MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL RÅDET OCH EUROPAPARLAMENTET - Rapporter från medlemsstaterna om beteenden som utgjorde allvarliga överträdelser av den gemensamma fiskeripolitikens bestämmelser under år 2002

1. inledning

I rådets förordning (EG) nr 1447/1999 [1] finns en förteckning över beteenden som utgör allvarliga överträdelser av den gemensamma fiskeripolitikens bestämmelser. De överträdelser som anges i förteckningen avser de viktigaste kraven i gemenskapsbestämmelserna om bevarande av fiskbestånd, övervakning och saluföring av fiskeriprodukter. Liknande förteckningar har antagits av regionala fiskeriorganisationer som Nordvästatlantiska Fiskeriorganisationen (NAFO). På grund av sin allvarliga karaktär bör dessa beteenden medföra "väl avvägda, effektiva och avskräckande" påföljder från de nationella myndigheternas sida.

[1] EGT L 167, 2.7.1999, s. 5.

För att säkerställa öppenhet uppmanas medlemsstaterna att informera kommissionen om de åtgärder som vidtas när en överträdelse upptäckts. Bearbetningen av denna information skulle kunna göra det möjligt att göra jämförelser mellan medlemsstaterna när det gäller de åtgärder som vidtas mot aktörer inom fiskerinäringen som kan ha begått en "allvarlig överträdelse" och vilken typ av effektiva och avskräckande påföljder som detta eventuellt medför. Lagstiftarens målsättning har varit att skapa konkurrens på lika villkor bland fiskarna för ge dem större förtroende för myndigheternas kontroll runt om i Europeiska gemenskapen och därmed motivera dem till att följa de gemenskapsbestämmelser som kommit till för att bevara fiskeresurserna.

Förfarandet för att inrapportera dessa uppgifter till kommissionen fastställs i kommissionens förordning (EG) nr 2740/1999 [2]. Den information som en medlemsstat skall lämna in till kommissionen för varje "allvarlig överträdelse" som upptäcks av de nationella övervakningsmyndigheterna och som har varit föremål för en officiell rapport skall omfatta detaljerade uppgifter om typen av överträdelse (datum, zon/hamn, flagga/nationalitet), typ av förfarande som inletts (administrativt - straffrättsligt), beslut som fattats i olika instanser och vilken påföljd som överträdelsen föranleder (bötesbelopp - återkallande av fiskelicens - beslagtagande av fångster eller fiskeredskap).

[2] EGT L 328, 22.12.1999, s. 62.

Detta meddelande hänvisar till uppgifter från medlemsstaterna om fall av beteenden som utgör allvarliga överträdelser av den gemensamma fiskeripolitikens bestämmelser och för vilka ett förfarande inleddes under år 2002. Detta är det tredje meddelandet i sitt slag. Kommissionen lade fram relevanta uppgifter för 2000 i sitt meddelande av den 12 november 2001 [3] och för 2001 i sitt meddelande av den 5 december 2002 [4]. Kommissionen har inte för avsikt att i det här dokumentet kommentera huruvida medlemsstaterna lever upp till den gemensamma fiskeripolitikens bestämmelser eller hur vederhäftiga de rapporter om allvarliga överträdelser av den gemensamma fiskeripolitikens bestämmelser som medlemsstaterna har lämnat in är. Kommissionen kommer istället att behandla detta i sin kommande "Rapport om uppföljning av genomförandet av den gemensamma fiskeripolitiken".

[3] KOM(2001)650, 12.11.2001.

[4] KOM(2002)687, 5.12.2002.

2. MEDDELANDEN FRÅN MEDLEMSSTATERNA FÖR ÅR 2002

Medlemsstaterna hade uppmanats att senast den 31 mars 2003 informera kommissionen om fall som upptäckts under 2002. För att underlätta databearbetningen skulle informationen lämnas elektroniskt och i det elektroniska format som kommissionen presenterade vid det möte som expertgruppen för fiskekontroll höll den 21 februari 2001 (arbetsdokumentet FIDES II Message Definition [5]).

[5] FIDES: Fisheries Information Data Exchange System.

För att undvika vissa tekniska problem som kom i dagern när alla uppgifter som kommit in från medlemsstaterna under tidigare år skulle bearbetas och som innebar att vissa rapporter bara delvis kunde granskas, sändes ett brev till samtliga medlemsstater den 6 mars 2003, där de ombads att beakta följande regler:

- Uppgifter om överträdelser för vilka förfarandena avslutades 2002 men som inleddes 2000 eller 2001 skall skickas separat från de uppgifter för vilka förfarandena inleddes 2002.

- När administrativa eller rättsliga åtgärder vidtas av en annan medlemsstat än den medlemsstat som upptäckte överträdelsen är det den förstnämnda som ska ta upp överträdelsen i sin rapport.

- I första hand ska ICES-koderna användas och om sådana inte finns (t.ex. för Medelhavet) ska FAO-koderna användas för att visa i vilket område överträdelsen begicks. Om överträdelsen begicks inom territorialvattnet, räcker det att ange "territorialvatten". Om överträdelsen begicks i vatten som faller under en regional fiskeriorganisations behörighet, skall hänvisning ske till berörd fiskeriorganisation.

- NUTS [6] 3-koden skall användas för att ange den hamn där en överträdelse eventuellt har registrerats.

[6] NUTS: Nomenklaturen för statistiska territoriella enheter

- Om fler än en överträdelse har konstaterats med samma beteende är det bäst att inleda skilda förfaranden för att det ska gå att göra en mer noggrann beräkning av det genomsnittliga bötesbeloppet. Om detta inte är möjligt av praktiska eller juridiska skäl ska dessa fall överlämnas till kommissionen.

