[pic] | EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION |

Bryssel den 2.2.2005

SEK(2005) 145 slutlig

Rekommendation till

RÅDETS YTTRANDE

enligt artikel 5.3 i rådets förordning ( EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om Tysklands uppdaterade stabilitetsprogram, 2004-2008

(framlagt av kommissionen)

MOTIVERING

Enligt rådets förordning (EG) nr 1466/97 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken[1] fastställdes att de deltagande medlemsstaterna, dvs. de länder som införde den gemensamma valutan skulle lägga fram stabilitetsprogram till rådet och kommissionen senast den 1 mars 1999. Rådet skulle enligt artikel 9 i förordningen granska dessa program på grundval av de bedömningar som gjorts av kommissionen och av den kommitté som inrättas genom artikel 114 i fördraget, Ekonomiska och finansiella kommittén. Kommissionen utfärdade rekommendationer om samtliga program, och rådet granskade sedan programmen och avgav sina yttranden med utgångspunkt från kommissionens rekommendationer och efter samråd med Ekonomiska och finansiella kommittén. Enligt förordningen skulle medlemsstaterna årligen lägga fram uppdaterade program, som också kan granskas av rådet enligt samma förfaranden.

Kommissionen inledde förfarandet vid alltför stora underskott gentemot Tyskland den 19 november 2002, och rådet beslutade den 21 januari 2003 att ett alltför stort underskott förelåg. Rådet rekommenderade samtidigt Tyskland att vidta åtgärder för att få denna situation att upphöra före 2004 års utgång. Mot bakgrund av rådets slutsatser av den 25 november 2003 och Europeiska gemenskapernas domstols avgörande av den 13 juli 2004 drog kommissionen dock slutsatsen – i ett meddelande till rådet av den 14 december 2004[2] – att 2005 bör väljas som tidsfrist för när Tyskland skall ha korrigerat sitt alltför stora underskott. Kommissionen bedömde också att de åtgärder som Tyskland dittills hade vidtagit på det stora hela var förenliga med kravet på att det alltför stora underskottet skulle vara korrigerat senast 2005, och att inga ytterligare åtgärder föreföll vara nödvändiga i det skedet av förfarandet. Kommissionen framhöll dock att den i ett senare skede kan komma att tvingas rekommendera rådet att förstärka övervakningen av de offentliga finanserna och vidta de åtgärder som krävs med tillämpning av bestämmelserna i fördraget och stabilitets- och tillväxtpakten om det skulle visa sig att man inte lyckats genomföra den planerade korrigeringen. Denna bedömning bekräftades i ordförandeskapets slutsatser från Ekofinrådets möte av den 18 januari 2005. Tyskland upprepade också sitt åtagande att vidta alla nödvändiga åtgärder för att få ned sitt underskott under 3 % av BNP 2005 och hålla det inom denna gräns även 2006.

Tysklands första stabilitetsprogram, som omfattade perioden 1998–2002, lades fram den 4 januari 1999 och granskades av rådet den 15 mars samma år[3]. Därefter lades uppdaterade program fram varje år. Den 1 december 2004 lade Tyskland fram den senaste uppdateringen av stabilitetsprogrammet. Kommissionen har gjort en teknisk utvärdering av denna uppdatering med hänsyn tagen till kommissionens höstprognoser, som lagts fram i enlighet med uppförandekoden[4], den allmänt vedertagna beräkningsmetoden för potentiell produktionskapacitet och konjunkturrensade saldon, rekommendationerna i de allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken för perioden 2003–2005 och de principer som har fastställts i kommissionens meddelande av den 27 november 2002 till rådet och Europaparlamentet om bättre samordning av finanspolitiken[5]. Denna utvärdering ger anledning till följande synpunkter:

- Tysklands regering antog den senaste uppdateringen av landets stabilitetsprogram den 1 december 2004. Programmet omfattar perioden 2004–2008. Det uppdaterade programmet uppfyller i stort sett uppgiftskraven i ”uppförandekoden för stabilitets- och konvergensprogrammens innehåll och utformning”. De brister som bör framhållas gäller i) informationen om de antaganden som gjorts vad gäller externa faktorer, ii) förekomsten av ojämförbara data (effekten av föreslagna åtgärder jämförs ibland med ett för läsaren okänt grundantagande, ibland med 2004 års siffror) samt iii) det faktum att centrala uppgifter anges avrundade. På detaljnivå kan samtidigt en del förbättringar konstateras, bland annat att ENS 95 används konsekvent som statistisk referensram för det makroekonomiska scenariot och budgetberäkningarna.

