Yttrande från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om "Förslag till Rådets förordning om den gemensamma organisationen av marknaden för ris"

(KOM(2003) 23 slutlig - 2003/0009 (CNS))

(2003/C 208/18)

Den 10 februari 2003 beslutade rådet att i enlighet med artikel 37 i EG-fördraget rådfråga Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om ovannämnda förslag.

Sektionen för jordbruk, landsbygdsutveckling och miljö, som svarat för kommitténs beredning av ärendet, antog sitt yttrande den 25 april 2003. Föredragande var Maria Luísa Santiago.

Vid sin 399:e plenarsession den 14 och 15 maj 2003 (sammanträdet den 14 maj) antog Europeiska ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 74 röster för, 6 röster emot och 9 nedlagda röster.

1. Inledning

1.1. Inom ramen för halvtidsöversynen av Agenda 2000 föreslår kommissionen följande ändringar av den nuvarande gemensamma ordningen av marknaden för ris(1):

- En minskning i ett steg av interventionspriset med 50 %, till ett faktiskt stödpris på 150 EUR/ton i linje med priserna på världsmarknaden.

- Det nuvarande direktstödet ökas från 52 EUR/ton till 177 EUR/ton, vilket innebär att

- 102 EUR/ton kommer att utgöra en del av det enhetliga jordbruksstödet och utbetalas på grundval av historiska rättigheter inom ramen för den maximala garantiarealen,

- 75 EUR/ton multiplicerade med avkastningen i varje land enligt 1995 års reform kommer att utbetalas som ett grödspecifikt stöd.

- Ändring av den maximala garantiarealen från 433423 hektar till 392801 hektar.

- Det offentliga interventionssystemet ersätts med ett system med privata lagringsavtal, i enlighet med regler som fastställs av förvaltningskommittén. Detta system skall endast träda i kraft då marknadspriset under två veckor i följd ligger under stödpriset (150 EUR/ton).

- En särskild åtgärd skall tillämpas när det genomsnittliga marknadspriset för paddyris under två veckor i följd ligger under 120 EUR/ton och sannolikt kommer att fortsätta att ligga under den prisnivån.

- Ett system med gradvis sänkning av stödet, som skall minskas med mellan 1 % och 19 % mellan 2006 och 2012 alltefter fördelning, tidsramar och tillämpningsfaser.

1.2. Bakgrunden till detta förslag är att kommissionen anser att den nuvarande marknaden för ris i gemenskapen är i kraftig obalans på grund av ökad intern produktion och import.

1.2.1. Till följd av att importen från tredje land antagligen kommer att öka i samband med tillämpningen av initiativet "Allt utom vapen", förutser kommissionen att "obalansen kommer att förvärras ytterligare och troligen nå en ohållbar nivå under kommande år" (föreliggande förslag).

2. Allmänna kommentarer

2.1. För att kompensera prisnedgången avser kommissionen att "kompensera jordbruken med inkomststöd och ett grödspecifikt stöd som återspeglar risproduktionens betydelse i de traditionella produktionsområdena"(2). Detta är positivt men otillräckligt med tanke på den särskilda och oersättliga betydelse som risodlingen har från miljösynpunkt.

2.1.1. Risodlingen inom EU begränsas till ett antal specifika geografiska områden som ligger nära floddeltan, i sankmarker och på slättland med bristande dränering. Systemet med att sätta odlingarna under vatten förhindrar att grundvattnet som är salt nära flodmynningar stiger, vilket hejdar jordförstöring och upplösning av lerjordar. Områdena som är lagda under vatten drar till sig olika slag av utpräglat vattenlevande flyttfåglar som storkar, hägrar, flamingo och beckasiner, för vilka risodlingarna blir en naturlig boplats. Floran vid risfälten är också speciell och även den kan bevaras tack vare risodlingarnas karakteristiska fuktiga miljö. Risfältens rika ekosystem har ett ovedersägligt värde, såväl med tanke på landskapet som på jaktmöjligheterna. Stora risodlingar finns belägna i naturparker och miljöskyddsområden och bidrar i många fall till att bibehålla de ekosystem som skyddas för att bevara den biologiska mångfalden.