Dessutom uppmanades medlemsstaterna att utöver de uppgifter som stipuleras i kommissionens förordning även lämna ytterligare upplysningar som kan användas för att göra en mer detaljerad analys av situationen i gemenskapen. Därför ombads medlemsstaterna att lämna följande uppgifter på ett separat papper:

- De nationella bestämmelserna för de typer av allvarliga överträdelser som anges i förordning (EG) nr 1447/99 tillsammans med de fastställda påföljderna (även påföljdsskalan och möjligheten att beslagta fångster och/eller redskap).

- De muntliga och skriftliga varningarnas juridiska värde samt rättsliga grund.

- Det totala antalet kontrollerade fartyg under 2002, till havs eller i hamn.

- Det totala antalet företag och fiskauktioner som kontrollerades under 2002.

- De fiskarter som oftast var föremål för överträdelserna (använd FAO-koden).

- Det administrativa eller rättsliga förfarandets genomsnittliga varaktighet från den tidpunkt då förfarandet inleddes.

- De lagar som antagits eller föreslagits under 2002 för att göra kontrollerna mer effektiva.

Dessvärre respekterade en majoritet av medlemsstaterna inte den i gemenskapslagstiftningen fastställda tidsfristen. Inte heller följde de helt och hållet instruktionerna om koderna (Se bilaga I för ytterligare information). Dessutom var det endast Belgien, Danmark, Frankrike, Portugal, Förenade kungariket och delvis Spanien som lämnade in de kompletterande uppgifter som kommissionen hade begärt. Dessa upplysningar omnämns i det kapitel som handlar om var och en av dessa medlemsstater.

Noteras bör att komissionen har tagit fram de bifogade tabellerna enbart på grundval av de uppgifter som medlemsstaterna har lämnat in, i enlighet med förordning (EG) nr 2740/99 och har, när detta varit möjligt, i sina kommentarer tagit med information som gått att få tag i på annat sätt.

På grundval av de inlämnade uppgifterna kan situationen i varje medlemsstat sammanfattas på följande sätt:

2.1. BELGIEN

Belgien upptäckte och informerade kommissionen om 49 fall av allvarliga överträdelser fördelade på 6 typer av beteenden. Tjugofyra fall rörde fartyg under belgisk flagg eller belgiska fiskare. I 19 av fallen hade man inte angivit flagg eller nationalitet. De flesta fallen (21) rörde förfalskning av de uppgifter som krävs i kontrolldokumenten [E1]. Tolv överträdelser upptäcktes i hamnar. Alla upptäckta fall blev föremål för straffrättsligt förfarande och 31 fall ledde till påföljder. Det genomsnittliga bötesbeloppet var 1 143 euro och gällde bara två typer av överträdelser, nämligen ingrepp i VMS-systemet [E2], för vilket böterna uppgick till 1 500 euro och förfalskning av de uppgifter som krävs i kontrolldokumenten [E1], för vilket de genomsnittliga böterna var 1 083 euro. Dessutom lät Belgien i tio fall beslagta fångsterna eller fiskeredskapen men inga tillbakadragna licenser har inrapporterats.

Belgisk lagstiftning föreskriver olika typer av böter (från 100 euro x 5 till 100 000 euro x 5) och fängelsestraff (från 15 dagar till fem år) för att bestraffa överträdelser inom fiske. Straffet kan fördubblas om det finns försvårande omständigheter (återkommande förseelser, överträdelser som begåtts nattetid, vägran att gå med på inspektion). Om överträdelsen upptäcks medan den begås kan fångster och fiskeredskap beslagtas och fartyget beslagtas eller hållas kvar.

I de skriftliga varningarna skall anges vilken typ av överträdelse det handlar om och inom vilken tidsram den berörda parten ska åtgärda problemet. Dessutom ska det framgå att en officiell rapport kommer att upprättas om överträdelsen upprepas eller om man underlåter att agera på varningen. Muntliga varningar har samma värde som övrig information och kan användas för att visa att den skyldige vägrar att bättra sig. De kan åberopas av domstolen när denna utdömer en påföljd.

Under 2002 inspekterades 159 fartyg till havs, 205 fartygs observerades från luften och 345 fartyg inspekterades i hamn.

Tunga, rödspätta, torsk, marulk, piggvar och birkelånga är de arter som oftast var föremål för överträdelser år 2002.

När en överträdelse begås inleds ett straffrättsligt förfarande mycket snabbt. Inga administrativa förfaranden är planerade.

Inga nya rättsliga åtgärder avseende fiskekontroll antogs 2002.

2.2. DANMARK

Danmark upptäckte och anmälde 442 allvarliga överträdelser (varav 415 fall gällde fartyg under dansk flagg eller danska fiskare, 26 fall gällde fartyg under en annan medlemsstats flagg eller fiskare från en annan medlemsstat och ett fall gällde tredje land). Dessa överträdelser omfattar 15 typer av beteenden. De två vanligaste typerna var förfalskning av uppgifter som krävs i kontrolldokumenten [E1] (183 fall) och användning eller förvaring ombord av förbjudna fiskeredskap [D1] (95 fall). 339 överträdelser upptäcktes på land. 215 fall blev föremål för administrativt förfarande, 128 fall för straffrättsligt förfarande och 59 fall för både straffrättsligt och administrativt förfarande. 319 fall ledde till påföljder. Det genomsnittliga bötesbeloppet var 622 euro, och beloppen varierade avsevärt mellan 3 354 euro för otillåtet fiske [D5] och 393 euro för förfalskning av uppgifter i kontrolldokumenten [E1].

