Regionkommitténs yttrande om "Meddelande från kommissionen till rådet, Europaparlamentet, Ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén om 'Den gemensamma transportpolitiken - Handlingsprogram 1995-2000'"

(96/C 337/03)

Vid utarbetandet av detta yttrande har REGIONKOMMITTÉN har tagit hänsyn till följande:

Meddelandet från kommissionen om "Den gemensamma transportpolitiken - Handlingsprogram 1995-2000" (KOM(95) 302 slutlig).

Kommissionens beslut av den 1 augusti 1995 att rådfråga Regionkommittén i enlighet med artikel 198c, första strecksatsen, i EG-fördraget.

Regionkommitténs beslut av den 18 juli 1995, att anmoda utskott 3, "Transporter och kommunikationsnät", att utarbeta detta yttrande.

Utkastet till yttrande (CdR 406/96 rev.) antaget av utskott 3 den 8 februari 1996. Föredragande var Göran Färm och Wendelin Weingartner.

Under sin 13:e plenarsessionen den 12-13 juni 1996 (sammanträdet den 13 juni 1996) antog Region-kommittén enhälligt följande yttrande.

1. Mål och utgångspunkter

Maastrichtfördraget innebar en ny fas i den gemensamma transportpolitiken, då man vid sidan om erhållandet och uppbyggandet av en inre marknad även betonade följande mål:

- En hållbar utveckling med miljöhänsyn.

- En förbättrad säkerhet och effektivitet när det gäller infrastrukturen för transporter.

Ett uttryckligt erkännande av subsidiaritetsprincipen kräver att beslut i fråga om gemenskapens transportpolitik fattas och genomförs på lämpligaste nivå.

Åtgärdsprogrammet omfattar principer och initiativ på tre grundläggande områden:

- En kvalitetsförbättring genom en utbyggnad av ett integrerat trafiksystem med hjälp av modern teknologi som bidrar till de miljö-, säkerhets- och ekonomiskpolitiska målen.

- Den inre marknadens funktion bör förbättras med målet att främja effektiva och användarvänliga transporttjänster, som kännetecknas av valfrihet, samtidigt som man värnar om de sociala normerna.

- Förbindelserna med omvärlden skall byggas ut genom bättre trafikförbindelser med tredje land och förbättrade möjligheter för företag inom EU att få tillgång till andra transportmarknader.

Regionkommittén ser det framför allt som sin uppgift att framhäva medborgarnas synsätt och intresse i deras egenskap av konsumenter, trafikanter och parter som påverkas av trafiksituationen i de berörda regionerna och kommunerna.

Regionkommittén betonar att varaktighetsprincipen som nämns i handlingsprogrammet är en viktig princip för de berörda medborgarna. Denna princip betyder att trafiksystemets belastning i de berörda regionerna inte får växa så att det leder till att befolkningen motsätter sig en ändring av transportpolitiken. En långsiktigt hållbar trafikpolitik som är integrerad i en strategi för fysisk planering måste förebygga den typen av situationer.

Regionkommittén tillstyrker handlingsprogrammets tre målsättningar, men vill utvidga punkten om kvalitetsförbättring till att omfatta ytterligare två aspekter: användar- och kundaspekten och aspekten som gäller en rättvis konkurrens mellan olika transportmedel.

Användar- och kundaspekten innebär i enlighet med subsidiaritetsprincipen att kommunerna och regionerna får en särskilt viktig roll när det gäller utarbetandet av en gemensam transportpolitik. För att de skall kunna utveckla denna aspekt måste kunskapen om de olika kundgruppernas behov och värderingar förbättras. Detta gäller också dagens och framtidens persontransportmarknad i medlemsstaterna. Regionkommittén välkomnar i detta sammanhang kommissionens initiativ att utarbeta grönboken "Medborgarnät - vägar för att utnyttja kollektivtrafikens potential i Europa".

Ramvillkoren för konkurrensen mellan de enskilda transportmedlen, särskilt väg- och järnvägstransporterna, skall beakta alla kostnader som de enskilda transportörerna orsakar. Regionkommittén välkomnar den ansats som gjorts beträffande denna fråga i den nyligen utgivna grönboken "Mot en rättvis och effektiv prissättning av transporter. Policyval för att internalisera transporternas externa kostnader i Europeiska unionen".

