Förslag till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING om Europeiska socialfonden och om upphävande av rådets förordning (EG) nr 1081/2006 /* COM/2011/0607 final /2 - 2011/0268 (COD) */





MOTIVERING 1. BAKGRUND TILL FÖRSLAGET Arbetslöshet och fortsatt utbredd fattigdom innebär att det krävs åtgärder på både EU-nivå och nationell nivå. Nästan 23 miljoner människor är i dag arbetslösa och enligt beräkningar riskerar över 113 miljoner att drabbas av fattigdom eller utestängning. Sociala frågor och sysselsättningsfrågor är viktiga angelägenheter för EU-medborgarna och ett område där mer förväntas av unionen. Andra problem som EU står inför handlar om kompetensbrister, otillräckliga aktiva arbetsmarknadsåtgärder och utbildningssystem, social utestängning inom marginaliserade grupper samt en låg arbetskraftsrörlighet. Här krävs både politiska initiativ och konkreta stödåtgärder. Många av dessa problem har förvärrats av den finansiella och ekonomiska krisen, befolkningsutvecklingen och migrationsmönstren samt de snabba tekniska förändringarna. Om vi inte tar itu med problemen kommer det att sätta den sociala sammanhållningen och konkurrenskraften på prov. Därför måste tillväxtfrämjande investeringar i infrastruktur, regional konkurrenskraft och företagsutveckling åtföljas av åtgärder för varaktiga arbetstillfällen som vidtas på områdena arbetsmarknadspolitik, allmän och yrkesinriktad utbildning, social inkludering, arbetstagares, företags och entreprenörers anpassningsförmåga samt administrativ kapacitet. Europeiska socialfonden (ESF) stöder åtgärder och prioriteringar som ska bidra till full sysselsättning, förbättra kvaliteten och produktiviteten i arbetet, öka den geografiska och yrkesmässiga rörligheten för arbetstagare i EU, förbättra utbildningssystemen och främja social inkludering och därigenom bidra till ekonomisk, social och territoriell sammanhållning. ESF:s verksamhet bör vara helt i linje med Europa 2020-strategins centrala mål. Därför bör ESF stödja medlemsstaternas åtgärder enligt de integrerade riktlinjer som antagits enligt artiklarna 121 och 148.4 i fördraget och rekommendationerna om de nationella reformprogrammen. Genom att minimiandelar och minimibelopp fastställs för ESF som en av strukturfonderna kan volymen på de investeringar som direkt riktar sig till EU-medborgarna anpassas efter EU:s prioriteringar. ESF kommer också att bidra till andra viktiga prioriteringar i Europa 2020-strategin – att stärka investeringarna i forskning och innovation, underlätta tillgång till och användning av informations- och kommunikationsteknik, stärka konkurrenskraften för små och medelstora företag, stödja övergången till en utsläppssnål ekonomi, skydda miljön och främja en hållbar resursanvändning. ESF kommer att arbeta i samklang med det nya integrerade programmet för social förändring och innovation. Tillsammans kommer de att utgöra ett omfattande europeiskt initiativ för sysselsättning och social inkludering. 2. SAMRÅD MED BERÖRDA PARTER OCH KONSEKVENSANALYS Vid utarbetandet av detta förslag har kommissionen beaktat resultaten av de offentliga samråden för den femte framstegsrapporten om ekonomisk och social sammanhållning[1], EU:s budgetöversyn[2] och förslagen inom den fleråriga budgetramen[3]. Det offentliga samrådet om slutsatserna av den femte sammanhållningsrapporten ägde rum mellan den 12 november 2010 och den 31 januari 2011 och avslutades med sammanhållningsforumet. Kommissionen fick totalt 444 svar. Bland de svarande fanns medlemsstater, lokala och regionala myndigheter, arbetsmarknadens parter, europeiska intresseorganisationer, icke-statliga organisationer, enskilda personer och andra berörda parter. Vid samrådet ställdes en rad frågor om sammanhållningspolitikens framtid. En sammanfattning av resultaten offentliggjordes den 13 maj 2011[4]. Dessutom anordnades särskilda konferenser och seminarier mer specifikt om Europeiska socialfondens framtid. I juni 2010 samlade konferensen ”ESF och Europa 2020” över 450 höga företrädare för offentliga myndigheter, arbetsmarknadens parter och det civila samhället på europeisk och nationell nivå samt från länder utanför EU. Ett seminarium med icke-statliga organisationer och arbetsmarknadens parter på temat Europeiska socialfondens framtid hölls också i december 2010. Europaparlamentet antog den 7 oktober 2010 en resolution om sammanhållningspolitikens och Europeiska socialfondens framtid[5]. Europeiska kommissionen har även begärt och fått in preliminära yttranden från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén[6] och Regionalkommittén[7]. Expertutlåtanden har getts genom ESF-kommitténs arbetsgrupp om Europeiska socialfondens framtid, en informell grupp bestående av experter från medlemsstaterna och arbetsmarknadens parter. Arbetsgruppen sammanträdde sju gånger mellan december 2009 och mars 2011. En arbetsgrupp med företrädare från medlemsstaterna inrättades också för att diskutera gemensamma indikatorer. Den sammanträdde fyra gånger och lade grunden för de föreslagna indikatorerna. ESF-kommittén utfärdade egna yttranden om socialfondens framtid vid sina möten den 3 juni 2010 och den 10 mars 2011. Även sysselsättningskommittén och kommittén för socialt skydd har utfärdat särskilda yttranden, i januari respektive mars 2011. Resultaten av de utvärderingar som gjorts av programmen 2000–2006 och en rad undersökningar har studerats och beaktats. En särskild konsekvensanalys av ESF-förordningen ingår i ett paket med tre konsekvensanalyser där även förordningarna om Europeiska regionala utvecklingsfonden (Eruf) och Sammanhållningsfonden samt den allmänna förordningen om Europeiska socialfonden, Europeiska regionala utvecklingsfonden och Sammanhållningsfonden behandlas. I konsekvensanalysen av ESF-förordningen behandlas huvudsakligen frågor som rör rättsaktens tillämpningsområde och en särskild aspekt på förenkling. Där diskuteras också kopplingen och komplementariteten mellan de finansieringsinstrument som står till förfogande för kommissionens generaldirektorat för sysselsättning, socialpolitik och social inkludering, i synnerhet ESF, Europeiska fonden för justering för globaliseringseffekter, Progress-programmet, instrumentet för mikrokrediter inom Progress och Eures. Det finns ett mycket brett stöd för Europeiska socialfondens uppdrag. ESF anses skapa ett betydande europeiskt mervärde eftersom medlemsstaterna och regionerna får möjlighet att med EU-medel göra insatser på centrala områden som prioriteras av EU. ESF betraktas också som en hörnsten i arbetet för att möta de viktigaste utmaningar som människorna i EU står inför och bidra till att målen för Europa 2020-strategin uppnås. Fokus på de huvudsakliga problemen och rådets rekommendationer anses vara en förutsättning för att stödet ska få avsedd verkan. Det anses också viktigt att vidta åtgärder för att förenkla förfarandena och underlätta revisionsarbetet, särskilt för mindre stödmottagare. 