Danmark lät dessutom beslagta fångster eller fiskeredskap i 34 fall och lät dra in licenser i 111 fall, främst p.g.a. användning eller förvaring ombord av förbjudna fiskeredskap [D1] (82 fall).

I enlighet med dansk lagstiftning kan sanktioner i form av böter och beslagtagande av förbjudna fångster och fiskeredskap utdömas.

En varning är en fastställd metod för att lösa straffrättsliga fall och utfärdas av polis eller domstol. Danska fiskerikontrollmyndigheter kan utfärda reprimander (ofta muntligen) eller rekommendationer. Denna form av uppgörelse tillämpas i de fall när överträdelser av en bestämmelse kan visa sig vara av mindre betydelse eller när den kontrollerande myndigheten anser att böter inte står i proportion till förseelsen. I sådana fall ges i regel en skriftlig varning.

2002 gjordes 809 inspektioner till havs och 379 på land. 3 439 inspektioner utfördes på ätlig fisk i hamn och 1 669 landningar av fisk avsedd för industriell bearbetning inspekterades. Totalt genomfördes 2 347 inspektioner av företag och fiskauktioner.

Danska myndigheter har inte tillhandahållit någon statistik över de fiskarter som oftast varit föremål för förseelser.

När licenser dras tillbaka under ett administrativt förfarande är den genomsnittliga reaktionstiden två eller tre dagar från det att överträdelsen registreras tills dess att en uppgörelse träffas. När licensinnehavaren väljer att gå till domstol tar det ett eller två år men detta innebär inte att man upphäver indragandet av licensen.

2002 fastställdes särskilda bestämmelser för kvarhållande av utländska fartyg (inklusive fartyg från andra medlemsstater) i enlighet med vilka det går att bötfälla dem som begår överträdelser av bestämmelser för fiskauktioner och förstagångsfiske. Dessutom skärptes kraven på satellitkontroll av fiskefartyg. När det kan påvisas att utrustningen ombord på ett fiskefartyg inte fungerar är kaptenen skyldig att sluta fiska, ta upp fiskeredskapen och segla till närmaste hamn för att reparera utrustningen. Undantagsvis kan fartyget tillåtas avsluta sin färd om fartygets aktiviteter kan kontrolleras på annat sätt genom att kapten går med på att manuellt rapportera sin position minst en gång i halvtimmen.

2.3. TYSKLAND

Tyskland upptäckte och informerade kommissionen om 118 fall av allvarliga överträdelser fördelade på 8 typer av beteenden. Samtliga fall rörde fartyg under tysk flagg eller tyska fiskare. De flesta fallen (56) rörde förfalskning av de uppgifter som krävs i kontrolldokumenten [E1]. Samtliga fall blev föremål för administrativ uppföljning och 101 fall föranledde påföljder. Det genomsnittliga bötesbeloppet uppgick till 820 euro och beloppen varierade mellan 83 euro för förfalskning, borttagande eller döljande av fartygets identitetsmärke [C3] och 3 962 euro för fiske utan tillstånd [C1]. Tyskland har inte meddelat några beslagtaganden eller indragningar av licenser.

2.4. GREKLAND

Grekland upptäckte och meddelade kommissionen 1 021 fall av allvarliga överträdelser (varav 1 018 fall rörde fartyg under grekisk flagg eller grekiska fiskare) fördelade på tio typer av beteenden. De flesta fallen (648 st) rörde användning av förbjudna fiskemetoder [D2]. 1 003 fall var föremål för administrativ uppföljning och 18 fall för både administrativt och straffrättsligt förfarande. Grekland utdömde påföljder i 1 012 fall. Det genomsnittliga bötesbeloppet i 897 fall uppgick till 678 euro och beloppen varierade mellan 300 euro för användning av förfalskade handlingar [C2], för förfalskning av fiskefartygens identitetsmärken [C3] och för riktat fiske efter eller förvaring ombord av arter som omfattas av fiskeförbud [D4] och 1 200 euro för underlåtenhet att stuva förbjudna fiskeredskap [D3]. Grekland lät beslagta fiskeredskap eller fångster i 980 fall och drog in licenser i 560 fall (i både fallen främst för användning av förbjudna fiskemetoder [D2]).

2.5. SPANIEN

Spanien upptäckte och rapporterade 1 785 allvarliga överträdelser (varav 1 295 fall gällde fartyg under spansk flagg eller spanska fiskare, 185 fall gällde fartyg under en annan medlemsstats flagg eller fiskare från en annan medlemsstat, 34 fall gällde tredje land och 271 fall gällde fartyg där man inte angivit flagg eller nationalitet) fördelade på 13 typer av beteenden. De två vanligaste typerna av allvarliga överträdelser var fiske utan fiskelicens eller annat tillstånd [C1] (445 fall) och otillåtet fiske [D5] (375 fall). 780 överträdelser upptäcktes i hamnar. 1 614 fall blev föremål för administrativa förfaranden och påföljder utdömdes i samtliga fall. Det genomsnittliga bötesbeloppet var 2 126 euro och beloppen varierade mellan 105 628 euro för underlåtenhet att stuva förbjudna fiskeredskap [D3] och 545 euro för användning av förfalskade handlingar. Dessutom lät Spanien i samtliga fall beslagta fångster eller fiskeredskap och beordrade indragning av licenserna.