I särskilt utsatta områden bör man dessutom vidta särskilda åtgärder för att skydda medborgarna och deras miljö, så att förskjutningen mot miljövänliga transportmedel inte enbart formuleras som ett allmänt mål utan även faktiskt omsätts i praktiken. I dessa områden är dessutom möjligheterna till överföring av medel från vägtransporter till järnvägstransporter en avgörande förutsättning för att en rimligt dimensionerad järnvägsstruktur skall kunna skapas.

Regionkommittén vill ännu en gång påpeka att detta handlingsprogram bygger på vitboken om den gemensamma transportpolitikens framtida utveckling. Programmet driver därmed även målet att utarbeta åtgärder för en långsiktig "hållbar rörlighet", som befolkningen accepterar. Detta fordrar å ena sidan att man prioriterar miljövänliga transportmedel och transportsystem. Det är å andra sidan nödvändigt att man informerar den breda allmänheten om detta handlingsprogram och de planerade åtgärderna, för att på så sätt bidra till en större insyn.

2. Sammanfattande beskrivning av politiken och åtgärderna

2.1. Kvalitetsförbättring

2.1.1. Utbyggnad av systemen

2.1.1.1. Regionkommittén välkomnar en bättre integration av transportmedlen och att man i större utsträckning utnyttjar miljövänliga och energisnåla transportmedel.

Många människor har i dag dåliga kollektivtransportförbindelser till arbetet och till olika service-inrättningar. Regionkommittén anser därför att en förbättrad allmän rörlighet till och från olika verksamheter bör eftersträvas. Kommittén vill i synnerhet betona vikten av att utveckla strategier för lokalisering och utformning av knutpunkter i persontransportsystemen och uppbyggnad av trafikledning för kombinerade transporter. Vid dessa knutpunkter måste man exempelvis kunna byta mellan bil, buss och spårbunden trafik på ett snabbt, bekvämt och tillförlitligt sätt. Man bör i detta sammanhang även ta hänsyn till fartygs-, färje- och flygtransporter. EU:s THERMIE-initiativ är ett värdefullt exempel på detta.

Regionkommittén anser vidare att även regionala flygplatser utgör viktiga knutpunkter och att man bör utarbeta incitament som förstärker detta faktum, framför allt där rälstrafik inte utgör ett tillräckligt alternativ. I mindre tättbebyggda områden kan dessa flygplatser vara en förutsättning för den ekonomiska utvecklingen i regionen. De höga krav som ställs på flyg- och passagerarsäkerhet och miljöskydd samt behovet av vägförbindelser lägger en börda på regionerna, eftersom utbyggnaden av regionala flygplatser innebär höga kostnader.

2.1.1.2. Regionkommittén sällar sig till dem som anser att man bör främja ny transport- och informationsteknologi. Inom ramen för EU:s forskningspolitik bör man anslå mer resurser för kvalitetsförbättring av transportsystemen och för att stärka den europeiska industrins konkurrenskraft på världsmarknaden.

Regionkommittén vill särskilt framhålla betydelsen av att det utvecklas tekniska lösningar som underlättar resandet. Det är nödvändigt att utarbeta och standardisera informationssystem som man kan få tillgång till i hemmet, på arbetsplatsen och i olika servicecentra och att förbättra trafikantens möjlighet att kunna välja mellan olika kombinationer av transportmedel.

Regionkommittén välkomnar arbetet med att införa telematiksystem för vägtransporter. Kommittén delar uppfattningen att medlemsstater bör prioritera att det införs tillämpningar som kan genomföras rent praktiskt, som är kompatibla mellan olika system och som förbättrar säkerheten och effektiviteten i hela Europa.

