[pic] | EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION |

Bryssel den 9.6.2008

KOM(2008) 340 slutlig

RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN TILL RÅDET OCH EUROPAPARLAMENTET

om konjunkturstatistik i enlighet med rådets förordning (EG) nr 1165/98 av den 19 maj 1998

RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN TILL RÅDET OCH EUROPAPARLAMENTET

om konjunkturstatistik i enlighet med rådets förordning (EG) nr 1165/98 av den 19 maj 1998

I artikel 14 i rådets förordning (EG) nr 1165/98 om konjunkturstatistik, ändrad genom Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1158/2005 om ändring av rådets förordning (EG) nr 1165/98 om konjunkturstatistik, föreskrivs det att ”[s]enast den 11 augusti 2008 och därefter vart tredje år skall kommissionen lägga fram en rapport för Europaparlamentet och rådet om den statistik som har sammanställts i enlighet med denna förordning, särskilt om dess relevans och kvalitet samt om översynen av indikatorerna. Rapporten skall även specifikt behandla kostnaderna för det statistiska systemet och arbetsbördan för företagen till följd av denna förordning i förhållande till dess fördelar. Den skall innehålla en redovisning av bästa praxis för att minska företagens arbetsbörda samt ange hur arbetsbördan och kostnaderna kan minskas.”

De viktigaste slutsatserna i denna rapport kan sammanfattas på följande sätt: I det första avsnittet påminns det om att den statistik som framställs i enlighet med denna förordning utgör de viktigaste ekonomiska konjunkturuppgifterna, som är nödvändiga för utformningen av den europeiska ekonomi- och penningpolitiken. Tillgången på denna statistik och dess täckning, jämförbarhet och aktualitet har ökat betydligt tack vare förordningen; de ambitiösa målen i EMU-handlingsplanen 2002 har uppnåtts. I de andra och tredje avsnitten visas det att indikatorernas kvalitet i allmänhet är tillräckligt god för deras syften och att revideringarna hålls inom rimliga gränser. Slutligen visas det i det sista avsnittet att kostnaderna för denna statistik är låga och arbetsbördan för företagen måttlig, och bästa praxis som införts för att minimera arbetsbördan beskrivs. För att följa artikel 14 inrättade kommissionen (Eurostat) en arbetsgrupp av nationella statistikbyråer som fick i uppgift att utveckla ett verktyg för att mäta arbetsbördan för företagen och kostnaderna för det statistiska systemet till följd av förordningen om konjunkturstatistik. Detta verktyg utvecklades i överensstämmelse med EU:s nettokostnadsmodell, i samarbete med medlemsstaterna och med hänvisning till kommissionens åtagande att minska arbetsbördan[1].

Arbetsgruppen utarbetade 2007 en text där nyttan med förordningen om konjunkturstatistik utvärderades, och flera frågor rörande ekonomin i EU och euroområdet behandlades: den ökande mängden av statistiska uppgifter, aktualiteten, statistikens räckvidd, statistikens kvalitet, revidering av statistiken, statistikens punktlighet och möjligheten att jämföra den med t.ex. USA:s och Japans. Texten överlämnades våren 2007 till de huvudsakliga användarna av konjunkturstatistik på europeisk och nationell nivå.

Man diskuterade utkastet till rapporten och enades i stora drag om det med de sakkunniga i arbetsgruppen för konjunkturstatistik och kommittén för det statistiska programmet.

AVSNITT 1: KONJUNKTURSTATISTIKENS RELEVANS OCH NYTTAN MED FÖRORDNINGEN OM KONJUNKTURSTATISTIK

Genom EU-förordningen om konjunkturstatistik (antagen 1998 och ändrad i väsentliga delar 2005[2]) infördes en gemensam uppsättning indikatorer och definitioner för EU:s medlemsstater för att möjliggöra bättre analys av konjunkturutvecklingen på EU-nivå och nationell nivå, vilket delvis var en förutsättning för skapandet av euroområdet med dess gemensamma penningpolitik. Europeiska centralbanken och kommissionen har flera gånger definierat de statistiska kraven för utformning och övervakning av euroområdets penningpolitik[3]. Europeiska centralbanken och de nationella centralbankerna har, liksom kommissionen och EU-medlemsstaternas regeringar, stora användarbehov när det gäller konjunkturstatistik. Den framgångsrika tillämpningen av förordningen om konjunkturstatistik har utgjort en milstolpe när det gäller att tillhandahålla högkvalitativa ekonomiska konjunkturindikatorer för hela euroområdet. De strukturerade kraven i förordningen har gett Eurostat möjlighet att systematiskt framställa europeiska aggregat.

