Förslag till RÅDETS BESLUT om ändring av genomförandebeslut 2009/1008/EU om bemyndigande för Lettland att förlänga tillämpningen av en åtgärd som avviker från artikel 193 i direktiv 2006/112/EG om ett gemensamt system för mervärdesskatt /* COM/2012/0666 final - 2012/0315 (NLE) */





MOTIVERING 1. BAKGRUND TILL FÖRSLAGET Motiv och syfte Enligt artikel 395.1 i rådets direktiv 2006/112/EG av den 28 november 2006 om ett gemensamt system för mervärdesskatt (nedan kallat momsdirektivet) får rådet enhälligt på förslag av kommissionen bemyndiga varje medlemsstat att genomföra särskilda åtgärder som avviker från bestämmelserna i detta direktiv, för att förenkla uppbörden av skatt eller för att förhindra vissa slag av skatteundandragande eller skatteflykt. Genom en skrivelse som registrerades hos kommissionen den 20 april 2012 begärde Republiken Lettland (nedan kallad Lettland) tillstånd att fortsätta att tillämpa en åtgärd som avviker från artikel 193 i momsdirektivet. I enlighet med artikel 395.2 i momsdirektivet underrättade kommissionen på Lettlands begäran övriga medlemsstater, genom en skrivelse av den 30 juli 2012 (Spanien underrättades dock genom en skrivelse av den 31 juli 2012). Genom en skrivelse av den 2 augusti 2012 underrättade kommissionen Lettland om att den hade alla uppgifter som den ansåg sig behöva för att kunna handlägga ärendet. Allmän bakgrund Lettland ansöker om tillstånd om att för timmerleveranser förlänga den nuvarande tillämpningen av omvänd betalningsskyldighet. Enligt Lettlands uppgifter domineras landets timmermarknad fortfarande till stor del av småföretag och enskilda leverantörer som ofta försvinner utan att betala in skatten till myndigheterna, medan kunden har en giltig faktura för att kunna dra av ingående moms. Enligt förfarandet för omvänd betalningsskyldighet blir mottagaren skyldig att betala momsen till skattemyndigheterna, ifall denne är en beskattningsbar person för momsändamål. I praktiken innebär detta att om en timmerleverantör inte tar ut moms av köparen, ska den senare både deklarera och dra av motsvarande moms, förutsatt att denne har full avdragsrätt. Därmed undanröjs behovet av en effektiv inbetalning till staten. Systemet tillämpas på Lettlands territorium och har ingen inverkan på gränsöverskridande transaktioner. Denna undantagsåtgärd beviljades ursprungligen i 2003 års anslutningsakt[1], närmare bestämt i kapitel 7 punkt 1 b i bilaga VIII (undantag från sjätte direktivet[2] som utan betydande ändringar har ersatts av momsdirektivet). Den skulle tillämpas till och med den 30 april 2005. Åtgärden har därefter förlängts till och med den 31 december 2009 genom rådets beslut 2006/42/EG av den 24 januari 2006[3] och till och med den 31 december 2012 genom rådets beslut 2009/1008/EU av den 7 december 2009[4]. Kommissionen är medveten om att den situation fortfarande råder som låg till grund för det ursprungliga undantaget. Lettland hävdar att flera indikatorer pekar på att riskerna för momsbedrägeri fortfarande är stora inom denna sektor. Undantaget bör därför förlängas med ytterligare en begränsad period. Eftersom undantaget har gällt under ganska lång tid, bör en utvärderingsrapport lämnas in till kommissionen, om Lettland skulle överväga ännu en förlängning efter 2015. Rapporten bör lämnas senast den 1 april 2015, tillsammans med ansökan om förlängning. Gällande bestämmelser Andra medlemsstater har beviljats liknande undantag med avseende på artikel 193 i momsdirektivet. Förenlighet med Europeiska unionens politik och mål på andra områden Ej tillämpligt. 2. RESULTAT AV SAMRÅD MED BERÖRDA PARTER OCH KONSEKVENSBEDÖMNINGAR Samråd med berörda parter Ej tillämpligt. Extern experthjälp Någon extern experthjälp har inte behövts. Konsekvensbedömning Förslaget till beslut syftar till att bekämpa momsfusk på den lettiska timmermarknaden och har därför en potentiellt positiv effekt. På grund av det snäva tillämpningsområdet och den begränsade tillämpningsperioden kommer åtgärden under alla omständigheter att få begränsade effekter. 3. FÖRSLAGETS RÄTTSLIGA ASPEKTER Sammanfattning av den föreslagna åtgärden Bemyndigande för Lettland att utsträcka tillämpningstiden för en åtgärd som avviker från artikel 193 i momsdirektivet och gäller användning av omvänd betalningsskyldighet i samband med timmertransaktioner. Rättslig grund Artikel 395 i momsdirektivet. Subsidiaritetsprincipen En medlemsstat som önskar införa åtgärder som avviker från direktivet måste enligt artikel 395 i momsdirektivet bemyndigas av rådet genom ett rådsbeslut. Därför är förslaget förenligt med subsidiaritetsprincipen. Proportionalitetsprincipen Förslaget är förenligt med proportionalitetsprincipen av följande skäl: Beslutet avser ett bemyndigande som beviljas en medlemsstat på dess egen begäran och utgör därför ingen förpliktelse. Med hänsyn till undantagets begränsade tillämpningsområde är den särskilda åtgärden proportionerlig mot syftet. Val av regleringsform Enligt artikel 395 i momsdirektivet är en avvikelse från de gemensamma momsreglerna endast möjliga genom rådets bemyndigande i form av ett enhälligt beslut på förslag av kommissionen. Ett rådsbeslut är också den lämpligaste regleringsformen, eftersom det kan riktas till enskilda medlemsstater. 