A4-0285/98

Resolution om kommissionens meddelande till rådet och Europaparlamentet om en unionspolitik mot korruption (KOM(97)0192 - C4-0273/97)

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

- med beaktande av kommissionens meddelande till rådet och Europaparlamentet (KOM(97)0192 - C4-0273/97),

- med beaktande av Fördraget om Europeiska unionen och i synnerhet artiklarna B, F, K 1.5, K 1.7-K 1.9, K 3.2 och K 6,

- med beaktande av Amsterdamfördraget som undertecknades den 2 oktober 1997 och i synnerhet artiklarna 2 (tidigare artikel B), 6 (tidigare artikel F) och 29 (tidigare artikel K 1) i det därigenom ändrade Fördraget om Europeiska unionen,

- med beaktande av den rapport från högnivågruppen mot organiserad brottslighet som Europeiska rådet i Amsterdam antog vid sitt möte den 16-17 juni 1997 och i synnerhet rekommendation nr 6 i handlingsplanen för bekämpande av den organiserade brottsligheten ((EGT C 251, 15.8.1997, s. 1.)), som talar om att det bör utvecklas en övergripande politik mot korruption,

- med beaktande av konventionerna om skydd av Europeiska gemenskapernas finansiella intressen ((EGT C 316, 27.11.1995, s. 48.)), de protokoll som rådet antog den 27 september 1996 ((EGT C 313, 23.10.1996, s. 2.)), den 29 november 1996 ((EGT C 151, 20.5.1997, s. 1.)) och den 19 juni 1997 ((EGT C 221,19.7.1997, s. 11.)), samt med beaktande av konventionen om kamp mot korruption som tjänstemän i Europeiska gemenskaperna eller Europeiska unionens medlemsstater är delaktiga i, som rådet antog den 26 maj 1997 ((EGT C 195, 25.6.1997, s.1.)),

- med beaktande av rådets gemensamma ståndpunkt av den 6 oktober 1997 - som fastställdes på grundval av artikel K 3 i Fördraget om Europeiska unionen - om förhandlingarna om korruption i Europarådet och OECD ((EGT L 279, 13.10.1997, s.1.)), med beaktande av rådets andra gemensamma ståndpunkt av den 13 november 1997 - som fastställdes på grundval av artikel K 3 i Fördraget om Europeiska unionen - om förhandlingarna i Europarådet och OECD om kampen mot korruption ((EGT L 320, 21.11.1997, s.1.)), samt med beaktande av den gemensamma ståndpunkten av den 25 maj 1998 - antagen av rådet på grundval av artikel J 2 i fördraget om Europeiska unionen - om mänskliga rättigheter, demokratiska principer, rättsstatsprincipen och sunt styrelseskick i Afrika ((EGT L 158, 2.6.1998, s. 1.)),

- med beaktande av sina talrika resolutioner och yttranden om de olika aspekterna av kampen mot korruptionen och i synnerhet sina resolutioner av

. sin resolution av den 15 december 1995 om bekämpning av korruption i Europa ((EGT C 17, 22.1.1996, s. 443.)),

. sin resolution av den 15 november 1996 om rådets förslag till rättsakt om utarbetandet av konventionen om kamp mot korruption där Europeiska gemenskapernas tjänstemän eller Europeiska unionens medlemsstater är inblandade ((EGT C 362, 2.12.1996, s. 321.)),

. sin resolution av den 20 november 1997 om handlingsplanen för bekämpande av organiserad brottslighet ((EGT C 371, 8.12.1997, s. 183.)),

. sitt yttrande av den 20 november 1997 om utkastet till gemensam åtgärd - fastställd av rådet på grundval av artikel K 3 i Fördraget om Europeiska unionen - om kriminalisering av korruption inom den privata sektorn ((EGT C 371, 8.12.1997, s. 193.)),

. sina resolutioner av den 17 februari 1998 om kommissionens agerande med avseende på påstådda bedrägerier och oegentligheter inom turismsektorn ((EGT C 80, 16.3.1998, s.36.)) och om Europeiska revisionsrättens särskilda rapport nr 3/96 om turistpolitiken och dess främjande, samt kommissionens svar ((EGT C 80, 16.3.1998, s. 38.)),