- Enligt det makroekonomiska scenario som ligger till grund för programmet förutses en BNP-tillväxt på 1,7 % för 2005, dvs. ungefär samma nivå som det förväntade slutliga utfallet för 2004 (1,8 %). Efter en justering för relativt betydande kalendereffekter pekar siffrorna dock på en förbättring av tillväxten med ¾ procentenheter 2005. Under de sista tre åren som programmet omfattar förväntas tillväxten ligga stabilt på 2 % per år. Enligt kommissionens beräkningar utifrån den allmänt vedertagna metoden skulle uppgifterna i programmet tyda på att den reala tillväxten kommer att ligga något över den potentiella (som i sin tur beräknas till i genomsnitt 1½ % under 2004–2008.) Det negativa produktionsgapet förväntas bestå ända till 2008. För 2005 bör noteras att kommissionens beräkningar är något mindre optimistiska än de som programmet bygger på, och att de negativa prognosriskerna dessutom har ökat sedan höstprognosen gjordes. Men även om beräkningarna av real BNP-tillväxt alltså omfattas av en viss negativ risk för just 2005 förefaller de väl avvägda för de övriga åren. Sammantaget bedöms dock den BNP-deflator som prognosen bygger på vara tilltagen något i överkant, vilket kan medföra en viss överskattning även av de förväntade skatteintäkterna mot slutet av programperioden.

- Liksom i tidigare uppdateringar bygger den finanspolitiska strategin på medellång sikt på en avvägning mellan strukturreformer, budgetkonsolidering och konjunkturmässig stabilisering. Programmet syftar till att få ned det offentliga underskottet under 3 % av BNP 2005, och därefter se till att den nedåtgående trenden fortsätter. Underskottet förutses minska från 3,7 % av BNP 2004 till 2,9 % 2005, och därefter fortsätta minska stadigt med ½ procentenhet av BNP per år till 1 ½ % av BNP 2008. Jämfört med föregående uppdatering är justeringstakten relativt oförändrad, även om den förskjutits med ett år som en följd av att tillväxtscenariot fått skrivas ned en aning. Det primära saldot förväntas utvecklas från ett underskott på ½ % av BNP 2004 till ett överskott på 2 % av BNP 2008. Enligt kommissionens beräkningar utifrån den allmänt vedertagna metoden förutses också det konjunkturrensade saldot förbättras med 0,6 procentenheter 2005, men därefter med endast 0,3 procentenheter per år 2007–08, för att slutligen nå nivån - 1,3 % av BNP 2008. Enligt denna beräkning skulle således saldot inte nå ett läge ”nära balans” i slutet av programperioden.

- Såvitt det går att bedöma på basis av tillgängliga uppgifter skulle de åtgärder som Tyskland aviserat vara till räckliga för att få ned underskottet till 2,9 % 2005, vilket skall jämföras med det underskott på 3,4 % som förväntades enligt kommissionens höstprognos i oktober 2004. Två typer av risker kan dock påverka den tyska prognosen. För det första kan tillväxten komma att bli svagare än beräknat. För det andra kan kostnaderna för sociala transfereringar bli större än beräknat, även av andra orsaker än en oväntat svag tillväxt. Dessutom bör det noteras att den viktigaste av de engångsåtgärder som planeras för att få ned underskottet fortfarande är beroende av ett beslut från Eurostat. Läget i de offentliga finanserna förblir känsligt även efter 2005, även om den offentliga sektorns samlade underskott förväntas stanna under 3 % av BNP. Den finanspolitiska strategi som presenteras i uppdateringen förefaller otillräcklig för att garantera att stabilitets- och tillväxtpaktens medelfristiga mål om offentliga finanser nära balans eller i överskott skall kunna uppnås. Även om man för närvarande genomför mycket kraftfulla strukturreformer som kan förväntas minska utgifterna på medellång sikt bedöms den korrigering som förutses i programmet vara ganska blygsam, särskilt med tanke på att det konjunkturrensade underskottet beräknas minska med mindre än 0,5 procentenhet per år. Justeringstakten under programmets senare år verkar också väl optimistisk, särskilt vad gäller de förväntade överskotten från socialförsäkringssystemen. Från och med 2006 förefaller de beräknade skatteintäkterna också vara ganska högt satta, och det bör noteras att de engångsåtgärder som vidtogs i november 2004 för att få ned 2005 års underskott under 3 % av BNP kommer att ha en viss negativ inverkan på budgetsaldot i slutet av programperioden och därefter. Med hänsyn tagen även till dessa risker förefaller inte den utveckling av budgetsaldot fram till 2008 som skisseras i programmet ge en tillräcklig säkerhetsmarginal mot att överskrida referensvärdet för det offentliga underskottet på 3 % av BNP med normala konjunktursvängningar.

