Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om "Meddelande från kommissionen till rådet och Europaparlamentet - En strategi för tjänster på den inre marknaden"

(2002/C 48/05)

Den 28 februari 2001 beslutade Ekonomiska och sociala kommittén att i enlighet med artikel 23.2 i arbetsordningen utarbeta ett yttrande om ovannämnda meddelande.

Sektionen för inre marknaden, produktion och konsumtion, som svarat för kommitténs beredning av ärendet, antog sitt yttrande den 21 november 2001. Föredragande var Bruno Vever.

Vid sin 386:e plenarsession den 28-29 november 2001 (sammanträdet den 28 november 2001) antog Ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 106 röster för och 1 nedlagd röst.

1. Sammanfattning av ESK:s synpunkter

1.1. ESK uttrycker sin oro över de ständiga förseningarna i genomförandet av inre marknaden för tjänster samtidigt som verksamheten på tjänsteområdet har fått en avgörande tyngd i fråga om ekonomisk utveckling och sysselsättning i Europa. Det är viktigt att omedelbart åtgärda dessa förseningar i dagens situation, som präglas av krav på globalisering, nya förhandlingar inom Världshandelsorganisationen (WTO), tillkomsten av informationssamhället, övergången till euro, konkurrensåtagandena som fastslogs i Lissabon och förberedelserna inför EU:s utvidgning.

1.2. ESK uppskattar att kommissionen i sitt meddelande från december 2000 understryker att genomförandet av inre marknaden för tjänster måste återupptas å det snaraste genom beslut om att sätta press på ärenden under behandling, uppdatera analyserna av hinder och anta en övergripande och innovativ metod från 2002.

1.3. ESK är medveten om att genomförandet av inre marknaden för tjänster är en komplex fråga med tanke på de djupt rotade olikheterna mellan olika medlemsstaters lagstiftning och kultur. ESK:s utredningar och hearing visar dock att nästan alla aktörer inom samhälle och näringsliv är medvetna om denna komplexitet samtidigt som de menar att EU:s utmaningar i dag inte bemöts på bästa möjliga sätt.

1.4. ESK konstaterar därmed att aktörerna inom samhälle och näringsliv på gräsrotsnivå har stora förväntningar på en mer effektiv och målinriktad metod för att komplexiteten i de olösta problemen skall kunna bemötas med framgång. ESK understryker alltså liksom kommissionen att det är nödvändigt att återuppta och påskynda gemenskapens arbete utgående från en ny bas som bör vara övergripande, samordnad och flexibel. Det gäller att uppnå en dynamisk balans mellan marknadskrafter, ömsesidigt erkännande och harmonisering. Samtidigt måste man inför kraven på anpassning av konkurrensvillkoren till marknadsöppningen beakta företagens och konsumenternas intressen samt vissa tjänster i allmänhetens intresse.

1.5. När det gäller utvärderingen av hinder vill ESK uppmärksamma kommissionen på nödvändigheten av att fastställa en metodik och att gallra bättre bland de olika hindren genom att klart avgränsa verkliga hinder som skall undanröjas från problem som bottnar i kulturell mångfald i EU och som operatörerna även i fortsättningen bör anpassa sig till.

1.6. Angående den utvecklingsstrategi som skall utarbetas och genomföras 2000 för att påskynda förverkligandet av inre marknaden för tjänster ger ESK sitt stöd till kommissionens riktlinjer men önskar framföra följande rekommendationer:

1.6.1. ESK är övertygad om att denna nya metod kan lyckas bara om det inrättas ett nytt partnerskap mellan EU-institutionerna, aktörerna inom samhälle och näringsliv och medlemsstaterna. Partnerskapet skall omfatta följande principer: att hindren utvärderas noggrant, att nya hinder förebyggs, att samordning sker med hjälp av kompletterande instrument, att bestämmelserna förenklas, att försiktighet iakttas vid undanröjande av hinder som även fungerar som slussar, att hänsyn tas till globaliseringen inom handeln, att aktörerna inom samhälle och näringsliv kan påverka de bestämmelser som gäller dem, samt att kommissionen kontinuerligt utvärderar framstegen.

1.6.2. En förutsättning är att fördragets bestämmelser i högre grad tillämpas direkt, att förfarandena för förhandsinformation görs mer systematiska under beredningen av nationella bestämmelser som kan skapa hinder samt att överföringen av olika direktiv till nationell nivå skall skärpas.

1.6.3. För att den nya strategin skall nå önskat resultat stöder ESK kommissionens avsikt att för Europaparlamentet och rådet föreslå antagandet av ett nytt övergripande rättsligt instrument som skall vara politiskt och rättsligt bindande, införa en övergripande metod, inriktas på grundläggande krav, driva på och samordna andra kompletterande instrument och vara flexibel vid genomförandet.

1.6.4. ESK rekommenderar att de huvudsakliga kraven i raminstrumentet och de olika tilläggsdirektiven skall formuleras i gemensamma kommittéer med SLIM-kommittéerna som förebild, d.v.s. sammansatta av företrädare för förvaltningarna, tjänsteproducenterna och användarna.

1.6.5. ESK rekommenderar också att man i raminstrumentet erkänner och stöder metoder som innebär självreglering och samreglering inom berörda delar av samhälle och näringsliv. Lagstiftaren på EU-nivå och kommissionen skall utöva tillsyn över återverkningarna och genomförandet av denna reglering. ESK föreslår att aktörerna inom samhälle och näringsliv i EU skall lägga fram de initiativ som är nödvändiga för att gynna deras roll som motorer i genomförandet av inre marknaden för tjänster.

1.6.6. ESK förväntar sig att denna nya metod skall få avgörande och oåterkalleliga återverkningar på utvidgningen av inre marknaden för tjänster innan nuvarande mandatperiod inom kommissionen och Europaparlamentet löper ut och innan de första kandidatländerna ansluter sig till EU.