3. RÄTTSLIGA ASPEKTER PÅ FÖRSLAGET ESF inrättades genom artikel 162 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt. Den tidpunkt som valts för att se över EU-medlen för sammanhållningsåtgärder är kopplad till förslaget om en ny flerårig budgetram, som ingår i kommissionens arbetsprogram. Den rättsliga grunden för detta förslag till förordning är artikel 164 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt. I rådets förordning (EU) nr […] fastställs handlingsramarna för strukturfonderna och Sammanhållningsfonden och anges de tematiska mål, principer och regler som gäller för programplanering, övervakning och utvärdering samt förvaltning och styrning. Inom denna allmänna ram fastställs i detta förslag till förordning Europeiska socialfondens uppgifter och tillämpningsområde samt tillhörande prioriterade investeringar med tanke på de tematiska målen. Särskilda bestämmelser fastställs också om de operativa program som samfinansieras av ESF och om stödberättigande utgifter. ESF kommer att verka i enlighet med artikel 174 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, enligt vilken Europeiska unionen ska stärka sin ekonomiska, sociala och territoriella sammanhållning och främja en harmonisk utveckling genom att dels minska skillnaderna mellan de olika regionernas utvecklingsnivå, dels främja utveckling i de minst gynnade regionerna. Som framhållits i EU:s budgetöversyn bör EU-budgeten användas till att finansiera åtgärder som medlemsstaterna och regionerna inte kan finansiera själva, eller användas där den kan garantera ett bättre resultat[8]. Detta förslag innebär att subsidiaritetsprincipen följs eftersom Europeiska socialfondens uppgifter fastställs i fördraget och politiken genomförs enligt principen om delad förvaltning och i överensstämmelse med medlemsstaternas och regionernas institutionella behörighet. 4. BUDGETKONSEKVENSER Enligt kommissionens förslag om en flerårig budgetram ska 376 miljarder euro anslås för sammanhållningspolitiken för perioden 2014–2020. Föreslagen budget 2014–2020 || Miljarder euro || Lägsta ESF-andel || Resulterande lägsta ESF-belopp i miljarder euro Minst utvecklade regioner Övergångsregioner Mer utvecklade regioner Lokalt och regionalt samarbete. Sammanhållningsfonden Extra anslag för de yttersta randområdena och för glest befolkade regioner || 162,6 38,9 53,1 11,7 68,7 0,926 || 25 % 40 % 52 % - - - || 40,7 15,6 27,6 - - - Fonden för ett sammanlänkat Europa, för transport, energi och IKT || 40 miljarder euro (med ytterligare 10 miljarder euro avsatta inom Sammanhållnings­fonden) || - || * Alla siffror i 2011 års fasta priser. För att ESF i högre grad ska kunna bidra till uppnåendet av de centrala målen i Europa 2020-strategin fastställs i detta förslag lägsta ESF-andelar för de olika regionkategorier som definieras i förslaget till allmän förordning. Detta innebär en lägsta total andel för ESF på 25 % av budgeten för sammanhållningspolitiken (exklusive anslaget till Fonden för ett sammanlänkat Europa), dvs. 84 miljarder euro. Det angivna lägsta ESF-anslaget inkluderar budgeten (2,5 miljarder euro) för ett kommande förslag från kommissionen om livsmedelsstöd för de mest utsatta människorna. 5. SAMMANFATTNING AV FÖRORDNINGENS INNEHÅLL Förslaget till förordning om Europeiska socialfonden 2014–2020 innebär att ESF-stödet inriktas på fyra tematiska mål i hela EU: i) främja sysselsättning och arbetstagarnas rörlighet, ii) investera i utbildning, kompetens och livslångt lärande, iii) främja social inkludering och bekämpa fattigdom samt iv) stärka institutionernas kapacitet och effektivisera den offentliga förvaltningen. För varje tematiskt mål fastställs sedan insatsområden eller ”prioriterade investeringar”. ESF bör också bidra till andra tematiska mål som att stödja övergången till en koldioxidsnål, klimatsmart och resurseffektiv ekonomi, öka användningen av informations- och kommunikationsteknik, stärka forskning, teknisk utveckling och innovation och förbättra konkurrenskraften för små och medelstora företag. Stödet måste koncentreras för att få tillräcklig och påvisbar effekt. Därför föreslås följande: – Stödet till administrativ kapacitet bör begränsas till medlemsstater med mindre utvecklade regioner eller som är berättigade till stöd från Sammanhållningsfonden. – Minst 20 % av ESF-anslaget bör användas för att ”främja social inkludering och bekämpa fattigdom”. – Inom de operativa programmen bör medlen styras till ett begränsat antal ”prioriterade investeringar”. Förslaget till förordning innebär också att ESF på ett starkare och tydligare sätt kan bidra till EU:s åtagande att undanröja bristande jämställdhet och förebygga diskriminering. Medlemsstaterna bör kombinera en kraftfull strategi för jämställdhetsintegrering med särskilda åtgärder för att främja jämställdhet och icke-diskriminering. Förslaget till förordning för 2014–2020 syftar vidare till att stärka social innovation och samarbetet över gränserna inom ramen för ESF genom ett incitament i form av högre samfinansieringsandel för prioriterade områden, genom att särskilda former införs för programplanering och övervakning samt genom att kommissionen får en starkare roll i fråga om utbyte och spridning av god praxis, gemensamma insatser och resultat i hela EU. När det gäller övervaknings- och utvärderingssystem