Förslag till RÅDETS FÖRORDNING om ändring av förordning (EEG) nr 218/92 om administrativt samarbete inom området för indirekt beskattning (mervärdesskatt) när det gäller ytterligare åtgärder rörande leveranser av resetjänster

(framlagt av kommissionen)

MOTIVERING

1. BAKGRUND

Den 8 februari 2002 offentliggjorde kommissionen ett förslag till rådsdirektiv om ändring av direktiv 77/388/EEG när det gäller de särskilda reglerna för resebyråer [1].

[1] KOM(2002) 64 slutlig.

Sedan dess har rådet antagit direktiv 2002/38/EG av den 7 maj 2002 om ändring och ändring för en begränsad tid av direktiv 77/388/EEG vad gäller mervärdesskatteordningen för radio- och televisionssändningar samt vissa tjänster som tillhandahålls på elektronisk väg [2] och rådets förordning (EG) nr 792/2002 av den 7 maj 2002 om ändring för en begränsad tid av förordning (EEG) nr 218/92 om administrativt samarbete inom området för indirekt beskattning (mervärdesskatt) när det gäller ytterligare åtgärder för elektronisk handel [3].

[2] EGT L 128, 15.5.2002, s. 41.

[3] EGT L 128, 15.5.2002, s. 1.

Europeiska ekonomiska och sociala kommittén avgav yttranden den 17 och den 18 juli 2002 [4].

[4] EGT C 241, 7.10.2002, s. 83.

Den 24 september 2002 antog Europaparlamentet ett betänkande om detta förslag till rådsdirektiv [5] och föreslog två ändringar, av vilka kommissionen kunde godta den ena, med anledning av vilken den åtog sig att ändra sitt förslag.

[5] Betänkande om förslaget till rådsdirektiv om ändring av direktiv 77/388/EEG när det gäller de särskilda reglerna för resebyråer (KOM(2002) 64 - C5-0112/2002 - 2002/0041(CNS)), EP 307.532, A5-0274/2002.

Kommissionen lägger därför fram detta ändrade förslag.

2. FÖRKLARING AV ÄNDRINGSFÖRSLAGEN

2.1 Införande av principen "one stop shop"

Syftet med denna ändring är att se till att de föreslagna reglerna om platsen för tillhandahållandet av resetjänster, när dessa tillhandahålls av inom EU icke-etablerade leverantörer till inom EU etablerade kunder, lätt kan tillämpas i praktiken. Även om kommissionen anser att leverantörer i tredjeland bör beskattas i EU när de tillhandahåller tjänster till kunder i EU har den inte föreslagit några förenklade åtgärder för att åstadkomma detta.

Sedan dess har det genom rådets direktiv 2002/38/EG om ändring av direktiv 77/388/EEG vad gäller mervärdesskatteordningen för radio- och televisionssändningar samt vissa tjänster som tillhandahålls på elektronisk väg antagits ett system för förenkling i de fall där en leverantör som inte är etablerad i EU tillhandahåller dessa tjänster till icke-skattskyldiga personer i EU. Detta "one stop shop"-system kommer att gälla under en försöksperiod av tre år från och med den 1 juli 2003.

Europaparlamentet har föreslagit att tillämpningsområdet för både denna särskilda ordning som anges i rådets direktiv 2002/38/EG om elektronisk handel och den bilaterala clearingmekanism som anges i avdelning III A i rådets förordning (EG) nr 792/2002 av den 7 maj 2002 om ändring för en begränsad tid av förordning (EEG) nr 218/92 om administrativt samarbete inom området för indirekt beskattning (mervärdesskatt) när det gäller ytterligare åtgärder för elektronisk handel skall utsträckas till att omfatta leveranser av resetjänster av inom EU icke-etablerade leverantörer till inom EU etablerade kunder.

Kommissionen godtog detta ändringsförslag och åtog sig att ändra sitt förslag i enlighet därmed.

