1.Inledning

1.1.Förordning (EG) nr 223/2009 om europeisk statistik

Den rättsliga grunden för denna rapport är förordning (EG) nr 223/2009 om europeisk statistik, och särskilt artikel 11.4 där följande fastställs:

”Medlemsstaternas åtaganden ska regelbundet övervakas av kommissionen på grundval av de årsrapporter som medlemsstaterna skickar in och ska uppdateras vid behov.

Om en medlemsstat inte senast den 9 juni 2017 har offentliggjort ett åtagande, ska denna till kommissionen överlämna och offentliggöra en lägesrapport om genomförandet av riktlinjerna och i förekommande fall om de insatser som gjorts för att fastställa ett åtagande. De lägesrapporterna ska uppdateras regelbundet och minst vartannat år efter det ursprungliga offentliggörandet.

Kommissionen ska rapportera till Europaparlamentet och rådet om offentliggjorda åtaganden och i förekommande fall lägesrapporter senast den 9 juni 2018 och därefter vartannat år.”

Denna rapport är den första som upprättats i enlighet med denna bestämmelse.

1.2.Bakgrund

a)Riktlinjer för europeisk statistik

I riktlinjerna för europeisk statistik presenteras normer för utveckling, framställning och spridning av europeisk statistik. Riktlinjerna bygger på en gemensam definition av kvalitet i statistiken inom det europeiska statistiksystemet (ESS) och omfattar alla relevanta delar av den institutionella miljön, processerna för statistikframställning och de europeiska statistiska produkterna. Den institutionella miljön är det område som är mest relevant för åtagandet, eftersom institutionella och organisatoriska faktorer påtagligt påverkar statistikmyndigheternas effektivitet och trovärdighet när det gäller att utveckla, framställa och sprida europeisk statistik.

Kommittén för det statistiska programmet antog riktlinjerna för europeisk statistik den 24 februari 2005. De reviderades av kommittén för det europeiska statistiksystemet (ESS-kommittén) den 28 september 2011 och den 16 november 2017. Tillsammans med den nya versionen av riktlinjerna 2011 antog ESS-kommittén ett kvalitetssäkringssystem. Kvalitetssäkringssystemet ger vägledning om tillämpningen av riktlinjerna för europeisk statistik.

Riktlinjerna är ryggraden i det europeiska statistiksystemets gemensamma kvalitetsram, och statistikmyndigheterna inom ESS har förbundit sig att följa dem. Systematiska expertgranskningar har införts för att granska efterlevnaden av riktlinjerna, och framstegen övervakas genom årliga rapporter till ESS-kommittén. Vikten av att tillämpa riktlinjerna underströks ytterligare av den kvalitetsförklaring som ESS-kommittén antog i september 2016.

Eurostat övervakar efterlevnaden av riktlinjerna för europeisk statistik genom expertgranskningar. En första omgång granskningar genomfördes under perioden 2006–2008 i syfte att bedöma om de nationella statistikbyråerna (NSI) tillämpade principerna 1–6 och 15 i riktlinjerna. Sedan följde en andra omgång med expertgranskningar som omfattade alla de 15 principerna i riktlinjerna och både de nationella statistikbyråerna och andra nationella statistikmyndigheter under perioden 2013–2015. Eurostat kommer att fortsätta att övervaka de förbättringsåtgärder som vidtagits efter denna andra omgång varje år fram till slutet av 2019, då alla åtgärderna bör ha genomförts. Eurostat, som är föremål för parallell övervakning av det europeiska rådgivande organet för statistikstyrning (Esgab), granskades också under båda omgångarna.

Kommissionen (Eurostat) upprättar årliga övervakningsrapporter om de nationella statistikbyråernas efterlevnad av riktlinjerna. Framstegen i fråga om det europeiska statistiksystemet som helhet, och särskilt inom Eurostat, redovisas i Esgabs årsrapport. Resultaten av den årliga övervakningen presenteras som en del av den övergripande bedömning av EU:s statistik som läggs fram för Ekofinrådet på hösten. Under 2008 och 2016 rapporterade kommissionen till Europaparlamentet och rådet om genomförandet av riktlinjerna för europeisk statistik och samordningen med ESS.

b)Åtaganden om att skapa förtroende för statistiken

Idén om ”åtaganden om att skapa förtroende för statistiken” (nedan kallade åtaganden) fördes fram för första gången i ett meddelande från kommissionen till Europaparlamentet och rådet med titeln Mot en effektiv kvalitetsledning för den europeiska statistiken den 15 april 2011. Åtagandena var avsedda att vara ett verktyg för att göra de nationella regeringarna medansvariga för sina länders efterlevnad av riktlinjerna för europeisk statistik och på så sätt skapa en koppling mellan riktlinjerna och regeringarna som tidigare saknades. Mervärdet av åtagandena var också att denna koppling till regeringarna skapades, och låg således vanligen i de institutionella aspekterna av de statistiska principerna i riktlinjerna som låg utanför statistikmyndigheternas kontroll. Kommissionen föreslog också i meddelandet att den rättsliga ramen, förordning (EG) nr 223/2009, skulle ses över och åtaganden skulle införlivas i den som en av flera åtgärder för att öka allmänhetens förtroende för den europeiska statistiken. Rådet stödde planerna på att införa åtaganden och se över förordning (EG) nr 223/2009.

Innan kommissionen antog förslaget att ändra förordning (EG) nr 223/2009 förde den omfattande diskussioner med medlemsstaterna om hur åtagandena skulle utformas. I motiveringen till förslaget hänvisar man till meddelandet från 2011 och föreslår att åtagandena fastställs ”så att de nationella regeringarna blir medvetna om sin roll i och sitt medansvar för att säkerställa den officiella statistikens trovärdighet genom att respektera NSI:s oberoende”.

Under 2015 förde kommissionen (Eurostat) och medlemsstaterna fortsatta diskussioner inom ESS i syfte att säkerställa att de verktyg och incitament som avses i förordning (EG) nr 223/2009, såsom åtagandena om att skapa förtroende för statistiken, är effektiva och ändamålsenliga.

Enligt artikel 11.3 i förordning (EG) nr 223/2009 är åtagandena instrument som vidare ska ”syfta till att säkra allmänhetens förtroende för europeisk statistik och framsteg i genomförandet av de statistiska principer som anges i riktlinjerna”. Åtaganden ska göras av både medlemsstaterna och kommissionen. I skäl 17 i ändringsförordningen (EU) 2015/759 fastställs också att åtagandena bör ”inbegripa särskilda åtaganden från den medlemsstatens regerings sida om att förbättra eller bibehålla villkoren för riktlinjernas genomförande”.