EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION 
Bryssel den 16.04.1997 
KOM (97) 170 slutlig 
RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN 
FEMTE ÖVERSIKTEN AV STATLIGA STÖD I EUROPEISKA GEMENSKAPEN 
INOM TILLVERKNINGSINDUSTRIN OCH VISSA ANDRA SEKTORER 

INNEHÅLL 
INLEDNING 
Bakgrund 1 
Begrepp 3 
DEL I - STÖD TILL TILLVERKNINGSINDUSTRIN 
Omfattning och inriktning på stöd till tillverkningsindustrin 5 
Totala tal för gemenskapen 5 
Jämförelser mellan medlemsstater 7 
Stöd till varvsindustri 10 
Stödformer 13 
Stödmål 16 
Tyskt statligt stöd till de nya delstaterna 23 
DEL II - TOTALT NATIONELLT STÖD I MEDLEMSTATERNA 
Stöd till andra sektorer än industrin 25 
Stöd till jordbruket 25 
Stöd till fiskesektorn 27 
Transportstöd (järnvägar) 29 
Stöd till kolindustrin 31 
Omfattning av övergripande stöd i gemenskapen 34 
Budgeteffekter av stöd 35 
RESULTAT 37 
SLUTSATSER 39 
BILAGA I: Teknisk Bilaga 43 
BILAGA II: Statistikbilaga 57 
BILAGA III: Gemenskapens fonder och instrument 75 
/ c\ 
TABELLER OCH FIGURER 
Tabell 1 Statligt stöd till industrin i gemenskapen 
Ärliga tal i fasta priser (1993). 5 
Tabell 2 Statligt stöd till industrin i gemenskapen 
Årliga värden 1990-1994 6 
Tabell 3 Statligt stöd till industrin -Årliga genomsnitt 
1990-1992 och 1992-1994 7 
Tabell 4 Stöd till varvsindustrin 1992-1994 i procent av fartygs kontraktsvärde 12 
Tabell 5 Statligt stöd till industri 1992-1994 -Fördelning på olika 
stödformer, i procent av totalt beviljat industristöd 13 
Tabell 6 Statligt stöd till industrin 1992-1994 -Översikt av stöd fördelat 
på inriktning och bransch 20 
Tabell 7 Statligt stöd till industri 1990-1992 och 1992-1994 
Översikt över viktigaste mål 21 
Tabell 8 Statligt stöd till industrin i gemenskapen 1990-1994 
Årliga vården i fasta priser (1993) 22 
Tabell 9 Nationellt stöd avseende produkter som uppräknas i bilaga II 
i EG-fördraget som procentandel av bruttoförädlingsvärdet av 
jordbruksproduktion 1990-1992 och 1992-1994. 26 
Tabell 10 Stöd till fisket i procent av förädlingsvärde* i denna sektor, beräknat 
på fångstmängder och genomsnittliga priser 1990-1992 och 1992-1994 28 
Tabell 11 Gemenskapsingripanden i fiskesektorn inom ramen för den gemensamma 
marknadsordningen och strukturpolitik 1990-1994. 29 
Tabell 12 Statligt stöd till transporter (järnvägar) i procent av bruttoförädlingsvärde 
inom järnvägstransporter* 1990-1992 och 1992-1994 30 
Tabell 13 Stöd till kolindustrin 31 
Tabell 14 Totalt nationellt stöd 1990-1992 och 1992-1994 -11993 års fasta priser 34 
Tabell 15 Totalt statligt stöd i medlemsstaterna 1990-1992 och 1992-19941 
procent av BNP, per anställd, och i procent av de offentliga utgifterna 35 
Tabell 16 Övergripande statligt stöd i medlemsstaterna 1990-1992 och 1992-1994 
fördelat på de viktigaste sektorerna 36 
ib 
STATISKBILAGA 
Tabell A1 Statligt stöd till industrin i aktuella priser (Nationell valuta) 
Tabell A2 Statligt stöd till industrin i aktuella priser (ECU) 
Tabell A3 Statligt stöd i Tyskland till de nya delstaterna - årligt 
genomsnittsbelopp 1992-1994 
Tabell A4 Totalt statligt stöd - ärliga genomsnitt 1992-1994 fördelade på 
medlemsstater 
Tabell A Gemenskapens utgifter per år 
Tabell B Andra gemenskapsinstrument 
Tabell 01 Gemenskapens utgifter, fördelade på medlemsstater 
Tabell C2 Gemenskapens utgifter, fördelade på medlemsstater 58 
59 
60 
62 
83 
84 
85 
86 
FIGURER 
Figur 1 
Figur 2 
Figur A1 Statligt stöd till industrin i procent av förädlingsvärdet 
Statligt stöd till industrin Fördelning efter skattefinansiering och 
budgetfinansiering 
Stöd till industrin och gemenskapsfonder per anställd 15 
61 
/ C 
INLEDNING 
Bakgrund 
1. Behovet av att för konkurrenspolitiken finna en effektiv metod för systematisk 
kvantifiering av statligt stöd insågs till fullo 1985, det år då kommissionen 
publicerade sin vitbok om den inre marknadens genomförande. Vid slutet av 
året bad kommissionen sina avdelningar att sammanställa och offentliggöra en 
faktabaserad analytisk översikt om tilldelning av statligt stöd i gemenskapens 
medlemsländer. 
Eftersom den första översikten som täcker 1981-1986 avslutades med 
slutsatsen att öppenheten om statligt stöd måste öka, bestämdes det att 
översikten skulle uppdateras, och detta gjordes i den andra, tredje och fjärde 
översikten, vilka behandlade perioderna 1987-1988, 1989-1990 och 
1991-1992. 
2. Den femte översikten ajourför befintliga uppgifter och täcker perioden till och 
med 1994. Den behandlar de sista åren före de tre nya medlemsstaternas 
anslutning och ger information om den dåvarande strukturen för statligt stöd till 
företag i gemenskapens tolv medlemsländer. Det är den första översikt som till 
en del kunnat dra nytta av det system för standardiserade årsredovisningar som 
kommissionen föreslog medlemsstaterna 1994 och som nu får full effekt. 
3. Offentliggörandet av den femte översikten visar återigen kommissionens fasta 
engagemang att satsa på öppenhet om kontrollen av statligt stöd. Betoningen 
av öppenhet blir allt viktigare i den miljö där kommissionen nu verkar, både 
inom unionen och i det bredare internationella sammanhanget. 
Fullföljandet av den inre marknaden och en kommande ekonomisk och monetär 
union kräver en allt effektivare kontroll av statligt stöd eftersom sådant stöd kan 
användas för att ersätta handelshinder som har tagits bort i 
integrationsprocessen. 
Medlemsstaterna kommer frivilligt att bidraga till den inre marknaden fullföljs 
och fungerar på rätt sätt i framtiden endast om de är säkra på att alla andra 
medlemsstater följer samma regler när de ger stöd till sina företag. Att 
sammanställa och offentliggöra fakta om de stödbelopp som utdelats är ett 
viktigt medel för kommissionen att visa medlemsstaterna att den fortlöpande 
1 cl 
noga bevakar offentliga ingripanden, både vad gäller övergripande utveckling 
och utvecklingen i varje medlemsstat. Detta tillåter dessutom kommissionen att 
anpassa sin politik där så krävs för att utöva en rättvis och effektiv kontroll av 
statligt stöd, och för att anpassa sig till en föränderlig ekonomisk miljö. 
4. Internationellt har under detta årtionde Europa-avtal slutits med de öst- och 
centraleuropeiska länderna. Avtalen skapar ett historiskt förbund mellan 
gemenskapen och den här gruppen länder vilket syftar till att dessa slutligen 
skall kunna ansluta sig till unionen. Dessa länder i förvandling är särskilt 
historiskt belastade. Det kräver omedelbart ökad öppenhet vad gäller statligt 
stöd. Genom offentliggörandet av de egna översikterna om statligt stöd ger 
kommissionen och den europeiska gemenskapen dessa länder ett konkret 
exempel på vilken nivå av öppenhet som förväntas av moderna 
konkurrenskraftiga marknadsekonomier. Det kommer att underlätta för de öst-
och centraleuropeiska länderna att uppfylla den rapportskyldighet de har enligt 
Europa-avtalen. 
Lika viktigt är att översikten inom ramen för världshandelsorganisationen 
(WTO) ger ett exempel på vad vi kommer att vänta oss av våra handelspartners 
vad gäller öppenhet. Såtillvida kompletterar den meddelandet om stöd från 
kommissionen och medlemsstaterna i enlighet med artikel 25 i WTO-avtalet om 
subventioner och kompensatoriska åtgärder. På samma sätt ger översikten 
våra partner inom OECD ett exempel där kommissionen fortsätter att deltaga i 
en studie av offentligt stöd till industrin. 
Begrepp 
5. Den femte översikten av statligt stöd täcker perioden 1992-1994 och ajourför 
den fjärde översikten (offentliggjord 1995) som behandlade perioden 
1990-1992. I översikten innefattas nationellt stöd som har utdelats i 
gemenskapens tolv medlemsstater till sektorerna tillverkningsindustri, jordbruk, 
fiske, kol och transporter, i vilket även järnvägstransporter ingår. Motiveringen 
för denna avgränsning och allmänna förklaringar av de metoder som används 
ges i den tekniska bilagan (bilaga I). Statistikbilagan (bilaga II) innehåller 
statistisk basinformation om stöd till tillverkningsindustrin och övergripande 
stöd. En översikt av gemenskapens fonder och instrument ges i bilaga III. 
6. När de olika medlemsstaterna jämförs koncentreras analysen av stödbeloppen 
på årliga genomsnitt för treårsperioden 1992-1994. När det är lämpligt har talen 
för perioden 1990-1992 givits som jämförelse. 
Såsom redan var fallet i tidigare översikter går de jämförda perioderna om lott 
med ett år. För jämförelser mellan medlemsstater är det enda sättet att nå 
slutsatser som stöds av statistiskt tillräckligt säkerställda uppgifter att använda 
treårsgenomsnitt som går om lott. Detta eftersom vissa uppgifter för närvarande 
endast finns tillgängliga för längre perioder än ett år. I sådana fall måste 
uppgifterna för enskilda år godtyckligt bestämmas. Vidare är uppgifterna för 
översiktens sista år (1994) i icke försumbar utsträckning preliminära och 
kommer - vilket redan var fallet för det sista året i den föregående rapporten 
(1992) - säkerligen att ändras av medlemsstaterna när uppgifterna för följande 
år samlas in. Den svaga reliabilitet som är resultatet av detta för årliga 
uppgifter, särskilt när de fördelas på enskilda medlemsstater, kompenseras 
statistiskt genom bruket av treårsgenomsnitt som går om lott. För att göra 
genomsnitten för föregående period jämförbara med genomsnitten för 
1992-1994 uttrycks de absoluta talen för 1990-1992, om inget annat anges, i 
1993 års priser1. Genom hela översikten är därför tal angivna i reella termer.2 
7. Uppgifterna för 1993 och 1994 har tagits fram av kommissionen i samarbete 
med de berörda medlemsstaterna. Tillsammans med redan existerande 
Av den anledningen, och på grund av att medlemsstaterna har gjort ändringar som i vissa fall är 
avsevärda i 1992 års uppgifter såsom nämndes ovan, är uppgifterna för 1990-1992 inte samma 
som de som offentliggjordes i den fjärde rapporten. 
Uppgifterna om stöd till industri till löpande valutakurser ges i Statistikbilagan. (Bilaga II). 
uppgifter för 1990-1992 har de kontrollerats av medlemsstaterna och om 
nödvändigt förändrats. Detta förfarande gör att uppgifterna kan anses ha en 
relativt hög tillförlitlighet. 
Vad gäller Grekland har kommissionen som referens för att fastställa uppgifter 
för föregående rapporter använt en studie över grekiska statliga stöd och 
utgifter utförd av ett konsultföretag. Denna studie utgjorde sedan grunden för 
kommissionens uppskattningar och extrapoleringar. De bidrag som de grekiska 
myndigheterna har givit har gjort det möjligt att förbättra de grekiska 
uppgifterna. Dessvärre utgör uppgifterna för Grekland dock fortfarande till 
huvuddelen uppskattningar, eftersom inget omfattande bidrag kommit från de 
grekiska myndigheterna. Därför bör uppgifterna för Grekland behandlas med 
försiktighet. 
DEL I - STÖD TILL TILLVERKNINGSINDUSTRIN 
Omfattning och inriktning på stöd till tillverkningsindustrin 
8. I gemenskapen beviljas tillverkningsindustrin mer stöd än någon annan sektor 
som omfattas av den här översikten; under perioden 1992-1994 gick i själva 
verket 45 % av allt stöd till denna sektor. Analysen av stöd till denna sektor av 
ekonomin har därför en central plats i den här översikten. 
Totala tal för gemenskapen 
9. Tabell 1 visar årliga stödbelopp till tillverkningsindustrin i gemenskapen 
1990-1994. 
Tabell 1 
Statligt stöd till industrin i gemenskapen 1990-1994 
Årliga tal i fasta priser (1993). 
loner ecu 
1990 1991 1992 1993 1994 
EUR 12 43777 39827 41196 43890 42830 
Även om uppgifterna skall tolkas försiktigt3 tillåter de slutsatsen att den gradvis 
nedåtgående trend som tidigare har iakttagits verkar ha nått sin slutpunkt. 
Denna översikt visar en stabil tendens i den totala stödomfattningen som ligger 
runt ett årligt genomsnitt på nästan 43 miljarder ecu. De höga talen för 1990 kan 
förklaras av några exceptionella stöd som utdelats i två medlemsstater4. 
10. Absoluta tal, även när de är sammanställda på gemenskapsnivå, är bara av 
begränsat intresse för att visa inriktningen på nationell stödpolitik under en 
längre period. Därför visar tabell 2 stöd till tillverkningsindustrin som procent av 
förädlingsvärde, per anställd inom denna sektor och i procent av export inom 
gemenskapen av tillverkade varor.5 
Se punkt 6 ovan. 
Några mycket omfattande omstruktureringar av hela sektorer tilläts i Italien och Spanien. 
Eftersom en liten men inte lätt kvantifierbar del av stödet har tilldelats servicesektorn (handel, 
underhåll, konsulttjänster) kan uppgifterna vara på en något för hög nivå. 
Tabell 2 
Statligt stöd till industrin i gemenskapen 
Årliga värden 1990-1994 
EUR 12 
I procent av 
förädlingsvärde 
I ecu per anställd* 
I procent av export 
inom 
gemenskapen** 1990 
4,0 
1333 
20,1 1991 
3,6 
1238 
18,6 1992 
3,9 
1318 
19,7 1993 
4,2 
1472 
20,8 1994 
3,8 
1472 
20,7 
i fasta priser 1993 
export inom gemenskapen av industriprodukter 
Stödnivåerna i procent av förädlingsvärde fluktuerar runt fyra procent under 
översiktens sista år. 
Omfattningen av stöd per anställd i industrin ligger mellan 1238 ecu 1991 och 
1472 ecu 1994 under de två undersökta perioderna. Nedgången av 
arbetstillfällen inom tillverkningsindustrin påverkar utvecklingen av denna 
indikator från 1991. Stöd relaterat till värdet av export inom gemenskapen av 
tillverkade varor är en kvot som kan ses som en bra indikator på möjlig 
snedvridning av konkurrensen i gemenskapen. Även denna visar en försiktigt 
uppåtgående trend från 1991. 
11. Av tabell 1 och 2 framgår det att de absoluta stödtalen och de tre indikatorerna 
som använts för att spegla inriktningen på stöd till industrin på gemenskapsnivå 
i stor utsträckning stämmer överens; de anger att den nedåtgående trend som 
kunnat urskiljas tidigare har ersatts av en stabil tendens i den totala 
omfattningen under de två undersökta perioderna. Således verkar misstanken 
inte vara helt obefogad att de ogynnsamma ekonomiska omständigheterna som 
rådde vid den tiden tillsammans med den fulla effekten av konkurrens som 
uppnåddes genom den inre marknadens snabba införande skulle ha frestat 
regeringar att ta till statliga stöd. 
Jämförelser mellan medlemsstater 
12. I tabell 3 jämförs genomsnittliga stödnivåer i tillverkningsindustrin för olika 
medlemsstater6 för perioderna 1990-1992 och 1992-19947 uttryckt i procent av 
bruttoförädlingsvärde och stödbelopp per anställd i denna sektor. Dessutom ges 
som information absoluta stödbelopp i reella termer. 
Tabell 3 
Statligt stöd till industrin 
Årliga genomsnitt 1990-1992 och 1992-1994 
Belgien 
Danmark 
Tyskland 
- Gamla delstater 
- Nya delstater 
Grekland 
Spanien 
Frankrike 
Irland 
Italien 
Luxemburg 
Nederländerna 
Portugal 
Förenade kungariket 
EUR 12 Proce 
bruttoföräd 
1990-1992 
7,9 
1,9 
3,5 
12,5 
2,1 
2,7 
2,7 
8,9 
3,5 
2,5 
4,6 
1,4 
3,8 int av 
lingsvärde 
1992-1994 
4,8 
2,8 
4,8 
10,5 
1,7 
3,3 
3,5 
8,4 
2,9 
2,1 
4,4 
0,8 
4,0 I ecu per anställd* 
1990-1992 
3015 
639 
1514 
921 
5415 
1785 
605 
1114 
1271 
2397 
1669 
994 
514 
439 
1296 1992-1994 
1773 
1017 
2012 
553 
11610 
1588 
571 
1350 
1837 
2379 
1267 
822 
480 
279 
1419 I miljoner ecu* 
1990-1992 
2297 
337 
13965 
7373 
6592 
1180 
1738 
5280 
314 
12321 
62 
1003 
618 
2484 
41600 1992-1994 
1331 
511 
17410 
4156 
13254 
1035 
1494 
6006 
463 
11529 
48 
812 
568 
1433 
42639 
* Genomsnitt 1990-1992 i 1993 ars priser 
Stödnivåerna visar betydande skillnader mellan de olika medlemsstaterna. I figur I 
visas en översikt över situationen där stödnivåer uttrycks som stöd till 
tillverkningsindustrin relaterat till bruttoförädlingsvärde. 
Tyskland har delats i gamla och nya delstater för att exakt återge den olika utvecklingen i de två 
tyska områdena, vilken präglas av de nya delstaternas exempellösa anpassningsprocess till ett 
marknadsekonomiskt system. 
Såsom förklaras i punkt 6 ovan kan detaljerade specificeringar på medlemsstatsnivå bara 
jämföras på ett tillförlitligt sätt om överlappande treårsperioder används. 
Figur I 
Statligt stöd till industrin 
i procent av förädlingsvärdet (genomsnitt 1990-1992 och 1992-1994) 
14 , 
D1990-1992 1992-1994 
De högsta stödnivåerna finner man i Grekland och Italien. Dessa länder ligger 
långt över gemenskapens genomsnitt. Som tidigare angivits, gör den fortsatta 
osäkerheten kring de grekiska uppgifterna det omöjligt att ge några ytterligare 
detaljerade kommentarer. 
Portugal, Belgien och Tyskland ligger kvar över gemenskapssnittet, medan 
Irland, Frankrike, Luxemburg och Danmark ligger lite under. 
Det lägsta stödet till industrin ges, i fallande ordning, i Nederländerna, Spanien 
och Förenade kungariket. I alla dessa länder är stödet mycket under 
gemenskapssnittet och faller i jämförelse med föregående period. På grund av 
bristande statistik kunde inte stöd i procent av förädlingsvärde räknas ut för det 
återförenade Tysklands två olika delar. 
13. Stöd per anställd i Italien är mycket högre än i andra medlemsstater, därefter 
kommer Tyskland och Irland. Den extremt höga talet för de nya tyska 
delstaterna beror dels på det omfattande bistånd som har delats ut av Treuhand 
och dels på en markant minskning av antalet anställda. Ökningen i förhållande 
till den förra redovisningsperioden visar att hela effekten av 
rekonstruktionsprocessen som följde den tyska återföreningen 1990 får sitt 
genomslag under denna redovisningsperiod. I motsats har stödet per anställd i 
de gamla delstaterna minskat. Belgien befinner sig över gemenskapssnittet, 
medan Frankrike och Luxemburg ligger lite under. Den grupp länder som ger lite 
stöd omfattar i fallande ordning Danmark, Nederländerna, Spanien, Portugal 
och Förenade kungariket. 
14. Som en allmän slutsats om skillnader i stöd mellan medlemsstaterna, kan det 
fastslås att betydande skillnader mellan olika länder kvarstår. 
En jämförelse av de fyra stora ekonomierna visar att stöd i procent av 
förädlingsvärde i Italien är mer än tio gånger så högt som i Förenade 
kungariket, två och en halv gånger så högt som i Frankrike och 1,8 gånger så 
högt som i Tyskland. När stödet uttrycks som ecu per anställd kan samma 
skillnader observeras. De påtalade skillnaderna mellan de centrala 
medlemsstaterna speglar deras olika syn på statligt stöd som verktyg, och är 
såtillvida inte särskilt oroande. 
Om de övergripande skillnaderna inom gemenskapen studeras utifrån ett 
sammanhållningsperspektiv kan dessa resultat emellertid vara orsak till viss 
oro. En direkt jämförelse mellan dessa fyra medlemsländer och de fyra 
sammanhållningsländerna - Spanien, Irland, Portugal och Grekland - visar att 
den relativa betydelsen av industristöd ökar i de mer centrala medlemsstaterna. 
I de fyra stora ekonomierna var stöd uttryckt i procent av förädlingsvärde i själva 
verket 3,7 % 1990-1992 och 4,2 % 1992-1994, medan i de stater som får stöd 
från sammanhållningsfonden samma indikator faller från 3,3 % till 2,9 % under 
samma period. Vidare visas i tabell 3 att omfattningen av stöd till de fyra 
sammanhållningsländerna minskar från 9,3 till 8,3% av allt stöd till industrin i 
gemenskapen medan de fyra stora ekonomiernas andel, som under perioden 
1990-1992 var runt 82 % har ökat till 85 % för perioden 1992-1994 trots att stöd 
i Förenade kungariket tvärtom har minskat med 42 procent mellan de två 
perioderna och stöd i Italien har minskat med 6 procent. 
