Förslag till RÅDETS FÖRORDNING om ändring av förordning (EG) nr 40/94 om gemenskapsvarumärken

(framlagt av kommissionen)

MOTIVERING

Genom rådets förordning (EG) nr 40/94 av den 20 december 1993 om gemenskapsvarumärken, senast ändrad genom rådets förordning (EG) nr 3288/94 av den 22 december 1994 [1], skapas ett enhetligt skydd i samtliga medlemsstater för de kännetecken som registreras. Ordningen har i stor utsträckning motsvarat användarnas förväntningar. Den har dessutom haft en positiv inverkan på förverkligandet av den inre marknaden. Det framgår av en utvärdering som på kommissionens initiativ gjorts av resultaten från denna ordning som med framgång förvaltas av Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (hädanefter kallad byrån).

[1] EGT L 349, 31.12.1994, s. 83.

I enlighet med förordningens artikel 39.7 har kommissionen fem år efter det att byrån börjat att motta ansökningar överlämnat en rapport till rådet [2] om hur granskningssystemet fungerar, inbegripet de betalningar som gjorts till medlemsstaterna. I rapporten redogörs för vilka problem som påträffats och ges olika förslag till lösningar. Kommissionen skall även ge lämpliga förslag på hur systemet kan ändras på grundval av vunna erfarenheter och med beaktande av ny granskningsteknik.

[2] EGT ...

I enlighet med sitt åtagande i förklaringen om förordningens artikel 89 har kommissionen dessutom lagt fram ett meddelande till rådet [3] om hur systemet med företrädare inför byrån fungerat. Genom denna utredning klargjordes att det för närvarande inte är nödvändigt att förändra systemet såsom det fastställts i artikeln.

[3] EGT ...

Utredningen om hur granskningssystemet och systemet med företrädare fungerar har gjort det möjligt att kartlägga på vilka andra områden klargöranden eller ändringar skulle kunna få positiva effekter för förvaltningen av gemenskapsordningen. Detta arbete bör följaktligen göra det möjligt att göra systemet mer effektivt, öka dess mervärde och att redan nu föregripa följderna av den kommande utvidgningen, utan att för den skull ändra systemets grunddrag, som visat sig vara ändamålsenliga för de mål som eftersträvas.

Föreliggande förslag har utarbetats i nära samarbete med byrån. Det har därför varit möjligt att inom ramen för gruppen för gemenskapsvarumärken, som sammankallas regelbundet av byrån, för de olika organisationer som är berörda av förordningen om gemenskapsvarumärke, att som användare lämna sina synpunkter på de föreslagna ändringarna. De har även överlämnat kommentarer skriftligen [4] till kommissionen. Förslagen har mottagits positivt av de flesta av dem. I flera av mötena i byråns styrelse har medlemsstaterna också blivit informerade om kommissionens avsikt att lägga fram ett förslag för rådet avseende vissa av punkterna som nu är relevanta. Dessa åsiktsutbyten har än tydligare visat vikten av att fortsätta med en sådan åtgärd.

[4] AIPPI, AIM, ECTA, FICPI, UNICE, INTA.

Innehavare (Artikel 5)

I artikel 5 förklaras vad som avses med innehavare av gemenskapsvarumärken. Medborgare eller hemmahörande i tredjeländer som inte är anslutna till Pariskonventionen eller Världshandelsorganisationen (WTO) kan bli innehavare av gemenskapsvarumärken endast om det genom ett beslut från kommissionen klargörs att dessa tredjeländer ger medborgare eller hemmahörande i alla medlemsstater samma skydd för varumärken som de ger sina egna medborgare.

Flera skäl talar för att välja ett mer flexibelt synsätt för detta krav. Det faktum att krav på en sådan ömsesidighet inte ställs, förenklar tydligt tillgången till gemenskapsordningen. Att ett sådant hinder tas bort ligger i linje med den aktuella trenden på världsmarknaden. Att kunna fastställa dessa krav på ömsesidighet och/eller likvärdighet mellan ordningarna har visat sig vara alltför komplicerat. Fördelarna uppväger inte de nackdelar som det medfört för gemenskapsordningens funktion. Det har dessutom blivit nödvändigt eftersom förordningen om gemenskapsvarumärken måste anpassas till den nya ordningen om gemenskapsmönster, för vilket ömsesidighet och/eller likvärdighet inte har föreskrivits av rådet som ett villkor för anslutning från tredje land.

Därför är det lämpligt att dessa villkor avskaffas. Villkoret om medborgarskap avskaffas också. Begreppet innehavare omfattar därmed alla fysiska och juridiska personer samt myndigheter och andra offentliga organ. Samtliga övriga villkor som föreskrivits i denna bestämmelse blir därmed överflödiga.

Bestämmelserna om prioritet för ett äldre varumärke, vilka också är underställda villkoren om ömsesidighet och likvärdighet i enlighet med artikel 29.5 i förordningen, kommer dock att tillämpas även i fortsättningen för att inte skada de rättigheter som förvärvats av innehavare från medlemsstaterna.

Granskning (Artikel 39)

Genom granskningssystemet bör det vara möjligt att kartlägga eventuella konflikter med andra äldre rättigheter som skulle kunna hävdas via förfarandet om invändning och, i förekommande fall, kunna förhindra registrering av en ansökan om gemenskapsvarumärke.

Av de samlade erfarenheterna av granskningssystemet i ovannämnda rapport framgår att det rör sig om ett system som är oerhört kostsamt för byrån, som inte uppskattas nämnvärt av användarna och som bromsar en registrering enligt gemenskapsförfarandet. Vissa medlemsstater har aldrig deltagit i systemet vilket till viss del minskat nyttan med det, då granskningsrapporterna har varit av ojämn och över lag bristande kvalitet. Dessa betydande olägenheter, särskilt vad gäller de höga kostnaderna, kommer att förvärras avsevärt allt eftersom fler medlemmar ansluter sig. Enligt beräkningarna kommer kostnaden för en granskningsrapport som utsträcks till att omfatta tolv nya länder att bli mer än dubbelt så hög mot idag per registreringsansökan. Det skulle medföra en alltför stor börda för sökandena, särskilt de små och medelstora företagen, som av detta skäl skulle förlora sin konkurrensförmåga. Man kommer på så sätt till motsatt resultat än det önskade som var att just hjälpa de företag som inte har de ekonomiska resurserna att kartlägga om eventuella konflikter med andra rättigheter föreligger. Samtidigt skulle omåttliga kostnader för granskningssystemet få konsekvenser för administrationen av byrån samt för dennas ekonomiska oberoende.

