Av flera skäl är det dock svårt att exakt kvantifiera hur mycket de alternativ som föredras skulle minska regleringskostnaderna. Med tanke på att investeringssfären för Eltif-fonderna är begränsad och att uppgifterna om fondrelaterade kostnader är konfidentiella, skulle kommissionen behöva göra ett antal antaganden och extrapolera vilka effekter de föreslagna åtgärderna skulle kunna ha på kostnaderna genom att förlita sig på en uppsättning kvantitativa och kvalitativa bedömningar av de föreslagna åtgärderna.

Dessutom är Eltif en frivillig ram. Kapitalförvaltare har ingen skyldighet att välja en Eltif-fond som fondstruktur. De kan välja att inrätta en Eltif-fond. De är fria att inrätta fonden som en vanlig AIF-fond enligt direktivet om AIF-förvaltare eller som någon annan alternativ nationell fondstruktur, eller så kan de strukturera sina långsiktiga investeringar på andra sätt (exempelvis som private equity-investeringar). Med tanke på dessa substitutions- och fördelningseffekter vore det svårt att på ett trovärdigt och tillförlitligt sätt underbygga eventuella eller underförstådda kostnadsbesparingar till följd av de politiska alternativ som rekommenderas.

I det öppna offentliga samrådet frågade kommissionen uttryckligen intressenter om de kostnader och bördor som vissa bestämmelser och krav i Eltif-fondens rättsliga ram medför. Flera försök att samla in kvantitativ information om de kostnader och kostnadsbesparingar som vissa politiska val skulle medföra gav dock endast lite resultat. Detta skulle delvis kunna förklaras av de inneboende begränsningar i Eltif-fondernas rättsliga ram som nämns ovan (begränsat antal fonder, begränsad insyn i sektorn, begränsningar på grund av konfidentialitet samt det faktum att Eltif-ramen är frivillig. Detta tyder dock indirekt på att kostnaderna för efterlevnad av Eltif-bestämmelserna inte är ett lika stort problem för de berörda intressenterna som bestämmelsernas restriktiva karaktär.

•Grundläggande rättigheter

Eltif-förordningen är förenlig med de grundläggande rättigheter och de principer som erkänns i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna. Eltif-ramen skulle tillämpas i enlighet med dessa rättigheter och principer, och de riktade ändringarna av Eltif-förordningen skulle inte få några konsekvenser eller negativa effekter för utövandet av de grundläggande rättigheterna.

4.BUDGETKONSEKVENSER

5.ÖVRIGA INSLAG

•Ingående redogörelse för de specifika bestämmelserna i förslaget

Artikel 3.3 i Eltif-förordningen revideras för att säkerställa att de behöriga myndigheterna informerar Esma om auktorisationer som beviljats eller återkallats och om eventuella ändringar av informationen om Eltif-fonderna en gång per månad i stället för en gång per kvartal. Dessutom föreskrivs i artikel 3.3 andra stycket en mer detaljerad sammansättning av Eltif-fondernas offentliga register, som bör innehålla ytterligare datafält utöver namnen på auktoriserade Eltif-fonder, Eltif-förvaltarna och Eltif-fondernas behöriga myndigheter. Syftet med detta elektroniska centrala Eltif-register är att förbättra hela Eltif-investeringssfärens synlighet och göra det möjligt för investerare, särskilt icke-professionella investerare, att få och utvärdera relevant information om de investeringsmöjligheter som finns tillgängliga i deras medlemsstat.

I artikel 5.1 och 5.3 i Eltif-förordningen görs ett antal ändringar som underlättar auktorisation som Eltif-fond och separerar de bestämmelser som gäller auktorisation som Eltif-fond och de som gäller auktorisation som AIF-förvaltare. I synnerhet ändras artikel 5.3 i Eltif-förordningen för att klargöra att den nationella behöriga myndighet som ansvarar för att auktorisera Eltif-fonden endast är ansvarig för auktorisationen av Eltif-fonden och inte är delaktig i auktorisationen av den EU-baserade AIF-förvaltaren. Vidare klargörs att en auktorisation som Eltif-fond inte bör omfatta krav på att Eltif-fonden förvaltas av en AIF-förvaltare som har sitt säte i Eltif-fondens hemmedlemsstat eller på att AIF-förvaltaren bedriver eller delegerar verksamhet i en Eltif-fonds hemmedlemsstat.

Artikel 10.1 i Eltif-förordningen ändras i flera avseenden. För det första ändras artikel 10.1 a iii för att säkerställa att Eltif-fonder kan göra minoritetsinvesteringar i saminvesteringsfonder, vilket skulle kunna locka mer blygsamma investerare, och att de inte är skyldiga att investera via eller i majoritetsägda dotterbolag. Led d ändras för att underlätta för Eltif-fonder att inkludera fondandelsfonder i sina investeringsstrategier och att investera i EU-baserade AIF-fonder – utöver Eltif-fonder, EuVECA-fonder och EuSEF-fonder – som förvaltas av EU-baserade AIF-förvaltare, förutsatt att dessa Eltif-fonder, EuVECA-fonder, EuSEF-fonder, fondföretag och EU-baserade AIF-fonder investerar i godtagbara tillgångar. Denna genomlysningsmetod bör säkerställa försiktiga fondandelsstrategier samtidigt som tillgångarna i respektive Eltif-fond och andra företag för kollektiva investeringar kombineras med avseende på de gränser som fastställs i artiklarna 13 och 16.1.

