[pic] | EUROPEISKA KOMMISSIONEN |

Bryssel den 24.3.2010

KOM(2010) 104 slutlig

2010/0066 (APP)

Förslag till

RÅDETS BESLUT nr …/2010/EU

om bemyndigande att upprätta ett fördjupat samarbete om tillämplig lag för äktenskapsskillnad och hemskillnad

{KOM(2010) 105 slutlig}

MOTIVERING

INLEDNING

1. Den 17 juli 2006 antog kommissionen ett förslag[1] till rådets förordning om ändring av förordning (EG) nr 2201/2003[2] i fråga om domstols behörighet och om införande av bestämmelser om tillämplig lag i äktenskapsmål (Rom III)[3].

2. Den rättsliga grunden för den föreslagna rådsförordningen var artiklarna 61 c och 67.1 i fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen[4]. Förslaget rörde civilrättsligt samarbete med familjerättsliga aspekter. Den rättsliga grunden föreskrev enhällighet. Europaparlamentet avgav sitt yttrande den 21 oktober 2008[5].

3. Kommissionens förslag började behandlas i kommittén för civilrättsliga frågor (Rom III) i oktober 2006. Det var en prioriterad fråga för de tyska, portugisiska och slovenska ordförandeskapen. I april 2007 diskuterades förslaget vid ett möte i rådet, och de ansvariga ministrarna enades om vissa riktlinjer.

4. I mitten av 2008 hade diskussionerna kommit till en punkt där det verkade som att några få medlemsstater hade särskilda problem som gjorde det omöjligt för dem att godta den föreslagna förordningen. Särskilt en medlemsstat ansåg det olämpligt att dess domstolar skulle tillämpa utländsk lagstiftning om äktenskapsskillnad, som den uppfattar som mer restriktiv än den egna lagstiftningen på området, och ville fortsätta att tillämpa sin egen materiella lagstiftning på mål om äktenskapsskillnad som tas upp i dess egna domstolar ( lex fori -principen). Samtidigt ansåg den stora majoriteten av medlemsstaterna att lagvalsregler var ett väsentligt inslag i den föreslagna förordningen. De understödde förslagets princip om tillämpning av lagen i det land som makarna har en nära anknytning till, vilket i vissa fall skulle innebära tillämpning av utländsk lagstiftning om äktenskapsskillnad.

5. Flera på varandra följande ordförandeskap försökte tillsammans med kommissionen att finna lösningar inom ramen för den föreslagna förordningen genom att utforma olika alternativ som skulle ge större utrymme för tillämpning av domstolslandets lag, utan att riskera förslagets viktigaste mål. Dessa gemensamma ansträngningar var emellertid fruktlösa.

6. Därför konstaterade de ansvariga ministrarna vid rådets möte den 5 och 6 juni 2008 att ”det inte råder någon enhällighet om att gå vidare med Rom III-förordningen och att oöverstigliga svårigheter gör det omöjligt att nå enhällighet nu eller inom överskådlig framtid”. Rådet slog fast att ”målen i Rom III inte kan uppnås inom rimlig tid med tillämpning av relevanta bestämmelser i fördragen[6].

7. I juli – augusti 2008 vände sig nio medlemsstater (Bulgarien, Grekland, Spanien, Italien, Luxemburg, Ungern, Österrike, Rumänien och Slovenien) till kommissionen med en begäran. De angav att de önskade förbättra samarbetet om tillämplig lag i äktenskapsmål sinsemellan och att kommissionen för detta ändamål borde lägga fram ett förslag till rådet. I januari 2009 framförde även Frankrike en liknande begäran. Den 3 mars 2010 drog Grekland tillbaka sin begäran.

8. Detta förslag är kommissionens svar på dessa framställningar.

Rättslig grund för det fördjupade samarbetet

9. Fördjupat samarbete regleras i artikel 20 i fördraget om Europeiska unionen (EU-fördraget) och artiklarna 326–334 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget). Innebörden av dessa bestämmelser är att det behövs två förslag för att genomföra ett fördjupat samarbete om tillämplig lag för äktenskapsskillnad och hemskillnad, nämligen

10. ett kommissionsförslag om rådets beslut om bemyndigande att upprätta ett fördjupat samarbete om tillämplig lag för äktenskapsskillnad och hemskillnad, baserat på artikel 329.1 i EUG-fördraget, och

11. ett kommissionsförslag om rådets förordning om genomförande av ett fördjupat samarbete om tillämplig lag för äktenskapsskillnad och hemskillnad, baserat på artikel 81.3 i EUF-fördraget[7].

Bedömning av de rättsliga förutsättningarna för ett fördjupat samarbete

Beslut om bemyndigande som sista utväg och deltagande av minst nio medlemsstater

12. I artikel 20.2 i EU-fördraget anges att beslutet om bemyndigande att upprätta ett fördjupat samarbete ska antas av rådet som en sista utväg, om det fastställer att de mål som eftersträvas genom samarbetet inte kan uppnås inom rimlig tid av hela unionen. Förutsättningen är att minst nio medlemsstater deltar i samarbetet.

