Anmälan till kommissionen av nationella tekniska föreskrifter innan de antas har fortsatt att visa sig vara ett viktigt sätt att förhindra och förebygga handelshinder. Det har även fortsatt vara en bra kanal för samarbete mellan kommissionen och medlemsstaterna samt för samarbete mellan medlemsstaterna. Detta är särskilt viktigt under kritiska och oförutsedda omständigheter såsom under covid-19-pandemin. Vidare översätts tekniska föreskrifter som anmälts till kommissionen och de slutliga texterna för de anmälda åtgärderna till EU:s 23 officiella språk.

Denna rapport utarbetas och lämnas in i enlighet med artikel 8 i direktiv (EU) 2015/1535 (direktivet om insyn på den inre marknaden). I rapporten analyseras resultaten av tillämpningen av en av hörnstenarna för den inre marknaden från 2016 till 2020: det anmälningsförfarande som föreskrivs i direktivet om insyn på den inre marknaden. I rapporten betonas anmälningsförfarandets viktiga bidrag till den inre marknadens funktion och till genomförandet av riktlinjerna och verktygslådan för bättre lagstiftning samt dess centrala roll under covid-19-pandemin.

Införandet av nya it-verktyg under referensperioden, såsom beskrivs i punkterna nedan, underlättade de ekonomiska aktörernas deltagande i förfarandet inom ramen för direktivet om insyn på den inre marknaden.

Med 3 553 anmälningar mottagna under femårsperioden 2016–2020 (se bilaga 3.1) visade den dialog som uppstod inom ramen för direktivet om insyn på den inre marknaden på en god deltagandenivå för medlemsstaterna, som utfärdade 243 detaljerade utlåtanden och 475 kommentarer (se bilaga 3.6). Detta åtföljdes av täta reaktioner från kommissionen på de anmälda tekniska föreskrifterna, särskilt 212 detaljerade utlåtanden och 816 kommentarer från kommissionen (se bilaga 3.4). Det största antalet reaktioner från kommissionen och EU:s medlemsstater rörde jordbruk, fiske, livsmedel och byggprodukter.

Under 2020 spelade anmälningsförfarandet enligt direktivet om insyn på den inre marknaden en avgörande roll för hanteringen av covid-19-pandemin och bidrog till en samordnad strategi för hälsokrisen i hela EU. Spridningen av viruset orsakade störningar i de globala leveranskedjorna. Under pandemin äventyrades den inre marknadens integritet och, mer allmänt, bevarandet av produktions- och distributionskedjorna för att säkerställa nödvändig försörjning till våra hälso- och sjukvårdssystem. Direktivet gav en ram som gjorde det möjligt för medlemsstaterna att agera på ett samordnat sätt.

Direktivet om insyn på den inre marknaden syftar till att genom inriktning på öppenhet, dialog, förebyggande och bättre lagstiftning förhindra att nya hinder för den inre marknaden uppstår. Medlemsstaterna kan delta på lika villkor som kommissionen i detta förfarande. De berörda parterna har tillgång till både nationella tekniska föreskrifter som är under utarbetande och den slutliga texten till de anmälda åtgärderna, översatta till 23 officiella EU-språk. Ekonomiska aktörer kan därför förutse uppkomsten av handelshinder och undvika att onödiga och kostsamma administrativa bördor påverkar deras verksamhet.

Inom de icke-harmoniserade områdena, dvs. de där nationella åtgärder i avsaknad av sekundärrätt faller under artiklarna 34–36 (fri rörlighet för varor) och artiklarna 49 och 56 (etableringsrätten och friheten att tillhandahålla tjänster med anknytning till informationssamhället) i EUF-fördraget, avsåg kommissionen med sina reaktioner att göra medlemsstaterna uppmärksamma på potentiella ej berättigade handelshinder, efter att den hade bedömt om åtgärderna var nödvändiga och proportionerliga i enlighet med domstolens rättspraxis.

Precis som under föregående rapporteringsperiod rörde det högsta antalet anmälningar under 2016–2020 byggsektorn, åtföljt av anmälningar inom jordbruksprodukter, fiske, vattenbruk och andra livsmedel.