2.1.1.3. Regionkommittén delar kommissionens uppfattning att man successivt kan skapa ett integrerat transportnät med hjälp av de alleuropeiska näten. Eftersom resurserna är begränsade och med anledning av kravet på miljövänliga transportmedel måste EU:s principer om en finansieringsöverföring mellan olika transportmedel ligga fast. Intäkter från vägavgifter bör exempelvis kunna användas för att bygga ut infrastrukturen i fråga om andra transportmedel i samma region och utmed samma transportaxel. Den nationalekonomiska nyttan - även med hänsyn till ekologi- och produktivitetsaspekter som väger in det befintliga trafiknätets uppbyggnad - bör dessutom värdesättas i väsentligt större utsträckning när man fattar beslut om projekt inom ramen för de alleuropeiska näten. När dessa projekt väljs ut skall man ta hänsyn till trafiken som passerar EU:s yttre gränser, i särskilt hög grad med avseende på de förändringar som sker inom godstrafiken i öst-västlig riktning.

2.1.1.4. Regionkommittén delar kommissionens uppfattning att allmänna kommunikationsmedel bör vara ett attraktivt alternativ till person- och lastbilstransporter. Samhället bör vinnlägga sig om att lägga grunden för sådana villkor och möjligheter som gör det möjligt för individen att välja den transportlösning som på bästa sätt verkar för att man skall uppnå de gemensamma transportpolitiska målen om miljöskydd, säkerhet och effektivitet.

2.1.2. Miljö

2.1.2.1. Regionkommittén understryker att det är nödvändigt att det råder samklang mellan det växande behovet av rörlighet och de ökade kraven på miljöskydd i EU:s transportpolitik. Regionkommittén kräver en förstärkt forskning när det gäller transporternas miljökonsekvenser och att man skapar ett mätinstrument för att kunna uppskatta dessa konsekvenser. Detta är nödvändigt för att de olika transportmedlen skall kunna bära de externa kostnaderna genom skatter och avgifter. EU måste med större kraft påskynda sin forskning och utveckling när det gäller driftssystem och fordon med lägre utsläpp av koldioxid och andra skadliga ämnen. Därutöver måste man intensifiera forskningen på området för förnybara motorbränslen. Ett massivt FoU-arbete bidrar inte enbart till en bättre miljö utan stärker även den europeiska industrins konkurrenskraft på världsmarknaden, vilket är särskilt viktigt. Man måste här ta hänsyn till samhällsekonomiska utgångspunkter.

2.1.2.2. Transportpolitiken måste samordnas med människans och naturens behov. De miljöproblem som beror på trafiken och som har återverkningar på folkhälsan, naturen och klimatet måste begränsas. Vi måste skapa bättre miljömässiga förhållanden för kommande generationer.

2.1.2.3. Som komplement till detta handlingsprogram begär Regionkommittén att man vidtar särskilda åtgärder för att skydda ekologiskt utsatta regioner och områden som påverkas av det europeiska transportsystemet. I dessa särskilt utsatta regioner måste man vidta särskilda skyddsåtgärder mot detta problem på ett preventivt och mer omfattande sätt än tidigare och i samordning med rådande behov. Dessa åtgärder omfattar lämpliga byggprojekt, integrerade lösningar för infrastrukturnätet för transporter och måste i undantagsfall också innebära att man gör avkall på det helt fria valet av transportmedel, så länge som alternativ kan erbjudas under jämförbara förhållanden.

2.1.2.4. Regionkommittén vill särskilt betona att man måste få bukt med överbelastningen av infrastrukturen, eftersom denna leder till nackdelar för miljön, höga olyckstal, dålig framkomlighet och höga kostnader, både för den enskilde och för samhället. Regionkommittén föreslår att kommissionen lanserar ett "benchmarking"-projekt som kan utgöra ett positivt exempel på en utbyggnad av kollektiva transportmedel och andra åtgärder som syftar till att minska de miljömässiga ingreppen. Bostadsbyggandet och skapandet av arbetsplatser måste samordnas med kollektivtrafikens utbyggnad på ett bättre sätt samt bidra till en förbättring av miljön.

2.1.2.5. Regionkommittén begär att man ändrar prissättningen och beskattningen av olika bränslen och fordon, så att de ansvariga för transporterna kan göra sitt val ur ekologisk synvinkel. Dagens princip om likabeskattning av mineraloljor och alternativ till dessa måste ändras, så att det uppstår incitament för att använda alternativa och miljövänliga bränslen.