Bland sammanhållningsländerna är Spaniens situation särskilt allvarlig. Med 10 
procent av EU:s befolkning och 25 procent av befolkningen i mål 1-områden 
svarar Spanien bara för 3,5 procent av den totala volymen av stöd till industrin 
och rankas sist med undantag för Förenade kungariket när stöd uttrycks i 
procent av bruttoförädlingsvärde eller i stöd per anställd. 
De fyra länder där statligt stöd till tillverkningsindustrin ökar - Tyskland, 
Frankrike, Danmark och Irland - stod för cirka 48 procent av allt industristöd i 
gemenskapen under perioden 1990-1992 och runt 57 procent under perioden 
1992-1994. Samtidigt minskade nationellt statligt industristöd i de andra 
medlemsstaterna med nästan 3 500 miljoner ecu. 
Denna obalanserade situation bidrar inte till ekonomisk integration och visar att 
det finns utrymme för att förbättra den ekonomiska och sociala 
sammanhållningen. I detta sammanhang bör det också noteras att förutom 
statligt stöd tillgodogör sig industrin också gemenskapsstöd via 
strukturfonderna. (Se bilaga II, figur A1). Dessa instruments verkan är emellertid 
i hög grad beroende av att de inte vägs upp av en obalanserad utveckling av 
användningen av statligt stöd i medlemsstaterna. 
Stöd till varvsindustri 
15. Inom varvsindustrin, som är en undergrupp till tillverkningsindustrin, styrs 
beviljandet av stöd under översiktsperioden av det sjunde direktivet om stöd till 
varvsindustrin8 som var tillämpligt från den 1 januari 1991. 
I tabell 4 visas kontraktsrelaterat driftsstöd som täcker nybyggen, ombyggnader 
och fiskefartyg, och således återspeglar de stödens intensitet som 
kommissionen sätter tak för när den tillämpar direktivet om stöd till 
varvsindustrin. Stödtaken under rådande direktiv är 4,5 % av kontraktsvärdet 
både för fartyg av ett kontraktsvärde på mindre än 10 miljoner ecu och för 
ombyggnader, och 9,0 % av kontraktsvärdet för fartyg som har ett kontraktvärde 
som överstiger 10 miljoner ecu. 
Förutom driftsstöd kan varvsindustrin även få stöd för omstrukturering och 
privatisering (det senare gäller endast nya tyska delstater) Under 
översiktsperioden uppgick omstruktureringsstöd till totalt 800 miljoner ecu och 
8 EGT nr L 380, 31.12.1990. 
10 
beviljades i Belgien, Grekland och Spanien. I de nya tyska delstaterna uppgick 
stödet för privatisering till 1380 miljoner ecu under perioden 1992-1994. 
När man jämför det totala stöd som utbetalats till varvsindustrin till branschens 
förädlingsvärde kan man dra slutsatsen att detta är en industrigren som är 
mycket understödd. Så som tidigare kunde konstateras i tabell 3 uppgår stödet 
till hela tillverkningsindustrin till 4,0 % av industrins förädlingsvärde medan 
varvssektorns stöd utgör 26 % av branschens förädlingsvärde. 
Gemenskapssnittet för stöd till varvsindustrin minskade markant från 34 % av 
förädlingsvärdet under 1988-1990 till 24% under 1990-1992, för att sedan 
försiktigt öka till 26 % för 1992-1994. 
I den andra undersektorn av tillverkningsindustrin, stålindustri, reglerades stöd 
under översiktsperioden av de femte gemenskapsreglerna för stöd till 
stålindustrin från 1991. Efter att allt stöd praktiskt taget fasats ut under den 
föregående översiktsperioden (1990-1992) tog kommissionen 1994 formellt 
beslut i enlighet med artikel 95 i EKSG-fördraget angående omstrukturering och 
i vissa fall privatisering, rörande stålföretag i de nya tyska delstaterna, Spanien, 
Italien och Portugal. Tillsammans uppgick dessa stöd till omkring 2900 miljoner 
ecu under 1994. Det beloppet inbegriper inte stöd som beviljats till denna 
bransch i andra syften såsom FoU, regional utveckling och miljöskydd. 
ii 
Tabell 4 
Stöd till varvsindustrin 1992-1994 i procent av fartygs kontraktsvärde 
Belgien 
Danmark 
Tyskland 
Nya delstater*** 
Frankrike 
Spanien 
Grekland 
Italien 
Nederländerna 
Portugal 
Förenade 
kungariket 
EUR 10**** 1992 
Små 
fartyg* 
0,0 
0,0 
4,5 
0,0 
4,2 
0,0 
4,0 
0,0 
4,4 Stora 
fartyg** 
0,0 
8,5 
8;5 
0,0 
8,3 
0,0 
7,5 
0,0 
9,0 Totalt 
0,0 
8,5 
8,2 
0,0 
5,0 
0,0 
4,7 
0,0 
6,1 1993 
Små 
fartyg 
4,3 
4,5 
4,4 
0,0 
4,3 
4,5 
3,8 
0,0 
4,5 
4,3 Stora 
fartyg 
8,5 
7,6 
7,3 
9,0 
8,3 
9,0 
4,5 
0,0 
8,5 
7,8 Totalt 
6,0 
7,3 
6,6 
9,0 
5,9 
8,5 
4,1 
0,0 
6,2 1994 
Små 
fartyg 
0,0 
4,1 
4,1 
0,0 
4,3 
3,8 
3,7 
0,0 
4,5 
4,1 Stora 
fartyg 
4,3 
8,1 
6,8 
9,0 
8,3 
9,0 
4,5 
8,8 
0,9 
7,7 Totalt 
4,3 
7,3 
6,1 
9,0 
6,6 
8,2 
3,8 
8,8 
1,1 
6,6 
* Små fartyg är de vars kontraktsvärde understiger 10 miljoner ecu. För dessa är den maximalt 
tillåtna stödintensiteten enligt det sjätte direktivet om stöd till varvsindustrin 4,5 % av 
kontraktsvärdet. 
** Stora fartyg är de vars kontraktsvärde överstiger 10 miljoner ecu. För dessa är maximalt stöd 
tillåtet enligt det sjätte direktivet om stöd till varvsindustrin 9,0 % av kontraktsvärdet. 
*** Enligt rådets direktiv 92/68/EEG, anses driftsstöd till varv som har sin verksamhet inom 
gränserna för före detta Tyska demokratiska republiken vara förenligt med den inre marknaden 
upp till maximalt 36% av referensvärdet för årlig omsättning till och med 31 december 1993. De 
belopp som beviljats i enlighet med denna bestämmelse återfinns inte i denna tabell, men anges 
under punkt 15 i texten. 
**** Irland och Luxemburg har ingen varvsindustri. 
Observera att ett streck anger att uppgifter saknas, medan 0,0 anger inget stöd eller ingen 
aktivitet. 
12 
Stödformer 
16. I tabell 5 ges en översikt över bruket av olika stödformer i medlemsstaterna. 
Tabell 5 
Statligt stöd till industri 1992-1994 
Fördelning på olika stödformer, i procent av totalt beviljat industristöd 
Belgien 
Danmark 
Tyskland 
Grekland 
Spanien 
Frankrike 
Irland 
Italien 
Luxemburg 
Nederländerna 
Portugal 
Förenade kungariket 
EUR12(%) I procent 
STÖDFORM 
Kategori A 
Bidrag 
37 
94 
41 
54 
86 
46 
79 
42 
93 
78 
72 
87 
48 Skatte­
befrielse 
45 
2 
25 
20 
0 
19 
6 
38 
0 
13 
21 
6 
26 Kategori B 
Andelar i eget 
kapital 
1 
0 
0 
0 
0 
12 
8 
14 
0 
0 
0 
0 
6 Kategori C 
Mjuka 
lån 
9 
3 
21 
13 
12 
5 
3 
5 
7 
2 
1 
2 
12 Anstånd 
med skatt 
0 
0 
1 
0 
0 
2 
0 
0 
0 
0 
0 
1 
1 Kategori D 
Garantier 
8 
1 
11 
13 
2 
15 
3 
0 
0 
7 
5 
4 
8 TOTALT 
100 
100 
100 
100 
100 
100 
100 
100 
100 
100 
100 
100 
100 
17. Bidrag och skattebefrielse som i den här översikten har klassificerats som 
stödform kategori A är den oftast använda stödformen i gemenskapen. Inom 
den kategorien används direkta bidrag oftare än skattebefrielser. Det kan 
förklaras av att den förstnämnda stödformen är mer flexibel än den senare. 
Eftersom det i allmänhet är mindre "oekonomiskt", räknat i parlamentariska 
förfaranden, att besluta om bidrag än att ändra skattelagstiftning, föredrar 
regeringar ofta att använda den förra typen av stöd. 
Stöd i form av statliga andelar i eget kapital, klassificerat som kategori B utgör 
6 % av allt stöd till tillverkningsindustrin som beviljas inom Europeiska unionen; 
13 
procentandelen för den stödformen är relativt låg eftersom mycket få finansiella 
transfereringar som innehåller stödinslag i form av andelar i eget kapital i 
privata företag ägde rum under perioden 1992-1994. 
18. Stödformer som klassificerats som kategori C. d v s lån till lägre räntesats och 
anstånd med skatt är viktiga stödformer i Tyskland och Spanien. 
Medlemsstaterna undviker oftast denna stödform eftersom den innebär stora 
budgetbelastningar. Uppgifterna för mjuka lån utgörs bara av stödinslaget; de 
krav på budgetresurser som denna stödform ställer är mycket högre. Det 
förklarar varför denna form av stöd är en så liten del av industristödet i 
gemenskapen. Medlemsstaterna föredrar att minska lånekostnader genom att 
ge räntesubventioner. 
Anstånd med skatt, främst degressiva avskrivningar och avsättning till 
obeskattade reserver är den form som minst används i gemenskapen. Endast 
Frankrike, Tyskland och Förenade kungariket beviljar stöd i den formen. 
19. Garantier, kategori D, är fortfarande den stödform som oftast tillgrips vid 
undsättnings- och omstruktureringsförsök och för att ge stöd till utvecklingen av 
små och medelstora företag.. Även om denna stödform är den tredje minsta i 
genomsnitt är den en viktig del av statligt stöd i Frankrike, Tyskland och 
Belgien. Att beräkna hur stor del av garantier som utgör stöd är särskilt svårt 
och därför är garantier, liksom andel i eget kapital, ett statligt stöd som är 
mycket svårt att värdera. I denna liksom tidigare översikter, har inga försök 
gjorts att beräkna stödinslaget i efterhand, utan i stället har nuvarande utgifter 
för krav från gamla garantier tagits upp. Som anges i detalj nedan (punkt 27) har 
en annan metod använts i denna översikt när det gäller Treuhands verksamhet. 
14 
Figur II 
Statligt stöd till industrin 
Fördelning efter skattefinansiering och budgetfinansiering 1992-1994 
Ks» 
kl 
f i 
M Budgetfansiering NL 
| Skattefinansiering UK ill 
EUR 
1 
2 
20. Figur II visar en fördelning av industriellt stöd efter finansieringssätt. 
Budgetfinansiering, vilket består av bidrag, andelar i eget kapital, mjuka lån 
och garantier är det sätt att finansiera stöd som föredras i Europeiska 
gemenskapen. Detta gäller särskilt Luxemburg och Spanien, där allt stöd 
finansieras via budgeten, samt Danmark, Irland och Förenade kungariket, där 
mer än 90 % finansieras via budgeten. I gengäld används skattefinansiering, 
dvs skatterabatter och anstånd med skatt i hög utsträckning i Belgien, 
Italien, Tyskland och Frankrike. 
15 
Stödmål 
21. Statligt stöd till industrin klassificeras också efter de (breda) mål för vilka det 
ges och efter vilken sektor det riktar sig till, enligt nedan: 
- Branschövergripande stöd9 
- Forskning och utveckling 
- Miljövårdsinvesteringar 
- Små och medelstora företag 
- Handel/export 
- Energibesparande åtgärder 
- Allmänt investeringsstöd 
- Stöd till andra ändamål 
- Branschstöd10 
- Varvsindustri 
- Stål 
- Andra sektorer 
- Regionalt stöd 
- Regioner enligt artikel 92.3 c 
- Regioner enligt artikel 92.3 a 
- (Endast för Tyskland) Berlin och Zonenrand-stöd 
Klassificeringen av stöd är i många fall något godtycklig därför att det är 
nödvändigt att bestämma vilket av de mål en medlemsstat har angivit som skall 
anses vara det primära målet. I vissa medlemsstater ges stöd till forskning och 
utveckling genom program för branschstöd, i andra begränsas stödet till vissa 
branscher till små och medelstora företag osv. Vidare ger de primära målen 
ingen sann bild av vilka de slutliga mottagarna är; en mycket stor andel av 
9 Åtgärder som stödjer utbildning eller anställning ingår ej. Se bilaga I, punkt 14. 
10 Denna kategori innehåller branschspecifika stödprogram och individuellt stöd som särskilt 
granskats av kommissionen. 
16 
regionalstödet betalas i själva verket ut till små och medelstora företag, stöd för 
forskning och utveckling ges till vissa branscher, och så vidare. 
Därför kan slutsatser bara dras med extrem försiktighet vad gäller avvikelser 
från ett mål till ett annat från en period till en annan och särskilt vad gäller 
avvikelser mellan mål i olika medlemsstater. I tabell 6 nedan visas en översikt 
över stöd fördelat på mål för perioden 1992-1994 och i tabell 7 visas 
förändringar fördelade från period till period för medlemsstaternas tre viktigaste 
mål. 
22. Av procenttalen i tabell 6 framgår det att mer än 50 % av industristödet i 
unionen avser regionalt stöd. Av det stödet går åtta av tio ecu till områden där 
levnadsvillkoren är särskilt dåliga, så kallade artikel 92.3 a-regioner11. 
23. Branschövergripande stöd är den näst största kategorin. Av dessa stöd ges stöd 
till forskning och utveckling12 högst prioritet. Även om det inte går att förneka att 
branschövergripande stöd oftast ligger i gemenskapens intresse har det 
nackdelen att det är svårt att bedöma dess påverkan på konkurrensen därför att 
ingen eller mycket lite information finns tillgänglig om de branschvisa och 
regionala återverkningar som det kan ge upphov till. Detta gäller särskilt för den 
mest extrema formen av sådant stöd, allmänt investeringsstöd (vilket fortfarande 
uppgår till 1,6 % av industristöd i gemenskapen, en minskning från 2,1 % under 
föregående period) för vilket målsättningarna är så knapphändigt uttryckta att 
ingen allmän bedömning kan göras och kommissionen måste granska alla 
viktigare tillämpningsfall. Att sådana allmänna program fortsätter att vara i kraft 
blir allt svårare att motivera med hänsyn till den inre marknadens funktion. 
24. Mer än 15 % av industristödet i gemenskapen är branschstöd. Efter att i princip 
helt ha fasats ut under den föregående perioden då det strikta stålstödsreglerna 
från 1991 tillämpades, beslutade kommissionen 1994 i kraft av artikel 95 EKSG 
att tillåta att stöd tilldelas stålsektorn för övergripande omstruktureringar, vilket 
framgår av uppgifterna för 1992-1994. 
25. Situationen i varje medlemsland vad gäller den totala sammansättningen av 
stöd till tillverkningsindustrin framgår av uppräkningen nedan. 
11 En förteckning över dessa regioner återfinns i bilaga I punkt 9.2. 
12 FoU-uppgifterna i tabell 6 är säkerligen för låga, av skäl som anges i bilaga I, punkt 11.1. 
17 
- I Belgien utgör branschövergripande stöd huvuddelen av allt stöd (82 %), 
vilket är mycket över genomsnittet i Europeiska unionen. Stöd till små och 
medelstora företag och till energibesparande åtgärder är de mest 
framträdande branschövergripande stöden. Branschstödet är mycket litet 
(3 %) medan det regionala stödet är relativt omfattande för en liten 
medlemsstat utan 92.3 a-regioner. 
- I Danmark är den största delen av stödet branschövergripande (72 %) och 
består till huvuddelen av FoU-stöd och stöd till energibesparande åtgärder. 
Branschstöd (25 %) är till största delen stöd till varvsindustrin. 
Regionalstödet på 3 % är obetydligt. 
- I Tyskland står branschövergripande stöd för 15 % av allt stöd, vilket är lågt 
jämfört med genomsnittet i Europeiska unionen. Nästan två tredjedelar av det 
stödet ges till små och medelstora företag och till forskning. Branschstöd 
(5 %) är också lågt. Det mest betydande stödet är regionalstöd (80 %), av 
vilket den övervägande delen består av 92.3 a-stöd till de nya delstaterna 
(inklusive stöd som beviljats av Treuhandanstalt) Detta stöd har i absoluta 
termer ökat betydligt sedan föregående period. 
- I Greklands fall anses uppgifterna vara allt för otillförlitliga för att tillåta 
detaljerade kommentarer. 
- I Spanien beviljas 40 % av stödet för branschövergripande ändamål, i 
huvudsak för små och medelstora företag och för forskning och utveckling. 
Branschstödet utgör 43 % av allt stöd till tillverkningsindustrin, vilket innebär 
att det utgör den högsta andelen stöd i gemenskapen som riktas till specifika 
sektorer. Regionalstödet på 16 % är mycket lågt. 
- I Frankrike är 44% av industristödet inriktat på branschövergripande 
åtgärder. En betydande del av stödet riktas direkt till vissa branscher (38 %), 
men i vissa fall betalas det till FoU eller i formen av skatteliknande avgifter13, 
ökningen av stöd till vissa branscher svarar för ökningen i de franska 
stödtalen. Regionalstödet (18 %) är mindre betydande. 
13 Skatteliknande avgifter är branschspecifika skatter som används för att finansiera vissa 
verksamheter i den branschen. 
18 
I Irland utgör regionalstöd (73 %) huvuddelen av stödutbetalningar och det 
har ökat avsevärt sedan föregående översiktsperiod. Motsvarande ökning av 
Irlands andel av totalt gemenskapsstöd till industrin överensstämmer med 
gemenskapens uttalade mål ökad sammanhållning. Branschövergripande 
stöd omfattar 15 % av totalt stöd medan 11 % går till vissa branscher. 
I Italien utgör branschövergripande stöd 27 %. Det viktigaste stödet är 
regionalstöd (50 %). Nästan allt regionalstöd går till 92.3 a-regionerna i 
landet, Mezzogiomo. Branschstöd omfattar 22 %. 
I Luxemburg är det viktigaste stödinslaget regionalstöd (70 %), följt av stöd till 
små och medelstora företag (17 %) och stöd till FoU (8 %). 
I Nederländerna, är branschövergripande stöd det viktigaste stödet (74 %) 
och avsevärt mycket större än genomsnittet i Europeiska unionen. Bland 
branschövergripande stöd får energibesparande åtgärder och FoU mest stöd. 
Branschstöd utgör 11 % av det totala stödet till tillverkningsindustrin. Liksom i 
Belgiens fall är regionalstöd (15%) relativt omfattande för en så liten 
medlemsstat utan några 92.3 a-regioner. 
I Portugal är andelen branschstöd hög (45 %). Andelen branschövergripande 
stöd (29 %) går nästan uteslutande till allmänt investeringsstöd och "stöd till 
andra ändamål". De senare är oftast samfinansierade med kommissionen och 
liknar mest det regionalstöd som ges i 92.3 a-regioner eftersom 
kommissionen anser att hela Portugal, liksom Irland och Grekland, utgör en 
92.3 a-region. 
I Förenade kungariket utgör regionalstöd (48 %) den största stödkategorin. 
Stödet ges till största delen till Nordirland som är en 92.3 a-region. Stöd till 
Nordirland är i själva verket den största enskilda posten för industristöd i 
Förenade kungariket. Branschövergripande stöd svarar för 35 % av vilket 
stöd till FoU är det största. Branschstöd uppgår till totalt 17% av 
industristödet. 
19 
Tabell 6 
Statligt stöd till industrin 1992-1994 
Översikt av stöd fördelat på inriktning och bransch 
INRIKTNING/BRANSCH 
Branschövergripande stöd 
Forskning och utveckling 
Miljövårdsinvesteringar 
Små & medelstora företag 
Handel 
Energibesparande åtgärder 
Allmänt investeringsstöd 
Stöd till andra ändamål 
Branschstöd 
Varvsindustri 
Andra sektorer 
Regionalstöd 
Regioner enligt 92.3 c 
Regioner enligt 92.3 a 
Tyskland: (Berlin/Zonenrand) 
SUMMA B 
82 
7 
1 
15 
13 
14 
3 
30 
3 
2 
1 
15 
15 
0 
100 DK 
72 
30 
8 
3 
9 
23 
0 
0 
25 
21 
5 
3 
3 
0 
100 D 
15 
4 
1 
5 
0 
2 
0 
3 
5 
3 
2 
80 
3 
68 
9 
100 GR 
60 
1 
0 
12 
11 
0 
4 
31 
19 
13 
6 
21 
0 
21 
100 E 
40 
11 
3 
12 
1 
2 
6 
5 
43 
12 
31 
16 
13 
4 
100 F 
44 
18 
1 
3 
19 
0 
2 
0 
38 
1 
37 
18 
9 
9 
100 IRL 
15 
2 
0 
5 
6 
2 
0 
0 
11 
0 
11 
73 
0 
73 
100 I 
27 
2 
0 
8 
10 
1 
2 
3 
22 
2 
20 
50 
2 
48 
100 L 
30 
8 
4 
17 
1 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
70 
70 
0 
100 NL 
74 
26 
6 
6 
2 
27 
4 
3 
11 
1 
10 
15 
15 
0 
100 p 
29 
3 
0 
0 
0 
1 
12 
35 
45 
1 
44 
26 
0 
26 
100 UK 
35 
16 
0 
7 
7 
0 
3 
0 
17 
0 
17 
48 
17 
32 
100 EUR 12 
30 
7 
1 
6 
7 
2 
2 
5 
17 
3 
14 
53 
5 
45 
4 
100 
Tabell 7 
Statligt stöd till industri 1990-1992 och 1992-1994 
Översikt över viktigaste mål 
Belgien 
Danmark 
Tyskland 
Grekland 
Spanien 
Frankrike 
Irland 
Italien 
Luxemburg 
Nederländerna 
Portugal 
Förenade 
kungariket 
EUR 12 Branschövergripande stöd 
1990-1992 
62 
67 
16 
61 
39 
66 
31 
25 
30 
73 
57 
50 
35 1992-1994 
82 
72 
15 
60 
40 
44 
15 
27 
30 
74 
29 
35 
29 Branschstöd 
1990-1992 
29 
31 
3 
10 
49 
17 
0 
18 
0 
10 
33 
18 
15 1992-1994 
3 
25 
5 
19 
43 
38 
11 
22 
0 
11 
45 
17 
17 procent 
Regionalstöd 
1990-1992 
9 
2 
81 
29 
12 
17 
69 
57 
70 
17 
10 
31 
50 1992-1994 
15 
3 
80 
21 
16 
18 
73 
50 
70 
15 
26 
48 
53 
26. Vad gäller utvecklingen över tid för fördelningen av industristöd mellan de tre 
huvudmålen framgår det av tabell 7 att inom Europeiska unionen har stöd för 
branschövergripande åtgärder fortsatt falla från 40% 1988-1990 (se Fjärde 
översikten om statliga stöd i Europeiska gemenskapen) till 35 % 1990-1992 och 
till 30% 1992-1994. Andelen regionalstöd har fortsatt att öka, medan 
branschspecifikt stöd, efter en nedgång under föregående period, har ökat pä 
grund av högre utgifter i Frankrike och Italien. 