I Spanien var den främsta påföljden böter från 301 euro till 60 000 euro för allvarliga överträdelser och från 60 001 euro till 300 000 euro för mycket allvarliga överträdelser. Ytterligare påföljder var för allvarliga överträdelser avstängning från utövandet av fiskeverksamhet under högst tre år. Man lät också beslagta fiskeredskap eller fångster och upphävde tillfälligt, drog in eller lät bli att förnya tillstånd under högst tre år. För mycket allvarliga överträdelser tillämpade man avstängning från utövandet av fiskeverksamhet under högst fem år. Man lät också beslagta fiskeredskap eller fångster och upphävde tillfälligt, drog in eller lät bli att förnya tillstånd under högst fem år. Dessutom upphävde man lån, bidrag och statligt stöd under högst fem år och beslagtog fartyget. Dessa påföljder kan endast utdömas efter det att man vidtagit administrativa åtgärder som mynnat ut i en administrativ resolution av vilken påföljden framgår. Det administrativa förfarandet får som längst ta sex månader.

2.6. FRANKRIKE

Frankrike upptäckte och informerade kommissionen om 288 fall av allvarliga överträdelser fördelade på 14 typer av beteenden (222 fall gällde fartyg under fransk flagg eller franska fiskare, 59 gällde fartyg under en annan medlemsstats flagg eller fiskare från en annan medlemsstat och 7 fall gällde fartyg där man inte angivit flagg eller nationalitet). De flesta fallen (88) gällde underlåtenhet att iaktta bestämmelserna om minimistorlekar [D6]. 94 överträdelser upptäcktes i hamnar. 20 fall blev föremål för administrativ uppföljning och 203 fall för straffrättsligt förfarande. 139 fall ledde till påföljder. Det genomsnittliga bötesbeloppet var 2 367 euro och beloppen varierade mellan 206 euro för förfalskning av de uppgifter som krävs i kontrolldokumenten [E1] och 7 563 euro för användning eller förvaring ombord av förbjudna fiskeredskap [D1]. Frankrike lät i 84 fall beslagta fiskeredskap eller fångster och drog endast in licenser i ett fall för underlåtenhet att iaktta bestämmelserna om minimistorlekar [D6].

Det rättsliga förfarandet kan, när lagen så föreskriver, medföra att fångster, redskapen eller t.o.m. fartyget beslagtas.

I den skriftliga varning som utfärdas av den allmänne åklagaren påpekas underlåtenheten att följa en bestämmelse. Denna underlåtenhet är dock inte av sådan art att ett straffrättsligt förfarande är berättigat. Om den förseelse upprepas som tas upp i den skriftliga varningen kan straffet skärpas.

Mer än 2 200 fartyg inspekterades (ombord) i vattnen under Frankrikes jurisdiktion eller överhöghet av sjöfartstjänster, kontroll- eller andra organ och mer än 500 har inspekterats av tullmyndigheterna. Det har inte varit möjligt att ange hur många fartyg som inspekterades av nationell eller regional kustbevakning.

13 860 fartyg identifierades från luften.

Ungefär 2 700 inspektioner genomfördes vid landning.

Mer än 33 500 inspektioner utfördes vid försäljningsdisken.

De arter som oftast var föremål för överträdelser är: kummel, rödspätta, marulk, torsk, kammussla och makrill.

Förfarandena kan pågå olika länge beroende på vilken typ det handlar om och detta kan variera beroende på om svaranden är fransk medborgare eller inte.

I början av 2003 antog Direktoratet för fiske och vattenkultur ett administrativt beslut där man fastställde bestämmelser om kontroll av maskstorlek och vajerdiameter på fiskeredskap till havs..

2.7. IRLAND

Irland upptäckte och informerade om 26 allvarliga överträdelser fördelade på 8 typer av beteenden, varav det vanligaste var förfalskning av uppgifter i kontrollhandlingar [E1] (13 fall). 20 fall gällde fartyg under irländsk flagg eller irländska fiskare och 6 gällde fartyg under en annan medlemsstats flagg eller fiskare från en annan medlemsstat. 20 fall blev föremål för straffrättsligt förfarande och 13 av dessa ledde till påföljder. Det genomsnittliga bötesbeloppet var 11 978 euro och beloppen varierade mellan 23 125 euro för riktat fiske efter eller för förvaring ombord av otillåtna arter [D4] till 4 600 euro för landning av fiskeprodukter i strid med kontrollbestämmelserna [F1]. Irland rapporterade in 7 fall av beslagtagande av fiskeredskap eller fångster men inga fall av indragna licenser.

2.8. ITALIEN

Italien upptäckte och underättade kommissionen om 1 074 fall av allvarliga överträdelser (varav 2 fall gällde fartyg där man inte angivit flagg) fördelade på 14 typer av beteenden. De två vanligaste typerna var otillåtet fiske [D5] (479 fall) och fiske utan fiskelicens eller annat tillstånd [C1] (156 fall). 926 överträdelser upptäcktes i hamnar. 112 fall blev föremål för administrativt förfarande, 7 fall för straffrättsligt förfarande och ett fall för både straffrättsligt och administrativt förfarande. 1 025 fall ledde till påföljder. Det genomsnittliga bötesbeloppet i 791 fall var 1 691 euro, och beloppen varierade mellan 2 186 euro för otillåtet fiske [D5] och 61 euro för förfalskning av begärda uppgifter i kontrolldokumenten [E1]. Italien lät dessutom beslagta fångster eller fiskeredskap i 611 fall, varav 276 fall gällde otillåtet fiske [D5] och 105 fall gällde användning eller förvaring ombord av förbjudna fiskeredskap [D1]. Inga uppgifter om indragna licenser har rapporterats in.

2.9. LUXEMBURG

Luxemburg har varken fiskeverksamhet eller fiskebearbetningsindustri.

