P6_TA(2007)0194

Praktiska bestämmelser för medbeslutandeförfarandet

Europaparlamentets beslut av den 22 maj 2007 om ingående av en gemensam förklaring om praktiska bestämmelser för medbeslutandeförfarandet (2005/2125(ACI))

Europaparlamentet fattar detta beslut

- med beaktande av artikel 251 i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

- med beaktande av sin resolution av den 5 maj 1999 om den gemensamma förklaringen om hur det nya medbeslutandeförfarandet skall tillämpas i praktiken [1],

- med beaktande av talmanskonferensens beslut av den 8 mars 2007,

- med beaktande av förslaget till den omarbetade gemensamma förklaringen om praktiska bestämmelser för medbeslutandeförfarandet (nedan kallad "den omarbetade förklaringen"),

- med beaktande av artikel 120.1 i arbetsordningen och punkt XVIII.4 i bilaga VI i arbetsordningen,

- med beaktande av betänkandet från utskottet för konstitutionella frågor (A6-0142/2007), och av följande skäl:

A. Den kontinuerliga utvidgningen av medbeslutandeförfarandets tillämpningsområde ökar detta förfarandes betydelse för EU:s lagstiftningsprocess och medför en förändring av de interinstitutionella förbindelserna mellan parlamentet, rådet och kommissionen.

B. Parlamentet, rådet och kommissionen har försökt göra EU:s lagstiftning mer öppen, samordnad, effektiv och demokratisk.

C. 1999 års gemensamma förklaring om praktiska bestämmelser för medbeslutandeförfarandet har varit värdefull, men den praktiska tillämpningen av den har med åren utvecklats och vissa ändringar har blivit nödvändiga.

D. Den successiva utvidgningen av Europeiska unionen har gjort det nödvändigt att rationalisera förfarandena och optimera användningen av resurserna.

E. Den omarbetade förklaringen tillmötesgår dessa förväntningar och gör det möjligt att på ett konstruktivt och flexibelt sätt utveckla ett interinstitutionellt samarbete.

F. Interinstitutionella avtal och ramavtal är mycket viktiga. Dessa avtal måste vara lättillgängliga samtidigt som insyn säkras och därför är det av största vikt att alla befintliga avtal samlas och offentliggörs som en bilaga till parlamentets arbetsordning.

1. Europaparlamentet bekräftar sitt engagemang för principerna om öppenhet, ansvarsskyldighet och effektivitet, och understryker att EU:s lagstiftningsprocess måste förenklas, med full respekt för Europeiska unionens rättsordning.

2. Europaparlamentet välkomnar den omarbetade förklaringen, som förbättrar både strukturen och innehållet i 1999 års förklaring genom att lägga till ett antal viktiga bestämmelser som anpassar förklaringen till nuvarande bästa praxis och strävar efter att förstärka samarbetet mellan de tre institutionerna för att effektivisera EU:s lagstiftning och höja dess kvalitet.

3. Europaparlamentet efterlyser en metod som harmoniserar parlamentsutskottens arbetsrutiner i samband med trepartsmötena genom att fastställa vissa bestämmelser för parlamentsdelegationernas sammansättning och för de konfidentialitetskrav som gäller för detta arbete.

4. Europaparlamentet välkomnar särskilt följande förbättringar i den omarbetade förklaringen:

a) De nya bestämmelserna om deltagande av företrädare för rådets ordförandeskap i parlamentsutskottens sammanträden och information om rådets ståndpunkt utgör tillsammans ett steg mot målet att förbättra dialogen mellan de två medlagstiftarna.

b) Nuvarande praxis att slutföra överenskommelser som nåtts vid informella förhandlingar mellan institutionerna genom skriftväxling slås fast.

c) Principen att parlamentet och rådet skall samarbeta på likställd fot när det gäller den juridiska och språkliga granskningen bekräftas.

d) Undertecknandet av viktiga antagna rättsakter skall i största möjliga utsträckning göras vid en gemensam ceremoni i närvaro av medierna. Gemensamma pressmeddelanden kommer att skickas ut och presskonferenser skall anordnas för att meddela att arbetet framgångsrikt slutförts.