I november 2002 lade kommissionen fram en omfattande rapport för Europaparlamentet och rådet om statistik för euroområdet, där utarbetandet av de europeiska ekonomiska huvudindikatorerna och den fullständiga tillämpningen av dem stöddes. De europeiska ekonomiska huvudindikatorerna omfattar en förteckning över 19 makroekonomiska indikatorer för kortare tid än ett år för euroområdet och EU, för vilka ambitiösa förbättringsmål sattes. Åtta[4] av de 19 europeiska ekonomiska huvudindikatorerna framställs enligt förordningen om konjunkturstatistik (se tabell 1). Inte bara de sju tillgängliga europeiska ekonomiska huvudindikatorerna, utan alla 39[5] indikatorer som övervakas enligt förordningen om konjunkturstatistik ger en aktuell, noggrann och samlad bild av ekonomin i EU och euroområdet.

Av de regelbundna pressmeddelandena från Eurostat handlar 40 % om konjunkturindikatorerna, och de hör ständigt till de mest efterfrågade på webbplatsen. Eurostat offentliggör 60 månatliga pressmeddelanden per år om konjunkturindikatorer (industriproduktionsindex, producentprisindex för industrin, orderingångsindex för industrin, produktion i byggnadssektorn och omsättningsindex för detaljhandeln).

1.1. Ökande mängd av statistiska uppgifter om ekonomin i EU och euroområdet

Den förbättrade tillgången på uppgifter har möjliggjort en betydande ökning av användningen av konjunkturstatistik för ekonomisk analys. Medan industriproduktion var den enda regelbundet tillgängliga månatliga konjunkturindikatorn på EU-nivå 1999, när EMU:s tredje steg inleddes, använde man 2007 flitigt en rad månatliga och kvartalsvisa indikatorer för produktion, efterfrågan, priser, löner och sysselsättning för industrin, byggnadssektorn, detaljhandeln och marknadsförda tjänster. Uppgifterna används för aktuella ekonomiska analyser på EU-nivå och euroområdesnivå, nationella analyser och jämförelser mellan länder, prognoser, ekonomisk forskning samt ekonomi- och penningpolitiska beslut. För ekonomiska analyser och politiska användare utgör konjunkturstatistiken ett unikt dataset som kompletterar andra statistikkällor som kvartalsvisa nationalräkenskaper eller kvalitativa (opinions)undersökningar. Slutligen har konjunkturdatasetet nyligen utvidgats till att omfatta även tjänstesektorn. Med detta tillmötesgår man ett viktigt politiskt behov, eftersom tjänstesektorns betydelse för ekonomin ständigt ökar, men nyttan med denna utvidgning kommer inte att stå helt klar förrän 2009, till följd av undantagsbestämmelser i ändringsförordningen från 2005 (se fotnot 4).

Mängden av uppgifter ökade även betydligt som ett resultat av de nya medlemsstaternas anslutning och översändande av fler uppgifter från EU-15-medlemsstaterna. Eftersom uppgifter nu översänds från 31 länder (27 medlemsstater, Turkiet och Kroatien, Norge och Schweiz) är antalet serier fyra gånger större än för fem år sedan.

1.2. Aktualitet hos statistiken om ekonomin i EU och euroområdet

För att tillgodose det större behovet av aktuella uppgifter om och analyser av Ekonomiska och monetära unionen (EMU), infördes det i förordningen om konjunkturstatistik från 1998 tidsfrister för översändande. I ändringsförordningen från 2005 gick man längre genom att införa betydligt kortare frister. Såsom visas i tabell 1 överensstämmer de nya tidsfristerna nästan systematiskt med EU:s målfrister i kommissionens meddelande till Europaparlamentet och rådet om statistik för euroområdet (KOM(2002) 661). Konjunkturstatistikens aktualitet har förbättrats under de senaste åren, och detta har uppnåtts genom systematiskt och gradvist utvecklingsarbete i medlemsstaterna för att upprätthålla en hög kvalitetsnivå på uppgifterna. EU ligger dock fortfarande efter med offentliggörandet av vissa indikatorer i förhållande till USA och Japan.

