Yttrande från Regionkommittén om "Grönbok om handel"

(97/C 244/05)

BAKGRUND

- Europeiska kommissionens "Grönbok om handel" (KOM(96) 530 slutlig).

- Europeiska kommissionens beslut av den 4 december 1996 att i enlighet med artikel 198c, första stycket, i EG-fördraget rådfråga Regionkommittén i rubricerat ärende.

- Regionkommitténs beslut av den 8 mars 1996 att ge uppdraget att utarbeta detta yttrande till utskott 1 "Regional utveckling, ekonomisk utveckling, finansiella frågor på lokalt och regionalt plan".

- Det utkast till yttrande (CdR 107/97 rev.) som utskott 1 antog den 18 april 1997. Föredragande var Jean Kaltenbach.

Regionkommittén antog vid sin 18:e plenarsession den 11-12 juni 1997 (sammanträdet den 12 juni) enhälligt föreliggande yttrande.

1. Inledning

1.1. Handeln utgör en mycket viktig sektor som är placerad i ekonomins centrum och som direkt berör 370 miljoner konsumenters dagliga liv. Det är en bransch som är särskilt känslig för den sociala, ekonomiska och rättsliga omgivningen och fullständigt beroende av konsumenternas beteende. Av dessa orsaker är den intressant för de lokala och regionala myndigheterna.

1.2. På tröskeln till 2000-talet står denna diversifierade och mångfacetterade bransch inför stora utmaningar, exempelvis sysselsättning och social sammanhållning, men den måste också anpassa sig till de djupgående förändringarna i ett samhälle som brottas med utvecklingen av ny informationsteknologi.

Branschen är också ett ofrånkomligt inslag i den fysiska planeringen, såväl i de perifera områdena som i känsliga landsbygdsområden och i städernas omgivningar.

Regionkommittén noterar att tjänster inte behandlas specifikt i grönboken om handel och anmodar därför kommissionen att vid lämplig tidpunkt inleda en översyn.

Det bör framhållas att denna bransch är av direkt betydelse för ett antal andra verksamheter, såsom yrkesutövare och företag inom mellanledet, handelsagenter m.fl. Deras intressen bör övervägas innan man fattar något som helst beslut angående de verksamheter som berör handeln.

1.3. Branschen måste givetvis också ha resurser att utvecklas i en situation som präglas av optimal konkurrens och i största möjliga utsträckning dra fördel av de möjligheter som den inre marknaden öppnar. Huruvida den inre marknaden skall nå framgång eller ej är i sig direkt kopplat till skapandet av en inre marknad för distribution.

1.4. Mot bakgrund av dessa uppgifter anser Regionkommittén att det är lämpligt att i en konkurrensmiljö som måste konsolideras värna jämvikten mellan de olika formerna av handel, utan att därför bortse från de krav som den fysiska planeringen och den sociala sammanhållningen ställer på handelsverksamheten.

2. Kommentarer

2.1. Att utnyttja de möjligheter som den inre marknaden erbjuder

2.1.1. Regionkommittén noterar de riktlinjer som kommissionen anger i grönboken och som syftar till att diskussionen om handeln skall föras inom rimliga konkurrensramar, som överensstämmer med nationell lagstiftning och inte skadar rimliga konkurrensförhållanden, på ett sådant sätt att handelns flexibilitet och konkurrenskraft kan främjas.

2.1.2. Vi konstaterar framför allt att det, oavsett de skillnader som existerar mellan olika medlemsstater, finns en tendens till koncentration inom distributionsbranschen. ReK vill rikta uppmärksamheten på att det föreligger en risk för att detalj- och fackhandeln hamnar i beroendeställning till de stora distributörerna.

2.1.3. ReK gläder sig över att kunna konstatera att de oberoende köpmännen, i synnerhet de mindre affärsinnehavarna, reagerar på denna företeelse genom att sluta sig samman i organiserade nät och på det viset skapar "en självständig organiserad handel".

2.1.4. I grönboken ställs frågan om huruvida denna självständiga organiserade handel är förenlig med de gällande konkurrensreglerna eller ej, och ReK vill i detta sammanhang påpeka att denna sammanslutning av köpmän i oberoende distributionsnät utgör en av de sällsynta möjligheter som står öppna för detaljhandlarna i konkurrensen med de stora distributörerna.

