektorn och framväxten av nya sändningsföretag, i synnerhet på regional och lokal nivå. En förebild utgör den strategi man tillämpat i USA, där betydande stimulansåtgärder vidtagits till förmån för samtliga sändningsföretag som på kort tid lyckats anpassa sig till nya digitala sändningsstandarder.

4.11. På marknaden finns det olika typer av bredbildsapparater, och kommittén hoppas att sändningsföretag och tillverkare kan utveckla ett nära samarbete och agera som verkliga partners beträffande det nya formatet. På så sätt kan de komplettera varandra i samband med skapandet av ett rikt programutbud så att sändningar i 16:9-format blir allmänt tillgängliga över hela Europa.

4.12. Kommittén hoppas att den europeiska audiovisuella industrin lyckas med att modernisera och expandera samtidigt, för att kunna mäta sig i den internationella konkurrensen. För att uppnå detta måste industrin passera den tröskel som krävs för att få igång en egen dynamik så att sändningar i 16:9-format blir allmänt tillgängliga i Europa.

4.13. Kommittén menar dock att det svåraste hindret för en vittgående spridning av 16:9-formatet har visat sig vara av ren ekonomisk natur. Den teknik som krävs är oerhört kostsam, och en forskning för att kunna utveckla denna teknik förutsätter dessutom sådana enorma ekonomiska resurser som till och med marknadens ekonomiskt starkaste privata aktörer har svårt att uppbringa. Det är av största vikt att man gör allt man kan för att se till att anpassningsåtgärderna inom denna sektor kan samordnas i framtiden, så att den europeiska dimension kan uppnås som är en förutsättning för att den europeiska audiovisuella industrins konkurrenskraft på den internationella marknaden skall kunna säkerställas.

4.14. Kommittén anser att de krafter som redan finns i Europa måste stärkas ytterligare för att kunna göra sig gällande. Från kommissionens sida skall detta göras i första hand genom nya finansieringsansökningsomgångar, som en uppföljning av handlingsplanen. Detta skall inte bara gälla avancerade televisionstjänster, utan även radiosektorn där de privata ekonomiska resurserna är mycket begränsade.

4.15. Kommittén delar sändningsföretagens uppfattning att 16:9-formatet utgör en av de främsta faktorerna för att digitala sändningar skall bli "framtidens television" - och som framgår av uppgifterna i kommissionens rapport är digitaliseringen redan ett faktum och sprids nu mer och mer.

Bryssel den 16 september 1999.

Regionkommitténs

ordförande

Manfred DAMMEYER

(1) EGT L 196, 5.8.1993, s. 48.

(2) KOM(95) 263 slutlig, 16.6.1995.

(3) KOM(96) 346 slutlig, 26.7.1996.