Den långsamma övergången från branschövergripande stöd till branschvisa 
åtgärder ger upphov till viss oro, sett ur ett konkurrensperspektiv. Givetvis kan 
stödprogram i bägge kategorierna användas för industripolitikens mer eller 
mindre dolda och oönskade ändamål (stöd till enskilda företag eller till hela 
branscher som påstås vara av vital nationell betydelse) och har i sådana fall 
särskilt förödande effekter för konkurrensen. Branschövergripande stöd som 
ges till alla ekonomins sektorer är emellertid mindre lämpliga för snedvridande 
21 
beskydd av branscher än branschstöd, med undantag för det ovan nämnda 
allmänna investeringsstödet. 
I tabell 8 visas att ytterligare en kraftig ökning av stöd till enskilda företag har 
ägt rum utanför programmen för branschövergripande stöd, branschstöd och 
regionalstöd. Av det framgår att ett begränsat antal enstaka stöd av betydande 
omfattning står för en oproportionerligt stor andel av det totala beviljade stödet. 
Andelen sådant särskilt stöd av det totala europeiska industristödet har ökat 
från 7 procent 1990 till 36 procent 1994. Det består till största delen av stöd som 
beviljats för undsättnings- eller omstruktureringsåtgärder för företag och stöd 
som beviljats av Treuhandanstalt. 
Tabell 8 
Statligt stöd till industrin i gemenskapen 1990-1994 
Årliga värden i fasta priser (1993) 
Miljoner ecu 
BeloDD inklusive 
särskilt stöd 
BeloDD exklusive 
särskilt stöd 
Särskilt stöd i procent av 
totalt industristöd 1990 
43777 
40614 
7 1991 
39827 
34590 
13 1992 
41196 
34282 
17 1993 
43890 
31821 
27 1994 
42830 
27344 
36 
22 
Tyskt statligt stöd till de nva delstaterna 
27. Tysklands enande har varit av avgörande betydelse för gemenskapens politik 
för statligt stöd. De två tyska staterna med två helt olika ekonomiska system har 
gått samman - å ena sidan en decentraliserad marknadsekonomi som i 
huvudsak baseras på privat företagande och å andra sidan en centralt planerad 
ekonomi under statlig kontroll, vilket resulterat i en bristfällig infrastruktur och 
icke konkurrenskraftiga företag. 
Integreringen av den centralplanerade östtyska ekonomin i den inre marknaden 
har underlättats av vissa stödåtgärder som visas i Tabell A3 i bilaga II. Under 
perioden 1992-1994 har industristöd till förmån för de nya delstaterna nått en 
årlig genomsnittlig omfattning på mer än 13 250 miljoner ecu, en ökning från 6 
600 miljoner ecu under föregående period (eller 76 % av det totala 
industristödet i Tyskland, en ökning från 47 % under föregående period). Stödet 
till de nya delstaterna har delvis kompenserats av att stöd till de gamla tyska 
delstaterna har sjunkit markant från 8 500 miljoner ecu för perioden 1988-1990 
till 7 400 miljoner ecu 1990-1992 och 4 150 miljoner ecu 1992-1994. 
I samband med privatiseringen av de tidigare statsägda företagen har stöd 
under perioden även beviljats via Treuhandanstalt, det statliga holdingbolag 
som skapats för att administrera, anpassa och privatisera östtyska tidigare 
offentliga företag. Såsom konstaterades i kommissionens beslut från 1991 och 
1992 angående Treuhandanstalts stödåtgärder kan vissa av dessa åtgärder 
utgöra statligt stöd. Detta var vanligtvis fallet när Treuhandanstalt utfärdade 
garantier för lån från banksektorn till marknadsränta till Treuhandanstalts 
generellt lågt rankade företag. Likaså när Treuhandanstalt själv lånade till 
marknadsränta och utfärdade lån till sina företag till samma räntesats. 
Den metod som används för att bedöma stödinslaget i garantier (se bilaga I) 
visar stöddelen i garantier endast när dessa måste uppfyllas. Likaså finns lån till 
marknadsränta bara med då dessa måste avskrivas och alltså omformas till 
bidrag. Vad gäller Treuhandanstalt anser kommissionen att den här metoden 
undervärderar det stöd som ingår i garantier och lån som Treuhandanstalt 
beviljat under den period som täcks av den femte översikten. Risken att köpare 
av Treuhandanstalts företag inte skall överta helheten av de lån eller garantier 
23 
som utfärdats av Treuhandanstalt är mycket reell och ökar med tiden. Om 
köparen lagt det högsta budet, efter ett öppet och villkorslöst anbudsförfarande, 
kan priset, inklusive avskrivning av lån, inte sägas innefatta något stöd. Därför 
kommer inget stöd som är del av garantier eller lån som Treuhandanstalt har 
beviljat innan privatiseringen av sådana företag att förekomma i rapporten. I 
Treuhandanstalts fall är det således nödvändigt med ett undantag från den 
metod som refererades ovan. Detta framgår också av det faktum att försäljning 
till av företag till någon annan än den som gett det högsta budet också 
inbegriper stöd, vilket emellertid inte kan kvantifieras annat än efter en grundlig 
analys av varje försäljningskontrakt. På grund av det stora antal företag som har 
sålts har kommissionen inte de resurser som krävs för att genomföra en sådan 
analys. Endast för de företag som ligger över den gräns för anmälan som 
kommissionen beslutat om i december 1992 har en sådan analys gjorts. För de 
fallen är omfattningen av stöd känd och har tagits med i den här översikten. 
Under den här översiktsperioden utfärdade Treuhandanstalt garantier på totalt 
28 432 miljoner ecu och lån på totalt 41 086 miljoner ecu. På grundval av sin 
erfarenhet av Treuhandanstalt-fallen anser kommissionen att 20 % av dessa 
belopp kan anses utgöra stöd som ingår i översikten. Därtill kommer bidrag om 
totalt 6 668 miljoner ecu till finansieringen av sociala åtgärder, som skall tas 
med i sin helhet. 
24 
DEL II - TOTALT NATIONELLT STÖD I MEDLEMSTATERNA 
Stöd till andra sektorer än tillverkningsindustrin 
28. Nedan följer en översikt av statligt stöd som beviljats inom jordbruk, fiske, 
transportsektorn och kolindustrin baserad på tillgänglig information. Det totala 
stöd som beviljats i dessa fyra sektorer tillsammans med vad som redovisats i 
del I av den här översikten bör utgöra allt statligt nationellt stöd i de tolv 
medlemsstaterna. Dessvärre, på grund av att alla medlemsstater inte kunnat ge 
fullständig information om alla dessa sektorer, är det totala beloppet inte en 
tillräckligt tillförlitlig uppgift och därför måste uppgifterna i den här delen av 
översikten tolkas med stor försiktighet. 
Stöd till jordbruket 
29. I sektorer som jordbruket där det redan finns en mycket väl utvecklad 
gemenskapspolitik är gränserna för att bevilja statligt stöd i högre grad 
begränsade av denna gemensamma politik. Även om artiklarna 92-94 i EG-
fördraget i princip gäller jordbruket så väl som andra sektorer av 
samhällsekonomin anger artikel 42 att rådet skall bestämma om i vilken 
utsträckning de här artiklarna skall tillämpas på jordbruket. Således har rådet 
begränsat medlemsstaternas frihet att bevilja statligt stöd inom vissa områden: 
i) Stöd för marknader för de flesta jordbruksprodukter (rådets förordningar styr 
de flesta gemensamma marknadsorganisationerna). 
Stöd som endast tar gemenskapsresurser i anspråk (dvs Europeiska 
utvecklings- och garantifonden för jordbruket (EUGFJ)) kan endast beviljas på 
grundval av rådsbeslut som bland annat instiftar ett gemensamt system för 
interventionsköp och exportbidrag och i enlighet med reformbesluten i maj 1992 
kompenserande stöd i de olika sektorerna för prisfall i samband med att det är 
obligatoriskt att ta mark ur produktion. 
ii) Stöd till förbättring av jordbruksstrukturens effektivitet (rådets förordning 
(EEG) nr 2328/91. 
Stöd till produktiva investeringar i jordbruksföretag regleras i stor utsträckning 
av bestämmelserna i ovan nämnda rådsförordning och samfinansieras delvis av 
gemenskapen. 
25 
Situationen för rapportering inom jordbruksområdet är inte tillfredsställande. 
Flera medlemsstater har inte gett kommissionen utförlig information om deras 
utgifter för stöd inom denna sektor. Fram till föregående översikt (den fjärde) 
gjorde kommissionen i den situationen extrapoleringar och uppskattningar för att 
få kompletta uppgifter. I denna översikt däremot lämnas tomrum och bara 
tillgängliga uppgifter används för perioderna 1990-1992 och 1992-1994. 
Med hänsyn tagen till uppgiftssituationen relateras i tabell 9 uppgifterna för 
totalt statligt stöd (inklusive nationellt stöd till socio-strukturella åtgärder under 
punkten ii) ovan) med avseende på de produkter som uppräknas i bilaga II till 
EG-fördraget - jordens och husdjursskötselns produkter och produkter i första 
bearbetningsledet - till bruttoförädlingsvärdet av jordbruksproduktion på 
brukningsenhetsnivå. Det bör noteras att det nationella stöd som tas upp i 
denna tabell är tillämpligt på fler verksamheter än basen för 
bruttoförädlingsvärde. Uppgifter för hela perioden kom från fyra medlemsstater, 
medan uppgifter för bara delar av perioden kom från fyra andra. Från övriga 
fanns inga uppgifter tillgängliga. 
Tabell 9 
Nationellt stöd avseende produkter som uppräknas i bilaga II i EG-fördraget som procentandel 
av bruttoförädlingsvärdet av jordbruksproduktion 1990-1992 och 1992-1994. 
procent 
1990-1992 1992-1994 
Belgien 
Danmark 
Frankrike 
Tyskland* 
Grekland 
Spanien 
Irland 
Italien 
Luxemburg 
Nederländerna 
Portugal 
Förenade kungariket 11.6 
5.4 
11.0 
20.9 
0.04 
I.T 
I.T 
I.T 
I.T 
4.6 
13.4 
8.2 9.2 
4.8 
I.T 
27.2 
I.T 
I.T 
I.T 
I.T 
I.T 
I.T 
I.T 
6.4 
EUR 12 I.T I.T 
I.T Inte Tillgänglich 
26 
Uppgifterna om jordbruksstöd i Tyskland inkluderar stöd i form av momsfördelar 
(mervärdesskatt plus stöd per hektar) som givits för att kompensera prisfall till följd av 
agromonetära förändringar. Av det totala uppgivna värdet består cirka 10 procentenheter av 
bruttoförädlingsvärdet av detta stöd. 
Uppgift saknas 
Denna tabell skall läsas tillsammans med punkt 29 (ovan) och punkt 111.10 andra stycket i den 
tekniska bilagan. 
Det kan noteras att begreppet totalt nationellt stöd inbegriper enskilda 
stödformer som kan ha olika betydelse för konkurrenspolitiken. Därför kan det 
anföras att stöd till åtgärder som produktivitetsinvesteringar eller reklam mer 
sannolikt ger effekter på handeln än stöd som bara avser att kompensera 
näringsidkare för utförda tjänster, till exempel tillgång till ett stycke mark eller 
stöd för att lätta den ekonomiska bördan av vissa naturkatastrofer. Ett i mycket 
liknande argument kan anföras för stöd som finansieras av vissa skatteliknande 
avgifter för vilka det ekonomiska ansvaret uteslutande faller på 
understödstagama själva, trots att stödet ur juridisk synpunkt anses vara statligt 
stöd. 
Vidare bör det noteras att uppgifterna i tabell 9 inte ger en korrekt bild av det 
totala stöd som beviljas till jordbruket i gemenskapen eller i någon enskild 
medlemsstat. Endast en begränsad mängd av denna totalsiffra redovisas i 
tabellens uppgifter. I kommissionens årliga rapport med titeln "Jordbrukläget i 
Europeiska unionen" presenteras bland annat uppgifter om gemenskapsstöd till 
jordbruket. 
Således kan konstateras att försiktighet måste iakttagas när slutsatser dras 
angående möjliga effekter på handel utifrån uppgifterna i tabell 9, liksom när 
slutsatser dras från uppgifter om övergripande stödvolymer inom 
jordbrukssektorn. (Se bilaga I, del III för detaljer). 
Stöd till fiskesektorn 
30. I fiskesektorn följer nationellt stöd den utveckling och de begränsningar som 
den gemensamma fiskepolitiken lägger fast och bidrar på så sätt till att 
gemensamma mål uppnås. Alla slutsatser som dras från mätningen av 
27 
nationella stöd måste således inte bara ta hänsyn till stödens effekter på 
konkurrensen utan även till deras verkan för att nå ett gemensamt mål. 
Tabell 10 och 11 visar nationellt stöd och gemenskapsåtgärder till förmån för 
gemenskapens fiskeflotta, marknadsföring av och första förädlingssteget för 
dessa produkter. Det skall noteras att uppgifterna i fiskesektorn är osäkra 
eftersom uppgifter från flera medlemsländer inte mottogs i tid för publicering. 
Tabell 10 
Stöd till fisket i procent av förädlingsvärde" i denna sektor, beräknat på fångstmängder och 
genomsnittliga priser 1990-1992 och 1992-1994 
procent 
1990-1992 1992-1994 
Belgien 
Danmark 
Tyskland 
Grekland 
Spanien 
Frankrike 
Irland 
Italien 
Luxemburg 
Nederländerna 
Portugal 
Förenade kungariket 1,5 
2,9 
10,8 
0,3 
3,3 
4,3 
11,1 
8,6 
0,6 
1,7 
2,9 3,0 
I.T 
14,2 
0,2 
5,3 
I.T 
9,0 
10,0 
I.T 
I.T 
3,7 
EUR 12 5,5 T 
De uppgifter om förädlingsvärde som använts inbegriper inte förädlingsindustrin eller 
produktion på land. 
28 
Tabell 11 
Gemenskapsingripanden i fiskesektorn inom ramen för den gemensamma 
marknadsordningen och strukturpolitik 1990-1994. 
Garanti­
sektionen 
Utvecklings­
sektionen 1990 
23,6 
226,6 1991 
26,2 
294,0 1992 
32,1 
358,4 1993 
32,4 
401,8 Miljoner ecu 
1994 
35,5 
391,0 
Transportstöd (järnvägar) 
31. I tabell 12 visas stöd till järnvägstransporter som procentandel av 
förädlingsvärdet i denna sektor. Eftersom det mesta stödet ges för att 
kompensera för sociala avgifter eller övertagna skulder på järnvägar (rådets 
förordning 1191/69, ändrad genom rådets förordning 1893/91, och rådets 
förordning 1192/69) förblir stöd i procent av förädlingsvärde högt. Eftersom 
uppgifter om stöd och förädlingsvärde inte alltid har varit tillgängliga skall dessa 
uppgifter behandlas med försiktighet. 
Det kan noteras att medan alla medlemsstater systematiskt har bidragit med 
uppgifter i denna sektor fanns inte alla uppgifter tillgängliga i tid för publicering. 
I de tre berörda länderna användes 1992 års uppgifter för 1993 och 1994. 
29 
Tabell 12 
Statligt stöd till transporter (järnvägar) 
järnvägstransporter* 1990-1992 och 1992-1994 procent av bruttoförädlingsvärde inom 
Belgien 
Danmark 
Frankrike 
Tyskland 
Grekland 
Irland** 
Italien 
Luxemburg*** 
Nederländerna** 
Portugal 
Spanien 
Förenade 
kungariket 
EUR 12 1990-1992 
Totalt stöd 
42,8 
13,3 
26,0 
33,0 
6,04 
14,4 
34,6 
87,4 
16,6 
6,9 
24,1 
5,0 
24,4 Förordning 
1191/2-69 
30,8 
8,5 
15,8 
22,0 
0,21 
7,0 
11,3 
81,2 
11,6 
5,0 
3,5 
5,0 
12,8 i procent 
1992-1994 
Totalt stöd 
40,7 
I.T 
I.T 
47,2 
6,03 
12,3 
I.T 
81,1 
10,1 
5,5 
20,6 
6,8 
25,9**** Förordning 
1191/2-69 
18,2 
I.T 
I.T 
12,9 
0,17 
6,5 
I.T 
79,1 
4,8 
4,0 
1,0 
6,8 
q 7**** 
I.T Bruttoförädlingsvärde fanns inte tillgängligt för alla länder och år. Felande uppgifter ersattes 
av uppskattningar. 
Stödbelopp uttryckta som procent av förädlingsvärde i hela transportsektorn eftersom inga 
separata uppgifter finns tillgängliga för järnvägen. 
En avsevärd del av utgifter i enlighet med förordning 1192/69 i denna medlemsstat avser 
pensioner. 
1992 års uppgifter användes för de tre medlemsstater som inte gav uppgifter om 1993 och 
1994 i tid för publicering i den här rapporten. 
Även om alla medlemsstater gjort ansträngningar för att lämna uppgifter, har tre inte kunnat 
göra det i tid för publicering. 
30 
Stöd till kolindustrin 
32. I tabell 13 visas stöd till kolindustrin fördelat på stöd som inte avser pågående 
produktion och stöd som avser pågående produktion. Det senare uttrycks i ecu 
per anställd i sektorn och som andel av totalt stöd till sektorn. Den allmänna 
trenden i de kolproducerande medlemsstaterna är att stöd per anställd ökar 
jämfört med föregående period. Efter att ha stoppat allt stöd till pågående 
produktion under perioden 1990-1992 gav Förenade kungariket ett minimalt 
stöd till pågående produktion 1992-1994 medan en hård omstrukturering av 
branschen ägde rum innan den privatiserades. I Belgien stängde den sista 
kolgruvan sommaren 1992 och i Portugal i slutet av 1994. 
Tabell 13 
Stöd till kolindustrin 
Belgien 
Tyskland 
Spanien 
Frankrike 
Portugal 
Förenade 
kungariket 
SUMMA Årligt genomsnitt för stöd 
som inte avser pågående 
produktion 
1990-1992* 
790,0 
4542,7 
937,1 
3145,1 
39,6 
9454,5 1992-
1994** 
473,5 
3334,6 
660,8 
2053,7 
1,5 
298,4 
6822,5 Årligt genomsnitt för stöd som avser pågående 
produktion 
1990-1992* 
ecu per 
anställd 
27.949 
39.846 
16.272 
9.045 
7.579 
23.464 i % av 
totalt stöd 
7% 
50% 
37% 
5% 
100% 
36% 1992-1994 
ecu per 
anställd 
***51.807 
17.145 
13.651 
10.884 
280 
34.700 i % av 
totalt stöd 
62% 
44% 
10% 
76% 
2% 
48% 
i 1993 års priser 
I enlighet med kommissionens beslut 3632/93/EKSG, från 1994, inkluderas inte längre 
uppgifter om sociala förmåners finansiering i kommissionens årliga rapport om stöd till den 
här sektorn. 
1994 års uppgifter om stöd till pågående produktion i Tyskland inbegriper ett 
undantagsmässigt finansiellt åtagande på 5350 miljoner DEM för att lösa ersättningsfondens 
skulder såsom de värderades i slutet av 1993. 
31 
Efter en nedgång under föregående period ökade andelen stöd som går till 
pågående produktion märkbart från 36 % av det totala stödet under perioden 
1990-1992 till 48 % under perioden 1992-1994 (en tendens som består även om 
finansiering av sociala förmåner hade tagits med i uppgifterna om stöd för 
1994). Det genomsnittliga stödet som avser pågående produktion per anställd i 
branschen har ökat från 23 500 ecu 1990-1992 till 34 700 ecu 1992-1994. Detta 
står inte bara i motsättning mot målsättningen att omstrukturera och 
rationalisera den gemensamma kolindustrin utan även mot inrättandet av den 
inre marknaden. 
Huvuddelen av det stöd som inte avser pågående produktion skall täcka de 
sociala kostnaderna och kostnaderna för övertalighet som är resultatet av att 
branschen minskar. Det genomsnittliga antalet anställda i branschen hade 
minskat till 154,500 1994, vilket skall jämföras med 215,500 1992 och 270,000 
1990 och de huvudsakliga minskningarna har skett i Förenade kungariket, 
Tyskland och Spanien. 
I Tysklands och Spaniens fall har ett referensprissystem för kol varit i kraft ett 
antal år, vilket håller den inhemska nettoprisnivån före stöd avsevärt över 
världsmarknadspriset. Även om en sådan åtgärd har effekter som är de samma 
som ett stöd kan det inte visas med de vanliga indikatorer som visas i tabell 13. 
Därför bör de uppgifterna ses som en översikt och är inte en korrekt indikator av 
det skydd som ges av stöd. 