- Skuldkvoten förefaller också ligga kvar över 60 % av BNP under hela programperioden. Under perioden 2001–2004 ökade skuldkvoten med 6 procentenheter upp till 65 ½ % av BNP, medan den under programperioden förväntas avta måttligt till ca 65 % 2008. Skuldkvotens utveckling berörs av samma risker som det offentliga underskottet: om det senare utvecklas sämre än förväntat innebär detta, från och med 2007, att även reduceringen av den samlade skulden fördröjs.

- Programmet innehåller också en aktualiserad beskrivning av de strukturreformer som pågår på arbetsmarknaden (inom Agenda 2010-initiativet), inom pensionssystemet samt inom hälso- och sjukvårdssystemen. Dessa reformer utgör den främsta orsaken till den beräknade minskningen av penningtransfereringar med 2 % av BNP samt av offentlig slutkonsumtion med 1 ½ procentenhet mellan 2004–2008. 2005 införs ett nytt socialbidragssystem som stärker arbetslösas incitament att söka arbete. Det nya systemet avhjälper dock inte helt den s.k. arbetslöshetsfällan när det gäller lågavlönat arbete och förhållandet mellan skatter och bidrag. Det offentliga pensionssystemet har blivit mer hållbart genom att pensioner och avgiftsnivåer kopplats till den demografiska utvecklingen. Incitamenten för att gå i pension senare har stärkts, och möjligheten att överföra olika tilläggspensioner har förbättrats. Inom hälso- och sjukvårdssektorn har reformer lett till påtagligt lägre utgifter 2004. Dessa framsteg bedöms dock bara delvis motverka det ökade utgiftstryck som förväntas i framtiden.

- Tyskland förefaller befinna sig i ett relativt gynnsamt läge när det gäller de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet, för vilken den beräknade budgetkostnaden på grund av befolkningens ökande medelålder utgör en viktig faktor. Denna hållbarhet är dock i högsta grad beroende av att man lyckas genomföra den planerade konsolideringen av de offentliga finanserna på medellång sikt. De strukturreformer som redan fastställts i lag förväntas dämpa de offentliga kostnaderna för befolkningens ökande medelålder, och detta gäller framför allt reformen av pensionssystemet. Generellt sett råder det dock en betydande osäkerhet om hur de pågående reformerna kommer att lätta på utgiftstrycket, och det medges också i programmet att det behövs ytterligare insatser för att hålla utgifterna i schack, inte minst vad gäller hälso- och sjukvårdsrelaterade utgifter.

- Sammanfattningsvis överensstämmer den ekonomiska politik som presenteras i 2004 års uppdatering endast delvis med de landsspecifika allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken på området för de offentliga finanserna. En brist som kan konstateras är att ingen förbättring av det konjunkturrensade underskottet skedde under 2004. Vidare ligger den planerade justeringen av det konjunkturrensade saldot under en halv procentenhet per år från och med 2007, och den omgärdas dessutom av vissa risker. Den planerade justeringen kommer inte att räcka till för att nå ett saldo nära balans i de offentliga finanserna under programperioden, trots att Tyskland genomfört betydande strukturreformer i syfte att skaffa sig ett bättre utgångsläge för att hantera konsekvenserna av befolkningens ökande medelålder (särskilt reformer på arbetsmarknaden och inom pensionssystemen). Det förblir därför av yttersta vikt att Tyskland kan få till stånd en gynnsammare utveckling, både vad gäller real och potentiell tillväxt, genom att verka för att öka deltagandet i arbetsmarknaden och i arbetslivet.