5. Europaparlamentet är övertygat om att den omarbetade förklaringen ytterligare kommer att öka öppenheten och allmänhetens insyn i lagstiftningsarbetet inom ramen för medbeslutandeförfarandet.

6. Europaparlamentet godkänner den omarbetade förklaringen som bifogas detta beslut och beslutar att foga den som bilaga till arbetsordningen. Parlamentet begär att den omarbetade förklaringen skall offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning

7. Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända detta beslut och dess bilaga till rådet och kommissionen.

[1] EGT C 279, 1.10.1999, s. 229.

--------------------------------------------------

BILAGA

EUROPAPARLAMENTET - RÅDET - KOMMISSIONEN - DEN GEMENSAMMA FÖRKLARINGEN OM PRAKTISKA BESTÄMMELSER FÖR MEDBESLUTANDEFÖRFARANDET (ARTIKEL 251 I EG-FÖRDRAGET)

ALLMÄNNA PRINCIPER

1. Europaparlamentet, rådet och kommissionen, nedan kallade "institutionerna", konstaterar att det nuvarande förfarandet med kontakter mellan rådets ordförandeskap, kommissionen och ordförandena i behöriga utskott och/eller parlamentets föredragande och mellan ordförandena i förlikningskommittén, har visat sig vara effektivt.

2. Institutionerna bekräftar att detta förfarande, som har utvecklats under alla faser i medbeslutandeförfarandet, även i fortsättningen måste främjas. Institutionerna åtar sig att se över sina arbetsmetoder för att ännu mer effektivt utnyttja alla de möjligheter som medbeslutandeförfarandet ger, i enlighet med de bestämmelser som fastställs i EG-fördraget.

3. Denna gemensamma förklaring beskriver dessa arbetsmetoder och förklarar hur de skall tillämpas i praktiken. Den kompletterar det interinstitutionella avtalet "Bättre lagstiftning" [1], särskilt dess bestämmelser om medbeslutandeförfarandet. Institutionerna åtar sig att fullt ut respektera dessa åtaganden i linje med principerna för öppenhet, ansvarsskyldighet och effektivitet. Institutionerna bör i detta avseende särskilt arbeta för att i större utsträckning förenkla förslagen, med full respekt för gemenskapens regelverk.

4. Institutionerna skall samarbeta lojalt genom hela förfarandet för att så långt möjligt närma sina respektive ståndpunkter till varandra, så att rättsakten om möjligt kan antas i en tidig fas i förfarandet.

5. För att uppnå detta mål skall de samarbeta genom lämpliga interinstitutionella kontakter för att följa hur arbetet utvecklas och analysera graden av överensstämmelse under alla faser i medbeslutandeförfarandet.

6. Institutionerna åtar sig att, i enlighet med sina arbetsordningar, regelbundet utbyta information om hur de olika medbeslutandeärendena utvecklas. De skall, så vitt det är möjligt, se till att deras respektive arbetsscheman samordnas, så att arbetet kan slutföras på ett sammanhängande och överensstämmande sätt. De skall därför sträva efter att inrätta en vägledande tidtabell över de olika steg som leder fram till det slutliga antagandet av olika lagstiftningsförslag, med full respekt för beslutsfattandets politiska karaktär.

7. De tre institutionernas samarbete inom ramen för medbeslutandeförfarandet tar ofta formen av trepartsmöten. Systemet med trepartsmöten har visat sig vara effektivt och flexibelt eftersom det avsevärt ökar möjligheterna att uppnå enighet vid första eller andra behandlingen och bidrar till att förbereda arbetet i förlikningskommittén.

8. Trepartsmötena är vanligtvis informella. De kan anordnas i alla faser i förfarandet och med olika företrädare beroende på den diskussion som skall föras. Varje institution skall, i enlighet med sin arbetsordning, utse sina företrädare för varje möte, fastställa deras förhandlingsmandat och i god tid informera övriga institutioner om de praktiska detaljerna för mötena.

9. Varje utkast till kompromisstext som läggs fram för diskussion vid ett kommande möte skall, om möjligt, i förväg översändas till samtliga deltagare. För att öka insynen skall trepartsmöten som anordnas inom Europaparlamentet och rådet, i den mån detta är möjligt, kungöras.

