EUROPEISKA KOMMISSIONEN Bryssel den 20.7.2021 COM(2021) 421 final 2021/0240(COD) Förslag till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING om inrättande av en myndighet för bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism och om ändring av förordningarna (EU) nr 1093/2010, (EU) nr 1094/2010, (EU) nr 1095/2010 (Text av betydelse för EES) {SWD(2021) 190, 191}

{SEC(2021) 391}



MOTIVERING 1.BAKGRUND TILL FÖRSLAGET •Motiv och syfte med förslaget Penningtvätt och finansiering av terrorism utgör ett allvarligt hot mot integriteten i EU:s ekonomi och finansiella system och medborgarnas säkerhet. Europol har uppskattat att cirka 1 % av EU:s årliga bruttonationalprodukt har ”upptäckts vara knuten till misstänkt finansiell verksamhet”. I juli 2019, efter ett antal iögonenfallande fall av påstådd penningtvätt som ägt rum i EU:s kreditinstitutioner, antog kommissionen ett antal dokument i vilka analyser gjordes av genomslagskraften och effektiviteten i EU:s system för bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism som de var utformade då, och kom fram till att reformer var nödvändiga, däribland på områdena för övervakning och samarbete mellan finansunderrättelseenheter. I detta sammanhang belyste strategin för EU:s säkerhetsunion för perioden 2020–2025 vikten av att förbättra EU:s ram för bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism för att skydda européer från terrorism och organiserad brottslighet. Den 7 maj 2020 lade kommissionen fram en handlingsplan för en övergripande EU-politik för att förhindra penningtvätt och finansiering av terrorism. I den handlingsplanen förbinder sig kommissionen att vidta åtgärder för att stärka EU:s regler om bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism och fastställde sex prioriteringar eller grundpelare: 1.Säkerställa ett effektivt genomförande av EU:s befintliga ram för bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism. 2.Upprätta ett enhetligt regelverk för EU om bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism. 3.Få till stånd en kontroll på EU-nivå av bekämpningen av penningtvätt och finansiering av terrorism., 4.Inrätta en stöd- och samarbetsmekanism för finansunderrättelseenheter. 5.Strikt tillämpa EU:s straffrättsliga bestämmelser och förbättra informationsutbytet. 6.Stärka den internationella dimensionen i EU:s ram för bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism. Detta lagförslag syftar till att införa åtgärderna 3 och 4 i den handlingsplanen, medan två åtföljande lagförslag syftar till att införa åtgärd 2 och bidra till åtgärd 6. Åtgärderna 1 och 5 kräver inte någon lagstiftning. Inrättandet av en tillsyns- och en samordningsmekanism för finansunderrättelseenheter på EU-nivå avseende bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism har fått stöd av Europaparlamentet och rådet: Europaparlamentet välkomnade i sin resolution av den 10 juli 2020 om en övergripande EU-politik för att förhindra penningtvätt och finansiering av terrorism kommissionens handlingsplan och avsikten att på EU-nivå föreslå en tillsynsmyndighet för bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism och en samordnings- och stödmekanism på EU-nivå för finansunderrättelseenheter. Europaparlamentet anmodade vidare kommissionen att överväga att skapa denna EU-samordning och denna stödmekanism i form av en finansunderrättelseenhet på EU-nivå, för att säkerställa att ansvaret för tillsynsmyndigheten för bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism täcker in ansvariga finansiella och icke-finansiella enheter med direkta tillsynsbefogenheter över vissa ansvariga enheter beroende på deras storlek och den risk de medför, samt kontroll av nationella tillsynsmyndigheters tillämpning av EU:s regler, en tydlig uppdelning av de olika befogenheterna för EU och nationella tillsynsmyndigheter och för tillsynsmyndigheten på EU-nivå för bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism och att ge EU:s finansunderrättelseenhet budgetmässigt och funktionellt oberoende. I detta sammanhang noterade Europaparlamentet att de föreslagna budgetmässiga och personella resurserna inte är tillräckliga för att utgöra ett fullt stöd för utredningar relaterade till bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism eller för de befintliga samordningsmekanismerna och kom fram till slutsatsen att mer personella och finansiella resurser måste avsättas till bekämpningen av penningtvätt. Rådet stöder i lika hög grad kommissionens handlingsplan i sina slutsatser om bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism av den 5 november 2020. Bland annat har rådet anmodat kommissionen att på EU-nivå prioritera inrättandet av en tillsynsmyndighet för bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism och en samordnings- och stödmekanism för finansunderrättelseenheter. EU:s tillsynsmyndighet för bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism ska vara utrustad med befogenheter som utlöses på grundval av en riskbedömning. Myndigheten ska ha möjlighet att stödja nationella myndigheter och att främja enhetlighet i tillsynen, även inom andra sektorer än finanssektorn. För att uppfylla uppgiften när det gäller direkt övervakning, ska myndigheten inrätta gemensamma tillsynsgrupper, genomföra allmänna inspektioner, utöva tillsyn och ålägga administrativa sanktioner, samtidigt som de nationella systemens särdrag och verkställighetsstruktur följs. Den nya tillsynsmyndigheten ska ha en oberoende och autonom styrningsstruktur och samarbeta med andra relevanta EU-myndigheter och nationella myndigheter. Vid