2.10. NEDERLÄNDERNA

Nederländerna upptäckte och informerade kommissionen om 122 fall av allvarliga överträdelser (varav 101 fall rörde fartyg under nederländsk flagg eller nederländska fiskare) fördelade på 7 typer av beteenden. De flesta fallen (49) rörde förfalskning av de uppgifter som krävs i kontrolldokumenten [E1]. 97 överträdelser upptäcktes på land. 122 fall blev föremål för straffrättsligt förfarande. Nederländerna utdömde påföljder i 67 fall. I 33 fall var det genomsnittliga bötesbeloppet 1 727 euro, och beloppen varierade mellan 310 euro för användning av förbjudna fiskemetoder [D2] och 5 590 euro för användning eller förvaring ombord av förbjudna fiskeredskap [D1]. Nederländerna rapporterade in 50 fall av beslagtagna fiskeredskap eller fångster. Inga uppgifter om indragna licenser har rapporterats in.

2.11. ÖSTERRIKE

Österrike har inte rapporterat in några fall av allvarliga överträdelser.

2.12. PORTUGAL

Portugal upptäckte och rapporterade in 1 579 fall av allvarliga överträdelser (varav 1 560 gällde fartyg under portugisisk flagg eller portugisiska fiskare, 17 fall gällde fartyg under en annan medlemsstats flagg eller fiskare från en annan medlemsstat och 2 fall gällde tredje land) fördelade på 11 typer av beteenden (i 5 av fallen har man inte angivit vilken typ av beteende det handlar om). De två vanligaste typerna av allvarliga överträdelser var fiske utan fiskelicens eller annat tillstånd [C1] (420 fall) och otillåtet fiske [D5] (357 fall). Administrativa förfaranden inleddes i 1 437 fall och straffrättsligt förfarande i endast 3 fall. Totalt utdömdes 550 påföljder. Det genomsnittliga bötesbeloppet var 491 euro och beloppen varierade mellan 139 euro för förfalskning av fartygens identitetsmärken [C3] och 1 232 euro för underlåtenhet att följa handelsnormer. Dessutom lät Portugal i 207 fall beslagta fångster eller fiskeredskap. Inga uppgifter om indragna licenser har rapporterats in.

Det rättsliga värdet av anmärkningar/varningar ligger i att man försöker uppnå ett såväl förebyggande som avskräckande syfte.

2002 inspekterades 2 624 fartyg till havs och 4 683 fartyg i hamn. 880 inspektioner ägde rum vid fiskauktioner och 1 728 på andra ställen (marknader, lagerlokaler, försäljningsställen inom detaljhandeln, snabbköp, restauranger, fordon).

Kummel och taggmakrill var de arter som oftast var föremål för överträdelser år 2002.

Det tar i genomsnitt 10 månader att genomföra ett administrativt förfarande.

Inga nya rättsliga bestämmelser avseende fiskekontroll antogs av Portugal 2002.

2.13. FINLAND

Finland upptäckte och informerade om 2 allvarliga överträdelser, båda gällde fartyg under finsk flagg eller finska fiskare och avsåg endast en typ av beteende, nämligen förfalskning av de uppgifter som krävs i kontrolldokumenten [E1]. Båda överträdelserna upptäcktes på land. Båda fallen blev föremål för administrativa förfaranden men påföljder utdömdes endast i det ena fallet. Böterna uppgick till 420 euro. Finland har inte informerat om några indragningar av licenser.

2.14. SVERIGE

Sverige upptäckte och informerade kommissionen om 125 fall av allvarliga överträdelser (varav 108 fall rörde fartyg under svensk flagg eller svenska fiskare) fördelade på tio typer av beteenden. De två vanligaste typerna av allvarliga överträdelser var fiske utan innehav av fiskelicens eller annat tillstånd [C1] (55 fall) och förfalskning av de uppgifter som krävs i kontrolldokumenten [E1] (27 fall). 35 fall blev föremål för straffrättsligt förfarande och 6 fall ledde till påföljder. Det genomsnittliga bötesbeloppet var 536 euro, och beloppen varierade mellan 100 euro för otillåtet fiske [D5] och 741 euro för förfalskning av de uppgifter som krävs i kontrolldokumenten [E1]. Sverige har anmält några indragningar av licenser.

2.15. FÖRENADE KUNGARIKET

Förenade Kungariket upptäckte och informerade om 125 allvarliga överträdelser utan att ange fartygens flagg eller fiskarnas nationalitet. Dessa fall gällde 9 typer av beteenden. De flesta fallen (89) rörde förfalskning av de uppgifter som krävs i kontrolldokumenten [E1]. 114 fall blev föremål för straffrättsligt förfarande och 11 fall blev föremål för administrativt förfarande. Samtliga fall ledde till påföljder. Det genomsnittliga bötesbeloppet var 8 795 euro och beloppen varierade mellan 1 999 euro för användning av förbjudna fiskemetoder [D2] och 31 980 euro för ingrepp i VMS-systemet [E2]. Förenade kungariket har inte informerat om några indragningar av licenser.

Muntliga och skriftliga varningar kan ges för mindre överträdelser. Skriftliga varningar utfärdas också för allvarligare överträdelser där åtal inte ligger i det allmänna intresset på grund av förseelsens omfattning och otillräckliga bevis.

2002 inspekterades 2 426 fartyg till havs och 9 980 i hamn. 2 772 företag (beredningsfabriker, snabbköp och grossister) och fiskauktioner inspekterades.

De arter som oftast var föremål för allvarliga överträdelser är: torsk, kolja, gråsej, vitling, makrill, sill, havskräfta, marulk, kummel, glasvar, rödspätta, kammussla och tunga.