2.1.2. Karateristiskt för risodlingen är att den är koncentrerad till speciella områden, skapar arbetstillfällen, kräver ett visst slag av maskinell utrustning och att ris är en säsongsbunden gröda, vilket gör det möjligt för lantbrukaren att ägna sig åt annan verksamhet. Allt detta skapar ett mångfunktionellt landsbygdssamhälle som är bundet till och beroende av risodling och som skulle förlora sin struktur utan denna verksamhet. Den ekonomiska strukturen i dessa landsbygdsområden omfattar förutom lantbrukarnas familjer även kooperativ, fabriker som framställer gödsel eller bekämpningsmedel, företag i maskin- och utrustningsbranschen samt anläggningar för skalning, vilka alla är direkt eller indirekt beroende av risodlingen. Risodlingsområdena innefattar också grupper som arbetar med att reglera vattnet i markområdena som utformats för och anpassats till risproduktion. Möjligheterna för dessa människor att bo kvar och försörja sig äventyras också om man lägger ned risodlingen. Det är av avgörande betydelse för en hållbar ekonomisk utveckling i dessa områden att främja ett mångfunktionellt jordbruk och en diversifierad verksamhet. Jordbruksenheterna i områden med risproduktion är typexempel på sådana speciella landsbygdssamhällen med traditionella försörjnings- och levnadsförhållanden som kommissionens förslag skulle påverka särdeles allvarligt, och där den ekonomiska och sociala sammanhållningen verkligen skulle hotas.

2.2. Kommittén beklagar att kommissionens förslag inte kan rädda risodlingen från det osäkra öde som kommissionen själv förutser.

2.3. Förslaget att anpassa gemenskapspriset på ris till priset på ris importerat från utvecklingsländerna, för att stärka konkurrenskraften för ris producerat inom gemenskapen kommer inte att fungera om man behåller EU:s nuvarande system för importtullar.

2.3.1. Om ändringar av den gemensamma organisationen av marknaden för ris införs bör man samtidigt ändra det aktuella systemet med rörliga tullavgifter till fasta avgifter, i syfte att lösa upp den nuvarande kopplingen mellan interventionspris och importtullsats. Varje gång som reformer genomförs skall man studera hur de påverkar det inhemska jordbruket i medlemsstaterna, och samtidigt genomföra en konsekvensanalys med avseende på gällande och planerade internationella avtal inom ramen för WTO. En sådan översyn bör även täcka de effekter som principen "Allt utom vapen" avseende handel med utvecklingsländerna får för producenternas vinster, skapande av arbetstillfällen inom jordbrukssektorn och återinvestering av vinster, så att man kan bedöma vilka resultat man kan förvänta sig av avtalet.

2.3.2. Kommittén vill påminna om att man under förhandlingarna i Uruguayrundan använde samma referenspriser för ris som för övriga spannmål, utan att ta hänsyn till kostnaderna för förbehandling av riset. Orsaken till den aktuella obalansen i sektorn är den korrigeringsmekanism som infördes(3). Detta system innebär faktiskt att varje sänkning av interventionspriset medför en automatisk, oproportionerlig sänkning av importtullarna.

2.3.3. Detta förhållande ledde till att importen av basmatiris steg med 60000 ton till 200000 ton. Till följd av detta system har det förts in rissorter på EU-marknaden som liknar basmatiris men som är av sämre kvalitet och vilkas äkthet det är svårt att bedöma.

2.3.4. Initiativet "Allt annat än vapen" var ett politiskt beslut från Europeiska unionens sida som inte tar hänsyn till konsekvenserna för europeisk risodling och möjliggör införsel av ris av annat ursprung, dock utan att några verkliga fördelar för utvecklingsländerna uppnås.

2.4. På världsmarknadsnivå är den europeiska risproduktionen marginell och når inte ens upp till 0,4 % av världsproduktionen. Den europeiska marknaden är emellertid en internationellt attraktiv marknad, framför allt mot bakgrund av den ökande konsumtion som registreras i de nordeuropeiska länderna. Thailand är världens störst exportör av ris, följt av Vietnam, Indien och Förenta staterna, som trots att det är det fjärde största exportlandet ändå har en dominerande roll med avseende på prissättning och prisutveckling. Ris är en av de produkter som man handlar med på Chicago-börsen. Där köper och säljer många investerare ris enbart i investeringssyfte, utan någon avsikt att bearbeta det. De spekulerar i prisökningar och inväntar rätt tillfälle att sälja riset till högre pris. Prisfluktuationerna på den internationella marknaden för ris orsakas av spekulationsvågor som inte behöver ha något som helst samband med läget för ris i Europa.