Betydande skillnader mellan medlemsstaterna i antalet anmälningar har noterats. Vissa gör i genomsnitt mer än 50 anmälningar per år och andra mindre än 10 per år (se bilaga 3.2). Även om denna skillnad delvis kan förklaras av hur den statliga organisationen är strukturerad i olika länder (t.ex. förekomsten av regionala eller lokala myndigheter med föreskrivande befogenheter), bristande medvetenhet eller högre/lägre grad av regleringsverksamhet så skapade den farhågor om att vissa medlemsstater inte helt uppfyller anmälningsskyldigheten. Analysen visade att nästan alla medlemsstater under 2017, 2018 och 2019 underlät att anmäla eller på nytt anmäla utkast till tekniska föreskrifter. Det stora flertalet medlemsstater hade dock ett relativt lågt antal oanmälda utkast – 10 eller färre per år.

Under 2016–2020 mottog kommissionen 3 553 anmälningar (700 år 2016, 676 år 2017, 666 år 2018, 657 år 2019 och 854 år 2020).

Som ett led i det kontinuerliga arbetet för förbättrad insyn och effektivitet arbetade kommissionen under 2015 för att utveckla en ny funktion på webbplatsen TRIS (Technical Regulation Information System). Den nya funktionen infördes 2016 och innebär att alla som använder webbplatsen TRIS kan lämna kommentarer på alla anmälningar under den frysningsperiod som föreskrivs i artikel 6 i direktivet om insyn på den inre marknaden. Under 2016–2020 mottog kommissionen 1 618 kommentarer via denna funktion (144 år 2016, 421 år 2017, 175 år 2018, 281 år 2019 och 597 år 2020).

·När det gäller jordbruksprodukter, fiske, vattenbruk och andra livsmedel anmälde medlemsstaterna från 2016 till 2020 693 utkast till tekniska föreskrifter (145 år 2016, 106 år 2017, 146 år 2018, 161 år 2019 och 135 år 2020). Bland de områden som dessa utkast omfattar ingår bland annat material som kommer i kontakt med livsmedel, energidrycker, transfetter i livsmedel, vin och spritdrycker, kvalitetsmärkning av livsmedel, djurs välbefinnande samt saluföring av pälsvaror.

Vissa medlemsstater anmälde utkast till förordningar om inrättande av märkning som sammankopplar kvaliteten hos en produkt med dess ursprung. Dessa anmälningar undersöktes enligt EUF-fördragets bestämmelser om fri rörlighet för varor samt förordning (EU) nr 1151/2012 om kvalitetsordningar för jordbruksprodukter och livsmedel.

Under den aktuella perioden undersökte kommissionen anmälningar om livsmedelshygien och avgav detaljerade utlåtanden och kommentarer om deras överensstämmelse med förordning (EG) nr 852/2004 om livsmedelshygien, förordning (EG) nr 853/2004 om fastställande av särskilda hygienregler för livsmedel av animaliskt ursprung och förordning (EG) nr 854/2004 om fastställande av särskilda bestämmelser för genomförandet av offentlig kontroll av produkter av animaliskt ursprung avsedda att användas som livsmedel.

Andra anmälningar gällde märkning av livsmedel. Kommissionen bedömde deras förenlighet med förordning (EU) nr 1169/2011 om tillhandahållande av livsmedelsinformation till konsumenterna, i synnerhet med bestämmelserna om näringsdeklaration eller andra sektorsspecifika bestämmelser om information till konsumenter.

·Inom sektorn för informationssamhällets tjänster anmälde medlemsstaterna 255 åtgärder (58 år 2016, 43 år 2017, 34 år 2018, 57 år 2019 och 63 år 2020) och huvuddelen av anmälningarna gällde lagförslag som påverkar elektronisk handel, operatörer av sociala medier och onlineplattformar, nätneutralitet och mediepluralism, falska nyheter och hatpropaganda online samt andra regler om informationssamhällets tjänster som omfattas av direktiv 2000/31/EG (e-handelsdirektivet) och regler som avser audiovisuella medietjänster inom ramen för direktiv (EU) 2018/1808 (det reviderade direktivet om audiovisuella medietjänster) .