2.2 Införande av ett undantag för leveranser till i tredjeland etablerade kunder

Kommissionen kan inte godta detta ändringsförslag, eftersom det strider mot en av grundprinciperna i gemenskapens mervärdesskattesystem enligt vilken leveranser av varor och tjänster skall beskattas där konsumtionen äger rum. Den vinstmarginal som uppkommer i gemenskapen bör därför beskattas i gemenskapen, där den uppstår, och undantag bör inte göras när kunden är etablerad utanför EU.

3. FÖRESLAGNA ÄNDRINGAR AV KOMMISSIONENS FÖRSLAG KOM(2002) 64 SLUTLIG

3.1. Införande av ett nytt stycke i artikel 26.2

Den första ändringen innebär att tillämpningsområdet för det särskilda systemet för tjänster som tillhandahålls på elektronisk väg utvidgas till att även omfatta resetjänster som tillhandahålls av inom EU icke-etablerade resebyråer till inom EU etablerade kunder i den mån dessa resetjänster konsumeras i EU. Dessa leveranser täcks av artikel 26.2 i kommissionens förslag KOM(2002) 64 slutlig. Det föreslås att ett nytt stycke skall införas i denna artikel, enligt vilket de leverantörer i tredjeland som avses i artikel 26.2 för att kunna uppfylla sina mervärdesskatteskyldigheter i EU skall få tillämpa särskilda regler liknande dem som gäller för tjänster som tillhandahålls på elektronisk väg.

3.2 Ny artikel 26.3

I denna nya artikel 26.3 a införs till att börja med en rad definitioner som är nödvändiga för att bestämma de särskilda reglernas tillämpningsområde och funktion.

I artikel 26.3 b införs därefter de särskilda regler som skall tillämpas på resetjänster som tillhandahålls av i EU icke-etablerade resebyråer, när dessa tillhandahåller resetjänster som konsumeras i EU, till i EU etablerade kunder.

3.3 Ändring av artikel 3 i förslag KOM(2002) 64 slutlig

De särskilda reglerna för leveranser som omfattas av den nya artikel 26.3, och vilka liknar de särskilda regler för tjänster som tillhandahålls på elektronisk väg vilka anges i artikel 26c B i sjätte momsdirektivet kommer att gälla under en försöksperiod av tre år från och med den 1 juli 2003. Därför är det lämpligt att flytta fram det ursprungliga måldatumet, dvs. den 1 januari 2003, till den 1 juli 2003.

4. SYFTET MED OCH INNEHÅLLET I FÖRSLAGET TILL ÄNDRING AV FÖRORDNING (EEG) NR 218/92

Syftet med de föreslagna ändringarna av de särskilda regler för resebyråer som fastställs i artikel 26 i sjätte momsdirektivet är att se till att mervärdesskatten tillfaller den medlemsstat där konsumtionen faktiskt äger rum.

Enligt de föreslagna nya reglerna är det den medlemsstat där konsumtionen äger rum som i första hand är ansvarig för att leverantörerna följer skattebestämmelserna och redovisar den mervärdesskatt som de är skyldiga för de tjänster de tillhandahåller. När det gäller leveranser av resetjänster av resebyråer, som inte är etablerade och inte heller registrerade för mervärdesskatt i gemenskapen, till kunder som är etablerade i gemenskapen måste den medlemsstat där tjänsten konsumeras och den medlemsstat där leverantören är etablerad utbyta all information som behövs för att de särskilda regler som anges i den nya artikel 26.3 i sjätte momsdirektivet skall kunna tillämpas. På samma sätt måste den medlemsstat där tjänsten konsumeras se till att det mervärdesskattebelopp som skall tas ut, och det mervärdesskattebelopp som skall tas ut på dess territorium, faktiskt överförs till statsbudgeten.