2.1.2.6. Regionkommittén vill peka på de problem som orsakas av ett snabbt stigande antal godstransporter med lastbil. Dessa transporter utgör ett stort och växande miljöproblem samt även ett problem när det gäller trafiksäkerheten och den höga trafiktätheten på vägarna. Regionkommittén rekommenderar att man bygger ut ett väl avvägt nät bestående av regionala godstransportcentraler för kombinerade transporter och centra för förbättrad godsdistribution i större tätorter, i vilka en effektiv omlastning av gods från ett transportmedel till ett annat kan ske utan stor tidsförslust eller omlastningsproblem. Regionkommittén anser det dessutom vara nödvändigt att man skall kunna påverka valet av transportmedel genom kostnader och avgifter för att minska de problem som orsakas av gods-transporterna. En tyngdpunkt i EU:s forskningsstimulansåtgärder bör vara utveckling av gemenskaps-modeller för stadslogistik (inklusive IT-tillämpningar).

2.1.2.7. Regionkommittén delar uppfattningen att arbetet med att minska koldioxidutsläppen måste omfatta samtliga transportmedel. Sjöfartens och även luftfartens internationella karaktär och det förhållandet att det hittills saknas internationella bestämmelser på området gör det svårt att vidta åtgärder mot exempelvis miljöproblem som orsakas av sjöfarten. Kommittén anser att koldioxidutsläppens globala dimension gör ett aktivt deltagande från kommissionens sida i olika internationella sjöfartsorganisationer allt mer nödvändigt så att sjöfarten på lång sikt kan medverka till minskade koldioxidutsläpp. Kommittén vill även peka på de miljöproblem som sjöfarten medför i fråga om svavel- och kväveoxidutsläpp. Det löpande arbetet med att utarbeta ett miljöindexsystem för fartyg är en viktig fråga. Kommissionen bör arbeta med att förbättra sjöfartens effektivitet i varje hänseende och på så sätt stärka hela sjöfartens miljöprofil. Realistiskt uppbyggda miljösystem bör gälla den skepps- och färjetrafik som ingår i den kollektiva närtrafiken, precis som andra transportmedel. Detta betyder till exempel att motorbränsle måste tillhöra samma miljöklass.

2.1.2.8. Regionkommittén konstaterar vidare att man inte kan få bukt med transporternas negativa inverkan på miljön genom att enbart vidta åtgärder i medlemsstaterna. I Östeuropa växer biltransporternas omfattning på ett fullständigt underdimensionerat vägnät. Många östeuropeiska motorfordon med dåliga miljöegenskaper färdas på vägarna inom EU. Det är därför nödvändigt att EU utvecklar ett samarbete med länder utanför gemenskapen, så att transporternas negativa konsekvenser för miljön kan minskas.

2.1.3. Säkerhet

2.1.3.1. Regionkommittén delar kommissionens åsikt att trafiksäkerheten är en viktig faktor. Kommittén ansluter sig också till uppfattningen att transportrörelserna såväl inom medlemsstaterna som över gränserna kommer att öka i omfattning. En viktig förutsättning för att nå en högre trafiksäkerhet enligt Regionkommittén är att fler människor beslutar sig för att använda allmänna kommunikationsmedel. I detta hänseende måste kollektivtrafiken göras attraktivare.

Antalet omkomna och skadade i trafiken är mycket högt. De åtgärder som föreslås av kommissionen är säkert mycket ändamålsenliga: olycksanalyser, tekniska fordonsnormer, infrastrukturförbättringar inklusive telematiksystem och en särskild vikt vid den mänskliga faktorn. Därutöver föreslår Regionkommittén att man även låter följande ingå i åtgärdspaketet: en harmonisering av hastighetsbegränsningarna, en hårdare kontroll av transportföreskrifternas innehåll och enklare och effektivare metoder att beivra trafiköverträdelser i gemenskapen. Den stora skillnaden mellan medlemstaternas bestämmelser och säkerhetsföreskrifter motverkar strävan mot en större trafiksäkerhet och leder dessutom till en snedvridning av konkurrensen. För övrigt bör man verka för att stater utanför gemenskapen anpassar sig till säkerhetsnormerna.

2.1.3.2. Regionkommittén delar uppfattningen att en skärpning av villkoren för tillträde till vägtrafiken skulle kunna höja trafiksäkerheten. Inskränkningar när det gäller vissa åldersgruppers tillgång till särskilt farliga och olycksfrekventa fordonstyper (t ex tunga mc för ungdomar) kan leda till ökad trafiksäkerhet.