Det finns inga tillgängliga uppgifter om hur länge förfarandena pågår.

2002 ägde ett samråd med fiskerinäringen rum beträffande ett nytt system för registrering av de fiskhandlare som säljer fisk i första ledet. Ytterligare en samrådsrunda kommer att äga rum 2003.

3. ALLVARLIGA ÖVERTRÄDELSER I FÖRHÅLLANDE TILL ANTAL FISKEFARTYG I MEDLEMSSTATERNA

I nedanstående tabell anges för varje medlemsstat hur många fartyg som var införda i gemenskapens register den första januari 2003 samt antalet allvarliga överträdelser som upptäcktes och rapporterades in av respektive medlemsstat. Det bör påpekas att alla fall av allvarliga överträdelser inte nödvändigtvis gäller fiskefartyg.

>Plats för tabell>

4. KOMMENTARER TILL DE RAPPORTER SOM MEDLEMSSTATERNA LÄMNAT IN

Medlemsstaterna rapporterade in totalt 6 756 fall av allvarliga överträdelser avseende alla de typer av överträdelser som anges i förteckningen till rådets förordning (EG) nr 1447/1999. Antalet upptäckta överträdelser är alltså lägre än de föregående två åren (7 298 år 2000 och 8 139 år 2001).

Precis som tidigare år avser nästan hälften av de rapporterade fallen otillåtet fiske antingen utan tillstånd [C1] eller i förbjudna områden [D5]. Ett stort antal av överträdelserna avsåg användning av förbjudna fiskemetoder [D2] och förfalskning av de uppgifter som krävs i kontrolldokumenten [E1]. Däremot har ytterst få fall rapporterats avseende försvårande av observatörernas arbete [B1], förfalskning, förstörande eller ändring av bevismaterial [A2] och underlåtenhet att iaktta bestämmelserna för omlastningar [D7].

Ett stort antal överträdelser begicks av nationella fartyg från den rapporterande medlemsstaten. Endast 5% av fallen gällde fartyg från en annan medlemsstat än den som lämnade in rapporten och mindre än 1% gällde fartyg från tredje land.

2 250 överträdelser upptäcktes i hamnar, främst i Spanien och Italien.

När det gäller förfaranden har ett administrativt förfarande inletts i de flesta fallen. Belgien, Irland, Nederländerna och Sverige tillämpade uteslutande ett straffrättsligt förfarande så snart en överträdelse upptäcktes.

74% av överträdelseförfarandena ledde till påföljder. I Grekland och Förenade kungariket ledde 99 respektive 100% av överträdelserna till påföljder. I Sverige, å andra sidan, ledde endast 5% av överträdelserna till påföljder. Det går inte att utesluta att dessa siffror i viss utsträckning innehåller förfaranden som inleddes under de föregående åren men inte avslutades förrän 2002.

Jämförelsen av de utdömda bötesbeloppen visar på stora skillnader mellan medlemsstaterna. För samma typ av överträdelser varierar storleken på böterna mellan de olika medlemsstaterna.

Exempelvis:

* För fiske utan innehav av fiskelicens eller annat tillstånd [C1] uppgick det genomsnittliga bötesbeloppet till 384 euro i Grekland och 21 400 euro i Irland.

* För otillåtet fiske [D5] var det genomsnittliga bötesbeloppet 100 euro i Sverige och 3 354 euro i Danmark

* För förfalskning av de uppgifter som krävs i kontrolldokumenten [E1] var det genomsnittliga bötesbeloppet 61 euro i Italien och 9 148 euro i Förenade kungariket.

I allmänhet var det genomsnittliga bötesbelopp som tillämpades i Finland 420 euro och 11 978 euro i Irland. Med hjälp av det genomsnittliga bötesbeloppet går det att räkna ut hur mycket fiskerinäringen i varje medlemsstat har betalat på grund av allvarliga överträdelser (se bilaga X). Noteras bör att det i förordning (EG) nr 1444/99 inte görs någon rangordning av hur allvarliga de 19 typerna av överträdelserna är.

Det genomsnittliga bötesbelopp som utdömdes efter förfaranden som ledde till påföljder uppgick till 1 757 euro, vilket nästan är detsamma som motsvarande belopp det föregående året. Dessutom lät man i 3 597 fall beslagta fångster eller fiskeredskap. Grekland, Spanien och Italien är de medlemsstater som uppgav att de hade tillämpat denna åtgärd i ett stort antal fall. Tyskland, Finland, Sverige och Förenade kungariket rapporterade däremot inga beslagtagna fångster eller fiskeredskap.

När det gäller indragna licenser visar det sig att Grekland, Spanien och, om än i mindre utsträckning, Danmark systematiskt tillämpade denna typ av påföljd. Totalt bestraffades 2 286 fall av allvarliga överträdelser med indragningar av licenser.

Det är uppenbart att såväl beslagtagande av fångster/redskap som indragning av licenser får avsevärda ekonomiska följder för fiskeföretagen. Det är därför olyckligt att det för närvarande inte går att göra någon exakt utvärdering.

En jämförelse mellan antalet fartyg som ing i fiskefartygsregistret per den första januari 2003 (90 342) och antalet överträdelser för vilka påföljder utdömdes (5 003) visar att förfaranden inleddes för 5,5% av flottan. Denna procentandel är i verkligheten något lägre eftersom vissa förfaranden som det inte finns möjlighet att ange något antal för avser aktörer på land.