2. Riktlinjerna i kommissionens meddelande

2.1. Meddelandet om en strategi för tjänster på den inre marknaden(1) som lades fram av kommissionen den 29 december 2000 lägger tonvikten vid den ökande klyftan mellan å ena sidan tjänsternas ökande betydelse för ekonomin i EU och å andra sidan de ständiga förseningarna i genomförandet av en tillräckligt öppen och integrerad europeisk inre marknad för tjänster. I meddelandet finns en återkoppling till Europeiska rådets toppmöte i Lissabon som beslöt utveckla tjänstesektorn inom en europeisk ekonomi som är allt mer dynamisk och konkurrenskraftig. Detta åtagande är den huvudsakliga anledningen till att kommissionen utarbetat det aktuella meddelandet.

2.2. För att detta mål skall nås föreslår kommissionen en ny strategi i två faser.

2.2.1. I den första fasen som inleds 2001 avser kommissionen vidta bl.a. följande åtgärder:

- Europaparlamentet och rådet skall anta en rad bestämmelser som är under beredning (offentlig upphandling av varor, tjänster och byggentreprenader, distansförsäljning av finansiella tjänster, regelram för telekommunikationssektorn, öppning av marknaden för posttjänster, upphovsrätt i informationssamhället, EU:s redovisningsstrategi, uppköpserbjudanden, mervärdesskatteordningen för vissa tjänster som tillhandahålls på elektronisk väg).

- Nya initiativ (marknadskommunikation, reklam, reglerade yrken, erkännande av yrkeskvalifikationer, finansiella tjänster och elektronisk handel, varumärkesförfalskning och pirattillverkning).

- En utvärderingsrapport om tillämpningen av tidigare direktiv skall utarbetas (förhandsinformation om normer och regler, rättsligt skydd för tjänster som bygger på eller utgörs av villkorad tillgång, upphovsrätt och radioutsändning per kabel och satellit, rättsligt skydd för databaser).

- En rad andra kompletterande åtgärder (bättre statistik, benchmarking, utbildning i informations- och kommunikationsteknik för tjänsteföretag, förbättrad innovationsprocess inom det sjätte ramprogrammet för FoU).

- Hindren inom tjänstesektorn skall studeras och en rapport skall utarbetas vid utgången av den första fasen.

2.2.2. Den andra fasen planeras till 2002. Kommissionen skall då lägga fram andra åtgärdsförslag med tidsplaner som omfattar följande:

- En lista på hinder som kan undanröjas genom en direkt tillämpning av principerna i fördraget.

- Icke-rättsliga åtgärder i syfte att undanröja vissa hinder som inte är föremål för någon reglering (inklusive uppförandekodex inom gemenskapen, mekanismer för tvistlösning, åtgärder för att öka medvetenheten).

- Införandet av ett instrument som tillåter ett övergripande synsätt i syfte att undanröja merparten av resterande hinder.

- Målinriktade tilläggsåtgärder som syftar till harmonisering.

2.3. ESK noterar att kommissionens meddelande har lagts fram vid en lämplig tidpunkt av många anledningar:

2.3.1. Globaliseringen inom ekonomin och den externa öppningen av inre marknaden fortskrider och kommer att få ytterligare tyngd genom de nya multilaterala förhandlingarna i november 2001 inom Världshandelsorganisationen (WTO). Förhandlingarna kommer bl.a. att beröra en internationell avreglering av tjänster.

2.3.2. Uppkomsten av informationssamhället medför ändringar i villkoren för tillhandahållande av tjänster. Gränser slopas, varvid konkurrensen får en viktigare roll medan användarna av tjänster (företag, organisationer och enskilda konsumenter) gynnas.

2.3.3. Euron införs definitivt i början av 2002 och ersätter därmed de nationella valutorna, vilket leder till ökad konkurrens mellan samtliga operatörer samtidigt som kraven på anpassning till den inre marknaden för tjänster ökar kraftigt.

2.3.4. Tillämpningen av mandatet från Lissabon som siktade till att EU år 2010 skall vara den mest dynamiska och konkurrenskraftiga kunskapsstyrda ekonomin i världen tenderar att försenas allt mer. Mandatet kan inte fullföljas om inte marknadsöppningen för tjänster på inre marknaden påskyndas målmedvetet.

2.3.5. EU:s utvidgning är slutligen ytterligare en anledning till att påskynda arbetet på att förverkliga inre marknaden för tjänster i syfte att uppnå avgörande framsteg innan de första nya medlemsstaterna ansluter sig.

2.4. ESK:s synpunkter här nedan berör särskilt följande:

- Kommissionens analys av dagsläget på marknaden för tjänster (tjänsternas roll inom EU:s ekonomi, förseningarna på inre marknaden för tjänster).

- Den nya strategi som kommissionen föreslår i syfte att påskynda förverkligandet av inre marknaden för tjänster (grundprinciper, åtgärder inom den första och därefter den andra fasen).

2.5. ESK:s yttrande stöder sig särskilt på en hearing som anordnades den 19 september 2001 med företrädare för samhälle och näringsliv. Denna hearing gav en god bild av nuläget på den inre marknaden för tjänster, särskilt vad gäller hinder. Under hearingen framfördes också en rad rekommendationer om vilken väg man skall följa för att påskynda genomförandet av inre marknaden.

3. Kommitténs synpunkter på tjänstesektorns roll i EU:s ekonomi

3.1. Kommissionen erinrar med all rätt om tjänstesektorns nyckelroll för förverkligandet av EU:s inre marknad. Den europeiska ekonomin berörs i dominerande utsträckning av tjänstesektorns utveckling. EU är världens största exportör av tjänster (26 % av exporten) och investerare i tjänstesektorn. ESK konstaterar bland annat att denna sektor svarar för över hälften av BNP och sysselsättningen i Europa, 70 % av de arbetstillfällen som skapats de tre senaste åren och närmare 90 % av de nystartade företagen. Medianlönen och den genomsnittliga kvalifikationsnivån ligger högre än inom andra sektorer. Vi betonar att det gäller att förstärka detta läge och dra full nytta av den ekonomiska drivkraften inom EU:s tjänsteinriktade verksamheter.