10. Ordförandeskapet skall sträva efter att delta i sammanträdena i parlamentsutskotten. Det skall ingående behandla eventuella förfrågningar om information beträffande rådets ståndpunkt.

FÖRSTA BEHANDLINGEN

11. Institutionerna skall samarbeta lojalt för att så långt som möjligt närma sina respektive ståndpunkter till varandra så att rättsakten om möjligt kan antas vid första behandlingen.

Enighet vid första behandlingen i Europaparlamentet

12. Lämpliga kontakter skall etableras för att underlätta arbetet vid första behandlingen.

13. Kommissionen skall gynna sådana kontakter och utöva sin initiativrätt på ett konstruktivt sätt för att underlätta ett närmande av rådets och Europaparlamentets ståndpunkter till varandra, med hänsyn till den interinstitutionella balansen och den roll fördraget tilldelar den.

14. Om enighet uppnås genom informella förhandlingar i trepartsmöten, skall Corepers ordförande, i en skrivelse till ordföranden för det berörda parlamentsutskottet, i detalj redogöra för innehållet i överenskommelsen i form av ändringar av kommissionens förslag. I denna skrivelse skall det anges att rådet är villigt att acceptera denna överenskommelse, efter juristlingvistgranskningen, om den skulle antas vid omröstningen i plenum. En kopia av skrivelsen skall vidarebefordras till kommissionen.

15. När ett ärende är på väg att avslutas vid första behandlingen, bör information om avsikten att ingå en överenskommelse lämnas så snabbt som möjligt.

Enighet i samband med utarbetandet av den gemensamma ståndpunkten

16. Om enighet inte har uppnåtts före parlamentets första behandling kan kontakterna fortsätta för att uppnå enighet i samband med utarbetandet av den gemensamma ståndpunkten.

17. Kommissionen skall gynna sådana kontakter och utöva sin initiativrätt på ett konstruktivt sätt för att underlätta ett närmande av rådets och Europaparlamentets ståndpunkter till varandra, med hänsyn till den interinstitutionella balansen och den roll fördraget tilldelar den.

18. Om enighet uppnås skall parlamentsutskottets ordförande i en skrivelse till Corepers ordförande rekommendera plenarsammanträdet att godkänna den gemensamma ståndpunkten utan ändringar, förutsatt att rådet bekräftat den gemensamma ståndpunkten och att den granskats av juristlingvisterna. En kopia av denna skrivelse skall vidarebefordras till kommissionen.

ANDRA BEHANDLINGEN

19. Rådet skall, i sin motivering, så klart och tydligt som möjligt redogöra för grunderna för sin gemensamma ståndpunkt. Europaparlamentet skall, vid sin andra behandling, ta största möjliga hänsyn till dessa motiv och till kommissionens yttrande.

20. Innan rådet översänder sina gemensamma ståndpunkter skall det sträva efter att i samråd med Europaparlamentet och kommissionen fastställa datum för när de skall översändas i syfte att garantera att lagstiftningsförfarandet blir så effektivt som möjligt vid andra behandlingen.

Enighet vid andra behandlingen i Europaparlamentet

21. Lämpliga kontakter skall fortsätta så snart den gemensamma ståndpunkten översänts till parlamentet i syfte att öka förståelsen av de respektive ståndpunkterna och därmed kunna avsluta lagstiftningsförfarandet så snabbt som möjligt.

22. Kommissionen skall gynna sådana kontakter och yttra sig för att underlätta ett närmande av rådets och Europaparlamentets ståndpunkter, med beaktande av den interinstitutionella balansen och den roll fördraget tilldelar den.

23. Om enighet uppnås genom informella förhandlingar i trepartsmöten, skall Corepers ordförande, i en skrivelse till ordföranden för det berörda parlamentsutskottet, i detalj redogöra för innehållet i överenskommelsen, i form av ändringar av kommissionens förslag. I skrivelsen skall det anges att rådet är villigt att acceptera denna överenskommelse, efter juristlingvistgranskningen, om den skulle antas vid omröstningen i plenum. En kopia av skrivelsen skall vidarebefordras till kommissionen.