5. allmänna kommentarer till resultaten

Kommissionen är i färd med att genomföra en utvärdering av de påföljder som kan utdömas på grundval av nationell lagstiftning, när det gäller fiskeaktiviteter. Följande kommentarer grundar sig främst på utvärderingens resultat som nu är definitivt.

Sociala och ekonomiska faktorer som värdet av den landade fångsten och det faktum att levnadsstandarden för fiskare inom och mellan medlemsstaterna varierar används ofta som argument för att rättfärdiga att även storleken på de bötesbelopp som utdöms i olika medlemsstater och av de olika myndigheterna skiljer sig från varandra. Storleken på böterna tycks inte ha någon koppling till om myndigheterna inleder ett straffrättsligt eller administrativt förfarande. Å andra sidan kan man säga att de rättsliga myndigheterna och i stor utsträckning även åklagarmyndigheterna inte är tillräckligt införstådda med allvaret i fiskeöverträdelserna. Eftersom åklagare och domstolar har hög arbetsbelastning är det inte troligt att de kommer att prioritera dessa fall, vilket innebär lägre böter och längre handläggningstider. När goda resultat har uppnåtts och när samarbetet mellan myndigheterna har fungerat väl beror detta alltid på hårt och hängivet arbete, inte minst från inspektörernas och kontrollmyndigheternas sida.

Vissa medlemsstater har dessutom en tendens att inte beakta den ekonomiska vinst som överträdelsen kan medföra som ett kriterium när man fastställer bötesbeloppet. Lagöverträdarens ekonomiska situation visar sig oftast vara en mycket viktigare faktor. I ett antal medlemsstater finns det möjlighet att förenkla handläggningen och snabbt komma fram till påföljderna, antingen genom att göra upp i godo (vanligtvis via åklagare), genom en betalningsorder utfärdad av polis- eller kontrollmyndigheter eller genom frivillig betalning. Denna förenklade handläggning kan visserligen påskynda förfarandet men böterna avskräcker ofta inte så mycket.

Påpekas bör att beslagtagande av fångster eller fiskeredskap fortfarande inte tillämpas generellt trots det faktum att denna typ av påföljder kan visa sig vara effektivare. Avsaknaden av konfiskering/förverkande i kombination med böter som inte ens motsvarar den ekonomiska vinsten kommer att få till följd att de utdömda påföljderna inte får någon avskräckande verkan. I vissa medlemsstater beslagtas både fångst och redskap, vilket kombinerat med böter gör att påföljderna blir mycket stränga.

Trots att de flesta medlemsstater redan har en rättslig grund för att dra tillbaka licenser har endast tre av dem tillämpat denna åtgärd (Danmark, Grekland och Spanien). Det tycks finnas ett allmänt motstånd mot denna typ av åtgärd, ofta med hänvisning till mänskliga rättigheter (rätten att försörja sig), de komplicerade och segslitna förfarandena och graden av stränghet.

Den utbredda tillämpningen av skriftliga eller t.o.m. muntliga varningar är en källa till oro eftersom syftet med dessa är vagt. Dessutom registreras de inte alltid och de är till liten hjälp när det gäller att avskräcka från överträdelser.

I vissa fall finns det indikationer på att medlemsstaterna har en tendens att vara strängare mot utländska fartyg och inhemska fartyg med utländska ägare.

6. slutliga kommentarer

Precis som för tidigare meddelanden om allvarliga överträdelser av den gemensamma fiskeripolitikens bestämmelser bör det påpekas att den insamlade informationen inte är så lätt att tolka eftersom den endast består av siffror. När en medlemsstat inte förser kommissionen med mer detaljerad information som kan bringa klarhet i siffrorna är det svart att göra en korrekt bedömning av situationen.

Dessutom tyder mycket på att de uppgifter avseende allvarliga överträdelser som lämnas in till kommissionen är bristfälliga. I vissa fall verkar det som antalet inrapporterade överträdelser kan omfatta fritidsfiske och andra fiskeaktiviteter som inte omfattas av den gemensamma fiskeripolitiken. När det gäller de genomsnittliga bötesbeloppen finns det fall där de rapporterade nivåerna sannolikt omfattar siffror för konfiskering som skulle ha rapporterats separat. Det finns också indikationer på att man i vissa instanser låter bli att rapportera utgången av ett fall eftersom fallet i fråga inte avslutas samma år som överträdelserna upptäcktes.

Dessutom varierar tillförlitligheten hos de insamlade uppgifterna avsevärt t.o.m. inom samma medlemsstat. Detta skulle t.ex. kunna vara fallet när ansvaret är decentraliserat eller när ansvaret delas mellan olika myndigheter med olika organisatoriska strukturer. Det tycks också finnas ett allmänt problem med bristande feedback avseende fallens utgång, särskilt från de rättsliga myndigheterna, vilket kan leda till mindre tillförlitlig statistik.

Eftersom medlemsstaterna inte alltid använder rätt överträdelsekoder eller inte fyller i blanketten i bilaga I till förordning (EG) nr 2740/99 på ett korrekt sätt går det inte att använda de inlämnade uppgifterna fullt ut. Kommissionen vill därför framhålla att det är viktigt att följa kraven.

Med tanke på alla dessa brister vill kommissionen rent allmänt understryka att den påföljdsnivå som framgår av de tabeller som bilagts detta meddelande ännu inte är tillfredsställande eftersom påföljderna inte tycks ha en avskräckande effekt. För att bevisa detta räcker det att jämföra de belopp som betalats av fiskerinäringen till följd av en påföljd (se bilaga X) med landningsvärdet: de utgör grovt räknat en tusendel av landningsvärdet för 2001. En annan källa till oro är också det minskande antalet förfaranden som inletts till följd av överträdelser av gemensamma fiskeripolitikens bestämmelser jämfört med tidigare år och det gäller att rätta till detta.

