EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION 
Bryssel den 09.12.1998 
KOM(1998) 714 slutlig 
MI:I)I)I:LANI)1U'I<AN JUMMJSSIONIW 
Till, kÅDBTOdr^ 
EUROPEISKA UNIONENS POLITIK 
GENTEMOT REPUBLIKEN KOREA 

EUROPEISKA UNIONENS POLITIK 
GENTEMOT REPUBLIKEN KOREA 
1. Inledning 
Varför behöver Europeiska unionen ompröva sin Koreapolitik nu? 
Europeiska unionen har ett betydande strategiskt och långsiktigt intresse av att 
Republiken Korea1 präglas av säkerhet, politisk stabilitet och välstånd. I ekonomiskt 
hänseende har Sydkorea på några få år etablerat sig som en av EU:s ledande handels- och 
investeringspartner. I politiskt hänseende har vi ett intresse av att denna fortfarande unga 
och i vissa avseenden bräckliga demokrati utvecklas. Ur säkerhetssynpunkt ger dessutom 
den omständighet att halvön är delad anledning till en allmän oro. Nordkorea är kanhända 
den mest oberäkneliga och otillgängliga staten i världen. Om en kris skulle uppstå på 
Korea-halvön skulle det få långtgående konsekvenser både i och utanför regionen. 
Det finns mera närliggande orsaker till att politiken gentemot Sydkorea bör ses över just 
nu. Landet befinner sig för närvarande i ett skede av ekonomisk omvandling. 
Finanskrisen under 1997 avslöjade ett akut behov av en genomgripande ekonomisk 
reform. Kim Dae-jung, som valdes till president mitt under krisen, har sedan dess, i 
samordning med Internationella valutafonden (IMF), inlett denna reformprocess. Bland 
de länder i Asien vars ekonomier drabbats av krisen är det kanhända Sydkorea som har 
imponerat mest i fråga om att inleda reformer. 
Sedan presidentvalet finns det också utsikter för en politisk reform som kan leda till att 
demokratin och respekten för de mänskliga rättigheterna stärks i Sydkorea. Om man 
dessutom lyckas med att byta ut den tidigare modellen med statlig styrning och 
"svågerkapitalism" ("crony capitalism") mot ett mera marknadsbaserat system, kommer 
reformerna på det ekonomiska området i slutändan även att få ett starkt politiskt 
genomslag. Om det sker en förändring av finans- och företagssektorns, den offentliga 
sektorns och arbetsmarknadens sätt att fungera, finns det utsikter för att den nya 
regeringens reformprogram leder till en omstöpning av det sydkoreanska samhället. 
Kim Dae-jung har valt att föra en helt och hållet ny öppningspolitik ("sunshine policy") 
som syftar till att minska spänningarna i förhållandet till Pyongyang. Risken för instabila 
förhållanden, vilket negativt skulle påverka läget på Korea-halvön, skulle avsevärt 
minska om dessa ansträngningar lyckades. 
Av dessa skäl befinner sig Sydkorea - och Koreahalvön i vidare bemärkelse - vid en 
kritisk vändpunkt. EU har ett starkt intresse av att de ekonomiska och politiska 
reformerna i Sydkorea blir framgångsrika och leder till verklig marknadsekonomi och till 
en levande demokrati i en region med stabilare förhållanden. 
Hur detta utfaller beror mer eller mindre på i vilken utsträckning den nya ledningen 
lyckas styra projektet i hamn. Det ligger därför i EU:s intresse att kritiskt men med 
1 Landets officiella namn är "Republiken Korea", men för att underlätta förståelsen kommer 
benamningen "Sydkorea" att användas genomgående i detta meddelande och av samma skäl 
benämningen "Nordkorea" för "Demokratiska folkrepubliken Korea". 
fasthet stödja dess kampanj för ekonomiska och politiska förändringar i Sydkorea och i 
förbindelserna mellan Nord- och Sydkorea. Detta talar för att en grundlig och kritisk 
utvärdering av EU:s politik gentemot Sydkorea och Koreahalvön i allmänhet bör 
genomföras och för att ett mera aktivt engagemang kommer till stånd. 
2. En ledande ekonomisk partner trots krisen 
2.1. En översikt av EU:s ekonomiska förbindelser med Sydkorea 
Sydkoreas ackumulerade utländska direktinvesteringar i EU uppgick 19952 till 2, 3 
miljarder ecu mot 1,5 miljarder ecu för EU:s direktinvesteringar i Sydkorea. 
Investeringsflödet från Sydkorea ökade snabbt under 1996 och 1997 fram till det att 
finanskrisen utlöstes och förorsakade förseningar och nedläggning av en rad projekt. 
HU:s utländska direktinvesteringar i Sydkorea har från ett lågt utgångsläge varit pä 
uppgående och hittills under 1998 har EU passerat USA och Japan som största 
investerare i Sydkorea. 
1996 var Sydkorea EU:s fjärde största handelspartner utanför Europa (efter USA, Japan 
och Kina) och den nionde största över lag. Förra året var värdet av den bilaterala handeln 
27,5 miljarder ecu. Över en tioårsperiod har handeln fördubblats mellan EU:s femton 
medlemsstater och Sydkorea. 1997 var EU Sydkoreas tredje största handelspartner efter 
USA och Japan och långt före Kina, som kom på fjärde plats. 
Handeln har över lag varit gynnsam för båda parter. Även om den bilaterala 
handelsbalansen inte är särskilt intressant om man ser på den isolerat, bör man hålla i 
minnet att det varje år under perioden 1994 - 1997 noterades ett överskott för EU för 
vilket toppen nåddes 1996 med 3,3 miljarder ecu. Trots detta har tillträdet till den 
sydkoreanska marknaden fortsatt att ställa till bekymmer: 
• Periodvisa uttryck för importfientlig inställning hos befolkningen. Trots Sydkoreas 
beroende av handeln för sitt välstånd, har tidigare regeringar tvekat att fördöma sådana 
yttringar ända till dess att internationella handelspartner uppmanat till det. 
• Bristande öppenhet och förutsebarhet i affärsklimatet, vilket lett till ökade kostnader 
för att komma in på den sydkoreanska marknaden och bedriva verksamhet där. 
• Diskriminerande lagar på vissa områden mot import eller utländska företag. 
• Skevheter i det finansiella systemet vilka har gjort det möjligt för sydkoreanska 
företag att göra jätteinvesteringar inom vissa sektorer, för bl.a. skeppsbyggnad, 
halvledare och bilar, utan någon uppenbar hänsyn till efterfrågan på världsmarknaden 
eller till lönsamhetskrav. 
Framstegen i liberaliseringen av den sydkoreanska ekonomin hade fram till i år varit 
betydligt långsammare än vad EU och andra handelspartner hade krävt. Liberaliseringen 
hade gått i rätt riktning under några år och i viss grad tagit fart tack vare Uruguayrundan 
: Senast tillgängliga siffror beträffande beståndet av utländska direktinvesteringar. 
2 
och anslutningen till OECD under senare delen av 1996. Trögheten i byråkratin och 
oviljan mot reformer fortsatte dock att vara en källa till irritation. 
2.2. Orsaker till och följder av Sydkoreas finanskris 
Den ekonomiska politiken under 1960- och 1970-talen var inställd på tillväxt genom 
export. Under 30 år fram till mitten av 1990-talet var den årliga tillväxttakten i den 
sydkoreanska ekonomin 8,6 %. Genom denna politik inleddes på ett framgångsrikt sätt 
en snabb industrialisering, men eftersom man därefter inte valde att överge den uppstod 
en rad strukturella brister i ekonomin. 
Eftersom staten behöll kontrollen över affärsbankerna fram till början av 1980-talet, stod 
Sydkoreas finansiella sektor dåligt rustad för att på ett effektivt sätt fördela medel inom 
en modern marknadsekonomi. Aktiemarknaden var underutvecklad. Kapital flödena var 
starkt begränsade. Detta ledde till att låne- och investeringsbeslut under lång tid 
felriktades. Dessa systematiska svagheter lurade under ytan (t.o.m. när tillväxten av BNP 
var sensationellt hög) fram till finanskrisen i slutet av 1997, vilken påskyndades av dessa 
svagheter. 
Den kronologiska utvecklingen av krisen har beskrivits utförligt av kommentatorer pä 
annat håll. I detta meddelande inriktas intresset snarare på de politiska konsekvenserna 
för förbindelserna mellan EU och Sydkorea. Krisen fick stor betydelse, eftersom de 
sydkoreanska politikerna och tjänstemännen och den sydkoreanska allmänheten för första 
gången började inse att man snabbt behövde göra sig av med den tidigare modellen med 
statlig styrning. Regeringen åtog sig därför, som en del i ett s.k. standby-avtal med 
Internationella valutafonden (IMF) i december 1997, att genomföra en långtgående 
strukturreform. 
2.3. En uppdatering av de ekonomiska förbindelserna med Sydkorea 
efter krisen 
2.3.1. Stöd till reform- och återhämtningsprocessen i Sydkorea 
Förut sältn ingarna 
Såsom kommissionen påpekade 19943 har EU ett politiskt intresse av att tillväxten i 
Asien blir varaktig, eftersom det främjar stabiliteten, och ett ekonomisk intresse av det, 
eftersom välbeställda konsumenter och framgångsrika företag är potentiella kunder för 
företagen i EU. EU välkomnar därför på den positiva inledningen av Sydkoreas 
omstrukturering. Processen behöver gå vidare, få stor omfattning och man bör eftersträva 
att den blir varaktig . 
Framsteg som hitintills gjorts i samband med omstruktureringen av Sydkorea 
Den nya regeringen har sedan slutet av 1997 ställt upp en imponerande 
reformdagordning. De inledande åtgärder som hittills vidtagits för att genomföra den har 
också inneburit tydliga steg i rätt riktning. Det finns dock områden (t.ex. 
konkurslagstiftning och omstrukturering av företag), inom vilka det hitintills inte har 
"Mot en ny strategi i Asien" KOM (94) 314 slutlig. 
