RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET OCH RÅDET - Uppföljningsrapport till Europaparlamentets resolution om ansvarsfrihet för 2000 års allmänna budget

INNEHÅLLSFÖRTECKNING

1. SAMMANFATTNING

2. UPPFÖLJNINGSRAPPORT TILL RESOLUTIONEN OM ANSVARSFRIHET FÖR KOMMISSIONEN FÖR GENOMFÖRANDET AV 2000 ÅRS BUDGET (EP dok. A5/0103/2002)

I. Effektivitet

Kommissionens administrativa maskineri

Förfaranden

Förfaranden för handläggning av kontrakt och gemenskapsbidrag

Komplexiteten i förfaranden och lagstiftning

Kontrollerna

Egna medel

II. Korrekthet, bedrägeribekämpning och skydd av finansiella intressen

Exportbidrag

Korrigeringar

Europeiska byrån för bedrägeribekämpning

Utvidgningen

Involvering av parlamentet

Utgiftssektorer

III. Sektorsfrågor

Rättsliga och inrikes frågor (RIF)

Byråerna

Daphne-programmet

Transeuropeiska transportnätverk

Samarbete

IV. Tillgång till handlingar

1. SAMMANFATTNING

I/ Bakgrund

1/Uppföljningsrapportens tillämpningsområde

I artikel 276 i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskaperna (EG-fördraget) fastslås förfarandet för beviljande av ansvarsfrihet. I artikelns tredje punkt anges att "kommissionen skall vidta alla lämpliga åtgärder för att rätta sig efter iakttagelserna i besluten om ansvarsfrihet och andra iakttagelser från Europaparlamentet om verkställigheten av utgifterna [...] På begäran av Europaparlamentet eller rådet skall kommissionen således rapportera om de åtgärder som den har vidtagit mot bakgrund av dessa iakttagelser och kommentarer, särskilt om de instruktioner som den har gett de avdelningar som ansvarar för budgetens genomförande." I enlighet med parlamentets begäran utarbetar kommissionen därför denna uppföljningsrapport, som avser den resolution som parlamentet röstade igenom den 10 april 2002. Rapporten sänds, i likhet med den rapport som parallellt läggs fram till rådet, till alla de övriga berörda institutionerna.

2/Uppföljningsrapportens syfte

I enlighet med EG-fördraget är syftet med denna uppföljningsrapport huvudsakligen att presentera de åtgärder som redan vidtagits eller som kommer att vidtas av kommissionen som svar på kommentarerna och rekommendationerna i Europaparlamentets resolution av den 10 april 2002 om ansvarsfrihet för genomförandet av Europeiska gemenskapernas allmänna budget år 2000.

* * *

2. UPPFÖLJNINGSRAPPORT TILL RESOLUTIONEN OM ANSVARSFRIHET FÖR KOMMISSIONEN FÖR GENOMFÖRANDET AV 2000 ÅRS BUDGET (EP dok. A5/0103/2002)

I. Effektivitet

1. Parlamentet noterar att man vid bedömningen av kommissionens effektivitet skall ta hänsyn till tre kriterier, inte bara till huruvida de mål som den politiska myndigheten fastställt har uppfyllts utan också till hur snabbt de administrativa åtgärderna och budgetåtgärderna har vidtagits för att uppnå dessa mål och till huruvida de budgetmedel som genomförts har använts på ett optimalt sätt,

2. anser att en undersökning av följande kriterier som skall utgöra grunden för denna effektivitet måste prioriteras: kommissionens administrativa maskineri, de olika regelförfarandena och kontrollsystemet samt kommissionens efterlevnad av de politiska prioriteringar och budgetriktlinjer som fastställts av Europaparlamentet,

Kommissionens svar:

Kommissionen har infört ett nytt förvaltningssystem som benämns verksamhetsbaserad förvaltning (ABM, Activity-Based Management), och som syftar till att steg för steg öka kostnadsmedvetenheten genom att besluten om prioriteringar, resursfördelning, mål, planering, övervakning och utvärdering av verksamhet blir mer integrerade. Vidare syftar det nya systemet till att skapa en mer resultatinriktad managementkultur, genom att fokusera mer på resultat än på kontroll av satsade resurser. Dessa genomgripande reformer inom förvaltningskulturen visar att kommissionen gjort betydande insatser på detta viktiga område och är fast föresatt att fortsätta detta arbete.

Genom den första "årliga politiska strategin" (eng: APS; Annual Policy Strategy), som antogs i februari 2001 och avsåg budgetåret 2002, infördes ett nytt system för strategisk planering och programplanering, som gjorde det möjligt att samordna politiska prioriteringar, huvudsakliga åtgärder och motsvarande resurser i en utsträckning som inte varit möjlig tidigare. Även om bedömningen av det nya systemet påvisade en del svagheter innehöll det andra beslutet om årlig politisk strategi (fattat 2002 avseende budgetåret 2003) ett flertal förbättringar, särskilt vad gäller utformningen av prioriteringar och motsvarande resursfördelning samt i form av en ny strukturerad dialog med Europaparlamentet och rådet.

Kommissionen har också omformat sitt arbetsprogram för att kunna öka koncentrationen på de politiska prioriteringarna, och ett nytt system för operativ programplanering har införts, med syftet att bättre kunna bevaka att de prioriterade målen uppnås.

Under 2002 infördes även några nya redskap för en bättre förvaltning: den årliga förvaltningsplanen (eng: Annual Management Plan) har en nyckelroll när det gäller att underlätta för ledningen inom respektive politikområde att samordna prioriteringar och mål med resursfördelningen på det operativa planet. Vidare har ett system med årliga verksamhetsrapporter (Annual Activity Reports) införts i syfte att sammanställa uppgifter om resultat och resursanvändning i enlighet med principen om sund ekonomisk förvaltning (sparsamhet, effektivitet och ändamålsenlighet).

Det bör dock understrykas att de nya systemen inte kan förväntas fungera friktionsfritt från första början. En framgångsrik administrativ reform kräver successiva förbättringar och justeringar, och kommissionen måste dra lärdom av erfarenheterna från de första budgetåren för att skapa än mer ändamålsenliga förvaltningssystem inför följande år.

Kommissionens administrativa maskineri

3. anser att kommissionens avdelningar måste struktureras på ett sådant sätt som garanterar att förvaltningen sker med så stor integritet som möjligt och så effektivt som möjligt; noterar den pågående reformeringen som till vissa grundläggande delar inleddes under budgetåret 2000, och uppmanar kommissionen att fortsätta sina ansträngningar för att se till att resultaten blir synliga så snart som möjligt, särskilt när det gäller reformeringen av den externa tjänsten i överensstämmelse med de politiska riktlinjer som antagits av Europaparlamentet och med den ekonomiska förvaltningen och kontrollen på avdelningarna,

Kommissionens svar:

Vad gäller personalförvaltningen har kommissionen - för att göra de olika inslagen i reformen synliga och påtagliga så snart som möjligt - infört en rad åtgärder för att förverkliga reformsträvandena i mesta möjliga mån inom ramen för de befintliga tjänsteföreskrifterna. Kommissionen har således fattat en rad beslut som tjänar till att införa den nya personalpolitiken inom alla de berörda områdena så långt som detta inte kräver ändringar tjänsteföreskrifterna. T.o.m. juni 2002 hade kommissionen fattat nya beslut rörande

- rutinerna för administrativa undersökningar och disciplinförfaranden,

- de anställdas rörlighet mellan avdelningarna,

- riktlinjer för arbetsbeskrivningar,

- uppgiftslämnande (whistleblowing),

- sociala förmåner,

- inrättandet av en medlingsenhet,

- nationella experter,

- personalutbildning, samt

- allmänna bestämmelser för genomförandet av artikel 43 och 45 i tjänsteföreskrifterna (personalbedömning och befordran).

Vidare förbereder kommissionen beslut och riktlinjer inom andra områden som berörs av reformen, bland annat flexibla arbetstider, distansarbete, ekonomiskt ansvar (jfr. artikel 22 i tjänsteföreskrifterna) rollerna för enhetschefer och rådgivare samt hantering av fall av kränkande behandling.

Utöver de nya reglerna kräver reformen förändringar inom organisationen. Kommissionens nya byrå för undersökningar och disciplinåtgärder inrättades i början av 2002. Europeiska gemenskapernas byrå för uttagningsprov för rekrytering av personal kommer att träda i funktion den 1 januari 2003.

Många av åtgärderna inom reformen kräver emellertid ändringar i tjänsteföreskrifterna. Kommissionen lade fram sitt förslag till ändringar inför rådet i april 2002, och rådet förväntas anta ändringarna i juni 2003. Reformen kommer således inte att få sin fulla verkan förrän de ändrade tjänsteföreskrifterna trätt i kraft.

För det andra antog rådet enhälligt den nya budgetförordningen den 25 juni 2002. Som Europaparlamentet erfor kännetecknades processen för att anta den nya förordningen av en omfattande dialog mellan institutionerna, där alla berörda aktörer gavs möjlighet att yttra sig.

Kommissionen har också utarbetat förslag till nya genomförandebestämmelser för budgetförordningen, som antogs den 24 juli och som har översänts till de övriga institutionerna för yttrande. Tillsammans med själva budgetförordningen utgör dessa genomförandebestämmelser grunden för ett moderniserat system för ekonomisk förvaltning och kontroll, och båda förordningarna skall träda i kraft den 1 januari 2003.

För det tredje har det med budgetmyndighetens stöd införts så kallade BA-rubriker. Dessa rubriker förekom för första gången i 2000 års budget, och tjänar till att finansiera vissa former av tekniskt och administrativt stöd i samband med genomförandet av program, vilket inte får innefatta befogenheter som faller inom offentlig förvaltning. Denna förändring har bidragit till att minska de praktiska hindren för programförvaltningen, och försett kommissionen med resurser som är absolut nödvändiga för att kunna driva den genomgripande decentraliseringen av biståndsprogrammen och återtagandet av de befogenheter som skötts av byråerna för tekniskt bistånd.

För det fjärde har vissa resultat redan uppnåtts på de viktigaste punkterna i den reform av Tjänsten för yttre representation som inleddes i maj 2000:

- Vad gäller målet att uppnå en bättre samstämmighet mellan programplaneringen av biståndet och de politiska prioriteringarna har framsteg nåtts i form av de nya land- och regionstrategidokumenten. Hittills har drygt 110 landstrategidokument sammanställts.

- I strävan att få till stånd en mer samordnad tilldelning av projekt har förbättringar kunnat ske genom att hela projektcykeln förvaltas av ett enda, nyinrättat organ, nämligen Byrån för samarbete EuropeAid. De upplupna beloppen i gamla, ofullbordade åtaganden har därigenom kunnat halveras.

- Vad beträffar målsättningen att i högre grad förvalta projekten lokalt har framsteg skett i form av decentraliseringen av befogenheter till kommissionens delegationer. I slutet av 2002 kommer alla delegationer i Europa, Centralasien, Medelhavsområdet, Asien och Latinamerika att arbeta enligt denna nya modell, liksom 13 delegationer i AVS-länder (Afrika, Västindien och Stilla havet).

Kommissionen är tacksam för Europaparlamentets stöd i denna process och hoppas att dialogen kommer att fortsätta. Det var av särskilt stor vikt att budgetmyndigheten redan under budgetförfarandet för 2002 beslutade att ur reserven frigöra de medel som är avsedda att finansiera delegationerna (avdelning A-6 i kommissionens budget). Detta beslut bidrog till att delegationernas verksamhet kunnat finansieras på ett smidigt och effektivt sätt, och om de nödvändiga medlen på samma sätt görs tillgängliga i framtida budgetar kommer denna process att leda till en förstärkning av Europeiska unionens roll och en ökad synlighet för dess åtgärder i tredje land.

4. konstaterar emellertid en försening i genomförandet av vissa åtgärder i vitboken, vilket framgår av den resultattavla för genomförandet som kommissionen överlämnat (bilaga 5 till svaren på frågeformuläret), på grund av pågående interinstitutionella förfaranden som avser både budgetförordningen och tjänsteföreskrifterna för tjänstemän; noterar avseende åtgärd nr 96 (återbetalning av medel som felaktigt betalats ut) att kommissionen enligt sitt meddelande från december 2000 har inrättat en ny organisationsstruktur för återbetalningar; konstaterar också att de interna förfarandena för påtvingade återbetalningar håller på att utarbetas och önskar hållas informerat om hur effektivt detta nya kontrollsystem är på detta område som utgör en prioritering för budgetkontrollutskottet,

Kommissionens svar:

Vad gäller reformen översände kommissionen i maj en uppdaterad resultattavla över genomförandet av reformåtgärderna till parlamentet (uppdaterad den 31 mars 2002), som visade att ett flertal förseningar skulle kunna tas igen.

