I. Inledning

EU:s senaste statsskuldkris avslöjade makroekonomiska obalanser och visade på de risker som är förknippade med att i alltför stor utsträckning förlita sig på extern kreditvärdering av statspapper. Kreditvärdering av statspapper spelar en roll vid fastställandet av regeringarnas lånekostnader. Under krisen skapade en alltför stor förlitan på kreditvärdering marknadsstörningar som under vissa omständigheter skulle kunna undergräva den finansiella stabiliteten i EU.

De negativa effekterna av att i alltför hög grad förlita sig på kreditvärdering av statspapper kan mildras om investerare på den europeiska marknaden för statsobligationer själva bedömer de europeiska staternas kreditvärdighet i stället för att enbart och mekaniskt förlita sig på externa kreditbetyg. För att kunna göra en egen kreditriskbedömning av statspapper måste de förfoga över korrekt och relevant information.

En god bedömning av kreditvärdigheten för EU:s medlemsstater underlättar investeringar i sådana staters statsobligationer. Detta bidrar till investerarnas allmänna förtroende för enskilda medlemsstater, vilket inverkar på deras investeringsbeslut i fråga om andra tillgångsklasser i de medlemsstaterna, till exempel investeringar i företag och finansinstitut som registrerats där. Tillgången till lämplig och korrekt information om europeiska staters kreditvärdighet skulle kunna stärka ordförande Jean-Claude Junckers politiska riktlinjer som en grundläggande faktor för att stimulera investeringar.

I denna rapport beskrivs de risker som konstaterats till följd av alltför stor förlitan på kreditbetyg på statspapper (avsnitt II) och den politiska reaktionen hittills (avsnitt III). Därefter undersöks om de befintliga informationskällorna är tillräckliga och adekvata för att investerare ska kunna göra sin egen kreditriskbedömning av statspapper (avsnitt IV) eller om ett extra verktyg – eventuellt i form av en europeisk kreditvärdighetsbedömning för statspapper – vore lämpligt och kunde komplettera befintliga uppgifter (avsnitten V och VI).

II. Alltför stor förlitan på externa kreditbetyg på statsobligationsmarknaderna

1. Risken för alltför stor förlitan på kreditbetyg för statsobligationer

Den senaste statsskuldkrisen visade på riskerna med alltför stor förlitan på kreditbetyg för statspapper. Krisen visade att detta under vissa ekonomiska villkor kan skapa ”tröskeleffekter” (cliff effects) där investerare minskar sin exponering mot vissa statsobligationer och andra skuldinstrument, vilket skulle kunna undergräva den finansiella stabiliteten. Sådana tröskeleffekter kan inträffa efter en nedgradering av kreditbetyget, särskilt om det sänks under ett visst tröskelvärde. På grund av behovet av att uppfylla de lagstadgade kapitalkraven kan detta dessutom påverka likviditeten. Detta blev uppenbart under den senaste finansiella krisen när försämrade ekonomiska prognoser satte press på de offentliga finanserna. Resultatet blev nedgraderingar av statsobligationer, vilket gjorde att finansinstitut och investerare samtidigt gjorde sig av med sina skuldinstrument. Dessa marknadsreaktioner förstärktes genom hänvisningar till kreditbetyg i viss finansiell lagstiftning samt finansinstitutens alltför stora avtalsbundna förlitan på kreditbetyg.

Kreditbetygens potentiella inverkan på statspapper sträcker sig långt bortom de omedelbara effekterna på statsobligationerna i de betygsatta länderna och kan ge negativa spridningseffekter mellan olika marknader och även mellan länder som har betydande ekonomiska band. Dessa effekter förstärks av kopplingarna mellan staternas kreditbetyg och kreditbetygen för enheter inom dessa stater. De kopplingarna är en följd av de metoder som tillämpas av kreditvärderingsinstituten där den övre gränsen för det förmånligaste kreditbetyget för ett visst finansiellt instrument i en viss jurisdiktion många gånger motsvarar den statens kreditbetyg (kallas ofta ”nationellt tak”). Följden blir att en nedgradering av en viss statsobligation ofta utlöser nedgraderingar av andra finansiella instrument i den aktuella staten, inklusive företagsobligationer och finansiella institutioner.

2. Iakttagelser om kreditbetyg på statspapper och EU:s obligationsmarknader

Empiriska belägg från EU:s statsskuldkris har visat att ”... räntespreaden på statsobligationer i betydande omfattning reagerar på förändringar av såväl det offentliggjorda kreditbetyget som kreditutsikterna, särskilt när det gäller negativa tillkännagivanden”. Dessutom har det visat sig att ”... nedgraderingar av kreditbetyg på statspapper har statistiskt signifikanta och ekonomiskt betydande spridningseffekter både mellan länder och finansiella marknader, vilket tyder på att kreditvärderingsinstitutens tillkännagivanden kan orsaka finansiell instabilitet”.

Enligt vad som framgår av diagram 1 var kreditbetyget för medlemsstaterna i euroområdet i genomsnitt högre än betyget för medlemsstaterna utanför euroområdet fram till 2008. Medan det genomsnittliga kreditbetyget för medlemsstater i euroområdet var ”AA +” var det för medlemsstaterna utanför euroområdet ”A”. Först efter finanskrisen, under perioden 2009–2010, kunde en begränsad och likartad försämring av kreditbetygen för medlemsstaterna inom och utanför euroområdet med i genomsnitt två steg konstateras. Sedan början av 2011 har euroområdets medlemsstater dessutom drabbats av kraftiga nedgraderingar, från i genomsnitt ”AA” år 2011 till ”A–” under 2013. Det genomsnittliga kreditbetyget för medlemsstater inom euroområdet är nu högre än för medlemsstaterna utanför euroområdet efter att 2013 ha hamnat på en gemensam nivå motsvarande ”A–”.

Diagram 1: Kreditbetyg på statspapper, trender i EU.

Källa: Europeiska kommissionens egna beräkningar.

I diagrammen 2 och 3 visas kreditbetygets utveckling för ett utvalt antal medlemsstater såväl inom som utanför euroområdet, vilket stöder analysen ovan. Före 2009 klassades urvalet av länder i euroområdet som ”A” eller högre, såsom framgår av diagram 2. Under statsskuldkrisen sjönk kreditbetyget för ett antal medlemsstater kraftigt under perioden 2010–2012 och har därefter förbättrats måttligt sedan slutet av 2013.

Diagram 2: Kreditbetyg på statspapper, trender i euroområdet.

Källa: Europeiska kommissionens egna beräkningar.