2.1.3.3. Regionkommittén anser att trafiksäkerhetsarbetet på landsbygden kräver andra strategier än de som utarbetas i städerna. Detta bör beaktas när det gäller EU:s olika verksamheter. Enligt Regionkommitténs mening bör man starta ett projekt som gör en övergripande jämförelse av trafiksäkerhetsarbetets konsekvenser i olika länder. Olika medlemsstater har uppnått ungefär samma trafiksäkerhetsstandard, men uppvisar dock stora skillnader när det gäller olika grupper av trafikanter och transportmedel. Ett sådant projekt skulle ge de ansvariga på såväl nationell som regional och lokal nivå nya kunskaper, som skulle kunna medföra att trafiksäkerheten förbättras på de punkter där andra aktörer lyckats bättre.

2.1.3.4. Regionkommittén är övertygad om att en lugnare trafik innebär att riskerna minskas på de punkter där det kan uppstå konflikt mellan olika trafikanter. Detta sker framför allt genom ombyggnadsåtgärder som också bidrar till en försköning av vägarna. Därmed bromsas trafiken, och olycksrisken minskar. Framför allt tyska studier har visat att denna metod kan få stor effekt på trafiksäkerheten. Metoden bör utprovas och utvärderas i jämförande studier i städer i olika medlemsländer. Regionkommittén anser att man då bör börja basera arbetet på trafiksäkerhetsområdet på en "nollfelsstrategi", precis som i näringslivets kvalitetsarbete. Åtgärdsstrategin och valet av konkreta åtgärder påverkas i hög grad av ett sådant synsätt. Detta leder på sikt till bättre resultat. Övergången till ett sådant synsätt underlättas om trafiksäkerhetsarbetet får starkare koppling till den statliga hälso- och sjukvården.

2.1.3.5. Det är Regionkommitténs uppfattning att enhetliga bestämmelser inom flygtrafiken leder till ökad säkerhet. När gemensamma bestämmelser formuleras måste man samtidigt ta hänsyn till att flygplatsernas format och säkerhetsrisker skiftar. Generellt utsätts de större flygplatserna med höga passagerartal för högre risker, exempelvis i fråga om terroristattentat. Därför bör skyddet anpassas till den faktiska riskbilden. De mindre flygplatserna behöver således andra säkerhetsbestämmelser, och detta bör beaktas när man formulerar europeiska föreskrifter.

Dagens bristande säkerhet inom sjö- och luftfart är ett avgörande hinder när man skall bygga ut täta flyg- och fartygsförbindelser med både östeuropeiska och utomeuropeiska länder. EU:s medlemsstater bör, menar Regionkommittén, bidra till förbättrad säkerhet inom fartygs- och flygtrafiken genom utbildnings- och utvecklingsinsatser.

2.2. Inre marknaden

2.2.1. Tillgång till marknaden, marknadsstruktur

2.2.1.1. Regionkommittén understryker att välfungerande konkurrens är ett viktigt verktyg när en effektiv kommunikationsmarknad skall byggas upp, framför allt inom den offentliga lokal- och regionaltrafiken. Både konkurrenslagstiftning och trafiklagar och -bestämmelser måste respekteras, och detta kräver bättre övervakning.

2.2.1.2. Regionkommittén hänvisar till att det krävs ytterligare lagstiftning som befrämjar konkurrens inom kommunikationssektorn. Om trafiksektorns produktivitet skall kunna höjas och kostnaderna sänkas, framför allt inom offentliga kommunikationer, är det viktigt att ta tillvara alla konkurrensmöjligheter i samband med beställning av kommunikationstjänster. När konkurrensen befrämjas och även den offentliga närtrafiken drivs under konkurrensvillkor, frigörs medel för ytterligare standard- och kvalitetshöjningar inom de offentliga kommunikationerna, prissänkningar och minskade statliga subventioner. Detta gäller både busstrafiken och den spårbundna trafiken.