2.4.1. I Europeiska unionen produceras ris i Medelhavsområdet, och då endast i sådana begränsade områden som redogjorts för ovan. Risproduktionen berör alltså endast vissa regioner och tenderar att bli styvmoderligt behandlad av de nationella myndigheterna och av gemenskapen trots dess stora betydelse för befolkningen i de risproducerande regionerna.

2.4.2. I allmänhet är bearbetningsindustrierna, ofta i form av producentkooperativ, belägna i anslutning till produktionsområdena. Men även i icke risproducerande länder i Nordeuropa har man inrättat industrier för skalning av ris som drar fördel av låga råvarupriser och har intresse av att upprätthålla skyddsreglerna för helt slipat ris.

2.4.3. Detta innebär att importen ökar kraftigt, vilket i sin tur leder till att interventionskvantiteterna stadigt ökar.

2.5. Hela tankegången i förslaget inriktas på frågan om interventioner och därmed sammanhängande finansiella resurser. Kommittén är medveten om att detta problem måste lösas men anser att de framförda förslagen verkar vara inriktade på övergång till andra grödor snarare än anpassning. I detta sammanhang vill vi framhålla att risodlingsmark på grund av dess särdrag svårligen kan ställas om till odling av andra grödor. Om det inte längre är lönsamt att bedriva denna odling är den logiska följden att man överger den, vilket medför negativa konsekvenser ur social synvinkel samt för sysselsättningen och landsbygdsutvecklingen. Dessutom är det knappast försvarbart att försämra miljön i dessa områden.

2.5.1. Den volym ris som lagras genom offentlig intervention är mycket stor. Här ligger orsaken till att marknaden är i obalans - det beror inte på att den interna produktionen ökar, vilket kommissionen påstår i förslaget. Den europeiska produktionen av ris, dvs. polerat ris, sjönk med 14 % (från 1667000 ton 1997/98 till 1436000 ton 2000/2001), och den europeiska konsumtionen av ris ökade med 31 % mellan 1990 och 2000 - en ökning som kommer att fortsätta efter anslutningen av de nya länderna, som inte är risproducenter.

2.6. De konsekvensanalyser som kommissionen beställt av olika universitet i samband med halvtidsöversynen av GJP redovisar olika slutsatser avseende konsekvenserna för och upprätthållandet av den europeiska risodlingens konkurrenskraft. I vissa studier räknar man med att importen ökar medan man i andra menar att den kommer att minska. I alla studierna är man dock överens om att den europeiska produktionen kommer att sjunka med upp till 29 %, men ingenstans förekommer någon analys av de socioekonomiska och miljörelaterade konsekvenserna i samband med förändringar av förutsättningarna för risodling(4).

3. Särskilda kommentarer

3.1. Det föreslagna faktiska stödpriset understiger de lägsta produktionskostnaderna för ris i EU och kompenseras inte helt av det höjda jordbruksstödet, vilket leder till lägre inkomster för jordbrukarna. Kommittén anser att man bör vara särskilt angelägen om att bevara en odlingsform som är av avgörande betydelse för en specifik flora och fauna och skyddar saltvattenområden. Kompensationen bör uppgå till 100 procent av prissänkningen, och även ta hänsyn till de nuvarande avkastningsnivåerna. Interventionerna är i sin nuvarande utformning inte enbart avsedda för producenterna. Alla aktörer kan komma i fråga, under förutsättning att riset hanteras i tillämpliga kvantiteter och uppfyller minimikraven på kvalitet.

3.2. Kommissionen föreslår ett system för privat lagerhållning, som inte är särskilt tydligt utformat och saknar den månatliga höjning som har en avgörande betydelse för flödet på marknaden. Kommittén befarar att det nya systemet kan orsaka ökad obalans på marknaden.

3.2.1. Ett förtydligande och en kostnadsberäkning skulle behövas med avseende på det föreslagna systemet med privat lagerhållning och en skyddsmekanism för prisreglering. Det är ännu inte känt vilka villkor som kommer att gälla för att nyttja privat lagerhållning.