innebär förslaget till förordning att minimikvalitetsnormer fastställs och att en uppsättning obligatoriska gemensamma indikatorer införs. Det bör leda till att man kan få fram stabila och tillförlitliga uppgifter som lätt kan aggregeras på EU-nivå och till att utvärderingen inriktas på att bedöma ESF-stödets verkan. I förslaget till förordning läggs stor vikt vid att arbetsmarknadens parter och icke-statliga organisationer deltar i programplaneringen och genomförandet av ESF:s prioriteringar och insatser. Därför anges i förslaget till förordning att lämpliga ESF-medel bör anslås till kapacitetsbyggande för arbetsmarknadens parter och icke-statliga organisationer i mindre utvecklade regioner och länder. Gemensamma insatser av arbetsmarknadens parter kommer också att stödjas, med tanke på deras väsentliga roll i fråga om sysselsättning, utbildning och social inkludering. Förslaget till förordning innehåller dessutom ett begränsat antal särskilda urvalsregler för att göra det lättare för mindre stödmottagare och insatser att få tillgång till ESF-stödet och för att ta hänsyn till att typerna av insatser och stödmottagare skiljer sig åt mellan ESF och de övriga fonderna. För att se till att förenklingen når ut till stödmottagarna föreslås i förordningen att man ska utvidga användningen av förenklade kostnadsalternativ och t.ex. göra dem obligatoriska för mindre insatser. Dessa bestämmelser kommer att minska den administrativa belastningen för stödmottagare och förvaltningsmyndigheter, stärka ESF:s resultatinriktning och bidra till att minska felprocenten. Särskilda regler införs också för finansiella instrument för att uppmuntra medlemsstaterna och regionerna att öka hävstångseffekten för ESF och därigenom stärka dess förmåga att finansiera åtgärder till stöd för sysselsättning, utbildning och social inkludering. 2011/0268 (COD) Förslag till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING om Europeiska socialfonden och om upphävande av rådets förordning (EG) nr 1081/2006 EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 164, med beaktande av Europeiska kommissionens förslag[9], efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten, med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande[10], med beaktande av Regionkommitténs yttrande[11], i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet, och av följande skäl: (1) I förordning (EU) nr […] fastställs handlingsramarna för Europeiska socialfonden (nedan kallad ESF), Europeiska regionala utvecklingsfonden (nedan kallad Eruf), Sammanhållningsfonden, Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling samt Europeiska havs- och fiskerifonden, och anges de tematiska mål, principer och regler som gäller för programplanering, övervakning och utvärdering samt förvaltning och styrning. Det är därför nödvändigt att fastställa Europeiska socialfondens uppgifter och tillämpningsområde samt tillhörande prioriterade investeringar med tanke på de tematiska målen samt att fastställa särskilda bestämmelser om de typer av insatser som kan finansieras av ESF. (2) ESF bör förbättra sysselsättningsmöjligheterna, främja utbildning och livslångt lärande och utveckla åtgärder för aktiv inkludering i enlighet med sina uppgifter enligt artikel 162 i fördraget, och därigenom bidra till ekonomisk, social och territoriell sammanhållning enligt artikel 174 i fördraget. I enlighet med artikel 9 i fördraget bör ESF beakta de krav som är förknippade med främjandet av hög sysselsättning, garantier för ett fullgott socialt skydd, kampen mot social utestängning samt en hög utbildningsnivå och en hög hälsoskyddsnivå. (3) Vid Europeiska rådets möte den 17 juni 2010 sades att all gemensam politik, även sammanhållningspolitiken, bör stödja Europa 2020-strategin för smart och hållbar tillväxt för alla[12]. För att anpassa sin verksamhet till målen för denna strategi, särskilt i fråga om sysselsättning, utbildning och kampen mot social utestängning, bör ESF stödja medlemsstaterna i genomförandet av rådets rekommendationer om de allmänna riktlinjerna för medlemsstaternas och EU:s ekonomiska politik och rådets beslut om riktlinjerna för medlemsstaternas sysselsättningspolitik, som antogs enligt artiklarna 121 och 148.4 i fördraget. ESF bör också bidra till genomförandet av flaggskeppsinitiativen, särskilt En agenda för ny kompetens och arbetstillfällen[13], Unga på väg[14] och Den europeiska plattformen mot fattigdom och social utestängning[15]. ESF kommer också att stödja insatserna inom ramen för initiativen En digital agenda för Europa[16] och Innovationsunionen[17]. (4) EU står inför strukturella utmaningar som hänger samman med globaliseringen av ekonomin, den tekniska utvecklingen, den allt äldre arbetsstyrkan och den växande bristen på kompetens och arbetskraft inom vissa sektorer och regioner. Situationen har förvärrats av den aktuella ekonomiska och finansiella krisen som har lett till ökad arbetslöshet, särskilt för ungdomar och andra utsatta grupper som t.ex. invandrare. ESF bör syfta till att främja sysselsättning och stödja arbetskraftens rörlighet, investera i utbildning, kompetens och livslångt lärande samt främja social inkludering och bekämpa fattigdom. För att öka arbetstagarnas geografiska rörlighet över gränserna så att arbetsmarknaden fungerar smidigare bör ESF särskilt stödja den europeiska arbetsförmedlingen (Eures) när det gäller rekrytering och information, rådgivning och vägledning såväl nationellt som över gränserna. (5) I mindre utvecklade regioner och medlemsstater bör man också, i syfte att stärka den ekonomiska tillväxten och sysselsättningsmöjligheterna, effektivisera den offentliga förvaltningen och stärka kapaciteten hos de institutioner som ansvarar för genomförandet av åtgärder som rör arbetsmarknad, utbildning och socialpolitik. (6) Samtidigt är det viktigt att stödja de europeiska små och medelstora företagens utveckling och konkurrenskraft så att människor genom lämpliga kompetensåtgärder och möjligheter till livslångt lärande kan anpassa sig till de nya utmaningarna – övergången till en kunskapsekonomi, den digitala agendan och