Det är emellertid riktigt att vissa förseningar inträffade under 2001 i förhållande till den ursprungliga tidtabellen. Vad beträffar personalpolitiken gav diskussionerna inom den högnivågrupp som inrättades med rådets förre generalsekreterare Niels Ersbøll som ordförande dock mycket positiva resultat: kommissionen kunde nå en överenskommelse om det samlade "reformpaketet" med de fackföreningar som enligt valen till personalkommittén representerar en majoritet av personalen. Innan Ersbøllgruppen ställde samman sin rapport anordnade den i maj, juni och oktober 2001 möten med företrädare för övriga institutioner (företrädare för generalsekretariat, administration och personalorganisationer). Mötena gav upphov till en konstruktiv diskussion som bidrog till gruppens slutsatser och rekommendationer till kommissionen, på så sätt att gruppen gavs möjlighet att väga in övriga institutioners ståndpunkter och inlägg.

Övriga institutioners administrationer hade också möjlighet att lägga fram sina synpunkter på de olika reformförslagen inom en grupp bestående av experter på personalresursfrågor som tillsatts av de högsta administrativa cheferna vid de respektive institutionerna. Denna grupp sammanträdde flera gånger under 2001 samtidigt som samrådet om förslagen hölls inom kommissionen, och utbytte synpunkter om de enskilda förslagen, samtidigt som de punkter som på ett tidigt stadium bedömdes vara av särskilt intresse för de olika institutionerna identifierades.

Mot bakgrund av de möten som nämns ovan, samråden med personalen samt förlikningsmötena med fackföreningarna antog kommissionen i december 2001 ett utkast till förslag till rådets förordning om ändring av tjänsteföreskrifterna.

Enligt artikel 10 i tjänsteföreskrifterna skall kommissionen alltid samråda med den interinstitutionella kommittén för tjänsteföreskrifterna i fråga om förslag till ändringar i dessa föreskrifter. Utkastet till förslag till rådets förordning om ändring av tjänsteföreskrifterna måste därför först skickas till den ovan nämnda kommittén innan det kunde antas som kommissionens förslag till förordning. Kommissionen lade fram sitt utkast till förslag till kommittén i januari 2002, och kommittén avgav sitt yttrande i början av april. Den 24 april 2002 antog kommissionen sedan sitt formella förslag till rådets förordning om ändring av tjänsteföreskrifterna, efter att ha tagit hänsyn till den interinstitutionella kommitténs yttrande. Enligt den samlade tidtabell som godtogs av rådet (allmänna frågor) den 15 april 2002 anges att förhandlingarna bör vara fullbordade i slutet av Greklands ordförandeskap, dvs. i juni 2003. Denna rådskonstellation har därför uppmanat övriga de övriga institutionerna att komma med sina yttranden före 2002 års utgång.

Vad gäller kontroll på det finansiella området förväntas alla de slutliga beslut som följer av reformåtgärderna kunna fattas före 2002 års utgång. I vissa fall kommer dock reformåtgärderna inte att kunna genomföras förrän vissa nya rättsakter har trätt i kraft. Detta gäller särskilt den nya budgetförordning som antogs av rådet den 25 juni 2002 och de nya genomförandebestämmelserna till vilka kommissionen antog ett utkast i slutet av juli och som överlämnades till övriga institutioner för yttrande den 25 juli 2002.

En del av de åtgärder som kommissionen antog den 1 december 2000 som en del av handlingsplanen (effektivare återvinning av felaktigt utbetalade belopp, SEK(2000) 2204/3) kan emellertid införas utan ändringar i lagstiftningen. För ytterligare kommentarer i denna fråga och i allmänhet vad gäller åtgärder som kan införas utan ändringar i lagstiftningen, se vidare under punkt 79.

Kommissionen håller på att utarbeta ett meddelande till övriga institutioner med syftet att rapportera om de åtgärder som vidtagits som en följd av den första handlingsplanen från december 2000, och dessutom lägga till nya åtgärder som skall medverka till effektivaste möjliga inkassering av fordringar. Vis utformningen av detta meddelande bör hänsyn tas till den rapport om inkassering av fordrigar som Internrevisionstjänsten håller på att färdigställa.

5. begär att Europaparlamentets behöriga utskott regelbundet skall informeras om genomförandet av vissa reformeringsåtgärder och förvaltningsbeslut, i synnerhet

- en detaljerad sammanställning och en faktisk och preliminär tidsplan för avskaffande, förlängning och nyinrättande av kontor för tekniskt bistånd och liknande organ, särskilt i samband med gemenskapsprogrammet för lika möjligheter under punkt B3-4012, vars förvaltning fick allvarlig kritik av revisionsrätten (punkt 3.95 i årsrapporten),

Kommissionens svar:

I artikel 57 i den nya budgetförordningen (kompletterad av förslaget till nya genomförandebestämmelser) anges klara regler för vilka uppgifter som i framtiden kommer att få delegeras till privaträttsliga organ och hur detta skall ske. De nya reglerna innebär att privaträttsliga organ inte längre får fatta beslut om utnyttjande av anslag."

Vad gäller byråer för tekniskt bistånd (se bilaga 3 till ändringsskrivelse nr 1 till det preliminära budgetförslaget för 2001, SEK(2000) 1363, 4.9.2000) uppdateras förteckningen regelbundet av kommissionen och överlämnas till berörda utskott i Europaparlamentet. Detta inkluderar detaljerade uppgifter om

- datum då kontrakt löper ut,

- antal byråer för tekniskt bistånd som upphört,

- antal som planeras upphöra.

Den 1 maj 2002 hade 87 av totalt 126 byråer för tekniskt bistånd upphört. 7 förväntas följa under resten av 2002, och 1 under 2003.

Vad generellt beträffar tekniskt och administrativt bistånd såsom avses i dokumentet "Guidelines for outsourcing of technical and administrative assistance to private-law entities for the purpose of programme implementation" (riktlinjer för utläggning av uppgifter som rör tekniskt och administrativt stöd till privaträttsliga organ i samband med genomförande av program), utför kommissionen systematiskt förhandskontroller för att försäkra sig om att reglerna följs, och framför allt att utläggningen av ansvar inte omfattar uppgifter som faller inom offentlig förvaltning eller ger utrymme för skönsmässiga bedömningar.

Vad gäller de byråer för tekniskt bistånd som anlitats inom ramen för Programmet för lika möjligheter kan kommissionen bekräfta

- att de uppgifter som delegerades till byråerna och som revisionsrätten hänvisade till i sin årsrapport för 2000 under perioden 1999-2000 successivt togs tillbaka av kommissionen och åter började skötas internt inom GD Sysselsättning och socialpolitik,

- att anslagen till tekniskt bistånd i denna mening väsentligt har skurits ned i det Program för lika möjligheter som omfattar 2001-2005,

- att politiken för att åter sköta de aktuella uppgifterna internt underbyggdes genom att resurser för ändamålet ställdes till förfogande på sedvanligt sätt, så att kommissionen kunde ta sitt ansvar under rimliga arbetsvillkor.

- i samband med de verkställande organ som ansvarar för vissa uppgifter inom ramen för förvaltningen av gemenskapsprogram (KOM(2000) 788 och i samband med specifika uppgifter som de olika generaldirektoraten anser kan läggas ut på entreprenad,

Kommissionens svar:

Enligt kommissionens förslag, som parlamentet yttrade sig över i juli 2002, skall nya s.k. "genomförandeorgan" kunna inrättas och ges i uppgift att bidra till förvaltningen av gemenskapsprogram inom alla politikområden. Rådets budgetkommitté nådde en överenskommelse kring detta förslag den 26 september 2002. Huruvida det är en lämplig lösning att inrätta ett sådant organ bör bedömas från fall till fall, och parlamentet kommer att underrättas minst en gång per år (i samband med budgetförfarandet) om vilka planer det finns på att tillämpa möjligheten med genomförandeorgan.

- de rättsliga normer som reglerar gemenskapsprogrammen, där förvaltningsmetoderna används av ett nät av nationella organ, och kräver att höras på nytt om dessa rättsliga normer,

Kommissionens svar:

I artikel 54 i den nya budgetförordningen, som är ett resultat av en omfattande dialog mellan institutionerna, ingår allmänna regler för hur och när nationella organ får anlitas vid genomförandet av gemenskapsprogram. Enligt utkastet till förordning om nya genomförandebestämmelser för den nya budgetförordningen föreslår kommissionen att strikta regler skall införas vad gäller delegering av befogenheter till nationella offentliga organ eller till privaträttsliga organ. Dessa villkor tar sig främst uttryck i krav på att följa tillämplig lagstiftning, ställa finansiella säkerheter och handla i överensstämmelse med principerna om sund ekonomisk förvaltning (sparsamhet, effektivitet och ändamålsenlighet). De enskilda programmen kommer att antas enligt förfarandena i EG-fördraget.

- kommissionens förvaltningspolitik för EU:s ekonomiska bistånd till olika regioner i världen inklusive decentralisering av delegationerna och decentralisering till förmån för utomstående byråer, liksom den positiva effekten av detta för förvaltningen av externt stöd,

Kommissionens svar:

Kommissionen kommer även i fortsättningen att hålla Europaparlamentet underrättat om arbetet med att decentralisera ansvar till delegationerna, och sänder gärna över den senaste rapporten över framstegen med decentraliseringsprocess till parlamentet.

Med utgångspunkt i meddelandet av den 16 maj 2000 om en reform av förvaltningen av biståndet till tredje land samt den pågående decentraliseringen, framlades den 2 juli 2002 en not till kommissionen om den administrativa reformen av Tjänsten för yttre representation. Det faktum att kommissionen antagit denna not är ett viktigt framsteg på vägen mot en effektivare förvaltning av delegationerna och en förbättrad personalutbildning inom området. Det föreslås bland annat att delegationspersonalen skall förvaltas via en enda avdelning, att delegationernas ansvarsområden skall definieras tydligare och att karriärstrukturen för dem är placerade i tredje land kommer att omformas. Syftet med dessa åtgärder är att garantera en snabbare och effektivare distribution av EU:s bistånd.

- inrättandet av en europeisk högskola för förvaltning och ett europeiskt rekryteringskontor,

Kommissionens svar:

Institutionernas generalsekreterare har inrättat en interinstitutionell arbetsgrupp som behandlat frågan om en "europeisk förvaltningshögskola"

Ett inledande "konceptdokument" som tagits fram av denna arbetsgrupp diskuterades vid ett möte mellan generalsekreterarna den 9 juli 2002, och gruppen har fått i uppdrag att ta sammanställa ett mer detaljerat utkast och framlägga detta till generalsekreterarna senast i januari 2003.

Generalsekreterarna har i princip ställt sig bakom idén att en sådan högskola bör inrättas under 2004, men samtidigt enats om att dess främsta prioriteringar bör vara introduktionskurser för ny personal, ledarskapsutbildning och kompetensutveckling/karriärvägledning. En europeisk förvaltningshögskola skulle på så sätt bidra till en mer sammanhållen strategi för administrativ kultur och ledarskapsutveckling inom institutionerna.

Efter en överenskommelse mellan samtliga institutioner kommer vidare Europeiska gemenskapernas byrå för uttagningsprov för rekrytering av personal att upprättas, och inleda sitt arbete den 1 januari 2003 (se även svar på punkt 11).

- det fleråriga programmet för att omvandla tillfälliga tjänster till fasta tjänster och de berörda sektorerna,

Kommissionens svar:

I vitboken om reformen redogjorde kommissionen för sin avsikt att omvandla ett antal tillfälliga tjänster till fast tjänster. Detta motiverades av det faktum att en del av de tillfälligt anställda inom kommissionen i praktiken tilldelats arbetsuppgifter av permanent karaktär.

Att tjänster skall omvandlas på detta sätt betyder inte att institutionen inte längre kommer att anställa personal på tillfällig basis i de fall som detta är motiverat på grund av väl definierade arbetsuppgifter som kräver särskild expertis. Vidare angavs i vitboken att vissa av dagens tillfälliga tjänster bör kunna ersättas av nya former av anställningskontrakt.

I dokumentet om personalresurser som bifogades 2001 års preliminära budgetförslag angavs att en första omgång omvandling av tjänster skulle omfatta 180 tjänster i kategori A och 90 tjänster i kategori B, fördelade på 60 A och 30 B per år i tre år.