3 
gjorts tillräckliga framsteg för att orsakerna bakom Sydkoreas ekonomiska problem skall 
kunna undanröjas. 
De ytterligare omstruktureringsåtgärder som fortfarande behöver vidtas kommer dock 
säkerligen att sätta den sociala sammanhållningen på prov (arbetslösheten har ökat 
dramatiskt från ca 2,5 % 1997 till nästan 8 % vid mitten av 1998 och den har ännu inte 
nätt kulmen). Motstånd kan även väntas mot dem från kapitalintressena, i synnerhet från 
de industriella konglomeratens sida. Dessa "chaebol" utgör mäktiga och oberäkneliga 
krafter i Sydkorea: deras ekonomiska ledarskap hotas av försöken att åstadkomma större 
öppenhet och konkurrens i ekonomin och de bedriver både öppet och bakom kulisserna 
en kampanj för att undergräva Kim Dae-jungs reformer. 
Det finns således ett djupt rotat motstånd mot att regeringens planerade omstrukturering 
genomförs. Därför är det ingalunda säkert att den blir helt och hållet framgångsrik. Men 
dessa hinder måste övervinnas, för Sydkoreas och dess ekonomiska partners långsiktiga 
intressens skull. EU bör därför fortsätta att följa omstruktureringsprocessen och övervaka 
att åtagandena gentemot IMF noggrant respekteras. 
Det har gjorts framsteg beträffande regelverket för övervakning av den finansiella 
sektorn. En ny regleringsmyndighet, Kommissionen för finansiell övervakning (Financial 
Supervisory Commission) skall kontrollera efterlevnaden av strängare normer för 
öppenhet och därmed förbättra marknadsdisciplinen över bankerna. Reglerna för ägande 
av finansföretag håller på att mjukas upp, vilket i princip innebär att 100-procentigt 
utländskt ägande medges.4 I ökande utsträckning ställs offentliga medel till förfogande 
för övertagande av osäkra lån från banker som åtar sig att genomföra en omstrukturering. 
Fem insolventa banker, vilka bedömdes inte kunna återhämta sig, tvångsövertogs i juni 
1998. Detta är en början, men än är det mycket som återstår med tanke på det stora antal 
osäkra fordringar som har ackumulerats inom den sydkoreanska banksektorn. 
Det behövs en effektiv marknadsbaserad banksektor för att det skall kunna förebyggas att 
vissa överdrifter som tidigare förekommit inom företagssektorn inte upprepas. För att fä 
"chaebol" att iaktta en bättre marknadsdisciplin försöker regeringen få dem att 
offentliggöra sina konsoliderade räkenskaper och avskaffa lånegarantier mellan sina 
dotterföretag. Åtgärder har vidtagits för att stärka ledningen av företagen. 
Marknadsdisciplinen bör också förbättras genom att obligations- och aktiemarknaderna 
öppnas för utländskt deltagande och genom att restriktionerna vad gäller uppköp av 
företag mot dess vilja upphävs. 
Åtgärder från EU:s sida till stöd för omstruktureringsprocessen 
Under krisen bidrog EU i avsevärd grad till en stabilisering av läget genom den 
betydelsefulla roll som dess medlemsstater spelade i samband med det internationella 
atgärdspaket för finansiell undsättning som samordnades av IMF. Även om det i vida 
kretsar uppfattas som om det var USA som var huvudansvarigt för paketet, var EU:s 
iinansiella bidrag i realiteten större. EU:s medlemsstater bidrog bilateralt med över 5,9 
Det finns fortfarande ett betydande skönsmässigt inslag i myndigheternas behandling av överlåtelser. 
Det havdas att detta åtminstone delvis beror på ett behov av att förhindra alt affärsbankerna (Wertas 
direkt av "chaebol". 
miljarder US-dollar till "den andra försvarslinjen" medan USA:s bidrag var 5 miljarder 
US-dollar. 
EU stöder reformansträngningarna på flera sätt. Genom ASEM-fonden inom 
Världsbanken, inom vilken EU spelar en ledande roll, ges stöd både till 
omstruktureringen av den finansiella sektorn och för att man skall komma till rätta med 
den sociala utslagningen till följd av krisen i de drabbade länderna. EU håller även på att 
inrätta ett europeiskt nätverk av finansiell sakkunskap (European Financial Expertise 
Network - EFEX), vilket Sydkorea och de andra länderna i regionen kommer att få 
tillgång till i sina ansträngningar att åstadkomma en omstrukturering. Vid det andra 
Asien-Europa-mötet (ASEM II i London i april 1998) uttalade ledarna för Europeiska 
unionen och för länderna i Asien gemensamt sin beslutsamhet att lindra krisen genom att 
inför nya protektionistiska påtryckningar bibehålla ett öppet handelssystem. Denna 
utfästelse av ASEM om handel och investeringar angav tonen för andra internationella 
ledares, exempelvis inom G7-gruppen och Världshandelsorganisationen (WTO), gensvar 
på krisen. Likaså som en följd av ASEM II har ett antal av EU:s medlemsstater och 
Europeiska kommissionen lett affårsdelegationer på hög nivå under besök i Sydkorea i 
syfte att undersöka investeringsmöjligheterna och för att ge signaler om stöd till 
omstruktureringen av landet. 
EU bör fortsätta att ge reformprocessen ett starkt politiskt stöd och ge Kim Dae-jung och 
hans regering ett välförtjänt och klart erkännande för de insatser de gjort hittills. EU bör 
dock inte förhålla sig okritisk utan, tvärtom, förbli vaksam. Det finns områden där 
reformerna helt klart har varit otillräckliga. Exempelvis skulle effektiva och öppna 
konkursregler ha införts för länge sedan. Omstruktureringen inom "chaebol" har på det 
hela taget varit blygsam och regeringen behöver utöva kraftiga påtryckningar för att få 
dem att genomföra förändringar. 
Den europeiska industrin fortsätter att uttrycka sin oro för att det internationella 
finansiella stödet enligt vad som påstås används för att subventionera olönsam kapacitet i 
företagen vilken dessa i annat fall skulle tvingas lägga ned. Hitintills har det inte 
framkommit några bevis på detta, men kommissionen har klargjort för de sydkoreanska 
myndigheterna att detta område kommer att noggrant övervakas också i fortsättningen. 
Alla sådana företeelser skulle strida mot syftet med det internationella räddningspaketet. 
Det skulle också vara oacceptabelt för EU med tanke på de arbetstillfällen som tidigare 
gått förlorade inom unionen i samband med omstruktureringen av exempelvis 
varvssektorn. Att de sydkoreanska myndigheterna visar öppenhet och att standby-avtalet 
med IMF och Kim Dae-jungs icke-interventionistiska politik respekteras är väsentliga 
minimikrav för att man skall kunna undvika misstankar om att det internationella stödet 
direkt eller indirekt bidrar till illojal konkurrens. Det är likaså av avgörande betydelse att 
den finansiella sektorn i framtiden uteslutande beviljar lån enligt marknadsmässiga 
principer (räntesatser som grundas på risker och kostnader för återfinansiering. 
tillsynsregler samt riskanalys med beaktande av tillgång och efterfrågan). Detta är 
speciellt viktigt när det gäller "chaebol". 
2.3.2. Förbättrat marknadstillträde i båda parters intresse 
Förutsättningarna 
Trots att det gradvis har gjorts framsteg sedan början av 1980-talet, har det hela tiden 
funnits stora problem när det gäller tillträdet till den sydkoreanska marknaden på grund 
av sektorsvisa och systemrelaterade import- och investeringshinder. Detta leder till att 
konkurrensen på den sydkoreanska hemmamarknaden begränsas, vilket i sin tur får 
negativa konsekvenser för konsumenterna och för de sydkoreanska företagens 
internationella konkurrenskraft. En liberalisering av handeln ingår därför som en del i 
regeringens provisoriska överenskommelse med IMF, eftersom båda sidor klart medgivit 
att det ligger i Sydkoreas eget intresse att marknaden blir mera öppen. 
Det skulle även vara av intresse för EU att åtgärder vidtogs för att undanröja de allvarliga 
hinder för marknadstillträde som fortfarande finns. Trots de nuvarande bakslagen har den 
sydkoreanska marknaden fortfarande en betydande potential på något längre sikt. Landet 
har en befolkning på över 46 miljoner och förväntas allmänt återgå till en årlig 
tillväxttakt på 5-6 % fr.o.m. år 2000 - 2001. BNI per capita var 1996 över 10 000 US-
dollar, vilket var mer än i större delen av Asien. 
/. iberaliseringsåtgärder sedan finanskrisen 
Regeringens reformer på handelsområdet har varit blygsamma. Begränsade framsteg har 
gjorts på en del områden, t.ex. håller vissa företeelser som är oförenliga med WTO:s 
regler5 uppenbarligen på att avskaffas tidigare än överenskommet. Det antal varor som 
omfattas av särskilda justeringstullar har minskats. 
Stora förändringar har skett beträffande investeringsklimatet och regeringen har angett 
som en av sina främsta prioriteringar att locka till sig utländska investeringar. Listan över 
de sektorer som uteslutande är förbehållna sydkoreanska företag har skurits ned. 
utlänningars rätt att förvärva fast egendom har liberaliserats och lagar har införts som 
tillåter 100-procentigt utländskt ägande av företag. 
Nästa steg 
EU bör förespråka fortsatt marknadsöppning och betona att detta kommer att bidra till 
Sydkoreas återhämtning. EU bör ge stöd genom att dela med sig av sina erfarenheter i 
fråga om att förenkla och avskaffa tungrodda regler, såsom skedde vid upprättandet av 
dess inre marknad. Särskilt tungrodda och ibland diskriminerande regler beträffande 
varor (t.ex. farmaceutiska produkter, kosmetika, personbilar och jordbruksprodukter) och 
tjänster (t.ex. juridiska tjänster) fortsätter att hämma ekonomin i Sydkorea. Detta är inte 
godtagbart för EU och behöver rättas till. 