13. Som nämnts ovan konstaterade rådet vid sitt möte den 5 och 6 juni 2008 att det inte fanns någon enhällighet om att gå vidare med 2006 års förslag och att oöverstigliga svårigheter gjorde det omöjligt att nå enhällighet vare sig då eller inom en överskådlig framtid. Rådet slog fast att målen i den förslagna förordningen inte kunde uppnås inom rimlig tid med tillämpning av relevanta bestämmelser i fördragen. Rådet kom således till slutsatsen att inte fanns någon annan lösning för unionen som helhet, och att ett fördjupat samarbete kunde användas som en sista utväg.

14. Hittills har kommissionen mottagit framställningar från nio medlemsstater (Bulgarien, Spanien, Frankrike, Italien, Luxemburg, Ungern, Österrike, Rumänien och Slovenien) som sinsemellan önskar upprätta ett fördjupat samarbete om tillämplig lag i äktenskapsmål.

Ett område som omfattas av fördragen

15. I artikel 329.1 i EUF-fördraget anges att ett fördjupat samarbete kan upprättas ”på något av de områden som avses i fördragen”.

16. De nio medlemsstaterna har begärt att sinsemellan få införa ett fördjupat samarbete ”om tillämplig lag i äktenskapsmål (Rom III)”. Vad som avses är de lagvalsregler som avgör vilken materiell lagstiftning som ska tillämpas på en internationell äktenskapsskillnad som har anknytning till mer än en rättsordning. Bestämmelser om lagkonflikter (lagvalsregler) tas upp som en särskild punkt i förteckningen över åtgärder i artikel 81.2 i EUF-fördraget, medan artikel 81.3 gör åtskillnad mellan lagvalsregler på civilrättens område i allmänhet och åtgärder som rör familjerätten. Kommissionen anser att lagvalsregler som rör familjerätten är ett visserligen begränsat men i fördragens mening väl definierat område inom vilket ett fördjupat samarbete kan upprättas.

17. I detta sammanhang är det viktigt att klargöra att området för det fördjupande samarbetet, det vill säga ”tillämplig lag för äktenskapsskillnad och hemskillnad”, inte inkräktar på tillämpningsområdet för lagvalsregler om de förmögenhetsrättsliga verkningarna av äktenskapsskillnad[8]. Den materiella lagstiftningen om äktenskapsskillnad, det vill säga om grunderna för och förfarandena för att ansöka om äktenskapsskillnad, berörs inte heller.

Främja unionens mål, skydda dess intressen och stärka integrationsprocessen

Allmän bakgrund

18. Syftet med det fördjupade samarbetet är att, med vederbörlig hänsyn till de relevanta delarna av konsekvensanalysen[9] av och motiveringen till ovannämnda kommissionsförslag från 2006, tillhandahålla en tydlig och samlad rättslig ram som omfattar tillämpliga lagvalsregler för äktenskapsskillnad och hemskillnad och ger parterna vissa möjligheter att själva välja tillämplig lag.

19. Som ett led i den ovannämnda konsekvensbedömningen inledde kommissionen ett brett samråd med berörda parter. Detta skedde genom en grönbok om tillämplig lag och behörig domstol i mål om äktenskapsskillnad, som offentliggjordes 2005[10]. Grönboken beskriver en rad brister i den nuvarande situationen, samtidigt som den tar upp olika politiska alternativ som skulle kunna leda till en lösning av problemen. Alternativen omfattade bland annat bibehållande av status quo, harmonisering av lagvalsbestämmelserna, införande av en begränsad möjlighet för makar att välja tillämplig lag och slutligen en kombination av dessa alternativ. Kommissionen anordnade en offentlig utfrågning och ett expertmöte 2006. De flesta av de svarande erkände behovet av att förbättra rättssäkerheten och förutsebarheten, att införa en begränsad valfrihet för parterna och att förebygga ”kapplöpning till domstol”. Vissa berörda aktörer uttryckte farhågor om att en harmonisering av lagvalsreglerna skulle tvinga domstolarna att tillämpa utländsk lag och att detta skulle leda till förseningar och extrakostnader i äktenskapsmål. Av en opinionsundersökning framgick att 60 % av EU:s befolkning förväntar sig att EU medverkar till att underlätta tillämpningen av lagstiftningen om äktenskapsskillnad i en annan medlemsstat[11].

20. Ett fördjupat samarbete om tillämplig lag för äktenskapsskillnad och hemskillnad skulle påverka situationen i positiv riktning för de tiotusentals ”internationella” par som varje år skiljer sig i EU. Många européer från olika medlemsstater gifter sig varje år och följaktligen förekommer det varje år också många ”internationella skilsmässor” i EU.

21. Det finns omkring 122 miljoner äktenskap i EU, varav omkring 16 miljoner (13 %) antas vara ”internationella”[12]. Som exempel ingicks 2007 omkring 2 400 000 äktenskap i Europeiska unionen, varav omkring 300 000 var ”internationella”. Även om de ”internationella” äktenskapen i första hand är koncentrerade till några få större EU-länder, förekommer de överallt i EU och berör följaktligen ett stort antal EU-invånare.

22. Under 2007 genomfördes 1 040 000 skilsmässor i EU:s 27 medlemsstater. Av dessa hade 140 000 (13 %) ett ”internationellt” inslag. De medlemsstater som hade störst andel ”internationella” skilsmässor” i EU under 2007 var Tyskland (34 000), Frankrike (20 500) och Förenade kungariket (19 500).