Det gemensamma ramverket i beslut 3632/93/EKSG om gemenskapsregler för 
statsstöd till kolindustrin har givit stöd en snävare definition som omfattar 
följande: 
Varje åtgärd eller ingrepp, direkt eller indirekt, från offentliga myndigheter 
förknippad med produktion, marknadsföring och utrikeshandel och som ger 
kolföretagen en ekonomisk fördel genom att minska de kostnader som de 
normalt skulle tvingas bära, även om det inte innebär någon belastning på 
offentliga budgetar. 
Användningen av avgifter som myndigheterna har gjort obligatoriska och som 
kommer kolindustrin till godo, direkt eller indirekt. 
32 
Inslag av stöd som ingår i medlemsstaternas finansieringsåtgärder för 
kolföretag i den mån de inte kan betraktas som tillskott av riskkapital till ett 
företag på normala marknadsekonomiska villkor. 
För att tillfredsställa kraven på insyn kan statligt stöd från medlemsstaterna efter 
en övergångsperiod som inte överskrider december 1996, bara tillåtas om det 
tas upp i "offentliga budgetar på ett nationellt, regionalt eller lokalt plan eller när 
det ingår i fullständigt jämförbara mekanismer". Allt stöd som tas emot av 
kolföretag måste redovisas i dess resultaträkning "som en särskild inkomstpost i 
förhållande till omsättningen" från 1994 och framåt. 
Slutligen definieras driftstöd som "skillnaden mellan produktionskostnaderna 
och ett försäljningspris som de avtalsslutande parterna fritt har avtalat under 
hänsynstagande till villkoren på världsmarknaden". Det nya beslutet anger att 
"De system som är i kraft den 31 december 1993, enligt vilka stöd beviljades i 
överenskommelse med beslut 2064/86/EKSG och som är knutna till 
överenskommelser mellan producenter och konsumenter som omfattas av 
undantaget i artikel 85.3 i EG-fördraget eller ett bemyndigande enligt artikel 65 i 
EKSG-fördraget skall senast den 31 december 1996 ändras" så att de 
överensstämmer med bestämmelserna i det nya beslutet 3632/93/EKSG. För 
vissa medlemsstater kommer detta att resultera i en ökning av stödbelopp 
eftersom referensprissystemen för kol avskaffas. 
33. Både för järnvägar och kol är de rapporterade stödbeloppen höga. Även om 
bara begränsad konkurrens förekommer mellan kolföretag kan effekterna av 
dessa stöd på de större transport- och energimarknaderna inte ignoreras. 
Allteftersom dessa marknader integreras i takt med fullbordandet av den inre 
marknaden, får konkurrensen allt större betydelse. Gemenskapens uttalade vilja 
att öppna transport- och energimarknaderna gör det allt mer nödvändigt att 
kommissionen för en politik med strikt kontroll av stöd i dessa sektorer. 
översikten måste i framtiden innehålla information om andra transportformer än 
järnväg (och flygsektorn som behandlas i sektion 2.2.5 Andra sektorer} och 
andra energiformer än kol för att ge ett underlag för en fullständig bedömning av 
effekten av stöd i de här sektorerna. I transportsektorn blir bedömningen av 
snedvridningen av konkurrensen mellan olika transportmedel emellertid svårare 
på grund av frågan om kostnaderna för infrastruktur, miljö och övervakning skall 
räknas med. 
33 
Omfattning av övergripande stöd i gemenskapen 
34. Statligt stöd i gemenskapen som ges i de sektorer som omfattas av den här 
översikten, med nödvändig hänsyn tagen till att de ovan relaterade uppgifterna 
är ofullständiga, uppgår i genomsnitt under perioden 1992-1994 till 
95 000 miljoner ecu, vilket framgår av tabell 14. På grund av att uppgifter 
saknas om vissa medlemsstaters utgifter i jordbrukssektorn är de totala 
stödbeloppen undervärderade. 
Tabell 14 
Totalt nationellt stöd14 1990-1992 och 1992-199415 
11993 års fasta priser 
Totalt nationellt stöd 1990-1992 
96.600 miljoner ecu 
1992-1994 
95.000 
I tabell 15 visas medlemsstaternas totala utgifter för stöd som procentandel av 
bruttonationalprodukten, per anställd och relaterat till totala offentliga utgifter. 
Det bör noteras att för de medlemsstater för vilka uppgifter om jordbruksstöd 
inte fanns tillgängliga, eller endast delvis fanns tillgängliga, är andelarna för 
låga. 
14 För fiske och transporter användes senast tillgängliga uppgifter när information för både 1993 och 
1994 inte fanns åtkomlig i tid för publicering i den här översikten. För jordbruk användes endast 
tillgängliga uppgifter. 
15 Jämförelser mellan de tvä perioderna bör ta hänsyn till det ändrade sättet att rapportera uppgifter 
i kolsektorn under den senare perioden (förklaring pä sida 33). 
34 
Tabell 15 
Totalt statligt stöd i medlemsstaterna 1990-1992 och 1992-1994 i procent av BNP, per anställd, 
och i procent av de offentliga utgifterna 
Belgien 
Danmark 
Tyskland 
Grekland** 
Spanien** 
Frankrike** 
Irland** 
Italien** 
Luxemburg** 
Nederländerna** 
Portugal** 
Förenade 
kungariket 
EUR 12 i procent av BNP 
1990-1992 
2,9 
1,0 
2,4 
1,9 
1,3 
1,7 
1,2 
2,4 
2,4 
0,9 
1,51 
0,5 
1,8 1992-1994 
2,0 
1,0 
2,6 
1,7 
1,2 
1,4 
1,5 
2,3 
2,1 
0,8 
1,2 
0,4 
1,7 i ecu per anställd 
1990-1992* 
1.369 
435 
1.273 
366 
407 
806 
411 
867 
1.220 
458 
220 
162 
714 1992-1994 
958 
492 
1.476 
318 
379 
664 
530 
844 
1.087 
401 
185 
142 
713 i procent av de totala 
offentliga utgifterna 
1990-1992 
5,2 
1,7 
5,1 
4,0 
2,9 
3,3 
3,1 
4,5 
4,8 
1,7 
3,6 
1,3 
3,6 1992-1994 
3,5 
1,7 
5,4 
3,5 
2,4 
2,5 
3,6 
4,1 
4,0 
1,4 
2,6 
1,0 
3,3 
* 1990-1992 års genomsnitt i 1993 års priser 
** Dessa länder har inte lämnat någon information eller givit ofullständig information om 
jordbruksstöd. 
Budgeteffekter av stöd 
35. I Belgien uppgår finansieringen av statligt stöd till 31 % av det höga 
budgetunderskottet dvs 6,3% av BNP under 1992-1994. I Tyskland där 
budgetunderskottet 1992-1994 var 2,9% av BNP är finansieringen av statligt 
stöd lika med 88 % av underskottet för perioden. I Italien slutligen, där 
budgetunderskottet låg runt 9,5% av BNP under 1992-1994 utgör 
finansieringen av statligt stöd 24 % av budgetunderskottet (av anledningar som 
angivits ovan är det italienska totala stödet för lågt beräknat, vilket ger att den 
andel av budgetunderskottet som gått till finansiering av stöd blir för lågt satt). 
Jämfört med föregående period har bara en marginell minskning av 
35 
budgetunderskottet i Italien ägt rum, medan den andel av underskottet som 
krävs för att finansiera statligt stöd har förblivit konstant. 
Tabell 16 
Övergripande statligt stöd i medlemsstaterna 1990-1992 och 1992-1994 fördelat på de 
viktigaste sektorerna 
Belgien 
Danmark 
Tyskland 
Grekland* 
Spanien* 
Frankrike* 
Irland* 
Italien* 
Luxemburg* 
Nederländerna* 
Portugal* 
Förenade kungariket 
EUR 12(%) i procent av totalt stöd 
Jordbruk och fiske 
1990-1992 
7 
19 
10 
18 
-1992-1994 
7 
13 
10 
15 
-Tillverkningsindustri 
1990-1992 
45 
31 
38 
58 
-1992-1994 
37 
41 
41 
40 
-Transport 
1990-1992 
30 
50 
24 
23 
-1992-1994 
41 
46 
29 
37 
-Kol 
1990-1992 
18 
0 
28 
0 
-1992-1994 
14 
0 
21 
8 
-Totalt 
1990-1992 
100 
100 
100 
100 
100 
100 
100 
100 
100 
100 
100 
100 1992-1994 
100 
100 
100 
100 
100 
100 
100 
100 
100 
100 
100 
100 
Dessa länder har inte lämnat någon information eller givit ofullständig information om 
jordbruksstöd. 
36 
RESULTAT 
36. Med offentliggörandet av denna femte översikt av statligt stöd i Europeiska 
unionen visar kommissionen och medlemsstaterna återigen att de förbundit sig 
till ökad öppenhet vad gäller offentligt stöd till näringslivet. I dokumentet 
presenteras en detaljerad analys av omfattningen av nationellt stöd, fördelat på 
olika stödformer och mål som medlemsstaterna satt upp. De uppgifter som har 
samlats in är till nytta för kommissionen eftersom de förser den med en 
välgrundad statistisk bas när den fortlöpande strävar efter att förbättra sin politik 
för statligt stöd. Översikten är vidare till nytta för gemenskapen i ett bredare 
internationellt sammanhang eftersom den på ett sammanhängande och tydligt 
sätt återspeglar gemenskapens uttalade avsikt att avbryta stöd som har 
snedvridande effekter och inte är förenligt med den inre marknaden och att 
kontrollera den totala omfattningen av statligt stöd. Översikten understryker 
således gemenskapens engagemang för en öppen världsmarknad. 
37. Vad gäller stöd till tillverkningsindustrin leder de tillgängliga uppgifterna till den 
allmänna slutsatsen att den gradvisa nedåtgående trend som observerats i det 
förflutna verkar ha avbrutits. Denna översikt visar en stabil tendens i total volym. 
Under översiktsperioden uppgår det totala stödet årligen till nästan 43 miljarder 
ecu. 
Den till synes stabila trenden för statligt stöd till industrin beror i själva verket på 
att stöd som minskat i åtta medlemsstater vägs upp av ökat stöd i fyra andra. 
I en av dessa fyra medlemsstater pågår en unik omställningsprocess där en del 
av ekonomin anpassas till marknadssystemet och i en annan har ett antal 
exceptionella omstruktureringsåtgärder genomförts. I de två andra 
medlemsstater där stödet ökade kan ökningen i hög grad relateras till speciella 
mål som energibesparingar eller regional utveckling. 
Budgetfinansiering är den form som föredras i alla medlemsstater för att ge 
statligt stöd till industri. Detta måste välkomnas eftersom finansiering via budget 
är mer överskådligt än alternativet att finansiera via skattesystemet. 
Vad gäller de mål som satts upp för industristöd kan en svängning bort från 
branschövergripande stöd till förmån för branschstöd - särskilt undsättnings-
och omstruktureringsstöd - och regionala ingripanden observeras. Det senare är 
37 
en önskvärd trend medan det förra ger orsak till mer oro i ett 
konkurrensperspektiv eftersom stöd till enskilda företag och hela 
industrisektorer hör till de mest konkurrenssnedvridande. Branschövergripande 
stöd har minskat från 35 till 30 procent medan regionalstöd har ökat från 50 till 
53 procent och branschstöd har ökat från 15 till 17 procent. 
38. Den mest tydliga trenden märks i ökningen av stöd som beviljats till enskilda 
företag som ligger utanför programmen för branschövergripande stöd, 
branschstöd och regionalstöd. Av det kan utläsas att ett begränsat antal stora 
enskilda stöd svarar för en oproportionerligt stor andel av det totala beviljade 
stödet. Andelen av sådant särskilt stöd i det totala stödet till europeisk industri 
har ökat från 7 procent 1990 till 36 procent 1994. Det består i första hand av 
stöd som beviljats för undsättning och omstrukturering av företag och av stöd 
som beviljats av Treuhandanstalt. 
39. Vad gäller totalt nationellt stöd till näringslivet bekräftar uppgifterna, i den mån 
de är tillgängliga för kommissionen, slutsatsen från tidigare översikter att 
omfattningen av stöd i gemenskapen är enorm. I detta sammanhang skall det 
inte glömmas bort att artikel 92.1 i EG-fördraget, vilken är basen för 
kommissionens politik för statligt stöd, innehåller ett allmänt förbud mot stöd och 
att statligt stöd endast tillåts i de fall där något av undantagen i artikel 92 är 
tillämpliga. Kommissionen godkänner givetvis stöd till många ändamål när 
dessa bedöms vara av gemensamt intresse. Exempel på stöd som 
kommissionen klart och tydligt är positiv till är regionalstöd, stöd till FoU, till små 
och medelstora företag, till utbildning och till miljövårdsinvesteringar. Emellertid 
kan det inte förnekas att omfattande ingripanden med statligt stöd riskerar den 
inre marknadens goda funktion. 
38 
SLUTSATSER 
40. De första fyra översikter som kommissionen offentliggjorde om omfattningen av 
statligt stöd som medlemsstaterna i Europeiska unionen ger till företag visade 
en långsam men obruten nedåtgående trend för totalt stöd till industrin. Denna 
tendens bekräftas inte av de uppgifter som ligger till grund för den femte 
översikten. Översikten visar på en stabil trend för den totala omfattningen vilken 
ligger runt ett årligt genomsnitt på nästan 43 miljarder ecu, vilket motsvarar 4 
procent av förädlingsvärdet i industrin eller mer än 1400 ecu per anställd i 
denna sektor. Detta är ett oroande resultat. Likaväl som den är en källa till 
snedvridning av konkurrensen riskerar den stora omfattningen av observerat 
statligt stöd att sätta den inre marknadens goda funktion i fara. Dessutom 
kommer den ökande integrationen och förstärkningen av konkurrensen i den 
framtida ekonomiska och monetära unionen att öka företagens känslighet för 
stöd som kommer deras konkurrenter till godo. Den situationen kommer att ge 
kommissionen incitament att leta efter medel som kommer att ytterligare öka 
effektiviteten och stringensen i dess kontroll av statligt stöd. 
41. Metoden med undersökning i varje enskilt fall som kommissionen tillämpar för 
att utröna om ett stöd är förenligt med de regler som skrivits in i fördraget avser 
att kontrollera att stödet inte går över den nivå som är nödvändig med hänsyn 
till marknadsmisslyckanden och att det bidrag stödet ger till uppfyllandet av 
gemenskapens mål motverkar de refererade effekterna med snedvridning av 
konkurrens och handel. Den undersökningsmetoden ger emellertid inte 
kommissionen möjlighet att när den analyserar ett stöd att ta hänsyn till de stöd 
som tidigare beviljats i samma medlemsstat till andra företag, eventuellt för att 
uppnå andra mål. Därför har kommissionen på grundval enbart av 
konkurrensreglerna bara relativt begränsade möjligheter att agera direkt för att 
begränsa de totala budgetar som medlemsstaterna sätter upp för att stödja 
företagen. Kommissionen har emellertid redan reagerat och detta bekräftas av 
några nya målsättningar för kommissionens politik för statligt stöd. Under 1996 
antog kommissionen ett rekordstort antal negativa beslut - 23 stycken - i vilka 
det systematiskt krävdes att stödet liksom ränta räknad från 
utbetalningsdatumet skulle återkrävas av medlemsstaten, i de fall där stödet i 
fråga redan betalats ut i strid mot reglerna för stödförfarande. Med tanke på den 
marknadseffektivitet som går förlorad på grund av den stora omfattningen av 
39 
stöd är inte kommissionens agerande i sig tillräckligt. En dialog med 
medlemsstaterna för att bestämma precisa mål och en tidtabell för att reducera 
de totala budgetarna för stöd framstår som ett nödvändigt komplement till 
kommissionens verksamhet. 
42. Skillnaderna mellan de olika länderna vad gäller stöd till industrin fortsätter att 
vara avsevärda. Vad gäller sammanhållningsländerna uppvägs ökningen av 
stöd som rapporterats för Irland - dess andel av totalt industristöd ökade från 
0,8 till 1,1 procent - av den fortlöpande minskningen av stöd som skett i de tre 
andra sammanhållningsländerna, Spanien, Portugal och Grekland. Den ökande 
skillnaden mellan sammanhållningsländerna och de centrala ekonomierna går 
emot sammanhållningsmålet och riskerar att undergräva verkan av 
gemenskapens egna medel som används för att hjälpa dessa medlemsstater att 
minska klyftan mellan deras utveckling i förhållande till resten av gemenskapen, 
så som också påpekas i den första sammanhållningsrapporten (KOM(96)542). 
Vidare skall problemet med ojämn utveckling i tilldelningen av stöd mellan olika 
regioner inte längre ses som endast ett internt sammanhållningsproblem. 
Problemet blir tydligt svårare när den kommande utvidgningen beaktas. Endast 
genom en förstärkt politik för statligt stöd och genom säkerställandet av en 
bättre stödbalans mellan gemenskapens olika regioner kan kommissionen 
förhindra de icke önskvärda effekterna av den negativa trenden i fråga om 
ekonomisk sammanhållning. För att ytterligare förstärka målet att minska de 
ovan nämnda olikheterna förbereder kommissionen nya riktlinjer för regionalt 
stöd som förutser en gradvis minskning av stödintensiteten i artikel 92.3-
områden och bättre överensstämmelse mellan stöd och socioekonomiska 
förhållanden i de stödtagande regionerna. 
43. En sådan kontrollpolitik kräver också ökad öppenhet om stöd. Det är därför ett 
nödvändigt villkor att det nya standardiserade systemet för årliga rapporter sätts 
i kraft och att kommissionen därigenom får möjlighet att få en klarare bild av de 
regionala och branschvisa effekterna av olika former av statligt stöd till 
industrin, särskilt vad gäller branschövergripande stöd. 
44. Det branschövergripande stödet som minskar, gäller bland annat forskning och 
utveckling, små och medelstora företag, miljöskydd och energibesparingar. 
Stödet överensstämmer alltså med de kriterier som offentliggjorts i de 
övergripande gemenskapsramarna. Medan målen ekonomisk sammanhållning 
40 
och fri konkurrens på den inre marknaden kräver att omfattningen av stöd 
minskar skall det även beaktas att europeisk industri också möter internationell 
konkurrens. Det stöd som ägnas företag för att uppmuntra deras ansträngningar 
inom forskning och utveckling och personalutbildning eller som ges till små och 
medelstora företag för att de ska kunna övervinna svårigheterna att finna den 
finansiering som är nödvändig för deras utveckling kan bidraga till att stärka 
europeisk industris konkurrenskraft. Dessutom kan de positiva yttre effekterna 
som hör samman med investeringar i miljöskydd motivera vissa offentliga 
ingripanden, så länge principen att förorenaren skall betala inte till fullo införts. 
Stöd av den här typen bidrar klart till gemenskapens mål. 
45. Utredning av stöd enligt sådana program utgör med avseende på det totala 
antalet handlagda fall en mycket betydande andel av de beslut som 
kommissionen tar och därför också av kommissionens arbetsbörda. Översikten 
visar emellertid på en markant ökning av omfattningen stöd som beviljats för 
särskilda fall medan omfattningen av stöd som beviljats i sådana program 
stadigt minskar. Detta antyder att kommissionen borde koncentrera sin 
uppmärksamhet på utredningen av de viktigaste stödfallen och på så sätt frigöra 
den betydande de! av sina resurser som för närvarande är sysselsatta med att 
handlägga utredningen av sådana stödprogram som stöder gemenskapens mål 
och som uppfyller välkända krav. Denna omorientering skulle kunna 
åstadkommas genom att förfarandena förenklas, särskilt vad gäller anmälan 
från medlemsstaterna och utredning av kommissionen. En sådan förenkling, 
som är önskvärd också ur nationella handläggares synvinkel, skulle under inga 
omständigheter utgöra en försvagning av efterlevnaden av de villkor som 
kommissionen har satt upp och som har lett till en minskning av omfattningen av 
denna typ av stöd genom att begränsa dem till den stödnivå som är nödvändig 
som en funktion av de mål som satts upp och stödtagarens storlek och 
placering. Detta är anledningen till att kommissionen har för avsikt att i en nära 
framtid i enlighet med bestämmelserna i artikel 94 i EG-fördraget lägga fram ett 
förslag till förordning som kommer att ge kommissionen mandat att anta 
förordningar som gör det möjligt att undanta vissa typer av stöd frän kravet pä 
anmälan. 
46. Det verkar också vara nödvändigt att mer strikt begränsa stöd som ges för 
undsättning och omstrukturering av företag i svårigheter. Även om visst sådant 
41 
stöd kan bidraga till en snabbare anpassningsprocess för vissa krisbranscher 
och lindring av de sociala konsekvenserna av sådan anpassning är det också 
nödvändigt att de begränsas till de nivåer som är oundgängliga för 
omstruktureringen och att de säkerställer de stödtagande företagens 
långtidsöverlevnad på ett sådant sätt att inget ytterligare stöd blir nödvändigt. 
Vidare ger medlemsstaternas tendens att vid krympande budgetutrymme 
koncentrera resurserna som står till buds för deras regionalstödprogram till ett 
fåtal stora investeringar kommissionen anledning att planera för enskilda 
utredningar av dessa fall, som mer än andra tenderar att skapa snedvridande 
effekter i ekonomin. De villkor som kommer att tillämpas vid utredningen av 
dessa fall kommer att finnas i det så kallade "multisektoriella" ramverk som 
förbereds. Vidare ger samma fenomen i samband med övergripande 
gemenskapsramar kommissionen anledning att vid den kommande 
introduktionen av bestämmelser för gruppundantag planera för anmälningstak 
för de största stödfallen såsom redan gjorts inom ramprogrammet för forskning 
och utveckling. 