3.2. Vi kan konstatera att tjänstesektorn är lika mångfasetterad som den är stor. Om man räknar upp det som ingår får man ett intryck av en uppräkning à la poeten Jacques Prévert: finans- och försäkringstjänster, immateriella tjänster åt företag (konsultverksamhet, reklam och marknadsföring, IT osv.), driftstjänster åt företag (förvaltning på entreprenad, städning, matsalar, bevakning osv.), tjänster för offentliga organs eller enskildas räkning (hotell, restaurang, fritidstjänster osv.), personliga tjänster (till hushållen), bemanningsförmedling, transporter och logistik.

3.3. Kommittén vill också framhålla att denna tillsynes disparata helhet har tre centrala karaktärsdrag gemensamma, som i hög grad påverkar ledningsmodellen, organisationen, kompetensförvaltningen, finansieringsbehoven osv.:

- En lönesumma som motsvarar i genomsnitt 70 % av omsättningen, med variationer från 40 till 80 % beroende på yrkesgrupp.

- Nästan samtliga anställda står i daglig och kontinuerlig kontakt med kunderna, vilket kräver särskild hantering av kundrelationen.

- Man fungerar i nätverk, med mycket stark decentralisering av besluten och hög självständighet åt den lokala ledningen på grund av den nödvändiga närheten till kunderna.

3.4. Vid sidan av tjänstesektorn i strikt bemärkelse håller tjänstebegreppet i sig på att bli mer framträdande. Efter ett årtionde då tjänstebegreppet utvecklats med koppling till en eller flera produkter blir själva produkterna alltmer knutna till ett tjänsteutbud. De mervärdesskapande leden har i praktiken förskjutits och är nu placerade i hjärtat av själva tjänsterelationen, medan föregående och efterkommande led blivit underordnade. Slutligen kan man konstatera att det sker en utveckling utan återvändo mot en immateriell och kunskapsbaserad ekonomi som bygger på samarbetsstrukturer, ömsesidigt beroende och delat ansvar i alla former.

3.5. ESK framhåller att tjänstemarknaden i sig är oupplösligt förbunden med produktmarknaden. Tjänstesektorns utveckling är de utvecklade ländernas viktigaste karaktärsdrag. Alla sektorer berörs: industrin, vars produktionskostnader, intäkter och arbetstillfällen mer och mer genereras av tjänster; distributionsledet, som försöker skapa en trogen kundkrets med anknutna tjänster; själva servicesektorn, som inriktar mer än hälften av sina aktiviteter på andra tjänster; och statsmakterna, som i allt högre grad måste göra åtskillnad mellan det som hör till offentlig service och det som är tjänster riktade till allmänheten. Alla är beroende av och kompletterar varandra.

3.6. Kommittén drar också slutsatsen att Europas val av euron för att behålla konkurrenskraften inför globaliseringen också är ett underförstått val att lyfta fram tjänsternas roll. Tjänsterna med högt enskilt mervärde (som bygger i lika hög grad på "processerna" som på individerna) driver på innovationerna och förbättrar Europas position i världsekonomin. Tjänsterna med lägre enskilt mervärde men med hög kollektiv samhällsnytta har visat sig oumbärliga för att de föregående skall fungera. De bidrar också direkt till jämvikten i samhället genom sin integrerande och mobiliserande roll. Konsolidering av den samhälleliga jämvikten är också en faktor som gör att regioner kan locka till sig investeringar. Tjänsterna är en stark reaktion på behoven att utveckla regionerna, bygga upp deras nätverk och strukturera utbudet så att Europas image förstärks på internationell nivå, samtidigt som de lokala projekten och behoven tillgodoses.

3.7. Av dessa olika skäl och i samma anda är det helt berättigat att kommissionen understryker tjänsternas centrala roll för inre marknadens funktion på generell nivå (telekommunikationer, finanstjänster osv.) och deras effekter på de olika etapperna i den ekonomiska processen. Kommittén är också medveten om att ett bättre genomförande av inre marknaden för tjänster är ett avgörande element i fråga om att främja fri rörlighet för personer, produkter och kapital, på grund av att fritt tillhandahållande av tjänster får mångfaldiga effekter på ekonomins olika produktionsfaktorer.

3.8. Vi vill särskilt lyfta fram småföretagens nyckelroll i utvecklingen av tjänsteekonomin och behovet av att stödja dem med en gynnsammare totalinramning - såsom förenklade regler och formaliteter, minskat skattetryck, nätverksbildning, tillgång till finansiering osv.

3.9. Kommittén erinrar för övrigt om den ekonomiska och sociala roll som tjänsterna i allmänhetens intresse har. Dessa tjänster erkändes uttryckligen i Amsterdamfördraget och i rättighetsstadgan från Nice. Dessa allmännyttiga tjänster präglas av stor mångfald, särskilt som en funktion av medlemsstaternas politiska, förvaltningsmässiga och kulturella särdrag. Uppgifterna i allmänhetens intresse kan också delegeras till icke-offentliga aktörer på basis av statliga kontrakt som är föremål för vissa villkor. Vi ställer oss bakom de allmännyttiga tjänsternas legitima roll, men betonar att de måste vara förenliga med en välfungerande inre marknad, bland annat med avseende på insyn i förvaltningen, brukarnas och arbetsmarknadsparternas medverkan i organisationen samt respekt för gemenskapens konkurrensregler. Kommittén uppmanar kommissionen att göra vissa preciseringar som gör det möjligt att skilja mellan de allmännyttiga tjänsternas ekonomiska respektive icke-ekonomiska aktiviteter. Slutligen vill vi betona att öppningen av marknaderna för transporter, telekommunikationer, posttjänster och energi måste fullbordas. Detta är en absolut förutsättning för att realisera en verklig europeisk inre marknad.

