•k -it 
•ft- -ft-EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION 
Bryssel den IO 04 
KOM(%)171 slutlig l 0% 
MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN 
TILL RÅDET OCH EUROPAPARLAMENTET 
DEN OLAGLIGA HANDELN MED KARNMATERIAL OCH RADIOAKTIVA 
ÄMNEN 
Genomförande av de riktlinjer som anges i kommissionens meddelande KOM(94)383 
av den 7 september 1994 och i slutsatserna från Europeiska rådet i Essen 

Den olagliga handeln med kärnmaterial och radioaktiva ämnen 
Genomförande av de riktlinjer som anges i kommissionens meddelande KOM(94)383 
av den 7 september 1994 och i slutsatserna från Europeiska rådet i Essen 
Innehållsförteckning 
Inledning 
I. Den olagliga nukleära handeln under 1995 
II. Kontroll av kärnmaterial 
111. Stmlskvddsaspcktcr 
IV. Tullsamarbete 
V. Rättsliga och inrikes frågor 
Slutsatser 
Bilaga 1: Samarbete med republikerna från den tidigare Sovjetunionen inom den 
befintliga avtalsramen 
Bilaga 2: Samarbete avseende nukleär säkerhetskontroll (Direktoratet för Euratoms 
säkerhetskontroll) 
Bilaga 3: Samarbete inom ramen för tekniskt bistånd 
ÏNïmNÏNr. 
Kommissionen antog den 7 september 1994 ett meddelande till rådet och parlamentet på temat 
olaglig handel med kärnmaterial och radioaktiva ämnen (KOM(94)383). Den fastställde i sitt 
meddelande följande innehåll i ett svar från Europeiska unionens sida: 
i. Förbättring av verksamhetsvillkoren för de lokala nukleära sektorerna (samarbete inom 
ramen för Tacis-programmet (Technical Assistance to the Commonwealth of Independent 
States), International Science and Technology Centre (ISTC) i Moskva och de särskilda 
åtgärder som genomförs av direktoratet för Euratoms säkerhetskontroll). 
ii. Dialog och samarbete med de berörda länderna inom ramen för de avtal som slutits och 
inom ramen för den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken (GUSP). 
iii. Stärkt samarbete inom unionen (förstärkning av tullsamarbetet och av samarbetet för 
kontroll av säkerhet samt inom ramen för samarbetet när det gäller rättsliga och inrikes 
frågor och samordning av industriellt bistånd). 
Det tyska ordförandeskapet gav detta ärende hög prioritet. Fem arbetsgrupper inom rådet samt 
ambassaderna i de berörda länderna mobiliserades för att förbereda en rapport till Europeiska rådet 
i Essen. Europeiska rådet uttryckte sin oro över smugglingen av kärnmaterial och godkände ett 
paket med åtgärder och riktlinjer avsedda för kamp mot denna företeelse. Det uppmanade 
kommissionen och medlemsstaterna att stärka sitt samarbete på detta område och att aktivt stödja 
ursprungs- och transiteringsländerna i deras kamp plats. Det uppmanade även alla de stater som 
inte redan gjort detta att ställa sina känsliga material för civil användning (plutonium och anrikat 
uran) under den internationella kontrollordningen. 
Kommissionens och medlemsstaternas arbete har följaktligen fortsatt efter toppmötet i Essen, i 
samordning med Internationella atomenergiorganets (IAEA) och andra specialiserade organs 
arbete. Dessa ansträngningar har kännetecknats av en anda av gemensamt intresse mellan 
Europeiska unionen, länderna i Central- och Östeuropa och republikerna från den tidigare 
Sovjetunionen inom ramen för en strategi som är en helhetsstrategi, men som grundar sig på 
konkreta samarbeten. 
Det bör slutligen påminnas om Europaparlamentets ihållande intresse för alla åtgärder som avser 
kampen mot den olagliga handeln. Parlamentsledamöter har genom sitt deltagande i konferenser 
och särskilda besök visat sitt stöd för kommissionens initiativ. Budgetmedel har ställts till 
förfogande för åtgärder som genomförs i de central- och östeuropeiska länderna och i republikerna 
från den tidigare Sovjetunionen. 
I detta dokument beskrivs uppföljningen av de riktlinjer som anges i kommissionens meddelande 
från september 1994 och i slutsatserna från toppmötet i Essen. 
I- DEN CftAGUHA NflKfFÄRA HANDELN UNDER 1995 
Mycket fa fall som gäller "kärnmaterial" har upptäckts inom Europeiska unionens område efter 
offentliggörandet av kommissionens meddelande i september 1994. Den illegala importen av 
radioaktivt skrot eller av radioaktiva källor som olagligt deponerats på avstjälpningsplatser har 
däremot tilltagit. Dessutom har de fall som berör olaglig handel med radioaktiva ämnen samt 
försök till utpressning, rena bluffar inte att förglömma, regelbundet ökat. 
Kommissionens databank innehåller för närvarande 33 undersökta fall som gäller "kärnmaterial", 
de flesta i Tyskland. Det har emellertid, genom talrika kontakter institutioner emellan, meddelats 
kommissionen att denna förteckning inte är fullständig. Några fa fall har fortfarande inte blivit 
föremål för en formell anmälan till kommissionen, såsom föreskrivs i Euratomfördraget. Skälen 
till detta är troligen följande: 
Bristande kännedom om denna särskilda del av Euratomfördaget hos de enheter som gör 
beslagen. 
En strävan efter konfidentialitet för att inte störa pågående undersökningar. 
En önskan från de rättsliga myndigheternas sida att den exekutiva makten inte skall 
blanda sig i ännu inte avgjorda ärenden. 
Inför denna situation, som kommissionen inte blev på det klara med förrän nyligen, företog 
kommissionen en kampanj för att ta kontakt med och informera medlemsstaterna i syfte att föreslå 
dem ett förfarande för anmälning av fall, inom den tid och på det sätt som fastställs i 
förordningarna, samtidigt som den oundgängliga konfidentialiteten garanteras. 
Även om antalet nya fall som gäller "kärnmaterial" förefaller minska inom EU och i Europa i 
allmänhet måste det dock framhållas att det viktigaste fallet hittills inträffade i Tjeckien i 
december 1994. Den tjeckiska polisen lyckades gripa smugglare som förde med sig nästan tre kilo 
uranoxid, vars innehåll av en isotop av högt strategiskt värde (uran 235) låg i närheten av 87 %. 
Den vanliga militära kvaliteten ligger på omkring 93 %. 
Kommissionen påminner om att en viktig åtskillnad bör göras mellan de juridiska ramar 
som ämnena omfattas av. Förenklat uttryckt bör man skilja mellan 
kärnmaterial, som är de material som omfattas av säkerhetskontroll, eller 
Safeguards", vare sig det är inom ramen för Euratomföidraget eller Internationella 
atomeneigioiganet (IAEA) och Icke-spridningsfördraget (NPI), och vilka medför 
en större eller mindre risk, beroende på vilket ämne det rör sig om, för direkt eller 
indirekt militär användning; dessa ämnen (tex. plutonium eller höganrikat uran) är 
de farligaste och innebär, utöver risken för kontaminering, en risk för 
kärnvapenspridning, och 
radioaktiva ämnen, som inte omfattas av säkerhetskontrollen och beträffande vilka 
bestrålningsrisken är kopplad till den strålning som kommer från ämnet, men utan 
att ämnet i befintligt skick kan användas som bränsle. 
IL KCWIRCHJL AV KARNMATERIAL 
1. Gemensam utrikes- och säkerhetspolitik 
EU har uppvaktat tredje länder, bland annat vid genomförandet av den gemensamma åtgärden 
rörande 1995 års konferens om granskning och förlängning av fördraget om icke-spridning av 
kärnvapen, inbegripet anmodan till alla de stater som inte redan gjort detta att ställa sina känsliga 
material för civil användning (plutonium och anrikat uran) under den internationella 
kontrollordningen. 
Med anledning av den gemensamma åtgärden koncentrerade EU sina diplomatiska ansträngningar 
på icke-spridningsfördragets universalitet och på stärkande av det internationella systemet för 
nukleär säkerhetskontroll (IAEA:s "93+2"-program). 
2. Säkerhetskontrollens roll 
Alltsedan slutet av 1994 har säkerhetskontrollen ägnat sig åt att utveckla sina kontakter med de 
andra partner som berörs av problemet, med målet att informera och att utveckla synergier. Det 
måste erkännas att det på fältet, sedan affären på flygplatsen i Munchen i augusti 1994, 
förekommit få nya fall av nukleära beslag, och det har inte längre visat sig nödvändigt att sända 
inspektörer. 
Vad gäller den administrativa förvaltningen av de pågående fallen har aktiviteten däremot varit 
intensiv. Det åligger nämligen säkerhetskontrollen att snarast möjligt vidarebefordra alla uppgifter 
från de nationella myndigheterna och Gemensamma forskningscentret. Säkerhetskontrollen skall 
även, när beslagtaget material placerats på säkert ställe, se till att alla skyldigheter i kapitel 7 i 
Euratomfördraget, vilka alla innehavare av kärnmaterial skall underordna sig, respekteras. 
3. Samarbete med trèfle land på området säkerhetskontroll 
Redan i meddelandet från september 1994 beaktades det samarbetsprogram som infördes vid slutet 
av 1992 av direktoratet för Euratoms säkerhetskontroll och Ryssland. Målet för programmet var 
på kort sikt att hjälpa till att utforma, införa och få att fungera ett modernt system för kontroll och 
bokföring av kärnmaterial. En budget för 1995 på 1,8 miljoner ecu ställdes till dess förfogande 
av Europaparlamentet (punkt B4-2001). 