I ändringsförordningen från 2005 infördes vissa europeiska stickprovsundersökningar, som är särskilt lämpliga för första och aktuella skattningar på europeisk nivå och därför uppfyller viktiga krav från användarna, samtidigt som kostnaderna och arbetsbördan i varje medlemsstat minimeras.

Tabell 1 : Aktualitet i dagar efter referensperioden för de europeiska ekonomiska huvudindikatorer som rör konjunkturstatistik

Förteckning över europeiska ekonomiska huvudindikatorer för företag | Periodicitet | 2002 | Mål för 2008 | Nuvarande fördröjning[6] (i maj 2007) |

3.1. Industriproduktionsindex | Månatlig | 48 | 40 | 40 |

3.2. Producentprisindex för hemmamarknad för industrin | Månatlig | 35 | 35 | 33 |

3.3. Orderingångsindex för industrin | Månatlig | Fanns inte | 40/50 | 50 |

3.4. Industriimportprisindex | Månatlig | Fanns inte | 45 | 45 (planerad för 2007) |

3.5. Produktion i byggnadssektorn | Månatlig | 75 och kvartalsvis | 45 | 45 (sedan januari 2007) |

3.6. Omsättningsindex för detaljhandel och reparation | Månatlig | 60 | 30 | 30 första skattning /60 detaljer |

3.7. Omsättningsindex för andra tjänster | Kvartalsvis | Partiell | 60 | 60 |

3.8. Producentprisindex för tjänster | Kvartalsvis | Fanns inte | 60(*) | 90 deluppgifter 2008 |

(*) Det ursprungliga målet ersattes i förordningen från 2005, där den obligatoriska tidsfristen för översändande av producentpriser för tjänster fastställdes till 90 dagar.

1.3. Räckvidd för och kvalitet på statistiken om ekonomin i EU och euroområdet

Europeiska uppgifter finns tillgängliga tidigare. Samtidigt har ländertäckningen när uppgifterna först släpps förbättrats. Detta är ett viktigt kvalitetskännetecken, eftersom risken för senare revideringar av de först släppta uppgifterna minskar. Många användare ansåg att den faktiska aktualiteten var god och rekommenderade att man inte skulle eftersträva ytterligare snabbhet på bekostnad av noggrannheten: stabila första skattningar är till större nytta för användarna än snabbare men mindre stabila resultat.

Meets-programmet[7] kan hjälpa medlemsstaterna och kommissionen (Eurostat) att identifiera nya behov när det gäller räckvidden för förordningen om konjunkturstatistik.

Användarna anser att kvaliteten på konjunkturstatistiken är överlag bra eller tillfredsställande. Konjunkturstatistiken anses vara objektiv och noggrann.

1.4. Revidering av statistiken om ekonomin i EU och euroområdet

Revideringarna av konjunkturstatistiken har i allmänhet varit begränsade, särskilt på euroområdes- och EU-nivå; för vissa av indikatorerna (t.ex. detaljhandelns omsättning) behövs dock ytterligare arbete för att förbättra de första skattningarnas tillförlitlighet.

Nationella och europeiska användare bedömde att revideringarna var av lämplig omfattning, men betonade att omfattningen kanske inte är den viktigaste faktorn i jämförelse med hur ofta revideringar görs. Vidare ansåg de att snabbare insamlings- och skattningsförfaranden inte bör medföra mer omfattande revideringar.

1.5. Punktligheten hos statistiken om ekonomin i EU och euroområdet

Liksom de flesta EU-länderna fastställer Eurostat i förväg en tidsplan för offentliggörande av flera av indikatorerna, vilket är viktigt för användarna av uppgifterna. De datum för offentliggörande som i förväg anges på Eurostats webbplats för hela året respekteras. Konjunkturstatistikens punktlighet anses utan undantag vara optimal, mycket bra eller tillfredsställande. Att de i förväg fastställda tidsplanerna för offentliggörande respekteras är mycket viktigt för de statistiska metodernas integritet.

1.6. Jämförelse mellan ekonomin i EU och euroområdet och t.ex. USA och Japan

Såväl rådsförordningen som den efterföljande kommissionsförordningen om definitioner och metodriktlinjerna tillämpas av de länder som översänder konjunkturuppgifter. Detta regelverk och denna metodram (inbegripet gemensamma verktyg som klassificeringar och harmoniserade justeringsmetoder för att kompensera för kalender- och säsongseffekter) säkerställer god jämförbarhet mellan nationella uppgifter och europeiska aggregat av hög kvalitet.