42 
BILAGA I 
TEKNISK BILAGA 
Syftet med denna bilaga är att ge en överblick över de metoder och källor som 
använts när föreliggande översikt av statligt stöd har tagits fram, särskilt i fråga 
om följande: 
I. Utredningens omfattning 
Områden som uteslutits 
II. Stödkategorier, stödformer och mål för stöden 
III. Uppgifter, källor och metoder som använts för att bedöma inslaget av 
statligt stöd 
IV. Särskilda problem 
Forskning och utveckling (FoU) 
Transport i Luxemburg 
Turism; jordbruk och livsmedelsindustri 
Utbildning och arbetslöshet 
43 
I. Utredningens omfattning 
Områden som uteslutits 
I denna tekniska bilaga redovisas den metodologiska bakgrunden och de 
statistiska tekniker som använts. Den är en uppdaterad version av den 
tekniska bilagan till föregående översikt. 
I översikten behandlas framför allt sådant statligt stöd till företag som 
omfattas av artiklarna 92 och 93 i EG-fördraget och artikel 95 i EKSG-
fördraget. Allmänna åtgärder (som, ifall de ledde till en snedvridning av 
konkurrensen, skulle behandlas under artikel 101 i EG-fördraget) har 
alltså inte tagits med i detta material. 
2. Följande åtgärder och områden har inte tagits med: 
2.1 Stöd till andra mottagare än företag 
Stöd till hushåll, 
stöd till funktionshindrade, 
stöd till infrastrukturen (hamnar, flygfält, vägar o s v), 
stöd till universitet och högskolor, 
stöd till offentliga yrkesutbildningscentra, 
stöd till utvecklingsländer. 
2.2 Allmänna åtgärder och andra åtgärder 
Olikheter mellan de olika skattesystemen och allmänna system för 
social trygghet i medlemsstaterna (avskrivningar, underskott i 
socialförsäkringen o s v), 
kvoter, offentlig upphandling, marknadsrestriktioner, tekniska 
standarder, 
särskilda skatteregler (för kooperativ, enskilda firmor, 
egenföretagare o s v)16, 
generell sänkning av mervärdesskatten (till exempel livsmedel i 
Förenade kungariket, vissa produkter i Frankrikes utomeuropeiska 
departement)17. 
2.3 Stöd som beviljats av överstatliga och multinationella organisationer 
Gemenskapens fonder (ERUF, EUGFJ, o s v), 
finansiering genom EIB och EBRD, 
stöd till Europeiska rymdorganisationen. 
16 En företagsskatt för små företag som är lägre än den normala bolagsskatten betraktas 
emellertid som stöd och har därför tagits med (t.ex. i Tyskland). 
17 Särskilda nedsättningar såsom nedsättning av mervärdesskatten för alla produkter som 
tillverkas i Berlin har tagits med. För alla varor (oberoende av ursprungsland) som säljs i de 
franska utomeuropeiska departementen betalas en lägre mervärdesskatt, men detta har 
däremot inte betraktats som stöd. 
44 
2.4 Särskilda stöd 
Försvaret (se punkt 11.2 i denna bilaga), 
stöd till energi, förutom kol (se punkterna 10.2 och 11) och stöd till 
energibesparande åtgärder och alternativ (förnybar) energi, 
stöd till transport, förutom järnvägar (se punkt 10.2), och 
luftfartssektorn tas upp i punkt 2.2.5: Andra sektorer, 
utbildning och åtgärder för att bekämpa arbetslöshet (se punkt 14), 
press och media, 
byggnation och offentliga arbeten, 
allmännyttiga företag såsom leverantörer av gas, vatten, 
elektricitet, telekommunikationer (avgiftsstruktur och finansiering). 
II. Stödkategorier, stödformer och mål för stöden 
Stödkategorier 
Allt stöd representerar en kostnad eller en inkomstförlust för de offentliga 
myndigheterna och en förmån för mottagarna. Storleken på 
"stodinslaget", dvs den slutliga ekonomiska förmån som det överförda 
nominella beloppet innebär, beror i hög grad på den form i vilken stödet 
ges. De stöd som ges bör därför indelas enligt stödform. För detta 
ändamål har fyra kategorier fastställts. Dessa betecknas med var sin 
bokstav, A, B, C och D, som följs av antingen siffran 1 eller siffran 2, 
som betecknar budgetstöd (dvs stöd som betalas ur den centrala statliga 
budgeten) respektive skattelättnad (dvs stöd som finansieras genom 
skattesystemet), och dessutom ett A om stödinslaget är känt. C1A är till 
exempel en hänvisning till stödinslaget (A) i ett mjukt lån (C1). 
4. Kategori A (A1 + A2) 
4.1 Den första kategorin (A) omfattar stöd som i sin helhet överförs till 
mottagaren. Med andra ord är stödinslaget lika stort som stödets 
nominella värde. Den första kategorin har ytterligare indelats i två grupper 
beroende på om stödet beviljats via budgeten (A1) eller via skatte- eller 
socialförsäkringssystemet (A2) 
4.2 Förteckning över stöd i kateoori A1 och A2 
Bidrag, 
räntesubventioner som betalas direkt till mottagaren, 
allmänna program för forskning och utveckling (se punkt 11), 
skattekrediter och andra skattemässiga åtgärder där förmånen inte 
är knuten till en skatteskuld (på så sätt att om skattekrediten 
överskrider skatteskulden, återbetalas det överskjutande beloppet), 
45 
skatterabatt, skattebefrielse och nedsatt ränta på skatteskuld, där 
förmånen är knuten till en skatteskuld, 
lättnader i fråga om sociala avgifter. 
5. Kategori B1 
5.1 Det är nödvändigt att ta ställning till om en finansiell överföring från de 
offentliga myndigheterna i form av andelar i eget kapital är ett stöd till 
mottagaren eller om det i sådana fall rör sig om att den offentliga sektorn 
deltar i kommersiell verksamhet och handlar som privat investerare under 
normala marknadsbetingelser. Även om olika former för sådant ägande 
kunde ha redovisats i den första kategorin har de därför slagits ihop till en 
särskild kategori (B1). En uppskattning av de stödinslag som ingår i 
sådant andelsägande görs under kategori B1A. 
5.2 Förteckning över stöd i kategori B1 
Varje form av andelsägande (inklusive konvertering av skulder). 
6. Kategori C (C1 +C2) 
6.1 Den tredje kategorin (C) omfattar överföringar där stödinslaget är den 
ränta som sparas in av mottagaren under den tid då han förfogar över det 
överförda kapitalet. Den finansiella överföringen har formen av ett mjukt 
lån (C1) eller anstånd med skatten (C2). Stödinslagen (C1A/C2A) i denna 
kategori är mycket mindre än stödets nominella värde. 
6.2 Förteckning över stöd i kategori C1 eller C2 
Mjuka lån (beviljande av nya lån) antingen från offentliga eller 
privata långivare. (Överföring av räntesubventioner hänförs till 
kategori AL), 
vinstandelslån från offentliga eller privata långivare, 
förskott som skall återbetalas om åtgärden är framgångsrik, 
anstånd med skatten (reserver, fri eller degressiv avskrivning, o s 
v). 
7. Kategori D1 
7.1 Den sista kategorin (D1) omfattar garantier uttryckta i nominella belopp. 
Stödinslagen (D1A) är normalt mycket lägre än de nominella beloppen, 
eftersom de motsvarar den förmån mottagaren får gratis eller till en lägre 
ränta än marknadsräntan om en premie betalas för att täcka risken. Om 
det emellertid uppstår förluster inom garantisystemet förs den totala 
förlusten, nettovärdet av betalda premier, in under D1A, eftersom det då kan 
anses röra sig om en slutgiltig överföring till mottagaren. Dessa garantiers 
nominella belopp redovisas i D1 för att visa den eventuella skuldens 
storlek. 
46 
7.2 Förteckning över stöd i kategori D] 
Stöd som ingår i garantisystem (D1), 
förluster till följd av garantisystem efter avdrag av betalda premier 
(D1A). 
8. Beräkningen av det stödinslag som ingår i de olika stödformerna visas i 
punkt 10.6. 
9. Mål för stöden 
9.1 Stödsystemen har indelats i 19 rubriker på grundval av deras branschvisa 
eller funktionella mål: 
1.1 Jordbruk 
1.2 Fiske 
2. Industri/tjänster 
2.1 (Branschövergripande mål) 
2.1.1 Forskning och utveckling 
2.1.2 Miljövårdsinvesteringar 
2.1.3 Små och medelstora företag 
2.1.4 Handel/export 
2.1.5 Energibesparande åtgärder 
2.1.6 Allmänt investeringsstöd 
2.1.7 Bekämpning av arbetslösheten )se p. 14 i 
2.1.8 Utbildningsstöd )denna 
bilaga 
2.1.9 Stöd till andra ändamål 
2. Industri/tjänster 
2.2 (Enskilda branscher) 
2.2.1 Stål 
2.2.2 Varvsindustri 
2.2.3 Transport (järnvägstransporter) 
2.2.4.1 Kol (pågående produktion) 
2.2.4.2 Kol (annat stöd) 
2.2.5 Andra branscher 
3. Regionalt stöd 
3.1 Regioner enligt artikel 92.3 a 
3.2 Andra regioner 
Punkt 3, "Regionalt stöd ", är för Tysklands del indelad i tre 
underpunkter: stöd till regioner enligt artikel 92.3 a, som innefattar de nya 
delstaterna, regioner enligt artikel 92.3 c och slutligen det tidigare 
"Zonenrandgebiet" och Västberlin. 
47 
Inom kolbranschen görs en åtskillnad beroende på om stödet är knutet till 
pågående produktion eller inte (detta tar kommissionen ställning till i sitt 
årliga meddelande till rådet om finansiellt stöd i denna bransch). 
9-2 Förteckning över regioner som avses i artikel 92.3 al 18 
Medlemsstat: Regioner 
Grekland 
Irland 
Portugal hela landet 
Tyskland Berlin (östl. stadsdistr.) 
Brandenburg 
Mecklenburg-Vorpommern 
Sachsen 
Sachsen-Anhalt 
Thuringen 
Spanien Galicien 
Asturien 
Kantabrien 
Castilla-Leon 
Castilla-La Mancha 
Extremadura 
Comunidad Valenciana 
Andalusien 
Murcia 
Ceuta och Melilla 
Kanarieöarna 
Frankrike De utomeuropeiska 
departementen 
Italien Campanien 
Syditalien 
Sicilien 
Sardinien 
Förenade 
kungariket Nordirland 
Uppgifter, källor och metoder som använts 
för bedömning av stödinslaget 
18 EGT nr C 212,12.8.1988, sid. 2-10 med senare ändringar. 
48 
10. Generellt är talen baserade på faktiska utgifter (eller faktiska 
inkomstförluster där det rör sig om skatteutgifter)19. Där detta inte varit 
möjligt har budgetanslag eller de belopp som avsatts i planeringsprogram 
använts efter samråd med berörda medlemsstater. Där inga tal varit 
tillgängliga har, där inte annat sägs, tidigare uppgifter extrapolerats. 
Värdet av vissa skattelättnader går inte att beräkna. Där inga andra 
uppgifter tillhandahållits av medlemsstaten för beräkning av stödinslaget, 
har detta uppskattats till en tredjedel av stödåtgärdens bruttovärde. Detta 
har endast gjorts i fråga om ett fåtal medlemsstater och det har ingen 
betydande inverkan på resultaten. 
10.1 Alla tal har sammanställts i nationella valutor och omräknats i ecu enligt 
den årliga genomsnittliga valutakursen, som EG:s statistikkontor 
(EUROSTAT) lämnat uppgift om. 
Av det statistiska material som används i översikten har även följande 
uppgifter tillhandahållits av EUROSTAT: 
-bruttonationalprodukten (BNP) till marknadspriser: (National 
Accounts ESA - Aggregates 1970 - 1994), 
-valutakurser, 
-bruttoförädlingsvärde till marknadspriser: Datashop, database 
VISA). 
De uppgifter som EUROSTAT tillhandahållit om export av 
industriprodukter inom gemenskapen omfattar de produkter som tas upp 
under punkt 6 och 8 i CTCI, version 3. Statistik över sysselsättning 
(National Accounts ESA - Detailed tables by branch 1970 - 1994, item 
B52), har använts för att beräkna värden per anställd. 
10.2 Kommissionens enheter har tillhandahållit uppgifter för sina olika sektorer 
enligt nedan beskrivna principer. Alla uppgifter har inte kontrollerats av 
medlemsstaterna eller av kommissionens enheter mot respektive lands 
budget. 
I fråga om jordbruk och fiske har de uppgifter använts som 
tillhandahållits av medlemsstaterna i enlighet med det förfarande som 
fastställdes i resolutionen antagen av företrädarna för medlemsstaternas 
regeringar under rådets 306:e sammanträde den 20 oktober 1974. 
I fråga om jordbruket täcker de fullständiga uppgifter som lämnats av 
Irland, Italien och Luxemburg endast tiden fram till 1988, 1987 respektive 
1986. 
19 Observera att de årliga utgifterna (åtagandena) inte alltid är identiska med de årliga 
budgetanslagen för ett stödprogram. 
49 
För Greklands och Frankrikes del var statistik tillgänglig endast fram till 
1992 och för Nederländernas och Portugals del fram till 1993. De 
spanska uppgifterna gäller endast stöd som beviljats av de centrala 
myndigheterna fram till 1991. Det är rimligt att anta att avsaknaden av 
uppgifter om stöd som beviljats av regionala myndigheter leder till en 
betydande undervärdering av det totala stöd som utbetalats till Spanien 
inom denna sektor. 
! summan av de budgetutgifter som tas upp i förteckningen har följande 
utelämnats: stöd till forskning, jordförbättring (dränering), åtgärder för 
social trygghet som gäller hela sektorn, skattelättnader för inkomstskatt, 
selektivt regionalt finansiellt bistånd. 
Statistiken omfattar följande: bidrag, skattelättnader, stöd som finansieras 
med skatteliknande avgifter, räntesubventioner och ett antal 
naturaförmåner som tillhandahålls av staten (t.ex. utbildning). 
I fiskesektorn var uppgifter från Belgien, Tyskland, Grekland, Spanien, 
Irland, Italien och Förenade kungariket tillgängliga för 1993 och 1994. 
Lån och garantier har inte tagits med där stödinslaget är inte möjligt att 
mäta. 
I fråga om kol är uppgifterna de som tillhandahållits av medlemsstaterna i 
enlighet med beslut nr 528/76/EKSG, 2064/86/EKSG och 3632/93/EKSG 
som är sammanfattade i kommissionens årliga meddelande till rådet om 
stöd inom denna bransch20. Nya tillskott av kapital som kan utgöra stöd 
har inte tagits med i denna statistik. Offentliga företags kontrakt för 
kolupphandling (t.ex. för elproduktion) som kan innehålla stödinslag om 
priset överstiger världsmarknadspriset har inte redovisats. 
I fråga om transporter (järnvägstransporter) är uppgifterna de som 
tillhandahållits av medlemsstaterna i enlighet med rådets förordning nr 
1107/70. Dessutom redovisas på annan plats de stöd som beviljats för 
järnvägstransporter i enlighet med rådets förordning 1191/69 ändrad 
genom förordning 1893/91 om medlemsstaternas åtgärder i fråga om 
allmän trafikplikt och rådets förordning 1192/69 om införande av 
enhetliga regler för järnvägsföretagens redovisning på grund av särskilda 
ekonomiska belastningar på järnvägsföretagen. 
I fråga om andra transportslag är statistiken till följd av bristfälliga 
uppgifter ofullständig och fragmentarisk och har inte redovisats. Särskilt 
gäller detta stöd till lokala transporter. Statligt stöd inom luftfartssektorn 
redovisas i punkt 2.2.5: "Andra branscher". 
10.3 Industrin 
20 Dessa uppgifter har indelats i stöd för pågående produktion och sådana som inte hänför sig 
till pågående produktion (dvs socialförsäkring för gruvarbetare och stöd för att täcka 
övertagna förpliktelser). Sedan 1994 ingår emellertid inte uppgifter om sociala förmåner i 
kommissionens årliga meddelande om stöd i denna bransch. 
50 
I fråga om stöd till industrin och tjänstesektorn har uppgifterna i allmänhet 
tagits ur anmälningar enligt artikel 93 och ur information som lämnats 
inom ramen för det förfarande för anmälningar och standardiserad 
årsredovisning som föreskrivs i kommissionens skrivelse till 
medlemsstaterna av den 22 februari 1994. Uppgifterna kontrolleras 
dessutom mot nationella publikationer om beviljande av stöd, 
nationalräkenskaper, budgetförslag och andra tillgängliga källor. 
10.4 Stål 
De uppgifter som ingår i utredningen är tagna ur de uppföljningsrapporter 
om stöd för stålproduktionen som kommissionen lagt fram för rådet. 
Talen visar de stödbelopp som betalats till företag. 
10.5 Skatteutgifter 
I fråga om skatteutgifter har OECD:s definition tagits som utgångspunkt. 
OECD definierar en skatteutgift som ett avsteg från det allmänt gällande 
skattesystemet, vilket innebär att vissa slags verksamheter eller grupper 
av skattebetalare ges en mera förmånlig behandling. 
Följaktligen betraktas skattelättnader som beviljas vissa 
utvecklingsområden, dvs endast en del av skattemyndighetens 
uppbördsområde, som skatteutgifter, medan skattesatsstrukturen 
betraktas som en integrerande del av det allmänt gällande skattesystemet. 
I vissa fall befinner sig emellertid sådana avvikelser från det allmänna 
systemet på gränsen mellan stöd som avses i artikel 92.1 i EG-fördraget 
och allmänna åtgärder. Ytterligare insatser måste göras för att belysa 
denna "gråzon". 
10.6 Metoder för bedömning av stödinslaget 
10.6.1 För att kunna analysera de olika stödformerna på fullt jämförbara 
grunder måste man reducera dem till deras gemensamma nämnare, 
nämligen inslaget av statligt stöd. I detta syfte har de metoder som 
för närvarande används av kommissionen vid dess kontroll av 
statligt stöd tillämpats. Dessa metoder ingår alla i kommissionens 
officiella politik och har diskuterats på teknisk nivå med 
medlemsstaterna. 
10.6.2 Den grundläggande metoden vid bedömning av stödinslaget är den 
allmänna värderingsmetod som används vid beräkning av 
nettobidragsekvivalenten vid statliga stödåtgärder (den senaste 
uppdaterade versionen återfinns i bilagan till meddelandet till 
kommissionen om regionala stödprogram, EGT nr C 31, 3.2.1979. 
Se även rådets resolution av den 20 oktober 1971, EGT nr C 111, 
4.11.1971). 
Ett beviljat stöd kan givetvis påverka vissa mottagares 
skattskyldighet. Beaktas emellertid de avdrag och skattesänkningar 
51 
som kan yrkas på vinstskatten och till följd av förluster i vissa 
företag, är den effektiva skattesatsen för företag i allmänhet 
mycket lägre än den teoretiska maximala skattesatsen. Därför 
anses de resultat som erhållits utan att skatten beaktats ligga 
närmare verkligheten än om den teoretiska maximala skattesatsen 
hade använts. Den gemensamma nämnaren är följaktligen 
bidragsekvivalenten och inte nettobidragsekvivalenten. 
Metod för värdering av olika former av stöd 
10.6.3 Kategori A - bidrag, befrielse från skyldighet att betala sociala 
avgifter, osv. 
Inga uträkningar av stödinslaget behövs därför att denna grupp 
omfattar alla former av stödåtgärder som kan anses utgöra bidrag 
eller bidragsekvivalenter. 
10.6.4 Kategori B - Andel av eget kapital (inklusive konvertering av 
skulder). 
I linje med kommissionens fastlagda politik utgör sådana 
stödåtgärder stöd om en privat investerare som agerar under 
normala marknadsbetingelser inte skulle göra en sådan investering. 
Se kommissionens meddelande om tillämpning av artiklarna 92 och 
93 i EG-fördraget och av artikel 5 i kommissionens direktiv 
80/723/EEG på offentliga företag inom tillverkningsindustrin (EGT 
nr C 307, 13.11.1993, s. 3)21. Denna metod grundar sig på 
beräkning av den fördel mottagaren har av stödåtgärden. 
I fråga om kapitaltillskott till statliga holdingbolag granskades varje 
bolags totala prestation och stödinslaget ansågs vara de belopp 
som behövdes för att täcka upprepade förluster. 
10.6.5 Kategori C - mjuka lån och anstånd med skatt 
I överensstämmelse med den generella värderingsmetoden 
diskonteras förmåner som under en viss tidsperiod beviljats ett 
företag i form av mjuka lån och anstånd med skatt till nuvarande 
värde. Som diskonteringsränta används en "referensränta", 
nämligen den ränta till vilken företag beviljas lån under normala 
marknadsbetingelser. Den fastställda referensräntan i var och en av 
medlemsstaterna har formellt godkänts av kommissionen (se den 
generella värderingsmetoden, punkt 14). Stödinslaget i ett mjukt 
lån under ett visst år är följaktligen skillnaden mellan referensräntan 
och den ränta till vilken staten beviljar lånet, multiplicerad med 
lånets värde. 
21 Se även "Tillämpning av artiklarna 92 och 93 EEG pä offentliga myndigheters 
kapitalinnehav", Bull. EG 9-1984, samt "The Measurement of the Aid Element of State 
Acquisitions of Company Capital", Dok. IV/45/87, Serien Evolution of Concentration and 
Competition, Arbetsdokument 87. 
52 
För vinstandelslån beräknades nettokostnaden som skillnaden 
mellan den effektiva avkastning som staten fick på dessa lån och 
referensräntan. I fråga om förskott som skall återbetalas har 
bedömningen av stödinslaget till följd av det höga antalet enskilda 
fall grundats på den faktiska nettokostnaden för staten. 
10.6.6 Kategori D - belopp som omfattas av garantisystem. 
I fråga om lån som beviljas inom ramen för system för 
valutakursgarantier, beräknas stödinslaget som om lånet var ett 
mjukt lån i en valuta som är garanterad mot förändringar i 
valutakursen. Stödinslaget är skillnaden mellan referensräntan för 
den valuta som omfattas av garantin och den räntesats till vilken 
lånet beviljas, efter avräkning av eventuell avgift för garantin. 