Totalt omvandlades 150 tjänster under budgetåren 2001 och 2002. Under 2003 beräknas 67 poster komma att omvandlas (20 A4, 20 A5, 1 LA5, 6 LA7, 10 B1 and 10 B2). Omvandling av de återstående tjänsterna kommer att begäras under budgetåret 2004.

Tjänster omvandlas inom samtliga generaldirektorat och avdelningar utom kommissionsledamöternas kanslier.

- stärkandet av externa faktorer i samband med det disciplinära förfarandet,

Kommissionens svar:

Kommissionen antog den 19 februari 2002 ett beslut om administrativa undersökningar och disciplinförfaranden (C 2002 (540). För att stärka externa, oberoende bedömares inflytande över disciplinförfarandena anges det i artikel 10 i beslutet att disciplinnämndens ordförande skall väljas bland före detta tjänstemän, nuvarande tjänstemän som i så fall skall beviljas särskild ledighet under sitt uppdrag eller tidigare ledamöter vid gemenskapens institutioner. Den nye ordföranden, som är en före detta ledamot av förstainstansrätten, kommer att träda i tjänst den 1 november 2002.

- reformeringen av systemet för invalidpensioner, i synnerhet när det gäller justeringsmetoder,

Kommissionens svar:

Kärnan i det förslag till reform av gemenskapens invaliditetspensionssystem som kommissionen har föreslagit rådet är att ersätta invaliditetspensionen med ett motsvarande -tillägg motsvarande 70 % av slutlönen i aktiv tjänst; från detta tillägg skulle avdrag göras för avgiften till pensionssystemet och dess uppräkning för löneklasser skulle avskaffas. Vidare skall invaliditetstillägget enligt förslaget aldrig få sjunka under existensminimum.

I det förslag som kommissionen lade fram till rådet i april angavs uttryckligen att en korrigeringskoefficient för pensionerna skall fastställas på grundval av levnadsomkostnaderna i olika länder. De koefficienter som gäller för pensionerna skall också tillämpas på invaliditetstilläggen. De nya korrigeringskoefficienterna skall baseras på en jämförelse mellan levnadsomkostnaderna i de olika länderna i stället för, som idag, en jämförelse mellan huvudstäderna. Detta förväntas leda till att de relativa skillnaderna mellan kostnadslägena i medlemsstaterna återspeglas bättre.

6. ber att kommissionen, med tanke på att antalet organ ökat den senaste tiden, skall föreslå en översynsmekanism för byråerna på grundval av kostnads-/nyttonivån och det mervärde som uppnås jämfört med andra alternativ,

Kommissionens svar:

När det gäller de nya genomförandeorganen föreslår alltså kommissionen att det bör bedömas från fall till fall om det är fördelaktigt att inrätta ett sådant organ, och det anges också i kommissionens förslag att ett genomförandeorgan skall kunna avvecklas om det inte längre anses vara nödvändigt (se svaret till punkt 5, andra strecksatsen). Vad gäller de befintliga gemenskapsorganen innehåller de grundläggande rättsakterna i samtliga fall, utom vad gäller Europeiska byrån för återuppbyggnad, bestämmelser för en eventuell avveckling.

7. betonar att alla åtgärder som avser en ändring av tjänsteföreskrifterna för tjänstemän och övriga anställda, såsom det nya karriärsystemet, undermåliga arbetsprestationer, flexibla pensionssystem och de regler som skall tillämpas på anmälare, måste stämma överens med moderna förvaltningsstandarder, i synnerhet när det gäller att tillhandahålla tjänster till och garantera insyn för medborgarna,

Kommissionens svar:

Kommissionen har genom vitboken förbundit sig att i hela reformprocessen utgå från grundprinciperna oberoende, ansvar, ansvarsskyldighet, effektivitet och öppenhet.

I sitt förslag till ändring av tjänsteföreskrifterna har kommissionen föreslagit en rad åtgärder för att stärka principerna om den europeiska offentliga förvaltningens oberoende, opartiskhet och beständighet. I ändringsförslaget bekräftas också de huvudsakliga principer som gemenskapens tjänstemän har att rätta sig efter i sin tjänsteutövning, såsom opartiskhet, objektivitet och lojalitet, vilka också understryks av domstolens rättspraxis. Vidare har tjänstemännens skyldigheter i situationer som bedöms kunna leda till konflikt definierats på nytt. Reglerna om yrkeshemlighet och diskretion i tjänsteutövningen har också justerats på så sätt att de stämmer bättre överens med de nya EU-bestämmelserna för allmänhetens tillgång till handlingar. Dessutom har kommissionen infört ett antal åtgärder för att slå vakt om en hög yrkesmässig och moralisk standard, bland annat nya regler för disciplinförfaranden, uppgiftslämnande ("whistleblowing") och förfaranden vid otillräckliga yrkesmässiga prestationer.

Den europeiska offentliga förvaltningens beständighet kommer att garanteras genom de nya tjänsteföreskrifterna. Grundpelarna såsom livstidsanställning och karriärsystem bibehålls, och det bör också understrykas att tjänsteföreskrifterna även i fortsättningen kommer att gälla för tjänstemän vid gemenskapens samtliga institutioner och organ.

8. förväntar sig att de mänskliga resurser som beviljats för de olika aspekterna av reformeringen är tillräckliga för att garantera en snabb och effektiv reformering, t.ex. personal med ansvar för att reformera den externa tjänsten och personal som berörs av denna reformering; önskar på samma sätt få veta vilka rekryteringsproblem, om några alls, kommissionen har när det gäller reformeringen av den ekonomiska förvaltningen och kontrollen inom kommissionens avdelningar och delegationer,

Kommissionens svar :

De problem som kommissionens avdelningar och delegationer stött på i samband med reformen av Tjänsten för yttre representation har ofta varit relaterade till det faktum att man inte i förväg kunnat försäkra sig om att de finansiella resurserna räcker till för en fortsatt och kontinuerlig utveckling. I och med att kommissionens delegationer blir allt viktigare måste kommissionen se till att det finns tillräckliga resurser för de nya uppgifterna, och man har begärt ökade anslag för 2003 (under avdelning A-6) i syfte att täcka behoven för ny infrastruktur i samband med decentraliseringen samt för ökade personalbehov.

Kommissionen är fast besluten att decentralisera förvaltningen av biståndet till tredje land och genomföra den planerade överföringen av förvaltningsansvaret till de 78 delegationer som berörs, enligt följande: 21 delegationer omfattades av programmet 2001, ytterligare 26 under 200, och de återstående 31 under 2003. Dessutom har kommissionen för avsikt att öppna ett nytt kontor i Kabul under 2002.

Kommissionens hållning har alltid varit att delegationerna i tredje land måste få tillräckliga resurser för att kunna sköta sina nya uppgifter på ett tillfredsställande sätt. Detta sker genom att ytterligare personalresurser samt tekniska och finansiella resurser tas från olika rubriker i budgeten, bland annat avdelning A-6 och s.k. BA-rubriker (särskilda rubriker för adminstrationskostnader för en viss åtgärd och som tas upp i del B i budgeten).

Några av de nya tjänster som beviljades i 2001 och 2002 års budget avsåg ytterligare personal i delegationerna, och i budgeten för 2003 föreslås ytterligare omfördelningar av tjänster från kommissionens säte till delegationerna.

Överföringen av befogenheter avseende varje land eller grupp av länder kommer att ske steg för steg, och i takt med att delegationen i fråga förmår absorbera nya resurser och arbetsuppgifter. Delegationerna har också framhållit att det finns ett väsentligt behov av såväl fasta som övriga tjänster. När det gäller de icke-fasta tjänsterna skall dessa delvis finansieras genom de BA-rubriker i budgeten som motsvarar respektive program, i enlighet med de överenskommelser som slutits i fråga om avveckling av byråerna för tekniskt bistånd.

Det är riktigt att de personalresurser som hittills avdelats inte räcker till för att genomföra reformen av personalpolitiken på ett effektivt sätt. I den årliga politiska strategin för 2003 har kommissionen därför beslutat att ställa mera personal till förfogande för detta prioriterade ändamål:

- Det föreslås således att ungefär en tredjedel av de tjänster som frigjorts genom förtidspensioneringar under 2003 bör avdelas för behov inom detta område. Det finns också en logik i att använda dessa lediga tjänster för den nya personalpolitiken, särskilt med tanke på dess fokus på personalutveckling, utvidgad internutbildning och karriärrådgivning

- Kommissionen har alltså markerat sin föresats att stärka personalresurserna för genomförandet av reformen, och kommer även i fortsättningen, särskilt inom ramen för den årliga politiska strategin för 2004, att lägga sig vinn om att alla de tjänster som blir vakanta som följd av ytterligare förtidspensioneringar kommer att användas för de prioriterade behov som är knutna till reformen.

Vad gäller problemen med personalrekrytering: på grund av bristen på sökande med lämpliga kvalifikationer på reservlistorna och det behov som detta för med sig i fråga om internutbildning av personal med otillräcklig erfarenhet har kommissionen tagit sig an att snarast möjligt se över de krav som bör ställas på sökande med utgångspunkt från generaldirektoratens behov, bland annat vad gäller ekonomisk förvaltning och angränsande kompetensområden, jämföra dessa behovsprofiler med de nuvarande systemen för uttagningsprov och inleda nya, öppna uttagningsprov där så krävs. GD Personal och administration kommer att göra upp en plan som skall genomföras av den nya byrån för uttagningsprov från och med början av 2003. Till dess kommer rekryteringen av tillfällig personal i syfte att fylla lediga permanenta tjänster att utvidgas, fram till dess att tillräckliga reservlistor finns tillhanda som resultat av de aktuella uttagningsproven. Därigenom har kommissionen per den 2 oktober 2002 lyckats minska antalet obesatta tjänster till 594, vilket utgör 3,3 % av det totala antalet. Vidare kommer GD Budget att arrangera intern utbildning i ekonomisk förvaltning samt särskilda kurser rörande tillämpningen av den nya budgetförordningen.

9. anser att en motiverad personal är nödvändig för att kommissionen med framgång skall kunna genomföra sin politik, och begär att kommissionen skall garantera ett så långtgående samråd som möjligt med personal på alla nivåer; välkomnar det faktum att en överenskommelse nåtts mellan kommissionen och fackföreningar, vilka företräder en majoritet av de anställda, om den föreslagna ändringen av tjänsteföreskrifterna eftersom det anser att denna utgör en viktig del i processen för reformeringen av kommissionen och uppmanar alla berörda parter att samarbeta på ett konstruktivt sätt inom ramen för reformeringsprocessen,

Kommissionens svar:

Kommissionen har också föresatt sig att genomföra ett så djupgående samråd som möjligt med personal på alla nivåer och med alla berörda parter och att bedriva ett konstruktivt samarbete under reformprocessen (se svaret till punkt 4). För alla de beslut som påverkar de gällande tjänsteföreskrifterna har kommissionen i fråga om samråd gått långt utöver de formella förfarandena, och på så sätt skapat en grundval för förtroende i förhållande till de personalpolitiska parterna inom kommissionen och hållit fast vid sin linje att den sociala dialogen skall präglas av öppenhet och insyn.

När det gäller det "reformpaket" som utgjordes av förslagen till rådets förordning om ändring av tjänsteföreskrifterna organiserade kommissionen både formella samråd med personal och personalföreträdare och en politisk dialog som gick utöver vad som tidigare förekommit i dessa sammanhang. Kommissionen har också uppmuntrat till en social dialog på interinstitutionell nivå och vid nästan alla samrådsmöten inbjudit personalrepresentanter från andra institutioner.

Inför de pågående förhandlingarna med rådet slöt kommissionen i samband med att reformpaketet färdigställdes om reformpaketet också ett "avtalsprotokoll" (Protocol Agreement) vars syfte är att garantera ett kontinuerligt informationsutbyte och samråd. Detta protokoll har hittills undertecknats av två fackföreningar som tillsammans representerar 60 % av kommissionens personal att döma av valen till personalkommittén. Båda dessa fackföreningar är för övrigt också företrädda i andra institutioner. Kommissionen har vidtagit alla åtgärder för att göra protokollet praktiskt tillämpbart och för att inbjuda fackföreningar från andra institutionerna att skriva under det.

Eftersom målet är att avsluta förhandlingarna senast i juni 2003, och med tanke på de effekter reformen väntas få på organisation och arbete inom varje institution, har rådet och kommissionen enats om att inrätta en informell kontaktgrupp vars uppgift blir att utbyta löpande information om hur tidsplanen följs och vilka framsteg som skett inom de olika institutionerna. Gruppens första möte hölls den 28 juni 2002, i slutet av det spanska ordförandeskapet.

