GEMENSAM STÅNDPUNKT (EG) nr 23/97 antagen av rådet den 14 april 1997 inför antagandet av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr . . ./97 av den . . . om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt av övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken (97/C 164/03)

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 103.5 i detta,

med beaktande av kommissionens förslag (1),

i enlighet med det i artikel 189c i fördraget angivna förfarandet (2), och

med beaktande av följande:

1. Stabilitets- och tillväxtpakten grundar sig på målet med sunda offentliga finanser som ett medel att stärka förutsättningarna för prisstabilitet och för en stark varaktig tillväxt som främjar skapandet av sysselsättning.

2. Stabilitets- och tillväxtpakten utgörs av denna förordning, som syftar till att förstärka övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken, av rådets förordning (EG) nr . . . (3) som syftar till att påskynda och förtydliga tillämpningen av förfarandet vid alltför stora underskott samt av Europeiska rådets resolution i Amsterdam om stabilitets- och tillväxtpakten (4) i vilken medlemsstaterna, rådet och kommissionen har enats om en fast politisk vägledning för en strikt och punktlig tillämpning av fördraget samt stabilitets- och tillväxtpakten.

3. Under den tredje etappen av Ekonomiska och monetära unionen (EMU) är medlemsstaterna enligt artikel 104 c i fördraget klart skyldiga att undvika alltför stora underskott i den offentliga sektorns finanser. Enligt artikel 5 i protokoll nr 11 om vissa bestämmelser angående Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland till fördraget skall artikel 104 c.1 inte tillämpas på Förenade kungariket, om det inte går över till den tredje etappen. Skyldigheten enligt artikel 109e.4 att sträva efter att undvika alltför stora underskott skall fortsätta att tillämpas på Förenade kungariket.

4. En anslutning till det medelfristiga målet med offentliga finanser som är nära balans eller i överskott, som alla medlemsstater har åtagit sig att respektera enligt ovannämnda resolution från Europeiska rådet om stabilitets- och tillväxtpakten, kommer att göra det möjligt för medlemsstaterna att hantera normala konjunktursvängningar och samtidigt hålla underskottet i de offentliga finanserna inom referensvärdet på 3 % av BNP.

5. Det multilaterala övervakningsförfarandet enligt artikel 103.3 och 103.4 bör kompletteras med ett förvarningssystem genom vilket rådet på ett tidigt stadium kan förvarna en medlemsstat om behovet av att vidta nödvändiga korrigerande åtgärder i fråga om de offentliga finanserna för att förebygga att underskottet i den offentliga sektorns finanser blir alltför stort. I enlighet med den nämnda resolutionen från Europeiska rådet om stabilitets- och tillväxtpakten har samtliga medlemsstater åtagit sig att, så snart de får information som visar väsentliga, faktiska eller förväntade avvikelser från det medelfristiga budgetmålet, vidta de korrigerande åtgärder i fråga om de offentliga finanserna som de anser vara nödvändiga för att uppnå målen i sina stabilitets- och konvergensprogram.

6. Det multilaterala övervakningsförfarandet enligt artikel 103.3 och 103.4 bör alltjämt användas för att övervaka alla områden inom den ekonomiska utvecklingen i varje medlemsstat och inom gemenskapen, liksom även den ekonomiska politikens överensstämmelse med de allmänna ekonomiska riktlinjer som nämns i artikel 103.2. För att övervakning av denna utveckling skall kunna ske är det lämpligt att information läggs fram genom ett stabilitets- och konvergensprogram.

7. Man bör bygga vidare på de nyttiga erfarenheterna av konvergensprogram under den ekonomiska och monetära unionens två första etapper.

8. De medlemsstater som inför den gemensamma valutan, nedan kallade deltagande medlemsstater, skall i enlighet med artikel 109j ha uppnått en hög grad av varaktig konvergens och framför allt en hållbar finansiell ställning för den offentliga sektorn. Upprätthållande av sunda offentliga finanser i dessa medlemsstater kommer att vara nödvändigt för att stödja prisstabilitet och förstärka förutsättningarna för varaktig tillväxt i produktion och inom sysselsättning. Det är nödvändigt att de deltagande medlemsstaterna lägger fram medelfristiga program, nedan kallade stabilitetsprogram. Det huvudsakliga innehållet i sådana program bör anges.