Detta samarbetsprogram har helt och fullt sin plats inom ramen för de åtgärder som utarbetas av 
andra gemenskaps-, industri- och nationella organ. 
En första fas av detta samarbete kunde genomföras redan från slutet av 1994. Det var 
huvudsakligen orienterat enligt följande riktlinjer: 
Utbildning av ryska experter på alla områden som står i samband med bokföring, 
uppföljning och kontroll av ämnena. 
Organisation av inspektionsövningar på plats. 
Organisation av kurser om hantering av mätinstrument och verktyg för databehandling. 
Denna grundläggande verksamhet upprätthölls under 1995 med särskild betoning på en praktiktid 
(2 månader) med intensiv utbildning i Luxemburg för grupper av 4-5 experter. 
Verksamheten har dessutom utvidgats till genomförande av "stora projekt". I samtliga fall har ett 
team av ryska experter och inspektörer från Euratom förenat sina ansträngningar för att nå ett 
specifikt mål för en serie utvalda anläggningar eller i en av ryska partner utvald region i Ryssland. 
Denna verksamhet samt de viktigaste pågående projekten gås igenom i bilaga 2. En åtgärd 
förtjänar särskild uppmärksamhet eftersom den förefaller utgöra en premiär. I november 1995 
inbjöds en grupp inspektörer från Euratom att förena sig med ett ryskt team för att utföra en riktig 
inspektion, inte längre bara en övning, av två anläggningar i Dimitrovgradregionen. Denna 
öppning möjliggjorde ett ytterst fruktbart ömsesidigt utbyte av kunnande. 
4. Gemensamma forskningscentrets roll 
Sedan slutet av 1994 har Gemensamma forskningscentret (bl.a. Institutet för transuraner, som 
tillhör centret) vid flera tillfallen gripit in i kampen mot den olagliga handeln med kärnmaterial. 
Det har bl.a fullgjort följande uppgifter: 
a) Gemensamma forskningscentrets roll som analyslaboratorium för beslagtaget material har 
bekräftats. Detta rör särskilt 
isotopanalys av beslaget från flygplatsen i Munchen, 
jämförande utvärdering av de beslag av höganrikat uran som gjordes i Prag och 
Landshut, 
analys av uranbeslaget i Mannheim, 
analys för de tyska och italienska myndigheterna av misstänkta radioaktiva 
material. 
b) Under sådana omständigheter har flera domstolar utnyttj at sakkunskapen vid Institutet för 
transuraner, bland annat vid rättegångarna i Munchen, Landshut, Konstanz och Böblingen, 
men också vid sex andra, likaledes i Tyskland. 
c) De tyska myndigheterna har bett Institutet för transuraner att organisera ett seminarium 
om hantering och analys av de material som är föremål för den olagliga handeln, för att 
informera de nationella myndigheterna och delstaterna. 
d) Samma myndigheter (Biindeskriminalamt och Bundesamt fur Strahlenschutz) har anlitat 
sakkunskapen vid Institutet för transuraner för att fastställa förebyggande åtgärder för att 
behandla paket med kärnmaterial förenade med kemiska sprängämnen. Institutet för 
transuraner har bland annat ombetts att studera förfaranden som kunde tillåta att 
bestämma spridningen av sådana paket. Anpassad teknik är under utveckling. 
e) Skapandet av en databank om kärnmaterialens karakteristiska egenskaper har fullföljts. 
Med kommissionens stöd är det meningen att ryska experter skall komma till Institutet 
för transuraner för att lägga in uppgifter om bränslecykeln i syfte att ge databasen optimal 
effektivitet. 
f) Den internationella tekniska arbetsgruppen om den illegala nukleära handeln (bildad i 
samband med P8) har beslutat att sätta i gång ett "round robin test" (jämförande test vid 
flera laboratorier) för att förbättra tekniken för identifiering av beslagtagna materials 
ursprung och har upprättat ett arbetsprogram för förstärkt samarbete, bland annat rörande 
de åtgärder som skall vidtas på platsen när material upptäcks. Detta samarbete omfattar 
gemenskapen, vissa medlemsstater samt tredje länder. Gruppens senaste möte ägde rum 
i Karlsruhe den 1 februari 1996. 
5. Samarbete inom ramen för det tekniska biståndet 
Kommissionen har, som den angav i sitt meddelande från september 1994, beslutat att anslå medel 
från PHARE (Pologne-Hongrie: Actions pour la reconversion économique) och TACIS till 
tekniskt bistånd avsett att stödja de berörda ländernas ansträngningar för att trygga en bättre 
kontroll av kärnmaterial. Detta beslut, som bekräftades 1995, fick medlemsstaternas enhälliga stöd 
vid det relevanta mötet i föwaltningskommittén för PHARE- och TACIS-programmen. De olika 
projekten gås igenom i bilaga 3. 
a) I linje med toppmötet i Essen har gemenskapsåtgärderna prioriterat utbildning, genom 
Russian Methodological and Training Center (RMTC) i Obninsk, vars inrättande officiellt 
tillkännagavs av de ryska myndigheterna i mars 1995. 
En detaljerad undersökning av RMTC:s specifikationer pågår, finansierad av Tacis-
budgeten för 1994, och dess behörighetsregler har antagits mellan Gemensamma 
forskningscentret, Minatom, Gosatomnadzor och de ansvariga inom Tacis. 
Utan att vänta på resultatet av undersökningen och på grundval av genomförbarhetsstudien 
har de första anbudsinfordringarna kunnat sättas i gång för utrustning av de fem första 
arbetsplatserna, kring vilka de första kurserna gavs i början av 1996. 
Så snart de första slutsatserna av den detaljerade imdersökriingen blir kända kommer nya, 
större anbudsinfordringar att riktas till industrin, för leverans av instrument avsedda för 
RMTC. Gemensamma forskningscentret står för den övergripande utformningen av 
projektet, i nära samarbete med utsedda ryska ansvariga. 
Det bör påminnas om att detta projekt placerar sig i ett mycket annorlunda perspektiv än 
de kurser och seminarier som organiseras i Oberoende staters samvälde (OSS) och de 
central- och östeuropeiska länderna, av EU, IAEA eller andra partner, och som syftar till 
att svara på omedelbara behov. RMTC skall kopplas ihop med ett mål på längre sikt: 
centrets syfte är att skapa en infrastruktur som bör kunna tillåta ryssarna - och eventuellt 
andra republiker - att tillgodose sina egna behov vad gäller kontroll och bokföring av 
kärnmaterial. 
b) För att göra det möjligt för de ryska driftsansvariga och myndigheterna att säkerställa 
effektiv kontroll och bokföring av kärnmaterial ända från basanläggningsstadiet krävs det 
en stor mängd utrustning som endast kan utarbetas och tillverkas av den ryska industrin. 
I detta syfte kommer en detaljerad undersökning av de möjligheter som erbjuds att inledas 
mycket snart. Det huvudsakliga arbetet bör utföras av ryssarna själva, men 
undersökningen kommer att genomföras inom ramen för ett trepartssamarbete mellan 
Ryssland, EU och USA för att man skall kunna dra nytta av de resultat som de 
sistnämnda parterna redan har uppnått genom "lab to lab"-avtalen. 
c) En detaljerad undersökning bör göras angående inrättandet av ett metrologicenter för 
Minatom och ett analyscenter för Gosatomnadzor enligt de europeiska modellerna 
(Institutet för referensmaterial och -mätningar och Institutet för transuraner vid 
Gemensamma forskningscentret). Dessa två centrer skall inrättas vid Moscow Institute of 
Inorganic Materials. 
d) Den sakkunskap som Institutet för transuraner besitter har ställts till förfogande för Phare-
programmet i syfte att hjälpa de central- och östeuropeiska ländernas myndigheter och de 
lokala laboratorierna att hantera, behandla och analysera kärnmaterial på drift. Specifika 
begäranden om sådan hjälp har ställts av de tjeckiska och ungerska myndigheterna. 
Behörighetsreglerna för tekniskt bistånd till dessa två länder har antagits inom ramen för 
Phare. De bulgariska, polska och ukrainska myndigheterna har också uttryckt stort intresse 
för ett liknande bistånd. Principen för sådant bistånd antogs av fbrvaltningskommittén för 
Phare- och Tacis-programmen i september 1995. 
6. International Science and Technology Centre 
International Science and Technology Centre i Moskva är fullt verksamt sedan mars 1994 och har 
som sitt främsta mål att "omskola" forskare specialiserade på massförstörelsevapen till fredlig 
verksamhet. Detta center utvecklar, godkänner, finansierar och kontrollerar vetenskapliga och 
tekniska projekt för fredliga ändamål, vilka i första hand genomförs i anläggningar och 
irirättningar i Ryssland och, om intresse uttrycks från deras sida, i andra republiker från den 
tidigare Sovjetunionen. ISTGs projekt kan i princip gälla åtgärder för fysiskt skydd för och 
bokföring av klyvbara material med utnyttjande av den sakkunskap som forskare från den tidigare 
Sovjetunionen besitter. 
Ett av de intressantanste projekten i kampen mot den olagliga nukleära handeln (se bilaga 3) är 
TOMSK/40-projektet för systemdesign för säkerhetskontroll av kärnmaterial som används vid 
komplexa kärnanläggningar (kostnad: 815 000 USD). Detta projekt gäller i synnerhet utvecklandet 
av en ny strategi för säkerhetskontrollen vid en upparbetningsanläggning. 