övergången till en koldioxidsnål och energieffektiv ekonomi. Genom att arbeta för att uppnå dessa tematiska mål kan ESF bidra till att möta utmaningarna. ESF bör stödja arbetskraftens övergång mot grönare kompetens och jobb, särskilt inom energieffektivitet, förnybara energikällor och hållbara transporter, med beaktande av EU:s avsikt att öka den andel av EU:s budget som rör integrering av klimatfrågor till minst 20 %, med bidrag från olika politikområden. (7) ESF bör bidra till Europa 2020-strategin genom att se till att stödet i högre grad går till EU:s prioriteringar. ESF bör särskilt öka stödet till kampen mot social utestängning och fattigdom genom att ett visst anslag avsätts för detta. Urvalet av och antalet prioriterade investeringar som väljs ut för att få stöd från ESF bör också begränsas med hänsyn till de stödda regionernas utvecklingsnivå. (8) En gemensam uppsättning output- och resultatindikatorer bör utarbetas för att göra det möjligt att närmare övervaka och bättre bedöma de resultat som uppnås på europeisk nivå genom ESF-stödda insatser. (9) Ett effektivt genomförande av ESF-stödda insatser bygger på god förvaltning och ett partnerskap mellan alla relevanta regionala och socioekonomiska aktörer, särskilt arbetsmarknadens parter och icke-statliga organisationer. Medlemsstaterna bör därför uppmuntra arbetsmarknadens parter och icke-statliga organisationer att delta i genomförandet av ESF:s verksamhet. (10) Medlemsstaterna och kommissionen bör se till de prioriterade insatser som finansieras av ESF genomförs på ett sätt som bidrar till att främja jämställdhet enligt artikel 8 i fördraget. Utvärderingar visar betydelsen av att jämställdhetsaspekten beaktas fullt ut i programmen (jämställdhetsintegrering), samtidigt som särskilda åtgärder för att stärka jämställdheten vidtas. (11) Enligt artikel 10 i fördraget ska de prioriterade insatser som finansieras av ESF genomföras på ett sätt som bidrar till att bekämpa diskriminering på grund av kön, ras eller etnisk bakgrund, religion eller övertygelse, ålder eller sexuell läggning. ESF bör stödja fullgörandet av skyldigheterna enligt FN:s konvention om rättigheter för personer med funktionsnedsättning när det gäller bland annat utbildning, arbetsliv och tillgänglighet. ESF bör också stödja övergången från institutionsbaserad till samhällsbaserad omsorg. (12) Stöd till social innovation behövs för att åtgärderna ska kunna anpassas bättre till sociala förändringar och för att främja och stödja innovativt socialt entreprenörskap. Att testa och utvärdera innovativa lösningar innan de används i större skala bidrar till effektivare åtgärder och motiverar därigenom särskilt stöd från ESF. (13) Samarbetet över gränserna har ett betydande värde och kommissionens roll behöver stärkas när det gäller att underlätta erfarenhetsutbytet och samordna genomförandet av relevanta initiativ. (14) För att genomföra Europa 2020-strategin och uppnå dess centrala mål krävs aktiv medverkan av regionala och lokala aktörer. Territoriella pakter, lokala initiativ för sysselsättning och social inkludering, lokalt ledda strategier för lokal utveckling och strategier för hållbar stadsplanering kan användas och ges stöd i syfte att engagera regionala och lokala myndigheter, städer, arbetsmarknadens parter och icke-statliga organisationer i genomförandet av programmen. (15) Enligt förordning (EU) nr […] ska regler för stödberättigande utgifter fastställas på nationell nivå, utom i vissa fall där det är nödvändigt att fastställa särskilda regler i fråga om ESF. (16) För att förenkla användningen av ESF och minska risken att fel begås bör det, med tanke på de ESF-stödda insatsernas särdrag, fastställas bestämmelser som kompletterar artiklarna 57 och 58 i förordning (EU) nr […]. (17) Medlemsstaterna och regionerna bör uppmuntras att öka hävstångseffekten för ESF genom finansiella instrument för att stödja exempelvis studerande, skapandet av arbetstillfällen, arbetstagarnas rörlighet, social inkludering och socialt entreprenörskap. (18) Befogenhet att anta rättsakter enligt artikel 290 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt bör delegeras till kommissionen för att fastställa standardiserade skalor för enhetskostnader och schablonbelopp och respektive högsta belopp för olika typer av insatser och för att fastställa särskilda regler och villkor för policybaserade garantier. Det är särskilt viktigt att kommissionen genomför lämpliga samråd i samband med beredningen, även med experter. Kommissionen bör vid beredningen av delegerade akter se till att information och relevanta handlingar översänds samtidigt, i god tid och på rätt sätt till Europaparlamentet och rådet. (19) Denna förordning ersätter Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1081/2006 av den 5 juli 2006 om Europeiska socialfonden och om upphävande av förordning (EG) nr 1784/1999[18]. Den förordningen bör därför upphävas. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Kapitel I Allmänna bestämmelser Artikel 1 Syfte I denna förordning fastställs Europeiska socialfondens uppgifter, ESF-stödets omfattning, särskilda bestämmelser och vilka typer av utgifter som berättigar till stöd. Artikel 2 Uppgifter 1. ESF ska främja hög sysselsättning och kvalitet i arbetet, stödja arbetstagarnas geografiska och yrkesmässiga rörlighet, underlätta anpassning till förändringar, främja en hög utbildningsnivå och verka för jämställdhet, lika möjligheter och icke-diskriminering, öka den sociala inkluderingen och bekämpa fattigdom och därigenom bidra till unionens prioriteringar när det gäller att stärka den ekonomiska, sociala och territoriella sammanhållningen. 2. ESF ska göra detta genom att stödja medlemsstaterna i deras arbete för prioriteringar och de centrala målen i Europa 2020-strategin för smart och hållbar tillväxt för alla. ESF ska stödja utarbetandet och genomförandet av politiska riktlinjer och åtgärder med beaktande av de integrerade riktlinjerna för medlemsstaternas ekonomiska politik och sysselsättningspolitik[19] och rådets rekommendationer om de nationella reformprogrammen. 