2.2.1.3. Enligt Regionkommitténs uppfattning bör EU fatta ett långsiktigt beslut om att behålla gällande (och avtalade) bestämmelser om maximimått och högsta tillåtna last och vikt för lastbilar och bussar som går i internationell vägtrafik. En successiv höjning av tunga fordons mått och vikt leder till problem, bland annat eftersom trafikinfrastrukturens belastningsgränser och utbyggnadsmöjligheter överskrids, men också genom att vägtransporterna blir billigare. Dessutom förskjuts konkurrensvillkoren successivt till vägtrafikens fördel, och därmed uppstår en förstärkt miljöbelastning som inte kan accepteras. Å andra sidan finns det regioner som har helt andra förhållanden och där långtradare med hög totalvikt har stor betydelse för den ekonomiska utvecklingen. Därför måste dessa regioner få tillstånd att hålla större mått och högre vikter.

2.2.1.4. Regionkommittén efterlyser en harmonisering av skattebelastning och sociala regleringar, så att skillnaderna i konkurrensvillkor kan elimineras inom vägtransportsektorn.

2.2.2. Kostnader, avgifter och nya fördelningsmodeller

2.2.2.1. Regionkommittén välkomnar enhetligare fördelningsmodeller för de enskilda trafikslagen och strävan mot minskade skillnader mellan dem. Regionerna vill emellertid också stödja kombinerade transporter, bland annat genom nödvändiga åtgärder för förbättrad övergång mellan olika transportmedel och utvidgad användning av ny teknologi inom kombitrafiken. Därmed bör trycket på de hårdare belastade delarna av trafiksystemet minska, samtidigt som man utnyttjar den kombinerade trafikens alla möjligheter till förmån för helheten.

2.2.2.2. Regionkommittén välkomnar publiceringen av grönboken om integrering av så kallade externa kostnader. Med hänsyn till miljön, säkerheten och produktiviteten behövs en rättvis och effektiv skatte- och avgiftspolitik. Regionkommittén anser att kommissionen omedelbart måste utarbeta förslag om att medräkning av externa kostnader införs i gemenskapsrätten, exempelvis i vägkostnadsdirektivet för vägtrafikens del. Det är särskilt akut att börja räkna med externa kostnader i känsliga områden och regioner. Detta skulle exempelvis kunna genomföras via vägtullar, tulltillägg eller regional "road pricing".

2.2.2.3. Man bör utveckla ett gemensamt system för "road pricing" för att fastställa priser för vägutnyttjandet på ett rättvist och effektivt sätt, även med hänsyn till externa kostnader. Ett system för "road pricing" är väsentligt effektivare än de befintliga vägtull- och pollettsystemen när det handlar om att uppnå överordnade mål med avseende på miljö, säkerhet och produktivitet. Man bör överlåta till de enskilda regionerna respektive städerna att tillämpa metoden och välja prisnivå, men EU bör utarbeta en gemensam norm för "road pricing" som en garanti för att den utrustning som krävs blir kompatibel.

2.2.2.4. Enligt Regionkommitténs uppfattning är det viktigt för regionerna att "slot"-tilldelningen vid flygplatserna fungerar tillfredsställande. För att regionerna skall kunna locka till sig näringslivet krävs det att de större flygplatserna ger den regionala flygtrafiken attraktiva landningstider, som ofta är utgångspunkt för fortsatt resa. För avlägsna regioner, både i Nord- och Sydeuropa, är flyget det enda realistiska resealternativet för att hålla kontakt med övriga delar av det egna landet och med Europa. Det är inte acceptabelt att de som bor i dessa glesbefolkade områden dessutom måste räkna med sådana hinder på grund av brist på slot-tider vid flygplatserna. I samband med omarbetningen av rådets förordning (EEG) 95/93 av den 18 januari 1993, om gemensam reglering av förfarandet vid slot-tilldelning vid flygplatser inom gemenskapen, är det viktigt att särbestämmelserna för regionaltrafiken inte slopas eller försämras. Dessutom måste man se till att trafiken även fortsättningsvis samordnas i medlemsstaterna. I de enskilda länderna är man bäst informerad om regionernas problem och resebehov.

2.2.3. Den sociala dimensionen

2.2.3.1. Regionkommittén delar uppfattningen att en harmonisering av hälso- och säkerhetsbestämmelserna i arbetet inte bara har socialpolitisk betydelse, utan också bidrar i väsentlig grad till att konkurrensförhållandena inte snedvrids. Detta har särskilt betydelse för godstrafik på väg.