Sydkoreas nuvarande ekonomiska problem bör inte få tas som förevändning för att skjuta 
på de förbättringar som måste göras. En ytterligare liberalisering av handeln skulle 
snarare bidra direkt till att krisen övervanns. EU kommer därför att fortsätta att hävda 
sina sedan länge uttalade krav på marknadstillträde. Det bör klargöras att EU kommer att 
betrakta framsteg i fråga om att tillgodose dessa krav som en viktig indikator på 
trovärdigheten i regeringens åtagande beträffande ytterligare reformer, och att detta 
kommer att få ett starkt genomslag på hur Sydkoreas omstruktureringsansträngningar 
uppfattas politiskt i Europa. 
Kxportsubventioner för industriprodukter och "ett program för diversifiering av importen" genom 
vilket viss import från Japan förbjuds. 
Det kommer fortfarande att dröja länge innan den sydkoreanska allmänheten har en lika 
öppen inställning till import och utländska investeringar som allmänheten i andra OECD-
länder. EU bör hädanefter i nära samverkan med regeringen stödja dess uttalade 
målsättning att bekämpa ogrundade fördomar mot import och utländska företag, vilka 
myndigheterna medger skulle kunna undergräva satsningen på att locka utländska 
investeringar till landet. EU bör fortsätta att trycka på i det avseendet. 
På de områden inom vilka de båda sidorna har olika uppfattning i handelspolitiska frågor 
kommer dessa att diskuteras bilateralt i en anda av samarbetsvilja. 
Världshandelsorganisationens tvistlösningsförfarande finns dessutom att tillgå om någon 
av parterna anser att de internationella handelsreglerna kränks. EU har i liknande fall 
tidigare visat sin vilja att hänvisa ärenden till WTO. Detta gäller fortfarande. 
Som ansvarsmedveten deltagare i det internationella handelssystemet inser EU att handel 
bedrivs i båda riktningarna. Genom sitt motstånd mot protektionismen lever EU klart och 
tydligt upp till ASEM.s utfästelse om handel och investeringar. EU bidrar på så sätt till 
Sydkoreas ansträngningar att övervinna krisens verkningar. EU:s export tfll Sydkorea föll 
med 33 % på årsbasis under första kvartalet 1998 medan importen ökade med 36 %. 
Detta är uppseendeväckande siffror, men ändå inte förvånande med tanke på den 
våldsamma ekonomiska omskakning som låg bakom. Det är naturligtvis på sin plats med 
vaksamhet för att skydda mot illojala handelsmetoder. De kommer fortsatt att behandlas 
enligt antidumpnings- och antisubventionslagstiftning och inom ramen för förordningen 
om handelshinder. Dessa rättsakter är helt och hållet förenliga med WTO:s regler. 
Krisens negativa effekter på handeln kommer att övervinnas snabbare om båda sidor 
vidtar handelsfrämjande åtgärder. På EU:s sida kommer kommissionen sä snart tillfälle 
ges att börja förhandla med Sydkorea om ett balanserat avtal om ömsesidigt erkännande 
av bedömning av överensstämmelse enligt det befintliga mandatet från EU.s ministerråd. 
EU bör i detta syfte även positivt överväga andra ekonomiska samarbetsåtgärder på 
unionsnivå, såsom beskrivs i avsnitt 2.3.4. 
2.3.3. En potentiell bundsförvant i strävandet efter en global liberalisering av 
handeln 
Sydkoreas ekonomi är starkt beroende av utrikeshandeln. Därför har landet allt att vinna 
på att det multilaterala handelssystemet stärks. Detta gäller i lika hög grad efter krisen i 
Asien. En ytterligare liberalisering av handel och investeringar, åtföljd av öppna och 
förutsebara multilaterala regler, skulle bidra till att främja en framtida ekonomisk 
återhämtning. 
Eftersom medlemmarna i Världshandelsorganisationen (WTO) är på väg att besluta vad 
de kommande handelssamtalen skall omfatta, har Sydkorea ett starkt intresse av agera vid 
EU:s sida för att samla stöd för en balanserad och allsidig handelsrunda. Därför är det 
positivt att Sydkorea formellt stöder tanken om en "tusenårsrunda" (Millennium Round). 
Det är av värde att den tanken sprids i Asien så att ett regionalt stöd kan etableras för en 
brett upplagd handelsagenda. Förberedelserna inför ASEM:s tredje toppmöte, som 
Sydkorea står som värd för år 2000, bör användas som en central plattform från vilken 
EU och Sydkorea kan slå ett slag för fördelarna, i synnerhet för Asien, med allsidiga 
förhandlingar. Dialogen och samarbetet om WTO-frågor bör stärkas och under det 
kommande året utgöra stommen i de bilaterala förbindelserna. 
1 en rad av på varandra följande multilaterala handelsförhandlingar har det visat sig att de 
övergripande fördelarna väger över i förhållande till de specifika medgivanden som 
enskilda deltagare har gjort. För att dra nytta av en ytterligare runda av liberalisering av 
handeln kommer Sydkorea således att behöva agera på olika områden, t.ex. vad gäller 
industritullar och även tjänster. Under andra omständigheter kan medgivanden av det 
slaget visa sig svåra att uppnå. Men Sydkorea ligger väl till för att tillsammans med EU 
spela en ledande roll i en ny WTO-runda, eftersom de ekonomiska förhållandena i landet 
under alla omständigheter synes kräva en ytterligare liberalisering av ekonomin. 
Dessutom är många av de frågor som kan komma att behandlas inom ramen för en 
"tusenårsrunda", t.ex. investeringar, konkurrens, underlättande av handel och andra 
områden där det kan krävas regleringar, av intresse för alla WTO:s medlemmar och 
handlar inte om att kommersiella fördelar skall bytas mot medgivanden. 
T.o.m. innan de nya förhandlingarna har inletts har WTO:s verksamhetsområde 
utvidgats. På många av de nya områdena, t.ex. underlättande av handel, elektronisk 
handel och öppenhet i offentlig upphandling, har EU och Sydkorea betydande 
gemensamma intressen och dessa bör främjas genom ett förstärkt samarbete. Detta gäller 
även avtalet om informationsteknik (ITA). En nyligen genomförd undersökning om 
parternas tillämpning av internationella standarder och förfaranden för bedömning av 
överensstämmelse inom IT-sektorn bör nu följas upp. 
Sydkorea och EU har (tillsammans med Japan och Norge) ratificerat OECD-avtalet om 
varvsindustrin. Det kan dock inte träda i kraft, eftersom USA inte har ratificerat det. Inom 
den sektorn behövs emellertid internationella regler för att normala konkurrensvillkor 
skall kunna återupprättas, grundläggande likvärdiga villkor skall kunna fastställas och 
upptrappning av skadevållande prissättning och subventioner skall kunna undvikas. För 
att åstadkomma detta bör EU och Sydkorea samarbeta (med andra ledande varvsnationer) 
och söka finna ömsesidigt förmånliga lösningar. I sitt dokument med titeln "Politik 
beträffande varvsindustrin — framtidsmöjligheter" från april 19976 hävdar kommissionen 
att ett genomförande av OECD-avtalet utan Förenta staterna "bör övervägas eftersom 
USA inte har någon stor varvsindustri för handelsfartyg". Kommissionen kommer inom 
en nära framtid att undersöka detta förhållningssätt och ta hänsyn till utvecklingen under 
senare tid, i synnerhet följderna av krisen i Asien. Vi bör också fortsätta att uppmuntra 
Förenta staterna (och andra varvsnationer) att ansluta sig till avtalet. Kommissionen 
kommer också att undersöka i vilken omfattning detta förhållningssätt skulle kunna 
kompletteras med andra handlingar för att uppmuntra en gynnsam konkurrens inom 
varvsindustrin. 
2.3.4. öka det bilaterala ekonomiska samarbetet 
Förutsättningar 
Som kommissionen påpekade i sitt meddelande om Asien från 1994 bygger EU:s 
ekonomiska samarbete med icke-medlemsländer på tanken om ömsesidig nytta. När det 
gäller Sydkorea har samarbete hittills skett exempelvis inom områdena vetenskap och 
teknik, standarder och certifiering och på tullområdet. Det har också förekommit 
scktorsvisa projekt inom t.ex. personbilsteknik och under senare tid inom miljöteknik. Av 
SEK(97) 567 slutlig. 
de ekonomiska och politiska skäl som angavs i inledningen till detta dokument, finns det 
nu på goda grunder anledning att aktivt gå vidare i det bilaterala ekonomiska samarbetet 
med Sydkorea. EU har ett klart intresse av att se över den nuvarande situationen. 
Under senare år har EU avsatt betydande finansiella resurser för sina bilaterala 
förbindelser med länder i Asien, med Sydkorea som anmärkningsvärt undantag. Detta 
förhållande är inte normalt och en fortsättning ligger inte i EU:s intresse, särskilt inte just 
nu. Det samarbete som avses i ramavtalet är av det slag som vanligen förekommer i 
förbindelserna med industriländer (dvs. det bygger på ett ömsesidigt intresse, omfattar 
små belopp samt använder offentliga medel snarare som en katalysator för samarbete 
mellan intresserade parter än för att finansiera hela projekt, osv.). Projekt av detta slag 
kommer att genomföras av kommissionen så snart som förslaget till rådets beslut om 
ingående av ett ramavtal har antagits av rådet. 
Prioriteringarna för det ekonomiska samarbetet med Sydkorea skulle vara följande: 
• Att bland företagen inom EU utveckla kunskaperna i det koreanska språket och om 
landets affärskultur (program för chefsutbildning och praktiktjänstgöring i företag). 