3.10. Kommissionen understryker att tjänstesektorn ges stor vikt genom mandatet från Lissabon. Man erinrar särskilt om att tjänsterna är motorn i den nya ekonomin och lyfter fram återverkningarna av den pågående teknikrevolutionen, deras effekter på innovationsprocessen, på konkurrensen i Europa och i världen, deras påverkan på den ekonomiska tillväxten och deras bidrag till att förstärka de kvalitetskrav som samtliga brukare numera räknar med. ESK stöder denna hänvisning till Lissabonmandatet men understryker att kontrollen av genomförandet, som bör vara rigorös, fortfarande är en oroande svag punkt. Detta har tydligt visats av att det brister i dynamik i reformarbetet och i överblicken över hur detta avancerar, som EU-15 vittnade om vid Europeiska rådet i Stockholm (det fanns inga uppgifter från medlemsstaterna om läget beträffande de nationella reformerna, EU:s beslut var försenade, inlemmandet av direktiven i medlemsstaterna förhalades). Det gäller absolut att rätta till detta före nästa vårtoppmöte i Barcelona i mars 2002.

3.11. En fortsatt öppning av inre marknaden för tjänster måste studeras med avseende på att den får både ekonomiska och sociala återverkningar. Det finns anledning att stödja den förstärkning av produktiviteten och konkurrenskraften som denna öppning möjliggör, men man måste samtidigt uppmärksamma de sociala konsekvenserna i de fall där det tidigare funnits ett skydd, genom att underlätta övergångar och främja utbildnings- och omställningsinsatser, eventuellt med stöd av gemenskapsmedel. Vi erinrar för övrigt om att ett bättre genomförande av inre marknaden för tjänster totalt sett får positiva sociala effekter. Potentialen för nyskapande av 36 miljoner arbetstillfällen har till och med skrivits upp.

3.12. Det gäller slutligen också att redan nu reflektera över tjänstesektorns roll i det utvidgade EU och låta kandidatländerna delta i full utsträckning i utarbetandet, fastställandet och genomförandet av den nya strategin för inre marknaden för tjänster.

4. Kommitténs synpunkter på förseningarna på inre marknaden för tjänster

4.1. Liksom kommissionen noterar kommittén att inre marknaden för tjänster fortfarande är mer försenad än inre marknaden för produkter. Den påbörjades senare och drabbas än i dag av fler hinder. Ett bevis på detta är att ett stort antal direktiv fortfarande inte har antagits. För övrigt ligger det i sakens natur att det är svårare att harmonisera tjänster än produkter. Villkoren för tillhandahållande av tjänster är i hög grad knutna till gällande nationell lagstiftning (civilrätt, handelsrätt, sociallagstiftning osv.) som i sin tur präglas av kulturella särdrag som verkligen inte är lätta att anpassa. Villkoren för att utöva tjänsteyrken är i regel hårt reglerade, ofta av gammalt datum och ibland föremål för regler som dikteras av yrkesutövarna själva. Dessa yrkesgruppers juridiska ansvar kan också variera mycket starkt från land till land (ansvaret för uppförande av en fastighet kan exempelvis i ett land ligga på arkitekten, i ett annat på byggnadsingenjören). Dessa skillnader får mycket negativ effekt på friheten att tillhandahålla tjänster från en medlemsstat till en annan, och de komplicerar i hög grad en tillnärmning.

4.2. Kommittén är medveten om att EU har satt in en rad olika instrument för att bidra till ett bättre genomförande av inre marknaden för tjänster. Förfarandena för tillnärmning och ömsesidigt erkännande måste komplettera varandra, vilket kräver bättre kartläggning av de olika tillämpningsområdena, även om interaktionen dem emellan kommer att förändras med tiden. Gemenskapsinterventionerna kan för övrigt komma att utvecklas både som lagstiftningsinstrument (t.ex. förordningar eller direktiv) och som åtföljande åtgärder (t.ex. meddelanden, studier, resultattavlor, utbildningsinsatser, program).

4.3. ESK erinrar om de kritiska synpunkterna i Lamfalussy-rapporten från mars 2001, med avseende på att EU:s lagstiftningsprocess går så långsamt, och understryker att sådana iakttagelser är giltiga för många fler frågor än finanstjänsterna. De kan betraktas som lika relevanta för harmoniseringen av reglerna för andra tjänstekategorier.

4.4. Den enkät som kommittén genomfört bland EU:s arbetsmarknadsparter i samband med att detta yttrande utarbetades bekräftar att man är missnöjd, samtidigt som man är medveten om de komplexa problemen. Bara 4 % framhåller de framsteg som gjorts, 16 % betonar förseningarna och 80 % bedömer att framsteg och förseningar väger jämnt. 80 % konstaterar att de kvarstående problemen är svårlösta på teknisk och politisk nivå, men 80 % anser också att de inte bearbetas på bästa möjliga sätt i dag. Det är tydligt att de problem som skall lösas är komplicerade, men enkäten bekräftar att detta inte får vara ett skäl att gemenskapsinterventionerna skall hålla låg profil. Det finns starka förväntningar bland aktörerna ute på fältet på ett nytt, offensivare och effektivare, angreppssätt som också är bättre anpassat att hantera denna komplexa karaktär.

4.5. Kommittén uppmärksammar kommissionen på att man måste definiera en metodik och göra en kategoriindelning för att hantera de hinder som kvarstår på inre marknaden. Kommitténs enkät och hearing bekräftade att de hinder för tjänsterna som marknadsaktörerna redovisat är både många och mångskiftande. I stora drag återspeglar de det stora spektrum av administrativa, tekniska och skattemässiga hinder som fortfarande finns på inre marknaden. Dessa hinder redovisas och kommenteras däremot utan att man gjort tillräckliga försök att ordna dem i en "hierarki". Det gäller att vara medveten om att målsättningen att genomföra EU:s inre marknad ju är att åstadkomma bättre insyn, smidighet, effektivitet och konsekvens i utbytet, inte att göra alla aspekter enhetliga. Vissa skillnader måste accepteras (kultur, språk osv.), och var och en måste anpassa sig till detta. Däremot finns det fortfarande hinder som verkligen hämmar utbytet och innebär kraftig diskriminering. De saknar berättigande på en inre marknad och måste följaktligen undanröjas snarast. Mellan dessa båda kategorier finns det en gråzon där debatten har sin naturliga plats och som fortsätter att utvecklas med avseende på graden av rörlighet (ömsesidigt erkännande, öppning genom direkt marknadsintervention osv.) och önskvärd nivå på gemenskapsinterventionerna (särskilt genom harmonisering).