Den nuvarande situationen när det gäller tillämplig lag för äktenskapsskillnad och hemskillnad

23. I avsaknad av EU-lagstiftning på området finns det för närvarande 26 olika uppsättningar lagvalsregler för äktenskapsskillnad i de 24 medlemsstater som deltar i det civilrättsliga samarbetet i EU och de två medlemsstater som aktivt har valt att delta i just den här delen av samarbetet[13]. Flertalet medlemsstater avgör vilken lag som är tillämplig på grundval av en rad anknytningsfaktorer, så att målet regleras av den rättsordning som äktenskapet har starkast anknytning till. Andra medlemsstater tillämpar systematiskt sina egna lagar ( lex fori ) i äktenskapsmål.

24. Under nuvarande förhållanden kan det uppstå en rad problem vid äktenskapsmål med internationella inslag. De nationella lagarna är mycket olika, både när det gäller materiella bestämmelser och lagvalsregler, vilket leder till osäkerhet om rättsläget. De stora skillnaderna mellan de nationella lagvalsreglerna och reglernas komplexa karaktär gör det mycket svårt för internationella par att förutse vilken lag som kommer att tillämpas i deras äktenskapsmål. En stor majoritet av medlemsstaterna ger inte makarna någon möjlighet att välja vilken lag som ska tillämpas. Detta kan leda till att man tillämpar en lag som makarna endast har en lös anknytning till och till att resultatet inte motsvarar medborgarnas berättigade förväntningar. Slutligen kan de gällande reglerna leda till ”kapplöpning till domstol”, dvs. att en av makarna försöker hinna först med att väcka talan, så att målet ska regleras av en viss lag som skyddar hans eller hennes egna intressen.

25. Det är mycket svårt att bedöma vilka ekonomiska nackdelar den bristande harmoniseringen av lagvalsreglerna för äktenskapsskillnad orsakar. Inom ramen för den konsekvensanalys som genomfördes för att informera kommissionen om makars förmögenhetsförhållanden framkom att kostnaderna för problem i samband med internationella skilsmässor kunde uppgå till 205 miljoner euro i EU. Kostnaderna kunde drabba såväl domstolsväsen som makarna själva och tredje man[14].

Fördelar med ett fördjupat samarbete om tillämplig lag för äktenskapsskillnad och hemskillnad

26. Nio medlemsstater vill ha ett fördjupat samarbete om tillämplig lag för äktenskapsskillnad och hemskillnad: Bulgarien, Spanien, Frankrike, Italien, Luxemburg, Ungern, Österrike, Rumänien och Slovenien. Dessa nio medlemsstater har sammanlagt 216,3 miljoner invånare. Det motsvarar nästan hälften (44 %) av unionens befolkning[15]. Andelen ”internationella” äktenskap och skilsmässor ligger på omkring 13 % i dessa deltagande medlemsstater[16], det vill säga i genomsnitt på samma nivå som i övriga EU-medlemsstater. Det beräknade antalet skilsmässor årligen i dessa länder är 440 000, varav 53 000 har internationella inslag[17]. Ett fördjupat samarbete är öppet för alla medlemsstater. Ju fler medlemsstater som deltar, desto större blir antalet människor som berörs.

27. Ett fördjupat samarbete om tillämplig lag för äktenskapsskillnad och hemskillnad skulle ge EU:s invånare följande fördelar:

28. Ökad rättssäkerhet och förutsebarhet. Genom det fördjupade samarbetet införs harmoniserade lagvalsregler för äktenskapsskillnad och hemskillnad, för att makarna lätt ska kunna förutse vilken lag som kommer att tillämpas i deras fall. Detta bygger i första hand på makarnas eget val. Valet begränsas till lagar som äktenskapet har nära anknytning till, för att förebygga tillämpning av ”exotiska” lagar som makarna har liten eller ingen anknytning till. Vid avsaknad av lagval avgörs den tillämpliga lagen på grundval av en rad anknytningsfaktorer, som garanterar att äktenskapsmålet regleras av en rättsordning som äktenskapet har nära anknytning till. Detta kommer att avsevärt öka rättssäkerheten och förutsebarheten betydligt för de berörda makarna och rättstillämparna.

29. Ökad flexibilitet genom införande av begränsad valfrihet för parterna. Det finns under nuvarande förhållanden mycket lite utrymme för valfrihet för parterna i äktenskapsmål. I de nationella lagvalsreglerna anges i princip en enda lösning i en viss situation, till exempel tillämpning av lagen i det land där båda makarna är medborgare eller tillämpning av domstolslandets lag. Ett fördjupat samarbete kommer att leda till en mer flexibel rättslig ram, genom att det införs en begränsad möjlighet för makarna att välja vilken lag som ska tillämpas på deras äktenskapsskillnad eller hemskillnad. Att ge parterna möjlighet att enas om saken skulle vara särskilt ändamålsenligt i fall där makarna är överens om att skiljas.

30. Förebyggande av ”kapplöpning till domstol”. Slutligen kan ett fördjupat samarbete om tillämplig lag för äktenskapsskillnad och hemskillnad bidra till att förebygga ”kapplöpning till domstol”. Detta fenomen kan leda till tillämpning av en lag som den svarande inte känner sig ha nära anknytning till eller som inte tar hänsyn till hans eller hennes intressen. Det gör det också svårt att uppnå förlikning och ger inte mycket tid för medling. Harmoniserade lagvalsregler skulle sannolikt minska behovet av att hinna först med att vända sig till domstol, eftersom varje domstol som tar upp saken till prövning skulle tillämpa en lag som anvisats enligt gemensamma regler.