- Mot bakgrund av denna bedömning bör Tyskland (i) vidta alla åtgärder som krävs för att dess alltför stora underskott skall justeras 2005, (ii) fortsätta sitt arbete för att justera budgetsaldot under åren efter 2005 på så sätt att ett läge nära balans kan uppnås i slutet av programperioden, och (iii) fullfölja de strukturreformer som syftar till att stärka de offentliga finansernas hållbarhet på lång sikt, inte minst inom hälso- och sjukvårdssystemet.

* * *

På grundval av denna bedömning har kommissionen antagit den bifogade rekommendationen till rådets yttrande om Tysklands uppdaterade stabilitetsprogram och överläämnar den till rådet.

Rekommendation till

RÅDETS YTTRANDE

enligt artikel 5.3 i rådets förordning ( EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om Tysklands uppdaterade stabilitetsprogram, 2004-2008

EUROPEISKA UNIONENS RÅD AVGER FÖLJANDE YTTRANDE

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken[6], särskilt artikel 5.3 i denna,

med beaktande av kommissionens rekommendation, och

efter samråd Ekonomiska och finansiella kommittén.

HÄRIGENOM FRAMFÖRS FÖLJANDE.

1. Den [17 februari 2005] granskade rådet Tysklands uppdaterade stabilitetsprogram, som omfattar perioden 2004–2008. Programmet uppfyller till stor del uppgiftskraven i den reviderade ”uppförandekoden för stabilitets- och konvergensprogrammens innehåll och utformning”. Brister som bör framhållas är dock att de sifferuppgifter som anges i programmet oftast är avrundade, att ojämförbara data blandas och att det saknas bakgrundsinformation till en del av de antaganden som görs om externa faktorer. Tyskland uppmanas därför att se till att uppgiftskraven uppfylls.

2. Enligt det makroekonomiska scenario som ligger till grund för programmet förutses en BNP-tillväxt på 1,7 % för 2005, dvs. ungefär samma nivå som det förväntade slutliga utfallet för 2004 (1,8 %). Efter en justering för relativt betydande kalendereffekter pekar siffrorna dock på en ökning av tillväxten med ¾ procentenheter 2005. Under de sista tre åren som programmet omfattar förväntas tillväxten ligga stabilt kring 2 % per år. Med nuvarande perspektiv bedöms detta scenario vara rimligt, även om tillväxtprognosen för 2005 verkar tämligen optimistisk. De inflationsberäkningar som redovisas i programmet förefaller ligga en aning högt.

3. Den 21 januari 2003 beslutade rådet att det förelåg ett alltför stort underskott i Tyskland, och rekommenderade att denna situation skulle åtgärdas senast till 2004. Av skäl som redovisas i kommissionens meddelande till rådet och Europaparlamentet av den 14 december 2004 om ”Tysklands och Frankrikes situation efter EG-domstolens dom med avseende på deras skyldigheter enligt förfarandet vid alltför stora underskott”[7] har kommissionen dock dragit slutsatsen att den relevanta tidsfristen för korrigeringen av det alltför stora underskottet bör vara 2005, eftersom rådets slutsatser från november 2003 hade fått rättslig verkan innan de ogiltigförklarades av domstolen. I linje med ovan nämnda meddelande syftar den budgetstrategi som presenteras i programmet till att få ner det offentliga underskottet under fördragets referensvärde på 3 % av BNP 2005, och att därefter fortsätta minska underskottet under de följande åren. Underskottet beräknas minska stadigt med ½ procentenhet per år från och med 2005, och således nå ned till ca 1½ % av BNP 2008. De beräkningar som kommissionen gjort utifrån sifferuppgifterna i programmet och på grundval av den allmänt vedertagna beräkningsmetoden tyder på att det konjunkturrensade underskottet kommer att reduceras med något mindre än ½ procentenhet från och med 2005, och hamna på nivån 1 % av BNP 2008. Liksom i tidigare uppdateringar bygger den finanspolitiska strategin på medellång sikt på en avvägning mellan strukturreformer, budgetkonsolidering och konjunkturmässig stabilisering.