Denna beräkning grundar sig alltså på den fördel mottagaren har av 
garantisystemet22. I fråga om enkla lånegarantier är det till följd av 
det stora antalet sådana i regel inte möjligt att granska varje 
enskild garanti och avgöra vilket pris mottagaren i normala fall 
skulle få betala för en sådan garanti. Följaktligen betraktades 
generellt regeringens nettokostnader till följd av sådana 
bestämmelser (dvs skillnaden mellan kostnaden för garantier som 
inlöses av staten och eventuella intäkter av de avgifter som betalas 
för säkerheterna) som stödinslag, förutom i fråga om en del 
omfattande enskilda fall eller vissa branscher där garantins värde 
kan beräknas på grundval av dess värde för mottagaren23. 
10.7. Fastän uppgifter för lån eller garantier från statliga kreditinstitut redovisats 
i de fall då de anses utgöra stöd, är det svårare att identifiera och 
kvantifiera sådana stödåtgärder än andra former av stöd, därför att de är 
mindre öppna till sin karaktär. För undvikande av orättvis diskriminering i 
form av olika behandling av stöd inom dessa områden måste fler insatser 
göras för att identifiera och kvantifiera dessa stöd. 
22 Där dessa uppgifter inte är tillgängliga, används statens sammanlagda förlust som ett 
närmevärde för stödinslaget. 
23 Detta har varit kommissionens politik i fråga om garantier i stål- och 
skeppsbyggnadsbranschema och vid enskilda undsättningsåtgärder. 
53 
IV. Särskilda problem 
11. Forskning och utveckling (FoU) 
11.1 Program för forskning och utveckling 
Uppgifterna omfattar endast statliga bidrag till externa FoU-program för 
statliga eller privata företag och de redovisas i punkt A1A24. Med tanke på 
de anlitade källornas generella karaktär har det inte alltid varit möjligt att 
utesluta vissa inslag av offentlig upphandling ur de externa utgifterna 
(t.ex. FoU-kontrakt). Då endast direkta bidrag till forskning och utveckling 
redovisats anses siffrorna för FoU vara för låga (FoU-kontrakt och 
offentlig forskning (se 11.2 och 11.3 nedan) har utelämnats därför att det 
inte varit möjligt att exakt ange stödinslaget i sådana stödåtgärder. 
11.2 FoU-kontrakt 
Uppgifter som gäller kontrakt för forskning och utveckling har inte tagits 
med i statistiken, emedan stödinslaget för närvarande ofta är omöjligt att 
ange. Dessutom tillåter inte källorna att kontrakt för forskning och 
utveckling för militära ändamål redovisas för sig, eller att det görs 
utvärderingar av dessa kontrakts marknadseffekter.25. 
11.3 Offentlig forskning 
Inga uppgifter redovisas för stödinslag som ingår i internt stöd till statliga 
eller offentliga forskningsinstitut eller till forskning som utförs av högre 
läroinrättningar. Att dessa uppgifter utelämnats kan ha betydelse för vissa 
branscher där statliga eller halvstatliga organ bedriver forskning och 
utveckling i stor skala, som kan ha kommersiella effekter26. 
11.4 Kärnenergi 
Medlemsstaterna ger stöd till kärnenergisektorn genom sina offentliga 
företag eller genom sin finansiering av forskning och utveckling 
(huvudsakligen i form av FoU-kontrakt och offentlig forskning). Endast en 
del av denna direkta finansiering kunde tas med i uppgifterna för 
forskning och utveckling (2.1.1). Uppgifterna för kärnenergi som ingår i 
FoU-statistiken kan mycket väl vara för låga. I FoU-statistiken har FoU-
kontrakt och statsfinansierad forskning utelämnats, då det är svårt att 
kvantifiera stödinslaget i sådana åtgärder. 
24 Degressiv avskrivning av utrustning för forskning och utveckling betraktas inte som 
stöd. 
25 se punkt 9.2, Gemenskapens rambestämmelser om stöd till forskning och utveckling 
, EGT nr C 83, 11.4.1986. 
26 se punkt 9.1, Gemenskapens rambestämmelser om stöd till forskning och utveckling. 
54 
12. Transport i Luxemburg 
Uppgifterna för transport är relativt sett högre i Luxemburg än i andra 
medlemsstater, vilket huvudsakligen beror på de särskilt höga 
kostnaderna för pensioner till före detta järnvägsanställda. Inga närmare 
detaljer är tillgängliga. 
13. Turism; jordbruk och livsmedelsindustri 
Eftersom den information som erhållits om dessa två branscher är 
bristfällig är det troligt att de uppgifter som ingår i studien är 
ofullständiga. 
14. Utbildning och arbetslöshet 
Det är inte alltid uppenbart om vissa skatteåtgärder eller åtgärder som 
gäller den sociala tryggheten utgör stöd eller om de ingår i skattesystemet 
eller socialförsäkringssystemet som en integrerande del av dessa. 
Dessutom har de olika medlemsstaterna stimulansåtgärder för att främja 
eller underlätta den allmänna utbildningen eller sysselsättningen för vissa 
socialt missgynnade grupper av arbetstagare. I den utsträckning dessa 
åtgärder inte är knutna till vissa näringar och är tillgängliga i hela 
samhället, och de facto genuint ingår i det allmänna systemet av 
sysselsättningsåtgärder, skall de inte anses utgöra statligt stöd. Även om 
kommissionen har betraktat ett antal utbildnings- och 
sysselsättningsprogram som statliga stöd, har inte alla medlemsstaters 
åtgärder på dessa områden granskats i detalj. Då det är mycket svårt att 
dra en gräns mellan sysselsättningsstöd - särskilt sådant som är avsett för 
utbildning - och allmänna åtgärder, i syfte att presentera siffror som är 
jämförbara för de olika medlemsstaterna, har inga utbildnings- och 
sysselsättningsåtgärder analyserats i denna rapport. 
55 -56 
BILAGA II 
STATISTIKBILAGA 
Den metodik som använts för framtagning av tabellerna redovisas i den tekniska 
bilagan. 
Tabell A1 Statligt stöd till tillverkningsindustrin. Ärliga stödinslagsbelopp 
1990-1994 i löpande priser och nationella valutor. 
Tabell A2 Statligt stöd till tillverkningsindustrin. Ärliga stödinslagsbelopp 
1990-1994 i löpande priser och ecu. 
Tabell A3 Statligt stöd till de nya tyska delstaterna. 
Årliga genomsnittsbeloppl992-1994 i ecu, 
Tabell A4/1-12 
Statligt stöd sammanlagt - årligt genomsnitt 1992-1994 per 
medlemsstat. 
Fig. A1 Statligt stöd till tillverkningsindustrin och gemenskapens social- och 
regionalfonder. Årliga genomsnittsbelopp 1992-1994 per anställd i 
ecu. 
57 
Tabell A1 
Statligt stöd till industrin i aktuella priser 1990-1994 
Miljoner i nationell valuta 
Belgium 
Denmark 
Germany 
Greece 
Spain 
France 
Ireland 
Italy 
Luxembourg 
Netherlands 
Portugal 
United Kingdom 
EUR 12 1990 
62.591,68 
2.444,82 
20.289,56 
221.903,74 
285.919,74 
35.297,37 
282,81 
23.180,57 
2.029,05 
2.724,30 
133.997,53 
2.000,37 
40.458,98 1991 
122.959,62 
2.362,69 
24.695,70 
213.410,97 
155.573,36 
31.262,53 
200,38 
18.346,51 
2.341,60 
1.814,39 
77.353,97 
1.864,24 
38.054,65 1992 
74.360,25 
2.604,90 
29.845,34 
294.685,02 
251.519,09 
33.353,72 
224,31 
19.870,64 
2.533,70 
1.708,10 
77.644,63 
1.459,07 
40.839,78 1993 
45.225,40 
4.607,55 
36.716,45 
289.697,34 
179.675,64 
40.468,79 
451,77 
21.919,77 
1.614,10 
1.622,42 
76.236,48 
905,34 
43.890,55 1994 
40.180,71 
4.478,04 
34.165,75 
233.136,64 
235.323,46 
45.659,52 
430,11 
21.752,24 
1.631,50 
1.971,02 
171.132,51 
961,56 
43.549,91 
/*! miljarder lire 
58 
Tabell A2 
Statligt stöd till industrin i aktuella priser 1990-1994 
Miljoner ecu 
Belgium 
Denmark 
Germany 
Greece 
Spain 
France 
Ireland 
Italy 
Luxembourg 
Netherlands 
Portugal 
United Kingdom 
EUR 12 1990 
1.475,34 
311,19 
9.887,17 
1.101,74 
2.211,02 
5.105,08 
368,35 
15.230,94 
47,83 
1.178,26 
739,88 
2.802,20 
40.458,98 1991 
2.912,13 
298,75 
12.042,22 
947,58 
1.210,98 
4.483,15 
260,97 
11.965,84 
55,46 
785,12 
433,08 
2.659,36 
38.054,65 1992 
1.787,73 
333,55 
14.772,14 
1.193,15 
1.898,07 
4.870,00 
294,86 
12.455,82 
60,91 
750,84 
444,45 
1.978,25 
40.839,78 1993 
1.117,47 
606,77 
18.961,39 
1.078,67 
1.204,87 
6.100,50 
564,75 
11.904,96 
39,88 
745,87 
404,72 
1.160,70 
43.890,55 1994 
1.013,18 
593,67 
17.748,44 
809,68 
1.481,23 
6.934,92 
541,71 
11.364,60 
41,14 
912,93 
869,29 
1.239,13 
43.549,91 
59 
Tabell A3 
Statligt stöd i Tyskland till de nya delstaterna - årligt genomsnittsbelopp 1992-1994 
Bidrag 
Skattebefrielse 
Andelar i eget kapital 
Mjuka lån 
Anstånd med skatt 
Garantier 
SUMMA Miljoner ecu 
5.583 
2.497 
6,4 
3.269 
0.00 
1.898 
13 254 i procent 
42,1 
18,9 
0,1 
24,7 
0,00 
14,3 
100,00 i procent av det 
totala stödet 
32,1 
14,3 
0,04 
18,8 
0,00 
10,9 
76,1 
Under 1992 - 1994 beviljades totalt ett genomsnittligt stöd på 13.254 miljarder 
ecu per år till de nya delstaterna. Detta motsvarar 76% av allt stöd till industrin i 
Tyskland. Ökningen i det totala stödet i Tyskland till följd av stöd som beviljats 
till de nya delstaterna uppvägs delvis genom minskat stöd till Berlin och till 
Zonenrand-regionen. 
Största delen av det stöd som beviljats de nya delstaterna ges i form av bidrag 
(42,1%), följt av mjuka lån (24,7%), skattebefrielse (18,9%) och garantier 
(14,3%). 
60 
Figur A1 
Stöd till industrin och gemenskapsfonder per anställd 
Genomsnittsbelopp 1992 - 1994 
4000 
JS Stöd till industrin per anställd 
• Reg. - och socialfnnden per anställd 
2000 
ECU 
1000 
B DK D GR E 
EUR 
12 
Figur A1 visar omfattningen av stöd ur gemenskapens social- och regionalfond i 
jämförelse med summan av allt nationellt stöd till industrin. Det visar sig att 
dessa fonder bidrar med en betydande andel av de tillgängliga resurserna i de 
fyra länder som får stöd från sammanhållningsfonden. 
Bidraget från ovannämnda fonder står för följande andelar: 
60,7% av det totala stödet i Portugal, 
48,7% 
43,1% 
36,4% Spanien, 
Irland och 
Grekland, 
medan genomsnittet i hela gemenskapen endast är 17,8%, 
61 
BELGIEN 
Tabell A4/1 
Totalt statligt stöd - ärliga genomsnitt 1992-1994 
SEKTOREN/FUNKTIONEN 
1.1. Jordbruk 
1.2. Fiske 
2.1. Industri/tjänster (Brandschövergripande mål) 
2.1.1. Forskning och utveckling 
2.1.2. Miljövårdsinvesteringar 
2.1.3. Små och medelstora företag 
2.1.4. Handel/Export 
2.1.5. Energibesparande åtgärder 
2.1.6. Allmänt investeringsstöd 
2.1.9. Stöd till andra ändamål 
2.2. Industri/tjänster (Enskilda branscher) 
2.2.7. Stål 
2.2.2 Varvsindustri 
2.2.3. Transport (järnvägstransporter) 
Förordning 1191/69 och 1192/69 
2.2.4.1. Kol (pågående produktion) 
2.2.4.2. Kol (annat stöd) 
2.2.5. Andra branscher 
3. Regional stöd 
3.7. Regioner enligt artikel 92.3 a 
3.2. Andra regioner 
SUMMA (1+2 + 3) A1A 
259,52 
2,29 
268,74 
68,37 
6,83 
165,67 
6,72 
0,00 
21,15 
0,00 
1.974,88 
7,96 
28,77 
1.451,99 
647,38 
13,59 
473,52 
5,04 
177,45 
777,45 
0,00 
2.682,88 A2A 
0,00 
0,00 
587,63 
0,76 
0,00 
23,07 
0,00 
180,33 
6,84 
377,23 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
5,27 
5,27 
0,00 
592,91 B1A 
0,00 
0,00 
14,85 
0,00 
0,00 
0,04 
0,00 
0,00 
0,00 
14,80 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
14,85 C1A 
0,00 
0,00 
112,89 
24,56 
0,00 
1,64 
86,69 
0,00 
0,00 
0,00 
2,87 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
2,87 
0,00 
0,00 
0,00 
115,76 C2A 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0.00 
0.00 
0,00 
0.00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 D1A 
0,00 
0,00 
86,81 
0,00 
0,00 
0,00 
81,39 
0,00 
5,42 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
13,85 
73,85 
0,00 
100,66 Miljoner ecu 
SUMMA 
259,52 
2,29 
1.070,91 
93,09 
6,83 
190.42 
174.80 
180.33 
33.42 
392.03 
1.977,74 
7,96 
28.77 
1.451,99 
647.38 
13,59 
473.52 
7,91 
196,57 
196,57 
0,00 
3.507,04 
62 
DANMARK 
Tabell A4/2 
Totalt statligt stöd - artiga genomsnitt 1992-1994 
SECTORS/FUNCTION 
1.1. Jordbruk 
1.2. Fiske 
2.1. Industri/tjänster (Brandschövergripande mål) 
2.7.7. Forskning och utveckling 
2.1.2. Miljövårdsinvesteringar 
2.1.3. Små och medelstora företag 
2.1.4. Handel/Export 
2.1.5. Energibesparande åtgärder 
2.1.6. Allmänt investeringsstöd 
2.1.9. Stöd till andra ändamål 
2.2. Industri/tjänster (Enskilda branscher) 
2.2.7. Stål 
2.2.2 Varvsindustri 
2.2.3. Transport (järnvägstransporter) *** 
Förordning 1191/69 och 1192/69 
2.2.4.1. Kol (pågående produktion) 
2.2.4.2. Kol (annat stöd) 
2.2.5. Andra branscher 
3. Regional stöd 
3.7. Regioner enligt artikel 92 3 a 
3.2. Andra regioner 
SUMMA (1+2 + 3) A1A 
147,21 
13,69 
338,21 
136.65 
38,25 
7.65 
42,51 
113,16 
0,00 
0,00 
680,57 
0,00 
106,63 
550.62 
348.45 
0,00 
0,00 
23,32 
13,13 
73,73 
0,00 
1.192,81 A2A 
0,00 
0,00 
9,46 
7,98 
1,48 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0.00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
.0,00 
9,46 B1A 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0.00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0.00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 C1A 
0,00 
0,00 
15,35 
6,82 
0,00 
3,80 
2,34 
2,39 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,57 
0,57 
0,00 
15,92 C2A 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0.00 
0.00 
0.00 
0.00 
0,00 
0,00 
0.00 
0.00 
0.00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 D1A 
0,00 
0,00 
4,40 
0,72 
0,00 
3.24 
1,04 
0,00 
0,00 
0,00 
0,26 
0.00 
0,00 
0,00 
0,00 
0.00 
0.00 
0,26 
0,00 
0,00 
0,00 
4,66 Miljoner ecu 
SUMMA 
147,21 
13,69 
367,42 
151,58 
39,73 
14,69 
45,88 
115,54 
0,00 
0,00 
680,83 
0,00 
106,63 
550,62 
348,45 
0,00 
0,00 
23,57 
13,70 
73,70 
0,00 
1.222,85 
*** Genomsnittet för åren 1990-1992 har använts för beräkning av EUR 12 in tabell 12. 
63 
TYSKLAND 
Tabell A4/3 
Totalt statligt stöd - artiga genomsnitt 1992-1994 
SEKTOREN/FUNKTIONEN 
1.1. Jordbruk 
1.2. Fiske 
2.1. Industri/tjänster (Brandschövergripande mål) 
2.7.7. Forskning och utveckling 
2.1.2. Miljövårdsinvesteringar 
2.1.3. Små och medelstora företag 
2.1.4. Handel/Export 
2.1.5. Energibesparande åtgärder 
2.1.6. Allmänt investeringsstöd 
2.1.9. Stöd till andra ändamål 
2.2. Industri/tjänster (Enskilda branscher) 
2.2.7. Stål 
2.2.2 Varvsindustri 
2.2.3. Transport (järnvägstransporter) 
Förordning 1191/69 och 1192/69 
2.2.4.1. Kol (pågående produktion) 
2.2.4.2 Kol (annat stöd) 
2.2.5. Andra branscher 
3. Regional stöd 
3.7. Regioner enligt artikel 92.3 a 
3.2. Andra regioner 
3.3. Deutsche Zonenrandgebiete/Berlin 
SUMMA (1+2 + 3) A1A 
4.038,61 
18,87 
1.421,09 
744,71 
107,63 
269,63 
0,00 
279,28 
0.00 
19,85 
21.682,67 
708,58 
575,32 
12.114,17 
3.258,95 
5.532,99 
3.334,60 
17,01 
4.970,11 
378,93 
4.578,12 
13,07 
32.131,34 A2A 
0,00 
0,00 
287,14 
0,00 
0,00 
229,65 
21,45 
36.04 
0.00 
0.00 
146,99 
0.00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
146,99 
• 3.831,83 
20,62 
2.456,03 
1.355,18 
4.265,95 B1A 
0,00 
0,00 
8,16 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
8,16 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
8,16 C1A 
0,00 
0,00 
784,92 
74,57 
42,08 
228,80 
0,00 
9,60 
0,00 
489,86 
13,83 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
13,83 
2.851,18 
52,56 
2.798,62 
0,00 
3.649,93 C2A 
0,00 
0,00 
50,80 
0,00 
0,00 
50.80 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
157,31 
0,00 
0,00 
157,31 
208,11 D1A 
0,00 
0,00 
103,30 
0,00 
0,00 
32,03 
0,00 
0.00 
0.00 
71,27 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
1.833,09 
0,00 
1.833,09 
0,00 
1.936,39 Miljoner ecu 
SUMMA 
4.038,61 
18,87 
2.655,41 
759,29 
149,70 
810,91 
21,45 
324,93 
0.00 
589,14 
21.843,48 
108,58 
575,32 
12.114,17 
3.258,95 
5.532,99 
3.334,60 
177,83 
13.643,52 
452,7 7 
11.665,85 
1.525,55 
42.199,89 
64 
GREKLAND 
Tabell A4/4 
Totalt statligt stöd - artiga genomsnitt 1992-1994 
1.1. Jordbruk 
1.2. Fiske 
2.1. Industri/tjänster (Brandschövergripande mål) 
2.7.7. Forskning och utveckling 
2.1.2. Miljövårdsinvesteringar 
2.1.3. Små och medelstora företag 
2.1.4. Handel/Export 
2.1.5. Energibesparande åtgärder 
2.1.6. Allmänt investeringsstöd 
2.1.9. Stöd till andra ändamål 
2.2. Industri/tjänster (Enskilda branscher) 
2.2.7. Stål 
2.2.2 Varvsindustri 
2.2.3. Transport (järnvägstransporter) 
Förordning 1191/69 och 1192/69 
2.2.4.1. Kol (pågående produktion) 
2.2.4.2. Kol (annat stöd) 
2.2 5. Andra branscher 
3. Regional stöd 
3.7. Regioner enligt artikel 92.3 a 
3.2. Andra regioner 
SUMMA (1+2 + 3) A1A 
0,65 
1,20 
240,89 
72,87 
0,77 
0,00 
0,00 
0,75 
0,00 
227,22 
417,44 
2,27 
134,68 
236,73 
6,79 
0,00 
0,00 
43,76 
132,85 
0,00 
132,85 
793,02 A2A 
0,00 
0,00 
122,30 
0,00 
0,00 
7,95 
72,00 
0,00 
42,35 
0,00 
14,91 
0,79 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
14,12 
65,04 
0,00 
65,04 
202,25 B1A 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0.00 
0.00 
0,00 
0,00 
0,00 
0.00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 C1A 
0,00 
0,00 
116,82 
0,27 
0,57 
775,59 
0,48 
0,03 
0,00 
0,00 
0,08 
0.00 
0.00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,08 
18,70 
0,00 
18,70 
135,60 C2A 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0.00 
0,00 
0,00 D1A 
0,00 
0,00 
134,88 
0,00 
0,00 
0,00 
42.76 
0,00 
0,00 
92.13 
0,00 
0.00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
134,88 Miljoner ecu 
SUMMA 
0,65 
1,20 
614,89 
73,02 
0.62 
123.54 
115.24 
0,77 
42.35 
319,34 
432,43 
3,06 
134.68 
236.73 
6,79 
0,00 
0,00 
57,96 
216,58 
0,00 
216,58 
1.265,75 
65 
SPANIEN 
Tabell A4/5 
Totalt statligt stöd - artiga genomsnitt 1992-1994 
SECTORES/FUNCIONES 
1.1. Jordbruk 
1.2. Fiske 
2.1. Industri/tjänster (Brandschövergripande mål) 
2.7.7. Forskning och utveckling 
2.1.2. Miljö vårdsinvesteringar 
2.1.3. Små och medelstora företag 
2.1.4. Handel/Export 
2.1.5. Energibesparande åtgärder 
2.1.6. Allmänt investeringsstöd 
2.1.9. Stöd till andra ändamål 
2.2. Industri/tjänster (Enskilda branscher) 
2.2.7. Stål 
2.2.2 Varvsindustri 
2.2.3. Transport (järnvägstransporter) 
Förordning 1191/69 och 1192/69 
2.2.4.1. Kol (pågående produktion) 
2.2.4.2. Kol (annat stöd) 
2.2.5. Andra branscher 
3. Regional stöd 
3.7. Regioner enligt artikel 92.3 a 
3.2. Andra regioner 
SUMMA (1+2 + 3) A1A 
I.T. 