3. ESF ska gynna människor, även utsatta grupper som långtidsarbetslösa, personer med funktionsnedsättning, invandrare, etniska minoriteter, marginaliserade grupper och människor som står inför social utestängning. ESF ska också stödja företag, system och strukturer för att underlätta deras anpassning till nya utmaningar, främja god förvaltning och reformer, särskilt när det gäller arbetsmarknad, utbildning och socialpolitik. Artikel 3 Stödets omfattning 1. Inom de tematiska mål som anges nedan ska ESF enligt artikel 9 i förordning (EU) nr […] stödja följande prioriterade investeringar: (a) Främja sysselsättning och stödja arbetstagarnas rörlighet genom i) tillgång till sysselsättning för arbetssökande och icke-förvärvsarbetande, inklusive lokala sysselsättningsinitiativ, samt stöd till arbetstagarnas rörlighet, ii) varaktig integration på arbetsmarknaden för ungdomar som inte arbetar eller studerar, iii) egenföretagande, entreprenörskap och företagsgrundande, iv) jämställdhet och åtgärder för att göra det lättare att kombinera arbete och privatliv, v) anpassning till förändringar för arbetstagare, företag och entreprenörer, vi) aktivt och sunt åldrande, och vii) åtgärder för att modernisera och stärka arbetsmarknadsinstitutionerna, även för att öka arbetstagarnas rörlighet över gränserna, (b) Investera i utbildning, kompetens och livslångt lärande genom att i) minska andelen elever med enbart grundskoleutbildning och främja lika tillgång till bra förskole-, grundskole- och gymnasieutbildning, ii) höja kvaliteten och öka effektiviteten och öppenheten inom universitets- och högskoleutbildningen för att öka deltagandet och förbättra resultaten, och iii) stärka lika tillgång till livslångt lärande, höja arbetskraftens kompetens och förbättra utbildningens relevans för arbetsmarknaden. (c) Främja social inkludering och bekämpa fattigdom genom i) aktiv inkludering, ii) integration av marginaliserade grupper som t.ex. romer, iii) åtgärder mot diskriminering på grund av kön, ras, etniskt ursprung, religion eller övertygelse, funktionsnedsättning, ålder eller sexuell läggning, iv) ökad tillgång till kvalitativa och hållbara tjänster till rimlig kostnad, inbegripet hälso- och sjukvård och sociala tjänster av allmänt intresse, v) främjande av den sociala ekonomin och socialt entreprenörskap, och vi) lokalt ledda strategier för lokal utveckling. (d) Förbättra institutionernas kapacitet och effektivisera den offentliga förvaltningen genom följande: i) Investeringar i institutionernas kapacitet och de offentliga förvaltningarnas och tjänsternas effektivitet med sikte på reformer, bättre lagstiftning och god förvaltning. Denna prioriterade investering ska gälla hela territoriet i de medlemsstater som har minst en NUTS 2-region enligt artikel 82.2 a i förordning (EU) nr […] och i medlemsstater som uppfyller villkoren för stöd från Sammanhållningsfonden. ii) Kapacitetsuppbyggnad för aktörer som ansvarar för genomförandet av åtgärder som rör arbetsmarknad, utbildning och socialpolitik samt sektoriella och territoriella pakter för att skapa stöd för reformer på nationell, regional och lokal nivå. 2. Genom de prioriterade investeringar som anges i punkt 1 ska ESF också bidra till de övriga tematiska målen i artikel 9 i förordning (EU) nr […], främst genom att (a) stödja övergången till en koldioxidsnål, klimatsmart, resurseffektiv och miljömässigt hållbar ekonomi genom att reformera utbildningssystemen, se till att kompetens och kvalifikationer motsvarar behoven, höja arbetskraftens kompetens och skapa nya jobb i sektorer som rör miljö och energi, (b) förbättra informations- och kommunikationsteknikens tillgänglighet och kvalitet och öka användningen genom att utveckla den digitala kompetensen och investera i e-kompetens, e-inkludering och tillhörande kunskaper i företagande, (c) stärka forskning, teknisk utveckling och innovation genom utveckling av högre universitetsutbildning, forskarutbildning och partnerskap mellan högskolor, forsknings- och teknikcentrum och företag, och (d) stärka de små och medelstora företagens konkurrenskraft genom att förbättra företagens och arbetstagarnas anpassningsförmåga och öka investeringarna i humankapitalet. Artikel 4 Samstämmighet och inriktning på tematiska mål 1. Medlemsstaterna ska se till att den strategi och de åtgärder som föreskrivs i de operativa programmen stämmer överens med och är inriktade på de utmaningar som anges i de nationella reformprogrammen och relevanta rådsrekommendationer enligt artikel 148.4 i fördraget, i syfte att bidra till uppnåendet av Europa 2020-strategins centrala mål i fråga om sysselsättning, utbildning och minskad fattigdom. 2. Minst 20 % av de totala ESF-medlen i varje medlemsstat ska anslås för det tematiska målet att främja social inkludering och bekämpa fattigdom i artikel 9.9 i förordning (EU) nr […]. 3. Medlemsstaterna ska inrikta stödet på de tematiska målen enligt följande: (a) I mer utvecklade regioner ska medlemsstaterna styra 80 % av ESF-anslaget till varje operativt program till högst fyra av de prioriterade investeringarna enligt artikel 3.1. (b) I övergångsregioner ska medlemsstaterna styra 70 % av ESF-anslaget till varje operativt program till högst fyra av de prioriterade investeringarna enligt artikel 3.1. (c) I mindre utvecklade regioner ska medlemsstaterna styra 60 % av ESF-anslaget till varje operativt program till högst fyra av de prioriterade investeringarna enligt artikel 3.1. Artikel 5 Indikatorer 1. Gemensamma indikatorer enligt bilagan till denna förordning och programspecifika indikatorer ska användas enligt artiklarna 24.3 och 87.2 b ii i förordning (EU) nr […]. Alla gemensamma indikatorer ska uttryckas i absoluta tal. De gemensamma och programspecifika outputindikatorerna avser helt eller delvis avslutade insatser. Om det är relevant för den typ av insatser som ges stöd ska kumulativa kvantifierade målvärden fastställas för 2022. Referensindikatorerna ska vara noll. De gemensamma och programspecifika resultatindikatorerna avser prioriterade områden. För referensindikatorerna ska de senaste tillgängliga uppgifterna användas. Kumulativa kvantifierade målvärden ska fastställas för 2022. 