Gemensamma forskningscentret deltar tillsammans med Los Alamos National Lab (LANL) och 
JAERI (Japan) i gruppen för teknisk samordning av ISTGs projekt 40. Dessa åtgärder gäller 
särskilt 
tillämpning av lämplig teknik för destruktiva och icke-destruktiva metoder, 
samspel mellan systemet för bokföring av anläggningens material och den regionala 
kontrollmyndigheten, och 
planering och urvärdering av effektiviteten i samband med inspektioner. 
Gemensamma forskningscentret ger också stöd till ett projekt i Kazakstan för skapande av en 
komplett prototyp för lagring vid Baikal 1 som inbegriper övervakning och fysiskt skydd samt 
ett kontroll- och bokföringssystem för kärnmaterial. 
Ett center med liknande mål som ISTC, nämligen Ukraine Science and Technology Centre 
(USTG), har inrättats mellan Canada, Sverige, USA och Ukraina och inledde sin verksamhet i maj 
1995. De västliga partnernas bidrag uppgår till ca 14 miljoner USD (USA 10 milj. USD, Canada 
5 milj. USD, Sverige 1,5 milj. USD). EU planerar att delta med ett icke-specificerat belopp på 
3-5 miljoner ecu. 
7. Samarbete från Europeiska unionens medlemsstaters sida 
Samtliga åtgärder som vidtas är föremål för strikta och regelbundna överläggningar mellan de 
berörda medlemsstaterna och kommissionea 
Biståndet från vissa medlemsstater, vilket inleddes 1992, bestod till en början huvudsakligen av 
organiserande av seminarier och expertutbyte med länderna i den tidigare Sovjetunionen. Mera 
specifika projekt ser nu dagens ljus, bl.a. direkt samarbete mellan driftsansvariga vid en brittisk 
(BNFL) och en rysk (Mayak RT-1) upparbetningsanläggning och mellan kärnkraftverk i Frankrike 
(EDF) och Ryssland (Rosatomenergo). Sverige, Finland och Tyskland har koncentrerat sina 
insatser på Ukraina, Kazakstan och de baltiska staterna, särskilt i syfte att utveckla ett lokalt 
system för bokföring av kärnmaterial. 
För övrigt har Finland, som har 1 200 km gemensam gräns med Ryssland, förstärkt sina 
förbindelser med federala och regionala myndigheter i Ryssland så, att en kontinuerlig utvärdering 
av risker garanteras och kontrollen vid gränsen skärps, både genom bistånd till den ryska parten 
och genom utveckling av de finländska anläggningarna. 
8. Samarbete med USA 
Ett nytt avtal mellan Euratom och USA: s energidepartement om forsknings- och 
utvecklingssamarbete för nukleär säkerhetskontroll undertecknades den 6 januari 1995 av herr 
Contzen för kommissionen på Euratoms vägnar och herr Keliher för amerikanska 
energidepartementet. I detta avtal föreskrivs vetenskaplig samordning av bägge parternas 
ansträngningar att överföra teknik för nukleär säkerhetskontroll till andra länder, på dessa begäran, 
i syfte att förbättra effektiviteten i deras nationella säkerhetskontrollsystem Diskussioner med 
energidepartementet och de stora laboratoriernas representanter har visat att amerikanerna är 
villiga att samarbeta nära med gemenskapen och att undersöka i vilken utsträckning deras åtgärder 
kompletterar varandra. Syftet med detta är att undvika dubbelarbete och att använda bägge 
parternas kraftigt begränsade finansiella medel på ett mera lönsamt sätt. Ett exempel på detta är 
undersökningen av de möjligheter som Minatom och den ryska industrin kan erbjuda i fråga om 
utrustning. Men detta samarbete måste också gälla utbildning, där ett verkligt samspel mellan de 
olika projekten idag förutses vad gäller 
genomförande av säkerhetskontroller i en anläggning för uranomvandling och 
kämbränslefrarnställning, 
utveckling av instrument för mätning, identifiering och övervakning av kärnmaterial, 
utbildning för driftsansvariga och inspektörer, 
nära tekniskt samarbete vad gäller analysförfaranden, referensmaterial och nya metoder 
för identifiering av misstänkta kollin. 
HL STOÅLSKYDDSASPEKTER 
Smuggling och annan olaglig eller okontrollerad verksamhet i samband med radioaktiva ämnen 
eller kärnmaterial medför avsevärda risker för allmänheten och miljön. Största delen av det 
radioaktiva smuggelgods som har beslagtagits eller upptäckts av medlemsstaters myndigheter har 
bestått av radioaktiva källor, ämnen för industriellt eller medicinskt bruk och kontaminerat 
metallskrot. Eftersom de behöriga myndigheterna i medlemsstaterna har insett allvaret i de risker 
som olaglig nukleär handel medför görs många allvarliga försök att angripa problemet. Mycket 
av denna verksamhet genomförs i nära samarbete med kommissionen. 
1. Juridiska initiativ 
Grundläggande säkerhetsnormer: En effektiv kamp mot olaglig nukleär handel är i hög 
grad beroende av den juridiska situationen i unionen, dess medlemsstater och i tredje land. 
Medlemsstaterna inordnar handeln med radioaktiva ämnen i olika delar av lagstiftningen, 
varför överträdelser åtalas och bestraffas olika. I de central- och östeuropeiska länderna 
8 
och OSS-länderna befinner sig största delen av den nationella lagstiftningen i ett 
övergångsskede mellan gammal sovjetisk lag och individuell nationell lag. 
Inom EU kan denna oenhetliga rättsliga syn på handel med radioaktiva ämnen komma att 
ändras när de nya grundläggande säkerhetsnormerna träder i kraft. De utvidgar 
tillämpningsområdet för den europeiska lagstiftningen om skydd mot strålning. Den nya 
artikel 2 omfattar import och export till och från EU. Den medför den fördelen att 
nationella föreskrifter gällande import till EU av radioaktiva ämnen kan harmoniseras. 
Kommissionen har inbjudit medlemsstaternas myndigheter till ett möte i juli 1996 för att 
disuktera möjligheterna att nå detta mål. Följaktligen kommer det att bli svårare för 
yrkeshandlare att hitta kryphål i olika europeiska lagstiftningar för att skapa nätverk för 
olaglig handel med radioaktiva ämnen. 
Enligt artikel 45 i det gällande direktivet om grundläggande säkerhetsnormer skall varje 
medlemsstat bestämma åtgärder som de behöriga myndigheterna skall vidta för 
befolkningens hälsa, i synnerhet vad avser befolkningsgrupper som troligen kan komma 
att ta upp en dos som överstiger dosgränserna. 
Direktiv om information till allmänheten: Som ett komplement till artikel 45 i de 
grundläggande säkerhetsnormerna har rådet antagit ett direktiv om information till 
allmänheten i händelse av en nödsituation som medför risk för strålning. I definitionen 
i artikel 2 nämns inte olaglig handel med och smuggling av radioaktiva ämnen och 
kärnmaterial uttryckligen som nödsituationer som medför risk för strålning och som 
förutsätter att medlemsstaterna vidtar specialåtgärder för att skydda befolkningens hälsa. 
Detta direktiv kommer att revideras när de nya grundläggande säkerhetsnormerna antas 
av rådet. Kommissionen kommer att iitnyttja detta tillfälle till att diskutera i vilken 
utsträckning olaglig handel bör omfattas av direktivet. 
2. Samarbete med internationella organisationer 
Samarbetet mellan IAEA och EU gäller särskilt skapandet av metoder för uppräckt av 
radioaktivt material vid de nationella gränserna och överföring av information till IAEA: s 
databas över alla beslag av radioaktivt material i världen. IAEA har spelat sin centrala roll 
i detta sammanhang mycket väl. Kommissionen har å sin sida varit en pådrivande kraft. 
Resultaten har bedömts som mycket positiva av deltagarna vid olika möten och kan 
sammanfattas som följer: 
Utbyte av information om initiativ som pågår inom nära förbundna områden. 
Organisering av gemensam verksamhet (seminarier, utbildningsmaterial, 
utarbetande av förfaranden som skall följas vid problem). 
Framför allt: etablering av ett informellt nätverk av kontaktpunkter som kan 
utnyttjas när som helst. 
En av de mest anmärkningsvärda aspekterna med diskussionerna och mötena gällande 
olaglig nukleär handel är mångfalden av motparter från helt olika synkretsar. Det är inte 
ovanligt att bland representanter för polis och andra parter som normalt sysslar med dessa 
frågor hitta talesmän för korporativa organisationer som är angelägna om att skydda sina 
anställda och sin speciella sektor. Kring samma bord som FN, IAEA och Europeiska 
kommissionen sitter sålunda ofta representanter för Världstullorganisationen (WCO), 
L\TA (International Air Transport Association), ICAO (International Civil Aviation 
Organization), EFALPA (International Federation of Air Pilots' Associations), 
Internationella sjöfartsorganisationen (IMO), Interpol, Europol och UPU (Universal Postal 
Union). 