2.1.5. Den direkta följden av detta är att vissa vanliga företeelser inom handeln, exempelvis gemensamma marknadsföringsmetoder, utgivning av rikstäckande reklamkataloger och framför allt bruket av gemensam prissättning, godtas när de praktiseras av de stora distributörerna, men bedöms strida mot konkurrensreglerna när det är fråga om oberoende organiserade köpmän.

2.1.6. ReK påpekar följaktligen att en skillnad i rättslig status leder till en skillnad i hur konkurrensrätten tillämpas. Vi anser därför att detta särfall bör bli föremål för en uttömmande studie så att man skall kunna upprätthålla en högst önskvärd balans mellan de olika formerna av handel.

Vi vill i detta sammanhang påpeka att man i grönboken bara ställer frågan om möjliga samarbetsformer mellan mindre köpmän för att de skall kunna hävda sig i konkurrensen på den inre marknaden, men att man inte formulerar några konkreta förslag.

2.1.7. ReK noterar med intresse de förslag som återfinns i grönboken rörande en förenkling av handelsföretagens situation, bland annat när det gäller administrativa bördor och lagstiftning. Gemenskapens olika lagar om konsumentupplysning borde faktiskt förenklas och framför allt mer direkt uppfylla konsumenternas behov. Det går bara att bibehålla handelns konkurrensförmåga och flexibilitet om denna ekonomisektor inte blir för kraftigt begränsad av bestämmelser. Det som framför allt främjar handeln är kunskaper om den lokala marknaden och egna initiativ, inte centraliserade bestämmelser.

2.1.8. ReK håller med om att det är nödvändigt att inom ramen för det handelsutbyte som kan äga rum tack vare informationssamhället även beakta de nya teknologierna, på grund av de perspektiv dessa öppnar för gränsöverskridande handel. Dessa nya teknologier utgör på en och samma gång en möjlighet och en utmaning som måste antas omedelbart.

2.1.9. ReK ansluter sig till kommissionens förslag om att förbättra de statistiska uppgifterna rörande handeln, uppgifter som är tänkta att användas både av de offentliga förvaltningar som har handeln inom sitt ansvarsområde och av privata aktörer som har behov av information om situationen på marknaden. ReK vill dock varna för faran med en alltför långtgående förenkling av den statistiska informationen, som innebär att viktiga uppgifter tas bort vid utarbetandet av statistik för gemenskapsintern handel på regional nivå.

2.1.10. ReK vill erinra om tanken att den inre marknaden borde förvandlas till en verklig inre marknad karakteriserad av en gemensam yttre gräns och ett fullständigt öppnande av de inre gränserna, för att den skall kunna bli en verklig språngbräda mot en öppen världsmarknad.

2.1.11. ReK anser emellertid att en reduktion av handelshindren i förhållande till omvärlden måste åtföljas av en bättre harmonisering av de indirekta skatterna. En ensidig lindring av skattetrycket får inte störa den fria konkurrensens spel.

2.2. En utbildning anpassad för köpmännen

2.2.1. ReK vill framhålla betydelsen av att utbilda handlarna och i synnerhet de mindre köpmännen så att dessa kan förberedas för:

- införandet av den gemensamma valutan, som de i det dagliga livet kommer att vara ambassadörer för i förhållande till allmänheten;

- införandet av nya teknologier i den löpande affärsverksamheten.

2.2.2. ReK noterar med intresse att man nämner olika EU-program som kan stödja sådana initiativ, exempelvis Leonardo da Vinci, Commerce 2000 och det fleråriga programmet för små och medelstora företag.

2.2.3. Vi anser emellertid att det är önskvärt att inrätta ett särskilt utbildningsprogram som riktar sig till personalen inom handelsföretagen, i synnerhet de små och medelstora företagen, angående den gemensamma valutan och de konkreta tekniska konsekvenser införandet av denna valuta får för räkenskaper och ekonomisk förvaltning. En sådan utbildning skulle göra det möjligt att undvika en alltför brysk övergång till den gemensamma valutan, en övergång som därigenom skulle kunna ske på villkor som är mer effektiva för ekonomin som helhet. Detta är en uppgift som i så stor utsträckning som möjligt bör utföras av regionerna.