2. Förvaltningsmyndigheten ska tillsammans med de årliga genomföranderapporterna överlämna elektroniskt strukturerade uppgifter för varje prioriterad investering. Uppgifterna ska omfatta kategoriseringen samt de gemensamma output- och resultatindikatorerna Kapitel II Särskilda bestämmelser om programplanering och genomförande Artikel 6 Medverkan av partner 1. Arbetsmarknadens parter och andra berörda aktörer, särskilt icke-statliga organisationer, kan medverka i genomförandet av de operativa programmen enligt artikel 5 i förordning (EU) nr […] genom globalt stöd enligt artikel 113.7 i förordning (EU) nr […]. I detta fall ska det inom det operativa programmet fastställas vilken del av programmet som det globala stödet gäller och anges ett vägledande belopp som ska anslås från varje prioriterat område till detta. 2. För att främja att arbetsmarknadens parter på lämpligt sätt medverkar i ESF-stödda insatser ska förvaltningsmyndigheterna för ett operativt program i en region enligt artikel 82.2 a i förordning (EU) nr […] eller i en medlemsstat som är berättigad till stöd från Sammanhållningsfonden se till att lämpliga ESF-medel anslås till kapacitetsbyggande i form av utbildning, nätverksarbete och åtgärder för att stärka den sociala dialogen samt till gemensamma åtgärder av arbetsmarknadens parter. 3. För att främja att icke-statliga organisationer får tillgång till och på lämpligt sätt medverkar i ESF-stödda insatser, särskilt på områdena social inkludering, jämställdhet och lika möjligheter, ska förvaltningsmyndigheterna för ett operativt program i en region enligt artikel 82.2 a i förordning (EU) nr […] eller i en medlemsstat som är berättigad till stöd från Sammanhållningsfonden se till att lämpliga ESF-medel anslås till kapacitetsbyggande för icke-statliga organisationer. Artikel 7 Jämställdhet Medlemsstaterna och kommissionen ska främja jämställdhet genom integrering av jämställdhetsprincipen på alla områden, enligt artikel 7 i förordning (EU) nr […] och genom särskilda åtgärder enligt artikel 3.1 a iv, som inriktas på att varaktigt öka kvinnors deltagande och stärka deras ställning på arbetsmarknaden, minska könsdiskrimineringen på arbetsmarknaden, bekämpa könsstereotyper inom utbildningen och göra det lättare för män och kvinnor att kombinera arbete och privatliv. Artikel 8 Lika möjligheter och icke-diskriminering Medlemsstaterna och kommissionen ska främja lika möjligheter för alla, inklusive tillgänglighet för personer med funktionsnedsättning genom integrering av principen om icke-diskriminering på alla områden, enligt artikel 7 i förordning (EU) nr […] och genom särskilda åtgärder inom de prioriterade investeringarna enligt artikel 3, särskilt artikel 3.1 c iii. Dessa åtgärder ska inriktas på människor som löper risk att diskrimineras eller har en funktionsnedsättning, i syfte att öka deras deltagande på arbetsmarknaden, stärka deras delaktighet i samhället och minska ojämlikheter i fråga om utbildningsresultat och hälsa och underlätta övergången från institutionsbaserade till samhällsbaserade vårdtjänster. Artikel 9 Social innovation 1. ESF ska främja social innovation på alla områden inom ramen för sitt tillämpningsområde enligt artikel 3 i denna förordning, särskilt i syfte att testa innovativa lösningar för att tillgodose sociala behov och använda dem i större skala. 2. Medlemsstaterna ska identifiera teman för social innovation som motsvarar deras särskilda behov enligt de operativa programmen. 3. Kommissionen ska underlätta kapacitetsuppbyggnad för social innovation, särskilt genom att stödja ömsesidigt lärande, inrätta nätverk och sprida god praxis och goda metoder. Artikel 10 Samarbete över gränserna 1. Medlemsstaterna ska stödja samarbete över gränserna i syfte att främja ömsesidigt lärande och därigenom öka de ESF-stödda insatsernas verkan. I samarbetet över gränserna ska partner från minst två medlemsstater ingå. 2. Medlemsstaterna kan välja teman för samarbete över gränserna från en förteckning som föreslagits av kommissionen och godkänts av ESF-kommittén. 3. Kommissionen ska underlätta samarbetet över gränserna kring de teman som avses i punkt 2 genom ömsesidigt lärande och samordnade eller gemensamma insatser. Kommissionen ska i synnerhet inrätta en plattform på EU-nivå för att underlätta erfarenhetsutbyte, kapacitetsuppbyggnad och nätverksarbete samt sprida relevanta resultat. Kommissionen ska också utarbeta en samordnad ram för genomförandet med gemensamma urvalskriterier, typer av åtgärder och tidsplanering samt gemensamma metoder för övervakning och utvärdering, för att underlätta samarbetet över gränserna. Artikel 11 Fondspecifika bestämmelser för de operativa programmen 1. Genom undantag från artikel 87.1 i förordning (EU) nr […] får de operativa programmen fastställa prioriterade områden för genomförande av åtgärder för social innovation och samarbete över gränserna enligt artiklarna 9 och 10. 2. Genom undantag från artikel 110.3 i förordning (EU) nr […] ska den högsta samfinansieringsandelen för ett prioriterat område höjas med tio procentenheter, dock till högst 100 %, om området enbart avser social innovation eller samarbete över gränserna, eller en kombination av båda. 3. Utöver vad som föreskrivs i artikel 87.3 i förordning (EU) nr […] ska de operativa programmen även fastställa hur de planerade ESF-stödda insatserna ska bidra till (a) de tematiska mål som anges i artikel 9.1–9.7 i förordning (EU) nr […] för respektive prioriterat område, (b) social innovation och samarbete över gränserna enligt artiklarna 9 och 10, om de inte omfattas av ett särskilt prioriterat område. Artikel 12 Särskilda bestämmelser om behandling av särskilda regionala särdrag 1. ESF kan stödja lokalt ledda strategier för lokal utveckling enligt artikel 28 i förordning (EU) nr […], territoriella pakter och lokala initiativ för sysselsättning, utbildning och social inkludering samt integrerade regionala investeringar enligt artikel 99 i förordning (EU) nr […]. 