4.6. I den uppräkning av hindren som kommittén redovisar nedan rekommenderar vi kommissionen att göra distinktioner mellan

- å ena sidan de hinder som omöjliggör tillhandahållande av tjänster eller avskräcker från detta, såsom att man inte erkänner tekniska krav eller diplom och yrkeskvalifikationer; det är här som det krävs prioriterade gemenskapsinsatser;

- å andra sidan de hinder som gör det komplicerat att tillhandahålla tjänster utan att konkurrensvillkoren påverkas på något grundläggande sätt, såsom anpassning till skillnader av bl.a. kulturell och språklig karaktär; här är det snarare tjänsteproducenterna och konsumenterna som skall anpassa sig;

- de hinder som medför kännbara merkostnader för att tillhandahålla tjänster och som i varierande grad kan påverka konkurrensvillkoren, såsom extrakostnader som är kopplade till regelverk, förfaranden och verksamhetsvillkor; här kan gemenskapsåtgärder bli nödvändiga, men det gäller att ta hänsyn till graden av EU:s politiska åtagande att fastställa och genomföra gemenskapspolitiken och till kraven på subsidiaritet och proportionalitet. Här handlar det om ett interventionsområde som även fortsättningsvis kommer att utvecklas som en funktion av framstegen i enandet av Europa.

5. Kommitténs synpunkter på de strategiprinciper som kommissionen föreslagit

5.1. ESK menar att det är välmotiverat att kommissionen fortsätter att betona vikten av en övergripande strategi för att förnya ansträngningarna att genomföra inre marknaden för tjänster. Kommittén ställer sig bakom de fem grundläggande principer som denna strategi bygger på:

- En övergripande strategi som täcker samtliga tjänstesektorer.

- En strategi som syftar till att göra tillhandahållande av tjänster över gränserna lika enkelt som inom en medlemsstat. Vi konstaterar emellertid att det ankommer på var och en att anpassa sig till sådana kulturella och språkliga skillnader som är en integrerad del av Europas realiteter och rikedomar.

- En strategi i företagens och konsumenternas tjänst.

- En strategi som följer rytmen i förändringarna.

- En strategi som är logiskt konsekvent i förhållanden till andra politikområden.

5.2. Kommittén ställer sig särskilt positiv till kommissionens strävan att lösa upp kategorigränserna i kampen mot kvarstående hinder genom att lägga tonvikten vid helheten i den företagsekonomiska processen (produktion, handel, finans osv.) ur den ekonomiska aktörens perspektiv, och genom att lyfta fram behovet att riva hindren längs hela denna process för att komma fram till ett positivt resultat som verkligen kan upplevas av denna aktör.

5.3. Däremot konstaterar kommittén att lösningarna inte alltid varit tydligt definierade. Kommissionen föredrar att denna definition blir föremål för en mer djupgående analys av hindren. Därför framstår kommissionens meddelande fortfarande på detta stadium som en metodframställning som det återstår att detaljredovisa med avseende på operationell jämvikt och ansvarsfördelning mellan berörda aktörer. Genomförandet måste säkerställas på lämplig väg. Att en sådan strategi lyckas blir alltmer nödvändigt när de dubbla påfrestningarna i form av euron och informationssamhället markerar att det finns akut behov av en europeisk inre marknad för tjänster som är smidigare, mer sammanhängande och bättre organiserad.

5.4. I likhet med kommissionen inser kommittén att man måste prioritera öppningen av det gränsöverskridande handelsutbytet. Detta utbyte är verkligen en "lödfog" i inre marknaden, särskilt i anslutning till euron. Ett lämpligt tillvägagångssätt skulle till att börja med vara att kartlägga och stödja de initiativ som tagits ute på fältet av ekonomins olika aktörer för att undanröja befintliga gränshinder. Databasen PRISM hos Observationsgruppen för inre marknaden erbjuder redan åtskilliga konkreta och varierande redovisningar av sådana initiativ.

5.5. Liksom kommissionen menar ESK att det är av högsta vikt att svara för verkligt stöd till konsumenterna och företagen (som för övrigt själva är både tjänsteproducenter och tjänstekonsumenter). Detta förutsätter att man utgår från perspektiven och förväntningarna på gräsrotsnivå, men också att man engagerar konsumenter och företag i själva utformningen av reglerna.

5.6. Kommissionen visar på behovet av en anpassning av regelverket i takt med förändringarna. ESK delar denna uppfattning och menar att lösningen är att göra en bättre fördelning av uppgifterna mellan berörda aktörer. Vi anser att EU-lagstiftaren inte skall försöka reglera samtliga detaljer utan koncentrera sig på de verkligt väsentliga kraven (i linje med det "nya angreppssätt" som genomfördes redan för omkring 15 år sedan för harmonisering av produkter).

5.7. Kommittén vill också uppmärksamma kommissionen på att utarbetandet av en offensivare strategi måste ta hänsyn till en eventuell "omvänd diskriminering" som en snabbare öppning av marknaden kan medföra i en medlemsstat för de egna invånarna. Europeiska unionens fördrag utformades egentligen i första hand för att skydda medborgare från andra medlemsstater mot all diskriminerande behandling, inte den nationella befolkningen. När marknaden öppnas bör en stat givetvis i allmänhet avskaffa eller anpassa nationella regler som blivit föråldrade och destruktiva, men den kan också förhala dessa justeringar, vilket kan gå ut över de egna invånarna. Kommissionen kommer att ha en central uppgift att regelbundet belysa läget med avseende på sådan "omvänd diskriminering" och därmed öka trycket på medlemsstaterna att reformera det nationella regelverket.