Artikel 10.1 e i Eltif-förordningen tillåter investeringar i reala tillgångar och säkerställer att sådana investeringar inte enbart begränsas till ägande av enskilda reala tillgångar via direkta innehav eller indirekta innehav via ett godkänt portföljföretag. Enligt de reviderade bestämmelserna kan Eltif-fonder investera i reala tillgångar om deras lägsta investeringsvärde är minst 1 000 000 EUR och de behöver inte längre ägas direkt eller via ”indirekta innehav via ett godkänt portföljföretag”. Med denna ändring skulle det bli möjligt att fånga upp ett brett spektrum av potentiella investeringsstrategier som avser reala tillgångar. Ett lägre tröskelvärde skulle också ge Eltif-förvaltarna mer flexibilitet, eftersom det är normal marknadspraxis att enskilda reala tillgångar i en stor portfölj är värda långt mindre än 10 000 000 EUR. Annars skulle portföljer som har funnits en längre tid påverkas i särskilt hög grad, med tanke på att värdet på vissa tillgångar på området för förnybar energi (exempelvis solpaneler eller vindturbinblad) normalt sett minskar under deras livstid. Sänkningen av minimivärdet på enskilda reala tillgångar syftar också till att säkerställa att kapitalförvaltare får tillgång till stora portföljer oavsett värdet på de enskilda reala tillgångar som ingår i dessa stora portföljer och att portföljerna är mer diversifierade och följaktligen medför färre risker.

Artikel 10.1 f har ändrats för att specificera omfattningen av godtagbara värdepapperiseringar, nämligen värdepapperiseringar i fyra kategorier: bostadslån som är säkrade genom en eller flera inteckningar i bostadsfastigheter (dvs. värdepapper med privata hypotekslån som säkerhet), kommersiella lån som är säkrade genom en eller flera inteckningar i kommersiella fastigheter, företagslån (inklusive lån till små och medelstora företag) och kundfordringar eller andra underliggande exponeringar som originatorn anser utgör en särskild tillgångstyp, förutsatt att intäkterna från värdepapperiseringen av dessa kundfordringar eller andra underliggande exponeringar används till att finansiera eller refinansiera långsiktiga investeringar. Dessa bestämmelser skulle göra det möjligt att bredda storleken på och omfattningen av godtagbara tillgångar för Eltif-fonder och därmed göra Eltif-fondernas rättsliga ram mer tilltalande för kapitalförvaltare och investerare.

Artikel 11.1 ändras för att förenkla begreppet ”godkänt portföljföretag”. Artikel 11.1 b ändras också för att höja tröskelvärdet för börsnoterade godkända portföljföretags börsvärde från 500 miljoner EUR till 1 miljard EUR och säkerställa att detta tröskelvärde endast tillämpas vid nyinvesteringar.

Artikel 12 ändras på två sätt. Medan bestämmelserna om intressekonflikter i punkt 1 anger vilka EU-baserade AIF-fonder som Eltif-förvaltaren får förvalta, är det uttryckliga syftet med punkt 2 att säkerställa att Eltif-förvaltarna och deras anknutna enheter som tillhör samma grupp och deras personal får investera i den Eltif-fonden och i samma tillgång. Sådana saminvesteringar kan vara en nödvändig del av AIF-förvaltarnas saminvesteringsstrategier och kan i vissa fall utgöra en gängse branschpraxis. Artikel 12.2 tillåter endast saminvesteringar av förvaltaren och dess anknutna enheter som tillhör samma grupp som Eltif-förvaltaren och deras personal om Eltif-förvaltaren har infört organisatoriska och administrativa system för att identifiera, förebygga, hantera och övervaka intressekonflikter och förutsatt att sådana intressekonflikter offentliggörs på lämpligt sätt. Dessa ytterligare krav syftar till att tillhandahålla nödvändigt investerarskydd och skydda marknadsintegriteten.

I artikel 13 anges för närvarande att en Eltif-fond bör investera minst 70 % av sitt kapital i godtagbara investeringstillgångar. I artikel 13 fastställs dessutom krav på portföljsammansättning och diversifiering. Diversifieringskraven i Eltif-förordningen är mycket detaljerade och ett standardkrav på att investera 10 % av kapitalet införs för investeringar i lån, för varje enskild real tillgång, till andra investeringsfonder. För att göra Eltif-fonder intressanta för kapitalförvaltare ändras artikel 13.1 så att tröskelvärdet för hur stor del av sitt kapital som Eltif-fonder bör investera i godtagbara investeringstillgångar sänks till 60 %. En sänkning av detta tröskelvärde skulle förbättra likviditetsprofilen för Eltif-fondernas underliggande portföljer och ge kapitalförvaltarna mer flexibilitet vid genomförandet sina investeringsstrategier.