Regionkommitténs yttrande om"Meddelande från kommissionen till rådet,Europaparlamentet,Ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén: Intermodalitet och intermodal godstransport i Europeiska unionen - Godstransport på systemnivå - Strategier och åtgärder för att förbättra effektivitet, tjänster och hållbarhet"

(1999/C 198/05)

BAKGRUND

"Meddelande från kommissionen till rådet, Europaparlamentet, Ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén: Intermodalitet och intermodal godstransport i Europeiska unionen. Godstransport på systemnivå - strategier och åtgärder för att förbättra effektivitet, tjänster och hållbarhet" (KOM(97) 243 slutlig).

Kommissionens beslut av den 5 juni 1997 att i enlighet med artikel 198c första stycket i EG-fördraget rådfråga Regionkommittén i detta ärende.

Presidiets beslut av den 15 juli 1998 att ge utskott 3 "Transeuropeiska nät, transporter, informationssamhället" i uppdrag att utarbeta kommitténs yttrande.

Utkastet till yttrande (CdR 398/98 rév. 1) antaget av utskott 3 den 22 januari 1999 (föredragande: Santiago Lanzuela Marina).

Regionkommittén antog enhälligt vid sin 28:e plenarsession den 10-11 mars 1999 (sammanträdet den 11 mars) följande yttrande.

1. Inledning

1.1. Ett effektivt transportsystem är en väsentlig förutsättning för Europeiska unionens konkurrenskraft.

1.2. De europeiska godstransporterna har ökat med omkring 70 % sedan 1979. I och med utsikterna för ökad internationell handel, eventuell utvidgning av unionen till länderna i Central- och Östeuropa och utökat samarbete med Medelhavsländerna får transporterna en ännu mer betydande roll.

1.3. Denna ökning av transporterna kan inte och får inte enbart absorberas av vägtransporterna. För att uppnå en socioekonomiskt och miljömässigt hållbar utveckling är det nödvändigt att på ett effektivt och balanserat sätt utnyttja hela det europeiska transportsystemets kapacitet och dess olika transportslag.

1.4. Med ett intermodalt system kan man utnyttja de olika transportslagen optimalt. Det gör det också möjligt att betrakta transporterna ur ett systembaserat perspektiv och att tillhandahålla transporttjänster som dörr till dörr-förbindelser oberoende av vilket transportslag som utnyttjas.

1.5. Kommissionen har ringat in ett antal centrala hinder för en omfattande användning av intermodala transporter och utformat flera nyckelstrategier för att undanröja dessa hinder. Strategierna och ett antal centrala frågor analyseras i de följande punkterna.

2. Allmänna kommentarer

2.1. Regionkommittén delar kommissionens uppfattning att medborgarna i allt högre grad uppfattar godstransporter på landsväg som en källa till sociala och miljömässiga kostnader. Men man måste också konstatera att transporter i allmänhet och godstransporter i synnerhet är en väsentlig faktor för livskvalitet, sysselsättning och företagens konkurrenskraft, och därmed också för den regionala utvecklingen.

2.2. Transportinfrastrukturerna är en nödvändig förutsättning för ekonomisk utveckling eftersom de kan ge upphov till stora strukturella besparingar, allt efter de lokala och ekonomiska förhållandena i varje enskilt område. Kommissionen måste försöka undanröja hindren för handel och kontakter och verka för en bättre integration av medlemsstaterna och särskilt av regioner i gränsområden. Genom att främja såväl ökad rörlighet för varor och personer som skapandet av starka stadssystem kan dessa regioner bli konkurrenskraftiga på europeisk nivå och uppnå en bättre inbördes balans.

2.3. Grunden för EU:s regionala utvecklingsstrategi är att infrastruktur-, regional- och sektorspolitiska åtgärder skall komplettera varandra. ReK anser att en viktig förutsättning för att stärka konkurrenskraften i Europa är att hela unionen är sammanbunden på ett effektivt sätt.

2.4. Regionkommittén delar kommissionens uppfattning att det krävs en omställning av det nuvarande godstransportsystemet. Detta system, som huvudsakligen bygger på vägtransporter, är ohållbart ur energi- och miljösynpunkt men också med hänsyn till medborgarnas livskvalitet.