10. begär att kommissionen skall se till att reformeringsprocessen inte har några negativa effekter, t.ex. i form av en minskning av kommissionens kontroller på plats (se punkt 3.72 i revisionsrättens årsrapport),

Kommissionens svar:

Som ett uttryck för det övergripande målet med reformen har GD Ekonomistyrnings befogenheter och resurser kopplade till kontroller på platsen fördelats på de operativa generaldirektoraten, som nu helt skall ansvara för dessa kontroller.

Vad gäller den specifika iakttagelse från revisionsrätten som nämns bör det framhållas att även om antalet kontroller på platsen påverkades av det faktum att år 2000 var en övergångsperiod mot den nya ordning som följer av reformen kan det idag konstateras att detta fenomen var högst tidsbegränsat. Kommissionen har gjort avsevärda ansträngningar för att avcdela ytterligar epersonla till revisionsuppgifter, och där så krävs ökat möjligheterna att använda externa revisorer. Medan resurssituationen under 2001 var relativt stabil har personalen vid revisionsenherna fortsatt öka under 2002. Detta kommer också att återspeglas i en ökad aktivitet inom revisionsområdet, särskilt med avseende på Sammanhållningsfonden.

För ERUF ökade t.ex. antalet kontroller på platsen till 70 år 2001, jämfört med 52 kontroller 2000 och 61 kontroller 1999. För Sammanhållningsfonden är motsvarande siffror 7 för 1999, 3 för 2000 och 6 för 2001. Dessutom utfördes under 2001 80 revisionsbesök på platsen av externa revisorer som anlitats av generaldirektoratet under kontrakt, Syftet med dessa insatser var att kontrollera de projekt som förvaltades direkt i enlighet med artiklarna 7 och 10 i förordning 4254/88.

11. ber att kommissionen skall göra en kostnads-/nyttoanalys för reformeringen, inklusive kostnaderna för vidareutbildning (särskilt på området för ekonomisk förvaltning), kostnaderna för rekrytering och för åtgärder vid upphörande av tjänst (artikel 50 i tjänsteföreskrifterna för tjänstemän) samt att kommissionen skall informera parlamentet om resultaten,

Kommissionens svar:

Enligt beskrivningen av verksamhetsmålet för GD Personal och administration är en av dess huvuduppgifter att medverka till reformen av personalpolitiken och administrationen. Generaldirektoratet uppdaterar därför kontinuerligt planen för reformen, utifrån erfarenheterna från genomförandet och utvärderingen av inledda reformåtgärder och som ett uttryck för en dynamisk och föränderlig organisation. En särskild utvärderingsfunktion inom generaldirektoratet inrättades 2001.

Utvärderingar har skett och kommer att ske kontinuerligt, dels som ett led i utvecklingen av GD Personal och administrations egen politik i syfte att förnya eller omorientera dess insatser och övergripande politik, dels som ett underlag för bedömningen av de framsteg som nåtts. Utvärderingsfunktionen har till uppgift att kontinuerligt göra urval av delar av verksamheten och bedöma deras ändamålsenlighet, effektivitet (förhållande mellan kostnad och resultat), relevans, allmänna nytta och långsiktiga hållbarhet. Utvärderingen riktas i första hand in på de initiativ som generaldirektoratet har huvudansvaret för enligt Vitboken om reformen av kommissionen från mars 2000. Planen för utvärderingar inom GD personal och administration ingår i den övergripande årliga förvaltningsplanen, och omfattar en rad områden av särskild relevans för reformen, nämligen utvärdering av

- intern språkutbildning,

- intern ledarskapsutbildning,

- kommissionens politik för lika möjligheter, särskilt i fråga om jämställdhet mellan könen i fråga om karriärmöjligheter,

- politiken för IT-infrastruktur och stödet för initiativet "e-kommissionen".

Resultaten av dessa utvärderingar kommer att bli tillgängliga under första halvåret 2003. För att komma till så tillförlitliga resultat som möjligt kombineras olika utvärderingskriterier i syfte att samla in och analysera uppgifter från ett och samma undersökningsobjekt, t.ex. målgrupp, med vad som kan benämnas triangelmetod eller "methodological triangulation". Genom denna metod kan framsteg på en punkt kompensera för brister på en annan.

Åtgärder som inte omfattas eller endast delvis omfattas av utvärderingsplanen är följande:

1. Intern utbildning

De budgetrubriker som i första hand finansierade de kommissionsanställdas vidareutbildning under 2001 var följande :

- A-7060 (utbildning - allmänt): 9 000 000 euro

- A-4030 (språkutbildning): 3 868 000 euro

- A-2 & A-5 (datautbildning): 2 145 000 euro

- C-651 (utbildning för forskningspersonal) : 0.055 000 euro

Kurser i budget och ekonomisk förvaltning var ett prioriterat område under 2001 och utgjorde 19 % av de totala utbildningsdagar inom den allmänna kategorin som organiserades centralt av kommissionen (4 802 utbildningsdagar av totalt 24 643).

Kostnaden för kurserna i ekonomisk förvaltning utgjorde dock bara 5 % av de totala anslagen för centralt organiserad utbildning, bland annat eftersom ämnets natur gjorde att GD Budgets personal kunde bidra på ett effektiv sätt. I detta avseende krävde de sex olika kurserna endast 203 persondagar för kursledare.

Enligt kommissionen är dessa utgifter oundvikliga. Vikten av utbildning för personalen underströks redan i Vitboken om reformen av kommissionen av den 1 mars 2000: " För att det nya systemet för revision, ekonomisk förvaltning och kontroll skall vara hållbart är det av avgörande betydelse att de finansiella transaktionerna sköts av högt kvalificerad personal. Varje brist när det gäller personalen och dess kompetens gör att systemet blir mindre tillförlitligt.... För att säkra att kommissionens personal har kännedom om de grundläggande koncepten i det nya systemet för revision, ekonomisk förvaltning och kontroll och dess särskilda terminologi kommer det att hållas kurser om principerna för den finansiella reformen. För de personer som ansvarar för program som genererar utgifter kommer det anordnas kurser om hur man får det bästa utbytet av de medel som avsätts för en verksamhet.... En introduktion i hur kommissionens budgeterings- och finanssystem fungerar kommer att bli obligatorisk för all personal."

2. Artikel 50

Den totala kostaden år 2000 för beslut som fattades på grundval av artikel 50 var 3 861 715 euro. Detta motsvarar 0,11 % av de totala kostnaderna för löner och pensioner (0,15 % om man räknar bort pensioner), och kan alltså betraktas som mycket begränsad.

Dessutom avspeglar dessa siffror inte det faktum att kostnaden för artikel 50-beslut delvis kompenseras genom att de tjänstemän som går i pension med stöd av denna bestämmelse som regel ersätts av tjänstemän (ofta nyutnämnda) i den lägsta löneklassen inom samma grad, vilket innebär en besparing i lönekostnader.

Vidare bidrar bestämmelserna i artikel 50 till en viss flexibilitet för institutionerna, eftersom de gör det möjligt att bevilja pension åt äldre tjänstemän i fall där organisatoriska skäl talar för detta eller när kompetensen hos tjänstemän i ledande befattningar behöver anpassas till institutionerna behov.

3. Rekrytering - Frågan om en kostnads-/nyttoanalys för den nya byrån för uttagningsprov

Byrån kommer som tidigare sagts att inleda sin verksamhet den 1 januari 2003 (se svaren på punkterna 3 och 5).

För ytterligare information om kostnaderna för rekrytering samt besparingarna i samband med inrättandet av byrån, se den bifogade tabellen.

För att styrka att besparingar har skett måste det påvisas att kostnaden per framgångsrik sökande, dvs. sökande som kommer in på reservlistorna, minskar efter det att byrån inrättats.

En bedömning av hur många sökande som behövs på reservlistorna för varje år måste relateras till hur många tjänster som skall besättas. Behovet av tillsättningar beror i sin tur på personalomsättningen (främst tjänstemän som går i pension), punktvisa åtgärder såsom omräkning av anslag till tjänster eller indragning av tjänster, samt antalet nyinrättade tjänster (som kan följa av utvidgningar eller av andra skäl).

Att genomföra ett uttagningsprov tar som regel 15 till 18 månader om det rör sig om ett mångspråkigt prov. Man kan basera ett antagande på att ca 58 % av kostnaderna belastar det år då uttagningsprovet offentliggörs och 42 % det år då reservlistan upprätas.

Mot bakgrund av dessa faktorer förväntas den nya byrån för uttagningsprov under utvidgningsprocessen minska kostnaderna per framgångsrik sökande med något mindre än hälften. Besparingens storlek beror i det sammanhanget särskilt på att det kommer att behövas ett stort antal personer på reservlistorna efter utvidgningen. Generellt förväntas den rationalisering av uttagningsförfarandena som byrån innebär leda till en besparing på ca 20 % per framgångsrik sökande jämfort med motsvarande kostnader för kommissionens rekryteringsenhet 2001 och 2002. När man tar med effekterna av utvidgnigen i beräkningen uppstår ytterligare skalfördelar som sammantaget ökar besparingarna till 37 % per framgångsrik sökande.

12. anser att uttalandena om förvaltningen, som varje generaldirektör skall göra enligt det nya systemet för intern förvaltnin (som träder i kraft i maj 2002), kommer att utgöra ett välkommet instrument för att utvärdera de resultat som kommissionens generaldirektorat nått och kommer att göra det lättare att fasttälla på vilka områden ytterligare förbättringar måste göras; betonar att uttalandena om förvaltningen inte på något sätt minskar kommissionsledamöternas individuella eller kollektiva ansvar,

Kommissionens svar:

Enligt de nya förvaltningsbestämmelserna och principen om tjänstemännens ansvarsskyldighet skall generaldirektörerna och förvaltningscheferna lägga fram årliga verksamhetsrapporter och revisionsförklaringar, varigenom de personligen står till ansvar för de medel de förvaltar inför kommissionen (ledamöterna) samt övriga berörda parter (Europaparlamentet och rådet). Kommissionen underströk dock i sitt svar till parlamentets resolution om ansvarsfrihet för 1999 att dessa nya förfaranden inte på något sätt påverkar kommissionens ledamöters individuella och kollektiva ansvar.

De första verksamhetsrapporterna av detta slag gällde 2001 och lades fram av samtliga generaldirektörer och förvaltningschefer senast den 1 maj 2002. Dessa rapporter skall ses som ett första steg mot ett helt sammanhållet system för strategisk planering och programplanering. Själva processen för att sammanställa rapporterna och revisionsförklaringarna behöver dock fortsätta att finputsas i metodhänseende med stöd av erfarenheterna från det första året.

På grundval av dessa rapporter färdigställde kommissionen en sammanfattande rapport som antogs den 24 juli 2002 och som därefter skickats till parlamentet, rådet och revisionsrätten tillsammans med alla de enskilda verksamhetsrapporterna samt styrekonomens och internrevisorns rapporter enligt artikel 24 och 24a i budgetförordningen.

13. förväntar sig att kommissionen skall informera Europaparlamentet om alla andra pågående reformeringar,

Kommissionens svar:

Kommissionen har redan från början av reformprocessen hållit Europaparlamentet och övriga institutioner underrättade. Detta kommer givetvis även att bli fallet vid andra reformer, t.ex. den pågående moderniseringen av räkenskapssystem och -förfaranden.

Förfaranden

14. konstaterar i likhet med revisionsrättens årsrapport att förfarandena inte stämmer överens med de eftersträvade målen, och i synnerhet följande:

(a) beklagar att förhållandet mellan kommissionen och medlemsstaterna är svagt: avsaknad av enhetlighet avseende sådan information om egna medel som medlemsstaterna överlämnar till kommissionen i samband med t.ex. bedrägerier och oegentligheter som upptäckts och kontroller som genomförs för att förebygga dessa (se punkt 1.61 i revisionsrättens årsrapport), underlåtenheten från vissa medlemsstaters sida att vidarebefordra uppgifter i samband med avslutningen av räkenskaperna (se EUGFJ:s garantisektion, punkt 2.59 i årsrapporten), samma underlåtenhet när det gäller strukturfonderna och avsaknad av statistik inom kommissionen om bidrag till den gemensamma organisationen av marknaden för får- och getkött (se punkt 2.117 i revisionsrättens årsrapport),

Kommissionens svar:

När det gäller traditionella egna medel och i synnerhet fall av bedrägerier och oegentligheter har kommissionen och medlemsstaterna sina informationssystem sammankopplade via Ownres-systemet, som ger en övergripande bild. Eftersom definitionerna av bedrägerier och oegentligheter varierar mellan medlemsstaterna kan det emellertid ibland vara svårt att fullt ut jämföra de uppgifter som matas in i systemet. För att komma fram till en lämplig lösning av detta problem lade kommissionen under 2001 fram ett förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om ett straffrättsligt skydd för gemenskapens ekonomiska intressen, där det bland annat anges en distinktion mellan bedrägerier och andra former av överträdelser. Ownres fungerar i övrigt väl från teknisk synpunkt men håller på att ses över vad gäller användarvänlighet.