9. De medlemsstater som inte inför den gemensamma valutan, nedan kallade icke deltagande medlemsstater, kommer att behöva föra en politik som syftar till att uppnå en hög grad av varaktig konvergens. Det är nödvändigt att dessa medlemsstater lägger fram medelfristiga program, nedan kallade konvergensprogram. Det huvudsakliga innehållet i sådana program bör anges.

10. Sådana icke deltagande medlemsstaters valutor som ansluts till den nya växelkursmekanismen, nedan kallad ERM2 (5), kommer att få en centralkurs gentemot euron, vilket ger en referenspunkt när det gäller att bedöma om dessa staters politik är tillräcklig. För att rådet skall kunna övervaka på ett ändamålsenligt sätt, bör icke deltagande medlemsstater som inte ansluter sig till ERM2 i konvergensprogrammen likväl presentera sin politik som skall vara inriktad på stabilitet för att på så sätt undvika avvikelser i växelkurserna från de reala jämviktsväxelkurserna och alltför stora nominella växelkursfluktuationer.

11. Varaktig konvergens i grundläggande ekonomiska faktorer är ett villkor för hållbar växelkursstabilitet.

12. En tidsplan bör fastställas för att lägga fram och uppdatera stabilitets- och konvergensprogrammen.

13. För öppenhetens skull och för att de som deltar i den allmänna debatten skall vara välinformerade är det nödvändigt att medlemsstaterna offentliggör sina stabilitets- och konvergensprogram.

14. När rådet granskar och övervakar stabilitets- och konvergensprogrammen, särskilt det medelfristiga budgetmålet eller den målinriktade anpassningsbanan för att uppnå detta mål, bör det ta hänsyn till relevanta konjukturmässiga och strukturella särdarg i varje medlemsstats ekonomi.

15. I detta sammanhang bör särskild uppmärksamhet ägnas åt betydande avvikelser i de offentliga finanserna från målen med budgetar nära balans eller i överskott. Det är lämpligt att rådet ger en förebyggande varning för att förhindra ett alltför stort underskott i en medlemsstats offentliga finanser. Vid ihållande avvikelser när det gäller budgetmål är det lämpligt att rådet skärper sin rekommendation och offentliggör den. För icke deltagande medlemsstater kan rådet lämna rekommendationer om åtgärder som bör vidtas för att ge effekt åt konvergensprogrammen.

16. Både konvergens- och stabilitetsprogrammen leder till att förutsättningarna för ekononmisk konvergens enligt artikel 104c i fördraget uppfylls.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

AVSNITT 1

Syfte och definitioner

Artikel 1

I denna förordning föreskrivs regler för innehåll, framläggande, granskning och övervakning av stabilitets- och konvergensprogram som en del i den multilaterala övervakning som rådet genomför för att på ett tidigt stadium förhindra att ett alltför stort underskott uppstår i den offentliga sektorns finanser och för att främja övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken.

Artikel 2

I denna förordning avses med "deltagande medlemsstater" de medlemsstater som inför den gemensamma valutan in enlighet med fördraget och med "icke deltagande medlemsstater" de som inte har infört den gemensamma valutan.

AVSNITT 2

Stabilitetsprogram: en väsentlig grund för varaktig tillväxt och skapande av sysselsättning

Artikel 3

1. Varje deltagande medlemsstat skall till rådet och kommissionen lämna den information som är nödvändig för den regelbundna multilaterala övervakningen enligt artikel 103 i fördraget genom ett "stabilitetsprogram", som utgör en väsentlig grund för prisstabilitet samt för en stark och varaktig tillväxt som främjar skapandet av sysselsättning.