inrättandet av en samordnings- och stödmekanism för en finansunderrättelseenhet föreslår rådet att den nya myndigheten ges en central roll när det gäller att stärka och förenkla en gemensam analys mellan finansunderrättelseenheter, genom att stödja finansunderrättelseenheternas analyser och främja utbyten och kapacitetsuppbyggnad bland finansunderrättelseenheter och även med andra behöriga myndigheter. Styrningen av samordnings- och stödmekanismen ska baseras på en styrning som fullt ut inbegriper finansunderrättelseenheter med respekt för finansunderrättelseenheters kärnuppgifter och ansvarsområden i fråga om oberoende och självständig verksamhet samt säkerhet och sekretess för finansunderrättelser. Detta förslag inrättar myndigheten för bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism (Amla eller myndigheten). Denna nya europeiska myndighet är viktig för att ta itu med de aktuella bristerna i unionens tillsyn av bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism: Tillsynen av bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism i EU är för närvarande baserad i medlemsstaterna. Dess kvalitet och effektivitet är ojämn på grund av betydande variationer vad gäller resurser och praxis i medlemsstaterna. Som framgår av senare fall av misstänkt penningtvätt där EU:s kreditinstitutioner är berörda, är metoden för gränsöverskridande situationer inte konsekvent. Rapporten från Europeiska bankmyndigheten (EBA) om metoder hos behöriga myndigheter för tillsyn av bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism har bekräftat att inte alla behöriga myndigheter kan, trots framsteg, samarbeta effektivt med inhemska och internationella intressenter. Metoderna för att identifiera risker och att tillämpa den riskbaserade metoden för tillsyn skiljer sig också. Medan vissa risker är nationella till sin natur är andra av horisontell art eller kan påverka hela unionens finansiella system. Medlemsstater betonar behovet av en allmän, konsekvent metod för att bedöma och identifiera risker som svar på de särskilda frågeformulär som skickats ut av kommissionen som en del av det öppna offentliga samråd som inleddes när handlingsplanen antogs den 7 maj 2020. Förutom skillnaderna i tillsynsbefogenheter som redan angetts, noterade Europeiska bankmyndigheten även att nationella tillsynsmyndigheter för bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism kanske inte alltid är villiga att använda alla tillgängliga maktmedel. Detta leder inte endast till bristfällig tillsyn på nationell nivå, utan även till otillräcklig tillsyn över yrkesverksamma som tillhandahåller gränsöverskridande tjänster, vilket skapar risker för hela den inre marknaden. Dessa rön bekräftades även i stort sett av den senaste rapporten från Europeiska revisionsrätten. För att ta itu med dessa brister kommer myndigheten att bli en grundpelare i ett integrerat tillsynssystem för bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism. Den består av myndigheten själv och de nationella myndigheterna med ett tillsynsmandat för bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism (tillsynsmyndigheterna). Genom att direkt övervaka och fatta beslut om några av de mest riskfyllda ansvariga enheterna inom den gränsöverskridande finansiella sektorn, kommer myndigheten att bidra direkt till att förebygga penningtvätt och finansiering av terrorism i unionen. Under de senaste åren har flera incidenter med bristande korrekt genomförande av företag och/eller brist på adekvata motåtgärder beslutade av tillsynsmyndigheter varit föremål för offentliga diskussioner. Inrättandet av en direkt europeisk tillsyn över de enheter som är föremål för en hög risk för penningtvätt och finansiering av terrorism kommer att stänga dessa kryphål särskilt för gränsöverskridande tillsyn. Samtidigt kommer den europeiska tillsynsmyndigheten att samordna nationella tillsynsmyndigheter och bistå dem för att öka effektiviteten vid tillämpningen av ett enhetligt regelverk som garanterar enhetliga och högkvalitativa tillsynsstandarder, metoder och riskbedömningsmetoder. Alla större fall av penningtvätt på senare tid som rapporterats i EU hade en gränsöverskridande dimension. Ansvaret för upptäckten av dessa finansiella rörelser ligger emellertid hos de nationella finansunderrättelseenheterna och är beroende av ett samarbete dem emellan. Medan detta återspeglar finansunderrättelseenheters oberoende och självständiga verksamhet, leder frånvaron av en allmän struktur för att stödja detta samarbete till situationer där gemensamma analyser inte utförs på grund av brist på gemensamma verktyg eller resurser. Dessa avvikelser hindrar gränsöverskridande samarbete och minskar därigenom kapaciteten att upptäcka penningtvätt och finansiering av terrorism tidigt och effektivt. Detta leder till en splittrad metod som är exponerad för missbruk av penningtvätt och finansiering av terrorism och som inte kan identifiera trender och typer på unionsnivå i tid. Den nya myndigheten bör även spela en viktig roll när det gäller att förbättra informationsutbytet och samarbetet mellan finansunderrättelseenheter. Myndigheten kommer att fungera som ett stöd och ett samordningsnav som underlättar arbetet med bland annat gemensamma analyser av rapporter om misstänkta transaktioner och rapporter om misstänkta aktiviteter med betydande gränsöverskridande avtryck och tillhandahåller en stabil värddatortjänst för plattformen FIU.net. Dessutom kommer myndigheten att möjliggöra en utveckling av allmänna rapporteringsmallar och standarder som ska användas EU:s finansunderrättelseenheter.