IV. TTTTISAMAKRFTF 
1. Generaldirektörerna för tullfrågor antog den 22 november 1994 ett åtgärdsprogram som 
utarbetats av kommissionen och har två huvudsakliga element: förstärkande av 
bestämmelserna angående kontroll av den yttre gränsen och kampen mot den egentliga 
olagliga handeln. Sedan dess har flera åtgärder vidtagits, tex. följande: 
a) Kommissionens biträdande generaldirektörer för tullfrågor godkände vid sitt möte den 9 -
10 februari 1995 ett förslag till allmänna riktlinjer för riskanalysteknik och begärde att 
huvudvikten skall läggas vid tillämpning av denna teknik på det nukleära området. Därför 
skall en avdelning rörande känsliga varor, inbegripet nukleära produkter, komplettera 
dessa riktlinjer, och avsikten är att på sikt i förbindelse med kommissionens andra berörda 
enheter utarbeta informationsblad om riskanalys också inom detta område. 
b) Inom ramen för programmet Mattheus organiserade kommissionen den 23-25 oktober 
1995 i Wien ett seminarium om den olagliga nukleära handelns radiologiska aspekter, 
avsett för tullförvalmingarna. Mer än 90 deltagare från EU och 15 länder i Central- och 
Östeuropa och OSS var närvarande. Genom seminariet ökades samtliga deltagares 
medvetenhet om problemet med strålningsskydd. Det kommer att följas av särskilda 
kurser för tulltjänsteman från EU:s medlemsstater och de berörda länderna i 
Centraleuropa. Dessa kurser, som invigs av kommissionen, kommer att hållas inom de 
närmaste månaderna i de medlemsstater som direkt gränsar till de östeuropeiska länderna. 
Kommissionen har i samarbete med Strålskyddscentralen i Finland organiserat två kurser 
för de finländska tullmyndigheterna, i vilka 50 tulltjänstemän deltog. Liknande kurser 
kommer snart att organiseras av de österrikiska och franska myndigheterna, och kontakter 
har knutits för liknande projekt i Förenade kungariket, Danmark och Italien. Målet med 
dessa kurser är att förbättra kompetensen hos de tulltjänsteman som är är ansvariga för 
gränskontrollen. De gäller användning av mämtrustning för upptäckt av radioaktiva ämnen 
och andra kärnmaterial. 
c) Tullen har uppmanats att i högre grad använda sig av det elektroniska postnätet 
SCENT/SID som förbinder de totalt 350 terminaler som finns inom gemenskapens område 
sinsemellan och med kommissionen och gör det möjligt att direkt och i realtid utbyta 
operativa uppgifter om konstaterade eller misstänkta fall av olaglig handel. 
2. Kommissionen förbereder också en broschyr för tullen i syfte att ge tulltjänstemännen 
direkta och praktiska upplysningar i fall av misstankar. 
3. Inom ramen för kommissionens tekniska bistånd till OSS-länderna (Tacis) inriktar 
kommissionen särskilt sina åtgärder på kampen mot den olagliga handeln med nukleära 
produkter. Den har redan låtit sända utrustning för uppspårning till vissa mottagare (8 
testapparater för strålning till Kazakstan, 5 till Ukraina) och avser att i framtiden fortsätta 
med denna typ av insatser. Inom ramen för Phare godkände kommissionen i november 
1995 ett särskilt program för underlättande av transitering vilket speciellt rör tekniskt 
bistånd i kampen mot olaglig handel med kärnmaterial. För närvarande pågår en 
expertbedömning för att uppskatta behoven bl.a. inom detta område. 
4. De protokoll om ömsesidig hjälp i tullfrågor som ingår i olika typer av avtal som 
gemenskapen ingått (antingen ensam eller gemensamt med medlemsstaterna) med tredje 
land (central- och östeuropeiska länder, OSS-länder mil.) gör det möjligt för de 
avtalsslutande parternas administrativa myndigheter att samarbeta sinsemellan för att 
bekämpa den olagliga handeln med kärnmaterial och radioaktiva ämnen. Sedan 
interimsavtalen med Ryssland och Ukraina trädde i kraft den 1 februari 1996 kan dessa 
protokoll redan tillämpas tillsammans med dessa två länder på de material som omfattas 
av Euratomfördraget. 
10 
5. Kommissionen förhandlar om tullsamarbetsavtal med gemenskapens viktigaste 
handelspartner (USA, Canada) vilka innehåller en avdelning om ömsesidigt bistånd som 
omfattar de områden som regleras av gemenskapsbestämmelser, inbegripet de frågor som 
omfattas av Euratomfördraget. Vidare upprätthåller kommissionen samarbetsfbrbindelser 
på detta tema med USA, särskilt med tanke på utbildning av den berörda personalen, 
inom ramen för bilaterala regelbundna möten om tullfrågor. 
V. RÄTTSLIGA OCH INRIKES FRÅGOR 
1. Så som föreslogs i den rapport om olaglig handel med radioaktiva ämnen och 
kärnmaterial som framlades för Europeiska rådet i Essen i december 1994, har mandatet 
för Europols narkotikaenhet (föregångaren till Europol till dess att Europolkonventionen 
ratificeras) utvidgats till att omfatta olaglig handel med radioaktiva ämnen och 
kärnmaterial genom en gemensam åtgärd som rådet antog i mars 1995. Europols 
narkotikaenhet har hållit ett seminarium för polistjänstemän från medlemsstater där beslag 
har gjorts samt organiserade den 26-27 oktober 1995 en europeisk konferens om olaglig 
handel tillsammans med experter från medlemsstaterna, kommissionen och internationella 
organisationer. På denna konferens rekommenderade experterna flera projekt för Europols 
narkotikaenhet genom vilka samarbetet och informationsutbytet mellan medlemsstaterna 
kan förbättras (skapande av ett system för omedelbar anmälan av beslag, inrättande av en 
EU-polisdatabas, uppdaterad lista över behöriga nationella organ, kvartalsvisa EU-
lägesrapporter, riskbedömningsanalys, komparativ undersökning av nationella juridiska 
instrument, översyn av utrustning). När Europolkonventionen träder i kraft kommer den 
olagliga handeln med radioaktiva ämnen och kärnmaterial fortsättningsvis att vara ett av 
Europols viktiga mål. Enligt artikel 2.2 skall Europol i början arbeta för att förhindra och 
bekämpa olaglig handel med radioaktiva ämnen och kärnmaterial. Såsom anges i bilagan 
till konventionen avses med "brott i samband med kärnmaterial och/eller radioaktiva 
ämnen" de överträdelser som förtecknas i artikel 7.1 i konventionen om fysiskt skydd av 
kärnmaterial från 1980 i samband med de kärnmaterial och/eller radioaktiva ämnen som 
definieras i artikel 197 i Euratomfördraget och Euratoms direktiv 80/836 av den 15 juli 
1980. 
Ytterligare arbete bland medlemsstaterna inom den tredje pelaren under 1995 gällde en 
första utvärdering av en enkät om detaljer kring kampen mot olaglig handel som hade 
delats ut av det tyska ordförandeskapet. Resultaten visar på olikheter såväl vad gäller den 
allmänna bedömningen av riskerna och förekomsten av permanent teknisk utrustning vid 
ländernas gränser, hamnar och flygplatser som vad gäller bilaterala avtal med central- och 
östeuropeiska länder och OSS-länder. Förslagen om möjliga åtgärder inom EU, vilka 
avtalats av ledningsgrupp II och godkänts av samordningskommittén ("artikel K 4-
kommittén") i novemer 1994, har delvis undersökts och godkänts av Europols 
narkotikaenhets europeiska konferens. 
Det italienska ordförandeskapet vill under första delen av 1996 ordna ett seminarium om 
olaglig handel med kärnmaterial och radioaktiva ämnen inom ramen för tullsamarbetet 
enligt avdelning VI i Maastrichtfördraget. 
2. Med tanke på samarbetet med treqje land möttes EU:s och de central- och östeuropeiska 
ländernas justitie- och inrikesministrar i september 1994 i Berlin vid en konferens om 
bekämpning av narkotikabrott och organiserad brottslighet i Europa. De tillkännagav sin 
avsikt att utveckla samarbetet bl.a. vad gäller kampen mot brott som gäller radioaktiva 
ämnen och kärnmaterial och kom överens om att undersöka vissa samarbetsmedel, t.ex. 
förberedelse av en gemensam situationsbedömning, samarbete för skydd av lager för 
radioaktiva ämnen och kärnmaterial, inrättande av samordnade kanaler för rapportering 
och ömsesidigt bistånd mellan åklagarmyndigheterna. I juni 1995 hölls ett seminarium 
11 
mellan EU-medlemsstaterna och länderna i Central- och Östeuropa om politiskt samarbete 
för bekämpande av narkotikabrott och organiserad brottslighet, vilket utgjorde en del av 
den strukturerade dialog som specificerar samarbetsmetoder inom olika fält av den 
organiserade brottsligheten, inbegripet olaglig handel med radioaktiva ämnen och 
kärnmaterial. Inom ramen för det rättsliga samarbetet i brottsfrågor enades EU:s och de 
central- och östeuropeiska ländernas justitie- och inrikesministrar vid ett möte den 25 
september 1995 om ett åtgärdsprogram för bekämpande av internationell organiserad 
brottslighet, i vilket bl.a. betonas behovet av att underteckna och ratificera konventionen 
om fysiskt skydd av kärnmaterial från 1980 samt det tillbörliga i att kriminalisera stöld 
av och handel med radioaktiva ämnen och kärnmaterial som inte omfattas av 
konventionen från 1980. 
Vad gäller EU: s förbindelser med Ryssland utpekas den olagliga handeln med 
kärnmaterial och radioaktiva ämnen av samordningskommittén som en av de frågor som 
borde drivas enligt rådets (allmänna frågor) slutsatser från november 1995. 
SLUTSATSER 
Kommissionen anser att de ovan beskrivna verksamheterna delvis har uppfyllt det uppdrag som 
gavs av Europeiska rådet i Essen. På vissa områden krävs en fördjupning och ett påskyndande av 
Europeiska unionens arbete och beslutsfattande i samarbete med dess partner i tredje land. 