2.5. Vi behöver en ekonomisk utvecklingsmodell som är hållbar på lång sikt och som bygger på konkurrenskraftigare lokala produktionssystem och på förbättrad tillgänglighet för städerna och regionerna och fler förbindelser dem emellan. Det krävs därför en rad samordnade investeringssatsningar i ett heltäckande system av transport- och kommunikationsknutpunkter.

2.6. Regionkommittén ser positivt på ett transportsystem som utnyttjar olika transportslag i enlighet med kommissionens definition av intermodalitet(1). Kommittén vill dock framhålla att det är viktigt att i de intermodala transportkedjorna gynna de mest miljövänliga transportslagen - järnvägar, inre vattenvägar och sjöfrakt - och med stöd av direktiv 92/106/EEG i största möjliga utsträckning begränsa vägtransporter, med beaktande av vad som är ekonomiskt rationellt.

2.7. Trots att 50 % av godstransporten i Europeiska unionen överskrider 150 km fortsätter oroande nog järnvägarnas marknadsandel att minska; mellan 1979 och 1995 sjönk den från 32 till 15 %.

2.8. Regionkommittén anser att det är mycket viktigt att integreringen av transportslagen inte bara berör infrastrukturer och andra fysiska komponenter, utan att den också gäller drift, tjänster och bestämmelser, inte bara på gemenskapsnivå utan också på nationell och lokal nivå.

2.9. Den ekonomiska globaliseringen och den fördjupade integrationen i EU innebär att områdesplaneringen mer än någonsin är en central uppgift inom den europeiska regionala utvecklingsstrategin. Därför har de stora nät som strukturerar EU:s regioner blivit ett referenssystem för den fortsatta utvecklingen.

2.10. För att uppnå detta övergripande strategiska mål är det dock viktigt att koppla det till mer specifika mål. Först och främst krävs det offentliga insatser för att integrera kommunerna och regionerna och inlemma dem i de stora näten samt fylla ut tomrummen i de stormaskade nät som de stora infrastrukturerna utgör. Dessutom kräver infrastrukturernas effektivitet att man integrerar de olika transportslag som finns lokalt. Förbättrad konkurrenskraft förutsätter å sin sida att transportnäten och kommunikationsnäten kompletterar varandra.

2.11. Regionkommittén vill även framhålla de väldiga insatser som kommer att krävas av de olika offentliga myndigheterna för att transportanvändarna själva skall bestämma sig för att utnyttja de olika transportslagen på ett optimalt sätt, vilket kommissionen efterlyser i punkt 17 i meddelandet. I godstransporternas starkt konkurrensutsatta miljö kommer användarna att utnyttja det billigaste transportsättet, vilket för närvarande i de flesta fall är vägtransporter. Vid mötet den 8 juni 1998 i Glasgow mellan ministrar med ansvar för fysisk planering påpekades mycket riktigt att: "... under nuvarande marknadsförhållanden är det bara naturliga hinder som Nordsjön, Östersjön och Alperna som gör kombinerade transporter lönsamma i förhållande till vägtransporter."

3. Särskilda kommentarer

3.1. Logistik: Efterfrågans komplexitet

3.1.1. Regionkommittén håller med kommissionen om att godstransporterna är ett härlett behov och att de måste möta ökande kvalitetskrav i fråga om flexibilitet, snabbhet och pålitlighet och anpassa sig till efterfrågans komplexitet. Men godstransporternas samhällspåverkan(2) är så stor att det krävs en reglering för att man inte bara skall beakta det använda transportslagets marknadskostnader utan också dess samhällskostnader.

3.1.2. Regionkommittén är medveten om att logistikkedjorna för godsdistribution är mycket komplexa och att detta är en följd av förändrade produktionsprocesser under de senaste tio åren, det stora antalet aktörer i hela transportledet och transporttjänsternas ökande betydelse. Kommittén anser dock att det är nödvändigt att utnyttja vägtransporternas lastkapacitet bättre och minska antalet resor utan last(3)

3.2. Hinder för användningen av intermodal godstransport

3.2.1. Regionkommittén delar kommissionens åsikt att varje byte av transportslag under en och samma resa i dag innebär betydande kostnader och att dessa måste preciseras, kvantifieras och reduceras. För att genomföra detta krävs det dock omfattande investeringar.