Sist men inte minst kommer myndigheten att ha befogenhet att utarbeta tekniska tillsyns- och genomförandestandarder, riktlinjer och rekommendationer inom ramen för dess uppgifter, samt att ge råd och underlag till kommissionen och medlagstiftarna om många aspekter av politiken för bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism, inklusive om risker knutna till jurisdiktioner utanför unionen. • Förenlighet med befintliga bestämmelser inom området Den gällande rättsliga ramen för bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism i unionen består av direktivet mot penningtvätt och finansiering av terrorism och förordningen om överföring av medel. Detta förslag åtföljs av tre andra förslag om ändring av den tillämpliga EU-lagstiftningen om bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism: i.En ny förordning som fastställer ett enhetligt regelverk för bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism. ii.Ett nytt direktiv mot av penningtvätt och finansiering av terrorism, som kompletterar förordningen. iii.En omarbetning av förordning (EU) 2015/847 om uppgifter som ska åtfölja överföringar av medel. Detta paket med fyra lagstiftningsförslag anses vara en sammanhängande helhet vid genomförandet av kommissionens handlingsplan för bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism av den 7 maj 2020, vilken skapar en ny och strängare verkställighetsram för bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism i unionen. Att ha direkt tillämpliga regler för bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism i en förordning, med fler detaljer än i det befintliga direktivet för bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism, kommer inte endast att främja en enhetlighet i tillsyns- och verkställighetspraxisen i medlemsstaterna, utan även tillhandahålla regler för myndigheten att själv tillämpa som direkt tillsynsmyndighet för vissa utvalda ansvariga enheter. Inom området för indirekt tillsyn och för samordning och stöd för finansunderrättelseenheter, innehåller de förslag som åtföljer detta förslag olika bestämmelser som ger myndigheten behörighet att utarbeta olika tekniska tillsyns- och genomförandestandarder och att anta riktlinjer och rekommendationer och följaktligen fastställa en definierad roll och funktion för myndigheten. Stöd från myndigheten vid riskbedömningar och analyser till tillsynsmyndigheter och finansunderrättelseenheter kommer även att vara en viktig funktion i den nya verkställighetsstrukturen för bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism. Myndigheten kommer även att stödja unionens politik i fråga om tredjeländer när det gäller hot vid bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism från platser utanför unionen. Myndigheten kommer att samarbeta i detta avseende med berörda avdelningar inom kommissionen, Europeiska utrikestjänsten, EU:s organ och byråer. • Förenlighet med unionens politik inom andra områden Samtidigt som myndighetens befogenhet kommer att vara begränsad till tillämpningen av EU:s lagstiftning om bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism, samspelar den lagstiftningen i sig och överensstämmer med annan lagstiftning om områden som rör finansiella tjänster och straffrätt. Detta omfattar EU-lagstiftningen om betalningar och överföring av medel (till exempel betaltjänstdirektivet, direktivet om betalkonton och direktivet om elektroniska pengar). När det gäller finansunderrättelseenheter har direktivet som förenklar användningen av finansiell information för förebyggande, upptäckt, utredning eller lagföring av vissa brott också beaktats. Myndigheternas befogenheter på detta område med virtuella tillgångar följer paketet för digitalisering av finanssektorn som offentliggjordes av kommissionen den 24 september 2020. Förutsättningar för ett gott samarbete mellan myndigheten och EU:s andra relevanta decentraliserade byråer och andra organ på EU-nivå och nationell nivå skapas genom bestämmelser som syftar till detta i utkastet till förordning. Dessa omfattar Europeiska unionens byrå för samarbete inom brottsbekämpning (Europol), Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (Olaf), Europeiska åklagarmyndigheten (Eppo), den gemensamma tillsynsmekanismen (SSM) på unionsnivå och olika nationella myndigheter, inklusive tillsynsmyndigheter för finansinstitut. För att förbättra tillsyn och brottsbekämpning inom olika sektorer, bör myndigheten möjliggöra ett effektivt informationsutbyte mellan ovannämnda myndigheter och skapa synergieffekter med myndigheterna där detta kan förbättra en framgångsrik bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism. 2.RÄTTSLIG GRUND, SUBSIDIARITETSPRINCIPEN OCH PROPORTIONALITETSPRINCIPEN • Rättslig grund Förslaget baseras på artikel 114 i EUF-fördraget, samma rättsliga grund som den gällande rättsliga ramen för bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism. Artikel 114 har visat sig