Andra reaktioner från kommissionen utfärdades i samband med anmälda utkast till åtgärder avseende regler för informationssamhällets tjänster med inriktning på elektronisk identifiering och betrodda tjänster som omfattas av förordning (EU) nr 910/2014 (eIDAS-förordningen) och det fria flödet av andra data än personuppgifter enligt förordning (EU) 2018/1807. Det förekom också anmälningar om digital dataintegritet, it-säkerhet, lagring av data, elektronisk fakturering, upphovsrätt, telekommunikation och elektronisk kommunikation (inklusive 5G), säkrare internet för barn, e-böcker, onlinespel och i flera fall uttryckligen eller indirekt kopplade till den fria rörligheten för tjänster och etableringsfriheten (artiklarna 49 och 56 i EUF-fördraget samt tjänstedirektivet), till konsumenträttigheter enligt direktiv 2011/83/EU, till skyddet av personuppgifter enligt allmänna dataskyddsförordningen (EU) 2016/679 samt till yttrandefriheten och näringsfriheten enligt Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna.

·Inom kemikaliesektorn mottog kommissionen 167 anmälningar (32 år 2016, 32 år 2017, 28 år 2018, 27 år 2019 och 48 år 2020) om områden som biocidprodukter, växtskyddsmedel och produkter som omfattas av tillämpningsområdet för förordning (EG) nr 1907/2006 om registrering, utvärdering, godkännande och begränsning av kemikalier (Reach) , vilka huvudsakligen undersöktes inom ramen för förordningen om biocidprodukter, förordning (EG) nr 1107/2009 om utsläppande av växtskyddsmedel på marknaden samt Reach.

·Inom miljösektorn undersökte kommissionen 206 utkast till åtgärder (55 år 2016, 39 år 2017, 28 år 2018, 33 år 2019 och 51 år 2020). Vissa anmälda utkast gällde förpackningsavfall och plastprodukter för engångsbruk och gav upphov till problem när det gäller kompatibiliteten med direktiv 94/62/EG om förpackningar och förpackningsavfall (till exempel vad gäller kraven på förbud mot tunna plastbärkassar) och direktiv (EU) 2019/904 om minskning av vissa plastprodukters inverkan på miljön (till exempel vad gäller definitionerna av ”plast”).

Anmälningsförfarandet gjorde det också möjligt för kommissionen att ingripa inom de sektorer där harmonisering hade planerats eller redan pågick på EU-nivå, vilket därmed förhindrade medlemsstaterna från att införa olika nationella åtgärder. I enlighet med artikel 6.3 och 6.4 i direktivet om insyn på den inre marknaden uppmanade kommissionen de anmälande medlemsstaterna att skjuta upp antagandet av anmälda utkast till tekniska föreskrifter i tolv månader från och med dagen för anmälan på områdena ekologisk produktion av växter, djur och vattenbruksprodukter samt livsmedel (anmälan 2018/190/BG), ekologisk produktion av kaninkött (anmälan 2018/219/E), ekologiskt uppfödda vaktlar (anmälan 2018/666/F) samt plastprodukter för engångsbruk (anmälningarna 2018/665/B och 2019/9/UK).

► Positiva exempel som visar på inverkan av direktivet om insyn på den inre marknaden

