B4-1446, 1447, 1457 och 1458/95

Resolution om den ekonomiska och monetära unionen

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

- med beaktande av Fördraget om Europeiska unionen,

- med beaktande av kommissionens grönbok om praktiska åtgärder vid införandet av den gemensamma valutan, KOM(95)0333),

- med beaktande av sin resolutionen i denna fråga av den 25 oktober 1995 ((Protokollet av detta datum, del II.9.)),

- med beaktande av Europeiska monetära institutets rapport om övergången till en gemensam valuta,

- med beaktande av Europeiska rådets slutsatser vid mötet i Cannes, och

med beaktande av följande:

A. Parlamentet bekräftar den monetära unionens bidrag till en fördjupning av Europeiska unionen, fullbordandet av den inre marknaden, välfärd och sysselsättning och därför större politisk och ekonomisk stabilitet.

B. Det är oroande att såväl representanter för olika medlemsstater som tjänstemän vid medlemsstaternas centralbanker och kommissionen gjort uttalanden som kan undergräva marknadernas förtroende vad gäller starten av EMU:s tredje etapp senast den 1 januari 1999 och skada allmänhetens förtroende för EMU.

Parlamentet

1. understryker att artikel 109j.4 i Romfördraget otvetydigt säger att, «om den tidpunkt då den tredje etappen skall börja inte har fastställts vid utgången av år 1997, skall den tredje etappen börja den 1 januari 1999«; anmodar därför Europeiska rådet att vid sitt sammanträde i Madrid entydigt bekräfta dagordningen och tidsplanen för EMU såsom anges i fördraget,

2. insisterar på att i god tid vara till fullo involverat genom kommissionen, rådet och EMI i den förberedelseprocess som leder till genomförandet av EMU och införandet av den gemensamma valutan, helt i överensstämmelse med vad som fastställts i fördraget och med den insyn som är nödvändigt gör att säkerställa att allmänheten och marknaden accepterar EMU,

3. uppmanar kommissionen att betydligt förstärka existerande strukturella stödåtgärder för att bekämpa uppkomsten av större regionala skillnader inom deltagande medlemsstater till följd av införandet av en gemensam valuta,

4. välkomnar initiativ för att stärka konvergensen och stabilitet inom EMU genom en ökad kompatibilitet av medlemsstaternas skatte- och penningpolitik för de stater som ansluter sig till den gemensamma valutan; förkastar emellertid varje tanke på ett «monetärt Schengenavtal», i synnerhet med avseende på konvergenskriterier och alltför långtgående bestämmelser angående budgetunderskott; insisterar därför på att kommissionen, rådet och EMI skall handla helt i överensstämmelse med vad som fastställts i fördraget och dess protokoll, inklusive tillämpningen av sekundärlagstiftningen; understryker återigen rådets och kommissionens respektive roller vad gäller nya initiativ, och påminner om bestämmelserna i artikel 104 i Romfördraget,

5. betonar faktumet att den process som leder till en ekonomisk och monetär union och en gemensam valuta är en politisk process och inte enbart är en fråga om teknik; understryker att ett strikt uppfyllande av konvergenskriterierna är lika viktigt som ett respekterande av tidsplanen för den monetära unionen, såsom det fastställs i fördraget; uttrycker sin oro inför varje manöver för att senarelägga denna tidsplan med hänvisning till tekniska svårigheter,

6. uppmanar Europeiska rådet att vid sitt möte i Madrid klart besluta om den gemensamma valutans rättsliga ställning, så att de nationella valutorna enbart blir olika former av den gemensamma valutan i och med inledningen av etapp tre såsom det lagts fram i ovannämnda resolution av den 25 oktober 1995; uppmanar till att man i detta hänseende tar hänsyn till betydelsen av en klart definierad rättslig ställning för den gemensamma valutan på europeisk och internationell nivå,

7. ivrar för att den gemensamma valutan införs snabbt, så att fas A högst får omfatta ett år, fas B två år och fas C några veckor,

8. uppmanar Europeiska rådet att vid sitt möte i Madrid fatta beslut om den gemensamma valutans och dess enheters benämning,

9. anmodar Europeiska rådet att vid sitt sammanträde i Madrid besluta om en tydlig tidsplan och ram för övergången till den gemensamma valutan för att säkerställa att övergångsprocessen blir fullkomligt oåterkallelig,

10. uppmanar kommissionen, rådet och EMI att säkerställa att alla förändringar av statistiska definitioner och metoder för insamling av data som ingår i övergången till den gemensamma valutan inte kommer att påverka medlemsstaternas förmåga att uppfylla konvergenskriterierna,

11. insisterar på att myndigheter med ansvar för monetära frågor så snart som möjligt ger tydlig information till marknaderna och folket angående när sedlar och mynt i den gemensamma valutan kommer att finnas tillgängliga,

12. uppmanar kommissionen och centralbankerna att inlemma särskilda kännetecken i utformningen av de europeiska sedlarna för att hjälpa medborgare med nedsatt syn,

13. kräver att ett gemensamt europeiskt valutasystem fortbestår i den tredje fasen, med den gemensamma valutan som ankare för unionsvalutor utanför EMU, för de stater som inte ingår i EMU från starten; anmodar sålunda Europeiska rådet att vid sitt sammanträde i Madrid ge en tydlig politisk signal i detta avseende i syfte att förhindra all splittring av integrationsprocessen och varje störning av den inre marknaden,

14. välkomnar alla medlemsstaters fullständiga engagemang i förberedelserna för övergången till den gemensamma valutan, inklusive de medlemsstater som har den formella rätten (opt-out) att ställa sig utanför EMU, och välkomnar utsikterna om ett fortsatt samarbete i framtiden,

15. anmodar kommissionen, rådet och EMI att säkerställa att man vid övergången till den gemensamma valutan till fullo tar i beaktande oron inte bara på marknaden utan även hos de europeiska medborgarna, uppmanar till en omsorgsfull planering av övergångsprocessen för att få en friktionsfri övergång för medborgarna,

16. uppmanar kommissionen att så snart som möjligt och tillsammans med parlamentet utforma och verkställa informationskampanjer riktade till medborgare, företag och banker,

17. uppdrar åt sin ordförande att vidarebefordra denna resolution till Europeiska rådet, kommissionen, EMI, centralbankscheferna samt medlemsstaternas regeringar och parlament.