2. I ett stabilitetsprogram skall följande information läggas fram:

a) Det medelfristiga målet med offentliga finanser som är nära balans eller i överskott och anpassningsbanan för överskottet/underskottet i den offentliga sektorns finanser för att uppnå detta mål samt den förväntade utvecklingen av den offentliga sektorns skuldkvot.

b) De huvudsakliga antagandena om den förväntade ekonomiska utvecklingen och viktiga ekonomiska variabler som är relevanta för genomförandet av stabilitetsprogrammet, t.ex. real tillväxt i bruttonationalprodukten (BNP), sysselsättning och inflation.

c) En beskrivning av de budgetmässiga och andra vidtagna och/eller planerade ekonomisk-politiska åtgärder för att uppnå programmets mål, samt i fråga om de viktigaste budgetmässiga åtgärderna, en bedömning av deras kvantitativa effekter på budgeten.

d) En analys av hur förändringar i de huvudsakliga ekonomiska antagandena kan komma att påverka den offentliga sektorns finanser och skuldsituation.

3. Information om utvecklingen av kvoten för överskott/underskott i den offentliga sektorns finanser, skuldkvoten och de huvudsakliga ekonomiska antaganden som anges i punkterna 2 a och 2 b skall lämnas på årsbasis och skall utöver innevarande år och föregående år även omfatta minst de tre kommande åren.

Artikel 4

1. Stabilitetsprogrammen skall läggas fram före den 1 mars 1999. Därefter skall uppdaterade program läggas fram årligen. En medlemsstat som inför den gemensamma valutan vid en senare tidpunkt skall lägga fram ett stabilitetsprogram inom sex månader efter det att rådet har beslutat om dess deltagande i den gemensamma valutan.

2. Medlemsstaterna skall offentliggöra sina stabilitetsprogram och uppdaterade program.

Artikel 5

1. På grundval av de bedömningar som gjorts av kommissionen och av den kommitté som inrättas genom i artikel 109c i fördraget skall rådet inom ramen för den multilaterala övervakningen enligt artikel 103 granska om det medelfristiga budgetmålet i stabilitetsprogrammet är förenligt med den säkerhetsmarginal som behövs för att säkerställa att ett alltför stort underskott undviks, om de ekonomiska antaganden som stabilitetsprogrammet bygger på är realistiska och om de vidtagna och/eller föreslagna åtgärderna är tillräckliga för att förverkliga den målinriktade anpassningsbanan för att uppnå det medelfristiga budgetmålet.

Rådet skall dessutom granska om innehållet i stabilitetsprogrammet underlättar en närmare samordning av den ekonomiska politiken och om den ekonomiska politiken i den berörda medlemsstaten stämmer överens med de allmänna ekonomiska riktlinjerna.

2. Rådet skall utföra den granskning av stabilitetsprogrammet som anges i punkt 1 inom två månader efter det att programmet har lagts fram. Rådet skall på rekommendation av kommissionen och efter att ha hört den kommitté som inrättas genom artikel 109c lämna ett yttrande om programmet. Om rådet i enlighet med artikel 103 anser att målen för och innehållet i ett program bör skärpas, skall rådet i sitt yttrande uppmana den berörda medlemsstaten att anpassa sitt program.

3. Uppdaterade stabilitetsprogram skall granskas av den kommitté som inrättas genom artikel 109c på grundval av kommissionens bedömningar; vid behov får uppdaterade program också granskas av rådet i enlighet med det förfarande som föreskrivs i punkterna 1 och 2 i denna artikel.

Artikel 6

1. Rådet skall som en del i den muiltilaterala övervakningen enligt artikel 103.3 övervaka genomförandet av stabilitetsprogrammen på grundval av information som de deltagande medlemsstaterna tillhandahåller och bedömningar som görs av kommissionen och den kommitté som inrättas genom artikel 109c, särskilt med sikte på att fastställa väsentliga faktiska eller förväntade avvikelser från det medelfristiga budgetmål eller den anpassningsbana för att uppnå målet som anges i programmet för överskottet/underskottet i den offentliga sektorns finanser.

2. Om rådet konstaterar en väsentlig avvikelse i den offentliga sektorns finanser från det medelfristiga budgetmålet eller anpassningsbanan för att uppnå detta, skall det i syfte att ge en förvarning för att förhindra att ett alltför stort underskott uppstår, rikta en rekommendation till den berörda medlemsstaten att vidta nödvändiga anpassningsåtgärder enligt artikel 103.4 i fördraget.

