För att på ett så transparent och direkt sätt som möjligt följa upp förslagen från konferensen behövs en första analys för att se vad som krävs för att genomföra dem. För att denna utvärdering ska vara trovärdig är det viktigt att hålla sig till andan och ordalydelsen i det som föreslås – utan omtolkningar eller urval. Det är det som ingår i bilagan till detta meddelande. De 49 förslagen är uppdelade i samma temaområden som konferensen valt, med kommissionens utvärdering under varje område.

Efter ett år av evenemang, diskussioner i medborgarpaneler och idéer som samlats in på nätet, utkristalliserades 49 förslag och 326 specifika åtgärder kring nio teman:

Detta exemplifierades av hur medborgare och institutioner, lagstiftare och lekmän debatterade vår tids grundläggande frågor och föreslog ett antal lösningar på områden som kommer att avgöra Europas framtid – från klimatförändringar och miljö till digitalisering och demokrati, hälsa och social rättvisa, ekonomi och säkerhet, värden och kultur – och mycket annat. Oundvikligen formades resultatet också av dagens kontext och i synnerhet av de kriser som Europa har tvingats kämpa mot under de senaste två åren. Effekterna av covid-19-pandemin på hälsa och ekonomi återspeglades i alla frågor, medan Rysslands oprovocerade och omotiverade krig mot Ukraina gav skarpt eftertryck åt behovet av ett starkare Europa i världen, en union som är redo att upprätthålla fred och värderingar så som den gjort i över 70 år.

Det har länge sagts att Europeiska unionen rör sig snabbare och kommer längre när den måste. De ofta citerade raderna av Jean Monnet, om att unionen kommer att svetsas samman i kriser och blir summan av lösningarna på dessa kriser, har besannats vid många tillfällen i EU:s historia – inte minst under de senaste två åren när vi tillsammans har kämpat mot en global pandemi och ett brutalt anfallskrig i vår närhet. Samtidigt har de europeiska invånarna i allt högre grad efterlyst förändringar och reformer och att arbeta med att förbättra Europa på sina egna villkor. Det var därför som Ursula von der Leyen i sina politiska riktlinjer från juli 2019 efterlyste en konferens om Europas framtid, som en del av en vision om en ny satsning på demokrati i Europa – och åtog sig att följa upp resultatet.

Den tredje kategorin omfattar de områden där kommissionen redan planerar att lägga fram förslag och kommer att beakta förslagen från konferensen. Detta omfattar lagen om mediefrihet som syftar till att skydda mediernas mångfald och oberoende på EU:s inre marknad, och ett lagstiftningsförslag som syftar till att stärka försörjningen av råvaror som är viktiga för den dubbla omställningen och den nya europeiska innovationsagendan. Det gäller även den rättsliga ram som syftar till att påskynda och underlätta omställningen till hållbara livsmedelssystem. Under de kommande veckorna och månaderna kommer kommissionen också att lägga fram förslag som är ett direkt svar på några av förslagen, exempelvis om att återställa naturen eller att förbjuda att produkter som tillverkats genom tvångsarbete kommer in på EU-marknaden.

Slutligen, den fjärde kategorin omfattar förslag från konferensen som är helt eller delvis nya och som kräver nya initiativ eller förslag från kommissionen. De områden där konferensen har föreslagit nytt arbete omfattar ett större fokus på att förbättra förståelsen för psykisk ohälsa och förslag om hur man kan hantera detta bättre i Europa. Andra rekommendationer fokuserar på nutrition och en tryggad livsmedelsförsörjning, och på att förbättra informationen om produkters miljöavtryck och om djurskydd. En samordnad europeisk strategi för övervakning av darknet och ett starkare fokus på mining av kryptovaluta har också lagts fram.

Principer för uppföljning

Utvärderingen visar en tydlig riktning och fastställer områden där kommissionen kommer att behöva lägga fram förslag. Kommissionen kommer att göra det på ett så pragmatiskt sätt som möjligt, oavsett om det sker genom lagstiftning eller på annat sätt. Den kommer fullt ut att använda sin initiativrätt enligt fördragen, med vederbörlig hänsyn till subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna och reglerna för bättre lagstiftning. Det innebär att man ska bedöma de aktuella politiska alternativens sannolika konsekvenser, säkerställa att inga negativa konsekvenser uppstår och undersöka på vilken nivå beslutsfattandet är mest ändamålsenligt.

Det finns också många områden som kräver att kommissionen vidtar icke lagstiftande åtgärder, antingen på grund av begränsade lagstiftningsbefogenheter eller för att det är det bästa sättet att uppnå önskat resultat. Vissa förslag har kommissionen inte befogenhet att gå vidare med och för vissa är det bäst att de initieras av de andra EU-institutionerna, av medlemsstaterna eller av lokala och regionala myndigheter.

Den första omgången nya förslag kommer att tillkännages i Ursula von der Leyens tal om tillståndet i unionen i september 2022, och i den åtföljande avsiktsförklaringen. De här förslagen kommer att ingå i kommissionens arbetsprogram för 2023. En del bör också ingå i de gemensamma lagstiftningsprioriteringarna mellan EU-institutionerna och i kommissionens framtida arbetsprogram.