Kommissionen är beredd att komma med förslag i den riktningen och kommer att fullfölja sina 
redan påbörjade verksamheter. Kommissionen anser vidare att det program för kamp mot den 
olagliga handeln med kärnmaterial som antogs vid toppmötet om nukleära frågor i Moskva och 
som EU hjälpte till att förbereda, tack vare dessa verksamheter redan väsentligen genomförts av 
Europeiska unionen. Vad gäller samarbetet i rättsliga och inrikes frågor kommer kommissionen 
att ha ett nära samarbete med Europols narkotikaenhet och internationella organisationer för att 
på ett konstruktivt sätt bidra till medlemsstaternas initiativ i samband med genomförandet av 
slutsatserna från Essen. 
12 
Bilaga 1 
SAMARBETE MED REPUBLIKERNA FRÅN DEN TIDIGARE SOV.1EIUNIQNEN INOM 
DEN BEFINTLIGA AVTALSRAMEN 
Partnerskapsavtalet med Ryssland 
Artikel 84 i det avtal som undertecknades den 26 juni 1994 gäller samarbete för att 
förhindra olaglig verksamhet. Samarbetet bygger på ömsesidiga konsultationer och nära 
samspel samt på tekniskt och administrativt bistånd. Genomförandet av de 
samarbetsåtgärder som avses i artikeln bestäms av särskilda grupper i rådet. 
Slutandet av ett avtal med Ryssland som täcker handeln med kärnmaterial planeras, senast 
den 1 januari 1997. Detta avtal kan eventuellt komma att omfatta införande av åtgärder 
för att förhindra den olagliga nukleära handeln. 
Pärtneiskapsavtalet med Vitryssland 
Det avtal som undertecknades den 6 mars 1995 innehåller uttryckliga bestämmelser om 
kamp mot den olagliga handeln med kärnmaterial (artikel 79). Parterna är ense om 
behovet av att göra ansträngningar för att samarbeta inom ramen för sina respektive 
befogenheter och kompetensområden i syfte att bekämpa nukleär smuggling. Ett 
samarbete på detta område bör omfatta utbyte av information, tekniskt stöd för analys och 
identifiering av material, administrativt och tekniskt bistånd för inrättande av effektiv 
tullkontroll. Ytterligare samarbete på detta område kan fastställas vid behov. 
Andra avtal som redan slutits: Ukraina, Moldova, Kirgizistan, Kazakstan 
Förhindrande av olaglig verksamhet nämns inte i de tre första avtalen. Det avtal som 
undertecknats med Kazakstan innehåller artikel 84 från Rysslandsavtalet, i vilken det 
alltså föreskrivs samarbete för att förhindra olaglig verksamhet. 
Avtal med Georgien, Arménien (paraferade den 15 december 1995), Azerbajdzjan 
(paraferat den 18 december 1995): även i dessa avtal föreskrivs att vissa element som rör 
förhindrande av olaglig verksamhet skall ingå. 
I alla partnerskaps- och samarbetsavtal föreskrivs 
antingen ett avtal om handel med nukleära produkter (Ukraina, Kazakstan, 
Kirgizistan och Uzbekistan), 
eller möjligheten att införa ett sådant om det behövs. I avsaknad av avtal skall 
Euratomfördragets bestämmelser tillämpas (Vitryssland, Moldova, Georgien, 
Arménien och Azerbajdzjan). 
13 
Bilaga 2 
SAMARBETE AVSEENDE NITKIFÄR SÄKERHETSKONTROLL 
Inledning 
1. Samarbetet mellan Euratom och Ryssland avseende nukleär säkerhetskontroll inleddes 
1992 och formaliserades 1993. Europeiska unionens medlemsstater, Europaparlamentet 
och kommissionen insåg att omedelbara insatser krävdes för att samarbeta med staterna 
i OSS (Oberoende staters samvälde), särskilt Ryssland, i fråga om nukleär 
säkerhetskontroll. Målen var 
att uppgradera bokförings- och kontrollsystemet för kärnmaterial i OSS-staterna 
till samma nomer som i länder med väletablerade nukleära program, 
att bidra till att säkerställa att ett sådant system skulle uppfylla Internationella 
atomenergiorganets (IAEA) krav beträffande nukleär säkerhetskontroll, och, 
följaktligen, att bidra till icke-spridning av kärnmaterial och till begränsning av 
de risker för allmänheten som olaglig transport av kärnmaterial medför. 
2. Till följd av behovet av att optimalt utnyttja de begränsade resurserna genomfördes en 
första etapp av samarbetet med Ryssland under 1993 och 1994, vilken följdes av att 
Europaparlamentet anslog medel under punkt B4-2001 i budgeten. En noga utarbetad -
dvs. projektinriktad - samordningsstruktur avtalades med de ryska myndigheterna, vilken 
visade sig vara effektiv vad gäller öppenhet, dokumentation av resultaten, projektledning 
och fördelning av resurser. 
3. De permanenta deltagarna i detta samarbete är följande: 
Gosatomnadzor, det ryska federala inspektoratet 
Minatom, det ryska atomenergiministeriet, som är den viktigaste nukleära 
operatören i Ryssland 
Direktoratet för Euratoms säkerhetskontroll, GD XVII-E 
Gemenskapens gemensamma forskningscentrum 
Dessutom begärdes och erhölls redan från början deltagande och stöd från 
medlemsstaternas myndigheter och i synnerhet från kärnanläggningsoperatörer i 
Europeiska unionen. Utan detta stöd skulle den utbildningsverksamhet som bedrevs under 
den första etappen till stor del ha blivit teoretisk. 
4. Den första etappen av samarbetet - som i väsentlig grad gällde utbildning samt 
utarbetande och diskussion av principer och strategier - slutfördes i slutet av 1994. Tre 
tillämpningsprojekt (se nedan) inleddes 1995 som en andra etapp av samarbetet, parallellt 
med att verksamheten med seminarier och utbildning fortgick. 
Resultat av <ten företa etappen 
5. De åtgärder som vidtogs 1993 och 1994 kan delas in på följande sätt: 
Utbildning och orientering 
Design av kontrollsystem för kärnmaterial 
14 
Seminarier 
Inspektionsövningar 
Målet med dessa åtgärder var att orientera de ryska deltagarna i förberedelserna för, 
genomförandet av och utvärdeimgen/slutförandet av inspektioner såsom de utförs av 
Euratom. 
I december 1994 utvärderades de samlade erfarenheterna vid ett seminarium De viktigaste 
slutsatserna var att inspektionsverksamhet eller övningar gav viktig arbetsträning och att 
denna typ av verksamhet borde utvidgas till att omfatta också andra anläggningstyper. 
6. Kostnaderna för den första etappen av samarbetet mellan Euratom och Ryssland avseende 
nukleär säkerhetskontroll uppgick till 1,5 miljoner ecu. Dessa utgifter finansierades ur den 
budgetpunkt som Europaparlamentet ställt till förfogande. 
Den andra etappen av samarbetet 
7. Efter att den första etappen av samarbetet mellan Euratom och Ryssland avseende nukleär 
säkerhetskontroll slutförts föreslog den ryska parten officiellt fyra huvudprojekt1, som alla 
berörde det praktiska genomförandet av bokföring och kontroll av kärnmaterial i Ryssland 
och baserades på resultaten av den ovan beskrivna första etappen. Ett av dessa projekt har 
man tvingats överge. Tre av dem bedrivs med framgång. Dessa projekt, som vanligen 
benämns MINS-, PROCS- och CISNER-projekten, beskrivs mera ingående nedan i detta 
dokument. Den ryska sidan har noterat att alla dessa projekt är av största vikt, deras 
uppskattning av det arbete som utförs och hur användbara resultaten är, vilka de har 
beskrivit som mycket betydande och väsentliga. 
8. Idén bakom tillämpningsprojekten var att ryska experter skulle kunna utforma relevanta 
system principer och strategier genom dagliga kontakter, diskussioner och samarbete med 
motsvarande Euratom-personal, medan kommissionen skulle ställa den nödvändiga 
designutrustningen (datorer, dokumentation, etc.) och infrastruktur till förfogande. 
9. Ytterligare projekt fogades till listan under den gemensamma koordineringsgruppens möte 
i december 1995. Bland dessa planeras förberedelser för ytterligare ett projekt för fysisk 
inventering och verifiering (Physical Inventory-Taking and Verification Project, PITV) 
i komplexa kärnanläggningar. Detta projekt skall enligt förslaget omfatta 
utnyttjande av Euratoms erfarenheter av metodologiska aspekter för utveckling 
av metoder och förfaranden vid de utvalda anläggningarna, 
praktiskt genomförande av fysisk inventering och verifiering, 
testning av Euratoms utrustning och instrument för nukleär säkerhetskontroll inom 
ramen för projektets praktiska del, och 
träning i bokföring och fysisk inventering av kärnmaterial för 
anläggningspersonalen vid forskningscentret. 
10. De totala kostnaderna uppskattas till ca 6 miljoner ecu, varav Euratoms bidrag uppskattas 
till ca 3 miljoner ecu för 19%; för 1995 var det ungefär 1,8 milj. ecu. Den ryska sidan 
väntas bidra med åtminstone samma belopp men huvudsakligen i form av arbetskraft. 
Senare reducerade till tre projekt p.g.a. svårigheter för Gosatomnadzor-inspektörerna att fa tillgång 
till uppgifter. 
15 
Slutsatser och rekommendationer 
11. På basis av de första tre åren av samarbetet mellan Euratom och Ryssland avseende 
nukleär säkerhetskontroll kan följande slutsatser dras: 
Utbildnings- och utformningsetappen avslutades i slutet av 1994. 