3.2.2. I fråga om infrastruktur och transportmedel vill Regionkommittén framhålla behovet av optimala järnvägs- och vattenvägnät för godstransport samt av anslutningar till omlastningspunkter för de olika transportslagen. Detta framstår som den enda möjliga lösningen om ett intermodalt system skall gynna de "renaste" transportslagen, det vill säga järnvägar och inre vattenvägar. Det bör utvecklas alternativa transportleder som främjar en avlastning av de stora knutpunkterna genom att verka för att dessa moderniseras. De sistnämnda bör ingå i det europeiska programmet för kombinerade transporter och tas upp vid nästa möte med ministrar med ansvar för fysisk planering.

3.2.3. Regionkommittén vill också påpeka att det är viktigt att klart ange vem som bör stärka och finansiera de intermodala länkarna. Frågan är också vem som skall standardisera följande:

- De nuvarande olika ägandeformerna och driftsomkostnaderna för att utnyttja infrastrukturer och terminaler.

- De tekniska specifikationerna för transportmedlen, som i dag varierar med olika nationella bestämmelser och mellan transportslag.

- De olika lastenheterna som blir allt mer specialiserade, vilket leder till att de ofta fraktas tomma.

3.2.4. I fråga om driften och utnyttjandet av infrastrukturerna är det enligt Regionkommittén viktigt att stärka de svagaste länkarna i det nuvarande intermodala transportsystemet: omlastningspunkterna. Därför måste de riktlinjer som gäller omlastningspunkterna ange vem som bör svara för finansieringen och förvaltningen av dessa.

3.2.5. Transportknutpunkterna måste vara helt integrerade i lokalsamhället så att det kan dra nytta av den ekonomiska utvecklingens fördelar samtidigt som man bör sträva efter så liten negativ miljöpåverkan som möjligt. Knutpunkterna måste ge upphov till nya arbetstillfällen och investeringar för att lokalbefolkningen skall få del av fördelarna av att bo nära dem och inte bara drabbas av nackdelarna. Med hänsyn till transporters negativa inverkan på miljön, bör särskild hänsyn tas till de personer som bor i direkt anslutning till dessa transportknutpunkter.

3.2.6. Regionkommittén anser att vägtransporter, som i meddelandet beskrivs som en norm för godstransport i Europa, är konkurrenskraftiga eftersom man i deras kostnader inte räknar med viktiga faktorer som bland annat luftföroreningar, buller och markanvändning. Därför är det av största betydelse att dessa "samhällskostnader" direkt påförs det transportslag som ger upphov till dem. Kostnaderna kan inte internaliseras på ett enhetligt sätt i hela unionen genom en linjär skatt för alla aktörer på transportområdet, utan en korrigering måste göras på grundval av följande två parametrar:

a) Faktisk överbelastning av vissa områden inom EU.

b) Förekomsten av effektiva alternativ i fråga om allmänna transporter.

Denna internalisering måste anpassas för att ta hänsyn till den geografiska sammanhållningen och den utveckling av flera centralorter i Europa som avses i punkterna 2.2, 3.3.1.2 och 3.3.1.6 i detta yttrande. När det gäller vägtransporter kompliceras situationen ytterligare av chaufförernas svåra arbetsförhållanden på grund av den hårda konkurrensen, något som yttrar sig i de många protestaktionerna bland denna yrkeskår, ibland även på EU-nivå. Man måste därför noga kontrollera att chaufförerna respekterar körtider och viloperioder och vidta rättsliga åtgärder vid överträdelser, något som kommissionen redan har givit uttryck för i andra dokument(4).

3.2.7. Regionkommittén delar kommissionens uppfattning att de operatörer som själva äger sina transportmedel eller sin infrastruktur håller sig till ett enda transportslag för att uppnå bättre lönsamhet. De offentliga myndigheterna bör därför engagera sig och främja intermodala transporter.

3.2.8. När det gäller de svårigheter som uppstår vid omlastningspunkter på grund av bristande samordning mellan transportslagen, anser Regionkommittén att det är viktigt att studera olika finansierings- och driftsalternativ så att de kan anpassas till arbetsförhållanden och effektivitetskrav som gynnar kombinerade transporter.