För att länderna ska ha möjlighet att utnyttja de uppgifter som de har tillgång till på bästa sätt behöver deras sammanställningsförfaranden och metodval emellertid inte vara identiska till 100 %. Beroende på vad som är mest kostnadseffektivt kan länderna använda olika insamlingsmetoder (undersökningar, administrativa källor) och olika beräkningsmetoder för uppgifterna.

Överensstämmelsen i fråga om definitioner, metoder och kvalitet mellan ekonomierna i EU och euroområdet och andra större ekonomier är mycket stor och möjliggör bättre ekonomiska analyser. Eurostat har ett nära samarbete med OECD och andra internationella organ för att se till att metoder och uppgifter är jämförbara och att gemensamma verktyg används.

Om man jämför vissa uppgifters aktualitet, offentliggörs USA:s och Japans uppgifter fortfarande snabbare än Europas (t.ex. sysselsättning, arbetskraft och löner). Man måste dock säkerställa den rätta balansen mellan kvalitet och aktualitet.

AVSNITT 2: UPPGIFTERNAS KVALITET

Fem av principerna i den europeiska uppförandekoden avseende statistik, antagen 2005, handlar om kvaliteten på de statistiska resultaten: relevans, tillförlitlighet, aktualitet och punktlighet[8], samanvändbarhet och jämförbarhet[9] samt tillgänglighet och tydlighet.

I samrådet med nationella och europeiska användare under våren 2007 bedömde dessa att konjunkturuppgifternas relevans var hög: konjunkturstatistiken motsvarar deras behov (se avsnitt 1). De flesta konjunkturindikatorerna har funnits i mer än tio år på europeisk nivå, vilket möjliggör analyser av konjunkturutvecklingen. Eurostat övervakar hur väl medlemsstaterna uppfyller kraven när det gäller tillförlitlighet, aktualitet, samanvändbarhet och jämförbarhet var sjätte månad, och en kontinuerlig förbättring kan konstateras: genomsnittsvärdet för EU-27 var 9,0 (av 10) den 1 april 2007, jämfört med 8,5 den 1 april 2005 och 6,6 den 1 januari 2004. De flesta medlemsstaterna uppfyller nästan helt kraven i förordningen om konjunkturstatistik.

De statistiska resultatens noggrannhet behandlas på nationell nivå och gemenskapsnivå genom att man i största möjliga mån eliminerar icke-urvalsfel (bias till följd av definitioner, bearbetningsfel, mätfel, täckningsfel), beräknar urvalsfel samt studerar och analyserar revideringar (se avsnitt 3 om revideringar). Närmare tekniska upplysningar ges i publikationerna för industriproduktionsindex, omsättningsindex för detaljhandeln och producentprisindex för hemmamarknaden.

All konjunkturstatistik finns tillgänglig på Eurostats webbplats. Sedan 2006 finns ett särskilt avsnitt på Eurostats webbplats om konjunkturstatistik för företag[10] som innehåller de senaste publikationerna, ger tillgång till uppgifter, tillhandahåller bakgrundsinformation (om lagstiftning och metodfrågor) och ger svar på de vanligaste frågorna. Pressmeddelandena om konjunkturstatistik hör varje månad till de tio mest nedladdade och sökta dokumenten på Eurostats webbplats. Tydlighet säkerställs genom en omfattande och sammanhållen uppsättning metadata, tabeller och diagram avseende offentliggjorda serier. Allmänheten har tillgång till dessa metadata. Eurostat skapade 2000 en databas kallad STS sources & methods där metauppgifter från alla medlemsstater och alla indikatorer samlas. Denna databas, som senast uppdaterades 2007, ger information om täckning, periodicitet, aktualitet, offentliggörande, rättslig grund och sekretessregler, kvalitet och metoder.

AVSNITT 3: REVIDERINGAR

Revideringarna av konjunkturstatistiken har i allmänhet varit begränsade, särskilt på euroområdes- och EU-nivå; för vissa av indikatorerna behövs dock ytterligare arbete för att förbättra de första skattningarnas tillförlitlighet. En grupp sakkunniga från OECD, Europeiska centralbanken, Eurostat och medlemsstaterna har bildat en arbetsgrupp för att göra revideringsprinciperna, som för närvarande skiljer sig åt mellan indikatorer och länder, enhetliga.