vara lämplig för lagstiftningen om bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism med å ena sidan hänsyn till att en avvikande utveckling av nationella lagar kan störa den inre marknadens korrekta funktion, och att penningtvätt och finansiering av terrorism å andra sidan kan försöka dra nytta av den fria rörligheten för kapital och friheten att tillhandahålla finansiella tjänster och därigenom leda till ekonomiska förluster, störningar av den inre marknadens funktion och skadat anseende på unionsnivå. Det är fast rättspraxis att unionslagstiftaren, inom ramen för artikel 114 i EUF-fördraget, kan anse det vara nödvändigt att föreskriva inrättandet av ett EU-organ som ansvarar för att bidra till genomförandet av en harmoniseringsprocess. • Subsidiaritetsprincipen (för icke-exklusiv befogenhet) Kommissionens paket från 2019 om bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism, som består av ett meddelande och fyra rapporter, visar hur brottslingar utnyttjat skillnaderna i nationella genomföranden av det europeiska systemet om bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism i medlemsstaterna. Den gränsöverskridande naturen när det gäller penningtvätt och finansiering av terrorism innebär att det är viktigt med ett gott samarbete mellan nationella tillsynsmyndigheter och finansunderrättelseenheter för att förebygga dessa brott. Många enheter som har skyldigheter när det gäller bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism har gränsöverskridande verksamhet, och när tillsynsmyndigheter och finansunderrättelseenheter tillämpar olika metoder utgör det ett hinder för de berörda myndigheterna att tillämpa optimal praxis för bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism på gruppnivå. Bättre samordning på unionsnivå, inklusive ett inslag av direkt EU-tillsyn över vissa av de mest riskfyllda enheterna, behövs för att ta itu med dessa gränsöverskridande frågor och för att maximera kapaciteten i EU:s finansiella system, både för att förebygga och upptäcka penningtvätt och finansiering av terrorism. • Proportionalitetsprincipen Den gränsöverskridande naturen när det gäller penningtvätt och finansiering av terrorism kräver ett stärkt agerande på unionsnivå för att skapa mer samarbete mellan tillsynsmyndigheter och finansunderrättelseenheter. Enligt vad som anges i den konsekvensbedömning som åtföljer det aktuella förslaget har alternativen att underställa alla stora eller gränsöverskridande finansinstitut tillsyn på EU-nivå för bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism, och att skapa en finansunderrättelseenhet på EU-nivå, emellertid avvisats som oproportionerliga. • Val av instrument

En förordning antagen av Europaparlamentet och rådet är det verktyg som krävs för att skapa en ny EU-byrå. 3.RESULTAT AV EFTERHANDSUTVÄRDERINGAR, SAMRÅD MED BERÖRDA PARTER OCH KONSEKVENSBEDÖMNINGAR • Efterhandsutvärderingar/kontroller av ändamålsenligheten med befintlig lagstiftning En fullständig efterhandsutvärdering av det aktuella EU-systemet för bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism, och av Europeiska bankmyndighetens utövande av befogenheterna inom bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism som påbörjades i början av 2020, har ännu inte ägt rum mot bakgrund av utvecklingen på lagstiftningsområdet på senare tid. Det fjärde penningtvättsdirektivet antogs den 20 maj 2015 med den 26 juni 2017 som tidsfrist för medlemsstaternas införlivande. Det femte penningtvättsdirektivet antogs den 30 maj 2018 med den 10 januari 2020 som tidsfrist för införlivandet. Kontroll av införlivandet pågår fortfarande. Kommissionens meddelande från juli 2019 och de åtföljande rapporter som avses ovan fungerar som en utvärdering av effektiviteten i EU:s system för bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism som det var utformat vid den tiden. • Samråd med berörda parter Samrådsstrategin om kommissionens handlingsplan för bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism bestod av ett antal delar: -Ett samråd om färdplanen där kommissionens handlingsplan tillkännagavs. Samrådet, i kommissionens webbportal ”Kom med synpunkter”, ägde rum mellan den 11 februari och den 12 mars 2020 och resulterade i 42 förslag från olika intressenter., -Ett offentligt samråd om de åtgärder som lades fram i handlingsplanen, som är öppet för allmänheten och alla intressentgrupper, inleddes den 7 maj 2020 och är öppet till den 26 augusti. Samrådet resulterade i 202 officiella bidrag. -Ett riktat samråd för medlemsstaterna och behöriga myndigheter för bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism. Medlemsstaterna hade möjlighet att lämna in synpunkter under flera sammanträden i expertgruppen för frågor som rör penningtvätt och finansiering av terrorism, och EU:s finansunderrättelseenheter kom med synpunkter på sammanträden om plattformen för finansunderrättelseenheten och via skriftliga dokument. -En