Följaktligen är det lämpligt att varna för sådana konsekvenser. Bland de alternativ som ges tycks det minst skadliga när alla faktorer tagits med i beräkningen vara att helt enkelt upphäva granskningssystemet i förordningens artikel 39. Med tanke på att granskningssystemet inte ger ordningen något verkligt mervärde verkar denna lösning vara den mest lämpade.

Företrädare (Artikel 89)

I fråga om företrädare ger ovannämnda rapport vid handen att ordningen för närvarande kan behållas som den är. Emellertid finns problem som berör vissa auktoriserade ombud som, sedan de har flyttat sin bosättningsort eller ort för att utöva sin verksamhet till en annan medlemsstat, inte längre är bemyndigade att representera klienter inför det centrala organet för industriell äganderätt i sin ursprungsstat. De måste därefter avföras från förteckningen över auktoriserade ombud, om inte byråns direktör medger särskilt undantag vid tillämpningen av artikel 89.4.

Artikel 89.2 c formuleras därför om för att undvika sådana situationer.

För att kunna företräda klienter inför byrån krävs det alltså endast att man är bosatt i en av EU:s medlemsstater. Byte av bostads- eller arbetsort inom medlemsstaternas territorium skall därmed inte längre spela någon roll för möjligheten att låta sig företrädas inför byrån.

Överklagandenämnder (Artiklarna 130 och 131)

Erfarenheterna och utvärderingen av hur överklagandenämnderna fungerar har visat att vissa aspekter som rör dessa nämnder måste förbättras. Överklagandenämnderna måste framför allt få ytterligare resurser för att kunna göra verksamheten mer effektiv och förbättra resultaten. Detta är avgörande för att i synnerhet utomstående skall få förtroende för gemenskapsordningen och för byråns arbete. Det är också av största vikt för dem som använder ordningen.

Följande åtgärder har hittills vidtagits:

(1) Ledamöterna av överklagandenämnderna, liksom ordförandena, skall hädanefter utnämnas av styrelsen och inte av rådet. Syftet med denna åtgärd är att göra nomineringen smidigare och mer effektiv. Byråns styrelse har förvisso enhälligt beslutat vid sammanträdet den 14 maj 2001 (CA-01-07) att utse nya ledamöter i överklagandenämnderna på nivå A5 i stället för A3. Därmed kan det inte anses lämpligt att ministerrådet har ansvaret för dessa utnämningar. Dessa beslut kommer hädanefter att fattas av styrelsen. Därmed bibehålls principen om att det är medlemsstaterna som fattar beslutet.

Å andra sidan är det fortsatt EG-domstolens ansvar att, på styrelsens anmodan, återkalla ledamöternas förordnanden. Därmed kan deras oberoende, så som föreskrivs i förordningen, garanteras.

(2) En ordförande i en överklagandenämnd kan samtidigt vara direktör för överklagandeavdelningen. Direktörens uppgift är framför allt att se till att överklagandenämndernas administrativa förvaltning blir effektiv och att de beslut som fattas i överklagandenämnderna i möjligaste mån blir enhetliga. Det ankommer även på direktören för byrån att vidta dessa och alla andra nödvändiga åtgärder för att byråns verksamhet skall kunna bedrivas, däribland att utfärda interna administrativa föreskrifter (artikel 119).

(3) Dessutom, och detta endast i syfte att göra det möjligt för överklagandenämnderna att agera snabbare, skall det bli möjligt för en enda ledamot att fatta beslut då omständigheterna tillåter. Denna möjlighet bör endast användas i vissa särskilda fall och då först efter det att parterna hörts. En sådan möjlighet får dock inte tillgripas för ärenden som inte avgjorts tidigare.

(4) För att undvika att olika överklagandenämnder uttalar sig olika i fall som liknar varandra och med tanke på de svårigheter som detta medför för byråns arbete - inte minst gentemot omvärlden - har man infört möjligheten för överklagandenämnderna att i vissa fall avgöra ärendena i utökad sammansättning. De överläggningar som hålls i dessa överklagandenämnder i utökad sammansättning bör kunna ge god vägledning och principer att följa för sådana ärenden som inte tidigare tagits upp till prövning, så att överklagandenämndernas beslut blir tillräckligt enhetliga.

Procedurfrågor

(a) Absoluta registreringshinder: Artikel 7

När det gäller frågan om huruvida gemenskapsordningen för gemenskapsvarumärken är förenlig med skyddet av geografiska beteckningar, fastställs i artikel 142 att bestämmelserna i förordning (EEG) nr 2081/92, och särskilt artikel 14 i denna, inte påverkas av förordning (EG) nr 40/94. En sådan bestämmelse har införts bland de absoluta registreringshindren för att explicit framhäva denna aspekt vid prövningen av en ansökan om gemenskapsvarumärke.

(b) Registreringshinder: Artikel 8

Innehavare av kännetecken som är skyddade i gemenskapen får genom denna gemenskapsförordning rätt att enligt de villkor som föreskrivs i artikel 8.4 i förordning (EG) nr 40/94 invända mot att ett gemenskapsvarumärke registreras. I den nuvarande ordalydelsen kan denna rätt att framställa invändningar endast göras gällande om den har stöd i nationell lag. En ändring skulle underlätta och förbättra möjligheten för de berörda innehavarna att utöva och försvara sina förvärvade rättigheter. Om dessa rättigheter har prioritet och grundar sig på samma kännetecken kan ett gemenskapsvarumärke förklaras ogiltigt enligt artikel 52.2.

Det kan till exempel gälla innehavare av kännetecken som är skyddade i enlighet med rådets förordning (EEG) nr 2081/92 av den 14 juli 1992 om skydd för geografiska och ursprungsbeteckningar för jordbruksprodukter och livsmedel [5], eller i enlighet med rådets förordning (EG) nr 6/2002 av den 12 december 2001 om gemenskapsformgivning [6].

[5] EGT L 208, 24.7.1992, s. 1.

[6] EGT L 3, 5.1.2002, s. 1.