Inom ramen för Rådgivande kommittén för samordning av bedrägeribekämpningen (Cocolaf) påminner för övrigt kommissionen regelbundet medlemsstaterna om vikten av att lägga fram homogena och jämförbara uppgifter i fall av bedrägerier eller oegentligheter inom området för egna medel.

När det gäller strukturfonderna förväntas informationen om medlemsstaternas förvaltning av dessa medel förbättras allteftersom systemen datoriseras och rapporteringskraven skärps. Till de innovationer som införts för ändamålet under den nya programperioden hör den gemensamma databasen för finansdata inom strukturfondsområdet (Structural Funds financial database, SFC), sammankopplingen mellan de löpande betalningarna och årsrapporterna, förbättrade prognosmetoder för kommande betalningsansökningar, identifiering av projekt med koder enligt en standardklassificering, rapportering av finansiella korrigeringar och återvinning av belopp samt en ökad tillgång till information och mer detaljerad analys inför revision.

Under hösten 2002 kommer de generaldirektorat inom kommissionen som närmast berörs av strukturfonderna samt Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (OLAF) att granska hur medlemsstaterna följt reglerna för att rapportera in oegentligheter inom strukturfondsområdet.

Vad gäller djurbidragen inom får- och getköttssektorn var det bara en medlemsstat som lade fram otillräckliga uppgifter, och kommissionen har redan vidtagit de åtgärder som krävs för att komma till rätta med problemet. Kommissionen kan således inte dela parlamentet uppfattning vad gäller fårköttssektorn. Reformen inom sektorn grundades på tillförlitlig statistik och de statistiska uppgifterna låg till grund för den genomförbarhetsstudie och de simuleringar av budgetkonsekvenser som gjordes för olika alternativa lösningar, där hänsyn även togs till tilläggsbidragen.

(b) noterar att kommissionen är medveten om läget (enligt dess svar på punkt 2.117); accepterar dock inte att en brist som upptäckts inom en sektor används som ursäkt inom andra, och begär därför att kommissionen i god tid inför nästa ansvarsfrihetsförfarande skall göra nödvändiga påtryckningar på medlemsstaterna för att se till att de i tid uppfyller sina förpliktelser och att den inlämnade informationen i alla medlemsstater stämmer överens med standarddefinitionerna (särskilt i fall där det förekommer bedrägerier eller oegentligheter),

Kommissionens svar: Vad avser fårköttssektorn, se svaret på punkt a).

I samband med mötena inom Rådgivande kommittén för samordning av bedrägeribekämpningen för kommissionen en kontinuerlig dialog med medlemsstaterna, för att se till att medlemsstaternas rapportering av fall av bedrägerier och oegentligheter i samband med strukturfondsmedel rapporteras enligt de fastställda förfarandena. Vid kommitténs senaste möte i juli 2002 underströk kommissionens företrädare behoven av att tillämpa sådana standardförfaranden såväl för strukturfonds- som jordbruksbudgeten: under hösten kommer tre av de förfaranden som tillämpats av medlemsstaterna att granskas (se svar på punkt a).

(c) beklagar vissa medlemsstaters motstånd mot att genomföra vissa strategier, vilket var fallet för de åtgärder som kommissionen vidtog för att upptäcka och utrota BSE och vilket redogjordes för av revisionsrätten (särskild rapport 14/2001 [1]) samt avsaknaden av regler för nödsituationer för att snabbt åtgärda sådana situationer (förfaranden inför domstolen är inte lämpliga för att hantera nödsituationer),

[1] EGT C 342, 20.11.2001.

Kommissionens svar:

Innan Europaparlamentets och rådets förordning nr 178/2002 om allmänna principer och krav för livsmedelslagstiftning antogs hade kommissionen - med undantag för överträdelseförfaranden - mycket begränsade befogenheter att vidta snabba och verkningsfulla åtgärder mot medlemsstater som inte tillämpade säkerhetsbestämmelserna för foder och livsmedel på riktigt sätt, eller att kräva finansiella korrigeringar kopplade till EU-finansierade veterinära eller marknadsrelaterade åtgärder. Dessa bristande befogenheter utgjorde ett betydande handikapp i arbetet med att spåra och utrota BSE.

I sitt kommande förslag om officiell kontroll av foder och livsmedel föreslår kommissionen vidare ett antal nya redskap som skall underlätta för kommissionen att vidta effektiva åtgärder mot medlemsstater som inte korrekt tillämpar EU:s lagstiftning om foder och livsmedel. Målsättningen är att detta förslag skall kunna läggas fram till parlamentet och rådet före 2002 års utgång.

(d) noterar att vissa av de felaktigheter som revisionsrätten upptäckte (se punkt 2.36-2.41 i revisionsrättens årsrapport för 2000) visade sig vara systematiska; påpekar att den huvudsakliga typ av systematiska felaktigheter som upptäcktes avser obefogade avdrag från bidragsutbetalningar (punkt 2.36); noterar att revisionsrätten ger exempel på obefogade avdrag från bidragsutbetalningar i Sverige, Grekland och Spanien; noterar att kommissionen nyligen började undersöka de avgifter som införts i Danmark för ansökningar om exportbidrag; ber kommissionen att fullt ut hålla sig informerad om utvecklingen i detta fall,

Kommissionens svar:

Vad gäller de avdrag från EUGFJ-bidrag som görs av lantbrukskooperativ, producentorganisationer och liknande organ som fått i uppdrag av offentliga myndigheter att sköta vissa aspekter på förvaltningen av medlen i enlighet med EU:s bestämmelser, anser kommissionen att dessa avdrag är oförenliga med gemenskapsrätten om de sker inom sektorer där det finns bestämmelser om att bidragen skall komma slutmottagaren till godo i sin helhet, och där det inte finns uttryckliga undantag i sektorslagstiftningen i fråga som gör sådana avdrag möjliga.

I fråga om de administrativa avgifter som Danmark tidigare införde i samband med ansökningar om exportbidrag, har de danska myndigheterna underrättat kommissionen om att dessa avskaffats från och med den 1 maj 2002 (skrivelse daterad den 23 april).

I Greklands fall har ett system med fasta avgiftsbelopp som dras från arealstöd och djurbidrag inom nötsektorn tillämpats sedan regleringsåret 1993, såsom ett led i förfarandet för avslutning av EUGFJ:s räkenskaper. Dessa finansiella korrigeringar fortsätter att tillämpas och man överväger att även tillämpa dem inom får- och getköttssektorn från och med budgetåret 2000.

Vad avser särskilda åtgärder för nötter i Spanien kommer ingen korrigering att föreslås, eftersom stödordningen i fråga inte innehåller någon bestämmelse om betalning av hela beloppet och eftersom stödmottagaren är en producentorganisation och inte en producent. Dessutom rör sig detta inte om ett avdrag från bidragsbeloppet utan en kompensation, vilket inte är förbjudet enligt gemenskapsrätten.

Gentemot den svenska praxis som nämns överväger kommissionen att införa en finansiell korrigering för samma belopp som de avgifter för kartmaterial som de svenska myndigheterna dragit av arealstödet 1999.

(e) beklagar när det gäller externt stöd att Tacis-programmet för gränsöverskridande samarbete efter fyra års genomförande inte lyckats uppnå ett av de huvudsakliga målen, nämligen att förbättra levnadsvillkoren i gränsområdena (t.ex. revisionsrättens särskilda rapport 11/2001) [2]; ber att kommissionen skall stärka samarbetet mellan de olika programmen (Tacis, Interreg, Phare) och prioritera projekt som syftar till att förbättra levnadsmiljön; begär att senast i juli 2002 informeras om de konkreta resultat av programmet som kommissionen planerade för 2001,

[2] EGT C 329, 23.11.2001.

Kommissionens svar:

Kommissionen medger att programmet i fråga hade haft begränsad effekt i det skede då revisionsrätten undersökte det, dvs. fyra år efter att det inleddes. Revisionsrätten påpekade mycket riktigt att det var svårt att förvänta sig en mera än begränsad verkan med tanke på hur små medel som stod till buds. Programmet belastades också av en del problem i startskedet som nu har kunnat avhjälpas.

Programmet har gett upphov till en del konkreta resultat. En gränsstation färdigställdes t.ex. i Leuseni i Moldavien under 2001, och en bro och fyra andra gränsövergångar är också färdiga eller i stort sett färdiga, och kommer att öppnas formellt under det tredje kvartalet 2002 (Jagodinbron över floden Bug mellan Ukraina och Polen samt tillfartsrampen till denna bro, de två gränsposterna vid Salla och Svetogorsk vid finsk-ryska gränsen, gränsposten i Chop mellan Ungern och Ukraina samt gränsstationen vid Kamennyj Log vid gränsen mellan Litauen och Vitryssland. Dessa installationer har medverkat till effektivare gränskontroll och kortare väntetider. En ny gränsstation började byggas i juni 2002 vid Bagrationovsk mellan Kaliningrad och Polen, och förväntas vara färdigbyggd i början av 2003. Arbetet med gränsutstakning mellan Litauen och Vitryssland inleddes vidare i mars 2002.

Den företagskuvös som inrättats som en del av ett ekonomiskt utvecklingsprojekt i Uzjhorod i Ukraina är fullt sysselsatt och har därutöver en väntelista av intresserade kunder. Det har också inletts ett program för att befrämja nyskapande idéer i mikroföretag och förbättra tillgången till affärsutbildning. Ett nytt projekt förbereds för att befrämja ekonomisk utveckling i nedre Donau- regionen genom att stödja små och medelstora företag och stimulera gränshandeln med Rumänien. Även om dessa steg är positiva kommer deras inverkan på de lokala livsvillkoren inte att bli synliga på ytterligare ett tag.

Det är och förblir en prioritet för kommissionen att stärka samordningen mellan Tacis, Phare och Interreg. Eftersom ett flertal av dagens gränser mellan Tacis- och Phare-områden idag kommer att bli gränser mellan Tacis- och Interreg-områden från och med 2004 bör tyngdpunkten i arbetet läggas på de sistnämnda. Kommissionen publicerade i april 2001 en handledning om samordning av Tacis och Interreg (tillgänglig på engelska under titeln "A Guide to bringing Interreg and Tacis together") som innehöll en rad praktiska tips för hur gemensamma projekt över gränserna bör planeras och genomföras. Råden i handledningen har börjat omsättas i praktiken, vilket gett goda resultat, och ytterligare metoder för att samordna de båda instrumenten håller på att utvecklas. Målen och prioriteringarna för Interreg och Tacis har harmoniserats och projekt som får stöd enligt det ena instrumentet kommer att prioriteras även under det andra, och ett elektroniskt nyhetsbrev har skapats för att ge berörda parter aktuell information om utvecklingen inom såväl Interreg som Tacis. Antalet sammanlänkade projekt som omfattar åtgärder på båda sidor om gränsen har också ökat märkbart. I november 2001 hölls ett seminarium i Sankt Petersburg där företrädare för samtliga nya oberoende stater, kandidatländer och EU:s nuvarande medlemsstater deltog. Seminariet gav möjlighet till diskussion om diverse aspekter på samordningen av de olika gemenskapsprogrammen och -instrumenten, och mera generellt om samarbete över gränserna såsom ett viktigt led i EU:s strategi för områdena vid unionens nuvarande och framtida gränser.

Vid kandidatländernas gränser till de nya oberoende staterna kan Phare-programmets medel för de nationella programmen användas till stöd för gränsöverskridande åtgärder av ekonomisk och social natur. På så sätt kan dessa Phare-anslag bidra med de medel som behövs för att förbättra samordningen med de gränsöverskridande samarbetsprogrammen inom Tacis.

(f) konstaterar att kommissionen har förbättrat de administrativa förfarandena för Echo för att bättre kunna hantera nödsituationer (t.ex. särskild rapport nr 2/2001 [3] - humanitärt bistånd till offer från Kosovo); efterlyser en utvärderingsrapport om hanteringen av humanitära katastrofer som nyligen inträffat (val av tidpunkt för utbetalningarna, beslutsfattande kapacitet, samordning med FN-organ, samarbete med icke-statliga organisationer och utvärdering av stödets effekter),

[3] EGT C 168, 12.6.2001.