Kommittén delar kommissionens uppfattning att ett införande av den gemensamma valutan kommer att få avgörande betydelse för distributionsledet. Här kommer det inte att räcka med enbart informationskampanjer. Det är ett faktum att de dominerande initialproblemen med införandet av de nya sedlarna och mynten kommer att uppstå inom detaljhandeln. Med hänsyn till behovet av en trogen och nöjd kundkrets ligger det i handelns intresse att göra övergången från nationell valuta till euro så smidig som möjligt för kunderna.

Kommissionen måste dock ställa den troliga merkostnad för handelsföretagen som dubbel prismärkning medför i relation till den större juridiska trygghet som detta kan innebära för konsumenterna.

2.2.4. Detta program skulle likaså kunna göra de små och medelstora handelsföretagen medvetna om de nya vägar som öppnas genom informations- och kommunikationsteknologierna, vilka för alla handelsföretag utgör ytterligare en möjlighet att dra fördel av den inre marknaden, särskilt i gränsområdena.

2.2.5. De små och medelstora handelsföretagen har ibland en tendens att begränsa sig till den lokala marknaden, särskilt i perifera eller isolerade områden. Dessa företag tar inte spontant kontakt med informationskontor som "Euro Info Center", och det är ännu mer främmande för dem att delta i EU-program av typen Commerce 2000 eller Leonardo da Vinci.

2.2.6. ReK rekommenderar därför att det särskilda program som nämndes ovan systematiskt riktas mot denna grupp av mikroföretag och små handelsföretag.

2.2.7. Lokala centrer, exempelvis lokala handelskammare eller liknande, skulle tillsammans med representativa sammanslutningar av mindre köpmän kunna knytas till detta program så att möjligheterna att nå denna grupp blir fler.

2.2.8. ReK ställer sig bakom Europeiska kommissionens initiativ för sådan utbildning och teknisk assistans som krävs för att distributionsbranschen i länderna i Central- och Östeuropa skall kunna utvecklas. Vi vill påpeka att frågan om utvidgning av Europeiska unionen till att omfatta dessa länder gör det än mer betydelsefullt att anpassa handelssektorn i länderna i fråga, och att programmen Phare och Tacis inte nödvändigtvis har tillräcklig kapacitet för att ta sig an denna utmaning, som främst är av kulturell och ekonomisk art.

2.3. Att upprätthålla den sociala sammanhållningen med hjälp av handelssektorns verksamhet

2.3.1. ReK vill påpeka att det, samtidigt som det inom handeln procentuellt sett har skapats betydligt fler arbetstillfällen än i ekonomin som helhet, finns stora skillnader mellan medlemsstaterna när det gäller ökningen av antalet arbetstillfällen. Vi frågar oss vilka orsakerna kan vara till denna ojämna ökning av arbetstillfällen från en medlemsstat till en annan och menar att man noggrant borde utreda vilka möjligheter det finns att skapa ny sysselsättning.

2.3.2. Vi ställer oss bakom kommissionens analys av handelssektorns ekonomiska och sociala betydelse och av dess avgörande roll - i synnerhet i landsbygdsområden - när det gäller dels livsstil, dels att bibehålla annan befintlig verksamhet eller öka denna verksamhets dragningskraft.

2.3.3. ReK stöder Europeiska kommissionens förslag om att arrangera seminarier i regionerna för utbyte av erfarenheter och bästa praxis på detta område. Dessa seminarier skulle genomföras av de lokala och regionala myndigheterna i samverkan med Regionkommittén.

2.3.4. Utbytet av praktiska erfarenheter bör ges så stor spridning som möjligt för att aktörerna inom handelssektorn skall kunna vidareutveckla dem överallt där de kan komma till nytta.

2.3.5. ReK stöder tanken att man måste försöka uppnå en balans inom handelssektorn genom att upprätta en lojal konkurrens mellan handelsaktörerna och integrera en kommersiell dimension i den fysiska planeringen.

2.3.6. På landsbygden är den kommersiella verksamheten särskilt drabbad av att kundunderlaget är begränsat och att transporterna är dyrare. Men även om det också i fortsättningen kommer att vara svårt att minska prisskillnaderna mellan affärerna på landet och varuhusen, borde de vägar som öppnas av de nya teknologierna, tillsammans med de möjligheter som är knutna till den oberoende organiserade handeln, lämna utrymme för att stärka de små affärernas konkurrenskraft i dessa områden. Dessutom måste man förstärka dessa små affärers speciella roll som garant för lokal service.