Under rapporteringsperioden visade sig direktivet om insyn på den inre marknaden vara ändamålsenligt i många fall eftersom de nationella myndigheterna omformulerade de anmälda utkasten i enlighet med kommissionens rekommendationer eller drog tillbaka dem. Ett exempel på detta var anmälan om ett utkast till dekret som ålägger bilförare som är bosatta i Italien och som transporterar barn under fyra år att använda särskilda larmanordningar för bilsäten som hindrar minderåriga från att lämnas ensamma i fordonet. I sitt detaljerade utlåtande påpekade kommissionen att flera krav i det anmälda utkastet stred mot EU:s harmoniseringsregler och den fria rörligheten för varor (artiklarna 34–36 i EUF-fördraget). Detta berodde på bristen på bevis för i) proportionaliteten i kravet på förhandsgodkännande av larmanordningar för bilsäten som lagligen tillverkas i andra medlemsstater, och ii) skyldigheten att förse dessa anordningar med ett automatiskt kommunikationssystem för att skicka meddelanden eller ringa samtal via mobila trådlösa kommunikationsnät till minst tre olika telefonnummer. Kommissionen betonade att det ”förfarande för förhandsgodkännande” som ålade ”ackrediterade organ” att ansöka om godkännande hos det italienska generaldirektoratet för motorfordon skulle kunna strida mot principen om fritt tillhandahållande av tjänster inom unionen (artikel 56 i EUF-fördraget). De italienska myndigheterna omformulerade det föreslagna dekretet i enlighet med kommissionens anmärkningar, samtidigt som de såg till att det anmälda utkastet till åtgärd kunde uppnå målet om barns säkerhet.

På liknande sätt mottog kommissionen under 2016, 2017 och 2018 flera anmälningar om egenskaper och specifik utrustning för obemannade luftfartyg (drönare). I sina reaktioner påminde kommissionen om den pågående harmoniseringsprocessen på EU-nivå och uppmanade de berörda medlemsstaterna att samarbeta för att upprätta ett EU-regelverk som är tillämpligt på obemannade luftfartyg, vilket skulle säkerställa en hög säkerhetsnivå när det gäller driften av sådana luftfartyg och göra det möjligt att hantera de risker som är förknippade med säkerhet, skydd för privatlivet samt personuppgifter. De berörda medlemsstaterna följde kommissionens rekommendationer, såsom de uttrycktes i kommentarerna och de detaljerade utlåtandena, eller återkallade de anmälda utkasten.

Under 2020, i början av covid-19-pandemin, antog eller förberedde vissa medlemsstater nationella åtgärder som påverkar den fria rörligheten för personlig skyddsutrustning såsom skyddsglasögon, munskydd, handskar, skyddsoveraller och skyddsrockar samt den fria rörligheten för läkemedel. Sådana åtgärder riskerade att hindra att produkter av avgörande betydelse nådde dem som behövde dem mest, det vill säga hälso- och sjukvårdspersonal, fältpersonal och patienter i drabbade områden i hela Europa. De skapade dominoeffekter, där medlemsstaterna vidtog åtgärder för att mildra effekterna av åtgärder som vidtagits av andra medlemsstater. På kort tid utvidgades begränsningarna till att omfatta allt fler produkter, från personlig skyddsutrustning till även läkemedel. Sådana åtgärder störde logistik- och distributionskedjor och främjade lagerhållning i leveranskedjan. I slutändan återinförde sådana åtgärder inre gränser vid en tidpunkt då solidaritet mellan medlemsstaterna behövdes allra mest. Kommissionen uppmanade medlemsstaterna att anmäla sådana åtgärder via mekanismen inom ramen för direktivet om insyn på den inre marknaden och gav vägledning om hur man ska göra detta. De åtgärder som anmäldes till kommissionen bedömdes som högprioriterade och kommissionen stödde medlemsstaterna i korrigeringen av de åtgärder som kunde ha hindrat den fria rörligheten för väsentliga varor på den inre marknaden. Erfarenheterna från covid-19-pandemin visade hur ändamålsenliga de relevanta förfarandena i direktivet om insyn på den inre marknaden är, inbegripet det brådskande förfarandet (se punkt 2.2), när det gäller att hantera negativa effekter på den inre marknaden till följd av krissituationer. I de fall då åtgärder anmäldes efter antagandet, vilket gällde ca 150 covid-19-relaterade anmälningar under 2020, innebar den anmälningsmekanism som direktivet erbjuder att fördelarna med information och inbördes utvärdering fortfarande kunde utnyttjas under krisen, tack vare kommunikationsplattformen TRIS där medlemsstaterna kunde få information om de covid-19-åtgärder som andra medlemsstater antagit.