• Att öka öppenheten i det koreanska regelverket (standarder, förfaranden för provning 
och certifiering). 
• Att förbättra affärsklimatet i Sydkorea (investeringsregler, konkurslagstiftning och 
inrättande av ett informationskontor för europeiska företag). 
• Att stödja en omstrukturering av den finansiella sektorn enligt marknadsekonomiska 
principer (en rättslig ram som inbegriper sundhetsregler och övervakningsrutiner, 
tekniskt bistånd till kreditanalys samt riskhantering). 
• Att främja samarbete mellan europeiska och sydkoreanska företag (utsträckt 
tillämpning av Asia-Invest, ECIP och Europartnerskap till att omfatta Sydkorea). 
• Att ge de sydkoreanska konsumenterna information om de sociala och ekonomiska 
fördelar som ömsesidig handel och ömsesidiga investeringar medför och på så sätt 
motverka misstron mot utländska företag och produkter. 
Finansieringen av det föreslagna samarbetet med Sydkorea 
Alla utgifter i samband med det ekonomiska samarbetet med Sydkorea bör inledningsvis 
finansieras inom de befintliga allmänna budgetanslag som öronmärkts för genomförandet 
av samarbetsavtal med icke-medlemsländer. Naturligtvis räcker inte anslaget för att täcka 
alla de ovannämnda potentiella samarbetsområdena, men på kort sikt borde det kunna 
vara möjligt att göra påtagliga framsteg på ett eller två prioriterade områden. 
Andra samarbetsområden 
Mot bakgrund av att Sydkorea svarar för utsläpp av stora mängder växthusgaser bör EU 
undersöka möjligheten av dess deltagande i de nuvarande internationella 
energisamarbetsprogrammen. Det skulle även gagna båda sidors gemensamma intressen. 
I sin egenskap av part i FN:s ramkonvention om klimatförändringar ägnar Sydkorea en 
betydande uppmärksamhet åt att minska utsläppen av växthusgaser. I synnerhet bör 
samarbete om åtgärder för en effektiv energianvändning, om utveckling av alternativa 
energikällor med ingen eller låg föroreningsgrad och om minskning av avgasutsläpp från 
motorfordon ingå i en flexibel dagordning för miljösamarbete. I sin egenskap av parter i 
konventionen om klimatförändringar har EU och Sydkorea dessutom ett gemensamt 
intresse av att utveckla riktlinjer för samarbete till stöd för de övergripande syftena i detta 
sammanhang. 
På tullområdet trädde ett avtal om tullsamarbete och ömsesidigt administrativt bistånd i 
kraft den 1 maj 1997. Detta avtal bidrar till att underlätta handeln och att bekämpa 
bedrägerier. 
Trots den nuvarande krisen är Sydkorea fortfarande i världsklass på många områden 
inom informations- och kommunikationsteknik (IKT). Landets pågående omvandling till 
ett informationsinriktat samhälle har dessutom påskyndat införandet av ambitiösa 
tekniska utvecklingsprogram inom IKT. EU bör överväga att stärka dialogen med 
Sydkorea om olika politiska frågor med anknytning till informationssamhället. 
3. Engagera en framväxande politisk medspelare i Asien 
3.1. En översikt över de politiska förbindelserna mellan EU och Sydkorea 
Under 1998 har den nya sydkoreanska regeringen ägnat de bilaterala förbindelserna med 
inflytelserika länder i Ostasien och med USA avsevärd uppmärksamhet. Sedan april 1998 
har presidentbesök genomförts i Washington, Tokyo och Beijing. I synnerhet 
förbindelserna med Japan har märkbart förbättrats genom ett avtal mellan de båda 
ländernas regeringar om en omfattande gemensam handlingsplan och genom att en 
långvarig tvist på fiskeområdet fått en lösning. Denna aktiva diplomati tyder på att 
Sydkorea under dess nya ledarskap uppfattas som en alltmer betydelsefull regional och 
internationell partner. 
Dessutom har spänningarna i förhållandet till Nordkorea och oron över Nordkoreas 
avsikter på kärnenergiområdet utgjort en mycket tydlig påminnelse om att läget på 
Korea-halvön är en angelägenhet för hela världen och inte bara för grannländerna och för 
de länder, t.ex. USA, som sedan länge har ett säkerhetsåtagande där. 
Denna utveckling har gjort att de politiska frågorna relativt sett fått ökad betydelse i de 
bilaterala förbindelserna mellan EU och Sydkorea. Det är således inte förvånande att 
handeln inte längre ensam är dominerande i de bilaterala förbindelserna. 
Undertecknandet i oktober 1996 av ramavtalet om handel och samarbete åtföljdes av en 
gemensam förklaring om den politiska dialogen, vilket innebar alt de befintliga 
kontakterna fick en mera formell status. 
Den bilaterala dialogen har kompletterats med ASEM, inom vilket Sydkorea har spelat 
en ledande roll på den asiatiska sidan. Detta har utvecklats till ett väsentligt samtalsforum 
som har inneburit ett uppsving i de ekonomiska, politiska och kulturella förbindelserna 
mellan Europa och Asien. 
3.2. Den politiska utvecklingen på senare tid i Sydkorea och på 
Koreahalvön 
För endast något mer än tio år sedan lyckades Sydkorea införa demokrati, trots att landet 
under andra hälften av 1900-talet haft en traumatisk historia som har inneburit krig 
10 
mellan brödrafolk och ett utdraget militärstyre. Det civila samhällets fria institutioner har 
gradvis stärkts. Sedan demokratiseringen inleddes har ytterligare framsteg påvisats, bl.a. 
genom presidentvalet i december 1997 och genom att makten därefter för första gången 
sedan början av 1960-talet på fredlig väg övergick till oppositionen. 
Förbindelserna mellan Syd- och Nordkorea försämrades vid mitten av 1990-talet efter en 
bedräglig ljusning i början av 1990-talet. De starka spänningarna under senare år har 
påmint om att det vapenstillestånd som infördes 1953 inte för all framtid kan tas för 
givet. Alltmedan utsikterna för en fredlig återförening förblir avlägsna, försöker Kim 
Dae-jung både bilateralt och internationellt att indraga Nordkorea i dialog och handel. Att 
Nordkorea engageras är enligt hans mening det bästa sättet att undvika oförutsebara yttre 
åtgärder eller ett inre politiskt eller ekonomiskt sammanbrott. Bägge dessa scenarier 
skulle få dramatiska negativa konsekvenser. 
3.3. En uppdatering av de politiska förbindelserna med Sydkorea 
3.3.1. Samverkan för att minska spänningarna på Koreahalvön 
Förutsättningar 
Det finns inga utsikter på kort sikt för att det instabila läget på Korea-halvön skulle 
förbättras. EU bör fortsätta det nära meningsutbytet med Seoul angående säkerhetsläget. 
Skälet är att Sydkorea är direkt berört och att landets politik är av avgörande betydelse 
för Nordkoreas uppträdande. Vid utformningen av sin politik gentemot Nordkorea bör 
PAJ sträva efter att stödja och främja den konstruktiva politik som förs av Seoul sedan 
början av 1998. 
Ökad risk för instabilitet 
Formellt har det rått krigstillstånd sedan 1950-talet och Nordkoreas krigsmakt är bland de 
största i världen (1,1 miljoner man under vapen). I början av 1990-talet började 
Nordkoreas utifrån stödda kommandoekonomi att falla samman, eftersom den icke 
marknadsmässiga förmånshandeln med Sovjetunionen och Kina upphörde. BNP 
uppskattas ha minskat med över 50 % sedan 1992 (källa: UNDP). Nordkorea utlöste 
också en internationell kris under åren 1993-1994 genom att hota att dra sig ur den 
internationella ordningen för icke-spridning av kärnvapen samtidigt som det framkom 
bevis på att landet hade utvecklat ett kärnvapenprogram. 
Under fyra år efter Kim 11-sungs död rådde formellt ett politiskt vakuum, men i 
september 1998 övergick makten till slut definitivt till hans son, Kim Jong-il. Det är ännu 
oklart vad denna förändring kommer att leda till. 
Det internationella samfundets gensvar 
USA och Sydkorea har reagerat på den ökande instabiliteten med tydliga 
avskräckningsåtgärder mot ett eventuellt militärt hot. Samtidigt har de gjort ökade 
insatser för att söka uppnå en varaktig fredsuppgörelse som skall ersätta 
vapenstilleståndet från 1953. Fyrpartssamtalen7 inleddes formellt i december 1997, men 
7 De fyra parterna är Sydkorea, Nordkorea, USA och Kina - de i verkligheten framstå stridande parterna 
i Koreakriget 1950- 1953. 
11 
de återkommande mötena har ägt rum med stora mellanrum och mycket små framsteg har 
gjorts. Dialogen mellan Syd- och Nordkorea avbröts 1994, återupptog kortvarigt i april 
1998 men har sedan dess avstannat. 
Kärnvapenkrisen löstes i oktober 1994 genom ett ramavtal mellan USA och Nordkorea. 
Därefter upprättades Organisationen för energiutveckling på koreanska halvön (KEDO) i 
syfte att ersätta de nordkoreanska kärnreaktorerna (från vilka plutonium för 
kärnvapentillverkning lätt kan utvinnas) med två mera "spridningssäkra" reaktorer, vilka 
kommer att ställas under det Internationella atomenergiorganets (IAEA) övervakning. 
Till dess att den första reaktorn byggs skall KEDO årligen tillhandahålla 500 000 ton 
tung eldningsolja som tillfällig alternativ energikälla. KEDO:s verksamhet bidrar till och 
är beroende av att Nordkorea lever upp till sina avgörande icke-spridningsåtaganden från 
1994. 
Det internationella samfundet har även beviljat ett omfattande livsmedelsbistånd8 och 
annat humanitärt stöd till Nordkorea. Genom naturkatastrofer har livsmedelsbristen 
lorvärrats men den grundläggande orsaken är strukturell. 