3. Om rådet vid sin följande övervakning bedömer att avvikelsen i den offentliga sektorns finanser från det medelfristiga budgetmålet eller från anpassningsbanan för att uppnå detta består eller förvärras, skall rådet i enlighet med artikel 103.4 i fördraget lämna den berörda medlemsstaten en rekommendation att omedelbart vidta korrigerande åtgärder och får dessutom enligt nämnda artikel offentliggöra sin rekommendation.

AVSNITT 3

Konvergensprogram: en väsentlig grund för varaktig tillväxt och skapande av sysselsättning

Artikel 7

1. Varje icke-deltagande medlemsstat skall till rådet och kommissionen lämna den information som är nödvändig för den regelbundna multilaterala övervakningen enligt artikel 103 genom ett "konvergensprogram", som utgör en väsentlig grund för prisstabilitet samt för en stark och varaktig tillväxt som främjar skapandet av sysselsättning.

2. I ett konvergensprogram skall följande information läggas fram, särskilt när det gäller variabler med anknytning till konvergens:

a) Det medelfristiga målet med offentliga finanser som är nära balans eller i överskott och anpassningsbanan för överskottet/underskottet i den offentliga sektorns finanser för att uppnå detta mål, den förväntade utvecklingen av den offentliga sektorns skuldkvot och de medelfristiga målen för den monetära politiken samt sambandet mellan dessa mål och pris- och växelkursstabilitet.

b) De huvudsakliga antagandena om den förväntade ekonomiska utvecklingen och viktiga ekonomiska variabler som är relevanta för genomförandet av konvergensprogrammet, t.ex. real BNP-tillväxt, sysselsättning och inflation.

c) En beskrivning av de budgetmässiga och andra vidtagna och/eller planerade ekonomisk-politiska åtgärder för att uppnå programmets mål, samt i fråga om de viktigaste budgetmässiga åtgärderna en bedömning av deras kvantitativa effekter på budgeten.

d) En analys av hur förändringar i de huvudsakliga antagandena kan komma att påverka den offentliga sektorns finanser och skuldsituation.

3. Information om utvecklingen av kvoten för överskott/underskott i den offentliga sektorns finanser, skuldkvoten och de huvudsakliga ekonomiska antaganden som anges i punkterna 2 a och 2 b skall lämnas på årsbasis och skall utöver innevarande år och föregående år även omfatta minst de tre kommande åren.

Artikel 8

1. Konvergensprogrammen skall läggas fram före den 1 mars 1999. Därefter skall uppdaterade program läggas fram årligen.

2. Medlemsstaterna skall offentliggöra sina konvergensprogram och uppdaterade program.

Artikel 9

1. På grundval av de bedömningar som gjorts av kommissionen och av den kommitté som inrättas genom artikel 109c i fördraget skall rådet inom ramen för den multilaterala övervakningen enligt artikel 103 granska om det medelfristiga budgetmålet är förenligt med den säkerhetsmarginal som behövs för att säkerställa att ett alltför stort underskott undviks, om de ekonomiska antaganden som programmet bygger på är realistiska och om de vidtagna och/eller föreslagna åtgärderna är tillräckliga för att föverkliga den målinriktade anpassningsbanan för att uppnå det medelfristiga budgetmålet och för att uppnå en varaktig konvergens.

Rådet skall dessutom granska om innehållet i konvergensprogrammet underlättar den närmare samordningen av den ekonomiska politiken och om den ekonomiska politiken i den berörda medlemsstaten stämmer överens med de allmänna ekonomiska riktlinjerna.

2. Rådet skall utföra den granskning av konvergensprogrammet som anges i punkt 1 inom två månader efter det att programmet har lagts fram. Rådet skall på rekommendation av kommissionen och efter att ha hört den kommitté som inrättas genom artikel 109c lämna ett yttrande om programmet. Om rådet i enlighet med artikel 103 anser att målen för och innehållet i ett program bör skärpas, skall rådet i sitt yttrande uppmana den berörda medlemsstaten att anpassa sitt program.

3. Uppdaterade konvergensprogram skall granskas av den kommitté som inrättas genom artikel 109c på grundval av kommissionens bedömningar; vid behov får uppdaterade program också granskas av rådet i enlighet med det förfarande som föreskrivs i punkterna 1 och 2 i denna artikel.