4. På grundval av tillgängliga uppgifter förefaller de åtgärder som Tyskland har aviserat vara tillräckliga för att få ned underskottet till 2,9 % av BNP 2005, vilket skall jämföras med det underskott på 3,4 % som förväntades enligt kommissionens höstprognos i oktober 2004. De offentliga finanserna befinner sig dock fortfarande i ett känsligt läge. En korrigering av det alltför stora underskottet kräver att alla de åtgärder som initierats också genomförs fullt ut och på ett effektivt sätt, och att ytterligare åtgärder införs i det fall det uppstår ogynnsamma faktorer som skulle kunna äventyra målet med ett underskott på mindre än 3 % av BNP. Saldot i de offentliga finanserna kan komma att bli sämre än vad som förutsetts för åren efter 2005, även om det är sannolikt att det samlade underskottet håller sig under 3 %. Även om man för närvarande genomför mycket kraftfulla strukturreformer som kan förväntas minska utgifterna på medellång sikt bedöms den korrigering som förutses i programmet vara ganska blygsam, särskilt med tanke på att det konjunkturrensade underskottet beräknas minska med mindre än 0,5 procentenhet per år. Den planerade justeringstakten under programmets senare år verkar också väl optimistisk. Vidare torde de engångsåtgärder som aviserades i november 2004 för att få ned 2005 års underskott under 3 % av BNP ha en viss negativ inverkan på budgetsaldot i slutet av programperioden och därefter.

5. Med hänsyn tagen även till dessa risker förefaller inte den utveckling av budgetsaldot fram till 2008 som skisseras i programmet ge en tillräcklig säkerhetsmarginal mot att överskrida referensvärdet för det offentliga underskottet på 3 % av BNP med normala konjunktursvängningar. Inte heller innebär den skisserade utvecklingen någon garanti för att stabilitets- och tillväxtpaktens mål att på medellång sikt ha offentliga finanser nära balans kommer att uppfyllas inom programperioden.

6. Skuldkvoten beräknas ha nått 65 ½ % av BNP 2004, dvs. den ligger över fördragets referensvärde på 60 %. Enligt programmet förväntas skuldkvoten öka till 66 % år 2005 och 2006, för att därefter sjunka till 65 % av BNP 2008. Skuldkvoten kommer dock sannolikt att utveckla sig sämre än väntat, med tanke på de ovan nämnda risker som omgärdar prognosen för underskottet.

7. Tyskland förefaller befinna sig i en relativt gynnsam situation vad gäller de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet, trots att man förväntar sig betydande kostnader till följd av befolkningens ökande medelålder. Denna hållbarhet är dock i högsta grad beroende av att man lyckas genomföra den planerade konsolideringen av de offentliga finanserna på medellång sikt. De strukturreformer som redan fastställts i lag (inom ”Agenda 2010)” förväntas dämpa de offentliga kostnaderna för befolkningens ökande medelålder, och detta gäller framför allt reformen av pensionssystemet; generellt sett råder det dock en betydande osäkerhet om hur de pågående reformerna kommer att lätta på utgiftstrycket, inte minst inom hälso- och sjukvårdssektorn.

8. Den ekonomiska politik som presenteras i 2004 års uppdatering överensstämmer endast delvis med de landsspecifika allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken på området för de offentliga finanserna. En brist som kan konstateras är att ingen förbättring av det konjunkturrensade underskottet skedde under 2004. Vidare ligger den planerade justeringen av det konjunkturrensade saldot under en halv procentenhet per år från och med 2007, och den omgärdas dessutom av vissa risker. Den planerade justeringen kommer inte att räcka till för att nå ett saldo nära balans i de offentliga finanserna under programperioden, trots att Tyskland genomfört betydande strukturreformer bl.a. på arbetsmarknaden och inom pensionssystemet, inte minst för att skaffa sig ett bättre utgångsläge för att hantera konsekvenserna av befolkningens ökande medelålder. Det förblir därför av yttersta vikt att Tyskland kan få till stånd en gynnsammare utveckling, både vad gäller real och potentiell tillväxt, genom att verka för att öka deltagandet i arbetsmarknaden och i arbetslivet.