3.2.9. Regionkommittén vill framhålla att transportslagsbaserade tjänster och bestämmelser på grund av de invecklade administrativa förfarandena sannolikt utgör det viktigaste området för att förverkliga ett intermodalt transportsystem. Man måste därför

- fastställa vilka nätverk för informationsutbyte som behövs i den intermodala kedjan,

- Göra de olika ansvarsavtal som i dag gäller för de olika transportslagen mer enhetliga och utforma ett motsvarande avtal för intermodala transporter samt definiera omlastningspunkternas roll.

3.3. Europas intermodala godstransportsystem: Steg mot genomförande

3.3.1. Integrering av infrastruktur och transportmedel

3.3.1.1. I detta sammanhang anser Regionkommittén att EU och medlemsstaterna, i samverkan med lokala och regionala myndigheter, måste inleda ett nära samarbete om intermodala transporter för att upprätta

- ett infrastrukturnät för godstransporter som gynnar intermodala transporter, särskilt när det gäller utbyggnad av nya transportleder som kan absorbera den ökning av transportflödet som kan förväntas de närmaste åren,

- ett europeiskt nät av omlastningspunkter som garanterar driftskompatibilitet och samtrafikförmåga mellan transportslagen. Detta är en särskilt viktig fråga eftersom det transeuropeiska transportnätet inte innefattar konkreta kriterier för utveckling och placering av de viktigaste transportknutpunkterna. Dessutom bygger nätet huvudsakligen på vägsträckningar och transportleder, även om det är utformat som ett multimodalt nät för att gynna byte av transportslag.

3.3.1.2. Modernisering av transportinfrastrukturen kommer att underlätta sammankopplingen av regionerna. Därmed stimuleras den ekonomiska utvecklingen genom att man undanröjer flaskhalsar i överbefolkade regioner där kostnaderna för föroreningar och alltför intensivt utnyttjande av markområden är stora, och ofta bristfälligt bedömda därför att de externa kostnaderna inte ingår i beslutsunderlaget.

3.3.1.3. När det gäller länkar och noder som ger ett mervärde vill Regionkommittén framhålla betydelsen av att nätets knutpunkter verkligen är centrum för ekonomisk verksamhet och inte bara omlastningspunkter. Knutpunkterna måste skapa nya arbetstillfällen och ge draghjälp åt det lokala näringslivet. Regionkommittén stöder genomförandet av studier och demonstrationsprojekt som visar vilka möjligheter omlastningspunkterna erbjuder och de nödvändiga förutsättningarna för deras verksamhet samt utvärderar deras lönsamhetspotential.

3.3.1.4. Fler höghastighetståg kommer att stärka de polycentriska stadssystemen i och med utbyggnad av de intermodala knutpunkterna. Men skapandet av dessa nya centrum för varor och tjänster kommer att kräva ytterligare transportinfrastrukturer för den fortsatta stadsutvecklingen. De positiva följderna av de nya infrastrukturerna ger med andra ord upphov till nya krav på offentliga investeringar.

3.3.1.5. I detta sammanhang anser Regionkommittén att det är mycket viktigt att man planlägger de olika omlastningspunkterna för att det på regional nivå skall finnas de nödvändiga ekonomiska förutsättningarna för att få största möjliga utbyte av dessa infrastrukturer.

3.3.1.6. Enligt Regionkommittén innebär sammanhållningsprincipen och skapandet av ett område utan inre gränser, främjande av väl avvägda och varaktiga ekonomiska och sociala framsteg (Avdelning I, artikel B i EU-fördraget) samt strävan att minska skillnaderna mellan de olika regionernas utvecklingsnivåer (Avdelning XIV, artikel 130a), att man skall undvika överdriven centralisering och följaktligen försöka utforma en väl avvägd och polycentrisk stadsmodell i Europa. Det innebär också att tillväxten i storstadsområdena bör kompletteras med åtgärder för att vitalisera och stärka de svagare tätorterna, framför allt i områden med låg befolkningstäthet. I detta sammanhang är det av avgörande betydelse att stärka de medelstora städerna.