Artikel 10

1. Rådet skall som en del i den multilaterala övervakningen enligt artikel 103.3 övervaka genomförandet av konvergensprogrammen på grundval av information som de icke deltagande medlemsstaterna tillhandahåller i enlighet med artikel 7.2 a i förordningen och bedömningar som görs av kommissionen och den kommitté som inrättas genom artikel 109c i fördraget, särskilt med sikte på att fastställa väsentliga faktiska eller förväntade avvikelser från det medelfristiga budgetmål eller den anpassningsbana som anges i programmet för överskottet/underskottet i den offentliga sektorns finanser.

Dessutom skall rådet övervaka den ekonomiska politiken i icke deltagande medlemsstater mot backgrund av konvergensprogrammets mål i syfte att säkerställa att deras politik är inriktad på stabilitet och således på att undvika avvikelser i växelkurserna från de reala jämviktsväxelkurserna och alltför stora fluktuationer i de nominella växelkurserna.

2. Om rådet konstaterar en väsentlig avvikelse i den offentliga sektorns finanser från det medelfristiga budgetmålet eller anpassningsbanan för att uppnå detta, skall det i syfte att ge en förvarning för att förhindra att ett alltför stort underskott uppstår, rikta en rekommendation till den berörda medlemsstaten att vidta nödvändiga anpassningsåtgärder enligt artikel 103.4 i fördraget.

3. Om rådet vid sin följande övervakning bedömer att avvikelsen i den offentliga sektorns finanser från det medelfristiga budgetmålet eller från anpassningsbanan för att uppnå detta består eller förvärras, skall rådet i enlighet med artikel 103.4 i fördraget lämna den berörda medlemsstaten en rekommendation att omedelbart vidta korrigerande åtgärder och får dessutom enligt nämnda artikel offentliggöra sin rekommendation.

AVSNITT 4

Gemensamma bestämmelser

Artikel 11

Som en del i den multilatera övervakning som beskrivs i denna förordning, skall rådet göra den samlade bedömning som beskrivs i artikel 103.3 i fördraget.

Artikel 12

I enlighet med artikel 103.4 andra stycket skall rådets ordförande och kommissionen i sina rapporter till Europaparlamentet inbegripa resultatet av den multilaterala övervakningen enligt denna förordning.

Artikel 13

Denna förordning träder i kraft den 1 juli 1998.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i . . .

På rådets vägnar

Ordförande

(1) EGT nr C 368, 6.12.1996, s. 9.

(2) Europaparlamentets yttrande av den 28 november 1996 (EGT nr C 380, 16.12. 1996, s. 28), rådets gemensamma ståndpunkt av den 14 april 1997 och Europaparlamentets beslut av den . . . (ännu ej offentliggjort i EGT).

(3) Ännu ej offentliggjort i EGT.

(4) Ännu ej offentliggjort i EGT.

(5) Som hänvisas till i Europeiska rådets resolution av den 17 juni 1997 om en ny växelkursmekanism (ännu ej offentliggjort i EGT).

RÅDETS MOTIVERING

I. INLEDNING

1. Den 18 oktober 1996 överlämnade kommissionen till rådet ovannämnda förslag till förordning på grundval av artikel 103.5 i EG-fördraget

2. Efter sin första behandling lämnade Europaparlamentet ett yttrande den 28 november 1996.

Den 20 mars 1997 lade kommissionen fram ett ändrat förslag enligt artikel 189a.2 i fördraget. Detta ändrade förslag tar hänsyn till Europaparlamentets yttrande och de ändringar som föreslås i detta, slutsatserna från Europeiska rådet i Dublin och de resultat som arbetsgruppen för EMU kom fram till när det gäller det ursprungliga förslaget.

3. Den 14 april 1997 antog rådet sin gemensamma ståndpunkt enligt artikel 189a i fördraget.

II. SYFTE

Ovan nämnda förslag till förordning syftar till att införa ett förebyggande varningssystem för att på ett tidigt stadium kunna fastställa väsentliga avvikelser från det medelfristiga mål med offentliga finanser som är nära balans eller i överskott som samtliga medlemsstater har åtagit sig att uppfylla. Detta förebyggande varningssystem kommer att verka för att medlemsstaterna utan dröjsmål vidtar nödvändiga korrigerande åtgärder i fråga om de offentliga finanserna när de får reda på att det föreligger risk för en väsentlig avvikelse mellan de offentliga finanserna och det medelfristiga budgetmålet eller anpassningsbanan för att uppnå detta mål för att kunna förhindra uppkomsten av ett alltför stort underskott i dessa.