(c) Konkursförfaranden (Artikel 21)

Rådets förordning (EG) nr 1346/2000 föreskriver gemensamma regler om insolvensförfaranden [7]. Å ena sidan skall i enlighet med denna förordning "konkurs" ersättas med "insolvens". Titeln till och lydelsen av artikel 21 skall följaktligen ändras. Å andra sidan föreskrivs i denna förordning att inskrivning i ett register av insolvensförfarandet och offentliggörandet av detta, åligger även konkursförvaltaren och inte bara nationell behörig instans, dvs. domstol. Denna möjlighet skall läggas till i texten.

[7] EGT L 160, 30.6.2000, s. 1.

(d) Ingivande av ansökan (Artikel 25)

För att de som använder denna ordning inte skall drabbas i onödan då de nationella myndigheterna översänder en ansökan om gemenskapsvarumärke till byrån efter den fastställda tidsfristen, med som följd att ansökan anses återkallad, skall tidsfristen för att översända en ansökan till byrån förlängas. Dessutom skall en försenad ansökan inte anses återkallad. Istället skall ansökningsdagen helt enkelt ändras och anses vara densamma som den dag då ansökan inkom till byrån.

(e) Avdelad ansökan och registrering (Artiklarna 44a och 48a)

För att underlätta och förenkla det förfarande som föreskrivs i förordningen för såväl användare som för byrån har man i bestämmelserna infört möjligheten att inkomma med en begäran om avdelad ansökan eller om avdelad registrering. Detta följer motsvarande bestämmelser i varumärkesöverenskommelsen av den 27 oktober 1994.

(f) Omprövning av beslut som endast berör en part eller två parter (Artiklarna 60 och 60a)

Möjligheten till omprövning av beslut har också utvidgats till att omfatta mål mellan två parter i syfte att minska antalet överklaganden till överklagandenämnderna.

(g) Återkallande av beslut (Artikel 77a)

I undantagsfall, då byrån fattar ett felaktigt beslut i en procedurfråga eller för in en felaktig uppgift i registret, kan den på eget initiativ återkalla beslutet eller korrigera detta misstag inom sex månader från den dag då beslutet fattades eller uppgiften infördes. Detta bör kunna bidra till att lösa problemet samtidigt som man följer principerna om skydd för berättigade förväntningar och om rättssäkerhet som kan åberopas av innehavarna eller av berörd tredje man. Byråns beslut kan överklagas.

(h) Fullmakt (Artiklarna 88 och 89)

För procedurfrågor fastställs det i tillämpningsföreskrifterna i vilka fall och på vilka villkor det är eller förblir obligatoriskt med en fullmakt, detta för att påskynda förfarandet med ombud vid ingivandet av ansökan om ett gemenskapsvarumärke.

Denna åtgärd syftar i huvudsak till att anpassa texten till den nya gemenskapsmönsterordningen. Inom ramen för denna ordning, som även berör skyddets enhetlighet, har rådet faktiskt valt att delegera den befogenheten till kommissionen. I artikel 78 i förordning (EG) nr 6/2002 föreskrivs att i tillämpningsföreskrifterna skall anges om, och under vilka förutsättningar, företrädarna skall inge en undertecknad fullmakt till byrån att läggas till akten.

(i) Fördelning av kostnaderna (Artikel 81)

När det gäller fördelningen av kostnaderna skall, eftersom det belopp som skall betalas endast omfattar avgifter till byrån och kostnader för företrädarna, invändningsenheten, annulleringsenheten eller registratorn vid överklagandenämnden därför fastställa beloppet på eget initiativ, utan att det krävs någon begäran. Syftet med en sådan bestämmelse är att söka undvika onödigt arbete vid byrån.

(j) Fortsatt behandling (Artikel 78a)

I den nya artikel 78a föreskrivs att om en part vid behandlingen vid byrån inte har iakttagit en viss tidsfrist som byrån har fastlagt, är det möjligt att på begäran och genom att betala en avgift få fortsätta behandlingen. Byrån kan alltså fortsätta den påbörjade behandlingen som om tidsfristen hade iakttagits. Denna möjlighet har dock vissa undantag och gäller inte fall där tidsfristen inte följts i samband med ingivande av ansökan, yrkande om prioritet, behandlingen av ansökan, förfaranden om invändning, överklagande till domstolen eller återställande av försutten tid.

(k) Begäran om omvandling samt villkor (Artiklarna 109 och 110)

För att harmonisera och centralisera prövningen av huruvida en begäran om att omvandla en ansökan om gemenskapsvarumärke till en ansökan om nationellt varumärke kan bifallas, tillfaller denna uppgift byrån istället för de nationella myndigheterna. Byrån kan därmed besluta om en ansökan om omvandling kan tas upp till prövning. De nationella myndigheterna däremot beslutar i sak om omvandling av en ansökan om nationellt varumärke.

Under diskussionerna kring denna punkt mottogs förslaget mycket positivt, såväl av medlemsstaterna som av användarna. Det kommer att underlätta arbetet för de nationella myndigheterna och förhindrar, tack vare den centraliserade granskningen av ansökan, att beslut om en ansökan kan tas upp till prövning avgörs efter olika kriterier.

(l) Genkäromål (Artikel 96)

Bestämmelserna i artikel 56 avseende granskning av en ansökan om upphävande eller en ogiltighetsförklaring vid byrån, är tillämpliga inom ramen för ett genkäromål om upphävande eller en ogiltighetsförklaring. Likväl saknas en hänvisning i artikel 96.5 till artikel 56.2 enligt vilken innehavaren av ett gemenskapsvarumärke ges möjlighet att begära av innehavaren av ett äldre gemenskapsvarumärke att denne bevisar att varumärket används. Följaktligen bör en sådan hänvisning läggas till. Å andra sidan förekommer av misstag en hänvisning i artikel 56.6 avseende registrering av ett beslut av domstolen för gemenskapsvarumärken till artikel 96.5 då en sådan registrering redan föreskrivs i artikel 96.6. Denna hänvisning strykes därför.

(m) Laglighetskontroll (Artikel 118)

Kommissionen skall kontrollera lagligheten av vissa handlingar som uttryckligen nämns i artikel 118. Om inget beslut har fattats inom den föreskrivna tiden skall ärendet anses ha avslagits. Man bör inte frångå principen om att tidsfristerna skall följas men av rättssäkerhetsskäl är det lämpligt att förlänga tidsfristerna i fråga.