- med beaktande av slutsatserna från det andra toppmötet med stats- och regeringscheferna i Europarådet i oktober 1997, de 20 huvudprinciperna för kampen mot korruption som antogs i Europarådets ministerkommitté genom resolution (97) 24 och resolution (98) 7, om att upprätta ett delavtal om inrättandet av en grupp av stater mot korruption - Greco,

- med beaktande av OECD-avtalet av den 17 december 1997 om bekämpning av bestickning av utländska tjänstemän vid internationell handel,

- med beaktande av kommissionens meddelande om offentlig upphandling inom Europeiska unionen (KOM(98)0143),

- med beaktande av slutsatserna från ordförandeskapet för konferensen om EU:s bidrag till inrättandet av ekonomiskt område fritt från korruption, som organiserades av det brittiska ordförandeskapet, Europaparlamentet och kommissionen den 14-15 april 1998,

- med beaktande av rådets beslut 98/344/EG av den 27 april 1998 om slutandet av avtalet med ändringar av fjärde AVS-EG-konventionen om undertecknat i Mauritius den 4 november 1995 ((EGT L 156, 29.5.1998, s. 1.)),

- med beaktande av presidiets slutsatser vid Europeiska rådets sammanträde i Cardiff den 15 och 16 juni 1998 i vilka rådet - bland annat - uppmanas att anta den gemensamma åtgärden om korruption inom den privata sektorn före december 1998,

- med beaktande av betänkandet från utskottet för medborgerliga fri- och rättigheter och inrikesfrågor, samt yttrandena från utskottet för rättsliga frågor och medborgarrätt, budgetkontrollutskottet och utskottet för utveckling och samarbete (A4-0285/98), och av följande skäl:

A. Det är mycket viktigt att säkerställa lika höga integritetsnormer för alla verksamhetsaspekter, både för den offentliga och privata sektorn.

B. Korruption inom den offentliga sektorn äventyrar det demokratiska systemets funktion och därigenom även medborgarnas förtroende för den demokratiska rättsstatens integritet.

C. Korruption kan även inom den privata sektorn ha en nedbrytande verkan på rättviseaspekten hos den fria konkurrensen, på företagens trovärdighet och deras ekonomiska agerande.

D. Det finns många kopplingar mellan korruption och organiserad brottslighet och dessa kan utgöra en särskild fara för den demokratiska rättsstaten och marknadsekonomin, i synnerhet om den organiserade brottsligheten med hjälp av korruption lyckas att ta sig in i offentlig förvaltning eller den legala ekonomin, eftersom den organiserade brottsligheten därigenom skulle få tillgång till viktiga upplysningar och därigenom öka sina möjligheter att utnyttja de legala strukturerna för sina illegala ändamål.

E. Korruptionen är ett globalt problem och måste därför bekämpas med omfattande och mångsidiga medel som tillgrips på global, europeisk, nationell, regional och lokal nivå, med hjälp av en samlad, integrerad och flexibel strategi.

F. Korruptionen har under de senaste åren kommit att bli ett centralt tema i det internationella juridiska diskussionerna och på senare tid har det regelbundet framförts på att det skall vidtas effektiva och globalt verksamma åtgärder mot korruption. Sådan krav har, om än med olika tonvikt, förts fram av OECD, Europarådet, Världsbanken och Förenta Nationernas konferens om handel och utveckling (UNCTAD), men även av privata investeringssammanslutningar som internationella handelskammaren och icke-statliga organisationer som Transparency International.

G. Parlamentet drar samma slutsats som kommissionen, nämligen att det ligger i EU:s absoluta intresse att utveckla en samordnad strategi för att bekämpa korruption inom och utom EU:s gränser och som även omfattar områdena internationell handel och konkurrens, samt finansiellt och tekniskt stöd.

H. En sådan samordnad europeisk strategi för att bekämpa korruption är också nödvändig på grund av att varje enskild medlemsstat visserligen förfogar över enskilda åtgärder mot korruption, men att dessa med avseende på juridiska bestämmelser, räckvidd samt praktisk tillämpning skiljer sig kraftigt åt, vilket i sin tur medför att EU som helhet har ett heterogent system för korruptionsbekämpning som dessutom uppvisar ett stort antal luckor.