31. Vissa farhågor har uttryckts om att en harmonisering av lagvalsreglerna skulle tvinga domstolarna att tillämpa utländsk lag om äktenskapsskillnad och att detta skulle leda till förseningar och extrakostnader i äktenskapsmål. Sådana problem bör inte bli vanliga i praktiken, eftersom anknytningsfaktorerna i de allra flesta fall skulle medföra tillämpning av domstolslandets lag. Erfarenheterna i de medlemsstater som idag använder anknytningsfaktorer som leder till att utländsk lag blir tillämplig visar inte på några större svårigheter. Nuvarande lagvalsregler i de nio begärande medlemsstaterna omfattar anknytningsfaktorer som i vissa fall redan innebär att deras domstolar ska tillämpa utländsk lag. Ett fördjupat samarbete skulle således inte innebära några problem i form av extra kostnader eller förseningar. Slutligen skulle antagandet av åtgärder för att underlätta tillämpningen av utländsk lag minska eventuella negativa konsekvenser[18].

32. Ur institutionell synvinkel är ett fördjupat samarbete att föredra framför möjligheten att de berörda medlemsstaterna inleder förhandlingar om ett internationellt avtal om tillämplig lag för äktenskapsskillnad och hemskillnad. Ett sådant alternativ skulle med säkerhet vara sämre. Även om de rättsakter som antas inom ramen för ett fördjupat samarbete endast är bindande för de deltagande medlemsstaterna, omfattas de ändå av unionens kontroll på det området. Kommissionen kan således övervaka att de tillämpas korrekt i enlighet med fördragen, samtidigt som EU-domstolen är behörig att meddela förhandsavgöranden om tolkningen av dem. Därigenom säkerställs en konsekvent och enhetlig tolkning av åtgärder som antagits inom ramen för det fördjupade samarbetet.

Uppfyllandet av kraven i artikel 20.1 i EU-fördraget

33. I artikel 20.1 i EU-fördraget föreskrivs att de fördjupade samarbetena ska syfta till att främja unionens mål, skydda dess intressen och stärka dess integrationsprocess.

34. En av unionens uppgifter är att erbjuda sina medborgare ett område med frihet, säkerhet och rättvisa utan inre gränser, där den fria rörligheten för personer garanteras (artikel 3.2 i EUF-fördraget). I området med rättvisa ingår att unionen ska utveckla ett rättsligt samarbete i civilrättsliga frågor som har gränsöverskridande följder, byggt på principen om ömsesidigt erkännande av domstolsavgöranden (artikel 81.1 i EUF-fördraget). För detta ändamål kan unionen besluta om åtgärder för att säkerställa för det första ömsesidigt erkännande mellan medlemsstaterna av domstolsavgöranden och verkställigheten av dessa, och för det andra förenlighet mellan tillämpliga bestämmelser i medlemsstaterna om lagkonflikter (artikel 81.2 a och c i EUF-fördraget).

35. Harmoniseringen av lagvalsreglerna underlättar det ömsesidiga erkännandet av domar. Vetskapen om att medlemsstaternas domstolar tillämpar samma lagvalsregler för att bestämma vilken lag som ska tillämpas i en viss situation stärker förtroendet för domstolsavgöranden från andra medlemsstater[19].

36. Ett fördjupat samarbete om tillämplig lag för äktenskapsskillnad och hemskillnad mellan de begärande medlemsstaterna skulle främja unionens mål om att säkerställa förenlighet mellan medlemsstaternas tillämpliga bestämmelser om lagkonflikter genom att öka graden av förenlighet jämfört med dagens situation. Som förklarats ovan finns det 26 olika uppsättningar av lagvalsregler om äktenskapsskillnad i de 26 medlemsstater som deltar i det civilrättsliga samarbetet. Vid ett fördjupat samarbete mellan de nio begärande medlemsstaterna skulle det finnas 18 olika regelverk, vilket skulle innebära större harmonisering av lagvalsreglerna och en förstärkt integrationsprocess i denna del av EU.

Förenlighet med fördragen och unionsrätten

37. Enligt artikel 326 i EUF-fördraget ska fördjupade samarbeten respektera fördragen och unionsrätten.

38. Det fördjupade samarbetet skulle inte påverka det befintliga EU-regelverket. Det upprättas på ett område där unionen har delade befogenheter med medlemsstaterna, men där det hittills inte har funnits några gemensamma bestämmelser på unionsnivå. I unionens första rättsakt inom familjerätt, rådets förordning (EG) nr 1347/2000[20], finns bestämmelser om domstols behörighet och om erkännande och verkställighet av domar i äktenskapsmål och av domar om föräldraansvar för makars gemensamma barn som meddelats i samband med äktenskapsmål. Förordningen innehåller dock inga regler om tillämplig lag. Inte heller rådets förordning (EG) nr 2201/2003, som från och med den 1 mars 2005 upphävde och ersatte rådets förordning (EG) nr 1347/2000, innehåller några sådana regler. Frågan om tillämplig lag togs inte upp under förhandlingarna om denna förordning, där bestämmelserna om äktenskapsmål i princip är desamma som i rådets förordning (EG) nr 1347/2000.