5.8. Slutligen understryker kommissionen behovet av logisk konsekvens i strategin för tjänstesektorn i relation till EU:s övriga politik. ESK delar denna ståndpunkt, som bara accentuerar att man måste formulera en verkligt övergripande strategi.

6. ESK:s synpunkter på de prioriteringar som kommissionen föreslagit för den första etappen

6.1. De prioriteringar som antagits för 2001 och som kommissionen nämner kommer fortfarande att vara aktuella under det första halvåret 2002 med tanke på vissa förseningar och eftersläpningar som man idag kan räkna med, nästan ett år efter det att meddelandet presenterades. Lägesrapporten av det pågående arbetet visar på mycket olika resultat beträffande de olika prioriteringarna. Detta är ett tecken på att de lagstiftningsfrågor som berör tjänstesektorn är mycket olikartade, men också att det är nödvändigt att fastställa tillräckligt klara, bestämda och genomtänkta riktlinjer för deras genomförande när man tar initiativ för den andra etappen. Med tanke på att det sista steget för införandet av euron tas redan den 1 januari 2002 anser kommittén att man idag främst bör prioritera öppningen av marknaden för finanstjänster (t.ex. distansförsäljning av finansiella tjänster, företagens bokföring, genomförande av rekommendationerna i Lamfalussy-rapporten genom att göra arbetsmarknadsorganisationerna delaktiga i de föreskrivande kommittéernas arbete beträffande värdepapper). Kommittén håller dessutom med om att det under det nuvarande belgiska ordförandeskapet är nödvändigt att göra påtryckningar för att en rad beslut beträffande offentlig upphandling av varor, tjänster och byggentreprenader samt lagstiftning på telekommunikationsområdet skall fattas, och att man ökar konkurrensen inom postsektorn, utvidgar upphovsrätten i informationssamhället och fattar beslut beträffande mervärdeskatt på tjänster som tillhandahålls via elektroniska hjälpmedel.

6.2. Vad gäller den lista på nya initiativ som kommissionen kommer att presentera i slutet av 2001 kan kommittén bara upprepa sina tidigare ställningstaganden i fråga om den nuvarande bristen på riktlinjer för arbetet beträffande tjänstesektorn, och behovet av att under alla omständigheter prioritera stödåtgärder för införandet av euron, i synnerhet vad gäller de nya initiativ som ingår i handlingsplanen för öppningen av marknaden för finanstjänster. Med tanke på att Europaparlamentet avslog förslaget till direktiv om övertagandebud verkar det dessutom nödvändigt att så snabbt som möjligt presentera ett nytt förslag till direktiv som snart kan antas av Europaparlamentet och rådet och som säkerställer en klar och enhetlig rättslig ram inför den ökande omstruktureringen av företag på inre marknaden. Kommittén välkomnar kommissionens förslag att inrätta en grupp med oberoende sakkunniga för att studera dagens bolagsrätt och bidra till att påbörja ett nytt lagstiftningsförslag för EU om övertagandebud. Med förbehåll för att de föreslagna lösningarna för den andra fasen klargörs, stöder kommittén även de andra initiativen om affärskommunikation (säljfrämjande åtgärder), reglerad yrkesverksamhet (ömsesidigt erkännande), finansiella tjänster och elektronisk handel samt förfalskning och pirattillverkning som kommissionen kommer att presentera i slutet av 2001.

6.3. Vad gäller de utvärderingsrapporter om flera direktiv som kommissionen kommer att presentera, betonar kommittén framför allt frågan om förhandsinformation om normer och föreskrifter, som alltid skall ligga till grund för en förstärkt harmonisering och förenkling av lagstiftningen för inre marknaden av tjänster. Kommittén väntar också med spänning på de andra utvärderingsrapporterna om det rättsliga skyddet av tjänster med villkorlig tillgång, upphovsrätt och TV-utsändningar via kabel och satellit samt det rättsliga skyddet av databaser.

6.4. Vad gäller de stödåtgärder som kommissionen föreslagit understryker kommittén särskilt vikten av att tillhandahålla aktuella statistiska uppgifter, i synnerhet jämförbara data, för att utvärdera utvecklingen och öppningen av inre marknaden för tjänster. Dessa statistiska uppgifter verkar vara nyckeln till att skapa en stabil grund för en ny strategi för genomförandet av inre marknaden för tjänster. Kommittén stöder dessutom de andra stödåtgärderna som kommissionen föreslagit. Åtgärderna gäller å ena sidan utbildning inom tjänsteföretag i informationsteknologi och kommunikation och å andra sidan förbättringar i innovationsprocessen inom ramen för det sjätte ramprogrammet för forskning och utveckling.

6.5. Slutligen anser kommittén beträffande kartläggningen av olika hinder på marknaden för tjänster att denna rapport snarare skall vara inledningen på den andra etappen, än en sista åtgärd inom den första etappen och gör nedanstående kommentarer i detta hänseende. Kommittén föreslår dessutom att kommissionen samarbetar med kommitténs observationsgrupp för inre marknaden för att förbereda denna rapport. Observationsgruppen för inre marknaden har genom sina hearingar och enkäter samt inom ramen för utarbetandet av detta yttrande och i databasen PRISM uppmärksammat en rad hinder för inre marknaden för tjänster som först och främst drabbar de ekonomiska aktörerna på fältet.

7. ESK:s synpunkter på de prioriteringar som kommissionen föreslagit för 2002

7.1. Kommittén vill framhäva flera grundläggande principer som framfördes under den hearing som anordnades under utarbetandet av detta yttrande och som borde ligga till grund för gemenskapens nya strategi för genomförandet av inre marknaden för tjänster:

7.1.1. Utvärdering: En aktuell utvärdering av olika hinder på grundval av enkäter och ny statistik bör presenteras och ligga till grund för en ny strategi för inre marknaden för tjänster.

7.1.2. Förebyggande åtgärder: En central del i den nya strategin bör vara att förhindra att nya nationella hinder införs genom att kravet på förhandsinformation förstärks.