I. Åtgärderna mot korruption får, bland annat till följd av den ökande privatiseringen av hittillsvarande offentlig verksamhet och det faktum att ekonomierna i allt högre grad blir beroende av varandra, inte längre förbli begränsade till den nationella offentliga sektorn. Istället måste varje medlemsstat med nödvändighet arbeta för enklare bestämmelser och en avbyråkratisering, samt anpassa sitt sanktionssystem till de ändrade omständigheterna. Bland annat bör orättmätig påverkan på en beslutsprocess inom ramen för såväl offentlig som privat verksamhet inom och utom landet straffbeläggas, vare sig det handlar om beviljande av ekonomiska fördelar (aktiv muta) eller genom mottagande av ekonomiska fördelar (passiv korruption, tagande av muta).

J. En effektiv korruptionsbekämpning fordrar förutom straffrättsliga åtgärder även åtgärder av administrativ, civilrättslig och disciplinär art.

K. Införande av insyn genom förenklade bestämmelser och avbyråkratisering, och verkningsfulla kontrollmekanismer som allmän demokratisk princip för alla viktiga beslutsförfaranden skulle kunna ge ett väsentligt bidrag till att förbygga korruption, eftersom de rent praktiskt skulle

försvåra korruption, förhindra att sådana förhållanden uppstår som gynnar en spridning av korruptionen, och öka möjligheterna att upptäcka - och bestraffa - korruption.

L. Korruptionen minskar varaktigt stödets effektivitet, eftersom den leder till att ekonomiska medel förskingras och bidrar till att projekt som är mindre anpassade till de lokala förhållandena antas, samt att avtalsparter väljs som är mindre lämpade att på ett effektivt sätt förverkliga målen för samarbetet. En samordnad europeisk strategi bör därför även omfatta förbindelser med tredje land och därför bör det i alla stöd-, samarbets- och utvecklingsavtal med tredje land föreskrivas att länderna vid sidan av de allmäna principerna om insyn och ättsväsendets oberoende skall respektera god förvaltningssed som tillsammans med de mänskliga rättigheterna och de demokratiska och rättsstatliga principerna bör utgöra ett väsentligt inslag i alla framtida avtal. Dessutom bör dessa principers tillämpning utsträckas till att omfatta alla handelsförbindelser med tredje land så att EU:s åtgärder mot korruptionen inte motverkas av privata företag och därmed tillintetgörs.

M. Kommissionens delegationer i tredje land bör spela en mycket viktig roll när det gäller att på ett effektivt sätt genomföra en politik mot korruption i samarbete med de specialenheter som bör inrättas vid de av kommissionens generaldirektorat som har ansvar för utvecklingsbistånd samt med kommissionens enhet för bekämpning av bedrägeri.

N. Europaparlamentet beklagar att ett flertal av EU:s medlemsstater trots häftig internationell kritik i likhet med tidigare inte bara indirekt godtar korruption inom den privata sektorn, genom att inte beakta de mutor som utdelas i denna sektor, utan genom att bevilja avdragsrätt för denna typ av kostnader även indirekt främjar denna verksamhet. Europaparlamentet anser att vissa medlemsstaters skatterättsliga bestämmelser som tillåter skatteavdrag för mutor i tredje land står i absolut strid med fördraget, i synnerhet vad gäller bestämmelser om stöd som länderna beviljar, eftersom dessa stöd snedvrider och hotar konkurrensen genom att gynna vissa företag eller produktionsgrenar. Europaparlamentet framhåller att möjligheten att dra av mutor i beskattningen kan visa sig vara oförenlig med det syfte man vill uppnå med uppförandekodexen för beskattning av företag som nyligen antogs av rådet den 1 december 1997 ((EGT C 2, 6.1.1998, s. 2.)) och uppmanar rådet att fästa särskild uppmärksamhet vid detta specifika problem vid den framtida utvecklingen av denna uppförandekodex.

O. Ett flertal internationellt verksamma företag och företrädare för dessa, framförallt den internationella handelskammaren, betonar kravet på en europatäckande och samordnad strategi för att bekämpa korruption i den privata sektorn för att därigenom även utvidga de respektive systemen avsedda för uppförandekoder («Corporate Codes of Conduct») och bidra till att säkerställa deras funktion.

P. Kampen mot korruption inom politiken är särskilt angelägen för att garantera insyn i hur de politiska partierna finansierar sin verksamhet och för att på så sätt förhindra bestickning av politiker och politiska partier.