Det finns olika orsaker till att konjunkturstatistiken revideras. Konjunkturindexen grundas främst på undersökningsuppgifter. Därför utgör sent inkomna svar på undersökningar från vissa företag en orsak till revidering på nationell nivå. De första skattningarna kanske gjordes på grundval av bedömningsmetoder eller statistiska metoder och måste revideras när fler uppgifter blir tillgängliga eller efter det att en riktmärkning gjorts.

En andra orsak till revidering är metodändringar (ändrade statistiska metoder och ändrade begrepp, definitioner eller klassificeringar) som kan ta sig många former: uppgiftskällorna har förbättrats (en ny undersökning eller nya administrativa uppgifter har utarbetats) eller befintlig praxis från europeiska eller internationella krav har införts.

En tredje orsak till revidering är de statistiska justeringar på nationell och europeiska nivå som görs för att ta hänsyn till säsongs- och kalendereffekter som påverkar tidsserierna.

Slutligen kan revideringar ibland bli nödvändiga till följd av t.ex. fel i källuppgifterna eller beräkningsförfarandena.

I tabell 2 anges omfattningen på revideringarna av tillväxttakten mellan det första offentliggjorda indexet och det andra offentliggörandet (en månad senare) för europeiska aggregat av de fem indikatorer som varit föremål för pressmeddelanden. Av de fem indikatorerna uppvisar orderingång i industrin och produktion i byggnadssektorn de mest omfattande revideringarna, beräknat efter genomsnittet på den absoluta revideringen under en tvåårsperiod. Producentprisindexet för hemmamarknaden för industrin uppvisar den minsta revideringen.

Tabell 2 : Omfattningen på revideringen av fem konjunkturindikatorer – EU-nivå

Genomsnittlig absolut revidering[11] | Genomsnittlig senare tillväxt | Genomsnittlig revidering | Relativ genomsnittlig absolut revidering[12] |

Industriproduktion, SJ[13] | 0,1 | 0,3 | 0,0 | 0,18 |

Orderingång i industrin, SJ | 0,4 | 0,8 | 0,2 | 0,23 |

Producentpriser för hemmamarknad för industrin | 0,1 | 0,3 | 0,0 | 0,27 |

Produktion i byggnadssektorn, SJ[14] | 0,2 | 0,4 | –0,2 | 0,43 |

Deflaterad omsättning i detaljhandeln, SJ | 0,1 | 0,2 | 0,0 | 0,27 |

Revideringsprincipen kan bero på källan. Till exempel kommer i vissa länder indikatorn för arbetskraftsinsats (antal sysselsatta) från arbetskraftsundersökningen, som är en hushållsbaserad undersökning, och skattningarna revideras i allmänhet inte.

I industrisektorn revideras producentprisindexet ofta inte. Produktionsindexet är den indikator som uppvisar den längsta tidsperioden mellan den först offentliggjorda skattningen och de slutliga uppgifterna: från tre månader till två eller tre år på grund av riktmärkning med strukturella uppgifter eller nationalräkenskaper.

I detaljhandels- och tjänstesektorn har sysselsättningsindikatorn i regel en längre revideringstid än omsättningsindikatorn. I vissa länder färdigställs konjunkturindikatorerna för sysselsättning grundade på uppgifter från företagsundersökningar efter 14 månader till två eller tre år efter referenskvartalet, för att säkerställa överensstämmelse med de strukturella uppgifterna.

Följaktligen varierar revideringsprinciperna mellan konjunkturindikatorerna och mellan länderna. Tillämpningen av förordningen om konjunkturstatistik, särskilt i dess ändrade lydelse från 2005, har dock med hjälp av krävande tidsfrister för översändande från medlemsstaterna förmått dessa att förbättra hela förfarandet för sammanställning av konjunkturstatistik och minimera revideringarna.

AVSNITT 4: KOSTNADER OCH ARBETSBÖRDA; BÄSTA PRAXIS FÖR ATT MINSKA FÖRETAGENS ARBETSBÖRDA

4.1. Kostnader och arbetsbörda

År 2005 inrättades en arbetsgrupp bestående av sakkunniga i konjunkturstatistik som skulle utveckla ett verktyg för att mäta företagens arbetsbörda[15] för statistiksammanställning och kostnaderna för det statistiska systemet till följd av förordningen om konjunkturstatistik enligt en gemensam europeisk metod. Verktyget utvecklades i överensstämmelse med EU:s nettokostnadsmodell. Mätvärdena uttrycks dock endast i antalet arbetade timmar per år och omräknas inte till euro.