2.2.3.2. Regionkommittén vill understryka betydelsen av välfungerande resemöjligheter för rörelsehindrade. Den starkt dominerande kategorin med begränsad rörlighet som för närvarande har svårigheter att utnyttja offentliga samfärdsmedel är inte de rullstolsbundna. Ansträngningarna bör därför koncentreras till att göra det möjligt för denna stora grupp att resa med allmänna kommunikationer på sätt som passar dem. För de rullstolsbundna får man hitta speciella lösningar. Regionkommittén föreslår att kommissionen arrangerar ett omfattande erfarenhetsutbyte inom EU:s ram och pilotprojekt i ett antal regioner.

2.3. Yttre förbindelser

2.3.1. Regionkommittén anser att det är av yttersta vikt att bygga ut relationerna mellan regioner i EU:s gränsområden och regioner i grannländer som inte tillhör EU. Detta gäller särskilt när man kan räkna med att dessa länder kommer att anslutas på lång sikt. Goda kommunikationer är en förutsättning för förstärka kontakter mellan regioner och utökade möjligheter till demokratisk, kulturell och ekonomisk utveckling i EU:s grannstater. Här bör EU överväga att stimulera exempelvis upprättande av konkurrenskraftiga färje- och flygförbindelser.

2.3.2. Regionkommittén välkomnar också kommissionens strävan efter intensivare kontakter mellan EU och olika internationella trafikorganisationer.

Förslag och åtgärder för perioden 1995/1996

I handlingsprogrammets bilaga 1 räknar man upp en lång rad aktiviteter - pågående och i vissa fall planerade - för åren 1995/1996 på alla områden som behandlas i programmet.

Regionkommittén vill speciellt framhålla betydelsen av aktiviteter som berör följande punkter: tillämpning av ny teknologi, integrering av trafiksystemen, kombinerade transporter, miljö, säkerhet, avreglering och konkurrens samt kostnader, avgifter och prissättning.

Aktiviteter under perioden 1997-2000 (och därefter)

I handlingsprogrammets bilaga 2 finns en förteckning över idéer till aktiviteter under åren efter 1996. Tyngdpunkten ligger på flyg- och sjötrafik.

Enligt Regionkommitténs uppfattning bör aktiviteterna utvidgas i linje med de förslag som presenteras i detta yttrande.

3. Slutsatser

3.1. Regionkommittén välkomnar handlingsprogrammet med målsättningen att möjliggöra en rörlighet i Europa som är långsiktigt realistisk, och betonar att frågan om en realistisk rörlighet måste framhäva medborgarnas utgångspunkter.

3.2. Regionkommittén menar därför att kundernas synvinkel måste vara en väsentlig utgångspunkt för EU:s trafikpolitik. Med en sådan uppläggning får kommunerna och regionerna en särskilt viktig roll, vilket också motsvarar subsidiaritetsprincipen.

3.3. Regionkommittén anser därför också att den berörda befolkningens synvinkel måste vara en andra väsentlig utgångspunkt för trafikpolitiken. Att befolkningen accepterar trafiksystemen är ett av de väsentligaste villkoren för att rörligheten skall kunna åstadkommas i Europa.

3.4. Regionkommittén menar att kommunerna och regionerna måste få fler möjligheter att påverka trafikplaneringen. Det gäller att komma fram till en helhetssyn på kommunikationerna på kommunal och regional nivå, så att man kan samordna planer och beslut som berör de olika trafikföretagen, infrastrukturen och den fysiska planeringen.

3.5. Regionkommittén har uppfattningen att ramvillkoren för konkurrensen mellan de enskilda trafikslagen måste ta hänsyn till alla kostnader som de olika trafikslagen orsakar. Dessutom kan man räkna med att det krävs speciella åtgärder i ekologiskt känsliga områden och regioner enligt målsättningen att man bör övergå till miljövänlig trafik.