begäran om råd från Europeiska bankmyndigheten, framställd i mars 2020. Europeiska bankmyndigheten avgav sitt yttrande den 10 september 2020. -Den 23 juli 2020 avgav Europeiska datatillsynsmannen sitt yttrande om kommissionens handlingsplan. -Den 30 september 2020 anordnade kommissionen en högnivåkonferens som samlade företrädare från nationella myndigheter och EU-myndigheter, Europaparlamentsledamöter, företrädare från den privata sektorn och civilsamhället och den akademiska världen. Återkopplingen från intressenter om handlingsplanen var i allmänhet mycket positiv med ett majoritetsstöd för en tillsynsmyndighet i EU med behörighet för alla ansvariga enheter, finansiella och icke-finansiella, och med direkt tillsynsbehörighet över åtminstone vissa ansvariga enheter inom den finansiella sektorn. • Insamling och användning av sakkunnigutlåtanden Vid utarbetandet av detta förslag har kommissionen förlitat sig på kvalitativa och kvantitativa bevis som samlats in från erkända källor, däribland teknisk rådgivning från Europeiska bankmyndigheten. Information om verkställighet av regler för bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism inhämtades även från medlemsstaterna via frågeformulär och i expertgruppen för frågor som rör penningtvätt och finansiering av terrorism. • Konsekvensbedömning Detta förslag åtföljs av en konsekvensbedömning som lades fram för nämnden för lagstiftningskontroll den 6 november 2020 och godkändes den 4 december 2020. Samma konsekvensbedömning åtföljer även de två andra lagstiftningsförslagen som lades fram tillsammans med det aktuella förslaget, ett utkast till förordning om bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism och en omarbetning av direktiv 2015/849 om bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism. Nämnden för lagstiftningskontroll föreslog olika förbättringar av konsekvensbedömningen i sitt positiva yttrande. Dessa har genomförts. I konsekvensbedömningen beaktade kommissionen de politiska alternativen separat om att förbättra effektiviteten och konsekvensen i tillsynen av bekämpning av penningtvätt och om att öka samarbetet och utbytet av information mellan finansunderrättelseenheter. När det gäller tillsyn övervägs följande alternativ: (1)Tillsynen av bekämpning av penningtvätt ska fortsätta att ske på nationell nivå med Europeiska bankmyndigheten som ansvarar för att övervaka finanssektorn (huvudscenario),

(2)Inrättande av en indirekt kontroll över alla ansvariga enheter. (3)Direkta tillsynsbefogenheter över utvalda riskfyllda ansvariga enheter inom finanssektorn som har skyldigheter när det gäller bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism och indirekt kontroll av alla övriga enheter. (4)Direkt kontroll på EU-nivå av tillsynen av bekämpning av penningtvätt hos alla ansvariga enheter. Baserat på resultatet av konsekvensbedömningen är det rekommenderade alternativet alternativ 3, en kombination av direkt och indirekt tillsynsbefogenhet hos en tillsynsmyndighet på EU-nivå i form av ett decentraliserat organ. När det gäller samarbete och informationsutbyte bland finansunderrättelseenheter övervägs följande alternativ: (1)Finansunderrättelseenheter ska fortsätta att samarbeta inom ramen för EU:s plattform för finansunderrättelseenheter, som ska klassificeras som ett nätverk (huvudscenario). (2)Omvandling av EU:s plattform för finansunderrättelseenheter till en kommitté inom kommittéförfarandet och överlåta till kommissionen att anta genomförandeakter som fastställer standarder för finansunderrättelseenheter. (3)EU:s plattform för finansunderrättelseenheter ska bli en EU-mekanism med befogenhet att utfärda riktlinjer och tekniska standarder och att organisera gemensamma analyser och utbildning samt sammanställa trend- och riskanalyser. (4)EU:s plattform för finansunderrättelseenheter ska bli en finansunderrättelseenhet på EU-nivå och ersätta nationella finansunderrättelseenheter. Alternativ 3, en samordnings- och stödmekanism på EU-nivå för finansunderrättelseenheter, som en del av ett EU-organ, är det rekommenderade alternativet. Sammanföringen av alla dessa uppgifter till en ny myndighet är ett viktigt steg för att säkerställa att det nya organet fungerar korrekt då det ska samarbeta med olika intressenter från den finansiella och den icke-finansiella sektorn och samordna de särskilda tillsynsfunktionerna och finansunderrättelserna. Efter en noggrann analys avslogs alternativet att tilldela befintliga organ (till exempel Europeiska bankmyndigheten) de nya uppgifterna av flera skäl: Svårigheter har uppstått när det gäller utövandet av vissa av Europeiska bankmyndighetens befogenheter, särskilt de som rör verkställighet på grund av särdrag i EBA:s styrningsmodell: EBA kommer att behöva ha en dubbel beslutsmodell – en för andra befintliga funktioner än bekämpning av penningtvätt, och en annan endast för uppgifter för bekämpning av penningtvätt. Dessutom kommer synergieffekterna