Ett liknande system har redan införts för tjänster som tillhandahålls på elektronisk väg [6] och avsikten med de föreslagna ändringarna av förordning (EEG) nr 218/92 är att utvidga detta system till att omfatta tjänster som tillhandahålls av resebyråer enligt de särskilda regler som införts genom artikel 26.3 i sjätte momsdirektivet.

[6] Rådets förordning (EG) nr 792/2002 av den 7 maj 2002.

2003/0040 (CNS)

Förslag till RÅDETS FÖRORDNING om ändring av förordning (EEG) nr 218/92 om administrativt samarbete inom området för indirekt beskattning (mervärdesskatt) när det gäller ytterligare åtgärder rörande leveranser av resetjänster

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 95 i detta,

med beaktande av kommissionens förslag [7],

[7] EGT C [...], [...], s. [...].

med beaktande av Europaparlamentets yttrande [8],

[8] EGT C [...], [...], s. [...].

med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande [9], och

[9] EGT C [...], [...], s. [...].

av följande skäl:

(1) Rådets direktiv 2003/xxx/EG av den [........................... 2003] om ändring av direktiv 77/388 när det gäller de särskilda reglerna för resebyråer [10] utgör en ram för beskattning av resetjänster i gemenskapen vilka tillhandahålls av skattepliktiga personer som vare sig är etablerade i gemenskapen eller skyldiga att vara registrerade för skatt i gemenskapen.

[10] EGT L ...

(2) Eftersom konsumtionsmedlemsstaten har det främsta ansvaret att se till att de icke-etablerade leverantörerna uppfyller sina skyldigheter, bör den information som krävs för att tillämpa de särskilda reglerna för resetjänster som tillhandahålls av aktörer som inte är etablerade i gemenskapen, vilka anges i artikel 26.3 i direktiv 77/388/EEG av den 17 maj 1977 om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning rörande omsättningsskatter - Gemensamt system för mervärdeskatt: enhetlig beräkningsgrund [11], vidarebefordras till dessa medlemsstater.

[11] EGT L 145, 13.6.1977, s. 1, senast ändrat genom rådets direktiv 2002/92/EG av den 3 december 2002, EGT L 331, 7.12.2002, s. 27.

(3) Det är nödvändigt att se till att den mervärdesskatt som skall betalas för sådana leveranser överförs till de konton som angivits av konsumtionsmedlemsstaterna.

(4) Förordning (EEG) nr 218/92 bör därför ändras i enlighet med detta.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Förordning (EEG) nr 218/92 ändras på följande sätt:

1) Följande avdelning skall införas som avdelning III B: "AVDELNING III B Bestämmelser rörande de särskilda regler som anges i artikel 26.3 i direktiv 77/388/EEG Artikel 9g Följande bestämmelser skall gälla för de särskilda regler som anges i artikel 26.3 i direktiv 77/388/EEG. Definitionerna i artikel 26.3 skall också gälla för denna avdelning. Artikel 9h

1. Den information som en icke-etablerad skattskyldig person skall lämna till registreringsmedlemsstaten när verksamheten inleds, och som fastställs i artikel 26.3 b 1 första stycket i direktiv 77/388/EEG, skall lämnas i elektronisk form. De tekniska detaljerna, inbegripet ett gemensamt elektronisk meddelande, skall fastställas enligt förfarandet i artikel 10.

2. Registreringsmedlemsstaten skall på elektronisk väg vidarebefordra den information som avses i punkt 1 till de behöriga myndigheterna i de övriga medlemsstaterna inom tio dagar efter den sista dagen i den månad under vilken informationen inkom från den icke-etablerade skattskyldiga personen. På samma sätt skall de behöriga myndigheterna i de övriga medlemsstaterna få uppgift om det registreringsnummer som tilldelats. De tekniska detaljerna, inbegripet ett gemensamt elektronisk meddelande genom vilket denna information skall vidarebefordras, skall fastställas enligt förfarandet i artikel 10.