7.1.3. Samordning: Det gäller att hitta en balans mellan kompletterande strategier, bland annat mellan ömsesidigt erkännande, harmonisering av lagstiftning och självreglering inom berörda branscher, genom att förena företagens och konsumenternas intressen och genom att beakta de allmännyttiga tjänsternas roll. Det nya övergripande instrumentet, som både bör vara fast förankrat och flexibelt, bör utgöra medelpunkten för denna samordning.

7.1.4. Förenkling: Det är viktigt att undvika att komplicera verksamheten för tjänstesektorn genom en alltför invecklad EU-lagstiftning som inte når upp till aktörernas förväntningar.

7.1.5 Försiktighetsaspekt: Det gäller att införa en anpassningsperiod för att undanröja hinder som även fungerar som "slussportar" mellan nationella system som har olika rättslig och kulturell bakgrund.

7.1.6. Globalisering: Det gäller att ta hänsyn till internationella ramar och krav, t.ex. elektronisk handel och WTO.

7.1.7. Deltagande: Det gäller att göra arbetsmarknadens parter delaktiga i utarbetandet och genomförandet av bestämmelser genom att ge utrymme för samreglering och självreglering i enlighet med europeiska uppförandekoder som redan finns i PRISM-databasen från kommitténs observationsgrupp för inre marknaden.

7.1.8. Kontroll: Kommissionen bör regelbundet utarbeta rapporter om utvecklingen av samtliga åtgärder.

7.2. Mot bakgrund av dessa principer har kommittén följande synpunkter som alla syftar till att skapa ett övergripande, dynamiskt, interaktivt och enhetligt instrument som är nödvändigt för att framgångsrikt genomföra inre marknaden för tjänster.

7.3. Kommittén ställer sig bakom kommissionens förslag att som avslutning på den första etappen och som inledning på den andra etappen göra en systematisk kartläggning av samtliga faktorer som hindrar de europeiska företagen från att tillhandahålla tjänster till sina kunder över gränserna. Kommissionen bör avsätta tillräckliga medel för att göra en så komplett kartläggning som möjligt som täcker all tjänsteverksamhet, oberoende av om den redan omfattas av gemenskapens lagstiftning eller inte. I detta hänseende verkar tidsplanen inte realistisk med tanke på kartläggningens omfattning.

7.4. Kommittén stöder även kommissionens avsikt att år 2002 presentera en lista över hinder som kan undanröjas genom att direkt tillämpa principerna i fördraget. Det är nödvändigt att klart och tydligt framhäva principen om fritt tillhandahållande av tjänster och ömsesidigt erkännande på inre marknaden i enlighet med fördraget och Cassis de Dijon-principen genom att begränsa medlemsstaternas möjligheter att behålla vissa hinder och genom att avgränsa de områden där dessa hinder fortfarande finns på grund av att lagstiftning saknas på EU-nivå. Kommittén efterlyser som tidigare nämnts en dialog om hur denna lista skall utformas.

7.5. Kommittén understryker även vikten av att bekämpa överträdelser som blivit alltför vanliga i medlemsstaterna under de senaste åren och som allvarligt hotar den inre marknadens effektivitet och sammanhållning. Kommissionen bör mer bestämt och effektivt spela sin roll som väktare av fördraget, särskilt genom att påskynda behandlingen av överträdelseförfaranden när principen om fri rörlighet av tjänster och etableringsrätten överträtts och genom att uppmärksamt granska frågan om de nationella åtgärderna står i proportion till överträdelserna. Eftersom man begär stora uppoffringar från kandidatländerna vid övertagandet av gemenskapslagstiftningen bör medlemsstaterna föregå med gott exempel.

7.6. Kommittén understryker dessutom vikten av att stärka informationsförfarandet och i förväg informera hela tjänstesektorn om nationella lagstiftningsförslag som kan komma att skapa nya hinder. Enligt kommittén är det omöjligt att anta ett nytt direktiv som kompletterar de nuvarande bestämmelserna utan att samtidigt fastställa en ny strategi för den inre marknaden för tjänster, vilket är en förutsättning för att säkerställa dess trovärdighet och effektivitet.

7.7. Vad gäller de icke-rättsliga åtgärderna som kommissionen kommer att presentera 2002 för att undanröja hinder som inte är föremål för någon reglering, understryker kommittén vikten av att vid tillfälle uppmuntra arbetsmarknadens parter i EU att anta uppförandekoder som ett alternativ till ny gemenskapslagstiftning eller för att komplettera denna. Kommittén påminner i detta sammanhang om slutsatserna från sin hearing den 3 maj 2001 om möjligheterna till samreglering på inre marknaden, som framhäver de stora utvecklingsmöjligheterna på detta område och i synnerhet på tjänsteområdet. Kommittén stöder även kommissionens strävan att införa mekanismer för tvistlösning och utveckla informationskampanjer för inre marknaden för tjänster.

7.8. Kommittén ställer sig bakom kommissionens förslag att koncentrera harmoniseringen på vissa nödvändiga krav och noterar med intresse förslaget att införa ett övergripande instrument för att undanröja en stor del av kvarvarande hinder. Kommittén anser att det är omöjligt att på ett avgörande sätt skynda på harmoniseringsarbetet och det ömsesidiga erkännandet på inre marknaden för tjänster utan ett omfattande politiskt och rättsligt engagemang från Europaparlamentets och rådets sida för att verkligen upprätta ett område utan inre gränser för tjänster i EU. Ett rättsligt instrument och en ny ansvarsfördelning mellan EU-institutionerna, medlemsstaterna och arbetsmarknadens parter bör ligga till grund för denna utveckling.