Den andra, projektorienterade etappen måste främjas och understödas, eftersom 
detta förefaller vara det bästa sättet att införa effektiv modem bokföring och 
kontroll av kärnmaterial och engagera ett maximum av den administrativa 
personalen från första början. 
Resultaten är uppmuntrande och deras värde har officiellt erkänts av de ryska 
partnerna som betydande och väsentliga. 
Vissa praktiska problem hindrar emellertid snabbare framsteg: språksvårigheter, 
erhållandet av visum för ryska experter med kort varsel, logjstikproblem såsom 
transport av mstrument till Ryssland, begränsade personalresurser. 
Euratoms nukleära säkerhetskontroller har också dragit nytta av samarbetet, 
eftersom personal vid direktoratet för Euratoms säkerhetskontroll tvingades 
reflektera över och beskriva Euratoms säkerhetskontroll för utomstående, som 
gjorde en yrkesmässig översyn av dess metoder och förfaranden. 
De medel som parlamentet ställde till förfogande var tillräckliga. 
NÄRMARE UPPOFFER 
OVIDE PÅGÅENDE PROIEKIEN 
1. MINATOMS CENTRALISERADE INFORMATIONSSYSTEM HyllNS-projektert 
1.1. Projetabegknvning 
MINS-projektet (MTNATOM Computerised NMAC Information System) skapades gemensamt 
mellan Minatom, som är den viktigaste operatören i Ryssland, och direktoratet för Euratoms 
säkerhetskontroll. Det består av undersökningr design. specificeringf realiseringoch genomförande 
av ett centraliserat, datoriserat informationssystem för Minatom. Det beslöts att MINS först skulle 
koncentrera sig på ett centraliserat huvudsystem, knutet till datoriserade arbetsplatser vid två 
kärnkraftverk en anläggning för framställning av bränsle av låganrikat uran och operatörernas 
kontrollorganisation(er). Projektet skulle ge Minatom en stabil plattform för informationSTEKNIK 
och bokföring, som skulle ge de olika användarna erfarenheter av ett datoriserat system och som 
de ansvariga ryska organisationerna senare kan utvidga till ett omfattande datoriserat bokförings-
och kontrollsystem för hela bränslecykeln i Ryssland. 
De allmänna målen för MINS-projektet kan sammanfattas som följer: 
Utveckling av ett reglerande ramverk och därtill hörande dokument. 
Förbättring av det centraliserade huvudinformationssystemet. 
Förbättring av bokförings- och kontrollsystemet på anläggningsnivå (datoriserade 
arbetsplatser). 
MINS har följande egenskaper: hög systemtillförlitlighet, optimalt utnyttjande av modem 
teknologi för snabb och säker dataöverföring och -behandling, omfattande databas för lagring och 
hantering av information om bokföring och kontroll av kärnmaterial. 
Med tanke på projektets omfattning deltar följande organisationer: 
Minatom det ryska atomenergiministeriet, som är den myndighet som anhållit om 
projektet och som ytterst är ansvarig för dess genomförande. 
16 
TSNIIAtorninform, som är ett stort forsknings- och informationshanteringsorgan under 
Minatom En för ändamålet inrättad sektion vid Atominform har fatt i uppdrag att utföra 
största delen av det arbete som MINS medför. 
Rosenergoatom: En offentlig organisation ('operatörsorganisation1) som samlar och 
övervakar största delen av Rysslands kärnkraftverk. 
TVEL, den offentliga organisation ('operatörsorganisatiori) som anläggningen för 
framställning av bränsle av låganrikat uran i Novosibirsk tillhör. 
VNRA, forskningsinstitut för automatisering. 
VNIIM, forskningsinstitut för oorganiska material. 
Gosatomnadzor, den ryska federala myndigheten för nukleär säkerhetskontroll. 
Euratom, den partner som bidrar med information och expertis. 
12 Projektutvänjering och state 
MINS-projektet inleddes officiellt i september 1994. Undertiden september 1994 -juli 1995 hade 
båda sidorna tillfälle att lära känna varandras arbetsmetoder, organisera undersökningsresor och 
upprätta ett preliminärt schema för arbetet. 
Den nuvarande projektgruppen omfattar 21 medlemmar (7 från Euratom) samt ytterligare 10-15 
specialister på den ryska sidan som anlitas beroende på de särskilda uppdrag som skall utföras. 
Projektet skall enligt planerna avslutas vid utgången av 1999. 
Som ett resultat av intensiva perioder av informationsutbyte har de ryska experterna givit ut ett 
stort antal tekniska referat, inbegripet en detaljerad genomförbarhetsrapport. Systemets struktur 
har utformats och relevanta dokument har översatts och diskuterats vid tekniska möten. 
I dag har projektet nått en vändpunkt: som de kärnkraftverk som skall ingå i MINS valdes Kalinin 
(WWER1000) oçh Smolensk (RBMK1000). Bransleframställningsanläggningen kommer att vara 
anläggningen för låganrikat uran i Novosibirsk. De kommer alla att utrustas med lämpliga 
datoriserade arbetsplatser. Också operatörsorganisationen Rosenergoatom, som kontrollerar 
kärnkraftverken, och själva Minatom-huvudkontoret kommer att få lämpliga arbetsplatser. 
Nu när den inledande analysen och genomförbarhetsstudien har slutförts inriktas strävandena på 
förvärv och installation av utrustning, specifik utbildning och förberedelser för programmeringen 
av systemet för administration av databasen. Den första leveransen av utrustning kan sannolikt 
ske kring mitten av 1996. 
2. FCWARANDEN FQR FYSISK INVENTOONG: PROC-projektet 
2.1 Projektbeskrivning 
PROC-projektet (Physical Inventory Taking Procedures) startades mellan Minatom. 
Gosatomnadzor och direktoratet för Euratoms säkerhetskontroll för utvecklande av gemensamma 
rekommendationer om förfaranden för fysisk inventering vid WWER-lOOO-kärnkraftverk och vid 
en anläggning för framställning av bränsle av låganrikat uran. 
Avsikten var att täcka hela fältet av verksamheter i samband med fysisk inventering: arrangemang 
för bokföringssystem, registergranskning, dokumentation, fysiska förberedelser, organisering. 
22 PTOjektutvänfering och stotus 
Projektarbetet inleddes i juli 1994 och slutfördes i februari 1996. 
De anläggningar som utsågs för arbetet var WWER-lOOO-kàmkraftverket Kalinin och 
bränsleframstallningsanläggningen i Novosibirsk. Teknisk information om verksamheten 
17 
vid anläggningarna, om arrangemangen för bokföring av material och i synnerhet om 
förfarandena för fysisk inventering hade lämnats av operatörerna. Bägge anläggningarna 
hade besökts av projektgruppen för granskning av den information som lämnats och 
undersökning av arrangemangen för bokföring av material och fysisk inventering. 
Den andra etappen utgjordes av framställningen av dokument. Euratom ställde allmänna 
rekommendationer om fysisk inventering till förfogande vilka översattes till ryska, 
diskuterades och godkändes. Därefter sammanställde Euratom två dokument med 
rekommendationer om fysisk inventering i kärnkraftverk och anläggningar för 
framställning av bränsle av låganrikat uran. Slutligen framställde operatören (Minatom) 
utgående från de godkända riktgivande dokumenten specifika förfaranden för fysisk 
inventering för Kalinin- och Novosibirskanläggningarna, inbegripet operativa 
förberedelser, inventeringsmetoder, utvärdering, etc. 
Man kom överens om att de fem dokument som utarbetats inom ramen för projektet 
(samtliga på engelska och ryska) skulle tillämpas i det följande projektet (PITV -
förfarandena för fysisk inventering i deras helhet följda av verifiering av fysisk 
inventering utförd av Gosatomnadzor). Dokumenten kan därefter ses över mot bakgrunden 
av de nya erfarenheterna. 
3. FYSISK INVENTERING OCH VERIFIERING: PITV-projektet 
3.1 Projektbeskrivning 
PITV-projektet (Physical Inventory Taking and Verification) är en uppföljning av PROC-projektet. 
Det kommer att göra det möjligt att i praktiken tillämpa, testa och utvärdera de dokument som 
framställts inom ramen för PROC- och PITV-projekten. Därför är alla tre inblandade 
organisationer mycket intresserade av resultaten av detta projekt. 
PITV-projektet startades mellan Minatom Gosatomnadzor och direktoratet för Euratoms 
säkerhetskontroll för två på varandra följande fysiska inventeringar med deltagande från Euratom 
vid Kalinm-kåmkraftverket och Novosibirsk-bransleframställningsanläggningen på basis av de 
rekommendationer och förfaranden som utarbetades under det ovan beskrivna PROC-projektet 
samt för verifieringar av fysisk inventering som skall utföras av Gosatomnadzor i enlighet med 
de rekommendationer och förfaranden angående sådan verifiering som skall utvecklas under detta 
projekt. 
Avsikten är att tillämpa, testa och vid behov se över de rekommendationer och förfaranden för 
fysisk inventering som utarbetades under PROC-projektet och att utveckla rekommenationer och 
förfaranden för verifiering av fysisk inventering. För att en hel materialbokslutsperiod skall täckas 
skall två på varandra följande fysiska inventeringar utföras vid kärnkraftverket och 
bränsleframställningsanläggningen, varefter Gosatomnadzors verifieringar av de fysiska 
inventeringarna skall följa efter den andra inventeringen. 
3.2 Projektutvärdering och status 
3.2.1 Projektet har nyligen inletts med ett preliminärt möte mellan de tre nämnda 
organisationerna i februari 1996 i Luxemburg och skall enligt planerna slutföras 1988. 