EU: s roll för att bevara fred och stabilitet på Koreahalvön 
EU har visat sitt engagemang för säkerheten i Ostasien genom att hitintills ha spelat en 
betydelsefull roll för att hjälpa till med att bevara fred och säkerhet på Korea-halvön. 
De internationella ansträngningarna att lösa kärnvapenkrisen fick ett starkt politiskt stöd. 
1997 gick EU (genom Euratom) formellt med i KEDO. 75 miljoner ecu9 har utlovats till 
KEDO för perioden fram till år 2000. Även om denna utfästelse innebär ett mindre bidrag 
än de totala långsiktiga utfästelser som Sydkorea, Japan och USA har gjort, är det ändå 
ett omfattande och varaktigt finansiellt bidrag till ett projekt av avgörande betydelse för 
internationell fred och säkerhet. EU stöder också fortlöpande Internationella 
atomenergiorganets (IAEA) verksamhet och åtaganden i Nordkorea. 
Genom händelser som inträffat under senare tid har spridningsfrågornas avgörande 
betydelse understrukits, liksom det viktiga i att EU fortsätter att medverka i 
ansträngningarna att finna lösningar. EU:s deltagande i KEDO har hitintills bemötts 
positivt på högsta politiska nivå i USA, Japan och Sydkorea . Dessa partner hyser starka 
förhoppningar och önskemål om att EU skall fortsätta att stödja KEDO efter det att det 
nuvarande avtalet har löpt ut. Förutsatt att Nordkorea respekterar sina åtaganden om icke­
spridning av kärnvapen, skulle det naturligtvis ligga i EU:s intresse att fortsätta att stödja 
KEDO efter år 2000 och EU bör inom kort överväga på vilka villkor och på vilken nivå 
detta skulle kunna ske. 
EU har av rent humanitära skäl tillhandahållit medicinsk hjälp till Nordkorea. Även om 
regimen hindrar att det görs en objektiv bedömning av hur omfattande de humanitära 
behoven är, står det klart att problem av det slaget finns i Nordkorea. Strävan att i 
Mellan 1995 och 1997 levererade FN:s världslivsmedelsprogram 637 000 ton utsäde, värt 207 
miljoner US-dollar, till Nordkorea. I januari 1998 vädjade man för perioden april 1998 - mars 1999 
om 658 000 ton livsmedelsprodukter för bistånd till ett värde av 378 miljoner US-dollar . 
Av vilka 5 miljoner ecu för en gemensam åtgärd inom ramen för EU:s gemensamma utrikes- och 
säkerhetspolitik. 
12 
ordnade former och på ett effektivt sätt tillhandahålla medicinsk hjälp av humanitära skäl 
har hämmats på grund av att det bl.a. varit svårt att nå ut till de behövande. Ett antal icke­
statliga sjukvårdsorganisationer har nyligen lämnat landet med hänvisning till dessa 
problem. 
EU är dessutom en av de främsta givarna av livsmedelsbistånd, men till skillnad från 
andra bidragsgivare försöker man åtgärda orsakerna bakom livsmedelsbristen. EU:s 
biståndspaket på 30 miljoner ecu för 1998, som omfattar tekniskt stöd, pilotprojekt och 
villkorat bistånd till jordbrukssektorn, liksom traditionellt livsmedelsbistånd, är ett 
uttryck för insikten att enbart livsmedelshjälp i bästa fall bara på kort sikt kan lösa 
Nordkoreas problem. 
Problemen är allvarliga. De naturkatastrofer som inträffade 1995, 1996 och 1997 
förvärrade de strukturella brister som redan fanns. Däremot förefaller 
klimatförhållandena för närvarande att inte i någon större utsträckning ha påverkat 1998 
års skörd negativt. Ohållbara jordbruksmetoder och i synnerhet det faktum att den 
ekonomiska politiken misslyckats innebär dock att Nordkorea på medellång sikt inte 
kommer att kunna försörja sin befolkning med livsmedel. Varje framtida stöd från EU 
bör därför inriktas på att söka få till stånd policy förändringar i Nordkorea. Så länge 
myndigheterna medger att sådana åtgärder behövs och de gör något åt det, skulle det 
principiellt sett vara berättigat för EU att parallellt genomföra målinriktade åtgärder för 
livsmedelsbistånd och tryggad livsmedelsförsörjning. En annan viktig förutsättning 
skulle vara att normala internationellt godtagna rutiner för tillhandahållande av bistånd 
(övervakningsvillkor, tillträde till förmånstagarna osv.) respekteras. 
Parallellt med dessa åtgärder för att minska spänningarna fortsätter EU att ihärdigt stödja 
(yrpartssamtalen och dialogen mellan Syd- och Nordkorea. I överensstämmelse med 
denna grundläggande politik och med den "öppningspolitik" som Sydkorea har inlett 
under ledning av president Kim Dae-jung sedan han valdes, bör EU se positivt pä 
ansträngningarna att främja Nordkoreas politiska och ekonomiska medverkan inom det 
internationella samfundet genom deltagande i regionala säkerhetsorgan (t.ex. ASEAN 
Regional Forum) och i internationella finansieringsorgan. 
Därutöver skulle EU principiellt sett kunna överväga andra konkreta åtgärder för att 
främja Nordkoreas medverkan på det internationella planet. Det skulle exempelvis kunna 
ske i form av bilaterala åtgärder från EU:s sida till stöd för att Nordkorea i högre grad 
integreras ekonomiskt i det internationella samfundet. Sådana åtgärder skulle 
förmodligen även förbättra samarbetsklimatet på Korea-halvön. Om det i framtiden 
skulle ske framsteg på vissa områden, bör EU inte ställa sig främmande inför att t.ex. 
bevilja Nordkorea autonoma handelsmedgivanden eller ge utvecklingsbistånd. Med ett 
sådant gensvar skulle EU ge en signal till Nordkorea om att större ömsesidiga fördelar 
kan uppnås genom ett verkligt konstruktivt samarbete med det internationella samfundet 
än genom konfrontation. 
Tiden är emellertid inte mogen för detta under de förhållanden som nu råder. Oron 
kvarstår beträffande Nordkoreas export av robotvapen till instabila områden och det 
kommer oroande rapporter om allvarliga kränkningar av de mänskliga rättigheterna, vilka 
de oberoende observatörerna hindras från att kontrollera. Om Nordkorea visade vilja att 
pä ett mera konstruktivt sätt samarbeta med IAEA, skulle det betyda mycket för att 
bevisa att Nordkorea kan betraktas som en ansvarsfull medlem av det internationella 
samfundet. Det måste också klarläggas vad den misstänkta underjordiska anläggningen i 
13 
Kumchangni är avsedd för. Slutligen vore det också betydelsefullt om landet visade 
större flexibilitet i förbindelserna med Sydkorea och i fyrpartssamtalen. 
EU har nyligen beslutat inleda en försiktig politisk dialog på tjänstemannanivå med 
Pyongyang. Detta innebär ett stöd till ansträngningarna att engagera Nordkorea på det 
internationella planet och kommer att utnyttjas som påtryckning för att framsteg skall 
åstadkommas i fyrpartsdialogen och i dialogen mellan Syd- och Nordkorea. Varje form 
av dialog med Nordkorea kommer även att omfatta andra för EU angelägna områden, 
t.ex. de mänskliga rättigheterna och icke-spridningen av kärnvapen. 
3.3.2. En av de drivande krafterna i närmandet mellan EU och Asien 
I uttalanden av presidenten under senare tid understryks de möjligheter till gemensamt 
tänkande som nu föreligger mellan EU och Sydkorea. Detta är ett stort steg framåt. Under 
sina första besök utomlands har president Kim Dae-jung hänvisat till det nära sambandet 
mellan politisk frihet och bestående ekonomiskt välstånd och betonat att det finns ett 
ömsesidigt beroende mellan en framgångsrik marknadsekonomi och liberal demokrati. 
Regeringens kampanj för att skapa större öppenhet och insyn i ekonomin bör ses mot 
bakgrund av uttalanden av det slaget; den ekonomiska reformen i Sydkorea förefaller 
nämligen vara ett led i ett mera omfattande politiskt projekt för att stärka demokratin i 
landet. 
Dessa ståndpunkter från den sydkoreanska regeringens sida överensstämmer med de 
målsättningar som EU för fram i sin gemensamma utrikes- och säkerhetspolitik10 och en 
konstruktiv dialog pågår numera mellan de båda sidorna. De årliga ministermötena och 
genomgångarna mellan högre tjänstemän bör fortsätta. Det skulle dock finnas utrymme 
för ett stärkande av den politiska dialogen genom ett första toppmöte på högsta nivå i 
anslutning till det tredje Asien-Europa-mötet som kommer att äga rum i Seoul i oktober 
är 2000. Detta skulle utgöra ett kraftfullt och i högsta grad synligt tecken på att EU stöder 
den politik som förs av president Kim Dae-jung och hans anhängare. 
Koreahalvön kommer att förbli det centrala temat i den bilaterala politiska dialogen. 
Därutöver skulle båda sidor ha intresse av att gå igenom andra regionala frågor som rör 
Asien och Europa liksom horisontella säkerhetsfrågor, t.ex. icke-spridning av kärnvapen 
och vapenkontroll. Frågan om de mänskliga rättigheterna skulle också vara att viktigt 
ämne för den politiska dialogen och samarbetet för vilket det skulle kunna finnas en 
gemensam grund. Kommissionen noterar att, även om Sydkorea i många avseenden har 
bättrat sig väsentligt sedan militärregimen upphörde, finns det fortfarande anledning till 
oro på följande områden: 
• Landets säkerhetslagar är vagt formulerade och det finns därför en potentiell risk för 
att de missbrukas av myndigheterna. Exempelvis kan företeelser som,att "gynna" eller 
"prisa" den nordkoreanska regeringen leda till fängelse. 
