1. Inledning

Finansiell integration är själva fundamentet för den inre marknaden och Ekonomiska och monetära unionen och är något som har betydande positiva ekonomiska effekter för både euroområdet och EU som helhet. Efter att ha stannat av under finanskrisen har den finansiella integrationen i Europeiska unionen återigen ökat sedan 2011. EU:s investerare har ökat sina gränsöverskridande innehav av tillgångar. Portföljinvesteringarna i räntebärande värdepapper och aktier inom EU ökade med 2 biljoner euro mellan 2006 och 2015. Prisbaserade indikatorer på den finansiella integrationen visar att den sammantagna konvergensen nästan fördubblades under denna period. Det är i ljuset av detta, och i takt med att EU:s ekonomi fortsätter att återhämta sig viktigt att dra nytta av denna framåtrörelse och gå vidare med de åtgärder som krävs för att fördjupa den finansiella integrationen i EU.

EU-kommissionens ordförande Jean-Claude Juncker betonade hur viktiga kapitalmarknadsunionen och en starkare inre marknad är i sitt linjetal den 13 september 2017. Även Europeiska rådet och Europaparlamentet har upprepade gånger krävt att kapitalmarknadsunionen ska fullbordas.

Den inre marknaden för finansiella tjänster främjar sysselsättning, tillväxt och investeringar i alla EU-medlemsstater genom att på ett effektivare sätt kanalisera sparande till de mest produktiva användningsområdena. På verkligt integrerade marknader kan sparare och investerarare få bättre avkastning, medan konsumenter och företag kan få bättre finansieringsvillkor eftersom det kommer att finnas ett mer komplett och konkurrenskraftigt utbud av finansieringsinstrument. Finansiell integration kan inte minst få investeringsplanen för Europa att bli ännu mer framgångsrik när det gäller att överbrygga EU:s investeringsgap, men också göra det lättare att övergå till en koldioxidsnål och mer resurseffektiv ekonomi.

Fortsatt finansiell integration är även avgörande för att stärka Ekonomiska och monetära unionen. Djupa och likvida marknader ger starkare motståndskraft mot negativa störningar och underlättar betydligt den privata riskdelningen över gränserna, samtidigt som de minskar behovet av statlig riskdelning. I de fem ordförandenas rapport om färdigställandet av Europas ekonomiska och monetära union och, mer nyligen, kommissionens diskussionsunderlag om en fördjupad ekonomisk och monetär union kräver man därför att en finansiell union – bestående av dels en bankunion, dels en kapitalmarknadsunion – ska fullbordas senast 2019 för att säkra eurons integritet och förbättra både euroområdets och hela EU:s funktion. Alla positiva effekter av integrationen förstärks av de nya möjligheter som erbjuds genom den tekniska utvecklingen inom den finansiella sektorn (FinTech). Allt pekar på att FinTech kommer att spela en avgörande roll när det gäller att forma EU:s finansiella sektors framtid genom att främja tillgången till finansiella tjänster, förbättra den operativa effektiviteten och öka valmöjligheterna. Men den tekniska utvecklingen ger även upphov till problem rörande it-säkerhet och säkra betalningar som måste hanteras på ett tillfredsställande sätt.

Mot denna bakgrund är det en av Junckerkommissionens prioriteringar att snabbt fullborda bankunionen och få alla resterande byggstenar för en kapitalmarknadsunion på plats senast 2019.

För att uppnå detta måste EU som en prioritet vidta åtgärder för att stärka och integrera sitt tillsynssystem. En stark och alltmer integrerad finansiell tillsyn är avgörande för att uppnå de positiva effekter och hantera de utmaningar som kommer att uppstå till följd av den ytterligare integrationen av EU:s finansiella marknader, utvecklingen av finanstekniska lösningar och den finansiella sektorns roll när det gäller att främja en hållbar ekonomisk utveckling. I halvtidsöversynen av kapitalmarknadsunionen aviserade kommissionen därför förslag om stärkt tillsyn som en första ny prioritering för att snabba på marknadsintegrationen. I de lagförslag som åtföljer det är meddelandet ingår sådana åtgärder som EU nu snabbt måste vidta för att stärka sitt system för finansiell tillsyn.

2. En mer integrerad tillsyn för att främja kapitalmarknadsunionen och finansiell integration

Det finns två huvudskäl till varför fortsatt finansiell integration förutsätter ett mer integrerat EU-system för finansiell tillsyn:

-För det första är det lättare att bedriva finansiell verksamhet över gränserna om reglering och tillsyn av sådan verksamhet är densamma i alla medlemsstater. De som tillhandahåller finansiella produkter gynnas av att det råder lika spelregler på hela den inre marknaden och tjänsteleverantörer kan utöka sitt produktutbud och vinna stordriftsfördelar. Användarna av finansiella produkter och tjänster – konsumenter och företag – får större valmöjligheter utan att behöva oroa sig över konsumentskydd eller marknadens integritet.

-För det andra leder finansiell integration – trots alla dess positiva effekter – även till fler kanaler för smittspridning mellan medlemsstaterna om det uppstår negativa störningar, vilket vi märkte under finanskrisen. Otillräcklig tillsyn i en medlemsstat kan därför vara en källa till risk för finansmarknadsdeltagare och konsumenter i andra medlemsstater. Det finns dessutom en risk att marknadsdeltagare aktivt utnyttjar sådana skillnader i tillsynen för att öka sin egen kortsiktiga vinst.