Kommissionens svar:

Kommissionen har antagit ett nytt förfarande för rambeslut vid kriser och andra brådskande situationer, för att skapa bättre flexibilitet vid humanitära kriser. Sedan det nya förfarandet inrättades 2001 har ECHO kunnat ge bistånd i "första vågen" vid samtliga kriser som brutit ut. ECHO har nu möjligheten att fatta beslut inom befintliga ramar inom högst 72 timmar då en ny kris utbryter. Det nya förfarandet för akut katastrofbistånd har hittills tillämpats 4 gånger, varvid kommissionen i samtliga fall fattade sitt finansieringsbeslut inom tre dagar från det att krisen i fråga bröt ut. Efter dessa beslut följer ett påskyndat utbetalningsförfarande som tar 5 dagar.

ECHO använder också ett snabbförfarande för beslutsfattande genom vilket ett beslut kan tas inom fem dagar från och med att en kris eller liknande händelse uppkommer, och även här tillämpas sedan det påskyndade utbetalningsförfarandet (5 dagar). Under 2001 fattades 31 beslut av detta slag, som motsvarande anslag på 92 miljoner euro.

ECHO inledde under 2001 s.k. strategiska dialoger med sina olika internationella samarbetspartner, i synnerhet Internationella rödakorskommittén och olika FN-organ, i syfte att planera och bättre målinrikta stödet för långvariga och mindre uppmärksammade humanitära kriser. Dialogerna hålls i princip på årsbasis, men det förs även kontinuerliga överläggningar, dels på fältet dels i specifika situationer, och förbindelserna mellan ECHO och samarbetspartnerna har således blivit mera dynamiska.

Ett aktivt och framgångsrikt arbete bedrivs också i fråga om EU:s generella förhandlingar med FN-organen om smidigare och mer samordnade arbetsmetoder och vidareutveckling av den strategiska dialogen. Översynen av EU-FN-avtalet kommer att ta ytterligare tid, eftersom det återstår för parterna att komma överens om bl.a. vilka kvantitativa och mätbara kriterier som skall tillämpas vid resultatutvärdering. Man beräknar dock att dessa förhandlingar bör ha gjort väsentliga framsteg vid slutet av 2002. Detta kommer dock även att vara avhängigt FN-systemets förmåga att snabbt ta sig an de förestående förhandlingsfaserna.

Den finansieringsmekanism som först och främst används av ECHO är ramavtalet för partnerskap, som bland annat innefattar en rutin för att granska potentiella samarbetspartner och som generellt utgör en komplett bidragsöverenskommelse som är specifik för humanitära insatser. Ramavtalet kommer att genomgå en ytterligare översyn 2002, i syfte att anpassa det till såväl kommissionens nya regler som ECHO:s mandat, bl.a. för att uppnå ökad enkelhet och flexibilitet.

(g) anser att de befintliga bestämmelserna inom ramen för GUSP är otillfredsställande, vilket framgår av revisionsrättens särskilda rapport 13/2001 [4]; begär att rådet och kommissionen omedelbart skall lägga fram en gemensam definition av administrativa utgifter och driftsutgifter för EU:s särskilda representanter, i enlighet med det som kommissionen angett (t.ex. i sitt svar på frågeformulär 5.1); kräver att det skall fastställas tydliga regler för utgifter i samband med ersättningar och löner till anställda som arbetar på kontoren för EU:s särskilda representanter och att det skall fastställas tydliga bestämmelser om lämpliga rapporteringar, kontroller och utvärderingar,

[4] EGT C 338, 30.11.2001.

Kommissionens svar:

Kommissionen och rådet enades i en gemensam förklaring av den 4 december 2001 (dok. 14835/01) om att revidera riktlinjerna för utnämning av och administrativa rutiner för EU:s särskilda representanter ("Guidelines on appointing procedure and administrative arrangements for the EU Special Representatives"), vilka antogs den 30 mars 2000 (dok. 7089/00 GUSP 136 slutl. 104), för att nå fram till en gemensam definition av administrativa utgifter respektive driftsutgifter senast den 31 mars 2001.

Frågan om vad som skall räknas som administrativa utgifter respektive driftsutgifter för EU:s särskilda representanter har tagits upp i rådets arbetsgrupp för rådgivare i frågor som rör gemenskapens yttre förbindelser. Kommissionen har aktivt försökt att skapa en sådan definition och lade fram sin inlaga i form av ett s.k. arbetsdokument från kommissionens avdelningar. Tyvärr kom dock diskussionen att domineras av en debatt om de knappa resurserna för att finansiera de särskilda representanterna, särskilt vad gäller medlen från rådets administrationsbudget. Enligt riktlinjerna av den 30 mars 2000 skall nämligen de särskilda representanterna finansieras genom rådets administrativa anslag eftersom de är underställda den höge representanten för GUSP (tillika rådets generalsekreterare). Arbetsgruppen lyckades således inte komma till någon slutsats. Kommissionen anser att den nuvarande lösningen inte är tillfredsställande, eftersom de befintliga riktlinjerna för de särskilda representanternas arbete inte innehåller någon definition av administrativa utgifter respektive driftsutgifter. Kommissionen kommer att fortsätta driva denna fråga tillsammans med rådet.

Kommissionen håller för närvarande på att fastställa klarare regler för löner och lönerelaterade kostnader för personalen vid de särskilda representanternas och kommissionens särskilda rådgivares kontor.

Vad beträffar kommissionens rapportering till parlamentet innefattar de veckoliga tabellerna över budgetgenomförandet på kapitelnivå även den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken under rubrik 4 i budgetplanen. Enligt punkt 40 första stycket i det interinstitutionella avtalet av den 6 maj 1999 skall ordförandeskapet i rådet underrätta parlamentet om genomförandet av åtgärderna inom GUSP. Det är således rådets och kommissionens gemensamma ansvar att hålla parlamentet informerat om GUSP-åtgärdernas utveckling. Enligt artikel 40 tredje stycket i avtalet skall kommissionen också underrätta budgetmyndigheten en gång per kvartal om genomförandet och utvecklingen av GUSP-åtgärderna. Denna rapportering har fungerat regelbundet sedan 2001.

Vad gäller genomförandeorganens rapportering till kommissionen har klara rutiner redan fastställts. När det gäller de organ som genomför de gemensamma åtgärderna krävs såväl interims- som slutrapporter för att betalningarna skall effektueras. Kommissionen lägger också stor vikt vid revision och utvärdering av GUSP-åtgärder (två revisioner och en utvärdering organiserades under 2001), och kommer att ge fortsatt prioritet åt detta arbete.

(h) rekommenderar att rådet och kommissionen förelägger Europaparlamentet ett förslag om kriterier för att fastställa driftsutgifter och administrativa utgifter för GUSP samt ett förslag om ett interinstitutionellt avtal som skapar klarhet om vilken roll kommissionen har när det gäller att fastställa de finansiella och operativa ramarna för genomförandet av budgeten och att presentera de revisions- och utvärderingssystem som upprättats på detta område,

Kommissionens svar:

Enligt kommissionen finns det inget behov av att skapa särskilda kriterier för att definiera administrativa utgifter och driftsutgifter inom GUSP. Den nya budgetförordningen från 2002 kommer att vara tillämplig på båda kategorierna, med det enda undantaget att driftsutgifterna för GUSP inte får belasta gemenskapernas allmänna budget.

Behovet av en sådan definition är således endast kopplad till de särskilda representanternas uppdrag, eftersom dessa arbetar enligt särskilda riktlinjer som fastställdes av rådet i mars 2000, där det görs skillnad mellan administrativa utgifter, som skall täckas genom rådets administrationsanslag, och driftsutgifter, som faller under den separata budgeten för GUSP.

Kommissionen välkomnar Europaparlamentets förslag om tydliga principer och rutiner för kommissionens roll i det löpande arbetet med genomförandet av GUSP-åtgärder och anser att en stärkt roll för kommissionen kommer att leda till en förbättrad förvaltning av dessa åtgärder i allmänhet. Kommissionen kommer att ta Europaparlamentets förslag om ett nytt interinstitutionellt avtal i övervägande.

15. begär att kommissionen skall göra särskilda granskningar av representationskontoren i medlemsstaterna mot bakgrund av misstankarna om oegentligheter på representationskontoret i Stockholm; ber att få fullständig och tillräcklig information om resultatet av de disciplinära åtgärder som vidtogs när det gäller representationskontoret i Stockholm,

Kommissionens svar:

Kommissionen har redan vidtagit en del åtgärder för förebyggande och kontroll, i syfte att minimera risken för förskingring vid kommissionens decentraliserade avdelningar.

- GD Press och kommunikation inrättade i april 2001 en särskild enhet för inspektioner vid representationskontoren i medlemsstaterna. Enhetens huvuduppgift är att se till att förvaltningen vid representationerna helt och hållet uppfyller de olika interna bestämmelser som är tillämpliga (samt i förekommande fall externa bestämmelser såsom nationell lagstiftning. Regelbundna inspektioner kommer att genomföras vid representationerna för detta syfte.

- GD Press och kommunikation har också byggt upp en internrevisionskapacitet, genom att en särskild enhet för detta ändamål inrättades i april 2001. Även om denna enhet ansvarar för hela generaldirektoratet kan den också utföra granskningar vid representationerna i medlemsstaterna, för att se till att de uppfyller att antal i förväg fastställda kriterier. Enheten kan också i samarbete med inspektionsenheten genomföra särskilda granskningar vid representationerna där den bedömer att det är påkallat, utan att detta påverkar den centraliserade internrevisionstjänstens (på engelska förkortad IAS) möjlighet att utföra ytterligare revision.

- Generaldirektoratet har också infört de normer för interna inspektioner som krävs av alla kommissionens GD:n enligt reformen.

Vad gäller disciplinärendena vid representationen i Stockholm har disciplinnämnden nu yttrat sig i de tre ärendena, och kommissionen kommer att fatta slutliga beslut i två av de tre fallen inom kort. I det tredje fallet har disciplinförfarandet avbrutits som en följd av att de svenska myndigheterna åtalat den anställde i fråga. Enligt artikel 88 femte stycket i tjänsteföreskrifterna skall tillsättningsmyndigheten i sådana fall fatta sitt definitiva beslut först efter avgörandet i domstol.

16. uppmanar kommissionen att förbättra budgetprognoserna och minska skillnaden mellan prognoserna och resultaten samt att förbättra kommunikationen mellan kommissionen och medlemsstaterna, i synnerhet inom ramen för budgetnätverket för utbyte av information,

Kommissionens svar:

Som ett led i förbättringen av prognoserna över budgetutgifter inom området strukturåtgärder föreskrivs det i förordning 1260/1999 (strukturfondsförordningen) att medlemsstaterna skall förelägga kommissionen detaljerade prognoser över kommande betalningar senast den 30 april, och att dess prognoser då skall täcka resten av året samt det påföljande. Sedan dessa prognoser analyserats kan det på grundval av dem fastställas vilka belopp i betalningsbemyndiganden som kommer att krävas inom varje mål i följande års budget. Hittills har emellertid prognoserna kommit in för sent för att kunna användas som underlag för det preliminära budgetförslaget, som måste läggas fram av kommissionen innan medlemsstaternas svar hinner komma in.

Kommissionen har verkat för att förbättra såväl punktligheten som den allmänna tillförlitligheten hos dessa prognoser, så att de kan fungera som ett effektivare redskap för förvaltningen, trots de inbyggda begränsningarna (framför allt det faktum att utgifterna avser ett mycket stort antal enskilda projekt) och den begränsade erfarenheten av det nya systemet med ersättning för faktiska utgifter. Kommissionen skrev i mars 2002 till medlemsstaterna för att påminna dem om deras förpliktelser inom detta område samt för att understryka prognosernas stora betydelse. Detta har också upprepats i skrivelser från de kommissionsledamöter som ansvarar för strukturfonderna och inom ramen för de rådgivande kommittéerna.

År 2002 har samtliga medlemsstater lagt fram sina prognoser.

Vad avser inkomstprognoserna, se svaren till punkt 50.

17. anser att kommissionen måste förse sig själv med instrument för att förbättra budgetprognoserna och på ett bättre sätt använda budgetnätverket i syfte att förhindra en upprepning av de överdrivna budgetöverskotten,

Kommissionens svar:

Kommissionen hänvisar här till sina svar på punkterna 16 och 50.