2. Som komplement till Erufs insatser enligt artikel 7 i förordning (EU) nr [Eruf] kan ESF stödja en hållbar stadsutveckling genom strategier med integrerade insatser för att lösa ekonomiska och sociala problem samt miljöproblem i de stadsområden som anges i partnerskapsavtalet. Kapitel III Särskilda bestämmelser om finansiell förvaltning Artikel 13 Stödberättigande utgifter 1. ESF ska ge stöd till stödberättigande utgifter, som trots vad som sägs i artikel 110.2 b i förordning (EU) nr […], får omfatta alla ekonomiska resurser till vilka arbetsgivare och arbetstagare gemensamt bidrar. 2. ESF får ge stöd till utgifter för insatser som genomförs utanför programområdet men inom unionen om följande två villkor är uppfyllda: (a) Att insatsen genomförs till gagn för programområdet. (b) Att programmyndigheternas skyldigheter i fråga om förvaltning, styrning och revision av insatsen fullgörs av de myndigheter som ansvarar för det program som stöder insatsen eller att de sluter avtal med myndigheterna i den medlemsstat där insatsen genomförs förutsatt att villkoren i punkt 2 a är uppfyllda och skyldigheterna i fråga om förvaltning, styrning och revision av insatsen fullgörs. 3. Utöver de utgifter som avses i artikel 59.3 i förordning (EU) nr […] ska inköp av infrastruktur, mark och fastigheter inte berättiga till stöd från ESF. 4. Bidrag i form av anslag eller löner som betalas av en tredje part till förmån för deltagarna i en insats kan berättiga till stöd från ESF förutsatt att värdet inte överstiger den kostnad som bärs av tredje part och att kostnaden uppkommer i enlighet med nationella regler, inklusive redovisningsregler. Artikel 14 Förenklade kostnadsalternativ 1. Utöver de metoder som avses i artikel 57 i förordning (EU) nr […] får kommissionen ersätta medlemsstaternas utgifter på grundval av standardiserade skalor för enhetskostnader och schablonbelopp som fastställs av kommissionen. De belopp som beräknas på detta sätt ska betraktas som offentligt stöd utbetalat till stödmottagare och som stödberättigande utgifter vid tillämpningen av förordning (EU) nr […]. I detta syfte ska kommissionen ha befogenhet att anta delegerade akter enligt förfarandet i artikel 16 om berörda typer av insatser och fastställande av standardiserade skalor för enhetskostnader och schablonbelopp och deras högsta belopp, vilka kan komma att justeras enligt tillämpliga gemensamt beslutade metoder. Redovisningsrevisionen ska enbart syfta till att kontrollera att villkoren för ersättning av kommissionen på grundval av standardiserade skalor för enhetskostnader och schablonbelopp har uppfyllts. Om dessa finansieringsformer används får medlemsstaterna tillämpa sin egen redovisningspraxis för att stödja insatserna. Vid tillämpningen av denna förordning och förordning (EU) nr […] ska denna redovisningspraxis och därav resulterande belopp inte vara föremål för revision av revisionsmyndigheten eller kommissionen. 2. I enlighet med artikel 57.1 d och 57.4 d i förordning (EU) nr […] får en schablonmässig andel på upp till 40 % av de stödberättigande direkta personalkostnaderna användas för att täcka de återstående stödberättigande kostnaderna för en insats. 3. Bidrag som ersätts på grundval av stödberättigande kostnader för insatserna och som fastställts genom schablonmässig finansiering, standardiserade skalor för enhetskostnader och schablonbelopp enligt punkt 1 eller artikel 57 i förordning (EU) nr […] får beräknas i varje enskilt fall med hänvisning till ett budgetförslag som godkänts på förhand av förvaltningsmyndigheten, om det offentliga stödet inte överstiger 100 000 euro. 4. Bidrag för vilka det offentliga stödet inte överstiger 50 000 euro ska fastställas genom schablonbelopp eller standardiserade skalor för enhetskostnader enligt artikel 57.1 i förordning (EU) nr […], utom när det gäller insatser som får stöd inom ramen för en statlig stödordning. Artikel 15 Finansiella instrument 1. Enligt artikel 32 i förordning (EU) nr […] får ESF stödja politiska riktlinjer och åtgärder inom sitt tillämpningsområde genom finansiella instrument som riskdelningssystem, eget kapital och skuld, garantifonder, holdingfonder och lånefonder. 2. ESF får användas för att öka tillgången till kapitalmarknaderna för offentliga och privata organ på nationell och regional nivå om de genomför politiska riktlinjer och åtgärder inom tillämpningsområdet för ESF och det operativa programmet genom policybaserade garantier för ESF som kräver godkännande av kommissionen. Kommissionen ska ha befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 16 för att fastställa särskilda regler och villkor för medlemsstaternas ansökningar om policybaserade garantier, inklusive tak, och därvid särskilt se till att användningen av dessa inte leder till alltför höga skuldsättningsnivåer hos offentliga organ. Varje ansökan ska bedömas av kommissionen och kommissionen ska godkänna varje policybaserad garanti för ESF, förutsatt att den ligger inom området för det operativa program som avses i artikel 87 i förordning (EU) nr […] och att den överensstämmer med etablerade regler och villkor. Kapitel IV Delegering av befogenheter och slutbestämmelser Artikel 16 Utövande av delegering 1. Kommissionens rätt att anta delegerade akter gäller på de villkor som fastställs i denna artikel. 2. Den delegering av befogenheter som avses i artiklarna 14.1 och 15.2 ska ges kommissionen på obestämd tid från och med den 1 januari 2014. 3. Den delegering av befogenheter som avses i artikel 14.1 första stycket och 15.2 andra stycket får när som helst återkallas av Europaparlamentet eller rådet. Ett beslut om återkallande avslutar delegeringen av de befogenheter som anges i beslutet. Beslutet ska få verkan dagen efter att det offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning eller vid ett senare, i beslutet angivet, datum. Beslutet påverkar inte delegerade akter som redan trätt i kraft. 4. När kommissionen antagit en delegerad akt ska den samtidigt underrätta Europaparlamentet och rådet. 