3.3.1.7. Internationaliseringen av ekonomin och skapandet av nya arbetstillfällen kräver lokala lösningar. Om en kommun eller region skapar nya förutsättningar för ekonomisk utveckling - till exempel anslutning till data- och telekommunikationsnät, utbildningsmöjligheter, forskningscentrum och företagstjänster - kan de attrahera företag av olika slag som anpassar sin produktion till världsmarknadens krav. Man måste därför bedöma vilka konsekvenser samtliga sektorsinriktade åtgärder får för den lokala och regionala utvecklingen utifrån principen om integrerad utveckling och regional sammanhållning, och uppmuntra mellanregionalt, gränsöverskridande och transnationellt samarbete mellan kommuner och regioner. Detta är av avgörande betydelse för att utveckla transportsektorn och kommunikationerna samt stärka förbindelserna mellan periferi och centrum. Infrastrukturerna för transporter och telekommunikationer måste sammankopplas med lokala nät och bidra till den lokala ekonomin.

3.3.1.8. I fråga om harmonisering av standarder för lastningsenheter anser Regionkommittén att en det är en förutsättning för att det intermodala systemet skall fungera och stöder därför beviljande av ekonomiskt stöd till operatörer för att underlätta omställningen.

3.3.2. Driftskompatibla och samtrafikdugliga funktioner

3.3.2.1. När det gäller intermodala fraktoperatörer anser Regionkommittén att kommissionen närmare bör ange hur man skall uppmuntra operatörerna att utnyttja intermodala transporter. I detta sammanhang anser kommittén att det krävs marknadsundersökningar och att PACT-programmet bör förlängas och utökas.

3.3.2.2. Vad beträffar öppen tillgång till infrastrukturer är Regionkommitténs uppfattning att fri rörlighet eller samarbete kräver att alla medlemsstater rigoröst tillämpar direktiven om järnvägstransporter (direktiv 91/440/EEG, direktiv 95/19/EG och direktiv 95/18/EG). De bör också tekniskt göra järnvägsnäten mer enhetliga för att de olika operatörerna skall kunna utnyttja hela järnvägsnätet i Europa.

3.3.2.3. Regionkommittén vill framhålla att avgifter för infrastruktur och prissättningen av transporter är grundläggande för att bygga upp ett intermodalt transportsystem och därigenom öka de miljövänliga transporternas andel i EU. ReK anser därför att varje transportslag måste internalisera alla kostnader som det förorsakar i samhället. Det är enda möjligheten om järnvägstransporter skall kunna konkurrera med vägtransporter.

3.3.2.4. Regionkommittén delar kommissionens uppfattning att statligt stöd inom transportsektorn måste regleras genom riktlinjer för intermodala samarbetsavtal för att klargöra tillämpningen av konkurrensreglerna.

3.3.2.5. Regionkommittén stöder kommissionens avsikt att upprätta ett elektroniskt forum för samordning av tidtabeller och framhåller vikten av att informationsnäten upprättas på ett europeiskt plan.

3.3.2.6. Med intelligenta system kan man bättre utnyttja befintlig infrastruktur och undvika alltför stor miljöpåverkan. Regionkommittén stöder således den ökande användningen av telematik och annan högteknologi, till exempel ny teknik som kan förbättra driftskompatibiliteten mellan de nationella transportnäten.

3.3.3. Transportslagsoberoende tjänster och förordningar

3.3.3.1. Regionkommittén delar kommissionens uppfattning att det är viktigt att utforma en gemensam uppläggning av ett intermodalt elektroniskt realtidsinformationssystem för att skapa ett konkurrenskraftigt intermodalt transportsystem. Kunderna måste kunna få upplysningar om var godset befinner sig i transportledet och om priser, fakturor, tågtider och transportmöjligheter.

3.3.3.2. När det gäller papperslös transport anser Regionkommittén att det är lämpligt att skapa ett enhetligt system för elektroniska transportdokument och förfaranden som gör det möjligt att få nödvändig information om transportmarknaden och som stöder intermodala transporter. ReK vill dock framhålla avsaknaden av reglering på detta område.

3.3.3.3. Regionkommittén är när det gäller ansvarsskyldighet gentemot tredje man bekymrad över att risktäckningen av hela operationen oavsett var i transportledet skadorna uppstått inte avspeglas i försäkringspremien och därmed i transportpriset. ReK anser att man bör fastställa bestämmelser för när de olika operatörerna kan hållas ansvariga för förseningar eller skador på godset, särskilt när det gäller terminalerna.