3.2.2. Kommittén anser att det vore bättre att behålla det traditionella interventionssystemet i nivå med den nya faktiska stödprisnivån än att införa sådan komplicerade system som visat sig vara ineffektiva i andra sektorer. Man bör dock införa nya bestämmelser som ger producenterna rätt till stöd endast i krissituationer. För att förhindra en allvarlig störning av marknaden för paddyris under de sista månaderna av regleringsåret 2003/04(5) begränsar kommissionen interventionsorganens intag till 100000 ton. Riset som kommer att säljas på marknaden då är det ris som just nu håller på att odlas. I och med att riset skördas i september och oktober kommer beredningsindustrin naturligtvis att försöka köpa riset till ett pris som ligger i nivå med det föreslagna faktiska stödpriset och inte med interventionspriset. De jordbrukare som under detta regleringsår får stöd enligt nuvarande regler kommer att hamna i en ohållbar situation. Det enda sättet att undvika sådan spekulation är att låta interventionerna löpa utan begränsningar under detta övergångsår.

3.3. Den maximala garantiarealen som infördes i förordning (EG) nr 3072/95 har studerats ingående. Det finns ingen anledning att justera arealen på grund av en tillfällig minskning som beror på onormala klimatförhållanden, som exempelvis vattenbrist i vissa bevattningsområden under 2000 på grund av allvarlig torka. En ytterligare motivering är att den förestående utvidgningen kommer att medför ökad konsumtion, vilket kommissionens konsekvensanalys också visar.

3.3.1. Om arealjusteringar sker och man samtidigt straffar jordbrukaren för att arealen överskridits inom ramen för systemet för särskilt stöd, ökar risken för att detta får mycket negativa återverkningar särskilt på små odlingsenheter som är av marginell betydelse i merparten av odlingländerna. Man bör ersätta det nuvarande sanktionssystemet med ett system med en linjär utformning på samma sätt som för andra typer av odlingar.

3.3.2. Innan man tar till sanktioner skulle man kunna tillämpa ett områdesutjämningssystem mellan medlemsstaterna, som skulle gälla på årsbasis utan fortsatta åtaganden för kommande år och sträcka sig från ej uppodlade områden till områden där den maximala garantiarealen utnyttjats. Man bör endast straffa medlemsstater som har överskridit sin maximala garantiareal när gemenskapens maximala garantiareal har överskridits. Det är endast på detta sätt som man på bästa sätt kan utnyttja den samlade produktionskapaciteten i unionen och de budgetmedel som avsätts för sektorn.

3.4. För att garantera säkerheten när det gäller livsmedel, miljö och arbetarskydd i Europa, och förhindra illojal konkurrens och "dumpning", borde samma normer som gäller för ris som produceras i gemenskapen även gälla för ris som importeras från tredje land.

3.5. Man bör främja konsumtionen av ris inom gemenskapen genom informationskampanjer där man presenterar riset som ett naturligt och hälsosamt livsmedel som produceras i områden som är betydelsefulla ur ekologisk synpunkt. Särskild betoning bör läggas på de olika varianterna av japonicaris.

3.6. Kommittén anser att den föreslagna reformen inte uppfyller målsättningen att bringa marknaden för ris i balans och göra risodlingen konkurrenskraftig på världsmarknaden. En översyn av nuvarande importkriterier bör prioriteras vid WTO-förhandlingarna.

3.7. Denna ståndpunkt delas av kommissionen själv, som i den särskilda jordbrukskommittén den 23 juli 2002 rekommenderade en ändring av gemenskapens och WTO:s överenskommelse om import av ris och betonade att rådet planerar att se över denna fråga före årets utgång.

4. Slutsatser

- Ris är en gröda som har stor betydelse för att bevara ekosystemen i fuktiga områden där inga andra odlingsmöjligheter existerar.

- Jordbrukarna måste få full kompensation för prisnedgången.

- Interventionssystemet måste bibehållas i sin nuvarande form med en interventionsprisnivå som motsvarar det nya faktiska stödpriset.

- Importbestämmelserna skall bidra till sektorns överlevnad, både ur ekonomisk synvinkel och när det gäller att trygga livsmedelsförsörjningen.

Bryssel den 14 maj 2003.

Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs

ordförande

Roger Briesch

(1) Rådets förordning (EG) nr 3072/95.

(2) Se KOM(2003) 23 slutlig - 2003/0009 CNS, skäl 5.

(3) EGT C 14, 16.1.2001.

(4) GD Jordbruk: Konsekvensanalys, mars 2003.

(5) KOM(2003) 23 slutlig - 2003/0009 CNS, skäl 27.