att bli mycket begränsade då EBA inte har någon erfarenhet av direkt tillsyn över enheter och måste bygga upp relevant expertis, inte endast för finanssektorn utan även för den icke-finansiella sektorn. Detta följer även resultaten från det offentliga samrådet som tyder på ett svagt stöd för att låta Europeiska bankmyndigheten bli den framtida tillsynsmyndigheten för bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism. Medan en tredjedel av respondenterna inte uttryckte någon åsikt, stödde endast 19 % av dessa EBA. På grund av den nya typen av uppgifter för finansunderrättelseenhetens stöd- och samordningsmekanism och det faktum att inget befintligt unionsorgan har lämpligt juridiskt mandat att utföra sådana uppgifter krävs det dessutom sannolikt en ny särskild byrå som stöd- och samordningsmekanism för finansunderrättelseenheter. En kombination av båda funktionerna (tillsyn och samordning av finansunderrättelseenheter) i en ny myndighet skulle ge kostnadsbesparingar jämfört med två organ, och synergieffekter kan förväntas. Att ha en myndighet för bekämpning av penningtvätt på unionsnivå som under samma institutionella paraply för samman olika skeden och delar för att effektivt motverka penningtvätt och finansiering av terrorism förefaller vara den enda politiska åtgärd som kan motsvara kravet på en heltäckande EU-politik för bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism. • Lagstiftningens ändamålsenlighet och förenkling Detta förslag är ett initiativ för att skapa en ny EU-byrå, och det varken upphäver eller förenklar någon befintlig lagstiftning. Det har undersökts om befintliga EU-byråer skulle kunna åta sig alla de uppgifter som föreslås för den nya myndigheten för bekämpning av penningtvätt, och slutsatsen var att så inte var fallet av rättsliga och andra skäl. När det gäller förenkling kan det noteras att de gränsöverskridande finansiella högriskenheterna som kommer att stå under direkt tillsyn av EU:s myndighet för bekämpning av penningtvätt, inte längre kommer att behöva möta flera myndigheter för bekämpning av penningtvätt i olika medlemsstater, vilket kommer att förenkla tillsynen för bekämpning av penningtvätt för dem. Bildandet av en samordningsmekanism för finansunderrättelseenheter kommer även att förenkla och underlätta samarbetet mellan finansunderrättelseenheter. • Grundläggande rättigheter EU har åtagit sig att säkerställa en hög skyddsnivå för de grundläggande rättigheterna. Som ett EU-organ kommer myndigheten att bli föremål för den relevanta dataskyddsförordningen i så måtto att den kan hantera personuppgifter. 4.BUDGETKONSEKVENSER Myndigheten kommer att vara en nybildad decentraliserad byrå i unionen, delvis finansierad via EU:s budget och delvis via avgifter som tas ut av ansvariga enheter som kommer att kontrolleras direkt eller indirekt av myndigheten. Urvalsmetoden för de enheter som är föremål för avgifter, och för att fastställa själva avgifterna, kommer att fastställas i en delegerad akt från kommissionen. De nödvändiga personella och budgetmässiga resurserna för myndigheten fastställs utifrån dess uppgifter. Bortsett från centrala administrations- och förvaltningsuppgifter indelas dessa i tre huvudsakliga kategorier: i.direkt tillsyn över vissa utvalda ansvariga enheter inom den finansiella sektorn,

ii.indirekt tillsyn över ansvariga enheter både inom finanssektorn och inom den icke-finansiella sektorn genom kontroll av tillsynsmyndigheter eller självreglerande organ, och iii.en samordnings- och stödmekanism för finansunderrättelseenheter i EU. Med personalstyrka på full operativ nivå är det planerat att myndighetens personal av alla kategorier tillsammans kommer att uppgå till 250. Myndigheten kommer även att ta över administrationen av två befintliga infrastrukturer: i. databasen för bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism, för närvarande administrerad av Europeiska bankmyndigheten och ii. finansunderrättelseenheternas säkra kommunikationsnät, FIU.net. Dessa två infrastrukturer är redan finansierade via EU-budgeten. Den övergripande fördelningen i EU-budgeten bör följaktligen endast förändras i den utsträckning som ytterligare funktioner och andra förbättringar utvecklas. Myndighetens totala årliga utgifter i full drift har beräknats till 45,6 miljoner EUR, av vilka cirka tre fjärdedelar förväntas finansieras av avgifter från ansvariga enheter. Myndigheten kommer att inrättas i början av 2023, och den direkta tillsynen inleds i början av 2026. Myndigheten kommer därför att uppnå full medelstilldelning i slutet av 2025. År 2026 kommer att vara det första året som myndigheten har full finansiering för ett helt kalenderår. De ekonomiska och budgetmässiga konsekvenserna av detta förslag förklaras i detalj i den finansieringsöversikt för rättsakt som åtföljer detta förslag. 5.