7.8.1. Kommittén är medveten om att frågan om den juridiska utformningen av detta instrument kan bli svårlöst.

7.8.1.1. Efter en första analys är det svårt att föreställa sig att samtliga problemställningar inom ramen för öppningen av marknaden för tjänster skulle kunna omfattas av ett enda direktiv, även om det är ett ramdirektiv, med tanke på att de problem som finns är mycket komplicerade och skiftande. Om kommissionen ändå väljer detta tillvägagångssätt gäller det att direktivet utformas på ett mycket innovativt sätt jämfört med vanliga direktiv, framför allt i fråga om dess flexibilitet, arbetsmarknadsparternas delaktighet, decentraliseringen av genomförandet och hänvisningen till andra direktiv och kompletterande rättsliga instrument.

7.8.1.2. Kommittén skulle snarare rekommendera att Europaparlamentet och rådet antar en resolution under förutsättning att det framgår klart och tydligt att en sådan resolution inte kan jämföras med en enkel rekommendation, och att den på samma villkor som ett direktiv ålägger de inblandade att följa ett nytt handlingsprogram inom ramen för en rättsligt bindande tidsram.

7.8.1.3. Kommittén vill under alla omständigheter att effekterna och upprättandet av ett rättsligt övergripande instrument inte skall påverkas eller förvrängas av onödiga diskussioner om dess rättsliga utformning. Kommittén är därmed redo att anamma talesättet "Färgen på en hammare spelar ingen roll, bara man kan slå in en spik med den". Kommittén betonar dock flera viktiga krav som bör ställas på de bestämmelser som skall genomföras med hjälp av detta övergripande instrument.

7.8.2. Enligt kommittén bör följande krav ställas på detta instrument:

7.8.2.1. Instrumentet bör vara övergripande, dvs. omfatta alla aspekter av fritt tillhandahållande av tjänster.

7.8.2.2. Instrumentet bör vara politiskt och rättsligt bindande, vilket utesluter antagandet av en enkel rekommendation.

7.8.2.3. Instrumentet bör fastställa ett antal centrala principer som klargör villkoren för öppningen av marknaden och som man kan hänvisa till inom ramen för andra kommande instrument.

7.8.2.4. Samtidigt som detta instrument bör grundas på en övergripande strategi skall det vara flexibelt vid genomförandet och på bästa sätt samordna flera kompletterande strategier (harmonisering, ömsesidigt erkännande) och flera aktörers verksamhet (EU:s lagstiftande organ, föreskrivande kommittéer, näringsliv och samhälle i EU).

7.8.3. Detta nya övergripande instrument bör därmed ha följande målsättningar:

7.8.3.1. Instrumentet bör angripa de hinder som fortfarande finns genom att prioritera en övergripande strategi som undanröjer de hinder som företagen stöter på under de olika etapperna i tillhandahållandet av tjänster snarare än att splittra upp åtgärderna i alltför begränsade områden.

7.8.3.2. Instrumentet bör klargöra när medlemsstaterna kan ha giltiga skäl till att behålla särskilda nationella rambestämmelser.

7.8.3.3. Instrumentet bör främja en mer effektiv tillämpning av principen för ömsesidigt erkännande av nationell lagstiftning och därmed förhindra onödig lagstiftning på EU-nivå, samt bidra till att få den inre marknaden att fungera lika väl som nationella marknader.

7.8.3.4. Instrumentet bör föreskriva ett begränsat antal riktade direktiv på de viktigaste områdena inom tjänstesektorn (t.ex. finanstjänster, personliga tjänster, tjänster för offentliga organ osv.). Dessa direktiv som bara skall fastställa de nödvändigaste villkoren, bör hänvisa till olika metoder som redan visat sig vara användbara för öppningen av inre marknaden för varor.

7.8.3.5. Med hjälp av detta varaktiga instrument skall man kunna förutse nya behov av lagstiftning, förenkla avreglerings- och integrationsprocessen samt överbrygga klyftor mellan sektorer och branscher.

7.8.4. ESK rekommenderar att de huvudsakliga kraven för raminstrumentet och de olika direktiven skall formuleras i gemensamma föreskrivande kommittéer (med SLIM-kommittéerna som förebild) som är sammansatta av företrädare för nationella förvaltningar, tillhandahållare av tjänster och användare. Inom ramen för denna decentraliserade strategi bör EU:s lagstiftande instanser och Europeiska kommissionen framför allt kontrollera genomförandet av de bestämmelser som de gemensamma föreskrivande kommittéerna fastställt och om nödvändigt godkänna dessa.

7.8.5. Detta nya instrument bör även vara öppet för och uppmuntra självreglering och samreglering inom berörda områden i näringsliv och samhälle och därmed komplettera de gemensamma föreskrivande kommittéernas direktiv och bestämmelser under översyn av EU:s lagstiftande organ och Europeiska kommissionen vad gäller deras effekter och genomförande. Kommittén understryker att de aktörer i näringslivet och samhället som tar ett sådant ansvar genom självreglering på EU-nivå, därmed får möjlighet att spela en avgörande roll i byggandet av den framtida inre marknaden för tjänster. En förutsättning för detta är ett innovativt partnerskap med EU:s lagstiftande organ. Kommittén efterlyser utvecklingen av ett sådant partnerskap som verkar vara nyckeln till framgång för den "nya strategin" för genomförandet av den inre marknaden för tjänster i EU.

7.8.6. Genomförandet av raminstrumentet, tilläggsdirektiven och tillämpningsåtgärderna som fastställts av de gemensamma föreskrivande kommittéerna samt självregleringsstrategierna som definierats av arbetsmarknadens parter kommer att ligga till grund för rapporter från Europeiska kommissionen som kommer att klargöra hur arbetet utvecklas och fastställa nya prioriteringar för inre marknaden för tjänster.

7.8.7. Genomförandet av denna nya metod kommer att få avgörande och oåterkalleliga återverkningar på utvidgningen av den inre marknaden för tjänster innan nuvarande mandatperiod inom kommissionen och Europaparlamentet löper ut, och innan de första kandidatländerna ansluter sig till EU.

Bryssel den 28 november 2001.

Ekonomiska och sociala kommitténs

ordförande

Göke Frerichs

(1) KOM(2000) 888 slutlig av den 29.12.2000.