39. Ett fördjupat samarbete om tillämplig lag för äktenskapsskillnad och hemskillnad skulle inte leda till diskriminering på grund av nationalitet, som förbjuds i artikel 18 i EUF-fördraget, eftersom de föreslagna lagvalsreglerna kommer att vara av universell natur och tillämpliga på alla förfaranden inför domstolar i de deltagande medlemsstaterna, oavsett parternas nationalitet eller hemvist. Å andra sidan kommer domstolarna i de länder som inte deltar att tillämpa sina inhemska lagvalsregler på samma sätt som tidigare.

Ingen negativ inverkan på den inre marknaden eller den ekonomiska, sociala och territoriella sammanhållningen; inget hinder för eller diskriminering i handeln mellan medlemsstaterna; ingen snedvridning av konkurrensen

40. I artikel 326 i EUF-fördraget anges att ett fördjupat samarbete inte får påverka den inre marknaden eller den ekonomiska, sociala och territoriella sammanhållningen på ett negativt sätt, och att det inte får innebära något hinder eller någon diskriminering i handeln mellan medlemsstaterna eller leda till snedvridning av konkurrensen dem emellan.

41. Ett fördjupat samarbete om tillämplig lag för äktenskapsskillnad och hemskillnad innebär inga problem vad gäller dessa rättsliga villkor. Förslaget om genomförande av ett fördjupat samarbete om tillämplig lag för äktenskapsskillnad och hemskillnad kommer i själva verket att främja en väl fungerande inre marknad, eftersom det kommer att undanröja eventuella hinder för den fria rörligheten för personer som i nuläget ställs inför problem på grund av de befintliga skillnaderna mellan de nationella bestämmelserna om tillämplig lag i äktenskapsmål. Den ökade rättssäkerheten i samband med äktenskapsskillnad kommer således att ha en positiv inverkan för par som utövar sin rätt till fri rörlighet mellan de deltagande medlemsstaterna.

42. Med hänsyn till förslagets natur (det rör ju endast förhållandet mellan två individer) har det ingen inverkan på företag eller rättsförhållanden på marknaden. Det medför inte heller något hinder för handeln eller konkurrensen i unionen. Slutligen skulle förslaget inte påverka unionens regionalpolitik.

43. Genom att föreskriva harmonisering av lagvalsreglerna skulle förslaget bidra till att avsevärt förenkla situationen för privata parter och rättstillämpare som, i de deltagande medlemsstaterna, kommer att kunna avgöra vilken lag som är tillämplig på grundval av en enda uppsättning regler som ersätter de många olika nationella lagvalsreglerna på detta område i de deltagande medlemsstaterna.

44. Även om inte alla par i unionen kommer att kunna dra fördel av den ökade rättssäkerhet eller den förenkling som förslaget innebär, innebär förslaget ingen försämring av situationen för par som vänder sig till domstol i de icke deltagande medlemsstaterna jämfört med idag. Förslaget kommer alltså inte att medföra någon omotiverad särbehandling mellan medborgare.

Respekt för de icke deltagande medlemsstaternas befogenheter, rättigheter och skyldigheter

45. Enligt artikel 327 i EUF-fördraget ska det fördjupade samarbetet respektera de icke deltagande medlemsstaternas befogenheter, rättigheter och skyldigheter.

46. Antagandet av gemensamma lagvalsregler för nio medlemsstater påverkar inte gällande bestämmelser i de medlemsstater som inte deltar. De medlemsstater som inte deltar kommer att bibehålla sina egna internationellt privaträttsliga bestämmelser om tillämplig lag för äktenskapsskillnad och hemskillnad.

47. Enligt förslaget skulle makar som är bosatta i en deltagande medlemsstat kunna välja vilken lag som ska vara tillämplig för deras äktenskapsskillnad. En begränsad rätt att välja tillämplig lag är inte ett helt okänt fenomen i medlemsstaterna ens idag. Det finns fall där det är tillåtet, till exempel enligt nederländsk och tysk äktenskapslagstiftning. Om ett par som gjort ett lagval inom ramen för det fördjupade samarbetet senare flyttar till en icke deltagande medlemsstat och ger in en ansökan om äktenskapsskillnad vid en domstol där, kommer erkännandet av lagvalsavtalet att vara beroende av gällande lag i domstolslandet. Om makarna har valt domstolslandets lag blir det mindre problematiskt för domstolen att respektera lagvalsavtalet.

48. På folkrättslig nivå finns det inga internationella avtal om tillämplig lag för äktenskapsskillnad och hemskillnad mellan de deltagande och de icke deltagande medlemsstaterna som ett fördjupat samarbete skulle kunna strida mot.