18. är övertygat om att förvaltningsmetoderna för dagens union och den framtida utvidgade unionen måste fortsätta att grundas på decentraliseringsprincipen; anser att de olika nationella förvaltningsorganen i detta syfte måste ha en jämförbar och likvärdigt effektiv förvaltningsförmåga, vilket också föreskrivs i de nya regler för strukturfonderna som trädde i kraft 2000 (förordning 1260/1999), och att de respektive rollerna för kommissionen, medlemsstaterna och de olika parter som avses i artikel 8 i denna förordning måste förtydligas; anser dock att ett större ingripande kan komma att krävas av kommissionen när en budgetåtgärd avser flera medlemsstater på flera verksamhetsområden inom ramen för GJP; insisterar på att framgången för den decentraliserade förvaltningen av Sapard och Ispa i kandidatländerna och för den nationella förvaltningens verksamhet är avhängig av EU:s förpliktelse att stödja dessa länder att förbättra sin administrativa kapacitet; uppmuntrar kommissionen att fortsätta sina ansträngningar på områdena utbildning (genom vänortssamarbete med kandidatländerna) och information (såsom rundabordsdiskussioner med ansvariga organ i medlemsstaterna),

Kommissionens svar:

Frågan om kvaliteten på medlemsstaternas system för förvaltning av strukturfondsmedlen är av hög prioritet för kommissionen. En sund förvaltning i decentraliserad form är en av hörnstenarna i strukturfondsförordningen nr 1260/1999, och kraven har skärpts genom genomförandeförordningarna nr 438/2001 (förvaltnings- och kontrollsystem) och 448/2001 (korrigeringar). För Sammanhållningsfonden antog kommissionen i juli 2002 en kombinerad förordning som reglerar såväl förvaltnings- och kontrollsystem som korrigeringar (förordning nr 1386/2002. Sammanhållningsfonden kommer liksom strukturfonderna att omfatta även de nuvarande kandidatländerna efter det att de anslutits. Kommissionen koncentrerar sig nu på systemrevision i sitt granskningsarbete. Vidare har den fortsatt sitt arbete med att stödja kandidatländernas uppbyggnad av institutioner och förvaltningssystem inom området för intern finansiell kontroll inom den offentliga sektorn, i synnerhet genom utbildning av nationella tjänstemän och uppbyggnad av nätverk med motsvarande institutioner och organ i medlemsstaterna och i andra kandidatländer. I mars hölls ett utbildningsseminarium för detta syfte för turkiska tjänstemän i Ankara. I Krakow hölls i maj ett arbetsseminarium rörande regionala aspekter av den finansiella kontrollen av strukturstöd, med deltagare från tre medlemsstater och tre kandidatländer. Kontaktgruppen för europeiska offentliga kontrollorgan (där kommissionen, medlemsstaterna och kandidatländerna är företrädda) kommer att hålla sitt femte möte i oktober.

Kommissionen kommer att fortsätta dessa insatser under den återstående perioden fram till utvidgningen, och det läggs också stor vikt vid uppbyggnad av institutioner och förvaltningssystem i de fonder och andra instrument som är avsedda att förbereda utvidgningen.

I linje med förslaget om informationsutbyte organiserade kommissionen ett seminarium i Bryssel den 17-18 juni 2002 med företrädare för Sapard-organen och förvaltningsmyndigheterna för Sapard i samtliga tio mottagarländer. Alla länders representanter deltog aktivt i detta seminarium och det förekom ett rikligt informationsutbyte såväl om framsteg som svårigheter man stött på i förvaltningen.

Det är också av stor vikt för kommissionen att utveckla en decentraliserad förvaltning av Ispa (instrument för strukturpolitiskt stöd inför anslutningen). Målet är att kandidatländerna till största delen skall arbeta enligt systemet för utvidgad decentralisering av förvaltningsansvaret (nedan benämnt EDIS) enligt den engelska förkortningen) redan före sin anslutning till unionen, som förutses ske år 2004. På så sätt bör kandidatländerna redan före anslutningen få möjlighet att bygga upp en erfarenhet av hur ett helt decentraliserat förvaltningssystem bör skötas. Kandidatländerna håller nu på att genomföra det första steget i införandet av EDIS, "bedömningen av finansieringsbehovet", vilken definieras i den vägledning som ställts samman för att införa EDIS i förvaltningen av Phare och Ispa ("Road map to EDIS for Phare and ISPA") och som skickades ut till kandidatländerna 2001. I detta sammanhang tog kommissionen också in ett förslag från Europaparlamentet om att inrätta högnivågrupper i alla medlemsstater i alla Phare-länder, med uppgift att övervaka övergången till EDIS-proceduren. Dessa arbetsgrupper utgör en viktig länk i arbetet för sund ekonomisk förvaltning av stödet inför anslutning av nya medlemsstater och för att se till att kandidatländerna lever upp till de åtaganden om finansiell kontrollnivå som de ingått i samband med medlemskapsförhandlingarna. Av EDIS-riktlinjerna framgår det klart att det är kandidatländerna som skall ansvara för de första tre stegen i övergången:

1. Bedömning av finansieringsbehovet ("gap assessment": eftersom riktlinjerna inte finns översatta till svenska anges här engelska benämningar för klarhetens skull, övers. anm.): detta steg innefattar en bedömning av de nationella institutioner som är föremål för åtgärden (bl.a. de respektive nationella fonderna och förvaltningsorganen), för att avgöra i vilken utsträckning kraven inom EDIS redan är uppfyllda och för att identifiera vilka specifika förändringar, förbättringar och andra åtgärder som krävs..

2. Avhjälpande av brister ("gap filling"): detta innebär att de nationella myndigheterna är skyldiga att införa nödvändiga ändringar och förbättringar inom de berörda institutionerna, genom följa de rekommendationer som anges i rapporten från bedömningen av bristerna (Gap Assessment Report).

3. Bedömning av överensstämmelse ("compliance assessment"): denna bedömning gör det möjligt för de myndigheter som är ansvariga för den ekonomiska förvaltningen av gemenskapsinstrumenten att fastställa huruvida de nödvändiga förutsättningarna för en formell tillämpning av EDIS föreligger.

Kandidatländerna mottar stöd under Phare-programmet för att underlätta ett effektivt och ändamålsenligt genomförande av steg 1 och 3, på så sätt att dessa steg kan fullbordas inom de givna tidsramarna..

Den slutliga analysen och utvärderingen av huruvida EDIS kan tillämpas i de enskilda fallen enligt artikel 12.2 i förordning nr 1266/1999 skall helt skötas av kommissionens avdelningar.

Kommissionen ställer medel för tekniskt stöd till förfogande för dessa länder i arbetet med förberedelser för EDIS, främst medel från Ispa men även från Phare när det gäller några av de steg som beskrivs i riktlinjerna. De flesta av länderna tar också hjälp av externa revisorer i arbetet. En ytterligare effekt av det arbete som bedrivs är att det även kommer att stärka strukturen för förvaltning av Sammanhållningsfonden.

Innan förvaltningsorganen för Ispa ges befogenheten att ansvara för en helt decentraliserad förvaltning måste det alltså kunna påvisas att de förfogar över tillräckliga resurser och lämpliga strukturer och system för att kunna förvalta gemenskapsstöden på ett ändamålsenligt sätt och inom givna tidsramar samt att de förfogar över bokförings- och redovisningsrutiner som uppfyller sitt syfte och som är förenliga med internationella revisionsnormer.

Oberoende av förberedelserna för systemet för utvidgad decentralisering av förvaltningsansvaret (EDIS) företogs en rad revisioner under första halvåret 2002 med syftet att utvärdera medlemsstaternas förvaltnings- och kontrollsystem i enlighet med kraven i artikel 9.2 i förordning nr 1267/1999. Detta arbete kommer att följas upp av ytterligare revisioner under andra halvåret. Av resultaten bör man kunna utläsa om kandidatländernas förvaltnings- och kontrollsystem har de egenskaper som krävs för att garantera ett korrekt utnyttjande av Ispa-anslagen, både avseende ändamålen och i förhållande till principen om sund ekonomisk förvaltning.

Förfaranden för handläggning av kontrakt och gemenskapsbidrag

19. begär att revisionsrätten skall utvärdera till vilken grad kontraktsmässiga förvaltningsförfaranden som avser gemenskapsmedel (anbudsförfaranden, tilldelning av kontrakt) är förenliga med principerna om öppenhet, både när det gäller mål, uttagningskommitténs sammansättning, valet av kandidater, överensstämmelse med förfarandena och skäl bakom beslut; har i synnerhet frågor att ställa angående anbudsförfarandena inom forskningssektorn; noterar att revisionsrätten i sin årsrapport har dragit positiva slutsatser när det gäller institutionernas upphandlingsförfaranden för att köpa tjänster, leveranser och arbete och betonar behovet av att i samband med urvalsförfaranden använda långsiktiga kriterier som ur miljömässig och social synvinkel är förmånliga; uppmanar i synnerhet revisionsrätten att utvärdera insynen i kommissionens befintliga system för externt stöd, t.ex. genom att upprätta en serie korta förteckningar över de företag som mest effektivt anses kunna genomföra gemenskapsstöd på upp till 200 000 euro i väldens alla hörn,

20. uppmanar kommissionen att alltid använda det lämpligaste förfarandet, dels med tanke på de svårigheter som dessa innebär för kandidaterna, särskilt när det gäller forskningsprojekt, dels med tanke på kostnader; betonar dock att forskning är ett högriskområde som kräver mycket omfattande kontroll,

Kommissionens svar:

Genom den omarbetade budgetförordning som antogs den 25 juni 2002 blir reglerna för upphandling och för beviljande av bidrag mera allmängiltiga, tydliga och rättvisa. Att förfarandena harmoniseras inom gemenskapens samtliga politikområden förväntas också göra det lättare för dem som ansöker eller vill lämna anbud.

Enligt förslaget till genomförandebestämmelser för den nya budgetförordningen skall det också bli möjligt att bevilja bidrag enligt fasta procentsatser eller skalor, vilket bör förenkla förvaltningen både för de tjänstemän som handlägger bidragen och för stödmottagarna, utan att för den skull avvika från principen om sund ekonomisk förvaltning.

Dessutom kommer de förebyggande åtgärderna att stärkas genom ett utökat system för uteslutning av ansökande som tidigare gjort sig skyldiga till regelbrott eller andra fel, t.ex. bedrägeri, korruption och annan olaglig verksamhet, överträdelse av gemenskapsbestämmelser eller misshushållning med gemenskapsmedel i samband med tidigare upphandlingkontrakt eller bidragsöverenskommelser. I det senare fallet kan även ekonomiska påföljder utdömas, vilket också skall gälla vid falska deklarationer.

Dessutom kommer bruket av finansiella säkerheter att byggas ut, i synnerhet i sådana fall där stora belopp betalas ut som förfinansiering. Vidare kommer inga slutbetalningar att ske utan kontroller.

Inom forskningspolitiken strävar kommissionen alltid efter en balans mellan å ena sidan snabba och okomplicerade förfaranden och å andra sidan kraven på sund ekonomisk förvaltning. Kommissionen lägger sig också vinn om att korrekta och öppna förfaranden används vid genomförandet av forskningsprogrammen. Förfarandet för att välja ut de förslag som skall finansieras är utformat på så sätt att de som lämnat förslagen garanteras full insyn. Förslagen innehåller tekniska avsnitt vilka bedöms separat från övriga delar. Bedömningen utförs av vetenskapliga och tekniska experter, och är indelad i individuella bedömningar, samordningsmöten i syfte att nå enighet och där så krävs panelsammanträden. Vad beträffar Femte ramprogrammets genomförande har de berörda avdelningarna inom kommissionen genomfört ett omfattande och detaljerat informationsprogram, vilket bland annat innefattar webbplatser, rådgivningsservice "helpdeskar" samt snabb information om resultaten från utvärderingarna. Dessutom har den interna handläggningen av kontrakt och betalningar påskyndats.

Projekt som handlar om vetenskaplig och teknisk forskning medför givetvis en inbyggd risk eftersom man inte i förväg kan garantera resultaten. Framstegen i arbetet utvärderas och processen ses över kontinuerligt. Detta innefattar bland annat att man kontrollerar att projekt uppfyller krav på juridiskt korrekthet och ekonomisk bärkraft i samband med förberedelsen av kontrakten och att särskilda klausuler eller åtgärder för att förebygga felaktigheter införs om så krävs. När det gäller räkenskapsrevision trappades insatserna upp en hel del under 2001, liksom under föregående år. De som erhållit kontrakt efter upphandlingsförfarande skall tillsammans till sin slutliga kostnadsberäkning bifoga ett revisionsintyg.

Vid utformningen av Sjätte ramprogrammet iakttogs dessa aspekter i alla de olika utvecklingsstegen.