3.2.2 De inledande fysiska inventeringarna vid de två utvalda anläggningarna kommer troligen 
att genomföras mot slutet av 19%. 
3.2.3 De följande fysiska inventeringarna vid slutet av materialbokslutsperioderna planeras ske 
i slutet av 1997, följda av verifieringar av de fysiska inventeringarna vilka utförs av 
18 
Gosatomnadzor. Användning av mätinstrument och datorer kommer att övervägas för 
inventeringarna och verifieringarna. 
4. DATORISERAD BOKFÖRING AV KÄRNMATERIAL CISNER-projektet 
4.1 Projektbeskrivning 
CISNER-projektet (Computerised Nuclear Material Accounting) startades gemensamt mellan 
Gosatomnadzor. den ryska federala kontrollmyndigheten, och direktoratet för Euratoms 
säkerhetskontroll för utvecklande och genomförande av ett datoriserat informationssystem för 
bokföring och kontroll av kärnmaterial för Gosatomnadzors nordeuropeiska region. 
Det system som skall utvecklas kommer att vara ett bokförings- och kontrollsystem för 
kärnmaterial på flera nivåer, som omfattar alla nivåer i informationsflödet från 
anläggningsoperatören via den lokala Gosatomnadzor-inspektören till Gosatomnadzors regionala 
högkvarter i S:t Petersburg. Systemet kommer att ha följande kännetecken och egenskaper: snabb 
överföring och behandling av information, hög tillförlitlighet hos den information som överförs 
och behandlas, hög systemtillförlitlighet, minimering av mängden rutinarbete, skapande och 
upprätthållande av en databas för bokföring och kontroll av kärnmaterial i Gosatomnadzors 
nordeuropeiska region och utvecklande av datoriserade verktyg för att optimera beslutsfattandet. 
4.2 Projektutvärdering och status 
Det egentliga projektarbetet inleddes i november 1994 och skall enligt planerna slutföras i 
december 1997. 
Projektet inleddes med analys av de befintliga systemen för bokföring och kontroll av 
kärnmaterial i de anläggningar som omfattas av projektet. Besök vid anläggningarna gjordes, vilka 
visade att någon form av lokala system för kärnmaterial fanns i de flesta fall och att de i vissa 
fall höll på att uppdateras för att slutligen också inbegripa krav på internationella 
säkerhetskontrol 1er. 
Besöken avslöjade också att det egentliga inspektionsarbete som utförs av Gosatomnadzor är 
begränsat till kontroller av bokföring och överensstämmelse. De fysiska verifikationerna är 
marginella eftersom ingen säkerhetskontrollutrustning, tex. NDA-instrument, förslutningar eller 
övervakningssystem är tillgängliga. Det beslöts därför att CISNER-projektet skulle utvidgas till 
att omfatta upphandling och installering av de instrument för säkerhetskontroll som behövs för 
att kontrollera anläggningarna samt utbildning för Gosatomnadzor-inspektörerna i att använda 
utrustningen. 
Samtidigt inleddes arbetet på att utveckla det datoriserade databehandlingssystemet. Dataflödet i 
samband med bokföring och kontroll av kärnmaterial inbegriper själva anläggningarna, den lokala 
Gosatomnadzor-inspektören, Gosatomnadzors fältkontor i Sosnovy Bor, Murmansk, Severodinsk, 
Kurchatov and Desnogorsk och i det nordeuropiska disrriktsdirektoratet i S:t Petersburg. 
I syfte att indela projektet i hanterliga delar utformades ett pilotprojekt som rör ett kärnkraftverk 
och alla nivåer av kommunikationen från anläggningsoperatören via Gosatomnadzors lokala kontor 
och fältkontor till det viktigaste regionala Gosatomnadzor-kontoret i S:t Petersburg. 
Pilotprojektet har definierats i detalj och upphandling och utveckling av hårdvara och mjukvara 
pågår. Den första utrustningen skall enligt planerna levereras kring mitten av 1996. Efter att 
pilotprojektet framgångsrikt testats kommer systemet att utvidgas till att omfatta de övriga 
anläggningarna i projektet på basis av en prioritetslista som Gosatomnadzor upprättat. 
19 
Bilaga 3 
GENOMFÖRDA PROJEKT OCH PROJEKT l JNDER FÖRBEREDELSE INOM RAMEN 
FORFHARE OCH TAOS 
L Samarbete med Ryssland om olaglig handel 
Samarbete inom utformning och utveckling av ett databassystem för identifiering av 
kärnmaterial av okänt ursprung 
Partner: Non-Organic Chemistry Institute, Moskva 
Mål: 
a) definition av karakteristiska parametrar för kärnmaterial som används i länderna från den 
tidigare Sovjetunionen 
b) fastställande av processers och produktionsanläggningars (upparbetning, 
bränsleframställning, reaktorer, anrikningsanläggningar) utmärkande egenskaper för 
enskilda anläggningar i den tidigare Sovjetunionen 
c) urval av material som bör bestämmas närmare och förvaras vid Institutet för transuraner 
för referensändamål 
d) komplettering av databasen vid Institutet för transuraner med allmänna uppgifter från de 
tidigare Comecon-statema och en mer utförlig databas vid Non-Organic Chemistry 
Institute 
e) utveckling av ett system för konsultation för att analysera och tolka analysresultat med 
hjälp av databaserna vid Institutet för transuraner och Non-Organic Chemistry Institute 
fl. Samarbete med Ryssland om förbättring av säkerhetskontrollen och bokförings- och 
kontrollsystemet för kärnmaterial (Nuclear Material Accountability and Control system. 
NMAC-system) 
II. 1. översyn av behov 
Som förklarats i det tidigare meddelandet är kännedom om och utvärdering av de 
detaljerade tekniska behoven för skapandet av ett NMAC-system grundläggande för 
effektiviteten i samarbetet med Ryssland vid skapandet av en teknisk infrastruktur. 
Kommissionen gick därför vidare med en ny utvärdering av dessa behov i nära samarbete 
med de ryska myndigheterna, Minatom och Gosatomnadzor, med beaktande av den 
specifika karaktären och omfattningen av den kärnbränslecykel som skall bli föremål för 
säkerhetskontroll samt den typ av säkerhetskontrollsystem som skall användas 
a) på anläggningsnivå: 
Varje nukleär anläggning måste ha ett detaljerat bokföringssystem för kärnmaterial för allt 
kärnmaterial som mottas, avsänds, bearbetas eller lagras. Noggranna mätningar krävs och 
osäkerheten i dessa mätningar måste anges. 
Behov: en studie som anger NMAC:s specifika karaktär för de olika delarna av 
bränslecykeln måste utföras. Utbildning, regleringsaspekter och fastställande av 
anläggningsspecifika regler är mycket viktiga vid det inledande stadiet av genomförandet 
av det nya säkerhetskontrollsystemet. Dessutom måste behoven för varje typ av 
anläggning, lämpliga utvärderingsförfaranden för materialbalans och statistisk boldoring 
samt en förteckning över de mest lämpliga instrumenten och mätsystemen fastställas. 
Nödvändigt tekniskt stöd och utbildning måste tillhandahållas för detta ändamål. 
b) på myndighetsnivå: 
Inspektörerna måste på ett självständigt sätt kontrollera de uppgifter som lämnas av 
enskilda driftansvariga vid anläggningar. 
Behov: detta förutsätter utbildning av inspektörer och av den personal inom anläggningen 
som ansvarar för bokföringen och fristående analysmöjligheter, samt en databas för 
20 
samling, sökning och analys av bokföringsdata och för samling av inspektionsresultaten. 
Mätteknik anpassad för varje typ av anläggning och lämpliga särskilda instrument måste 
göras tillgängliga för inspektioner. 
n.2. Teoretisk och praktisk utbildning och utveckling av metoder för säkerhetskontroll 
Som nämns i punkt II. 5 a i dokumentet beslutade Ryssland i mars 1995 att skapa Russian 
Methodological and Training Centre (RMTC), vid Institute of Physics and Power 
Engineering (IPPE) i Obninsk i Kalugaregionen nära Moskva. RMTC kommer 
huvudsakligen att vara inriktat mot utbildning av inspektörer och driftansvariga vid 
anläggningar som är underordnade Minatom och andra organisationer. 
Centret kommer att förverkligas genom en modifiering av befintliga lokaler som redan 
har tillstånd för användning av bulkkvantiteter av kärnmaterial (uran, plutonium). 
Strukturerna kommer att bestå av klassrum för teorilektioner och av laboratorier där 
praktisk träning kommer att ges om kämmaterialmätningar. Instrument kommer att 
tillhandahållas genom stöd från kommissionen (Tacis), såväl som kärnmaterialstandarder 
och referensmaterial. 
Programmet för teoretisk och praktisk utbildning utgörs av grundläggande kurser som är 
gemensamma för inspektörer och driftansvariga vid anläggningar (NMAC-principer, 
kontrolltekniker) samt särskilda separata kurser för driftsansvariga eller inspektörer, om 
kärnmaterialbokföring eller inspektionsfbrfaranden. 
En studie genomfors för närvarande av Gemensamma forskningscentret, IPPE (Minatom) 
och Gosatomnadzor för att bestämma detaljerade tekniska specifikationer för var och en 
av kursmodulerna (med beaktande av den nya ryska lagstiftningen), erforderliga 
utbildningsresurser, instrument, referensmaterial och möjligheterna för utvärdering av 
uppgifter. 
I den första fasen av förverkligandet av utbildningscentret samarbetar Gemensamma 
forskningscentret och IPPE nu inom ramen för Tacis-programmet för att inrätta fem 
utbildningskurser med inriktning mot särskilda utvärderings- och mättekniker av intresse 
för både driftsansvariga och inspektörer. 