Den uppmätta arbetsbördan definieras som den tid som det tar för företaget att sammanställa alla uppgifter som krävs för att besvara statistikbegäran. De uppmätta kostnaderna definieras som den tid som det tar för den behöriga nationella statistikmyndigheten att säkerställa att all verksamhet uppfyller kraven i förordningen om konjunkturstatistik.

Mätningarna slutfördes under det första kvartalet 2007. På grundval av uppgifterna från 26 länder får man en god helhetsbild av situationen i EU.

Ett typiskt år svarade omkring 930 000 europeiska företag på en statistisk undersökning angående de 39 konjunkturindikatorerna. I genomsnitt ägnade varje uppgiftslämnande företag 4 timmar och 20 minuter (21 minuter per månad) åt att besvara de statistiska undersökningarna avseende förordningen om konjunkturstatistik och de 39 indikatorerna. Uppgiftslämnarna är huvudsakligen större företag, eftersom små och medelstora företag i allmänhet är undantagna (se punkt 4.2). Totalt sett är kostnaderna (för de 39 indikatorerna under ett års uppgiftsinsamling och beräkning) för det statistiska systemet ungefär lika stora som företagens arbetsbörda. På grund av industrisektorns dominans (21 indikatorer av 39) i förordningen om konjunkturstatistik och i uppgiftsinsamlingssystemet, utgör antalet företag som ingår i sammanställningen av industriuppgifter 44 % av det totala antalet (jämfört med 38 % i detaljhandels- och tjänstesektorn och 18 % i byggnadssektorn).

De månatliga indikatorerna bidrar till en mycket stor del (80 %) av den sammanlagda kostnaden och arbetsbördan för statistik, men är samtidigt till stor nytta för användarna: månatliga indikatorer offentliggörs för att säkerställa aktuella ekonomiska analyser.

Det bör betonas att de kostnader som avses ovan är de sammanlagda kostnaderna för sammanställningen av denna statistik, inte merkostnaderna till följd av EU-förordningen. Förordningen om konjunkturstatistik trädde i kraft 1998, när många konjunkturuppgifter redan samlades in i EU-länderna. Dessutom är över två tredjedelar av konjunkturindikatorerna i förordningen om konjunkturstatistik antingen indata för andra EU-förordningar (nationalräkenskaper, arbetskostnadsindex) eller utdata från andra EU-förordningar (arbetskraftsundersökningen).

4.2. Bästa praxis för att minska arbetsbördan

Samtidigt som medlemsstaterna strävar efter att uppfylla kraven i förordningen om konjunkturstatistik, försöker de minimera företagens arbetsbörda för statistiksammanställning och samtidigt framställa uppgifter som är tillräckligt aktuella och tillförlitliga för ekonomisk analys. Praxis och förfaranden för detta syfte har fastställts i många länder och håller på att utvecklas i andra. Nedan ges några exempel.

Omkring 20 länder har infört elektronisk uppgiftsinsamling som ett alternativ för företagen till att sända tillbaka frågeformulären per post eller fax. Elektronisk uppgiftsinsamling ger företagen flexibilitet att svara inom vissa tidsfrister, med en första validering av uppgifterna på företagsnivå. Vissa nationella statistikbyråer har utvecklat ett gränssnitt med standardprogram för företagsredovisning som många företag använder.

Administrativa uppgiftskällor ger en del av de indata som de nationella statistikbyråerna använder för att sammanställa konjunkturindikatorerna. Den uppenbara fördelen består i att företagen inte åläggs någon ytterligare arbetsbörda för statistiksammanställning, även om den administrativa arbetsbördan består.

Momsuppgifter, andra skatteuppgifter och administrativa uppgifter utgör en mycket bred källa för information om företagen. Användningen av dem i statistiksyfte har flera fördelar, särskilt en minskning av företagens arbetsbörda för statistiksammanställning. Å andra sidan kan uppgifternas kvalitet försämras något om begreppen skiljer sig alltför mycket från det statistiska behovet eller förändras med tiden. Det finns flera exempel på administrativa källor som plötsligt försvunnit, vilket gjort att statistikerna inte haft något annat val än att skapa en statistisk undersökning igen.