(n) Beslut om invändning eller annullering (Artiklarna 127 och 129)

För att beslut om invändningar mot eller annullering av ansökningar om registrering av ett gemenskapsvarumärke skall kunna fattas så enkelt och effektivt som möjligt, är det i vissa enklare fall möjligt för en enda ledamot av invändningsenheten eller annulleringsenheten att fälla ett avgörande. Denne ledamot bör helst vara jurist.

Avgifter (Artikel 140)

Vissa avgifter som inte innebär några verkliga inkomster för byrån utan tvärtom komplicerar förfarandet avskaffas.

Kommittéförfarandet (Artikel 141)

I rådets beslut av den 28 juni 1999 (1999/468/EG) om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter [8] föreskrivs nya regler för kommittéförfarandet. Artikel 141 i förordning (EG) nr 40/94 föreskriver att en kommitté inrättas för att hantera olika frågor som bestäms av tillämpningsföreskrifterna. Denna bestämmelse skall anpassas till nämnda beslut av en rådsförordning om anpassning av bestämmelserna om kommittéer som biträder kommissionen vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter som föreskrivs i rådets rättsakter, antaget i enlighet med samrådsförfarandet (enhällighet) [9]. Det är därför inte längre nödvändigt att anpassa artikel 141 till föreliggande förslag till förordning.

[8] EGT L 184, 17.7.1999, s. 23.

[9] EGT C 75 E, 26.3.2002, s. 448.

2002/0308 (CNS)

Förslag till RÅDETS FÖRORDNING om ändring av förordning (EG) nr 40/94 om gemenskapsvarumärken

(Text av betydelse för EES)

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 308 i detta,

med beaktande av kommissionens förslag [10],

[10] EGT C ...

med beaktande av Europaparlamentets yttrande [11],

[11] EGT C ...

med beaktande av Europeiska Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande [12], och

[12] EGT C ...

av följande skäl:

(1) Genom rådets förordning (EG) nr 40/94 av den 20 december 1993 om gemenskapsvarumärken, senast ändrad genom rådets förordning (EG) nr 3288/94 av den 22 december 1994 [13], skapas ett enhetligt skydd i samtliga medlemsstater för de kännetecken som registreras. Ordningen har i stor utsträckning motsvarat användarnas förväntningar. Den har dessutom haft en positiv inverkan på förverkligandet av den inre marknaden.

[13] EGT L 349, 31.12.1994, s. 83.

(2) Av systemets funktion framgår det att vissa aspekter som bör förtydligas och kompletteras ytterligare. Detta arbete bör göra det möjligt att göra systemet effektivare, öka dess mervärde och att redan nu föregripa följderna av den kommande utvidgningen, utan att för den skull ändra systemets grunddrag, som visat sig vara ändamålsenliga för de mål som eftersträvas.

(3) Det är lämpligt att göra ordningen för gemenskapsvarumärken tillgänglig för alla användare utan krav på ömsesidighet, likvärdighet och/eller nationalitet. Det främjar även ett utbyte på världsmarknaden. Sådana krav gör att systemet blir komplicerat, utan flexibilitet och ineffektivt. Honnörsordet för rådet i den här frågan för den nya ordningen för gemenskapsmönster är dessutom just flexibilitet

(4) För att rationalisera förfarandet avskaffas granskningssystemet. Eftersom det inte ger systemet något verkligt mervärde utan snarare medför orimliga kostnader, förseningar och andra nackdelar för förfarandet är detta den bästa lösningen.

(5) Vissa åtgärder har vidtagits för att överklagandenämnderna skall få ytterligare resurser och kunna bli mer produktiva och fungera bättre.

(6) De erfarenheter som vunnits vid tillämpningen av systemet har visat på olika möjligheter att förbättra förfarandet. Följaktligen har vissa punkter ändrats och andra lagts till med avsikten att kunna erbjuda användarna en produkt av högsta möjliga kvalitet som alltid är konkurrenskraftig.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Förordning (EG) nr 40/94 ändras på följande sätt:

1. Artikel 5 skall ersättas med följande:

"Artikel 5

Innehavare av gemenskapsvarumärken

Gemenskapsvarumärken kan innehas av alla fysiska och juridiska personer, däribland myndigheter och andra offentliga organ."

2. I artikel 7.1 skall ett nytt led läggas till som led k:

"k) Varumärken som innehåller eller utgörs av en ansökt beteckning, och som senare blir registrerad, i form av skyddad geografisk beteckning eller ursprungsbeteckning enligt förordning (EEG) nr 2081/92, då de produkter som omfattas av varumärket inte har rätt att bära denna geografiska beteckning eller ursprungsbeteckning."

3. Artikel 8.4 första stycket skall ersättas med följande:

" 4. Efter invändning från innehavaren av ett icke registrerat varumärke eller av ett annat kännetecken som används i näringsverksamhet i mer än bara lokal omfattning, får det varumärke som ansökan avser inte registreras ifall och i den mån, enligt en gemenskapsbestämmelse eller tillämplig nationell lagstiftning om detta kännetecken,"

4. Artikel 21 skall ändras på följande sätt:

(a) Rubriken "Konkurs och liknande förfaranden" skall ersättas med rubriken "Insolvensförfarande".

(b) I stycke 1 skall "konkurs och liknande förfaranden" ersättas med "insolvensförfarande".

(c) Punkt 2 skall ersättas med följande:

" 2. När ett gemenskapsvarumärke ingår i ett insolvensförfarande skall detta på begäran av den behörige likvidatorn eller av den behöriga nationella myndigheten införas i registret och offentliggöras."

5. Artikel 25 skall ersättas med följande:

" 3. De i punkt 2 angivna ansökningarna som inkommer till byrån senare än två månader efter ingivandet skall anses ha ingivits den dag då ansökan inkom till byrån."

6. Artikel 35 skall ersättas med följande:

" 1. En innehavare av ett gemenskapsvarumärke som är innehavare av ett äldre identiskt varumärke, som är registrerat i en medlemsstat, inbegripet ett varumärke som är registrerat i Benelux, eller ett äldre identiskt varumärke som blivit föremål för en internationell registrering med rättsverkan i en medlemsstat, för identiska varor eller tjänster, får åberopa det äldre varumärkets företräde i den medlemsstat i vilken eller för vilken det är registrerat."