Q. I några medlemsstater har statlig finansiering av politiska partier införts just för att undvika korruption.

R. EU-institutionernas interna bestämmelser, som skall säkerställa insyn i beslutsprocesserna i synnerhet i fråga om finansiering och finansiella transaktioner, är fortfarande otillräckliga.

S. I synnerhet kommissionen behöver, med hänsyn till dess talrika av korruption hotade verksamhetsområden, en helgjuten strategi för systematiskt bekämpande av korruption.

T. Bortsett från principen om fri konkurrens ligger det framförallt i medborgarnas intresse att det vidtas åtgärder till skydd mot korruption och för att effektivt bekämpa denna, eftersom det ofta är medborgarna som betalar priset i form av fördyrade produkter av undermålig kvalitet eller ibland till och med i form av onödiga produkter, lider av bristerna i myndigheternas funktionssätt och ärendegången inom förvaltningarna samt även utsätter sig för personliga risker till följd av destabiliseringen av demokratiska strukturer som inte sällan medför en inskränkning av de grundläggande fri- och rättigheterna.

U. Skyddet och kampen mot bestickning och tagande av muta är enligt artikel 29 (tidigare artikel K 1) i Fördraget om Europeiska unionen, i dess genom Amsterdamfördraget ändrade lydelse, en väsentlig förutsättning för ett stegvist inrättande av ett område för «frihet, säkerhet och rättvisa».

1. Parlamentet stöder uttryckligen de krav som kommissionen ställde i sitt ovannämnda meddelande av den 21 maj 1997, att inom EU inom ramen för ett gemensamt koncept utveckla konkreta och med varandra samordnade åtgärder mot korruption; och uppmanar kommissionen att så snart som möjligt lägga fram sina förslag om detta,

2. välkomnar de förslag som kommissionen i det ovannämnda meddelandet (KOM(98)0143) lagt fram för att förbättra den offentliga upphandlingen inom Europeiska unionen, eftersom rättvisa, öppna och icke-diskriminerande upphandlingsförfaranden försvårar missbruk med offentliga medel, uppmanar kommissionen att lägga fram lagstiftningsförslag för klargörande av villkoren för anbudsgivares tillträde till offentliga upphandlingsförfaranden, i syfte att utesluta personer som dömts för korruption,

3. uppmanar kommissionen att sedan Amsterdamfördraget trätt ikraft utarbeta konkreta åtgärder för att förebygga korruption även på andra områden som riskerar att utsättas för korruption, (till exempel direktivet om bokföring), motverka «kulturer» som riskerar att drabbas av korruption genom anpassade utbildningsprogram avsedda för personer som riskerar att utsättas för dessa risker samt genom omfattande informationskampanjer som syftar till att höja befolkningens medvetande; uppmanar vidare kommissionen att omedelbart använda sig av sin initiativrätt på området för polisiärt och juridiskt samarbete i brottsfrågor för att förbättra åtgärderna mot korruption i Europa, särskilt genom att använda andra rättsliga instrument än konventioner,

4. uppmanar kommissionen att, som ett led i sin politik för att bekämpa korruption, lägga fram konkreta förslag i syfte att mer effektivt bekämpa korruptionen inom EU-institutionerna, i synnerhet under iakttagande av principen om insyn i beslutsförfarandena, förenkling av bestämmelser, avbyråkratisering, effektiv intern kontroll, klara och för straffrättslig, civilrättslig och administrativ kontroll tillgängliga ansvarsområden, i synnerhet vad gäller

a) status för de interna organen inom EU-institutionerna med ansvar för att undersöka påståendena om intern korruption,

b) möjligheten till straffrättsliga åtgärder gentemot EU-tjänstemän som är misstänkta för korruption,

c) samarbete mellan EU-institutionerna och nationella undersökningsmyndigheter och rättsliga myndigheter vid fall av påstådd korruption,

d) principen om ämbetsmännens immunitet och mekanismerna för att upphäva den,

e) revisionsrättens och Europaparlamentets övervakande roll,

5. uppmanar kommissionen att i samband med att den samarbetar med tredje land tillämpa den grundprincipen för god förvaltningssed genom att i avtalen införa särskilda bestämmelser mot korruption, införa sanktioner som avser att övertyga i stället för att bestraffa (tillfälligt eller definitivt ogiltigförklarande av kontrakt och indragande av finansieringsbidrag, centrala register) och att förstärka mekanismerna för kontroll och utvärdering inom kommissionen,