2.3.7. Den kommersiella verksamheten lämnar dessutom ett nödvändigt bidrag till näringsverksamheten i landsbygdsområden, avlägset belägna regioner och kustområden samt på öar. Infrastrukturen i dessa områden måste förstärkas när det gäller både produktion och distribution.

2.3.8. ReK gläder sig över initiativen att utveckla regionerna med stöd från gemenskapens regionalpolitik i de områden som är berättigade till stöd från strukturfonderna och som kan påverka handelssektorn.

2.3.9. ReK anser att det här är fråga om en mycket viktig faktor för att upprätthålla levnadsbetingelserna på landsbygden, och särskilt då det stöd som ges i enlighet med mål 5b eller EU-initiativet Leader för att landsbygdssamhällets sista affär skall kunna leva vidare. Vi menar att det är önskvärt att man i nästa Commerce 2000-program på ett djupgående sätt beaktar problemen på landsbygden och att företrädare för Regionkommittén medverkar i utarbetandet av programmet.

2.3.10. Regionkommittén vill påpeka att den kommersiella verksamheten i stadsområden på ett mycket effektivt sätt kan bidra till ekonomisk styrka i områden med brottslighet och arbetslöshetsproblem, och menar att man i dessa områden särskilt bör främja skapandet av arbetstillfällen för att se till att medborgarna kan återfå en känsla av gemenskap och trygghet.

2.3.11. Därför gläder sig Regionkommittén över att den nya programplanering för mål 2, rörande omställningen av industriområden för perioden 1997-1999, särskilt beaktar detaljhandeln som ett led i politiken för stadsförnyelse och återuppbyggnad av svårt drabbade områden. Dessa åtgärder är särskilt viktiga eftersom de på en och samma gång leder till fler arbetstillfällen och återställer ett socialt nätverk som allvarligt har försvagats.

2.3.12. Med tanke på nödvändigheten att säkerställa finansieringen av nya projekt för modernisering av små och medelstora handelsföretag, önskar ReK besked om de framtida utsikterna för strukturfondsstöd, på kort och medellång sikt.

2.3.13. ReK menar att bevarandet av vissa levnadsmönster, framför allt på landsbygden, är av avgörande betydelse för att skapa ett samhälle i jämvikt och att man för att bevara denna jämvikt måste göra en uttömmande studie av relevanta stödmekanismer.

3. Slutsatser

3.1. ReK understryker att handeln är en privat verksamhet som alltid själv har kunnat finna de medel som krävs för att den skall kunna bevaras och utvecklas. En sund utveckling av denna verksamhet förutsätter att subsidiaritetsprincipen upprätthålls och att liberala ramvillkor garanteras.

3.2. Vi anser emellertid att handeln under alla förhållanden är beroende av sysselsättningen och av dennas varaktiga karaktär. En kommersiell verksamhet är bara möjlig om det finns en tillräckligt stor kundkrets för att säkerställa dess överlevnad och lönsamhet. Hushållens betalningsförmåga är nyckeln till framgång för handeln, men denna betalningsförmåga är beroende av att arbetslösheten minskar och att förtroendet kan återupprättas, samt av produktionskostnader och de konkreta resultat som följer av en lindring av företagens utgiftsbörda, såväl vad avser utbildning som rekrytering av ungdomar. På så vis förstärks också handelsrepresentanternas funktion.

3.3. ReK vill ändå framhålla att handeln måste integreras i ett konkurrenssystem där varornas och tjänsternas komplementaritet, egenart och kvalitet är de viktigaste faktorerna.

3.4. De statliga ingreppen bör begränsas till vissa strukturella betingelser för affärerna, och skall ha som målsättning att skapa jämnare konkurrensvillkor, exempelvis för de oberoende köpmän som kräver att få möjlighet att tillämpa gemensam prissättning på samma sätt som butikskedjorna. ReK anser att övergången till en gemensam valuta bör kunna bidra till att denna bransch saneras.

3.5. ReK bedömer det vara lämpligt att EU-institutionerna utarbetar en uppförandekodex i syfte att säkerställa att alla företag medverkar i lika hög grad vid införandet av den ekonomiska och monetära unionen.

Bryssel den 12 juni 1997.

Regionkommitténs ordförande

Pasqual MARAGALL i MIRA