3. Registreringsmedlemsstaten skall utan dröjsmål på elektronisk väg informera de behöriga myndigheterna i de andra medlemsstaterna om en icke-etablerad skattskyldig person stryks ur registret.

Artikel 9i

1. Deklarationen med de uppgifter som anges i andra stycket i artikel 26.3 b 4 i direktiv 77/388/EEG skall lämnas in i elektronisk form. De tekniska detaljerna, inbegripet ett gemensamt elektronisk meddelande, skall fastställas enligt förfarandet i artikel 10.

2. Registreringsmedlemsstaten skall på elektronisk väg vidarebefordra den information som avses i punkt 1 till den behöriga myndigheten i den berörda medlemsstaten senast tio dagar efter den sista dagen i den månad då deklarationen inkom. De medlemsstater som har begärt att skattedeklarationen skall upprättas i annan valuta än euro skall omräkna beloppen till euro enligt den växelkurs som gällde den sista dagen i rapporteringsperioden. Valutaomräkningen skall göras enligt de växlingskurser som Europeiska centralbanken har offentliggjort den dagen eller, om det inte skett något offentliggörande den dagen, närmast följande dag för offentliggörande. De tekniska detaljerna om hur denna information skall vidarebefordras skall fastställas enligt förfarandet i artikel 10.

3. Registreringsmedlemsstaten skall på elektronisk väg vidarebefordra den information som behövs för att koppla samman en betalning med den relevanta skattedeklarationen för kvartalet.

Artikel 9j Bestämmelserna i artikel 4.1 skall även gälla den information som registreringsmedlemsstaten har insamlat enligt artikel 26.3 b 1 och 26.3 b 4 i direktiv 77/388/EEG. Artikel 9k

1. Registreringsmedlemsstaten skall se till att det belopp som den icke-etablerade skattskyldiga personen har betalat in överförs till det bankkonto i euro som angivits av den konsumtionsmedlemsstat som skall uppbära beloppet. De medlemsstater som har begärt att betalningen skall göras i annan valuta än euro skall omräkna beloppen till euro enligt den växelkurs som gällde den sista dagen i rapporteringsperioden. Valutaomräkningen skall göras enligt de växlingskurser som Europeiska centralbanken har offentliggjort den dagen eller, om det inte skett något offentliggörande den dagen, närmast följande dag för offentliggörande. Överföringen skall äga rum senast tio dagar efter den sista dagen i den månad då betalningen mottogs.

2. Om den icke-etablerade skattskyldiga personen inte betalar in hela skattebeloppet skall registreringsmedlemsstaten se till att betalningen överförs till konsumtionsmedlemsstaterna i proportion till den skatt som skall betalas i var och en av de berörda medlemsstaterna. Registreringsmedlemsstaten skall på elektronisk väg informera de behöriga myndigheterna i konsumtionsmedlemsstaterna om detta.

Artikel 9l

1. Medlemsstaterna skall på elektronisk väg underrätta de behöriga myndigheterna i de övriga medlemsstaterna om de bankkontonummer som skall användas för mottagande av betalningar enligt artikel 9k.

2. Medlemsstaterna skall utan dröjsmål på elektronisk väg underrätta de behöriga myndigheterna i de övriga medlemsstaterna och kommissionen om ändringar av den gängse skattesatsen."

2) I artikel 13.1 skall första meningen ersättas med följande: "Kommissionen och medlemsstaterna skall se till att sådana befintliga eller nya system för kommunikation och informationsutbyte som krävs för det utbyte av information som beskrivs i artikel 9b och 9c respektive artikel 9h och 9i kan tas i bruk senast vid de tidpunkter som anges i artikel 3.1 i direktiv 2002/38/EG respektive artikel 3 i direktiv 2003/xx/EG.

Artikel 2

Denna förordning träder i kraft den sjunde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

Den skall tillämpas från och med den 1 juli 2003.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den

På rådets vägnar

Ordförande