6. uppmanar kommissionen att uttryckligen nämna de medlemsstater som tillåter skatteavdrag för bestickning av utländska tjänstemän och uppmanar kommissionen att vidta lämpliga åtgärder, eventuellt i form av lagstiftningsförslag, i syfte att avskaffa rätten till skatteavdrag för mutor som betalas till utländska tjänstemän,

7. uppmanar kommissionen upprätta ett tidsschema i vilket för varje beslutad åtgärd anges när denna avses träda i kraft; uppmanar samtidigt kommissionen att skyndsamt och före slutet av 1999 lägga fram detta tidsschema inför Europaparlamentet,

8. uppmanar medlemsstaterna att på ett bestämt sätt fortsätta att driva kampen mot korruption på internationell nivå och att på ett trovärdigt sätt spela en ledande roll i arbetet med att utarbeta och omsätta internationella bestämmelser, hit hör bland annat att

- omgående, dock senast den 1 januari 1999, och utan undantag avskaffa alla möjligheter till skatteavdrag för mutor i den nationella lagstiftningen, utan att som man gör i vissa medlemsstater, direkt sammankoppla avskaffandet av detta förfarande med att både betalaren och mottagaren av mutorna döms,

- påskynda förhandlingarna i Europarådet om det avtal mot korruption som för närvarande är under diskussion, för att detta skall kunna undertecknas 1998,

- ratificera följande avtal under 1998:

- konventionerna av den 26 juli 1995 om skydd av gemenskapernas finansiella intressen samt protokollen (av den 27 september 1996, 29 november 1996 och 19 juni 1997),

- konventionen av den 26 maj 1997 om kamp mot korruption som Europeiska gemenskapernas tjänstemän eller Europeiska unionens medlemsstater är delaktiga i, och

- OECD-konventionen av den 17 december 1997 om kamp mot bestickning av utländska tjänstemän inom det internationella affärslivet,

9. uppmanar rådet att omedelbart, dock senast före utgången av 1998, efterleva kraven i den handlingsplan för bekämpande av organiserad brottslighet beträffande frågor rörande bekämpande av korruption som godkändes av Europeiska rådet i Amsterdam den 17 juni 1997) samt att ta vederbörlig hänsyn till Europaparlamentets ovannämnda yttrande av den 20 november 1997, när den fattar beslut om den gemensamma åtgärden för kriminalisering av korruption inom den privata sektorn,

10. uppmanar rådet, kommissionen samt medlemsstaterna att göra följande prioriteringar inom ramen för sitt ansvar för kampen mot korruption och se till att de aktuella åtgärderna stämmer överens med varandra:

- förebyggande av korruption, genom att skapa insyn, och att förenkla och avbyråkratisera alla viktiga administrativa beslut samt revisionskontroll, genom uppförandekoder inom den offentliga förvaltningen och den privata sektorn, genom att i så stor utsträckning som möjligt avskaffa alla byråkratiska inslag genom att upplysa om ministrars, parlamentsledamöters och andra personers i utsatta administrativa positioner ekonomiska omständigheter,

- sanktioner mot korruption i alla former (aktiv och passiv muta) i offentlig och privat sektor, inom och utom landet, som begås av fysiska och juridiska personer, penningtvätt av mutor), varvid även möjligheterna att vid sidan av straffrättsliga sanktioner i större utsträckning använda förvaltningsrättsliga, civilrättsliga, eller straffrättsliga sanktioner bör beaktas, i synnerhet genom att döma till skadeståndsersättning i de fall där den statliga budgeten drabbas, och

- fastläggande av principerna om «god statsförvaltning», «insyn» och «opartiskt rättsväsende» som villkor för kommersiella avtal samt för stöd-, samarbets- och utvecklingsavtal mellan EU och tredje land,

11. uppmanar alla politiska partier på lokal, regional, nationell och europeisk nivå att bevilja insyn i deras handlande när det gäller finanser, i synnerhet i samband med partibidrag, för att därigenom undanröja varje misstanke om tagande av muta, uppmanar dessutom alla politiska institutioner till att sörja för att politiker och andra beslutsfattare inte kan använda sin yrkesmässiga immunitet som en sköld mot åtal vid grundad misstanke om korruption,

12. uppdrar åt sin ordförande att vidarebefordra denna resolution till rådet, kommissionen, medlemsstaternas och kandidatländernas regeringar och parlament.