ÖVRIGA INSLAG • Genomförandeplaner samt åtgärder för övervakning, utvärdering och rapportering Myndigheten kommer att vara en nybildad decentraliserad byrå i unionen, delvis finansierad via EU:s budget och delvis via avgifter som tas ut av ansvariga enheter som kommer att kontrolleras direkt eller indirekt av myndigheten. Urvalsmetoden för de enheter som är föremål för avgifter, och för att fastställa själva avgifterna, kommer att fastställas i en delegerad akt från kommissionen. De nödvändiga personella och budgetmässiga resurserna för myndigheten fastställs utifrån dess uppgifter. Bortsett från centrala administrations- och förvaltningsuppgifter indelas dessa i tre huvudsakliga kategorier: direkt tillsyn över vissa utvalda ansvariga enheter inom den finansiella sektorn, indirekt tillsyn över ansvariga enheter både inom finanssektorn och inom den icke-finansiella sektorn genom kontroll av tillsynsmyndigheter eller självreglerande organ, och en samordnings- och stödmekanism för finansunderrättelseenheter i EU. Med personalstyrka på full operativ nivå är det planerat att myndighetens personal av alla kategorier tillsammans kommer att uppgå till 250. Myndigheten kommer även att ta över administrationen av två befintliga infrastrukturer: i. databasen för bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism, för närvarande administrerad av Europeiska bankmyndigheten och ii. finansunderrättelseenheternas säkra kommunikationsnät, FIU.net. Dessa två infrastrukturer är redan finansierade via EU-budgeten. Den övergripande fördelningen i EU-budgeten bör följaktligen endast förändras i den utsträckning som ytterligare funktioner och andra förbättringar utvecklas. Myndighetens totala årliga utgifter i full drift har beräknats till 45,6 miljoner EUR, av vilka cirka tre fjärdedelar förväntas finansieras av avgifter från ansvariga enheter. Myndigheten kommer att inrättas i början av 2023, och den direkta tillsynen inleds i början av 2026. Myndigheten kommer därför att uppnå full medelstilldelning i slutet av 2025. År 2026 kommer att vara det första året som myndigheten har full finansiering för ett helt kalenderår. De ekonomiska och budgetmässiga konsekvenserna av detta förslag förklaras i detalj i den finansieringsöversikt för rättsakt som åtföljer detta förslag. • Ingående redogörelse för de specifika bestämmelserna i förslaget Myndigheten kommer att vara ett organ med ställning som juridisk person i form av en decentraliserad EU-byrå. Den kommer att agera inom ramen för EU-lagstiftningen om bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism, inklusive en ny förordning om bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism som kommissionen föreslår jämte det aktuella förslaget, ändringar av befintligt direktiv (EU) 2015/849 och ändringar av förordning (EU) 2015/847. Målet är att förebygga penningtvätt och finansiering av terrorism i unionen genom att medverka till ökad tillsyn och förbättrat samarbete mellan finansunderrättelseenheter och tillsynsmyndigheter. Beslutet om myndighetens säte bör fattas i enlighet med relevanta bestämmelser i Europaparlamentets, rådets och kommissionens gemensamma strategi om decentraliserade organ. • Myndighetens uppgifter och befogenheter (artiklarna 5–44)

Myndighetens uppgifter kan delas in i fem områden: i.Med avseende på utvalda ansvariga enheter ska myndigheten säkerställa en gruppomfattande regelefterlevnad med de krav som fastställts i penningtvättsdirektivet (AMLD/R) och alla andra juridiskt bindande unionsakter som ålägger finansinstitut skyldigheter när det gäller bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism. Den ska utföra översyn och bedömningar hos varje enskild enhet och på gruppomfattande basis, delta i gruppomfattande tillsyn och utveckla och upprätthålla ett aktuellt system för att bedöma risker och sårbarheter i de utvalda ansvariga enheterna. ii.När det gäller finansiella tillsynsmyndigheter ska myndigheten genomföra periodiska granskningar för att säkerställa att alla finansiella tillsynsmyndigheter har adekvata resurser och nödvändig behörighet att utföra sina uppgifter. Den ska underlätta kollegors arbete och bidra till enhetlighet i tillsynspraxisen och främja höga tillsynsstandarder. Den ska samordna personal och informationsutbyte bland finansiella tillsynsmyndigheter i unionen och tillhandahålla stöd till tillsynsmyndigheter. iii.När det gäller icke-finansiella tillsynsmyndigheter, inklusive självreglerande organ i förekommande fall, ska myndigheten samordna en inbördes utvärdering av tillsynsstandarder och praxis samt begära att icke-finansiella tillsynsmyndigheter undersöker möjliga överträdelser av tillämpliga krav för ansvariga enheter och att de överväger beslut om sanktioner eller korrigerande åtgärder för sådana överträdelser. Den ska utföra periodiska granskningar och tillhandahålla hjälp till tillsynsmyndigheter. När tillsyn över särskilda sektorer delegeras på nationell nivå till självreglerande organ ska myndigheten utföra de uppgifter som anges i första stycket i fråga om