1 målen för EU:s gemensamma utrikes- och säkerhetspolitik ingår att skydda unionens 
gemensamma värden, grundläggande intressen och oavhängighet, att utveckla och befästa 
demokratin och rättsstatsprincipen samt respekten för de mänskliga rättigheterna och de 
grundläggande friheterna samt att bevara freden och stärka den internationella säkerheten. 
14 
• Trots en omfattande amnesti den 15 augusti 1998 finns det fortfarande minst 17 
långtidsdömda fångar som hållits fängslade i 28 år eller mer för allvarligare 
kränkningar av de nationella säkerhetslagarna, trots att de numera utgör ett rimligtvis 
begränsat hot mot den nationella säkerheten. 
Trots att avsevärda förbättringar skett under senare tid, saknas fortfarande 
Internationella arbetsorganisationens centrala konventioner i den sydkoreanska 
arbetsrätten. 
Även om dödsstraffet inte har tillämpats sedan Kim Dae-jung tillträdde, finns det kvar 
i lagstiftningen och under 1997 avrättades 23 fångar. 
President Kim Dae-jung har tidigare suttit fängslad av politiska skäl och försvarade under 
rnilitärregimen tappert de mänskliga rättigheterna. Det är därför rimligt att det 
internationella samfundet har stora förväntningar på att han, nu när han har makten, skall 
åstadkomma ytterligare förbättringar på detta område 
Vid sidan av den politiska dialogen definieras de bilaterala förbindelserna i det ramavtal 
om handel och samarbete som undertecknades i oktober 1996. Dessa bilaterala 
förbindelser är av historisk betydelse som bör innebära att affärs- och 
investeringsklimatet förbättras och att ett omfattande samarbete med Sydkorea kan ta 
fart. Genom avtalet är båda sidor förpliktigade att verka för förbättrade tillträdesvillkor 
till deras respektive marknader (inbegripet tjänstemarknaden). Det finns särskilda 
bestämmelser på en lång rad områden, bl .a. i fråga om sjötransporter, varvsindustri, 
immateriella rättigheter, tekniska regler, narkotikafrågor och penningtvätt. Nu behövs det 
ytterligare insatser från EU:s sida för att ratificeringsferfarandet skall kunna fullbordas. 
På så sätt skulle förbindelserna få en formell prägel och ett institutionellt maskineri, 
bestående av kommissionen, medlemsstaterna och de sydkoreanska myndigheterna, 
skulle upprättas i syfte att överblicka alla dess delar. 
EU och Sydkorea har ett nära och effektivt samarbete inom den spirande ASEM-
processen. Sedan den inleddes har Sydkorea spelat en ledande roll på den asiatiska sidan, 
exempelvis genom att landet har bidragit till att skapa samförstånd kring tanken på att en 
meningsfull politisk dialog upprättas inom ramen för ASEM. 
Sydkorea lär fortsätta att spela denna roll, eftersom landet skall stå som värd för det 
tredje Asien-Europa-mötet i Seoul år 2000 och redan tillhör samordnarna på den asiatiska 
sidan. Sydkorea kan därför komma att få en nyckelposition när deltagarna i ASEM ställs 
inför olika utmaningar framöver. Däribland kan nämnas genomförandet av det 
arbetsprogram som man kom överens om vid det andra toppmötet i London i april 1998, i 
synnerhet handlingsplanen för underlättande av handel (Trade Facilitation Action Plan, 
TFAP) och handlingsplanen för främjande av investeringar (Investment Promotion 
Action Plan, IPAP). En annan prioritering kommer att vara att föra den politiska dialogen 
vidare inom ASEM. 
Sedan december 1995 har Sydkorea haft status som samarbetspartner inom 
organisationen för säkerhet och samarbete i Europa (OSSE), vilket har gjort att Sydkorea 
har kunnat få kännedom om OS SE: s värderingar och åtaganden. I det arbete som nu 
pågår beträffande den europeiska säkerhetsstadgan betonas den regionala dimensionen, 
vilket eventuellt skulle kunna öppna vägen för ett närmare samarbete mellan OSSE och 
ASEAN Regional Forum. Sydkorea och Japan, dvs. den andra asiatiska 
15 
samarbetspartnern, skulle kunna förväntas spela en ledande roll i det sammanhanget. 
Därigenom skulle den politiska dialogen mellan EU och Sydkorea ges ytterligare en, 
multinationell, dimension. 
4. Slutsatser och en sammanfattning av rekommendationerna 
Den ekonomiska och den politiska betydelsen av förbindelserna mellan EU och Sydkorea 
är uppenbar. Det är också uppenbart att det finns särskilda anledningar att just nu försöka 
stärka dessa förbindelser. Kommissionen gör därför följande rekommendationer: 
EKONOMISKA REKOMMENDATIONER 
Stöd till reform- och återhämtningsprocessen i Sydkorea 
EU har gett ett betydande bidrag till stabiliseringen sedan finanskrisen inleddes. EU bör 
fortsätta att ge ett fast politiskt stöd till omstruktureringen. 
Med Europas och Sydkoreas bästa för ögonen bör EU fortsätta att rikta bestämd men 
konstruktiv kritik i den mån takten eller omfattningen av reformarbetet är otillräcklig. 
Det är särskilt nödvändigt att se till att bankväsendet tillämpar marknadsprinciper och 
undviker olönsamma investeringar. 
EU bör fortsätta att vaka över att Sydkorea respekterar de villkor som är förknippade med 
det internationella finansiella stödet. Dessa medel får inte vare sig direkt eller indirekt 
leda till industrisubventioner, så att den omstrukturering eller de kapacitetsnedskärningar 
som är nödvändiga försenas. Inga sådana former av interventionism skulle vara politiskt 
eller ekonomiskt godtagbara för EU. 
Förbättrat marknadstillträde i båda parters intresse 
EU bör fortsätta att med kraft driva på för att handelshindren avskaffas. Genom dessa 
hindras ansträngningarna att åter bygga upp styrkan i den sydkoreanska ekonomin och 
förvägras de europeiska företagen affärsmöjligheter. Det bör klargöras att framsteg på 
detta område kommer att vara en väsentlig förutsättning för att förbindelserna över huvud 
taget skall kunna förbättras. 
Det bör läggas särskild vikt vid att de alltför tungrodda regler som fortsätter att hämma 
den ekonomiska verksamheten i Sydkorea avskaffas eller förenklas. 
Det är långt kvar innan den sydkoreanska allmänheten blir lika välvilligt inställd till 
import och utländska investeringar som allmänheten inom EU. Man bör fortsätta att 
trycka pä så att regeringen fortsätter sina ansträngningar att bekämpa ogrundade 
fördomar mot import och utländska företag. Dessa ansträngningar bör stödjas. 
Illojala handelsmetoder kommer att fortsätta att åtgärdas enligt EU:s antidumpnings- och 
antisubventionslagstiftning och inom ramen för förordningen om handelshinder, vilka 
helt och hållet överensstämmer med WTO:s regler. 
Andra åtgärder behövs för att främja ömsesidig handel. I synnerhet kommer 
kommissionen att vid första bästa tillfälle inleda förhandlingar med Sydkorea om ett avtal 
om ömsesidigt erkännande enligt det befintliga mandatet från EU:s ministerråd. 
16 
En potentiell bundsförvant i strävandet efter en global liberalisering av handeln 
EU bör samverka med Sydkorea i syfte att landets engagemang för en ny runda med 
omfattande handelsförhandlingar skall upprätthållas och ytterligare stöd runtom i världen 
lör en sådan runda värvas. 
I det sammanhanget bör EU nära samråda med Sydkorea om de områden, på vilka landet 
behöver göra framsteg i de framtida förhandlingarna, t.ex. vad gäller industritullar och 
tjänster. 
De båda sidorna bör samarbeta på de nya områden som håller på att utredas inom WTO, 
såsom underlättande av handel, investeringar, konkurrens och elektronisk handel. 
Sä länge USA inte har ratificerat OECD-avtalet om varvsindustrin, bör de båda sidorna 
tillsammans med andra större varvsnationer försöka att på grundval av de huvudsakliga 
bestämmelserna i avtalet återupprätta normala konkurrensvillkor inom sektorn. 
Öka det bilaterala ekonomiska samarbetet 
EU bör öka det bilaterala ekonomiska samarbetet genom att utsträcka EU:s nuvarande 
ekonomiska samarbete med andra länder i Asien till att omfatta Sydkorea. Ett 
utbildningsprogram för chefer om Sydkorea bör vara hörnpelaren i samarbetet. 
Det samarbete som avses i ramavtalet är av det slag som vanligen förekommer i 
förbindelserna med industriländer (dvs. det bygger på ett ömsesidigt intresse, omfattar 
små belopp samt använder offentliga medel snarare som en katalysator för samarbete 
mellan intresserade parter än för att finansiera hela projekt, osv.). Projekt av detta slag 
kommer att genomföras av kommissionen så snart som förslaget till rådets beslut om 
ingående av ett ramavtal har antagits av rådet. 
Eftersom det uttryckligen finns ett ömsesidigt intresse för det, bör Sydkorea engageras 
ytterligare i utvecklingen rörande det globala informationssamhället, inbegripet 
utvecklingen inom elektronisk handel 
Eftersom Sydkorea släpper ut stora mängder växthusgaser, bör EU överväga att låta 
landet omfattas av dess nuvarande internationella samarbetsprogram på energiområdet. 
POLITISKA REKOMMENDATIONER 
Samverkan för att minska spänningarna på Korea-halvön 
EU bör fortsätta sitt sedan länge etablerade stöd till fyrpartssamtalen och dialogen mellan 
Syd- och Nordkorea i syfte att främja fred och försoning på Korea-halvön. 
EU bör fortsätta att stödja ansträngningarna för att åtgärda orsakerna bakom 
livsmedelsbristen i Nordkorea. 