5. En delegerad akt som antagits i enlighet med artiklarna 14.1 första stycket och 115.2 andra stycket ska träda i kraft endast om Europaparlamentet eller rådet inte har gjort några invändningar inom två månader efter det att akten anmäldes till Europaparlamentet och rådet, eller om Europaparlamentet och rådet, innan den perioden löpt ut, har informerat kommissionen om att de inte har några invändningar. Denna period ska förlängas med två månader om Europaparlamentet eller rådet så begär. Artikel 17 Upphävande Förordning (EG) nr 1081/2006 ska upphöra att gälla med verkan den 1 januari 2014. Hänvisningar till den upphävda förordningen ska anses som hänvisningar till den här förordningen. Artikel 18 Översynsklausul Europaparlamentet och rådet ska i enlighet med artikel 164 i fördraget göra en översyn av denna förordning senast den 31 december 2020. Artikel 19 Ikraftträdande Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning. Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater. Utfärdad i Bryssel den På Europaparlamentets vägnar På rådets vägnar Ordförande Ordförande BILAGA Gemensamma output- och resultatindikatorer för ESF-investeringar (1) Gemensamma outputindikatorer för deltagare Med deltagare[20] avses personer som direkt gynnas av en ESF-investering och som kan identifieras och kontaktas för att lämna uppgifter om sig själva, och för vilka särskilda utgifter öronmärks. Andra stödmottagare betraktas inte som deltagare. · Arbetslösa, inklusive långtidsarbetslösa* · Långtidsarbetslösa* · Icke förvärvsarbetande* · Icke förvärvsarbetande som inte deltar i allmän eller yrkesinriktad utbildning* · Anställda eller egenföretagare* · Under 25 år* · Över 54 år* · Med primärskoleutbildning (ISCED 1) eller grundskoleutbildning (ISCED 2)* · Med gymnasieutbildning (ISCED 3) eller eftergymnasial utbildning (ISCED 4)* · Med högskoleutbildning (ISCED 5–8)* · Invandrare, personer med utländsk bakgrund, minoriteter (inklusive marginaliserade grupper som romer)** · Personer med funktionsnedsättning** · Andra mindre gynnade grupper** Det totala antalet deltagare beräknas automatiskt på grundval av outputindikatorerna. Dessa uppgifter om deltagare i en ESF-stödd insats ska lämnas i de årliga genomföranderapporterna enligt artikel 44.1 och 44.2 och artikel 101.1 i förordning (EU) nr […]. Alla uppgifter ska delas upp efter kön. (2) Gemensamma outputindikatorer för enheter · Antalet projekt som helt eller delvis genomförs av arbetsmarknadens parter eller icke-statliga organisationer · Antalet projekt som riktar sig till offentliga förvaltningar eller offentliga tjänster · Antalet mikroföretag och små och medelstora företag som får stöd Dessa uppgifter ska lämnas i de årliga genomföranderapporterna enligt artikel 44.1 och 44.2 och artikel 101.1 i förordning (EU) nr […]. (3) Gemensamma omedelbara resultatindikatorer om deltagare · Icke förvärvsarbetande som nyligen börjat söka arbete efter avslutad åtgärd · Deltagare i utbildning efter avslutad åtgärd · Deltagare som får kvalifikation efter avslutad åtgärd · Deltagare i sysselsättning efter avslutad åtgärd Dessa uppgifter ska lämnas i de årliga genomföranderapporterna enligt artikel 44.1 och 44.2 och artikel 101.1 i förordning (EU) nr […]. Alla uppgifter ska delas upp efter kön. (4) Gemensamma långsiktigare resultatindikatorer om deltagare · Deltagare i sysselsättning efter 6 månader · Deltagare i egenföretagande efter 6 månader · Deltagare med förbättrad arbetsmarknadssituation efter 6 månader Dessa uppgifter ska lämnas i de årliga genomföranderapporterna enligt artikel 44.1 och 44.2 i förordning (EU) nr […]. Uppgifterna ska samlas in från ett representativt urval deltagare inom varje prioriterat område. Urvalets interna validitet bör säkerställas på ett sådant sätt att uppgifterna kan generaliseras för varje prioriterat område. Alla uppgifter ska delas upp efter kön. [1] Femte rapporten om den ekonomiska, sociala och territoriella sammanhållningen, november 2010. [2] Meddelande från kommissionen till Europaparlamentet, rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén, och de nationella parlamenten: Översyn av EU:s budget (KOM(2010) 700, 19.10.2010. [3] Meddelande från kommissionen till Europaparlamentet, rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén samt Regionkommittén: En budget för Europa 2020, KOM(2011) 500, 29.6.2011. [4] Kommissionens arbetsdokument: Results of the public consultation on the conclusions of the fifth report on economic, social and territorial cohesion, SEC(2011) 590 slutlig, 13.5.2011. [5] Europaparlamentets resolution av den 7 oktober 2010 om Europeiska socialfondens framtid, P7_TA(2010)0357. Europaparlamentets resolution av den 7 oktober 2010 om EU:s sammanhållnings- och regionalpolitik efter 2013, P7_TA(2010)0356. [6] EUT C 132, 3.5.2011. [7] EUT C 166, 7.6.2011, s. 8. [8] KOM(2010) 700, 19.10.2010. [9] EUT C , , s. . [10] EUT C , , s. . [11] EUT C , , s. . [12] KOM(2010) 2020 slutlig, 3.3.2010. [13] KOM(2010) 682 slutlig, 23.11.2010. [14] KOM(2010) 477 slutlig, 15.9.2010. [15] KOM(2010) 758 slutlig, 16.12.2010. [16] KOM(2010) 245 slutlig/2, 26.8.2010. [17] KOM(2010) 546 slutlig, 6.10.2010. [18] EUT L 210, 31.7.2006, s. 12. [19] Rådets rekommendation av den 13 juli 2010 om allmänna riktlinjer för medlemsstaternas och unionens ekonomiska politik (EUT L 191, 23.7.2010, s. 28) och rådets beslut av den 21 oktober 2010 om riktlinjer för medlemsstaternas sysselsättningspolitik (EUT L 308, 24.11.2010, s. 46). [20] Medlemsstaternas rutiner för databehandling ska följa bestämmelserna i direktiv 95/46/EG av den 24 oktober 1995 om skydd för enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter, särskilt artiklarna 7 och 8. Uppgifter som lämnas för indikatorer markerade med * är personuppgifter enligt artikel 7 i det direktivet. Behandlingen är nödvändig för att fullgöra en rättslig förpliktelse som åvilar den registeransvarige (artikel 7 c). En definition av registeransvarig ges i artikel 2 i det direktivet. Uppgifter som lämnas för indikatorer markerade med ** är en särskild uppgiftskategori enligt artikel 8 i det direktivet. Under förutsättning av lämpliga skyddsåtgärder och av hänsyn till ett viktigt allmänt intresse får medlemsstaterna antingen i sin nationella lagstiftning eller genom ett beslut av tillsynsmyndigheten (artikel 8.4) besluta om andra undantag än de som nämns i artikel 8.2.