3.6. Regionkommittén efterlyser nya idéer som kan motverka trafikens stora miljöbelastning. Inom persontrafiken betyder det inte bara ökat utnyttjande av offentliga samfärdsmedel, utan också att man driver på nya miljövänliga trafiklösningar och nya miljövänligare kommunikationsmedel. Inom godstrafiken innebär detta inte bara att alla skrymmande transporter förs över från vägarna till räls eller vattenvägar. Man måste också sätta in nya integrerade lösningar för att medborgarna och miljöskyddet skall kunna dra nytta av de tekniska framstegen.

3.7. Regionkommittén uppmanar rådet och kommissionen att genomföra snabba och väldimensionerade stödåtgärder riktade mot miljövänliga trafikprojekt på europeisk nivå, både under projekterings- och genomförandefaserna.

3.8. Regionkommittén framhåller vikten av att utveckla den allmänna rörligheten. Denna kan möjliggöra en snabb, bekväm och tillförlitlig kombination av olika samfärdsmedel (privatbilar, taxi, buss, järnväg, flyg, med mera).

3.9. Regionkommittén understryker att man måste skapa transporttjänster för rörelsehindrade för att göra de allmänna kommunikationerna attraktivare för dem med hänsyn till deras behov.

3.10. Regionkommittén framhåller att man måste utveckla ny teknologi, särskilt på fordonsteknikens område och i fråga om alternativ energi och informations- och trafikledningssystem. Därför rekommenderas forskningsprojekt på detta område för att snarast möjligt komma fram till de förbättringar som är oumbärliga av ekologiska skäl. Härmed kommer också den europeiska industrin att kunna behålla sin konkurrenskraft även inom denna näringsgren.

3.11. Regionkommittén kräver att trafiksäkerhetsnivån höjs, särskilt genom att de allmänna kommunikationerna byggs ut och görs attraktivare. Detta kan ske genom åtgärder för en lugnare trafikrytm och genom att man inför en "nollfelsstrategi".

3.12. Regionkommittén kräver att man tar hänsyn till externa kostnader när vägkostnader beräknas och debiteras. Ett gemensamt system för "road pricing" bör utvecklas, och beskattningen av de olika drivmedlen och fordonen bör ändras så att de som ansvarar för trafiken väljer alternativ som är riktiga ur miljösynpunkt. EU:s direktiv om petroleum bör ändras så att man skapar incitament att använda miljövänligare bränslen. Kommittén kräver dessutom att man tillåter övergripande "tvärfinansiering" av flera trafikslag i viktiga trafikleder (till exempel trans-europeiska nät), i den mån det går att (med-)finansiera akuta infrastrukturinvesteringar på detta sätt. Om man skapar ett "road pricing"-system måste man dock ta hänsyn till speciella omständigheter i glesbebyggda områden, där trafikbelastningen är liten. I dessa områden kan följden bli att trafiken riktas till sådana vägar där den orsakar större miljöproblem än på huvudvägar.

3.13. Regionkommittén stöder en harmonisering av flygsäkerhetsbestämmelserna, men denna måste ta hänsyn till de mindre flygplatsernas speciella situation. När man fördelar landningstider vid flygplatserna inom gemenskapen är det viktigt att särbestämmelserna för regionaltrafiken inte slopas eller försämras.

3.14. Regionkommittén kräver att alla slags internationell kombitrafik omfattas av en långsiktig standardisering av utrustningen (containrar, lastbilssläp och liknande). Detta är en förutsättning för att övergången mellan trafikslagen skall kunna ske så obehindrat som möjligt. Men till saken hör också att man långsiktigt bör lägga fast mått och vikter för fordon som sätts in i internationell vägtrafik.

3.15. Regionkommittén hoppas på samarbete mellan regionerna i EU-medlemsstaterna och både Östeuropa och andra tredje länder. På så sätt kan man bemästra de snabbt växande miljöproblemen, diskutera säkerhetsaspekterna och bygga ut de ekonomiska förbindelserna. I detta sammanhang bör också säkerheten inom sjö- och flygtrafiken främjas, bland annat genom utbildnings- och utvecklingsarbete samt genom upprättande och stimulans av konkurrenskraftiga färje- och flyg-förbindelser mellan regioner i EU:s gränsområden och grannregioner utanför EU:s gränser.

Bryssel den 13 juni 1996.

Regionkommitténs ordförande

Pasqual MARAGALL i MIRA