FÖRLIKNING

24. Om det klart framgår att rådet inte kommer att kunna godkänna alla Europaparlamentets ändringar vid andra behandlingen, och när rådet kan tillkännage sin ståndpunkt, skall ett första trepartsmöte anordnas. Varje institution skall, i enlighet med sin arbetsordning, utse sina företrädare för varje möte och fastställa deras förhandlingsmandat. Kommissionen skall så snart som möjligt underrätta de båda delegationerna om hur den tänker uttala sig om Europaparlamentets ändringar vid andra behandlingen.

25. Trepartsmöten skall hållas under hela förlikningsförfarandet för att ringa in de kvarstående frågorna och utarbeta ett underlag för att uppnå enighet i förlikningskommittén. Resultatet av trepartsmötena skall diskuteras och om möjligt godkännas vid de respektive institutionernas sammanträden.

26. Förlikningskommittén skall sammankallas av rådets ordförande i samförstånd med Europaparlamentets talman och i enlighet med fördragets bestämmelser.

27. Kommissionen skall delta i förlikningsarbetet och ta alla nödvändiga initiativ för att främja ett närmande av rådets och Europaparlamentets ståndpunkter. Sådana initiativ kan bland annat inbegripa utkast till kompromisstexter mot bakgrund av rådets och Europaparlamentets ståndpunkter, med beaktande av den roll fördraget tilldelar kommissionen.

28. Ordförandeskapet i förlikningskommittén skall utövas gemensamt av Europaparlamentets talman och rådets ordförande. Ordförandena skall växelvis leda förlikningskommitténs sammanträden.

29. Datum och dagordningar för förlikningskommitténs sammanträden skall fastställas gemensamt av ordförandena för att säkra ett välfungerande arbete inom förlikningskommittén under hela förlikningsförfarandet. Kommissionen skall rådfrågas angående de datum som föreslagits. Europaparlamentet och rådet skall reservera lämpliga datum för arbetet i förlikningskommittén och informera kommissionen om dessa.

30. Ordförandena kan föra upp flera ärenden på dagordningen för förlikningskommitténs möten. Utöver huvudpunkten (B-punkt), där enighet ännu inte uppnåtts, kan förlikningsförfarandet inledas och/eller avslutas utan debatt om andra frågor (A-punkt).

31. Med beaktande av fördragets bestämmelser om tidsfrister skall Europaparlamentet och rådet, så långt som möjligt, ta hänsyn till tidsscheman, bland annat vad gäller avbrott inom en institutions verksamhet och val till Europaparlamentet. Avbrott i verksamheten bör under alla omständigheter vara så korta som möjligt.

32. Förlikningskommittén skall växelvis sammanträda i Europaparlamentets och rådets lokaler för att garantera att de båda institutionerna på ett rättvist sätt bidrar med den utrustning som behövs, inbegripet för tolkning.

33. Förlikningskommittén skall ha tillgång till kommissionens förslag, rådets gemensamma ståndpunkt, kommissionens yttrande över denna, Europaparlamentets föreslagna ändringar, kommissionens yttrande över dessa samt ett gemensamt arbetsdokument från Europaparlamentets och rådets delegationer. Detta arbetsdokument bör göra det möjligt att snabbt ringa in de frågor som skall diskuteras och att hänvisa till dem på ett effektivt sätt. Kommissionen skall, som en allmän regel, yttra sig inom tre veckor efter den tidpunkt när den officiellt erhållit resultatet från Europaparlamentets omröstning och senast när förlikningsarbetet inleds.

34. Ordförandena får förelägga förlikningskommittén texter för godkännande.

35. När enighet uppnåtts om ett gemensamt utkast skall detta konstateras på ett sammanträde i förlikningskommittén eller senare genom skriftväxling mellan ordförandena. En kopia av dessa skrivelser skall vidarebefordras till kommissionen.

36. Om förlikningskommittén uppnår enighet om ett gemensamt utkast skall den texten, efter en juristlingvistgranskning, föreläggas ordförandena för godkännande. För att respektera tidsfristerna kan i undantagsfall ett förslag till gemensamt utkast föreläggas ordförandena för godkännande.