49. Slutligen kan det noteras att ett fördjupat samarbete om tillämplig lag för äktenskapsskillnad och hemskillnad inte påverkar de icke deltagande medlemsstaterna när det gäller lagvalsregler på områden med nära anknytning till äktenskapsskillnad, till exempel lagvalsregler om föräldraansvar eller underhållsskyldighet. Lagvalsregler om föräldraansvar finns i 1996 års Haagkonvention om behörighet, tillämplig lag, erkännande, verkställighet och samarbete i frågor om föräldraansvar och åtgärder till skydd för barn. För närvarande är åtta medlemsstater parter i konventionen, och återstående 18 medlemsstater måste ratificera eller tillträda den före den 5 juni 2010[21]. Lagvalsregler om underhållsskyldighet finns i 2007 års Haagprotokoll om tillämplig lag avseende underhållsskyldighet[22]. Protokollets tillämplighet följer av artikel 15 i förordning (EG) nr 4/2009 om underhållsskyldighet[23], som börjar gälla den 18 juni 2011. Reglerna om tillämplig lag för äktenskapsskillnad, för tillerkännande, utövande eller upphörande av föräldraansvar samt för underhållsskyldighet är fristående. Den domstol som är behörig att meddela avgörande i ett mål om äktenskapsskillnad i en medlemsstat som inte deltar i det fördjupade samarbetet tillämpar de nationella lagvalsreglerna för att fastställa tillämplig lag för äktenskapsskillnad och hemskillnad, bestämmelserna i 1996 års Haagkonvention för att fastställa tillämplig lag för föräldraansvar och bestämmelserna i 2007 års Haagprotokoll och i förordning (EG) nr 4/2009 för att fastställa tillämplig lag för underhållsskyldighet.

Slutsats om uppfyllandet av de rättsliga villkoren

50. På grundval av det ovanstående drar kommissionen slutsatsen att alla rättsliga villkor för ett fördjupat samarbete är uppfyllda.

Respekt för de grundläggande rättigheterna

51. Ett fördjupat samarbete om tillämplig lag för äktenskapsskillnad och hemskillnad respekterar de grundläggande rättigheter som fastställs i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, särskilt artikel 21 om icke-diskriminering. De lagvalsregler som föreslås i förordningen om genomförande av det fördjupade samarbetet kommer att gälla föe alla fall av äktenskapsskillnad i de deltagande medlemsstaterna, utan diskriminering på någon grund.

Slutsats om ett fördjupat samarbete

52. Kommissionen anser att ett fördjupat samarbete om tillämplig lag för äktenskapsskillnad och hemskillnad har en mängd fördelar jämfört med alternativet att bibehålla läget oförändrat, och att fördelarna i detta fall av fördjupat samarbete uppväger eventuella nackdelar. De gemensamma lagvalsreglerna om äktenskapsskillnad och hemskillnad kommer att förenkla tillvaron för tiotusentals par i de deltagande medlemsstaterna. Detta ligger i linje med Stockholmsprogrammet, där Europeiska rådet ansåg att processen med en harmonisering av lagvalsregler på unionsnivå borde fortsätta på de områden där det är nödvändigt, till exempel när det gäller separation och skilsmässa[24]. Därför föreslår kommissionen att bemyndigande ges till ett fördjupat samarbete mellan de begärande medlemsstaterna. Kommissionen betonar att det fördjupade samarbetet om tillämplig lag för äktenskapsskillnad och hemskillnad vid varje tidpunkt är öppet för alla medlemsstater, i enlighet med artikel 328 i EUF-fördraget, och uppmuntrar de medlemsstater som ännu inte har begärt att få delta i det fördjupade samarbetet att delta och därigenom öka fördelarna.

2010/0066 (APP)

Förslag till

RÅDETS BESLUT nr …/2010/EU

om bemyndigande att upprätta ett fördjupat samarbete om tillämplig lag för äktenskapsskillnad och hemskillnad

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA BESLUT

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 329.1,

med beaktande av de framställningar som har gjorts av Bulgarien, Spanien, Frankrike, Italien, Luxemburg, Ungern, Österrike, Rumänien och Slovenien,

med beaktande av kommissionens förslag,

med beaktande av Europaparlamentets godkännande[25], och

av följande skäl:

53. Unionen har satt som mål att bevara och utveckla ett område med frihet, säkerhet och rättvisa, där den fria rörligheten för personer garanteras. För att möjliggöra ett gradvis inrättande av ett sådant område ska unionen anta åtgärder om rättsligt samarbete i civilrättsliga frågor som har gränsöverskridande följder.

54. Enligt artikel 81 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt ska dessa åtgärder inbegripa främjande av förenlighet mellan tillämpliga bestämmelser i medlemsstaterna om lagkonflikter, inklusive åtgärder som rör familjerätten och som har gränsöverskridande följder.

55. Den 17 juli 2006 antog kommissionen ett förslag till rådets förordning om ändring av förordning (EG) nr 2201/2003 i fråga om domstols behörighet och om införande av bestämmelser om tillämplig lag i äktenskapsmål.

56. Vid sitt möte den 5 och 6 juni 2008 antog rådet politiska riktlinjer, vari det konstaterades att det inte fanns något enhälligt stöd för att gå vidare med den föreslagna förordningen och att oöverstigliga svårigheter gjorde det omöjligt att nå enhällighet vare sig då eller inom en överskådlig framtid. Rådet slog fast att målen i den förslagna förordningen inte kunde uppnås inom rimlig tid med tillämpning av relevanta bestämmelser i fördragen.

57. I denna situation riktade Grekland, Spanien, Italien, Ungern, Luxemburg, Österrike, Rumänien och Slovenien, genom skrivelser av den 28 juli 2008, en begäran till kommissionen vari de tillkännagav sin avsikt att sinsemellan upprätta ett fördjupat samarbete om tillämplig lag i äktenskapsmål, och uppmanade kommissionen att lägga fram ett förslag till rådet för detta ändamål. Bulgarien vände sig till kommissionen med en identisk begäran genom en skrivelse av den 12 augusti 2008 och Frankrike anslöt sig med en egen begäran genom en skrivelse av den 12 januari 2009. Den 3 mars 2010 drog Grekland tillbaka sin begäran. Sammanlagt har nio medlemsstater begärt fördjupat samarbete.