Under förberedelserna för detta ramprogram sökte kommissionen en lämplig balans mellan kravet på ett användarvänligt system i administrativt hänseende och behovet av att ha adekvata styr- och kontrollmekanismer så att riskerna kan hållas på en rimlig nivå. De resurser som kommissionen begärde för dessa ändamål och som även revisionsrätten rekommenderade godtogs emellertid inte alltid av rådet och Europaparlamentet, i synnerhet vad gäller förslagen att förenkla systemet för ersättning för faktiska kostnader eller tillämpningen av fasta procentsatser. Sjätte ramprogrammet innehåller dock ändå en rad förbättringar, i synnerhet i form av att kostnaderna skall intygas externt, begränsat solidariskt ansvar för deltagare samt införande av sanktioner i enlighet med förordning nr 2988/95.

21. ber att kommissionen i samband med urvalsförfarandet för förslag avseende Media och Media Plus skall förklara vilka slags kontor för tekniskt bistånd det är som utför det förberedande arbete på vilket kommissionen grundar sitt slutliga val av stödmottagare och sitt beslut om vilka bidrag som skall beviljas (se beslut 2000/821/EG) [5]; ber att kommissionen skall ange den geografiska fördelningen av stödmottagare inom ramen för programmen för 2000,

[5] EGT L 336, 30.12.2000, s. 82.

Kommissionens svar:

1. Typ av byrå för tekniskt bistånd och kontorets roll vid valet av projekt.

(Anm: de relevanta bestämmelserna i de beslut genom vilka Media II (1996-2000) och Media Plus inrättas bifogas i en bilaga.)

I besluten om att inrätta Media II-programmet (1996-2000) fastställdes att kommissionen, i sin tekniska bedömning av förslag som läggs fram för gemenskapsfinansiering, skall anlita erkända experter på de områden som omfattas av programmet (utbildning, utveckling och distribution). I besluten fastställs också att kommissionen för att uppnå detta vid behov kan anlita organisationer som fungerar som förmedlare och som i kraft av sitt yrkeskunnande kan biträda kommissionen tekniskt och föreslå val av stödmottagare, utan att detta påverkar andra urvalsmetoder.

För genomförandet av dessa bestämmelser tecknade kommissionen efter en öppen anbudsinfordran avtal med tre tekniska organisationer (en på utbildningsområdet, en på utvecklingsområdet och en på distributionsområdet), som valdes på grund av deras ingående kunskaper om det audiovisuella området.

För Media Plus-programmet (2001-2005), som inleddes den 1 januari 2001, fastställs i besluten om att inrätta programmet att ett eller flera byråer för tekniskt bistånd skall biträda kommissionen i dess genomförande av programmet.

I enlighet med de anvisningar som kommissionen gav i ändringsskrivelse nr 1 till det preliminära budgetförslaget 2001 (SEK(2000)1363) föreslog kommissionen att utnyttjandet av kontor för tekniskt bistånd för Media-programmet skulle förlängas som en övergångslösning inför införandet av ett genomförandeorgan.

Dessutom beslöt kommissionen att begränsa det tekniska biståndet till en sådan byrå (i stället för tre som i Media II). Denna valdes efter en öppen anbudsinfordran på grund av dess ingående tekniska kunskaper om det audiovisuella området.

Det bistånd som byrån skall lämna vid valet av projekt är enbart av teknisk och administrativ art, och omfattar inte några uppgifter som tillkommer offentliga myndigheter. De bedömningar som byrån för tekniskt bistånd utför bygger på klara riktlinjer, som fastställs i de kriterier för stödberättigande och urval som anges i anbudsinfordran. Dess bedömning är endast ett led i urvalsförfarandet, som kan beskrivas på följande sätt:

Steg 1 - Europeiska kommissionen offentliggör en anbudsinfordran.

Steg 2 - Kommissionen får in förslag, behåller ett exemplar av varje förslag och skickar ett exemplar till byrån för tekniskt bistånd för bedömning.

Steg 3 - Byrån för tekniskt bistånd bedömer alla förslag på grundval av de kriterier för stödberättigande och urval som anges i anbudsinfordran. Den sammanställer sedan en bedömningsrapport utarbetad i enlighet med de modeller som kommissionen tillhandahållit.

Steg 4 - Projektförslagen skickas vidare antingen till paneler bestående av oberoende experter på det audiovisuella området eller till interna utvärderingspaneler, som gör en andra bedömning av projekten.

Steg 5 - Kommissionen fastställer och antar det slutliga beslutet på grundval av de två bedömningarna (från byrån för tekniskt bistånd och utvärderingspanelen).

Steg 6 - I vissa fall (som anges i rådets beslut) skickas också de projektförslag som föreslagits bli utvalda till Media-kommittén för ett yttrande inom ramen för dess förvaltningsförfarande.

2. Geografisk fördelning av stödmottagarna år 2000: se bilaga.

22. anser när det gäller de nuvarande förfarandena för beviljande av gemenskapsstöd till vissa utvalda organ, bland annat för budgetposter inom ramen för A-302, att ett system med både öronmärkning och förslagsinfordran är otillfredsställande och uppmanar kommissionen att lägga fram förslag inför budgetmyndigheten om ett system med mer insyn, som också kan bidra till att undvika den situation med ständig osäkerhet som vissa organ befinner sig i utan att skapa ett beroende av gemenskapsmedel för organens överlevnad; hänvisar till det faktum att verksamhetsbaserad budgetering skulle kunna bidra till att få ett slut på det befintliga systemet; uppmanar kommissionen att se till så att nya organisationer som vill ansöka om medel inte utestängs från att göra det; uppmanar kommissionen att samarbeta med OLAF och revisionsrätten vid revision av organ eller inrättningar som nästan enbart finansieras av EU:s budget,

Kommissionens svar:

Den nya budgetförordningen innehåller en allmän ram för beviljandet och övervakningen av bidrag i enlighet med principerna om öppenhet, likabehandling och samfinansiering. Genom förordningen utökas användningen av förfarandet för förslagsinfordran, såsom förutses redan i handledningen om bidrag och i de flesta rättsliga grunder. Denna metod att dela ut bidrag är den som ger mest insyn och är minst diskriminerande, särskilt när det gäller nya sökande. Den verksamhetsbaserade budgeteringen och Det faktum att den traditionella uppdelningen i del A och B i budgeten avskaffas innebär att detta förfarande också bör omfatta budgetposter som tidigare hört till del A, såvida inte vissa berättigade undantag (t.ex. institutionella stödmottagare) anges i de rättsliga grunder som kommissionen kommer att föreslå lagstiftaren under de närmaste månaderna.

I den omarbetade budgetförordningen fastställs också att samfinansiering är obligatorisk och att man skall kontrollera att det inte finns något vinstsyfte så att stödmottagarna blir mindre beroende av gemenskapsmedel.

När det gäller granskning betonas i den omarbetade budgetförordningen utanordnarens ansvar för en sund förvaltning av gemenskapsmedlen och det fastställs klart att det behövs förhands- och efterhandskontroller, särskilt när det gäller slutbetalningar.

Dessutom har kommissionen deklarerat sin avsikt att lägga fram lagförslag för att fastställa de allmänna kriterierna för att ansöka om bidrag enligt artikel 108 b. Dessa åtgärder utgör kulmen på en process som inleddes med kommissionens handledning om bidrag och som syftar till att inrätta en tydlig, rättvis och stabil rättslig grund för stödmottagarna.

I samband med den kommande upplösningen av del A i budgeten kommer kommissionen att behöva lägga fram ett eller flera förslag till rättslig grund för att denna finansiering skall kunna fortsätta när den verksamhetsbaserade budgeteringen införs. När detta sker kommer kommissionen att lägga fram förslag om vilket förvaltningssystem som skall användas för dessa budgetposter och ta upp frågan om öronmärkning av vissa av dem. Kommissionen kommer också att behandla svårigheterna med att sammanföra de två nuvarande metoderna för att bevilja dessa bidrag: i vissa fall väljer budgetmyndigheten ut stödmottagare och i andra fall används förslagsinfordran.

Kommissionen anser att ett förfarande med ett inslag av konkurrens (förslagsinfordran) för att bevilja bidrag är jämlikt, öppet och effektivt och att det därför skulle motverka sitt eget syfte att ändra på detta. Som tidigare nämnts bekräftas också principen om likabehandling av stödmottagare i den omarbetade budgetförordningen

Det kan dock vara svårt att helt och snabbt överge metoden att vissa stödmottagare väljs ut av budgetmyndigheten. I dag finns det två typer av öronmärkta stödmottagare: vissa är eller skulle kunna vara "institutionella" (t.ex. College of Europe), medan andra inte är det (stödmottagare som endast representerar sig själva). Å ena sidan är det inte nödvändigtvis önskvärt att sluta stödja "institutionella" stödmottagare, men å andra sidan har öronmärkningen gjort de nuvarande stödmottagarna beroende av gemenskapsfinansiering, som de i vissa fall fått i åratal. Att stoppa denna finansiering från den ena dagen till den andra skulle kunna skapa onödig osäkerhet för de berörda organisationerna. I framtiden bör dock metoden med att budgetmyndigheten väljer ut vissa stödmottagare vara undantag snarare än regel, och den bör därför begränsas och övervakas noga.

I detta skede välkomnar kommissionen det faktum att det finns separata budgetposter (öronmärkta stödmottagare; stödmottagare som skall väljas ut med hjälp av förslagsinfordran) i 2002 års budget, eftersom detta gör situationen lättare att hantera än tidigare, då öronmärkningen inte alltid omfattade alla anslag inom en viss budgetpost.

OLAF har fått full frihet att genomföra sina undersökningar för att bekämpa bedrägerier, korruption och annan olaglig verksamhet som påverkar gemenskapens ekonomiska intressen. OLAF är i sig självt inte något revisionsorgan. Om kommissionen eller revisionsrätten i samband med sina granskningar skulle fatta misstankar om att ett bedrägeri eller något annat brott som skadar gemenskapens ekonomiska intressen har begåtts, är de emellertid enligt artikel 7 i förordning 1073/1999 skyldiga att informera OLAF.

23. konstaterar att 800 000 euro öronmärktes år 2000 inom budgetpost A-3040 för driftskostnaderna och arbetsprogrammet för EU:s migrationsforum; konstaterar att en undersökning inleddes av OLAF efter påståenden om bedrägeri och misskötsel i denna organisation och att OLAF vidarebefordrade ärendet till de belgiska rättsliga myndigheterna i juni 2001; förväntar sig att få full information om vad de belgiska myndigheterna kommer fram till; uppmanar kommissionen att se till så att detta och andra organ som finansieras av gemenskapsmedel inom A-3 är effektiva när det gäller att uppfylla målen,

Kommissionens svar:

Kommissionen och OLAF kommer att informera parlamentet så snart som möjligt.

OLAF har avslutat sin undersökning av EU:s migrationsforum och en akt har lämnats till de rättsliga myndigheterna i Belgien. OLAF har regelbunden kontakt med dessa för att övervaka utvecklingen av ärendet.

European Council for Refugees and Exiles (ECRE), som finansieras av kommissionen enligt kapitel A-3, granskas för närvarande. Rapporten bör vara klar i oktober 2002.

I den omarbetade budgetförordningen och dess genomförandebestämmelser, som träder i kraft den 1 januari 2003, finns en rad regler om förfaranden för beviljande och förvaltning av bidrag, vilka bättre kommer att skydda gemenskapens ekonomiska intressen. För driftstöd är ett villkor att externa granskningsrapporter måste göras innan stödmottagarna utses och dessutom innan bidragen betalas ut, om de överstiger 50 000 euro. Detta gäller dock inte i fall där utanordnaren har beviljat undantag för offentliga organ och internationella organisationer eller fall där ett antal stödmottagare är solidariskt ansvariga.

Kommissionen kan sänka bidraget om stödmottagaren inte alls eller bara delvis uppfyller avtalsvillkoren och kan också ålägga ekonomiska påföljder om det är fråga om allvarliga brister.

För närvarande håller man på att centralt utarbeta standardavtal för bidrag som kommer att innehålla alla de metoder som kommissionen använder för att se till att stödmottagarna uppfyller avtalsvillkoren (uppskjutna utbetalningar, sänkta bidrag, indragning av bidraget med hel eller delvis återbetalning, ekonomiska påföljder). Syftet med standardavtalen är att harmonisera de olika typer av avtal som kommissionens enheter använder och se till att de överensstämmer med genomförandebestämmelserna i den nya budgetförordningen.

Komplexiteten i förfaranden och lagstiftning

24. instämmer med revisionsrätten att gemenskapsreglerna i de flesta fall är alltför komplicerade och