I december 2002, när rådet antog förordning (EG) nr 2371/2002, slog man åter fast sitt åtagande att agera mot de ansvariga för allvarliga överträdelser genom att ålägga påföljder som står i proportion till hur allvarliga överträdelserna är för att på sätt effektivt avskräcka aktörerna från att fortsätta att bryta mot reglerna. Den här rapporten visar att det behövs göras mer för att omsätta den politiska viljan i praktiken.

För att leva upp till gemenskapsbestämmelserna måste alla medlemsstater se till att påföljderna är avskräckande. Dessutom måste medlemsstaterna tillämpa eller utöka tillämpningen av andra åtgärder som beslagtagande av fångster och redskap och indragning av fisketillstånd. Kommissionen uppmuntrar också initiativ som syftar till att öka domares och allmänne åklagares medvetenhet om behovet av att på ett effektivt sätt ansätta illegalt fiske för att uppnå överensstämmelse med bestämmelserna för användandet av marina resurser. För detta ändamål är kommissionen beredd att hjälpa medlemsstaterna att vidta de åtgärder som tagits fram för att uppnå dessa målsättningar.

I enlighet med artikel 25.4 i förordning (EG) nr 2371/2002 kommer kommissionen inom sinom tid att lägga fram ett förslag till rådet om en katalog över påföljder till allvarliga överträdelser av den gemensamma fiskeripolitikens bestämmelser. Katalogen är framtagen för att främja att bestämmelserna efterlevs genom sinsemellan anpassade påföljder som skall tillämpas med samma stränghet i hela gemenskapen. Detta kommer utan tvekan att hjälpa nationella myndigheter att skingra fiskarnas farhågor, skapa konkurrens på lika villkor, vilket är en förutsättning för en rättvis fiskeverksamhet och därmed främja efterlevandet av den gemensamma fiskeripolitikens bestämmelser.

Förteckning över tabeller

* Datum för överföring av uppgifter (bilaga I).

* Antal fall som upptäckts indelade efter typ av allvarlig överträdelse och per medlemsstat (bilaga II).

* Antal fall som upptäckts indelade efter nationalitet hos den som har begått en allvarlig överträdelse och per medlemsstat (bilaga III).

* Typ av förfarande som inletts per typ av allvarlig överträdelse och per medlemsstat (bilaga IV).

* Antal fall som har lett till påföljd indelade efter typ av allvarlig överträdelse och per medlemsstat (bilaga V).

* Genomsnittliga bötesbelopp per typ av allvarlig överträdelse och per medlemsstat (bilaga VI).

* Antal beslagtaganden per typ av allvarlig överträdelse och per medlemsstat (bilaga VII).

* Antal indragningar av licenser indelade efter typ av allvarlig överträdelse och per medlemsstat (bilaga VIII).

* Antal fall som upptäckts i hamn indelade efter typ av allvarlig överträdelse och per medlemsstat (bilaga IX).

* Belopp betalade av fiskerinäringen i varje medlemsstat till följd av allvarliga överträdelser. (Bilaga X).

*

BILAGA I

>Plats för tabell>

BILAGA II

ANTAL FALL SOM UPPTÄCKTS INDELADE EFTER TYP AV ALLVARLIG ÖVERTRÄDELSE OCH PER MEDLEMSSTAT 2002

>Plats för tabell>

BILAGA III

ANTAL FALL SOM UPPTÄCKTS INDELADE EFTER NATIONALITET HOS DEN SOM HAR BEGÅTT EN ALLVARLIG ÖVERTRÄDELSE OCH PER MEDLEMSSTAT 2002

>Plats för tabell>

BILAGA IV

TYP AV FÖRFARANDE SOM INLETTS (*) PER TYP AV ALLVARLIG ÖVERTRÄDELSE OCH PER MEDLEMSSTAT 2002

>Plats för tabell>

(*) A = Administrativt P = Straffrättsligt A & P = Administrativt+straffrättsligt

BILAGA V

ANTAL FALL SOM HAR LETT TILL PÅFÖLJD INDELADE EFTER TYP AV ALLVARLIG ÖVERTRÄDELSE OCH PER MEDLEMSSTAT 2002

>Plats för tabell>

* inom parentes, antal upptäckta fall

BILAGA VI

GENOMSNITTLIGA BÖTESBELOPP PER TYP AV ALLVARLIG ÖVERTRÄDELSE OCH PER MEDLEMSSTAT 2002

>Plats för tabell>

* inom parentes, antal fall där böter utdömdes

BILAGA VII

ANTAL BESLAGTAGANDEN PER TYP AV ALLVARLIG ÖVERTRÄDELSE OCH PER MEDLEMSSTAT 2002

>Plats för tabell>

* inom parentes, antal upptäckta fall

BILAGA VIII

ANTAL INDRAGNINGAR AV LICENSER INDELADE EFTER TYP AV ALLVARLIG ÖVERTRÄDELSE OCH PER MEDLEMSSTAT 2002

>Plats för tabell>

>Plats för tabell>

BILAGA IX

ANTAL FALL SOM UPPTÄCKTS I HAMN INDELADE EFTER TYP AV ALLVARLIG ÖVERTRÄDELSE OCH PER MEDLEMSSTAT 2002

>Plats för tabell>

BILAGA X

BELOPP BETALDA AV FISKERINÄRINGEN I VARJE MEDLEMSSTAT TILL FÖLJD ALLVARLIGA ÖVERTRÄDELSER

>Plats för tabell>