De första kurserna för utbildare kommer att organiseras inom en nära framtid vid 
Gemensamma forskningscentret i Ispra. De första utbildningskurserna vid IPPE i Obninsk 
väntas starta i juni 1996. 
På särskild begäran av Gosatomnadzor har det vid Gemensamma forskningscentret hållits 
kurser med inriktning mot mätteknik och övningar om kontroll av fysiskt lager. Dessa 
kurser kommer att överföras till Obninsk när RMTC är fullt operationellt. 
RMTC är även av stor betydelse som forum och träffpunkt för driftsansvariga och 
inspektörer. Dessa kan genom diskussioner och gemensamma seminarier komma att förstå 
varandras respektive skyldigheter och hur dessa kan iakttas givet det nuvarande tillståndet 
i den ryska nukleära industrin. Ett forsknings- och utvecklingsprogram om koncept och 
metoder för säkerhetskontroll väntas också inrättas när RMTC utvecklas. 
II.3. Allmänt vetenskapligt och tekniskt stöd 
Som kommissionen betonade i sitt tidigare meddelande kräver inrättandet av ett fullt 
tillförlitligt säkerhetskontroll- och NMAC-system särskilda anläggningar för 
driftsansvariga och/eller inspektörer. Villkoren för skapandet av dessa anläggningar 
diskuteras fortfarande med de ryska myndigheterna. Huvudlinjerna samt lokaliseringen 
har redan beslutats och en delegation med experter från kommissionen väntas snart till 
Ryssland för att tillsammans med ryska specialister utforma behörighetsreglerna för dessa 
projekt. 
21 
Syftet med det föreslagna samarbetet är att tillhandahålla konsultationstjänster till 
Gosatomnadzor och Minatom, samt att utbyta praktiska erfarenheter. Det planeras även 
att tillhandahålla en del instrument men detta kommer att bero på tillgängligheten av 
relevant utrustning i ryska laboratorier. 
n.3.1 Metrologicentrum för mätningar av kärnmaterial 
I samarbete med experter från olika laboratorier är det meningen att centret skall 
a) närmare ange det gängse tillvägagångssättet vid rutinmässiga tillämpningar av olika 
mättekniker som används på kärnmaterial, 
b) utgöra basen för ett kvalitetskontrollprogram för regelbunden övervakning av de 
mättekniska inrättningarna i olika anläggningar och i analyslaboratorier. 
11.3.2 Analysmöjligheter inom ramen för säkerhetskontrollen 
De prover som tagits av säkerhetskontroll inspektörerna måste analyseras med en hög grad 
av noggrannhet med förstörande analystekniker, och i en del särskilda fall även med icke­
förstörande prövningsmetoder. 
Gosatomnadzor har uttryckt stort intresse för inrättande av de tekniska 
analysmöjligheterna och erforderlig infrastruktur för att genomföra olika strategier, i 
enlighet med de specifika behoven. Fristående analys av material "på drift" är också ett 
behov som vinner ökat intresse. 
11.3.3 Utveckling och anskaffning av instrument 
Mycket fa instrument används för närvarande i ryska nukleära anläggningar för 
genomförandet av NMAC-systemet. Flera laboratorier i Ryssland har dock stor erfarenhet 
av utveckling av instrument för process- och kvalitetskontroll i produktionsanläggningar 
och nukleära mätningar för känslig utrustning i forskningscentra. 
Samarbetet mellan de ryska och europeiska F&U-laboratorierna och industrin syftar till 
att 
a) granska befintliga tillgängliga teknologier och utvärdera deras eventuella användning eller 
anpassning för NMAC-ändamål, 
b) närmare ange specifika projekt för utveckling av nya instrument anpassade för 
genomförandet av NMAC. 
På grundval av erhållna resultat bör förbindelser upprättas mellan den ryska industrin eller 
produktionslaboratorier och europeisk industri, för utveckling av en industriell produktion 
av instrument i Ryssland. 
HL Samarbete med Phare-länder om olaglig handel 
m.l FONSAFEfForensic Nuclear Analysis for SafeguardsVprojektet med Ungern 
Partner: Hungarian Atomic Energy Commission (Ungerska atomenergikommissionen) 
a) Förbättra möjligheterna för analys av i Ungern beslagtaget kärnmaterial, särskilt på 
området NDÄ-mätningar (NDA, Non-Destructive Analysis, icke-förstörande analys) av 
nuklidkoncentrationerna av uran och plutonium och NDA-bestämning av matrix. 
b) Organisera jämförelser av NDA-mätningar och utrustning 
c) Utvidga databasen vid Institutet för transuraner med alla sammanhörande uppgifter och 
mätresultat som görs tillgängliga av Institute of Isotopes (Isotopinstitutet), vilket är 
ansvarigt för identifiering och mätning av kärnmaterial som beslagtas i Ungern 
d) Upprätta ett förfarande för att - på begäran - bistå Ungern vid mätning av beslagtaget 
kärnmaterial och vid fastställande av dess ursprung och avsedda användning, omfattande 
- mätningar vid Institutet för transuraner på delprover som tillhandahålls av Ungern, eller 
på det beslagtagna materialet självt om det gäller plutonium, på det villkoret att 
återstående material skall sändas tillbaka till Ungern, 
22 
- gemensam analys och tolkning av resultaten, baserad på databasen vid Institutet för 
transuraner. 
e) Inbjuda, för en månadslång vistelse, en ungersk expert som skall studera de erfarenheter 
som förvärvats på det ovan nämnda området. 
in.2 FONSAFErprojektet med Tjeckien 
Partner: State Office for Nuclear Safety of the Czech Republic (Tjeckiens statliga 
myndighet för nukleär säkerhet) 
A. Till att börja med kommer en kompletterande analys av kärnmaterial som beslagtagits i 
Tjeckien att utföras vid Institutet för transuraner. För effektiv överföring av know-how 
och erfarenheter skall två tjeckiska experter engageras i följande verksamheter, under två 
perioder av tre månader och en period av sex månader: 
1) Transport av ett prov av det höganrikade uranmaterial som beslagtogs i Prag från 
november 1994 till juni 1995 till Institutet för transuraner, för utvidgade analyser 
omfattande radionuklid- och kemiska orenheter. 
2) Utvärdering av analysdata för avslöjande av materialets möjliga ursprung. 
3) Utveckling av utvalda delar av ett databassystem för sammanhörande uppgifter som avser 
kärnmaterial, vid Institutet för transuraner. 
B. I den andra fasen skall en entreprenör och dennes experter bistå NRI vid följande 
uppgifter: 
1) Uppgradering av laboratorieutrustningen vid Central Analytical Laboratory (Centrala 
analyslaboratoriet) för att förbättra laboratoriets analysmöjligheter. 
2) Analys av referensmaterial av höganrikat uran från den tidigare Sovjetunionen. 
C. En eller två arbetsgrupper med representanter för Tjeckien och EU skall organiseras för 
att utbyta erfarenheter rörande behandling och analys av kärnmaterial. 
ni.3 Andra FONSAFE-projekt 
Liknande men länderspecifika projekt håller på att förberedas för Bulgarien och Ukraina 
(större betoning på bistånd vid hantering på platsen och identifiering av radioaktiva 
material genom icke-förstörande analys). Dessutom har de andra PHARE-länderna uttryckt 
sitt intresse för liknande samarbete. 
IV. Samarbete inom ramen för International Science and Technology Centre flSTQ 
IV. 1 ISTC-projekt 40 
Projektets syfte: att utveckla en förbättrad strategi för säkerhetskontroll av komplexa och 
känsliga kämbränslecykelanläggningar vid Tomsk 7. 
Förväntade resultat av projektet: 
a) Utveckling av regleringskriterier för kärnmaterialbokföring vid särskilda typer av 
bränslecykelanläggningar, grundade på genomförbarhetsstudier för utveckling av 
mätsystem, användning av inspektörsfältutrustning, användning av irineslutnings- och 
övervakningsåtgärder. 
b) Utveckling av regleringsfordringar för inspektionsförfaranden och -områden. 
c) Utveckling av en modellstrategi för överföring av uppgifter om kärnmaterial till det 
regionala övervakningskontoret, och databehandling av uppgifterna. 
De ryska deltagarna kommer från Gosatomnadzor, Minatom, kemianläggningen Tomsk 
7 och olika institut. 
23 
IV.2 ISTC-projekt K-57 
Skapande av system för lagring, operativ kontroll och fysiskt skydd för kärnmaterial och 
ampullkällor av joniserande strålning (Ampoule Sources of Ionizing Radiation, ASIR) vid 
"Baikal-r'-komplexet, vilka uppfyller de internationella fordringarna för kontroll och 
bokföring av radioaktiva material. 
Partner: Institute of Atomic Energy of the National Nuclear Center of the Republic of 
Kazakhstan (Institutet för atomenergi vid Kazakstans nationella nukleära center) 
Projektet syftar huvudsakligen till att utveckla teknologin för lagring och operativ kontroll 
av och fysiskt skydd för kärnmaterial och ASIR, samt till att utveckla och införa system 
för kontroll, bokföring och fysiskt skydd för kärnmaterial och ASIR som lagras vid 
"Baikal-r'-komplexet. 
24 
ISSN 1024-4506 
KOM(96) 171 slutlig 
DOKUMENT 
SV 12 05 14 
Katalognummer : CB-CO-96-181-SV-C 
ISBN 92-78-03005-8 
Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer 
L-2985 Luxemburg 
2'6"