37. Ordförandena skall översända det godkända gemensamma utkastet till Europaparlamentets talman och rådets ordförande i en gemensamt undertecknad skrivelse. Om förlikningskommittén inte godkänner ett gemensamt utkast, skall ordförandena meddela Europaparlamentets talman och rådets ordförande om detta i en gemensamt undertecknad skrivelse. Sådana skrivelser skall betraktas som officiella handlingar. En kopia av dessa skrivelser skall översändas till kommissionen för kännedom. De arbetsdokument som används i förlikningsarbetet skall finnas tillgängliga i varje institutions register så snart förfarandet har avslutats.

38. Rådets generalsekretariat och Europaparlamentets sekretariat skall gemensamt och tillsammans med kommissionens generalsekretariat fungera som förlikningskommitténs sekretariat.

ALLMÄNNA BESTÄMMELSER

39. Om Europaparlamentet eller rådet bedömer det som absolut nödvändigt att förlänga de tidsfrister som avses i artikel 251 i EG-fördraget, skall de meddela detta till ordföranden i den andra institutionen och kommissionen.

40. I de fall institutionerna uppnår enighet vid första eller andra behandlingen eller vid förlikningen, skall Europaparlamentets och rådets juristlingvister, i nära samarbete och gemensamt samförstånd, granska de berörda texterna.

41. Inga ändringar får göras i en kompromisstext som man uppnått enighet om utan uttryckligt och vederbörligt godkännande från både parlamentets och rådets företrädare.

42. Slutförandet skall göras med vederbörlig hänsyn till de två institutionernas olika förfaranden, särskilt i fråga om tidsfrister för avslutande av interna förfaranden. Institutionerna åtar sig att inte utnyttja de tidsfrister som fastställts för juristlingvisternas granskning av rättsakterna för att på nytt ta upp diskussioner om sakfrågor.

43. Parlamentet och rådet skall komma överens om en gemensam presentation av de texter som utarbetats gemensamt av de två institutionerna.

44. Institutionerna åtar sig att i största möjliga utsträckning använda gemensamt godkända standardformuleringar i de rättsakter som antagits enligt medbeslutandeförfarandet, särskilt när det gäller bestämmelser om utövande av genomförandebefogenheter (i enlighet med beslutet om kommittéförfarandet [2]), ikraftträdande, införlivande i nationell lagstiftning och tillämpning av rättsakter och respekt för kommissionens initiativrätt.

45. Institutionerna skall sträva efter att hålla en gemensam presskonferens för att tillkännage det positiva resultatet av lagstiftningsförfarandet vid första eller andra behandlingen eller vid förlikningen. De skall också sträva efter att utarbeta gemensamma pressmeddelanden.

46. När Europaparlamentet och rådet har antagit en rättsakt i enlighet med medbeslutandeförfarandet skall den undertecknas av Europaparlamentets talman och rådets ordförande och av de båda institutionernas generalsekreterare.

47. Europaparlamentets talman och rådets ordförande skall erhålla texten för undertecknande på sina respektive språk och skall i mån av möjlighet underteckna texten samtidigt vid en gemensam ceremoni, som skall anordnas varje månad för att underteckna viktiga ärenden i närvaro av medierna.

48. Den gemensamt undertecknade texten skall översändas till Europeiska unionens officiella tidning. Offentliggörandet i Europeiska unionens officiella tidning skall normalt göras inom två månader efter det att Europaparlamentet och rådet har antagit rättsakten.

49. Om en institution finner ett materiellt eller uppenbart fel i en text (eller i någon av språkversionerna) skall den genast underrätta de övriga institutionerna. I de fall då ett fel berör en rättsakt som ännu inte är antagen av någon av institutionerna skall Europaparlamentets och rådets juristlingvister, i nära samarbete, utarbeta ett nödvändigt corrigendum. I de fall då ett fel berör en rättsakt som redan är antagen av den ena eller båda institutionerna, oavsett om den är offentliggjord eller inte, skall Europaparlamentet och rådet, efter en gemensam överenskommelse, anta ett corrigendum, utarbetat enligt deras respektive förfaranden.

[1] EUT C 321, 31.12.2003, s. 1.

[2] Rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter (EGT L 184, 17.7.1999, s. 23), ändrat genom beslut 2006/512/EG (EUT L 200, 27.7.2006, s. 11).

--------------------------------------------------