7. Artikel 36.1 b skall ersättas med följande:

"b) ansökan om gemenskapsvarumärke uppfyller de krav som uppställs i denna förordning samt villkoren i tillämpningsföreskrifterna,"

8. Artikel 37 skall utgå.

9. Artikel 39 skall utgå.

10. Artikel 40 skall ersättas med följande:

" 1. Om en ansökan om gemenskapsvarumärke uppfyller föreskrivna krav skall ansökan offentliggöras i den utsträckning den inte har avslagits enligt artikel 38.

2. Om en ansökan efter offentliggörandet avslås i enlighet med artikel 38, skall avslagsbeslutet offentliggöras när det vunnit laga kraft."

11. I avdelning IV skall rubriken på avsnitt 5 ersättas med följande:

"ÅTERKALLELSE, BEGRÄNSNING, ÄNDRING OCH DELNING AV ANSÖKAN".

12. Efter artikel 44 skall läggas till artikel 44a:

" Artikel 44a

Avdelad ansökan

1. En sökande kan dela sin ansökan genom att meddela att en del av varorna eller tjänsterna i den ursprungliga ansökan kommer att bli föremål för en eller flera avdelade ansökningar. Varorna och tjänsterna i den avdelade ansökan får inte överlappa de varor och tjänster som finns kvar i den ursprungliga ansökan eller som ingår i andra avdelade ansökningar.

2. Någon begäran om delning får inte göras

(a) om en invändning har gjorts mot den ursprungliga ansökan, och den avdelade ansökan avser de varor och tjänster mot vilka invändningen gjorts, förrän invändningsenhetens beslut vunnit laga kraft eller beslut fattats om att inte fullfölja förfarandet,

(b) under de perioder som fastställs i tillämpningsföreskrifterna.

3. Begäran om delning måste följa bestämmelserna i tillämpningsföreskrifterna.

4. Vid begäran om delning skall en avgift erläggas. Begäran anses inte vara gjord förrän avgiften har betalats.

5. Delningen skall gälla från och med den dag då den upptagits i byråns handlingar om den ursprungliga ansökan.

6. Varje begäran och ansökan som gjorts samt alla avgifter som erlagts för den ursprungliga ansökan innan begäran om delning inkom till byrån anses ha inlämnats eller betalats också för den eller de avdelade ansökningarna. Avgifter som vederbörligen erlagts för den ursprungliga ansökan före det datum då begäran om delning inkom betalas inte tillbaka.

7. Den avdelade ansökan behåller samma ansökningsdatum och samma eventuella prioritetsdatum och företräde som den ursprungliga ansökan."

13. Rubriken till avdelning V skall ersättas med följande:

"GILTIGHET, FÖRNYELSE, ÄNDRING OCH DELNING AV GEMENSKAPSVARUMÄRKEN"

14. Efter artikel 48 skall läggas till artikel 48a:

" Artikel 48a

Avdelad registrering

1. En innehavare av ett gemenskapsvarumärke kan dela sin registrering genom att meddela att vissa av varorna eller tjänsterna i den ursprungliga registreringen kommer att bli föremål för en eller flera avdelade registreringar. Varorna och tjänsterna i den avdelade registreringen får inte överlappa de varor och tjänster som finns kvar i den ursprungliga registreringen eller som ingår i andra avdelade registreringar.

2. Någon begäran om delning får inte göras

(a) om en ansökan om upphävande eller ogiltighetsförklaring har gjorts hos byrån mot den ursprungliga registreringen och begäran om delning avser de varor och tjänster mot vilka ansökan gjorts, förrän annulleringsenhetens beslut vunnit laga kraft eller förfarandet avslutats på annat sätt,

(b) om ett genkäromål om upphävande eller ogiltighetsförklaring har väckts inför en domstol för gemenskapsvarumärken, och begäran om delning avser de varor och tjänster för vilka genkäromålet i fråga väckts, förrän uppgifterna i beslutet från domstolen för gemenskapsvarumärken införts i registret i enlighet med artikel 96.6.

3. Begäran om delning måste följa bestämmelserna i tillämpningsföreskrifterna.

4. Vid begäran om delning skall en avgift erläggas. Begäran anses inte vara gjord förrän avgiften har betalats.

5. Delningen skall gälla från och med den dag då den förs in i registret.

6. Varje begäran och ansökan som gjorts samt alla avgifter som erlagts för den ursprungliga registreringen innan begäran om delning inkom till byrån anses ha inlämnats eller betalats också för den eller de avdelade registreringarna. Avgifter som vederbörligen erlagts för den ursprungliga registreringen före det datum då begäran om delning inkom betalas inte tillbaka.

7. Den avdelade registreringen behåller samma ansökningsdatum och samma eventuella prioritetsdatum och företräde som den ursprungliga registreringen."

15. Artikel 50.1 d skall utgå.

16. Artikel 51.1 a skall ersättas med följande:

"a) om gemenskapsvarumärket har registrerats i strid med bestämmelserna i artikel 7, eller"

17. Artikel 52.2 skall ersättas med följande:

" 2. Efter ansökan till byrån eller på grund av ett genkäromål i mål om varumärkesintrång skall ett gemenskapsvarumärke också förklaras ogiltigt om användningen av ett sådant varumärke kan förbjudas med stöd av den gemenskapslagstiftning eller den nationella lagstiftning som ger skydd för en annan äldre rättighet, särskilt

a) rätten till namn,

b) rätten till egen bild,

c) upphovsrätt,

d) industriell äganderätt."

enligt gemenskapsrätten eller enligt den nationella rätt som skyddet följer».

18. Artikel 56.6 skall ersättas med följande:

" 6. Uppgifterna i byråns beslut om ansökan om upphävande eller ogiltighetsförklaring skall införas i registret när det vunnit laga kraft."

19. Artikel 60 skall ersättas med följande:

"Artikel 60

Omprövning av beslut som endast berör en part

1. Om klaganden är enda part i förfarandet och om den enhet vars beslut överklagats anser att överklagandet skall tas upp till prövning och är befogat, skall den ändra sitt beslut.

2. Om överklagandet inte föranlett yrkad ändring inom en månad från det att inlagan med angivande av grunderna inkommit, skall överklagandet genast och utan yttrande i sak överlämnas till överklagandenämnden.