3.3.4. Horisontella åtgärder

3.3.4.1. Regionkommittén stöder kommissionens satsning på forskningsprojekt i anslutning till de olika ramprogrammen och på demonstrationsprojekt som visar de intermodala transporternas möjligheter och fördelar.

3.3.4.2. Regionkommittén anser att det skulle vara lämpligt att utnyttja befintliga regionala och lokala transportgruppers erfarenheter, och stöder också upprättandet av ett europeiskt intermodalt referenscentrum för godstransporter och önskar medverka till att vid behov anordna nationella rundabordskonferenser i medlemsstaterna i avsikt att göra det lättare att inrätta regionala eller lokala intermodala forum.

3.4. Intermodalitet och andra åtgärdsområden

3.4.1. Enligt Regionkommittén är det mycket viktigt att omlastningspunkterna lokaliseras så att de gynnar regional sammanhållning och utveckling. De måste ha tillräckliga resurser för att skapa nya arbetstillfällen, stimulera ekonomin och aktivt bidra till den fysiska planeringen.

3.4.2. Regionkommittén anser att ett väl fungerande intermodalt transportsystem kräver att de små och medelstora företagen är engagerade. De olika förvaltningarna bör dock säkerställa att omställningen av transportsystemet inte skapar ekonomiska problem i dessa företag, som på grund av den hårda konkurrensen i många fall är särskilt känsliga för små kostnadsförändringar.

3.4.3. När det gäller miljön anser Regionkommittén att det krävs insatser från EU:s och offentliga myndigheters sida för att transportmarknaden skall övergå till miljövänligare transportslag och de senaste årens utveckling mot ökande vägtransporter vändas.

4. Slutsatser

4.1. Sammanfattningsvis välkomnar ReK kommissionens beslut att stärka intermodala transporter. Det kommer att bidra till att transporterna inte inverkar negativt på utvecklingen inom EU:s regioner, utan tvärtom stimulerar den genom skapandet av omlastningspunkter och utbyggnad av telekommunikationer. Regionkommittén vill dock framhålla följande:

4.2. EU och medlemsstaterna måste i samarbete med lokala och regionala myndigheter bidra till att förbättra villkoren för intermodala transporter, eftersom problemen i många fall är av lokal natur.

4.3. Åtgärder för ökad intermodalitet bör syfta till största möjliga utnyttjande av de transportslag som är mest miljövänliga och befrämjar medborgarnas livskvalitet, i synnerhet järnvägstransporter och transporter på inre vattenvägar eller till havs.

4.4. Transportslagens integration får inte begränsa sig till infrastrukturer. För att uppnå en smidigare och mindre kostsam omställning i transportsektorn måste man också kraftfullt verka för integration av drift och tjänster samt, framför allt, tillnärmning av bestämmelserna.

4.5. Regionkommittén vill särskilt betona de ekonomiska och förvaltningsmässiga insatser som kommer att krävas av de olika offentliga myndigheterna såväl på EU-nivå som på nationell och regional nivå för att, som det anges i meddelandet, enbart med logistiskt stöd klara av en omställning utan att tvinga fram en transportslagsuppdelning. Det är viktigt att hålla i minnet att vägtransporterna tenderar att öka(5). Kommissionen påpekar också i vitboken om vitalisering av gemenskapens järnvägar(6): "Medan oron växer om transporternas negativa effekter, minskar emellertid fortfarande järnvägens marknadsandel. Huvudskälet till detta är en otillfredsställelse med priset och kvaliteten hos transporter via järnväg ..."

4.6. Regionkommittén anser att transporternas stora betydelse för medborgarnas livskvalitet innebär att man, när det gäller godstransporter, bör vidta åtgärder som syftar till en rationell och balanserad transportanvändning.

Transporterna bör dock inte vara helt underordnade marknadens och näringslivets efterfrågan.

4.7. Som kommissionen anger i sitt meddelande om koldioxidutsläpp och transporter(7): "Forskning om förhållandena mellan transport och produktions/konsumtionsprocessen kan förmodligen också ge uppslag om hur sambandet mellan ekonomisk tillväxt och trafikvolym kan brytas."