* * *

Mot bakgrund av denna bedömning anser rådet att Tyskland bör

(i) vidta de åtgärder som krävs för att avhjälpa det alltför stora underkottet 2005,

(ii) fortsätta att konsolidera de offentliga finanserna under åren efter 2005, så att ett saldo som ligger nära balans kan uppnås vid programperiodens slut, och

(iii) fortsätta de strukturreformer som inletts för att göra de offentliga finanserna mer hållbara på lång sikt, inte minst inom hälso- och sjukvårdssystemet.

Tabell: Jämförelse av centrala makroekonomiska och finansiella prognoser.

2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 |

Real BNP (förändring i %) | SP dec 2004 | 1.8 | 1.7 | 1 ¾ | 2 | 2 |

KOM okt. 2004 | 1.9 | 1.5 | 1.7 | -- | -- |

SP jan 2004 | 1.7 | 2 ¼ | 2 ¼ | 2 ¼ | -- |

Inflation (HIKP) (i %) (%) | SP dec 2004 | -- | -- | -- | -- | -- |

KOM okt. 2004 | 1.7 | 1.3 | 1.1 | -- | -- |

SP jan 2004 | -- | -- | -- | -- | -- |

Offentliga sektorns finansiella sparande (% av BNP) | SP dec 2004 | -3 ¾ | -2.9 | -2 ½ | -2 | -1 ½ |

KOM okt. 2004 | -3.9 | -2.9 | -2.6 | -- | -- |

SP jan 2004 | -3 ¼ | -2 ½ | -2 | -1 ½ | -- |

Primärt saldo (% av BNP) | SP dec 2004 | - ½ | 0 | ½ | 1 ½ | 2 |

KOM okt. 2004 | -0.8 | 0.2 | 0.5 | -- | -- |

SP jan 2004 | - ¼ | ½ | 1 | 1 ½ | -- |

Konjunkturrensat saldo (% av BNP) | SP dec 20041 | -3.0 | -2.4 | -1.9 | -1.6 | -1.3 |

KOM okt. 2004 | -3.4 | -2.4 | -2.1 | -- | -- |

SP jan 20041 | -2.5 | -2.1 | -1.6 | -1.4 | -- |

Offentliga sektorns bruttoskuld (% av BNP) | SP dec 2004 | 65 ½ | 66 | 66 | 65 ½ | 65 |

KOM okt. 2004 | 65.9 | 66.7 | 67.1 | -- | -- |

SP jan 2004 | 65 | 65 ½ | 65 ½ | 65 | -- |

Märk: 1Kommissionens beräkningar baseras på uppgifterna i programmet. Källa: Stabilitetsprogram (SP), kommissionens höstprognos 2004 (KOM), anpassad efter nyheterna i det extra "finanspolitiska paket" som lades fram i november. Se även: kommissionens meddelande till rådet av den 14 december 2004 om ”Tysklands och Frankrikes situation efter EG-domstolens dom med avseende på deras skyldigheter enligt förfarandet vid alltför stora underskott”(KOM[2004] 81), samt beräkningar som utförts inom kommissionens avdelningar. |

[1] EGT L 209, 2.8.1997. De dokument som det hänvisas till i texten återfinns på webbplatsen: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.

[2] Dokument KOM(2004) 813 av den 14.12.2004.

[3] EGT C 124, 5.5.1999.

[4] Reviderat yttrande från Ekonomiska och finansiella kommittén om stabilitets- och konvergensprogrammens innehåll och utformning, godkänt av Ekofinrådet den 10.7.2001.

[5] KOM(2002) 668 av den 27.11.2002.

[6] EGT L 209, 2.8.1997. Alla dokument som det hänvisas till i denna text finns tillgängliga på följande webbplats: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.

[7] Dokument KOM(2004) 813 av den 14.12.2004.