20. Efter artikel 60 skall läggas till en ny artikel 60a.

" Artikel 60a

Omprövning av beslut som berör två parter

1. Om det finns en motpart till klaganden och om den enhet vars beslut överklagats anser att överklagandet skall tas upp till prövning och är befogat, skall den ändra sitt beslut.

2. Beslutet kan endast ändras om den enhet vars beslut det förs talan mot meddelar motparten om sin avsikt att bifalla ändringsyrkandet och denna godtar detta beslut inom två månader från den dag då underrättelsen mottagits.

3. Om den enhet vars beslut överklagats anser att överklagandet inte kan bifallas, och detta sker inom en månad från det att inlagan med angivande av grunderna inkommit, skall överklagandet genast och utan yttrande i sak överlämnas till överklagandenämnden. Om enheten anser att överklagandet bör bifallas men om den andra parten inte godkänner detta inom en månad, skall överklagandet genast och utan yttrande i sak överlämnas till överklagandenämnden sedan motpartens vägran att godkänna överklagandet inkommit eller, om någon sådan förklaring inte inkommit inom föreskriven tid, efter tidsfristens utgång."

21. Efter artikel 77 skall läggas till en ny artikel 77a.

" Artikel 77a

Återkallande

Då byrån har fattat ett beslut eller fört in en uppgift i registret som påverkar en parts rättigheter och det rör sig om beslut eller införda uppgifter behäftade med ett uppenbart sakfel som strider mot förordningen, kan byrån återkalla detta beslut eller ta tillbaka uppgiften om det är nödvändigt för att rätta till felet och återupprätta rättsenliga förhållanden, och om de rättigheter som någon av eller samtliga parter förlorar genom återkallandet inte är mer omfattande än de positiva effekterna för den eller de parter som drar nytta av återkallandet, samt om det snarare ligger i allmänhetens intresse att handlingen korrigeras än att det inte görs. Ett sådant återkallande får endast göras om felet påtalats inom sex månader från det datum då det beslut eller den uppgift som skall återkallas har fattats eller införts."

22. Artikel 78.5 skall ersättas med följande:

" 5. Denna artikel skall inte gälla i fråga om frist som anges i punkt 2 i denna artikel eller artikel 42.1 och 42.3 eller artikel 78a."

23. Efter artikel 78 skall läggas till en ny artikel 78a:

" Artikel 78a

Fortsatt behandling

1. Sökanden eller innehavaren av ett gemenskapsvarumärke eller varje annan part i ett ärende inför byrån som inte har iakttagit en frist i förhållande till byrån, med undantag för dem som anges i artikel 25.3, artikel 27, artikel 29.1, artikel 33.1, artikel 36.2, artikel 42.1 och 42.3, artikel 63.5, artikel 78 samt den som föreskrivs i denna artikel, kan på begäran få till stånd en fortsatt behandling av ärendet, under förutsättning att den uteblivna handlingen är utförd då begäran görs. En begäran om fortsatt behandling får inte göras senare än två månader från utgången av den frist som inte iakttagits. Begäran skall inte anses ingiven förrän avgiften för fortsatt behandling har betalats.

2. Beslut om ansökan ankommer på den enhet som är behörig att besluta i anledning av underlåtenheten.

3. Om byrån bifaller begäran skall följderna av att tidsfristen inte iakttagits inte anses ha inträffat.

4. Om byrån avvisar begäran återbetalas avgiften."

24. Artikel 81.6 skall ersättas med följande:

" 6. Invändningsenheten, annulleringsenheten eller överklagandenämnden skall fastställa det belopp som skall återbetalas i enlighet med föregående punkter då de avgifter som skall betalas endast omfattar avgifter till byrån och kostnader för företrädarna. I alla andra fall skall registratorn vid överklagandenämnden eller en anställd vid invändningsenheten eller annulleringsenheten fastställa hur stor del av avgifterna som skall återbetalas på begäran. Begäran får inte göras senare än två månader från det datum då det begärda beslutet om avgifterna slutgiltigt fastställs. Detta belopp kan efter ansökan härom inom föreskriven tid ändras genom beslut av invändningsenheten, annulleringsenheten eller överklagandenämnden."

25. Artikel 88 skall ändras på följande sätt:

(a) I punkt 3 skall den första meningen ersättas med följande:

"En fysisk eller juridisk person, som har sitt hemvist eller säte i gemenskapen eller där bedriver verklig och faktisk industriell eller kommersiell verksamhet får inför byrån låta sig företrädas av en anställd."

(b) En ny punkt skall läggas till som punkt 4:

" 4. I tillämpningsföreskrifterna kommer det att klargöras om och på vilka villkor en anställd skall inge en skriftlig fullmakt som skall läggas till akten."

26. Artikel 89 skall ändras på följande sätt:

(a) Punkt 1 b skall ersättas med följande:

"b) auktoriserat ombud som är upptaget i byråns förteckning. I tillämpningsföreskrifterna kommer det att klargöras om och på vilka villkor en person som är ombud inför byrån skall inge en skriftlig fullmakt som skall läggas till akten."

(b) I punkt 2 c skall den första meningen ersättas med följande:

"c) har behörighet att företräda fysiska eller juridiska personer i varumärkesfrågor vid det centrala organet för industriell äganderätt i en medlemsstat."

27. Artikel 96 skall ersättas med följande:

" 5. Bestämmelserna i artikel 56.2, 56.3, 56.4 och 56.5 skall tillämpas."

28. Artikel 108 skall ändras på följande sätt:

(a) Punkterna 4 och 6 skall ersättas med följande:

" 4. Då en ansökan om gemenskapsvarumärke anses återkallad skall byrån underrätta sökanden eller innehavaren om att begäran om omvandling får göras inom tre månader från dagen för denna underrättelse."

(b) Punkterna 5 och 6 skall ersättas med följande:

" 5. Om en ansökan om ett gemenskapsvarumärke återkallas eller gemenskapsvarumärket upphör att gälla på grund av ett avstående eller underlåtenhet att förnya registreringen, skall begäran om omvandling inges inom tre månader räknat från den dag när ansökan om gemenskapsvarumärket återkallades eller gemenskapsvarumärket upphörde att ha rättsverkan."