94,85 
396,40 
68,92 
44,70 
128,15 
0,62 
24,54 
48,42 
81,04 
3.898,50 
778,34 
180,43 
2.056,64 
106,95 
521,67 
660,80 
360,62 
251,12 
195,44 
55,68 
4.640,87 A2A 
I.T. 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0.00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 B1A 
I.T. 
0,00 
5,99 
0,00 
0,00 
3,99 
0,00 
0,28 
1,71 
0,00 
0,02 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,02 
0,00 
0,00 
0,00 
6,01 C1A 
I.T. 
0,00 
182,11 
100,54 
0,00 
52,18 
17,21 
0,00 
9,37 
2,81 
0,55 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,55 
0,00 
0.00 
0,00 
182,65 C2A 
I.T. 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 D1A 
I.T. 
0,00 
32,50 
0,00 
0,00 
5,28 
0.00 
0.18 
27,04 
0.00 
0,00 
0.00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
32,50 Miljoner ecu 
SUMMA 
94,85 
616,99 
769,47 
44,70 
189,60 
17.83 
25,00 
86,54 
83.84 
3.899,07 
778,34 
180,43 
2.056,64 
106,95 
521,67 
660,80 
361,19 
251,12 
195,44 
55,68 
4.862,03 
66 
FRANKRIKE 
Tabell A4/6 
Totalt statligt stöd - artiga genomsnitt 1992-1994 
SECTEURS/OBJECTIF 
1.1. Jordbruk 
1.2. Fiske 
2.1. Industri/tjänster (Brandschövergripande mål) 
2.7.7. Forskning och utveckling 
2.1.2. Miljövårdsinvesteringar 
2.1.3. Små och medelstora företag 
2.1.4. Handel/Export 
2.1.5. Energibesparande åtgärder 
2.1.6. Allmänt investeringsstöd 
2.1.9. Stöd till andra ändamål 
2.2. Industri/tjänster (Enskilda branscher) 
2.2.7. Stål 
2.2.2 Varvsindustri 
2.2.3. Transport (järnvägstransporter) *** 
Förordning 1191/69 och 1192/69 
2.2.4.1. Kol (pågående produktion) 
2.2.4.2. Kol (annat stöd) 
2.2.5. Andra branscher 
3. Regional stöd 
3.7. Regioner enligt artikel 92.3 a 
3.2. Andra regioner 
SUMMA (1+2 + 3) A1A 
613,93 
41,07 
809,97 
584,63 
40,57 
107,33 
14,17 
28,31 
27,14 
7,81 
9.390,23 
0,00 
64,69 
5.631,43 
3.336,21 
225,24 
2.053,70 
1.415,17 
482,14 
787,67 
294,53 
11.337,33 A2A 
0,00 
0,00 
523,14 
450,18 
0.00 
34,98 
0,00 
0,00 
37,98 
0.00 
16,27 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
16,27 
577,73 
325,95 
251,78 
1.117,13 B1A 
0,00 
0,00 
0,00 
0.00 
0.00 
0.00 
0,00 
0,00 
0.00 
0.00 
733,13 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
733,13 
0,00 
0,00 
0,00 
733,13 C1A 
0,00 
0,00 
307,59 
65,27 
0,00 
37.04 
191,87 
0.00 
13.41 
0.00 
12,71 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
12,71 
0,99 
0,99 
0,00 
321,29 C2A 
0,00 
0,00 
104,63 
0,44 
0,00 
26,56 
77,63 
0,00 
0,00 
0,00 
28,35 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
28,35 
0,00 
0,00 
0,00 
132,98 D1A 
0,00 
0,00 
891,61 
0,00 
0,00 
0,00 
859,53 
0,00 
32,08 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,37 
0,00 
0,37 
891,98 Miljoner ecu 
SUMMA 
613,93 
41,07 
2.636,93 
1.100,53 
40.57 
205,90 
1.143.20 
28.31 
110.60 
7.81 
10.180,69 
0.00 
64.69 
5.631.43 
3.336,21 
225,24 
2.053.70 
2.205,63 
1.061,22 
514,55 
546.67 
14.533,85 
*** Genomsnittet för aren 1990-1992 har använts för beräkning av EUR 12 in tabell 12. 
67 
IRLAND 
Tabell A4/7 
TotaK statligt stöd - artiga genomsnitt 1992-1994 
SECTORS/FUNCTION 
1.1. Jordbruk 
1.2. Fiske 
2.1. Industri/tjänster (Brandschövergripande mål) 
2.7.7. Forskning och utveckling 
2.1.2. Miljövårdsinvesteringar 
2.1.3. Små och medelstora företag 
2.1.4. Handel/Export 
2.1.5. Energibesparande åtgärder 
2.1.6. Allmänt investeringsstöd 
2.1.9. Stöd till andra ändamål 
2.2. Industri/tjänster (Enskilda branscher) 
2.2.7. Stål 
2.2.2 Varvsindustri 
2.2.3. Transport (järnvägstransporter) 
Förordning 1191/69 och 1192/69 
2.2.4.1. Kol (pågående produktion) 
2.2.4.2 Kol (annat stöd) 
2 2.5. Andra branscher 
3. Regional stöd 
3.1. Regioner enligt artikel 92.3 a 
3.2. Andra regioner 
SUMMA (1+2 + 3) A1A 
I.T. 
11,15 
56,69 
7 7,23 
0,00 
22,12 
15,74 
7,60 
0,00 
0,00 
189,24 
0,00 
0,00 
136,99 
72,42 
0,00 
0,00 
52,24 
259,70 
0,00 
259,70 
516,76 A2A 
I.T. 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
29,83 
0,00 
29,83 
29,83 B1A 
I.T. 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0.00 
0.00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
37,68 
0,00 
37,68 
37,68 C1A 
I.T. 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0.00 
15,34 
0.00 
15,34 
15,34 C2A 
I.T. 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
u. D1A 
I.T. 
0,00 
15,27 
0,00 
0,00 
1,29 
13,97 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,37 
0,00 
0,37 
15,63 Miljoner ecu 
SUMMA 
11,15 
71,95 
77,23 
0,00 
23,41 
29,71 
7,60 
0,00 
0,00 
189,24 
0,00 
0,00 
136,99 
72,42 
0,00 
0,00 
52,24 
342,91 
0,00 
342,91 
615,24 
68 
ITALIEN 
Tabell MIS 
Totalt statligt stöd - artiga genomsnitt 1992-1994 
SETTOR/FUNZIONI 
1.1. Jordbruk 
1.2. Fiske 
2.1. Industri/tjänster (Brandschövergripande mål) 
2.7.7. Forskning och utveckling 
2.1.2. Miljövårdsinvesteringar 
2.1.3. Små och medelstora företag 
2.1.4. Handel/Export 
2.1.5. Energibesparande åtgärder 
2.7.6. Allmänt investeringsstöd 
2.1.9. Stöd till andra ändamål 
2.2. Industri/tjänster (Enskilda branscher) 
2.2.7. Stål 
2.2.2 Varvsindustri 
2.2.3. Transport (järnvägstransporter) *** 
Förordning 1191/69 och 1192/69 
2.2.4.1. Kol (pågående produktion) 
2.2.4.2. Kol (annat stöd) 
2.2.5. Andra branscher 
3. Regional stöd 
3.7. Regioner enligt artikel 92.3 a 
3.2. Andra regioner 
SUMMA (1+2 + 3) A1A 
I.T. 
119,92 
2.324,79 
191,75 
9,77 
850,54 
465,85 
155,12 
271,98 
379,77 
9.446,69 
645,16 
211,16 
7.811,90 
2.425,80 
0,00 
0,00 
778,47 
1.058,19 
88,87 
969,38 
12.949,58 A2A 
I.T. 
0,00 
0,00 
0.00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
4,04 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
4,04 
4.531,33 
89,37 
4.441,96 
4.535,37 B1A 
I.T. 
0,00 
761,57 
0,00 
0,00 
0,00 
759,05 
0,00 
0,00 
2,52 
934,79 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0.00 
0.00 
934.79 
3.13 
3,73 
0,00 
1.699,49 C1A 
I.T. 
0,00 
182,99 
703,7 7 
0,00 
48,70 
3.43 
0,00 
2,40 
25,35 
73,41 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
73,41 
386,62 
63,95 
322,67 
643,02 C2A 
I.T. 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 D1A 
I.T. 
0,00 
3,59 
0,00 
0,00 
3,59 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
9,21 
7,04 
8,77 
12,80 Miljoner ecu 
SUMMA 
119,92 
3.272,94 
294,86 
9,77 
902,83 
1.228,32 
155,12 
274,39 
407,64 
10.458,92 
645,16 
211,16 
7.811,90 
2.425,80 
0,00 
0,00 
1.790,71 
5.988,49 
246,37 
5.742,18 
19.840,27 
Genomsnittet för aren 1990-1992 har använts för beräkning av EUR 12 in tabell 12. 
69 
LUXEMBURG 
Tabell A4/9 
Totalt statligt stöd - artiga genomsnitt 1992-1994 
SECTORS/FUNCTION 
1.1. Jordbruk 
1.2. Fiske 
2.1. Industri/tjänster (Brandschövergripande mål) 
2.7.7. Forskning och utveckling 
2.1.2. Miljövårdsinvesteringar 
2.1.3. Små och medelstora företag 
2.1.4. Handel/Export 
2.1.5. Energibesparande åtgärder 
2.1.6. Allmänt investeringsstöd 
2.1.9. Stöd till andra ändamål 
2.2. Industri/tjänster (Enskilda branscher) 
2.2.7. Stål 
2.2.2 Varvsindustri 
2.2.3. Transport (järnvägstransporter) 
Förordning 1191/69 och 1192/69 
2.2.4.1. Kol (pågående produktion) 
2.2.4.2. Kol (annat stöd) 
2.2.5. Andra branscher 
3. Regional stöd 
3.7. Regioner enligt artikel 92.3 a 
3.2. Andra regioner 
SUMMA (1+2 + 3) A1A 
I.T. 
0,00 
10,62 
2,68 
1,85 
5,78 
0,32 
0,00 
0,00 
0,00 
180,44 
0,00 
0,00 
180,34 
176,12 
0,00 
0,00 
0,10 
33,06 
33,06 
0,00 
224,12 A2A 
I.T. 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 B1A 
I.T. 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 C1A 
I.T. 
0,00 
3,52 
7,07 
0,00 
2,47 
0,04 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
3,52 C2A 
I.T. 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 D1A 
I.T. 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 Miljoner ecu 
SUMMA 
0,00 
14,15 
3,69 
1,85 
8,25 
0,36 
0,00 
0.00 
0,00 
180,44 
0,00 
0,00 
180,34 
176,12 
0,00 
0,00 
0,10 
33,06 
33,06 
0,00 
227,65 
70 
NEDERLÄNDERNA 
Tabell A4/10 
Totalt statligt stöd - artiga genomsnitt 1992-1994 
SECTOR/DOELSTELLING 
1.1. Jordbruk 
1.2. Fiske 
2.1. Industri/tjänster (Brandschövergripande mål) 
2.7.7. Forskning och utveckling 
2.1.2. Miljövårdsinvesteringar 
2.1.3. Små och medelstora företag 
2.1.4. Handel/Export 
2.1.5. Energibesparande åtgärder 
2.1.6. Allmänt investeringsstöd 
2.1.9. Stöd till andra ändamål 
2.2. Industri/tjänster (Enskilda branscher) 
2.2.7. Stål 
2.2.2 Varvsindustri 
2.2.3. Transport (järnvägstransporter) 
Förordning 1191/69 och 1192/69 
2.2.4.1. Kol (pågående produktion) 
2.2.4.2. Kol (annat stöd) 
2 2.5. Andra branscher 
3. Regional stöd 
3.7. Regioner enligt artikel 92.3 a 
3.2. Andra regioner 
SUMMA (1+2 + 3) A1A 
293,39 
2,38 
423,26 
767,72 
45,33 
73,68 
0,00 
173,63 
13,12 
15,77 
1.092,03 
0,00 
9,16 
1.006,42 
475,46 
0,00 
0,00 
76,44 
119,90 
119,90 
0,00 
1.930,96 A2A 
0,00 
0,00 
100,62 
57,26 
0.00 
7,33 
0,00 
42,03 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
100,62 B1A 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 C1A 
0,00 
0,00 
13,66 
-7,20 
0,00 
0,00 
14,86 
0,00 
0.00 
0,00 
0,00 
0.00 
0,00 
0.00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
13,66 C2A 
0,00 
0,00 
0,27 
0,00 
0.27 
0.00 
0.00 
0.00 
0.00 
0.00 
0,00 
0.00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,27 D1A 
0,00 
0,00 
59,90 
0,00 
0,00 
28,47 
0,00 
0,00 
22,80 
8,63 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
59,90 Miljoner ecu 
SUMMA 
293,39 
2,38 
597,71 
277,78 
45,67 
49,48 
74,86 
215,66 
35,92 
24,40 
1.092,03 
0,00 
9,16 
1.006,42 
475,46 
0,00 
0,00 
76,44 
119,90 
119,90 
0,00 
2.105,41 
71 
PORTUGAL 
Tabell A4/11 
Totalt statligt stöd - ärliga genomsnitt 1992-1994 
1.1. Jordbruk 
1.2. Fiske 
2.1. Industri/tjänster (Brandschövergripande mål) 
2.7.7. Forskning och utveckling 
2.1.2. Miljövårdsinvesteringar 
2.1.3. Små och medelstora företag 
2.1.4. Handel/Export 
2.1.5. Energibesparande åtgärder 
2.1.6. Allmänt investeringsstöd 
2.1.9. Stöd till andra ändamål 
2.2. Industri/tjänster (Enskilda branscher) 
2.2.7. Stål 
2.2.2 Varvsindustri 
2.2.3. Transport (järnvägstransporter) 
Förordning 1191/69 och 1192/69 
2.2.4.1. Kol (pågående produktion) 
2.2.4.2. Kol (annat stöd) 
2 2.5 Andra branscher 
3. Regional stöd 
3.7. Regioner enligt artikel 92.3 a 
3.2. Andra regioner 
SUMMA (1+2 + 3) A1A 
151,22 
4,03 
97,00 
75,60 
0,00 
2,50 
0,54 
7,42 
0,38 
70.57 
353,43 
93,00 
4,54 
98.15 
71.41 
4,67 
1,50 
151,56 
68,53 
0,00 
68,53 
674,22 A2A 
0,00 
0,00 
37,25 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
37,25 
0,00 
1,85 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
1,85 
82,41 
0,00 
82,41 
121,50 B1A 
0,00 
0,00 
1,13 
7,73 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,49 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,49 
0,00 
0,00 
0,00 
1,62 C1A 
0,00 
0,00 
0,36 
0,00 
0,00 
0,05 
0,19 
0,00 
0,12 
0,00 
5,27 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
5,27 
0,27 
0,00 
0,27 
5,91 C2A 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 DIA 
0,00 
0,00 
29,16 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
29,16 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
29,16 Miljoner ecu 
SUMMA 
151,22 
4,03 
164,90 
76,73 
0,00 
2,55 
0,73 
7,42 
66,91 
70,57 
361,04 
93,00 
4,54 
98,15 
71,41 
4,67 
1,50 
159,17 
151,21 
0,00 
151,21 
832,40 
72 
FÖRENADE KUNGARIKET 
TabeU A4/12 
Totalt statligt stöd -ärliga genomsnitt 1992-1994 
1.1. Jordbruk 
1.2. Fiske 
2.1. Industri/tjänster (Brandschövergripande mal) 
2.1.1. Forskning och utveckling 
2.1.2. Miljövårdsinvesteringar 
2.1.3. Små och medelstora företag 
2.1.4. Handel/Export 
2.1.5. Energibesparande åtgärder 
2.1.6. Allmänt investeringsstöd 
2.1.9. Stöd till andra ändamål 
2.2. Industri/tjänster (Enskilda branscher) 
2.2.7. Stål 
2.2.2 Varvsindustri 
2.2.3. Transport (järnvägstransporter) 
Förordning 1191/69 och 1192/69 
2.2.4.1. Kol (pågående produktion) 
2.2.4.2. Kol (annat stöd) 
2.2.5. Andra branscher 
3. Regionalstöd 
3.7. Regioner enligt artikel 92.3 a 
3.2. Andra regioner 
SUMMA (1+2 + 3) A1A 
520,49 
22,30 
444,58 
236,50 
7,22 
80,23 
103,40 
0,12 
10,25 
6,86 
1.904,55 
0,00 
6,42 
1.349,73 
1.344.83 
7,33 
298.39 
242,68 
576,99 
175,64 
401,35 
3.468,92 A2A 
0,00 
0,00 
26,05 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
26,05 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0.00 
0.00 
0,00 
0.00 
62.95 
62,95 
0,00 
89,00 B1A 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0.00 
0.00 
0.00 
4,54 
4.54 
0.00 
4,54 C1A 
0,00 
0,00 
0,01 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,01 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0.00 
30,62 
0.42 
30,19 
30,62 C2A 
0,00 
0,00 
13,19 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
13,19 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0.00 
0,00 
0.00 
0,00 
0,00 
0.00 
0.00 
0.00 
13,19 D1A 
0,00 
0,00 
22,07 
0.00 
0,00 
21,11 
0,96 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0.00 
0.00 
0.00 
0.00 
29,27 
0.00 
29,27 
51,34 Miljoner ecu 
SUMMA 
520,49 
22,30 
505,89 
236,50 
7.22 
101,34 
104,36 
0,12 
49,49 
6,87 
1.904,55 
0,00 
6.42 
1.349,73 
1.344,83 
7.33 
298.39 
242.68 
704,37 
243.56 
460.82 
3.657,61 
73 -7^ 
BILAGA III 
GEMENSKAPENS FONDER OCH INSTRUMENT 
75 
Gemenskapens fonder, instrument och program 
Nedan ges en kortfattad beskrivning av gemenskapens viktigaste fonder, 
instrument och program. Noteras bör att finansieringsorganet för 
sammanhållning och sammanhållningsfonden grundades i april 1993 
respektive maj 1994. Och i juli 1993, efter halva rapporteringsperioden, 
genomfördes den första strukturfondsreformen (EUGFJ, 
utvecklingssektionen, ERUF, socialfonden, FFU), varvid de grundläggande 
principerna bakom den första reformen år 1988 bekräftades, och ett antal 
förbättringar i verksamheten infördes. Ytterligare en nyhet, som grundade 
sig på de slutsatser som antogs av Europeiska rådet i Edinburgh, var att 
de medel från strukturfonderna som anslås till de fyra medlemsstater som 
är berättigade till stöd från sammanhållningsfonden (Grekland, Spanien, 
Irland och Portugal) skall fördubblas realt mellan 1992 och 1999 och att 
de medel som ställs till strukturfondernas förfogande under perioden 
1994-99 kommer att uppgå till 141 471 miljoner ecu (enligt 1992 års 
prisnivå). Ett nytt instrument infördes även i och med att FFU grundandes 
år 1994 för omstrukturering av fiskesektorn. 
Strax efter strukturfondsreformen antogs det fjärde ramprogrammet för 
FoTU (forskning och teknisk utveckling) för perioden 1994-1998. Detta 
nya ramprogram innefattar nu gemenskapens hela forsknings- och 
utvecklingsverksamhet. Programmets budget omfattar 13,1 miljarder ecu. 
Programmet har renodlats så att det koncentrerar sig på tre viktiga 
huvudmål: 
att utveckla en hög kvalitet på det vetenskapliga och tekniska 
området i Europa, i syfte att kunna svara mot industrins behov och 
förbättra livskvalitén i medlemsstaterna, 
att främja samarbete och förbättra samordningen och tillvara 
tagandet av resultaten av forskningen i medlemsstaterna, 
att främja och genomföra gemenskapens politik i övrigt. 
EUGFJ, aarantisektionen 
Den gemensamma jordbrukspolitiken är ett allmänt system för 
marknadsstöd som grundar sig på externt skydd och interna stödåtgärder. 
Den är på så sätt jämförbar med importkvoter och tullavgifter, system 
som leder till överföring av medel mellan olika sektorer, utan att direkt 
stöd tillgrips. En stor del av utgifterna i EUGFJ:s garantisektion används 
för detta slags stödsystem och kan därför inte anses jämförbara med 
utgifter till stöd. Det är dessutom inte särskilt meningsfullt att fördela 
utgifterna på de olika medlemsstaterna i detta fall, därför att den som 
slutligen gynnas av dem kanske inte alls befinner sig i den medlemsstat 
som utgiften ursprungligen härrör från. Omkring 35% av utgifterna 
beviljas i form av prisersättningsstöd som betalas till dem som tillverkar 
och förädlar produkterna. 
EUGFJ, utvecklingssektionen 
Verksamheten inom EUGFJ:s utvecklingssektion indelas i direkta åtgärder 
och indirekta åtgärder. Direkta åtgärder är t ex stöd till offentliga och 
privata investerare för investeringsprojekt eller investeringsprogram. 
Under de senaste åren har de direkta åtgärderna utgjort ungefär hälften 
76 
av utvecklingssektionens budget. Indirekta åtgärder vidtas på 
gemenskapens initiativ och med ekonomiskt stöd från gemenskapen men 
de genomförs av medlemsstaterna. Detta innebär att utgifterna i de flesta 
fall hör hemma under rubriken nationellt stöd. I allmänhet kan de 
betraktas som sociostrukturella åtgärder (t ex förtidspensioner för 
jordbrukare), stödåtgärder till förmån för mindre gynnade områden eller 
investeringsstöd till vissa lantbruk. 
FFU 
Strukturstöd för fiskenäringen beviljades för första gången redan 1971, 
det år då det togs beslut om att använda medel ur the Europeiska 
utvecklings- och garantifonden för jordbruket (EUGFJ), 
utvecklingssektionen, för att stödja tillverkning och modernisering av 
fiskefartyg för kust- och högsjöfart samt förädling och marknadsföring av 
fisk. År 1978 ersattes de ursprungliga reglerna med ett antal tillfälliga 
åtgärder som skulle vidtas årligen och omfatta ett bredare område, bland 
annat stöd till omstrukturering av kustflottan och utveckling av 
havsbruket. 