4. BUDGETKONSEKVENSER Förslaget har ingen påverkan på unionens budget. 5. ÖVRIGT Översyn/ändring/tidsbegränsning Förslaget innehåller en bestämmelse om tidsbegränsning. 2012/0315 (NLE) Förslag till RÅDETS BESLUT om ändring av genomförandebeslut 2009/1008/EU om bemyndigande för Lettland att förlänga tillämpningen av en åtgärd som avviker från artikel 193 i direktiv 2006/112/EG om ett gemensamt system för mervärdesskatt EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA BESLUT med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, med beaktande av rådets direktiv 2006/112/EG av den 28 november 2006 om ett gemensamt system för mervärdesskatt[5], särskilt artikel 395.1, med beaktande av Europeiska kommissionens förslag, och av följande skäl: (1) Genom en skrivelse som registrerades hos kommissionen den 20 april 2012 begärde Lettland tillstånd om att få fortsätta tillämpa en åtgärd som avviker från bestämmelserna i direktiv 2006/112/EG. Denna avser vem som ska vara skyldig att betala mervärdesskatt till skattemyndigheterna. (2) Genom en skrivelse av den 30 juli 2012 har kommissionen i enlighet med artikel 395.2 i direktiv 2006/112/EG underrättat övriga medlemsstater om Lettlands begäran. Spanien underrättades emellertid om begäran genom en skrivelse av den 31 juli 2012. Genom en skrivelse av den 2 augusti 2012 underrättade kommissionen Lettland om att den hade alla uppgifter som den ansåg sig behöva för att handlägga ärendet. (3) Lettlands timmermarknad domineras fortfarande av små lokala företag och enskilda leverantörer. Dessa särskilda förhållanden har givit upphov till skattebedrägeri, som skattemyndigheterna haft svårt att kontrollera. För att bekämpa detta missbruk infördes en särskild bestämmelse i den lettiska mervärdesskattelagstiftningen. Enligt denna är vid timmertransaktioner den beskattningsbara person skattskyldig för vilken det skattepliktiga tillhandahållandet av varor eller tjänster utförs. Denna åtgärd avviker från artikel 193 i direktiv 2006/112/EG. I den föreskrivs att enligt det inhemska systemet ska den beskattningsbara person normalt vara skyldig att betala mervärdesskatt som tillhandahåller varor eller tjänster. (4) Den rättsliga och faktiska situation har inte har förändrats som motiverade den avvikande åtgärden enligt rådets genomförandebeslut 2009/1008/EU av den 7 december 2009 om bemyndigande för Republiken Lettland att förlänga tillämpningen av en åtgärd som avviker från artikel 193 i direktiv 2006/112/EG om ett gemensamt system för mervärdesskatt[6]. Enligt Lettlands uppgifter verkar riskerna för bedrägerier med mervärdesskatt fortfarande vara stora inom denna sektor. Lettland bör därför bemyndigas att tillämpa åtgärden under ytterligare en begränsad period. (5) Om Lettland skulle överväga ännu en förlängning efter 2015, bör landet för kommissionen lägga fram en rapport om åtgärdens tillämpning. Detta bör ske tillsammans med begäran och senast den 30 mars 2015. (6) Avvikelsen har ingen negativ inverkan på den del av unionens egna medel som härrör från mervärdesskatt. (7) Beslut 2009/1008/EU bör därför ändras i enlighet med detta. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Artikel 1 Beslut 2009/1008/EU ska ändras på följande sätt: 1) I artikel 2 ska ”den 31 december 2012” ersättas med ”den 31 december 2015”. 2) Följande artikel ska införas som artikel 2a: ”Artikel 2a En ansökan om förlängning av den åtgärd som föreskrivs i detta beslut ska lämnas till kommissionen senast den 30 mars 2015 och ska åtföljas av en rapport om åtgärdens tillämpning.” Artikel 2 Detta beslut riktar sig till Republiken Lettland. Utfärdad/t i Bryssel den På rådets vägnar Ordförande [1] EUT L 236, 23.9.2003, s. 33. [2] Rådets direktiv 77/388/EEG av den 17 maj 1977 om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning rörande omsättningsskatter – Gemensamt system för mervärdesskatt: enhetlig beräkningsgrund (EGT L 145, 13.6.1977). [3] EUT L 25, 28.1.2006, s. 31. [4] EUT L 347, 24.12.2009, s. 30. [5] EUT L 347, 11.12.2006, s. 1. [6] EUT L 347, 24.12.2009, s. 30.