(c) Punkt 6 skall ersättas med följande:

" 6. Om byrån beslutar att ett gemenskapsvarumärke inte får registreras eller om gemenskapsvarumärket upphör att gälla till följd av ett beslut från byrån eller en domstol för gemenskapsvarumärken, skall begäran om omvandling inges inom tre månader räknat från den dag då detta beslut vann laga kraft."

29. Artikel 109.3 skall ersättas med följande:

" 3. Byrån skall kontrollera om den begärda omvandlingen uppfyller villkoren i förordningen, särskilt artikel 108.1, 108.2 och 108.4-108.6 samt artikel 109.1, liksom de formella villkoren i tillämpningsföreskrifterna. Om dessa villkor är uppfyllda skall byrån överlämna begäran om omvandling till de centrala organen för industriell äganderätt i de medlemsstater som anges däri."

30. Artikel 110.1 skall ersättas med följande:

" 1. Varje centralt organ för industriell äganderätt till vilket begäran om omvandling översänds kan från byrån få alla de uppgifter om begäran som behövs för att organet skall kunna besluta om det gemenskapsvarumärke som följer av omvandlingen."

31. I andra meningen i artikel 118.3 skall texten "inom två veckor" ersättas med inom en månad" samt i tredje meningen skall "inom en månad" ersättas med "inom tre månader".

32. Artikel 127.2 skall ersättas med följande:

" 2. Invändningsenheterna är beslutföra med tre ledamöter, varav minst en skall vara jurist. I vissa särskilda fall, som anges i tillämpningsföreskrifterna, är en ledamot beslutför. De beslut som fattas av endast en ledamot får emellertid bara avse enklare fall.

33. Artikel 129.2 skall ersättas av följande:

" 2. Annulleringsenheterna är beslutföra med tre ledamöter, varav minst en skall vara jurist. I vissa särskilda fall, som anges i tillämpningsföreskrifterna, är en ledamot beslutför. De beslut som fattas av endast en ledamot får emellertid bara avse enklare fall."

34. Artikel 130 skall ändras på följande sätt:

(1) Punkt 2 skall ersättas med följande:

" 2. Överklagandenämnderna är beslutföra med tre ledamöter, varav minst två skall vara jurister. I vissa särskilda fall fattas besluten i utökad sammansättning med överklagandenämndernas direktör som ordförande eller med en enda ledamot."

(2) En ny punkt 3 skall läggas till:

" 3. Beslut som fattas av nämnd i utökad sammansättning skall utgöra riktlinjer som överklagandenämnderna skall följa för analoga fall. För att kunna avgöra vilka särskilda fall som faller inom kompetensen för en nämnd i utökad sammansättning skall beaktas den juridiska svårighetsgraden, ärendets betydelse eller andra särskilda omständigheter. Sammansättningen av nämnd i utökad sammansättning fastställs i enlighet med tillämpningsföreskrifterna i artikel 140.3.

(3) En ny punkt 4 skall läggas till:

" 4. När det fastställs i vilka särskilda fall en ledamot själv kan besluta i ett ärende måste hänsyn tas till att rättsfrågorna och sakfrågorna inte får vara svåra, att särfallet inte får vara alltför betydande och att inga andra särskilda omständigheter får föreligga. Det kan även gälla fall som endast omfattar frågor som redan har besvarats i en av byrån redan fastlagd doktrin eller som motsvarar en serie fall som avser samma sak och där ett av dem redan har avgjorts och vunnit laga kraft. Beslutet att i ovannämnda fall överlåta ett ärende på en ledamot skall fattas enhälligt av den överklagandenämnd som handlägger ärendet där parterna hörts. Ledamoten skall lägga fram fallet för nämnden, om han finner att villkoren för att handlägga ärendet ensam inte är uppfyllda. Dessa bestämmelser skall, om så behövs, kompletteras i enlighet med tillämpningsföreskrifterna för nämnderna i artikel 140.3."

35. Artikel 131 skall ersättas med följande:

"Artikel 131

Ledamöternas oavhängighet i överklagandenämnderna

1. Överklagandenämndernas direktör skall utnämnas för en mandatperiod på fem år i enlighet med det förfarande som anges i artikel 120 för utnämning av byråns vice direktör. Befogenheten att avsätta direktören ligger hos rådet på förslag som lämnas av styrelsen, sedan direktören hörts. Mandatet för överklagandenämndernas direktör kan förnyas för ytterligare perioder på fem år eller fram till pensionen om pensionsåldern uppnås under den nya mandatperioden.

Direktören för överklagandenämnderna har befogenhet att administrera organisationen, bl.a. genom att

(a) lägga fast regler och organisation för arbetet med ordförandena i nämnderna;

(b) fördela ärendena och, i förekommande fall, fastställa tidsfrister för beslut, på förslag från ordföranden i berörd nämnd;

(c) begära av direktören för byrån att denne informerar styrelsen om fall av upprepade överträdelser av sådana skyldigheter.

Dessa befogenheter skall, om så behövs, kompletteras i enlighet med tillämpningsföreskrifterna för nämnderna i artikel 140.3."

2. Ledamöterna av överklagandenämnderna, inbegripet ordförandena, utnämns av styrelsen för fem år i taget. Mandatet kan förnyas för ytterligare perioder på fem år eller fram till pensionen om pensionsåldern uppnås under den nya mandatperioden.

3. Alla disciplinbeslut mot överklagandenämndernas ordföranden och ledamöter skall fattas av domstolen i mål som anhängiggjorts av styrelsen på förslag av överklagandenämndernas direktör.

4. Ledamöterna av överklagandenämnderna skall vara oavhängiga. Vid beslutsfattandet skall de inte vara bundna av några instruktioner.

5. Överklagandenämndernas ordföranden eller ledamöter får inte vara granskare eller ledamöter av invändningsenheterna, enheten för administration av varumärken och för juridiska frågor eller annulleringsenheterna.

36. I artikel 140.2 skall punkterna 1 och 4 utgå.

Artikel 2

Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den

På rådets vägnar

Ordföranden

FINANSIERINGSÖVERSIKT FÖR RÄTTSAKT

Politikområde(n): Inre marknaden

Verksamhet(er): Förbättra ordningen för gemenskapsvarumärken

Åtgärdens beteckning:

Förslag till rådets förordning om ändring av förordning (EG) nr 40/94 om gemenskapsvarumärken

Därefter skall tillämpningsföreskrifterna anpassas i enlighet med vad som fastställs i artikel 141 i nämnda förordning.