År 1983 infördes ett system med fleråriga program. Det grundade sig på 
bestämmelser enligt vilka stöd kunde beviljas för omstrukturering av 
industrin och omställning av fiskerinäringen. Då det visade sig att dessa 
åtgärder behövde intensifieras, antogs år 1986 omfattande bestämmelser 
om strukturåtgärder till förmån för fiskeflottan och havsodlingen inom 
ramen för ett och samma regelverk. 
De bestämmelser som syftar till att främja förädlingen och 
marknadsföringen av fiskeprodukter har ett annat ursprung. De 
utarbetades i samband med utvecklingen av strukturpolitiken för förädling 
och marknadsföring av jordbruksprodukter. Länge innefattades 
bestämmelserna om stöd till förädling och marknadsföring av produkter av 
båda slagen i en och samma förordning. För att säkerställa att de speciella 
behoven inom fiskesektorn skulle beaktas gjordes 1989 en uppdelning av 
bestämmelserna. Sedan dess har stöd till förädling och marknadsföring av 
fiskeprodukter omfattats av egna regler, som integrerats i gemenskapens 
strukturfondspolitik. 
År 1993 omarbetades den gemensamma fiskepolitikens struktur varvid tre 
viktiga förändringar infördes. Genom dessa förbättrades samordningen av 
de olika delarna av fiskepolitiken, den indelning som skilt den 
gemensamma fiskepolitiken från gemenskapens övriga verksamhet 
avskaffades och hänsyn togs till förändringar som påverkat denna sektor. 
Strukturåtgärderna i den gemensamma fiskepolitiken integrerades i 
gemenskapens system med strukturfonderna när dessa reformerades 
1993. Slutligen omorganiserades de olika tillgängliga medlen i en enda 
fond som går under benämningen Fonden för fiskets utveckling (FFU). 
Socialfonden 
Syftet med socialfonden är att förbättra möjligheterna till sysselsättning 
för ungdomar (under 25 år) och för andra grupper som anses stå i behov 
av stöd (långvarigt arbetslösa, funktionshindrade, migrerande arbetstagare 
77 
och andra socialt missgynnade grupper). Fonden bidrar därför till 
finansieringen av verksamhet som bedrivs i offentlig eller privat regi inom 
följande områden: 
förebyggande av långvarig arbetslöshet, 
yrkesutbildning, 
teknisk rådgivning som syftar till att skapa arbetstillfällen, 
underlättande av arbetstagares anpassning till industriella 
förändringar och förändringar i produktionssystemet. 
Alla ansökningar om bistånd görs genom medlemsstaternas förmedling. 
Pengar från socialfonden utbetalas inte branschvis utan på 
branschövergripande basis, varför en extrapolering som skulle motsvara 
stödbegreppet såsom det definieras i artikel 92 i EG-fördraget inte är 
möjlig. 
Regionalfonden 
Syftet med Europeiska regionala utvecklingsfonden (ERUF) är att minska 
obalanserna inom gemenskapen genom att ge finansiellt stöd till 
mottagare i följande områden: 
regioner som utvecklas långsammare (mål 1), 
industriregioner på tillbakagång (mål 2), 
sårbara landsbygdsområden (mål 5b). 
Detta stöd riktas framför allt till infrastrukturen, mänskliga resurser och 
investeringar i produktionen. 
Då stöd från ERUF i allmänhet inte betalas ut branschvis utan på 
branschövergripande basis, är det inte alltid möjligt att avgöra vilken del 
av utgifterna som motsvarar begreppet statligt stöd enligt artikel 92 i EG-
fördraget. I stället har därför uppgifter som hänför sig till industrin och 
tjänstesektorn samt den ekonomiska utvecklingen använts, och de 
uppgifter som erhållits på detta sätt ger endast en ungefärlig uppfattning 
om omfattningen av stöd från ERUF. 
Finansieringsorganet för sammanhållning - sammanhållningsfonden 
Sedan principen om sammanhållningsfonden infördes i 
Maastrichtfördraget har Europeiska rådets möte i Edinburgh ytterligare 
beslutat om införande av ett provisoriskt instrument genom vilket 
finansiellt gemenskapsstöd skall ges till de medlemsstater som utsågs till 
mottagare av stöd år 1993, i avvaktan på att fördraget skall träda i kraft 
varvid det blir möjligt att upprätta sammanhållningsfonden. 
Kommissionen antog förslaget till en förordning enligt vilken ett 
finansieringsorgan för sammanhållning upprättas med stöd av artikel 235 i 
EG-fördraget. Denna förordning antogs sedan av rådet den 30 april 1993 
och dess giltighetstid förlängdes till utgången av 1994. 
Sammanhållningsfonden upprättades genom artikel 130d i EG-fördraget, 
ändrad genom Maastrichtfördraget. Upprättandet av denna fond 
representerar ytterligare ett steg framåt i den solidaritetspolitik som 
78 
huvudsakligen inleddes genom strukturfonderna. Denna fond ger sitt eget 
specifika och kompletterande bidrag till stödverksamheten i och med att 
upprättandet av fonden i huvudsak grundar sig på behov som kan 
härledas ur visionen om en ekonomisk och monetär union (som redan nu 
är på väg att bli verklighet). Ända från början har fonden skapat sig en 
egen identitet med utgångspunkt i tre huvudprinciper. 
För det första är tillämpningsområdet begränsat: i protokollet om 
ekonomisk och social sammanhållning sägs det att 
sammanhållningsfonden skall "ge finansiella bidrag från gemenskapen till 
... medlemsstater vilkas BNP per capita är lägre än 90% av genomsnittet i 
gemenskapen". 
För det andra begränsas biståndet till delfinansiering av projekt som gäller 
miljön och transeuropeiska nätverk. 
För det tredje ges ur fonden, till följd av kopplingen till den ekonomiska 
och monetära unionen, bistånd till medlemsstater som har tagit fram ett 
program som uppfyller de villkor som ställs i fråga om underskott i den 
offentliga sektorns finanser, enligt artikel 104c. 
Finansieringsorganet för sammanhållning och senare (från 1994) 
sammanhållningsfonden bidrog även till att nå målet att åstadkomma 
sammanhållning inom gemenskapen. Med tanke på att största delen av de 
krediter som varit tillgängliga emellertid har använts för projekt som gällt 
infrastrukturen och inte för investeringar i produktionsanläggningar, 
redovisas siffrorna endast i tabell B. 
Forskning och teknisk utveckling (inom gemenskapen (FoTU) 
Gemenskapens forskning bedrivs i huvudsak på två nivåer: 
I) genom samfinansieringsåtgärder med tredje parter för 
genomförande av FoTU-projekt och genom samordning av 
forskningsverksamhet i medlemsstaterna (indirekta åtgärder) 
II) vid Gemensamma forskningscentret (direkta åtgärder) 
DG XII (Vetenskap, forskning och utveckling) förvaltar de indirekta 
åtgärderna enligt ramprogrammet tillsammans med DG III (Industri), DG VI 
(Jordbruk), DG VII (Transport), DG XIII (Telekommunikation, 
informationsmarknaden och användning av forskningsresultat), DG XIV 
(Fiske) och DG XVII (Energi). Enligt gemenskapens fjärde ramprogram för 
forskning och teknisk utveckling skall ett belopp på 13,1 miljarder ecu ur 
EU:s budget användas till stöd för forskning under perioden 1994-1998. 
Huvudparten av dessa medel riktas till universitet och högskolor, 
forskningscentra och industrin. Något mer än 950 miljoner ecu används 
för att stödja Gemensamma forskningscentret. 
Finansiellt bistånd från EKSG 
Finansiellt bistånd ges av EKSG i form av lån och bidrag. Lånen kan 
indelas i tre huvudkategorier: 
industrilån, 
79 
omställningslån, 
lån till bostäder för arbetstagare. 
Lånen beviljas till marknadsränta. Det faktum att de finansiella institut 
som beviljar lånen inte är vinstdrivande kan vara en fördel för låntagaren, 
men denna fördel anses inte utgöra stöd i fördragens mening. I fråga om 
bidrag är situationen en annan. Medan räntesubventioner (för lån) normalt 
anses utgöra stöd, är det i fråga om andra åtgärder, bl a sociala förmåner 
till före detta arbetstagare inom stål- och kolbranschen, mindre troligt att 
de betraktas som stöd. 
Europeiska investeringsbanken 
Bankens uppgift är att främja Europeiska unionens mål genom att 
tillhandahålla långtidsfinansiering för sunda investeringar. Banken 
grundades genom Romfördraget. Aktierna innehas av medlemsstaterna 
och guvernörsrådet består av dessa staters finansministrar. För att stöd 
skall ges till projekt och program måste dessa vara genomförbara i fyra 
grundläggande avseenden: ekonomiskt, tekniskt, miljömässigt och 
finansiellt. Genom bankens egen utlåningsverksamhet och förmåga att 
uppmuntra annan finansiering, breddas möjligheterna till utlåning. Genom 
inlåningsverksamheten bidrar banken till utvecklingen av kapitalmarknader 
i hela unionen. Banken samarbetar hela tiden även med affärs- och 
banksektorn och de viktigaste internationella organisationerna på detta 
område. 
Europeiska investeringsfonden 
Europeiska investeringsfonden är ett nytt finansieringsorgan som inrättats 
för att bevilja garantier till stöd för investeringar på medellång och lång 
sikt inom två nyckelområden när det gäller utvecklingen av den 
europeiska ekonomin, nämligen transeuropeiska nätverk (TEN) och små-
och medelstora företag. Fonden upprättades i juni 1994 och är ett nytt 
och unikt partnerskap inom vilket den Europeiska investeringsbanken och 
Europeiska unionen, genom kommissionen, samarbetar med bankerna och 
de finansiella institutionerna i medlemsstaterna. Genom kommissionens 
direktiv av den 15 mars 1994 gavs den status av multilateral 
utvecklingsbank. 
Fondens huvudsyfte är att få in mera privat kapital till finansieringen av 
infrastrukturen och att förbättra kapitalflödet till de små och medelstora 
företagen. Detta kommer att ske genom att mekanismer för överförande 
och delande av finansiellt risktagande utvecklas, och fonden kommer att 
koncentrera sig på att tillhandahålla garantier för lån som beviljas på 
medellång och lång sikt från banker och andra finansiella institutioner. 
Förutom prioriterade långfristiga krediter för TEN-projekt kommer den att 
engagera sig i privata placeringar, emission av obligationer, värdepapper 
för vilka säkerheten är intäkter eller tillgångar samt oprioriterade krediter. 
För finansiering av små och medelstora företag kan fonden täcka 
låneportföljer, kreditfaciliteter och värdepapperiserade tillgångar. 
NCI-lån (Det nva gemenskapsinstrumentet) 
80 
Syftet med NCI-lånen var att finansiera investeringsprojekt som bidrog till 
en bättre konvergens i och integrering av medlemsstaternas ekonomiska 
politik. En stor del av medlen (cirka 60 %) användes till att finansiera 
projekt inom områdena energi, infrastruktur, och utveckling av små och 
medelstora företag. Lån beviljades också för återuppbyggnad av 
infrastrukturen i områden inom gemenskapen som drabbats av 
jordbävningar. Lånen förvaltades av Europeiska investeringsbanken på 
unionens vägnar. Räntesatserna sattes till marknadsvärde, med tillägg av 
en marginal för att täcka omkostnaderna för varje valuta. Den enda 
mätbara fördelen för mottagaren kunde hänföras till det faktum att 
bankverksamheten bedrivs utan vinstsyfte. Denna fördel saknar betydelse 
i detta sammanhang. 
II. Statistikuppgifter 
1. I tabell A visas gemenskapens totala ekonomiska stödåtgärder under åren 
1990- 1994. 
2. I tabell B visas stöd som utgetts från andra gemenskapsinstrument under 
åren 1990-1994. 
3. I tabellerna C1 och C2 visas för perioderna 1990-1992 och 1992-1994 
den totala omfattningen av gemenskapens ekonomiska stödåtgärder, 
fördelad på respektive medlemsstater där detta varit möjligt. 
4. Det bör framhållas att det vore missvisande med en direkt jämförelse av 
omfattningen av ekonomiska stödåtgärder från gemenskapens sida som 
redovisas här och det nationella statliga stöd som beskrivits tidigare i 
denna översikt (dvs stöd som finansierats ur staternas budgetar och 
genom deras skattesystem), eftersom det i många fall är svårt eller 
omöjligt att bestämma det stödinslag som ingår i gemenskapens 
stödåtgärder, som inte liksom det statliga stödet riktas direkt till 
företagen. 
Inom jordbrukssektorn skulle försök att göra jämförelser kunna leda till 
felaktiga slutsatser till följd av att de som gynnas av gemenskapens 
stödåtgärder för det mesta inte är företag. Vad gäller jämförelser mellan 
de olika medlemsstaterna kommer alla näringsidkare inom Europeiska 
unionen i åtnjutande av fördelarna av gemenskapens stödåtgärder, 
oberoende av var utgiften uppstått (t.ex. exportbidrag eller 
interventionsköp). Vad åter gäller jämförelser mellan gemenskapens 
utgifter och nationella utgifter påverkas unionens utgifter kraftigt av 
skillnaderna mellan fluktuerande världsmarknadspriser och gemenskapens 
priser för jordbruksprodukter, vilket inte är fallet med största delen av de 
nationella utgifterna. 
5. Mera detaljerade uppgifter om gemenskapens fonder återfinns i den 
tekniska bilagan. 
81 
6. Mera detaljerade uppgifter om gemenskapens fonder och instrument 
återfinns i följande publikationer: 
- Europeiska unionens verksamhet inom forskning och teknisk utveckling: 
Årsrapport 1995. ISBN 92-827-6924-0. 
- The Structural Funds in 1994, 6th Annual Report. ISBN 92-827-5727-7. 
(Svensk sammanfattning: Årsrapport nr 6 om strukturfonderna 1994.) 
- Första rapporten om ekonomisk och social sammanhållning 1996. ISBN 
92-827-8883-0. 
- Cohesion financial instrument; Cohesion Fund: Combined Report. ISBN 
92-827-5739-0. 
- Annual Report: Cohesion Financial Instrument 1993/1994. ISBN 92-77-
84777-8. 
- ECSC Financial report 1994. ISBN 92-827-4625-9. 
- Trans-European Networks Report. ISBN 92-826-8995-6. 
- The Twenty fourth Financial Report concerning the European Agricultural 
Guidance and Guarantee Funds-Guarantee Section. 1994. ISBN 92-77-
94440-4. (Sammandrag av EUGFJ:s garantisektions tjugofjärde 
ekonomiska redogörelse. ISBN 92-77-94445-5.) 
- Årsredovisning 1995: Europeiska Investeringsbanken. ISBN 92-827-6309-
9. 
82 
Tabell A 
Gemenskapens utgifter per år 
Miljoner ecu 
EUGFJ, garantisektionen-jordbruk 
EUGFJ, utvecklingssektionen-jordbruk 
EUGFJ, garantisektionen-fiske 
EUGFJ, utvecklingsssektionen-fiske/EFFG-FFU (fr o m 1994) 
SOCIALFONDEN 
REGIONALFONDEN (1) 
SAMMANHÅLLNINGSFONDEN 
EG:s RAMPROGRAM FÖR FoTU 
EKSG-garantier 
Omlokalisering, art. 56.2 b 
Stål, sociala åtgärder, art. 56.2 b 
Kol, sociala åtgärder, art. 56.2 b 
Forskning, art. 55 
Räntelättnader, art. 54/56 
SUMMA 1990 
26503,3 
1973,9 
23,6 
226,6 
3504,2 
776,0 
-
1602,0 
184,0 
45,2 
40,0 
93,9 
82,2 
35054,9 1991 
31824,8 
2408,1 
26,2 
294,0 
4785,8 
1152,0 
-
1567,0 
166,1 
20,0 
35,7 
128,1 
104,5 
42512,3 1992 
32005,4 
2874,4 
32,1 
358,4 
5894,2 
1374,0 
-
2391,0 
154,8 
46,2 
50,0 
120,2 
106,0 
45406,7 1993 
34496,3 
3092,4 
32,4 
401,8 
6306,8 
1635,0 
1565,0 
2094,0 
182,4 
60,0 
50,0 
124,6 
114,3 
50155,0 1994 
32831,4 
3335,4 
35,5 
391,0 
5826,8 
1803,0 
1853,0 | 
2019,0 I 
157,0 
86,0 
40,0 
52,0 
51,5 
48481,6 
[1) den del som ungefär motsvarar stödbegreppet enligt artikel 92 i EG-fördraget 
83 
Tabell B 
Andra gemenskapsinstrument 
Million ECU 
EKSG (nya lån som beviljats) 
Europeiska investeringsbanken* 
Europeiska investeringsfonden** 
NCI (nya lån som beviljats) 1990 
993,8 
12526,3 
-
23,6 1991 
1382,2 
14398,8 
-
39,2 1992 
1486,2 
16066,0 
" 
~ 1993 
918,3 
17672,6 
-
-1994 
673,4 
17656,0 
643,0 I 
| 
* Finansiering tillhandahållen inom EU 
** Godkända garantier 
KÄLLOR: Årsredovisningar 
84 
Tabell C1 
Gemenskapens genomsnittliga utgifter per år, fördelade på medlemsstater (1990-1992) 
Million ECU 
BELGIEN 
DANMARK 
TYSKLAND 
GREKLAND 
SPANIEN 
FRANKRIKE 
IRLAND 
ITALIEN 
LUXEMBURG 
NEDERLÄNDERNA 
PORTUGAL 
FÖRENADE 
KUNGARIKET 
I SUMMA EUGFJ 
garantisektionen 
1227,1 
1161,2 
4811,4 
2119,8 
2990,4 
6130,1 
1604,5 
4839,2 
3,1 
2628,9 
317,5 
2278,0 
30111,2 EUGFJ 
utveckl.-
sektionen 
22,6 
18,6 
206,5 
285,9 
458,6 
435,2 
161,6 
294,4 
5,7 
16,1 
244,6 
100,6 
2250,4 EUGFJ 
garanti­
sektionen 
Fiske 
0,2 
1,4 
0,8 
0,7 
10,5 
8,0 
1,4 
1,6 
-
0,1 
1,0 
1,6 
27,3 EUGFJ utv. 
Fiske och 
EFFG-FFU 
2,5 
16,3 
18,7 
21,2 
86,1 
27,5 
9,2 
47,7 
-
9,2 
44,4 
10,3 
293,1 SOCIAL­
FONDEN 
129,8 
42,9 
537,2 
395,7 
867,8 
590,4 
347,7 
522,4 
2,9 
109,7 
448,2 
733,4 
4728,1 REGIONAL­
FONDEN 
33,7 
9,0 
219,0 
67,7 
197,7 
90,3 
109,0 
129,0 
4,3 
5,7 
171,7 
63,7 
1100,8 SAMMAN-
HÅLLN.-
FONDEN 
(from 1993) EG:s ram­
program för 
FoTU* 
1853,0 
1853,0 EKSG-
GARAN-
TIER* 
459,0 
459,0 SUMMA 
1415,9 
1249,4 
5793,6 
2891,0 
4611,1 
7281,5 
2233,4 
5834,3 
16 
2769,7 
1227,4 
3187,6 
2312,0 I 
40822,9 I 
Det är inte möjligt att fördela beioppen på de oiika medlemsstaterna 
85 
Tabell C2 
Gemenskapens genomsnittliga utgifter per år, fördelade på medlemsstater (1992-1994) 
Million EC 
BELGIEN 
DANMARK 
TYSKLAND 
GREKLAND 
SPANIEN 
FRANKRIKE 
IRLAND 
ITALIEN 
LUXEMBURG 
NEDERLÄNDERNA 
PORTUGAL 
FÖRENADE 
KUNGARIKET 
Tekniskt bistånd 
SUMMA EUGFJ 
garanti­
sektionen 
1278,7 
1257,1 
4979,7 
2522,5 
4011,5 
7680,5 
1513,9 
4469,0 
6,9 
2207,5 
519,2 
2664,7 
33111,2 EUGFJ 
utveckl. 
sektionen 
35,8 
28,7 
434,2 
353,8 
530,4 
602,5 
179,5 
421,3 
8,4 
24,5 
371,4 
110,2 
3100,7 EUGFJ 
garantisekt 
/fiske 
0,2 
3,4 
0,9 
0,9 
10,7 
10,1 
2,2 
1,1 
-
0,1 
1,8 
1,8 
33,2 EUGFJ utv. 
Fiske och 
FFG-FFU 
4,6 
29,6 
16,3 
36,1 
127,1 
31,9 
7,8 
52,1 
-
7,9 
50,3 
20,0 
383,7 SOCIAL­
FONDEN 
154,7 
54,3 
798,5 
461,2 
1146,7 
665,6 
307,0 
886,6 
5,0 
163,5 
597,9 
768,3 
6009,3 REGIONAL­
FONDEN 
30,0 
6,5 
304,4 
131,9 
273,7 
145,6 
120,6 
181,1 
3,9 
12,9 
279,3 
113,9 
1603,8 SAMMANH. 
FONDEN** 
(& 
instrumentet) 
306,3 
936,4 
154,8 
309,0 
0,8 
1707,3 EG:s ram­
program för 
FoTU* 
2168,0 
2168,0 EKSG-
GARANTIE 
R* 
465,0 
465,0 SUMMA 
1 504,( 
1379,6 
6534,C 
3812,7 
7036,£ 
9136,2 
2285,? 
6011,2 
24,2 
2416,4 
2128,£ 
3678,S 
0,8 
2633,C 
48582,2 
Det är inte möjligt att fördela beloppen på de olika medlemsstaterna 
(**) Endast 1993-1994. 
£ 
ISSN 1024-4506 
KOM(97) 170 slutlig 
DOKUMENT 
SV 01 08 10 09 
Katalognummer : CB-CO-97-162-SV-C 
ISBN 92-78-18765-8 
Byrån för Europeiska gemenskapemas officiella publikationer 
1,-2985 Luxemburg 
<?>