Det är därför som den gemensamma ståndpunkt som rådet har antagit särskilt anger innehållet i, tidsplanen och offentlighetskraven för

- de stabilitetsprogram som de medlemsstater som inför den gemensamma valutan måste lägga fram,

- de konvergensprogram som de medlemsstater som inte inför den gemensamma valutan måste lägga fram.

Stabilitets- och konvergensprogrammen är en viktig grund för prisstabilitet och stark varaktig tillväxt som främjar skapande av sysselsättning. Den gemensamma ståndpunkten bygger på de erfarenheter som har vunnits genom konvergensprogram under de två första etapperna av Ekonomiska och monetära unionen (EMU). Under den tredje etappen av EMU är medlemsstaterna enligt fördraget klart förpliktade att undvika alltför stora underskott i den offentliga sektorns finanser (1).

Genom att ansluta sig till målet för sunda offentliga finanser som är nära balans eller i överskott kommer medlemsstaterna att kunna agera vid normala konjunktursvängningar och samtidigt hålla underskottet i de offentliga finanserna inom referensvärdet på 3 % av BNP. Av denna anledning måste både stbilitets- och konvergensprogrammen särskilt ge upplysning om det medelfristiga budgetmålet och anpassningsbanan för att uppnå detta mål, inklusive den förväntade utvecklignen av den offentliga sektorns skuldkvot, de viktigaste underliggande ekonomiska antagandena, de budgetmässiga och andra ekonomisk-politiska åtgärder som vidtas eller planeras för att uppnå detta mål, och de måste innehålla en analys av hur förändringarna i de viktigaste ekonomiska antagandena kommer att påverka den offentliga sektorns finanser och skuldsituation.

Dessutom måste konvergensprogrammen innehålla information om de medelfristiga målen för den monetära politiken och sambandet mellan dessa mål och pris- och växelkursstabilitet.

På detta sätt skapas en uppsättning regler för rådets och kommissionens effektiva övervakning av medlemsstaternas offentliga finanser och ett lämpligt förebyggande varningssystem införs.

III. ANALYS AV DEN GEMENSAMMA STÅNDPUNKTEN

Rådets gemensamma ståndpunkt tar, om inte bokstavligen så åtminstone i allt väsentligt, hänsyn till ett antal viktiga ändringar som Europaparlamentet föreslår i sitt yttrande och av vilka de flesta även ingår i kommissionens ändrade förslag, nämligen följande:

- I artikel 1 i den gemensamma ståndpunkten fastställs syftet med denna förordning enligt ändringsförslag 18 i Europaparlamentets yttrande.

- Enligt ändringsförslag 21 måste stabilitets- och konvergensprogrammen innehålla en bedömning av de kvantitativa effekterna av de budgetmässiga åtgärder som vidtas för att uppnå stabilitets- och konvergensprogrammens mål (se artiklarna 3.2c och 7.2c i den gemensamma ståndpunkten).

- I första stycket i ingressen, beaktandemeningen oräknad, i den gemensamma ståndpunkten anges att stabilitets- och tillväxtpakten grundar sig på målet med sunda offentliga finanser som ett medel för att förstärka förutsättningarna för prisstabilitet och för en stark varaktig tillväxt som främjar skapandet av sysselsättning. Detta tillmötesgår Europaparlamentets grundläggande synpunkter som återges i ändringsförslag 1 och 59 fast i kortare ordalag. I samma anda betecknar rubrikerna till avsnitten 2 och 3 i den gemensamma ståndpunkten stabilitets- och konvergensprogrammen som en viktig grund för en varaktig tillväxt och skapande av sysselsättning.

- I artikel 11 ges rådet möjlighet att bedöma den ekonomiska utveckling i gemenskapen som stabilitets- och konvergensprogrammen för med sig. Denna artikel återspeglar, fast med en annan formulering, huvudinnehållet i ändringsförslag 31 och återspeglar samtidigt artikel 103.3 i fördraget.