58. Det fördjupade samarbetet bör leda till en tydlig och samlad rättslig ram för äktenskapsskillnad och hemskillnad i de deltagande medlemsstaterna, garantera medborgarna ändamålsenliga lösningar när det gäller rättssäkerhet, förutsebarhet och flexibilitet samt bidra till att förebygga ”kapplöpning till domstol”.

59. Villkoren i artikel 20 i fördraget om Europeiska unionen och i artiklarna 326 och 329 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt är uppfyllda.

60. Området för fördjupat samarbete, nämligen tillämplig lag för äktenskapsskillnad och hemskillnad, hör enligt artikel 81.2 c och artikel 81.3 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt till de områden som omfattas av fördragen.

61. Villkoret i artikel 20.2 i fördraget om Europeiska unionen om att fördjupat samarbete ska vara en sista utväg är uppfyllt genom att rådet i juni 2008 fastställde att förordningens mål inte kan uppnås inom rimlig tid av hela unionen.

62. Ett fördjupat samarbete om tillämplig lag för äktenskapsskillnad och hemskillnad syftar till att utveckla ett rättsligt samarbete i civilrättsliga frågor som har gränsöverskridande följder, byggt på principen om ömsesidigt erkännande av domstolsavgöranden, och till att säkerställa förenlighet mellan tillämpliga bestämmelser i medlemsstaterna om lagkonflikter. Det främjar således unionens mål, skyddar dess intressen och stärker dess integration, i enlighet med artikel 20.1 i fördraget om Europeiska unionen.

63. Ett fördjupat samarbete om tillämplig lag för äktenskapsskillnad och hemskillnad är förenligt med fördragen och unionsrätten, och inverkar inte negativt på den inre marknaden eller den ekonomiska, sociala och territoriella sammanhållningen. Det innebär inte något hinder eller någon diskriminering i handeln mellan medlemsstaterna och leder inte till snedvridning av konkurrensen dem emellan.

64. Ett fördjupat samarbete om tillämplig lag för äktenskapsskillnad och hemskillnad respekterar de icke deltagande medlemsstaternas befogenheter, rättigheter och skyldigheter. De gemensamma lagvalsreglerna i de deltagande medlemsstaterna påverkar inte reglerna i de icke deltagande medlemsstaterna. Domstolarna i de icke deltagande medlemsstaterna bör fortsätta att tillämpa sina befintliga lagvalsregler för att fastställa tillämplig lag för äktenskapsskillnad eller hemskillnad.

65. Ett fördjupat samarbete om tillämplig lag för äktenskapsskillnad och hemskillnad är förenligt med unionsrättens bestämmelser om civilrättsligt samarbete, eftersom ett fördjupat samarbete inte påverkar det befintliga EU-regelverket.

66. Detta beslut respekterar principerna i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, särskilt artikel 21.

67. Det fördjupade samarbetet om tillämplig lag för äktenskapsskillnad och hemskillnad är vid varje tidpunkt öppet för alla medlemsstater, i enlighet med artikel 328 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Bulgarien, Spanien, Frankrike, Italien, Luxemburg, Ungern, Österrike, Rumänien och Slovenien bemyndigas härmed att sinsemellan upprätta ett fördjupat samarbete om tillämplig lag för äktenskapsskillnad och hemskillnad på grundval av relevanta bestämmelser i fördraget.

Artikel 2

Detta beslut träder i kraft samma dag som det antas.

Artikel 3

Detta beslut riktar sig till Republiken Bulgarien, Konungariket Spanien, Republiken Frankrike, Republiken Italien, Storhertigdömet Luxemburg, Republiken Ungern, Republiken Österrike, Rumänien och Republiken Slovenien.

Utfärdat i Bryssel den […]

På rådets vägnar

Ordförande

[1] KOM(2006) 399.

[2] Rådets förordning (EG) nr 2201/2003 om domstols behörighet och om erkännande och verkställighet av domar i äktenskapsmål och mål om föräldraansvar samt om upphävande av förordning (EG) nr 1347/2000, EUT L 338, 23.12.2003, s. 1.

[3] Enligt artiklarna 1 och 2 i det till fördragen fogade protokoll nr 5 (numera protokoll nr 22) om Danmarks ställning deltog Danmark inte i antagandet av den föreslagna förordningen och var därför inte bundet av den och omfattades inte av dess tillämpning. I enlighet med artikel 3 i det till fördragen fogade protokoll nr 4 (numera protokoll nr 21) om Förenade kungarikets och Irlands ställning har Förenade kungariket och Irland inte önskat delta i antagandet och tillämpningen av den föreslagna förordningen.

[4] Numera artikel 81.3 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt.

[5] P6_TA(2008)0502, (EUT C 15 E, 21.1.2010, s. 128).

[6] Dokument 10383/08 PV/CONS 36 JAI 311 av den 10 juli 2008.

[7] I artikel 20.1 i EU-fördraget hänvisas till tillämpningen av ”relevanta bestämmelser i fördragen”; i fråga om tillämplig lag för äktenskapsskillnad innebär detta bestämmelserna i kapitel 3 (Civilrättsligt samarbete) i avdelning V (Ett område med frihet, säkerhet och rättvisa) i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt.