1. BERÖRDA BUDGETRUBRIKER (nummer och beteckning)

A-1, A-7 0 3 1 Utgifter för samråd med kommittéer

2. ALLMÄNNA UPPGIFTER

2.1 Sammanlagda anslag för åtgärden (del B): miljoner euro i åtagandebemyndiganden

Ej tillämpligt

2.2 Tillämpningsperiod:

(Ange det första och sista året som åtgärden omfattar)

2003

2.3 Flerårig total utgiftsberäkning:

a) Förfalloplan för åtagandebemyndiganden/betalningsbemyndiganden (finansiellt stöd) (se punkt 6.1.1 )

Ej tillämpligt

Miljoner euro (avrundat till tre decimaler)

>Plats för tabell>

b) Tekniskt och administrativt stöd och stödutgifter (se punkt 6.1.2)

Ej tillämpligt

>Plats för tabell>

>Plats för tabell>

c) Total budgetkonsekvens i form av personalutgifter och övriga administrativa utgifter (se punkterna 7.2 och 7.3)

>Plats för tabell>

>Plats för tabell>

2.4 Förenlighet med den ekonomiska planeringen och budgetplanen

[X...] Förslaget är förenligt med gällande ekonomisk planering

Förslaget kräver omfördelningar under den berörda rubriken i budgetplanen

i nödvändiga fall med stöd av bestämmelserna i det interinstitutionella avtalet.

2.5 Påverkan på inkomsterna [14]

[14] Ytterligare upplysningar finns i den separata vägledningen.

[...X] Inkomsterna påverkas inte (gäller tekniska aspekter på genomförandet av en åtgärd)

ELLER

Budgetkonsekvenser - Inverkan på inkomsterna är följande:

Observera att den metod som använts för att beräkna påverkan på inkomsterna skall redovisas närmare på ett separat blad som bifogas denna finansieringsöversikt.

Miljoner euro (avrundat till en decimal)

>Plats för tabell>

(Om flera budgetrubriker påverkas skall varje rubriks nummer anges i tabellen)

3. BUDGETTEKNISKA UPPGIFTER

>Plats för tabell>

4. RÄTTSLIG GRUND

Artikel 308 i fördraget

5. BESKRIVNING AV ÅTGÄRDEN OCH SKÄL FÖR ÅTGÄRDEN

5.1 Behovet av gemenskapsåtgärder [15]

[15] Ytterligare upplysningar finns i den separata vägledningen.

5.1.1 Mål för åtgärden

Ej tillämpligt

5.1.2 Förhandsutvärdering

(Här skall följande anges:

a) Hur och när en förhandsutvärdering har skett (vem som genomfört den, vid vilken tidpunkt, vilken eller vilka rapporter som finns tillgängliga från utvärderingen eller på vilket sätt uppgifterna som ligger till grund för den samlats in [16].

[16] I dokument SEK(2001) 1051 anges vilka uppgifter som minst måste redovisas vid nya lagstiftningsinitiativ.

Ej tillämpligt

b) En kortfattad beskrivning av resultaten och slutsatserna av förhandsutvärderingen.

5.1.3 Åtgärder som vidtagits som följd av en efterhandsutvärdering

Ej tillämpligt

5.2 Planerad verksamhet och villkor för finansiering via budgeten

Ej tillämpligt

5.3 Genomförandebestämmelser

Ej tillämpligt

6. BUDGETKONSEKVENSER

6.1 Totala budgetkonsekvenser för del B (för hela programperioden)

Ej tillämpligt. Inga budgetkonsekvenser för del B i budgeten.

6.1.1 Finansiellt stöd

Åtagandebemyndiganden, miljoner euro (avrundat till tre decimaler)

>Plats för tabell>

6.2 Kostnadsberäkning per åtgärd för del B (för hela programtiden) [17]

[17] Ytterligare upplysningar finns i den separata vägledningen.

Ej tillämpligt. Inga budgetkonsekvenser för del B i budgeten.

Åtagandebemyndiganden, miljoner euro (avrundat till tre decimaler)

>Plats för tabell>

Redogör vid behov för beräkningsmetoderna.

7. EFFEKTER PÅ PERSONALRESURSER OCH ADMINISTRATIVA UTGIFTER

7.1 Personalbehov för åtgärden

>Plats för tabell>

7.2 Total budgetkonsekvens av ytterligare personalbehov

>Plats för tabell>

Behoven av personal och administrativa resurser täcks av det anslag som tilldelas det förvaltande generaldirektoratet vid den årliga medelstilldelningen.

Beloppen avser totala utgifter för 12 månader.

7.3 Övriga administrativa utgifter till följd av åtgärden

>Plats för tabell>

Beloppen avser totala utgifter för 12 månader.

(1) Ange vilken typ av kommitté samt vilken av de två kategorierna den tillhör.

>Plats för tabell>

8. UPPFÖLJNING OCH UTVÄRDERING

8.1 Metod för uppföljning

Ej tillämpligt

(Från och med att en åtgärd inleds skall alla uppgifter som är nödvändiga för uppföljningen samlas in och bevaras: detta gäller uppgifter om anslag och andra resurser som tagits i anspråk, insatser som genomförts och resultat som uppnåtts. Detta innebär (i) att indikatorer måste anges för att mäta användningen av anslag och resurser, samt vad som genomförts och vilka resultat åtgärden gett, och (ii) att rutiner för att samla in nödvändiga data måste införas)

8.2 Planerad form och tidsplan för utvärderingar

Ej tillämpligt

(Ange när preliminära och slutliga utvärderingar planeras samt i vilka former de skall genomföras; syftet med utvärderingarna skall vara att bedöma om målet med åtgärden har uppfyllts. Fleråriga program bör utvärderas grundligt minst en gång under det att de pågår. Övriga åtgärder bör minst utvärderas en gång efter halva tiden eller en gång efteråt, och det får aldrig gå mera än 6 år mellan utvärderingarna).

9. BESTÄMMELSER OM BEDRÄGERIBEKÄMPNING

Ej tillämpligt

(Jfr artikel 3.4 i budgetförordningen: "Kommissionen skall i redovisningen informera om gällande eller planerade åtgärder för att förebygga och skydda mot risker för bedrägerier och oegentligheter")