Däremot har rådet inte gått med på att i sin gemensamma ståndpunkt ta med övriga ändringar som Europaparlamentet föreslår

- därför att de skulle innebära att tillämpningsområdet för förordningen kommer att omfatta något som ligger utöver dess särskilda ändamål och rättsliga grund (särskilt ändringsförslag 16, 17 och 22 som avser en fortsättning av sammanhållningsfonden, ändringsförslag 11 och 32 som avser ekonomiskt bidrag från gemenskapen eller ändringsförslag 10 och 63 som avser andra mål i fördraget än de som är aktuella för denna förordning),

- därför att de kan bli oförenliga med fördragets formföreskrifter i den mån de medverkar till att ändra institutionernas respektive roll enligt fördraget (ändringsförslag 70 om en granskningsklausul och ändringsförslag 26, 29 och 30 om förhandsinformation till Europaparlamentet varje gång rådet har för avsikt att anmoda medlemsstaterna att anpassa sitt stabilitets- och konvergensprogram enligt artiklarna 5.2 och 9.2 i förordningen),

- därför att vid den totala bedömningen av stabilitets- och konvergensprogrammen skulle de rubba den ömtåliga balansen genom att ge för mycket tyngd åt vissa bestämda begrepp i den ekonomiska analysen (t.ex. ändringsförslag 4 och 66-68 som särskilt avser offentliga investeringar eller ändringsförslag 62 som särskilt avser konjunkturmässig neutralitet).

Jämfört med kommissionens ändrade förslag innehåller rådets gemensamma ståndpunkt, utöver några små redaktionella ändringar och då särskilt i ingressen, i synnerhet följande ändringar:

- Den gemensamma ståndpunkten inför datumet den 1 mars 1999 (i stället för den 1 januari 1999) som slutdatum före vilket stabilitets- och konvergensprogrammen måste läggas fram (se artiklarna 4.1 och 8.1 i den gemensamma ståndpunkten). På så sätt får medlemsstaterna mer tid på sig att förbereda framläggandet av sina program.

- Den anger dessutom att stabilitets- och konvergensprogrammen utgör en nödvändig grund för prisstabilitet och för en stark varaktig tillväxt som främjar skapandet av sysselsättning.

- Den stryker kravet i kommissionens ändrade förslag (artiklarna 3.2 e och 7.2 e i detta) på att medlemsstaterna i sina stabilitets- och konvergensprogram skall ta med information om sitt åtagande att vidta ytterligare nödvändiga åtgärder för att förhindra en avvikelse från det medelfristiga budgetmålet. Detta åtagande kommer att återspeglas i Europeiska rådets resolution om stabilitets- och tillväxtpakten.

- Den fastställer att rådet skall övervaka icke-deltagande medlemsstaters ekonomiska politik särskilt mot bakgrund av de mål i deras konvergensprogram som syftar till att säkerställa att denna politik är inriktad på stabilitet för att på så sätt undvika avvikelser i växelkurserna från de reala jämviktsväxelkurserna och alltför stora nominella växelkursfluktuationer (se artikel 10.1 och de därtill hörande punkterna 10 och 11 i ingressen till den gemensamma ståndpunkten).

IV. SLUTSATS

Rådet anser att

- den gemensamma ståndpunkten fullt ut uppfyller kravet från Europeiska rådet i Dublin att förbereda en särskild förordning om förstärkning av övervakningen av medlemsstaternas offentliga finanser genom att tillhandahålla ett lämpligt förebyggande varningssystem som en del av stabilitets- och tillväxtpakten.

- den gemensamma ståndpunkten tar hänsyn till Europaparlamentets yttrande och inkluderar ett antal viktiga särskilda ändringar som föreslås i detta,

- de ändringar som ingår i den gemensamma ståndpunkten jämfört med kommissionens ändrade förslag är ganska oväsentliga men kommer att underlätta tolkningen och genomförandet av denna förordning.

(1) Enligt artikel 7 i protokoll nr 11 gäller inte denna förpliktelse Förenade kungariket såvida det inte går över till etapp 3. Förpliktelsen i artikel 109e.4 att sträva efter att undvika alltför stora underskott fortsätter att gälla för Förenade kungariket.