[8] Kommissionen håller på att utarbeta ett lagstiftningsinitiativ om makars förmögenhetsförhållanden och verkningarna av separation när det finns anknytning till flera länder, i enlighet med de önskemål som senast framfördes i Stockholmsprogrammet. Detta har omfattat en grönbok om lagval i frågor om makars förmögenhetsförhållanden, särskilt när det gäller domstols behörighet och ömsesidigt erkännande (KOM(2006) 400). Initiativet kommer att omfatta de internationellt privaträttsliga bestämmelserna om makars förmögenhetsförhållanden såväl under äktenskapet som vid äktenskapets upplösning genom äktenskapsskillnad eller separation. Lagvalsreglerna om äktenskapsskillnad och makars förmögenhetsförhållanden är separata, och fördjupat samarbete på ett område innebär inte att lagstiftningen på det andra området påverkas.

[9] SEK(2006) 949, se http://ec.europa.eu/governance/impact/ia_carried_out/cia_2006_en.htm#jls. Konsekvensanalysen byggde på en särskild undersökning från 2006 som utarbetades av European Policy Evaluation Consortium (EPEC): Study to inform a subsequent Impact Assessment on the Commission proposal on jurisdiction and applicable law in divorce matters , sehttp://ec.europa.eu/justice_home/doc_centre/civil/studies/doc_civil_studies_en.htm.

[10] KOM(2005) 82.

[11] Flash Eurobarometer nr 188 — Consular Protection and Family Law .

[12] Uppgifterna i dessa stycken är hämtade från den slutliga rapporten från EPEC inom ramen för konsekvensanalysen av Community instruments concerning matrimonial property regimes and property of unmarried couples with transnational elements , 2010.

[13] Danmark deltar inte i åtgärder som grundar sig på avdelning V del III i EUF-fördraget, och enligt artiklarna 1 och 2 i det protokoll (nr 22) om Danmarks ställning som är fogat till fördraget är åtgärderna därför inte bindande för eller tillämpliga i Danmark. Till skillnad från Danmark har Förenade kungariket och Irland, i enlighet med artikel 3 i det protokoll (nr 21) om Förenade kungarikets och Irlands ställning som är fogat till fördragen, rätt att delta i samarbete som grundar sig på avdelning V del III i EUF-fördraget. Även om England/Wales, Skottland och Nordirland har sinsemellan olika rättssystem, är lagvalsreglerna för äktenskapsskillnad likartade i Förenade kungariket.

[14] EPEC:s konsekvensanalys av Community instruments concerning matrimonial property regimes and property of unmarried couples with transnational elements , slutrapport, 2010.

[15] Unionens totala befolkning 2009: 494 miljoner.

[16] Antalet skilsmässor med ”internationella inslag” under 2007, och deras andel av det samlade antalet skilsmässor i de begärande medlemsstaterna: Bulgarien: 700/4 %, Spanien: 14 500/11 %, Frankrike: 20 500/13 %, Italien: 3 000/6 %, Luxemburg: 500/48 %, Ungern: 500/2 %, Österrike: 5 000/25 %, Rumänien : 500/1 % och Slovenien: 300/10 %.

[17] EPEC:s konsekvensanalys av Community instruments concerning matrimonial property regimes and property of unmarried couples with transnational elements , slutrapport, 2010.

[18] I Europaparlamentets och rådets beslut nr 568/2009/EG av den 18 juni 2009 om ändring av rådets beslut 2001/470/EG om inrättande av ett europeiskt rättsligt nätverk på privaträttens område införs en sådan åtgärd genom att det föreskrivs att kontaktpunkterna ska tillhandahålla all information som behövs för att underlätta tillämpningen av en annan medlemsstats lagstiftning som är tillämplig i enlighet med ett EU-instrument eller ett internationellt instrument; se artikel 5.2 c i dess ändrade lydelse.

[19] Åtgärdsprogram för genomförande av principen om ömsesidigt erkännande av domar på privaträttens område, antaget den 30 november 2000, EGT C 12, 15.1.2001, s. 1.

[20] Rådets förordning (EG) nr 1347/2000 av den 29 maj 2000 om domstols behörighet och om erkännande och verkställighet av domar i äktenskapsmål och mål om föräldraansvar för makars gemensamma barn, EGT L 160, 30.6.2000, s. 19.

[21] Rådets beslut 2008/431/EG om bemyndigande för vissa medlemsstater att i Europeiska gemenskapens intresse ratificera eller ansluta sig till 1996 års Haagkonvention om skydd av barn (EUT L 151, 11.6.2008, s. 36).

[22] Rådets beslut 2009/941/EG om Europeiska gemenskapens ingående av Haagprotokollet av den 23 november 2007 om tillämplig lag avseende underhållsskyldighet (EUT L 331, 16.12.2009, s. 17).

[23] Rådets förordning (EG) nr 4/2009 av den 18 december 2008 om domstols behörighet, tillämplig lag, erkännande och verkställighet av domar samt samarbete i fråga om underhållsskyldighet (EUT L 7, 10.1.2009, s. 1).

[24] Stockholmsprogrammet – Ett öppet och säkert Europa i medborgarnas tjänst och för deras skydd, antaget av Europeiska rådet den 10–11 december 2009.

[25] EUT C [...], [...], s. [...].