[pic] | EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION |

Bryssel den 17.10.2007

SEK(2007) 1317

ARBETSDOKUMENT FRÅN KOMMISSIONENS AVDELNINGAR

Åtföljande Förslag till RÅDETS FÖRORDNING om skydd av känslig marina ekosystem mot de negativa verkningarna av fiske med bottenredskap på öppet hav SAMMANFATTNING – KONSEKVENSANALYSRAPPORT om möjliga initiativ för att skydda känsliga djuphavsekosystem mot de negativa verkningarna av bottenredskap, till svar på FN:s generalförsamlings uppmaning om omedelbara åtgärder

{KOM(2007) 605 slutlig}{SEK(2007) 1315}

SAMMANFATTNING – KONSEKVENSANALYSRAPPORT

om möjliga initiativ för att skydda känsliga djuphavsekosystem mot de negativa verkningarna av bottenredskap, till svar på FN:s generalförsamlings uppmaning om omedelbara åtgärder

Denna rapport rör initiativ som kommissionen kan förväntas ta efter en tvåårig internationell process inom ramen för Förenta nationernas generalförsamling. I denna process har kommissionen företrätt gemenskapen i enlighet med den ståndpunkt som växt fram efter kontinuerliga samråd med medlemsstaterna. Den har också begärt och tagit emot feedback från olika aktörer och granskat den stora mängden forskningsutlåtanden och vetenskapliga litteratur som deltagarna uppmärksammats på via icke-statliga organisationer, fiskerinäringen och FN:s generalsekretariat. Processen möjliggjorde därmed för kommissionen att fortlöpande utvärdera de bästa alternativen för att åtgärda problemet med destruktiva fiskemetoder i enlighet med de grundläggande principerna för konsekvensanalys. Gemenskapen måste nu se till att följa upp sina internationella åtaganden på lämpligt sätt.

Genom resolution 59/25 riktade FN:s generalförsamling redan år 2004 uppmärksamheten mot förstörelsen av djuphavskorallrev och andra känsliga livmsmiljöer. Sedan kom det en uppmaning om omedelbara åtgärder mot destruktiva fiskemetoder som hotar dessa känsliga ekosystem, och man åtog sig att se över vilka framsteg som nåtts 2006. Denna översyn ledde till att man i november 2006 utarbetade särskilda rekommendationer för hur bottenfisket bör reglers för att lösa denna känsliga fråga. I egenskap av företrädare för Europeiska kommissionen bidrog kommissionen väsentligt till att förhandla fram det rekommendationspaket som FN:s generalförsamling antog som resolution 61/105 den 8 december 2006. Resultaten av denna internationella debatt anses alltså vara tillfredsställande, då de i stor utsträckning bekräftar att kommissionens ståndpunkt är hållbar.

I denna rapport bedöms de olika alternativ som gemenskapen kan välja för att svara effektivt på generalförsamlingens uppmaningar. I rapporten analyseras följande alternativ:

Alternativ 1: Inga särskilda åtgärder för att genomföra resolution 61/105, eftersom det inte är en bindande akt. Detta alternativ innebär dock inte att EU inte kommer att ta hänsyn till rekommendationerna. De kommer att ligga till grund för EU:s ståndpunkt inom ramen för det internationella fiskesamarbetet. När det gäller EU-fartyg som är verksamma i områden som inte regleras av en regional fiskeriorganisation, blir det upp till varje medlemsstat att ta sitt ansvar i denna fråga. Alternativet bedömdes få negativa konsekvenser för EU:s trovärdighet internationellt samt för dess förmåga att gå i spetsen för att stärka den internationella fiskeriförvaltningen. Det innebär också att EU överger sitt ansvar inom ramen för den gemensamma fiskeripolitiken.

Alternativ 2: Att gå längre än generalförsamlingens rekommendationer och genomföra ett unilateralt förbud för EU:s fartyg. Detta alternativ bedömdes få betydande negativa ekonomiska och sociala effekter för EU-flottorna. Det bedömdes emellertid också ge uttryck för EU:s starka engagemang när det gäller att skydda känsliga marina ekosystem. Om andra flaggstater fortsätter att tillåta fiske skulle det dock bli svårt att uppnå resultat, och det skulle därmed också vara svårt att rättfärdiga restriktionerna för EU-flottan.

Alternativ 3: En tydlig politisk hållning och en sträng lagstiftning för att genomföra generalförsamlingens rekommendationer. Detta alternativ innebär särskilda åtgärder för att genomföra resolutionen. Detta sker genom antagande av a) ett policydokument som ålägger kommissionen och EU att tillämpa en tydlig strategi i internationella forum, att ange målsättningar och åtgärder samt b) en förordning för genomförande av de åtgärder som generalförsamlingen rekommenderat avseende de EU-fartyg som är verksamma i områden som inte omfattas av en regional fiskeriorganisation. Alternativet bedömds synliggöra EU:s åtagande att uppnå målet samt stärka EU:s trovärdighet och förmåga att hålla ledningen internationellt. Det kommer att få konsekvenser för de nationella myndigheter som har ansvaret för att genomföra bestämmelserna, särskilt den inledande konsekvensbedömningen, men det innebär också att fiskeverksamheten kan fortsätta förutsatt att den är miljömässigt hållbar. Systemet är därmed utrustat för att kunna garantera skydd av känsliga marina ekosystem.

Slutsatsen enligt rapporten är att alternativ 3 bör väljas. Av rapporten framgår att kommissionen bör anta ett policydokument (ett meddelande till rådet och Europaparlamentet) med en tydligt definierad strategi för att åtgärda problemet, med tanke på gemenskapens ansvar som en av de största internationella fiskeaktörerna och eftersom den är den främsta regleringsmyndigheten med ansvar för fisket i gemenskapens vatten. Rapporten visar också på det akuta behovet av en förordning som omfattar de EU-flottor som är verksamma i områden på öppet hav som inte regleras av en regional fiskeriorganisation eller överenskommelse, i första hand avseende fisket kring Falklandsöarna (Islas Malvinas) i Sydvästatlanten. För sådana områden, som inte omfattas av en regional fiskeriorganisation, har FN:s generalförsamling med rätta betonat flaggstaternas ansvar i situationer där det internationella fiskeriförvaltningssystemet förblir svagt. Detta är motiv nog för att behandla hotet mot de känsliga djuphavsekosystemen i dessa områden med högsta prioritet.