► De vanligaste undanröjda hindren

Ett av syftena med direktivet om insyn på den inre marknaden är att identifiera områden med återkommande hinder för den fria rörligheten för varor och för friheten att tillhandahålla informationssamhällets tjänster och till följd av detta identifiera behovet av att vidta harmoniseringsåtgärder i syfte att säkerställa en smidigare fungerande inre marknad. Under den analyserade perioden identifierade kommissionen flera återkommande hinder i de anmälda utkasten till åtgärder. Dessa omfattade avsaknaden av en inremarknadsklausul, vilseledande och otydliga bestämmelser som skulle ha kunnat tolkas och tillämpas som marknadsbegränsningar eller upprepning av bestämmelser i EU-förordningar, frågan om obligatoriska standarder och ytterligare testmetoder.

► Reaktioner

Direktivet om insyn på den inre marknaden möjliggör ett formellt och strukturerat informationsutbyte mellan medlemsstaterna och kommissionen samt mellan medlemsstaterna sinsemellan vid bedömningen av anmälda utkast. Intensiteten i informationsutbytet framgår av det stora antal reaktioner på anmälningarna som kommissionen och medlemsstaterna har skickat och av svaren från de anmälande medlemsstaterna och efterföljande utbyten av meddelanden (se bilagorna 3.4, 3.5, 3.6 och 3.8). Detta informationsutbyte ger medlemsstaterna möjlighet att fastställa i vilken utsträckning de anmälda utkasten är förenliga med EU-lagstiftningen. Under rapporteringsperioden sammanträdde kommissionen regelbundet på expertnivå med företrädare för medlemsstaterna för att vid behov klargöra kvarstående frågor och begärde kompletterande information från medlemsstaterna för att klargöra tillämpningsområdet för anmälda tekniska föreskrifter.

Under den undersökta perioden utfärdade kommissionen 212 detaljerade utlåtanden (60 år 2016, 34 år 2017, 40 år 2018, 38 år 2019 och 40 år 2020), vilket motsvarar 5,9 % av det totala antalet utkast som anmälts av medlemsstaterna under rapporteringsperioden. Medlemsstaterna å sin sida utfärdade 243 detaljerade utlåtanden (78 år 2016, 44 år 2017, 38 år 2018, 30 år 2019 och 53 år 2020). Av de 1 291 kommentarer som utfärdades under rapporteringsperioden hade 816 utfärdats av kommissionen (154 år 2016, 189 år 2017, 184 år 2018, 155 år 2019 och 134 år 2020) och 475 av medlemsstaterna (118 år 2016, 74 år 2017, 77 år 2018, 64 år 2019 och 142 år 2020) (se bilagorna 3.4 och 3.6). I fem fall uppmanade kommissionen de berörda medlemsstaterna att skjuta upp antagandet av de anmälda tekniska föreskrifterna ett år räknat från den dag de inkom, på grund av EU:s kommande eller pågående harmoniseringsarbete inom det område som de anmälda utkasten omfattade (se bilaga 3.5).

Om vi inom varje sektor tittar på antalet reaktioner (kommentarer, detaljerade utlåtanden och kommissionens beslut att skjuta upp antagandet av ett utkast) som varje medlemsstat och kommissionen har utfärdat under rapporteringsperioden, kan vi få ytterligare inblick i medlemsstaternas deltagande i den dialog som utlöses av anmälningarna och i vissa medlemsstaters särskilda intressen, då deras reaktioner är mer koncentrerade till specifika sektorer (se tabell 6 i bilaga 3.6). Italien, Spanien, Österrike och Polen är bland de mest aktiva medlemsstaterna. En analys av reaktionerna per medlemsstat och per sektor visar på att Österrike, Spanien och Italien är särskilt intresserade av jordbruks-, fiskeri- och livsmedelssektorn. De flesta av kommissionens reaktioner gäller bygg- och jordbrukssektorerna.

Tack vare tillgången till alla anmälningar och meddelanden som utbyts inom ramen för dialogerna kan medlemsstaterna använda direktivet om insyn på den inre marknaden för att utnyttja sina partners idéer. De kan användas för att lösa gemensamma problem när det gäller tekniska föreskrifter och för att avgöra om ett utkast till teknisk föreskrift skulle strida mot EU-lagstiftningen.