När EU-systemet för finansiell tillsyn inrättades år 2010–2011 till följd av finanskrisen fick EU ett betydligt starkare tillsynssystem. EU-systemet för finansiell tillsyn omfattar både mikrotillsyn, som samordnas av de europeiska tillsynsmyndigheterna, och makrotillsyn, som samordnas av Europeiska systemrisknämnden. Den gemensamma tillsynsmekanismen, som nu ansvarar för tillsynen av stora och systemviktiga banker i länder som deltar i bankunionen, blev operativ i november 2014. Ett annat nytt europeiskt organ – den gemensamma resolutionsnämnden – har fått ansvar för resolution av banker i bankunionen. Stora framsteg har gjorts under de tio år som har gått sedan den värsta finansiella krisen under efterkrigstiden bröt ut. EU:s tillsynssystem är emellertid fortfarande under utveckling och behöver förstärkas för att hantera de nya utmaningar som följer av fortsatt finansiell integration inom EU och globalt. Mer specifikt stärker Förenade kungarikets beslut att lämna EU argumenten för en mer integrerad tillsyn inom EU-27 och en omprövning av kontakterna med tredjeländer på tillsynsområdet för att se till att alla risker inom den finansiella sektorn hanteras på lämpligt sätt.

Inom bankunionen, i vilken 19 medlemsstater deltar, står banksektorn redan under enhetlig tillsyn av den gemensamma tillsynsmekanismen. Den gemensamma tillsynsmekanismens geografiska räckvidd kommer att växa allt eftersom nya medlemsstater ansluter sig till bankunionen. Det är emellertid viktigt att den gemensamma tillsynsmekanismen verkar inom ramen för ett enhetligt tillsynssystem som omfattar hela EU. Då säkerställs lika spelregler mellan medlemsstater som deltar i bankunionen och medlemsstater som står utanför, och det blir lättare för de sistnämnda att i framtiden inlemmas i bankunionen. Europeiska bankmyndigheten bör därför få en större roll när det gäller att främja tillsynskonvergens inom EU:s banksektor.

Tillsynen av EU:s kapitalmarknader sker med få undantag på nationell nivå. I de fem ordförandenas rapport sades målet på sikt vara en gemensam tillsynsmyndighet för de europeiska kapitalmarknaderna och i diskussionsunderlaget om en fördjupad ekonomisk och monetär union aviserades att de första stegen mot detta mål bör tas i samband med denna översyn av EU-systemet för finansiell tillsyn. Eftersom kapitalmarknadsunionen kommer att öka den finansiella integrationen är det mycket viktigt att stärka de europeiska tillsynsmyndigheternas förmåga att säkerställa en enhetlig tillsyn och tillämpning av det gemensamma regelverket. Detta främjar väl fungerande kapitalmarkander genom att minska hindren för gränsöverskridande investeringar, förenkla företagsvillkoren och minska de kostnader för regelefterlevnad för företag som bedriver verksamhet över gränserna som är en följd av att reglerna tillämpas på olika sätt. Ur ett investerarperspektiv bidrar enhetlig tillsyn och tillämpning av reglerna till ett starkare investerarskydd och förtroende för kapitalmarknaderna.

Om Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten skulle utöva direkt tillsyn kan detta dessutom bidra markant till att säkerställa enhetlig tillsyn och är ett första konkret steg mot en gemensam europeisk tillsynsmyndighet för kapitalmarknaderna. Europaparlamentet har i detta sammanhang även framhållit att lagstiftning och tillsynssystem bör spela en väsentlig roll för att undvika ett överdrivet risktagande och instabilitet på finansmarknaderna, och understrukit att en stark kapitalmarkandsunionen måste åtföljas av en stark tillsyn på EU-nivå och nationellt.

EU:s försäkrings- och pensionsmarknader erbjuder EU-medborgarna en möjlighet att minska sina risker, planera för sin pension och bygga upp ett sparande för ålderdomen. De kan även stimulera gränsöverskridande investeringar i en kapitalmarknadsunion. Även om det i nuläget förefaller vara lämpligt att låta tillsynen enligt det nyligen införda Solvens II-regelverket vara kvar på nationell nivå måste en mer konvergent tillsynspraxis uppnås och intensifieras under ledning av Europeiska försäkrings- och tjänstepensionsmyndigheten för att hantera eventuella problem och praktiska frågor till följd av att regler tillämpas på olika sätt av nationella tillsynsmyndigheter.

I takt med att EU försöker integrera finansmarknaderna ytterligare kommer makrotillsynen, dvs. övervakningen av risker för det finansiella systemet som helhet, att bli ännu viktigare. Europeiska systemrisknämnden, vars medlemmar omfattar nationella centralbanker, tillsynsmyndigheter och EU-institutioner, måste i framtiden spela en ännu större roll och få draghjälp av en bättre styrningsstruktur för att säkra snabbare rutiner.

Det är viktigt att åtgärder för att stärka tillsynssystemet gäller finansmarknaderna i alla medlemsstater, så att de positiva effekterna av mer integrerade finansmarknader kommer alla medlemsstater till del och det råder lika spelregler i hela EU.