När administrativa uppgifter används för att sammanställa konjunkturindikatorerna, står momsregistret eller momsdeklarationer för hälften av uppgifterna och ett sysselsättningsregister för den andra hälften. Administrativa datakällor används oftare för kvartalsuppgifter, eftersom de i allmänhet inte är lika aktuella som de månatliga statistiska undersökningarna, som utformats särskilt för ändamålet.

Administrativa datakällor används ofta för att komplettera uppgifterna från undersökningar, eftersom de ger information också om små och medelstora företag.

Alla medlemsstater undviker att lägga en alltför stor arbetsbörda på småföretagen genom att tillämpa trösklar eller urvalsstrategier. Trösklar tillämpas vid insamlingen av uppgifter för indikatorer i förordningen om konjunkturstatistik – de allra flesta småföretag utesluts därför från urvalet, som ändå görs för att vara representativt för populationen som helhet och säkerställa en mycket god täckning av den berörda variabeln[16]. Låga urvalsfraktioner tillämpas främst i fråga om små detaljhandelsföretag (färre än tio sysselsatta) och kan leda till att de slutliga skattningarna blir mindre noggranna. För att minska arbetsbördan för småföretag kan skattningsförfaranden, t.ex. prognoser om ett månadsmönster från en kvartalsundersökning, eller uppgifter från administrativa källor (t.ex. momsuppgifter) användas.

Tekniska urvalslösningar som roterande urval (t.ex. 20 % av företagen byts ut varje år) tillämpas tämligen ofta i större medlemsstater. Urvalens storlek optimeras med hjälp av avancerade statistiska allokeringsmetoder. Urvalsstrategierna måste anpassas till kraven: ibland måste en nationell indikator som krävs enligt EU-förordningen kompletteras med regionala eller lokala indikatorer för att tillgodose nationella användares behov, vilket kräver mycket större urval.

Inom de nationella statistikbyråerna spelar samordning av undersökningar , både undersökningar om konjunkturindikatorerna och andra undersökningar, en viktig roll för att minska statistiköverlappningen och därigenom företagens arbetsbörda, genom att samma fråga inte ställs flera gånger.

Vissa nationella statistikbyråer har gjort framgångsrika försök med ”en enda punkt för uppgiftsinlämning” särskilt för stora företag: programmet Large Business Profiler . Denna helhetsinriktade strategi ger mycket goda, hållbara relationer mellan företagen och statistikbyråerna, rationaliserar statistikbyråernas uppgiftskrav och skapar förutsättningar för hantering av svarsbördan.

Själva förordningen om konjunkturstatistik möjliggör en betydande minskning av arbetsbördan genom att begreppet europeiska stickprovsundersökningar införts för vissa variabler. I dessa fall kan länderna välja att endast sammanställa uppgifter för de branscher eller produkter som är mycket viktiga och bidrar betydligt till aggregaten på europeisk nivå. Genom ändringsförordningen från 2005 infördes även trösklar för små medlemsstater . Båda dessa metoder minskar företagens arbetsbörda samtidigt som kommissionen (Eurostat) ändå kan beräkna tillförlitliga EU-aggregat.

Andra europeiska initiativ är t.ex. metodriktlinjer eller särskilda seminarier för att skapa synergieffekter i den europeiska statistikgemenskapen och främja utbyte av bästa praxis och diskussioner. I samband med ändringsförordningen från 2005 utfärdade Eurostat, i samarbete med OECD, metodriktlinjer för genomförandet av producentprisindex för tjänster och organiserade flera seminarier om specifik tjänsteverksamhet.