EU bör också fortsätta sitt konkreta engagemang i arbetet inom KEDO, förutsatt att 
Nordkorea respekterar sina löften om icke-spridning av kärnvapen. Grundvalen för EU:s 
fortsatta deltagande i KEDO efter år 2000 bör övervägas. 
17 
EU bör främja att Nordkorea medverkar i det internationella samfundet och att landet 
gradvis blir mera öppet och anpassat till omvärlden. 
EU bör inleda ett omsorgsfullt program för att utveckla politiska kontakter med 
Nordkorea till stöd för fyrpartssamtalen och dialogen mellan Syd- och Nordkorea. Dessa 
kontakter bör även utnyttjas för att föra fram andra för EU angelägna frågor i förhållandet 
till Nordkorea (bl.a. icke-spridning av kärnvapen och de mänskliga rättigheterna). 
En av de drivande krafterna i närmandet mellan EU och Asien 
Alla de som är inblandade i ratificeringsförfarandet beträffande det viktiga ramavtalet om 
handel och samarbete bör intensifiera sina ansträngningar så att avtalet snarast möjligt 
kan träda i kraft. 
Det nuvarande nära samarbetet inom ASEM bör stärkas under tiden fram till det tredje 
ASEM-toppmötet som Sydkorea kommer att stå som värd för år 2000. 
Den bilaterala dialogen mellan EU och Sydkorea bör stärkas, bl.a. genom att ett toppmöte 
genomförs i anslutning till ASEM III-mötet i Seoul (i oktober år 2000). 
Den politiska dialogen bör särskilt inriktas på Korea-halvön, där de ömsesidiga intressena 
är som starkast, men även på regionala förhållanden i Europa och Asien samt på 
horisontella säkerhetsfrågor (t.ex. vapenkontroll och icke-spridning av kärnvapen). 
Dialogen bör även omfatta de mänskliga rättigheterna, ett område på vilket Sydkorea har 
gjort betydande framsteg i många avseenden men som fortfarande ger anledning till viss 
oro (bl.a. de nationella säkerhetslagarna, dödsstraffet och den omständigheten att 
Internationella arbetsorganisationens centrala konventioner inte har ratificerats). 
18 
FINANSIERINGSOVERSIKT 
1. Åtgärdens beteckning 
Meddelande: Europeiska unionens politik gentemot Republiken Korea. 
2. Berörda budgetposter 
B7-6601 Samarbetsavtal med tredje land. 
3. Rättslig grund 
Det samarbete som avses i ramavtalet är av det slag som vanligen förekommer i 
förbindelserna med industriländer (dvs. det bygger på ett ömsesidigt intresse, 
omfattar små belopp samt använder offentliga medel snarare som en katalysator 
för samarbete mellan intresserade parter än för att finansiera hela projekt, osv.). 
Projekt av detta slag kommer att genomföras av kommissionen så snart som 
förslaget till rådets beslut om ingående av ett ramavtal har antagits av rådet. 
4. Beskrivning av åtgärden 
4.1 Allmänt mål 
I meddelandet föreslås en uppdatering av Europeiska unionens ekonomiska 
och politiska förbindelser med Republiken Korea (Sydkorea) för att det skall 
kunna tas hänsyn till de ändrade omständigheterna efter finanskrisen och det 
nyligen genomförda presidentvalet. 
Mot den bakgrunden föreslås det att gemenskapens ekonomiska samarbete 
med Republiken Korea förstärks i syfte att främja partemas ömsesidiga 
intressen. 
Under förutsättning att medel ställs till förfogande och efter vederbörligt 
samråd med de berörda parterna skulle målsättningarna för det ekonomiska 
samarbete som beskrivs i meddelandet kunna uppnås genom ett antal olika 
projekt i syfte att främja några eller alla följande områden: 
• Att bland företagen inom EU utveckla kunskaperna i det koreanska språket och om 
landets affärskultur (program för chefsutbildning och praktiktjänstgöring i företagen). 
• Att öka öppenheten i det koreanska regelverket (standarder, provnings- och 
certi fieri ngsftirfaranden). 
• Att förbättra affärsklimatet i Sydkorea (investeringsregler, konkurslagstiftning, 
inrättande av ett informationskontor för europeiska företag). 
• Att stödja omstruktureringen av den finansiella sektorn enligt marknadsekonomiska 
principer (en rättslig ram som inbegriper reglering av sundhetsnormer och 
övervakningsrutiner, tekniskt bistånd till kreditanalys, riskhantering). 
• Att främja samarbete mellan europeiska och sydkoreanska företag (utsträckt 
tillämpning av Asia-Invest, ECIP och Europartnerskap till att omfatta Sydkorea). 
19 
• Att ge de sydkoreanska konsumenterna information om de sociala och ekonomiska 
fördelar som ömsesidig handel och ömsesidiga investeringar medför och på så sätt 
motverka misstron mot utländska företag och produkter. 
4.2 Period som omfattas av åtgärden och bestämmelser om förnyelse eller 
förlängning 
Tills vidare 
5. Klassificering av utgifter och inkomster 
5.1 Obligatoriska / Icke-obligatoriska utgifter 
Icke-obligatoriska utgifter 
5.2 Differentierade anslag / Icke-differentierade anslag 
Differentierade anslag 
5.3 Typ av inkomster som avses 
Ej tillämplig 
6. Typ av utgifter och inkomster 
De mål för det ekonomiska samarbetet som beskrivs i meddelandet skulle 
huvudsakligen förverkligas med hjälp av upphandling av tjänster genom därför 
avsedda anbudsförfaranden i överensstämmelse med gemenskapsrätten och 
kommissionens interna förfaranden. Bidrag kan även beviljas till stöd för 
särskilda åtgärder med lämplig samfinansiering från andra källor. 
7. Budgetkonsekvenser 
7.1 Metod för att beräkna åtgärdens totala kostnad (samband mellan de 
enskilda kostnaderna och den totala kostnaden) 
Den beräknade kostnaden för det centrala projektet i det bilaterala ekonomiska 
samarbetet, utbildningsprogrammet för chefer om Korea, grundar sig på en 
genomförbarhetsstudie som utförts av "Deloitte & Touche" och lades fram för 
kommissionen i juni 1997. Siffran 1,0 -1,5 miljon ecu per år ligger i undre kanten av det 
intervall som rekommenderats av konsultfirman (minst 1,5 miljoner ecu per är). 
Anledningen till att den första siffran är lägre är att kommissionen har utpekat vissa 
kostnadsnedskärningar i inledningsskedet. Om programmet blir framgångsrikt, bör 
antalet deltagare så småningom utökas utöver den inledningsvis låga nivån (2x8 
deltagare per år), vilket innebär att kostnaden ökar till ca. 1,5 miljoner ecu per år. 
De uppskattade kostnaderna för de andra projekt som föreslås bygger på kommissionens 
erfarenheter av sektorsvisa program för tekniskt stöd och av affärssamarbete med andra 
länder i Asien. 
Några av dessa program (omstrukturering av den finansiella sektorn, affärsklimat) 
förväntas bli tidsbegränsade eller åtminstone gradvis mindre kostnadskrävande, om 
20 
programmen blir framgångsrika. Inledningen av vissa program skjuts upp till år 2001 
eller år 2002 inför utsikten att det troligtvis fastställs ett tak för de tillgängliga anslagen. 
7.2 Kostnadernas fördelning 
Åtagandebemyndiganden i miljoner ecu 
(i löpande priser) 
Fordelning 
Utveckling av 
kunskapema i det 
koreanska spraket 
och om landets 
affarskultur 
Okad insyn I det 
koreanska 
regelverket 
Forbattring av 
affarsklimatet i 
Korea 
Stod till 
omstruktureringen 
av den finansiella 
sektorn enligt 
marknadsekono-
miska principer 
Framjande av 
samarbetet mellan 
foretag inom EU 
och i Korea 
Information till de 
koreanska 
konsumentema om 
Ifirdelarna med 
fimsesidig handel 
Totalt 2000 
1,0 
0 
0 
0 
0 
0 
1,0 2001 
1,0 
0,5 
0 
0.5 
0 
0 
2,0 2002 
1,0 
0,5 
0.2 
0.5 
0,5 
0,3 
3,0 2003 
1,5 
0,5 
0.2 
0 
0,5 
0,3 
3,0 2004 
1,5 
0,5 
0.2 
0 
0,5 
0,3 
3,0 2005 och 
dSrefter 
1,5 
0,5 
0.2 
0 
0,5 
0,3 
3,0 Totalt 
7,5 
2,5 
0.8 
1.0 
2.0 
1,2 
15,0 
21 
7.3 Driftskostnader för studier, experter, osv. som omfattas av del B i 
budgeten 
Åtagandebemyndiganden i miljoner ecu (i löpande priser) 
- Studier 
- Expertmoten 
- Konferenser och 
kongresser 
- Information och 
publikationer 
Totalt 2000 
0 
0 
0 
0,2 
0,2 2001 
0,1 
0 
0,2 
0 
0,3 2002 
0,1 
0 
0,2 
0 
0,3 2003 
0 
0 
0 
0,3 
0,3 2004 
0 
0 
0 
0,3 
0,3 2005 och 
darefter 
0 
0 
0 
0,3 
0.3 Totalt 
0,2 
0 
0,6 
1.1 
1.7 
7.4 Tidsplan för åtagande- och betalningsbemyndiganden 
i miljoner ecu 
Atagande­
bemyndiganden 
Betalnings-
bemyndiganden 
Ar 2000 
2001 
2002 
2003 
2004 
2005 
och dilrefter 
Totalt 2000 
1,0 2001 
2,0 2002 
3,0 2003 
3,0 2004 
3,0 2005 och 
d&refter 
3,0 Totalt 
15,0 
0,5 
0,5 
0 
0 
0 
0 
1,0 0 
0,5 
1,0 
0,5 
0 
0 
2,0 0 
0 
1,0 
1,5 
0,5 
0 
3,0 0 
0 
0 
1, 
1,5 
0,5 
3,0 0 
0 
0 
0 
1,0 
2,0 
3,0 0 
0 
0 
0 
0 
3, 
3,0 0,5 
1,0 
2,0 
3,0 
3,0 
5,5 
15 
22 
8. Bestämmelser om bedrägeribekämpning 
Innan det sker någon utbetalning skall åtgärderna noggrant granskas av 
kommissionens enheter. Denna kontroll skall omfatta alla avtalsrättsliga 
skyldigheter och principerna om sparsamhet och god finansiell förvaltning skall 
beaktas. Enligt vissa avtal kan det också komma att krävas att räkenskaperna skall 
överlämnas sedan dessa bestyrkts av revisorer som utnämnts av ledningsorganet för 
den yrkessammanslutning som har beviljats bidraget. 