Fördragen – göra mesta möjliga av det vi har och förändra om det behövs

Vid uppföljningen av de här förslagen bör nya reformer och ny politik inte utesluta varandra från diskussionerna om fördragsändringar. Fördragsändring ska inte vara ett mål i sig och för den stora majoriteten av åtgärderna finns det mycket som kan och kommer att behöva göras inom ramen för de befintliga fördragen. EU-fördragen är, precis som medlemsstaternas konstitutionella texter, levande instrument. EU-institutionerna och medlemsstaterna har under den nuvarande kommissionens hela mandatperiod varit överens om att utnyttja EU-fördragens fulla potential, oavsett om det gällt att upphandla miljarder vaccindoser till medborgare i hela Europa eller att få fart på framtidens ekonomi genom NextGenerationEU. Under den här tiden har EU också fastställt en ambitiös och rättsligt bindande väg mot klimatneutralitet, gjort om spelreglerna i den digitala världen och genom Sureprogrammet hjälpt småföretag att behålla sin personal under pandemin. Allt detta arbete har möjliggjorts tack vare den politiska vilja och det synkroniserade arbete som institutionerna visat upp för att kunna reagera på de akuta utmaningarna.

Det finns också outnyttjad potential inom de befintliga fördragen som skulle kunna utgöra svar på förslagen från konferensen, särskilt om man använder ”övergångsklausulerna” för att gå över till omröstning med kvalificerad majoritet på vissa politikområden. Detta efterlyste Ursula von der Leyen uttryckligen i de politiska riktlinjerna och i talet om tillståndet i unionen, på områden som energi och beskattning och för viktiga aspekter av den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken, som sanktioner och mänskliga rättigheter.

En del av de idéer som uttryckts av konferensen är verkligt innovativa och uppmanar EU att ta nya, hittills outforskade, vägar. Vissa av förslagen efterlyser där uttryckligen fördragsändringar. Det gäller exempelvis på områden som hälsa och försvar.

Konferensen har gett ny dynamik åt aspekten att förnya och förbättra det europeiska projektet genom att bygga vidare på dess grundvalar och vid behov uppdatera dem. Ursula von der Leyen beskrev i sitt tal vid konferensen att kommissionen alltid kommer att stödja dem som vill reformera Europeiska unionen för att få den att fungera bättre, inbegripet genom fördragsändringar om detta kan bli nödvändigt.

I denna anda välkomnar kommissionen Europaparlamentets beredvillighet att för första gången använda sina befogenheter enligt Lissabonfördraget för att föreslå ändringar av fördragen. Parlamentet har fastställt ett antal områden där man anser att ändringar av fördragen bör diskuteras inom ramen för ett konvent. Kommissionen är redo att fullt ut spela sin institutionella roll i det förfarande som anges i artikel 48 i fördraget om Europeiska unionen och särskilt att avge sitt yttrande som svar på ett samråd med Europeiska rådet.

3.FRAMTIDEN – SÄTTA MEDBORGARNA I CENTRUM FÖR DEN EUROPEISKA DEMOKRATIN

Förutom att konferensen gav många och goda förslag och inspiration till reformer, gav den också en ögonblicksbild av hur ett europeiskt offentligt rum kan blomstra och hur vår demokrati kan berikas, på europeisk, nationell, regional och lokal nivå, genom att medborgarna engageras. Ett hundratal samtal i avspänd stil och diskussioner i alla hörn av Europa har ägt rum. Med nya samtalsformat – såsom den flerspråkiga digitala plattformen och de europeiska medborgarpanelerna – fick invånarna möjlighet att dela med sig av sina idéer om de frågor som de ansåg vara viktiga för att bygga upp unionens framtid. Syftet var också att få ta del av synpunkter från dem som är svårast att nå, de som sällan engagerar sig i politiken och som kanske inte har röstat i tidigare val till Europaparlamentet.

Ett antal av konferensens innovationer ger vägledning om hur medborgarna bättre kan inkluderas i fastställandet av prioriteringar och ambitioner, liksom i utformningen av politiken och beslutsfattandet på EU-nivå. Utifrån konferensen och sina egna befintliga verktyg kommer kommissionen att föreslå sätt att säkerställa att medborgarna får en viktigare roll i EU:s beslutsfattande.

Ett centralt och synnerligen innovativt inslag i konferensen var de europeiska medborgarpanelerna. Totalt ungefär 800 slumpvis utvalda medborgare, varav en tredjedel var ungdomar, träffades vid tre samtalstillfällen vardera och gav rekommendationer. Ett antal medlemsstater organiserade nationella medborgarpaneler utifrån samma principer.

Efter denna framgång kommer kommissionen att göra det möjligt för medborgarpanelerna att överlägga och göra rekommendationer inför vissa viktiga förslag, som en del i sitt bredare beslutsfattande och i linje med principerna om bättre lagstiftning. Beroende på vad det handlar om kan dessa antingen vara Europaomfattande eller utgöras av mindre paneler inriktade på vissa specifika politikfrågor. Precis som vid konferensen bör deltagarna vara slumpvis utvalda. De bör också återspegla Europas mångfald och demografi. En tredjedel av deltagarna ska vara ungdomar. När så är lämpligt kan en ”medborgarreporter” involveras i konsekvensbedömningen och sammanfatta resultatet av dessa deltagarinriktade samtalsprocesser. Om alla deltagare är ungdomar ska det benämnas som ett ”ungdomstest”. Den första av denna nya generation medborgarpaneler kommer att lanseras i samband med talet om tillståndet i unionen 2022.