4.8. Intermodala godstransporter klarar för närvarande inte av att möta de alltmer komplexa logistiska kraven på en konkurrensutsatt världsmarknad. Detta är dock en förutsättning för en hållbar utveckling. Regionkommittén anser därför att:

- Det är nödvändigt att fortsätta utbyggnaden av ett järnvägsnät för godsfrakt med hög kapacitet och modernisera transporter på inre vattenvägar och till havs.

- Åtgärder måste vidtas för att alla transportslag skall betala de kostnader som de förorsakar. I dag är vägtransportsektorn konkurrenskraftig dels därför att den inte betalar för alla miljöskador som den ger upphov till, dels på grund av de anställdas i vissa fall dåliga arbetsvillkor. Varje transportslag måste bära sina reella kostnader. I detta hänseende bör emellertid även de ekonomiska konsekvenserna beaktas.

- Man måste öka antalet omlastningspunkter och klart ange vem som bör finansiera och driva dem och vilken driftsform som är bäst lämpad för att de skall anpassa sig till de olika transportslagens särskilda villkor.

- Det är nödvändigt att utforma ett informationsnätverk som kan betjäna samtliga aktörer i logistikkedjan och göra det möjligt att optimera de olika parametrarna. Nätverket måste också vara tillgängligt för alla användare.

- Det är nödvändigt att standardisera de tekniska specifikationerna och de administrativa förfarandena samt att sprida riskerna mellan de olika länderna och administrativa nivåerna.

4.9. Regionkommittén vill framhålla följande åtgärder bland de olika stegen för att uppnå ett effektivt fungerande europeiskt intermodalt transportsystem. Man måste:

- Stärka järnvägsnätet för godstransporter och de inre vattenvägarna.

- Klargöra villkoren för utveckling av omlastningspunkterna.

- Stödja forsknings- och utvecklingsarbete samt bred spridning av tekniska och telematiska lösningar som kan bidra till att de intermodala transporterna ökar. Kommittén stöder helt och fullt initiativ som pilotprojekt om kombinerade transporter och PACT-programmet. Kommittén förespråkar också, vilket framgått av andra yttranden(8), att man skall öka anslagen till detta program och stödja andra projekt för kombinerade transporter av mer lokal karaktär. Dessa projekt bör således inte vara inriktade på internationella transportleder av europeiskt intresse, utan vara relevanta för städer och regioner i hela Europa.

- Utveckla tekniska verktyg för att underlätta utformningen av detaljerade och exakta prissättningssystem. Dessa system är viktiga för att kunna uppnå målet att internalisera transporternas externa kostnader.

4.10. Regionkommittén anser att man måste upphöra att betrakta transportsektorn som enbart ett bihang till industri- och handelssektorn. För att stödja en rationell och miljövänlig transportsektor krävs nya initiativ.

Bryssel den 11 mars 1999.

Regionkommitténs

ordförande

Manfred DAMMEYER

(1) Punkt 15 i kommissionens meddelande.

(2) Enligt grönboken "För en rättvis och effektiv prissättning inom transportsektorn" uppgår den årliga kostnaden för överbelastning och trafikstockningar i EU till 250 miljarder ecu och väganvändarna svarar för 90 % av denna summa.

(3) Beräkningar som gjorts om godstransportsektorn i Storbritannien visar att ungefär 62 % av lastkapaciteten utnyttjas. Om resor utan last räknas in faller siffran till 44 %.

(4) Kommissionens arbetsdokument "Mot en ram för lösningar på miljöproblem som förorsakas av tung lastbilstrafik", KOM(1998) 444 slutlig.

(5) Vägtransporter utgör 70 % av marknaden, medan de 1950 endast utgjorde 50 %.

(6) "Vitbok - En strategi för vitalisering av gemenskapens järnvägar.", KOM(96) 421 slutlig.

(7) "Om koldioxidutsläpp inom transportsektorn. Utveckling av en gemenskapsstrategi", KOM(1998) 204 slutlig.

(8) Yttrandet "En hållbar transportstrategi för regionala och lokala myndigheter i Europeiska unionen".