Bilaga: Förteckning över konjunkturindikatorer (europeiska ekonomiska huvudindikatorer i fet stil)

Sektor | Indikator | Periodicitet M: månatlig K: kvartalsvis | Tidsfrist enligt förordningen[17] |

Industri | Produktion | M | 1 månad 10 dagar |

Omsättning, inhemsk omsättning, exportomsättning (uppdelning i euroområdet – icke-euroområdet) | M | 2 månader |

Orderingång, orderingång hemmamarknad, orderingång exportmarknad (uppdelning i euroområdet – icke-euroområdet) | M | 1 månad 20 dagar |

Antal sysselsatta | K | 2 månader |

Antal utförda arbetstimmar | K | 3 månader |

Bruttolöner | K | 3 månader |

Producentpriser, producentpriser på inhemsk marknad, producentpriser på exportmarknad (uppdelning i euroområdet – icke-euroområdet) | M | 1 månad 5 dagar |

Importpriser (uppdelning i euroområdet – icke-euroområdet) | M | 1 månad 15 dagar |

Byggnadsverksamhet | Produktion, produktion av byggnader, produktion av anläggningar | M/K[18] |

Antal sysselsatta | K | 2 månader |

Antal utförda arbetstimmar | K | 3 månader |

Bruttolöner | K | 3 månader |

Byggnadskostnader, materialkostnader, arbetskraftskostnader | K | 3 månader |

Byggnadslov: antal bostäder; Byggnadslov: användbar golvyta i m² | K | 3 månader |

Detaljhandel | Omsättning | M | 1 månad[19]/2 månader |

Antal sysselsatta | K | 2 månader |

Deflaterad omsättning | M | 1 månad/2 månader |

Andra tjänster | Omsättning | K | 2 månader |

Antal sysselsatta | K | 2 månader |

Producentpriser | K | 3 månader |

[1] Lagstifta bättre för tillväxt och arbetstillfällen i Europeiska unionen (KOM(2005) 97).

[2] Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1158/2005 av den 6 juli 2005 om ändring av rådets förordning (EG) nr 1165/98 om konjunkturstatistik.

[3] T.ex. Europeiska centralbankens statistikkrav inom området allmän ekonomisk statistik , Europeiska centralbanken, augusti 2000.

[4] Indikatorerna för producentpriser för tjänster är ännu inte tillgängliga på EU-nivå, eftersom de flesta medlemsstaterna begärt undantag fram till augusti 2008.

[5] Se förteckningen i bilagan.

[6] I ändringsförordningen från 2005 beviljades små medlemsstater 15 dagars ytterligare fördröjning.

[7] Programmet för modernisering av den europeiska företags- och handelsstatistiken (Meets-programmet) är ett sexårigt program (2008–2013). Dess första mål är framtagande av uppsättningar av målindikatorer och översyn av prioriteringar.

[8] Se punkterna 1.2 och 1.5.

[9] Se punkt 1.6.

[10] Under temat Industry, trade and services .

[11] Med revidering avses skillnaden mellan det första offentliggjorda indexet och den andra skattningen en månad senare. Uppgifterna omfattar perioden november 2005–maj 2007. Som ett exempel skattades industriproduktionens tillväxt i euroområdet i februari 2007 jämfört med januari 2007 till 0,6 i det första offentliggörandet. En månad senare skattades tillväxten till 0,5, vilket motsvarade en revidering på –0,1 och en absolut revidering på 0,1.

[12] Med relativ genomsnittlig absolut revidering avses förhållandet mellan summan av den absoluta revideringen och summan av de absoluta senare skattningarna.

[13] SJ står för säsongsjusterad; brutto motsvarar bruttouppgifter.

[14] Produktionsindexet för byggnadssektorn är månatligt sedan november 2006. Revideringarna har beräknats på kvartalsvisa uppgifter från det första kvartalet 2005 till det tredje kvartalet 2006, och sedan på månatliga uppgifter från november 2006 till juni 2007.

[15] Endast företagens arbetsbörda på grund av statistiska undersökningar bedöms. Arbetsbördan till följd av användning av administrativa källor för att sammanställa konjunkturstatistik beaktades inte i denna mätning, eftersom den uppstår ändå av administrativa skäl.

[16] I industrisektorn kan trösklar för att utesluta småföretag från undersökningen tillämpas (mycket ofta färre än 10 sysselsatta), men täckningen ändå upprätthållas på en mycket hög nivå (över 70–80 %). Där verksamheten är mindre koncentrerad, t.ex. i byggnadssektorn, detaljhandeln eller restaurangbranschen, tillämpas inte fullständigt uteslutande trösklar. Arbetsbördan för småföretag minskas genom att olika urvalsfraktioner tillämpas på grundval av omsättning eller antal sysselsatta.

[17] Tidsfristen kan vara upp till 15 kalenderdagar längre för de mindre medlemsstaterna.

[18] Beroende på medlemsstatens storlek.

[19] En månad för aggregat, två månader för utförliga uppgifter.