9. Analys av kostnadseffektivitet 
9.1 Särskilda och kvantifierbara mål. Målgrupp 
• I syfte att bland företagen inom EU utveckla kunskaperna i det koreanska språket och 
om landets affärskultur skulle program för chefsutbildning kunna fastställas. Man bör 
också överväga att utvidga den praktiktjänstgöring i företag som för närvarande 
förekommer i vissa andra länder i Asien till att omfatta Korea. Målgruppen för dessa 
åtgärder är EU-baserade företag som är intresserade av att exportera till eller investera 
i Korea 
• I syfte att öka öppenheten i det koreanska regelverket skulle tekniskt stöd kunna ges 
till de myndigheter i Korea som har ansvar för standarder och för provnings- och 
certifieringsförfaranden. 
• I syfte att förbättra affärsklimatet i Sydkorea skulle tekniskt stöd kunna ges 
beträffande investeringsreglerna och konkurslagstiftningen. Den koreanska 
förvaltningen skulle vara målgrupp för sådana åtgärder. Dessutom skulle ett 
informationskontor för europeiska företag kunna inrättas. Europeiska företag med 
verksamhet i Korea skulle vara målgrupp för den särskilda åtgärden. 
• I syfte att stödja omstruktureringen av den finansiella sektorn enligt 
marknadsekonomiska principer skulle tekniskt stöd kunna ges beträffande den 
rättsliga ramen för regleringen av bankväsendet (målgrupp: myndigheten med ansvar 
för tillsyn inom finanssektorn) och beträffande kreditanalys, riskhantering, osv. 
• I syfte att främja samarbete mellan europeiska och sydkoreanska företag skulle Asia-
Invest, ECIP och Europartnerskap kunna utsträckas till att omfatta Sydkorea 
(målgrupp: europeiska företag intresserade av att bedriva affärsverksamhet i Sydkorea 
samt deras sydkoreanska partnerföretag). 
• I syfte att motverka misstron mot utländska produkter och konsumenter skulle 
informationskampanjer kunna genomföras för att ge de sydkoreanska konsumenterna 
information om de sociala och ekonomiska fördelar som Korea kan få av ömsesidig 
handel och ömsesidiga investeringar. Målgrupp skulle vara de sydkoreanska 
konsumenterna. 
9.2 Skäl för åtgärden 
Europeiska unionen är inte i lika hög grad närvarande i Sydkorea (i fråga 
om handelsflöden och investeringsbestånd) som USA och Japan. Med tanke 
på den sydkoreanska marknadens tillväxtpotential på medellång och läng 
sikt och dess sannolika betydelse i framtiden som regional medelpunkt i 
23 
Ostasien hotar de nuvarande förhållandena att negativt påverka Europeiska 
unionens framtida välstånd. 
Ekonomiska samarbetsåtgärder som på bästa sätt tjänar båda sidors intressen 
förefaller vara det bästa sättet att se till att Europeiska unionen blir mera 
konkret närvarande i Sydkorea. Även om ekonomiskt samarbete på 
medlemsstatsnivå naturligtvis bör uppmuntras, är det vissa av de ovan 
beskrivna åtgärderna som, beroende på förväntade skalfördelar eller på 
grund av de samverkanseffekter som skulle uppnås genom åtgärder på EU-
nivå, bör genomföras med hjälp av gemenskapsinstrument. 
Genom ett framgångsrikt genomförande av de utpekade åtgärderna inom det 
ekonomiska samarbetet bör de ekonomiska banden mellan EU och 
Sydkorea kunna befästas, i synnerhet genom ökad handel och ökade 
investeringsflöden. Även om man genom utvecklingen av dessa flöden 
kommer att få en konkret antydan om huruvida de ekonomiska 
samarbetsåtgärder som föreslås i meddelandet har varit framgångsrika eller 
inte, kommer dessa att påverkas av andra faktorer (t.ex. den 
makroekonomiska utvecklingen i Sydkorea, inom EU och hos andra 
ledande handelspartner). 
9.3 Uppföljning och utvärdering av åtgärden 
Bestämmelser om kontroll (överlämnande av rapporter osv.) skall ingå i alla avtal och 
kontrakt som ingås mellan kommissionen och uppdragstagare, stödmottagare osv. Under 
projektens genomförandet skall en nära kontakt upprätthållas med de ansvariga 
sammanslutningarna. Som regel deltar en företrädare för kommissionen i viktiga 
begivenheter inom ramen för sådana samarbetsprojekten för att säkerställa att åtgärderna 
genomförs i enlighet med villkoren i det avtal som ingåtts. 
Särskilda resultatindikatorer kommer att utarbetas för de enskilda projekten och skulle 
exempelvis kunna omfatta följande: 
• Antalet affarsverksamma inom EU som tillägnar sig kunskaper i det koreanska språket 
och om den koreanska affärskulturen genom att delta i program för chefsutbildning 
om Korea och praktiktjänstgöring j företag. 
• När det gäller tekniska stödåtgärder (beträffande regelverk, affärsklimat, den 
finansiella sektorn) skulle indikatorerna vara konkreta förbättringar i Sydkoreas 
förvaltningsstruktur, vilka skulle leda till förbättringar i lagstiftningen. 
• När det gäller den affärsfrämjande verksamheten skulle indikatorerna kunna utgöras 
av hur många europeiska och sydkoreanska företag som deltar och, i förekommande 
fall, hur många samarbetsavtal som detta leder till. 
Uppföljningsbestämmelser som grundar sig på sådana indikatorer kommer systematiskt 
att tas med som en integrerad del av utformningen av projekten. Fleråriga projekt 
kommer att, i den mån det behövs, anpassas för att det skall kunna tas hänsyn till 
resultatet av dessa uppföljningsåtgärder. 
24 
10. Administrativa utgifter (avsnitt III del A i budgeten) 
Den faktiska avsättningen av nödvändiga administrativa medel kommer att baseras 
på kommissionens årliga beslut om fördelning av medel, med hänsyn till vilket 
antal tjänster och vilka ytterligare medel som beviljas av den budgetansvariga 
myndigheten. 
10.1 Konsekvenser för antalet tjänster 
Typ av tjanster 
Fast anstallda 
eller tillfdlligt 
anstallda A 
B 
C 
Andra tjänster 
(END: budgetpost 
A7-003) 
Totalt Erforderlig personal for att 
ffcrvalta atgSrden 
Fasta tjänster 
1 
0.25 
1 
2.25 Tillfälliga 
tjänster 
1 
1 varav 
Befintlij 
tjanster 
berflrt 
eller 
enhet inom 
GD 
berrird 
1 
0.25 
1 
1 
3.25 Ytterligare 
tjanster period 
obegransat 
10.2 Total budgetkonsekvens av [ytterligare] personal4* 
Belopp Beräkningsmetod 
>ast anställda 
Tillfällig personal 
Övriga resurser (budgetpost A7-003» 243 000 
37 000 2.25x108.000x1 
Totalt 280 000 
Befintliga resurser för att förvalta åtgärden (beräkningen grundad på 
avdelningarna A1, A2, A4, A5 och A7) - ingen ytterligare personal krävs. 
25 
10.3 Ökning av andra administrativa utgifter till följd av åtgärden** 
Budget-
rubrik 
A-024lO-
ll -09 
A7010 
Totalt 
** Medel Berort GD 
GDIX 
GDI 
GDIII 
GDVI 
tömmer att ta Belopp 
12 392 ecu 
24 880 ecu 
12 440 ecu 
6 220 ecu 
55 932 ecu BerSkningsmetod 
En del av de nödvändiga kontakterna med de 
sydkoreanska myndigheterna kommer, i den mån det 
går, att ske i form av videokonferenser. För länderna i 
Ostasien kostar detta ca. 8 400 BEF/tim for varje 
ledning. Tre ledningar krävs för en länk av god 
kvalitet. Ca 20 timmars samtal i denna form per år kan 
komma att genomföras, vilket innebär en total kostnad 
av 504 000 BEF. Omräkningen grundar sig pä den 
officiella växlingskursen 
lecu= 40,6725 BEF. 
Antalet ytterligare tjänsteresor (14) multiplicerat med 
den genomsnittliga kostnaden för en tjänsteresa till 
Seoul, Sydkorea (111 507 BEF i resekostnader och 7 
500 BEF i dagtraktamente, vilket ger totalt 126 507 
BEF för en tvådagars tjänsteresa. Enligt den officiella 
växelkursen 1 ecu = 40,6725 BEF motsvarar 
ovanstående belopp 3 110 ecu per tjänsteresa). 
Det totala antalet tjänsteresor (14) inbegriper 
tjänsteresor från GDI (8), GD III (4) och GD VI (2). 
s från de berörda enheternas befintliga anslag. 
26 

ISSN 1024-4506 
KOM(98) 714 slutlig 
DOKUMENT 
SV 11 06 10 02 
Katalognummer : CB-C0-98-761 -S V-C 
Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer 
L-2985 Luxemburg