offentliga organ som övervakar verksamheten hos sådana självreglerande organ. iv.När det gäller finansunderrättelseenheter i medlemsstaterna ska myndigheten spela en viktig roll vid genomförandet av gemensamma analyser av finansunderrättelseenheter, det vill säga identifiering av relevanta fall och utveckling av lämpliga metoder för de gemensamma analyserna för gränsöverskridande fall. Dessutom ska den till finansunderrättelseenheter tillgängliggöra it- och AI-tjänster och verktyg för säker informationsdelning, däribland genom värdskap för FIU.net. Den ska främja expertkunskaper om metoder för upptäckt, analys och spridning av misstänkta transaktioner, tillhandahålla specialiserad utbildning och hjälp till finansunderrättelseenheter och förbereda och samordna hotbedömningar. v.Myndighetens allmänna befogenheter, som rör ovannämnda uppgifter, kommer att innefatta befogenheten att anta tekniska tillsyns- och genomförandestandarder där den tillämpliga lagstiftningen om bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism ger möjlighet till detta, och en bred befogenhet att anpassa riktlinjer eller rekommendationer avsedda för ansvariga enheter, tillsynsmyndigheter för bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism eller finansunderrättelseenheter. När det gäller direkt tillsyn ska myndigheten ha befogenhet att anta bindande beslut, administrativa åtgärder och fatta beslut om ekonomiska sanktioner gentemot direkt kontrollerade ansvariga enheter. När det gäller indirekt tillsyn, med avseende på finansiella och icke-finansiella tillsynsmyndigheter, ska myndigheten ha befogenhet att bland annat utfärda krav och anvisningar som rör utövandet av deras egna tillsynsbefogenheter. • Direkt tillsyn över utvalda ansvariga enheter inom finanssektorn (artiklarna 12–27) Myndigheten kommer att vara tillsynsmyndighet för ett begränsat antal av de mest riskfyllda gränsöverskridande ansvariga enheterna inom finanssektorn (utvalda ansvariga enheter). Dessutom finns ett förfarande för myndigheten för att i nödlägen överta tillsynen från de nationella tillsynsmyndigheterna oavsett typ av ansvarig enhet inom den finansiella sektorn om det finns indikationer på överträdelser av lagstiftningen för bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism som inte hanteras effektivt och adekvat av en tillsynsmyndighet. Ett periodiskt urval av enheter för direkt tillsyn kommer att äga rum vart tredje år, på grundval av objektiva kriterier. För urvalet måste enheter ha verksamhet i ett lägsta antal medlemsstater, och i minst ett visst antal av dessa medlemsstater måste de vara kategoriserade i den högsta riskkategorin av tillsynsmyndigheten, baserat på en harmoniserad riskbedömningsmetod. Myndigheten kan ta över tillsynen från enskilda ansvariga enheter inom finanssektorn där det har förelegat problem när det gäller att följa tillämpliga krav på enhetsnivå, och att berörd tillsynsmyndighet inte har vidtagit adekvata åtgärder för att hantera bristande regelefterlevnad i god tid. Övertagandet kan endast äga rum efter ett förfarande som leder till ett beslut av kommissionen som bekräftar övertagandet. Dessförinnan ska myndigheten förelägga tillsynsmyndigheten att vidta särskilda åtgärder för att avhjälpa identifierade fel på den ansvariga enhetens nivå, om den nationella myndigheten har misslyckats att vidta sådana åtgärder inom en angiven tidsram, och myndigheten ska ha hänvisat frågan till kommissionen och begära ett beslut som överför behörighet till tillsynsmyndigheten. Tillsynen av direkt kontrollerade utvalda ansvariga enheter kommer att inledas av gemensamma tillsynsgrupper, ledda av myndigheten men som innefattar personal från de nationella tillsynsmyndigheterna. Besök på plats kommer att utgöra en del av tillsynen. Myndigheten kommer att ha befogenhet att hantera bindande beslut för sådana utvalda ansvariga enheter och att ålägga administrativa sanktioner för juridiska personer på högst 10 % av omsättningen eller 10 miljoner euro, beroende på vilket värde som är högst. • Indirekt kontroll av icke utvalda ansvariga enheter (artiklarna 25–27) och icke- finansiella ansvariga enheter (artiklarna 28–29) Myndighetens indirekta tillsynskontroll kommer att bestå av en samordning och kontroll av nationella tillsynsmyndigheter för bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism, däribland självreglerande organ i vissa medlemsstater för vissa icke-finansiella ansvariga enheter. Inbördes granskningar och tematiska genomgångar kommer att vara viktiga verktyg för att identifiera god och mindre god praxis och säkerställa höga tillsynsstandarder i unionen. Myndigheten kommer att ha befogenhet att hantera synpunkter på riktlinjer och rekommendationer till nationella tillsynsmyndigheter och självreglerande organ. • Samordnings- och stödmekanism för finansunderrättelseenheter (artiklarna 33–37) Myndigheten kommer att ha befogenhet att anta, via införandet av tekniska standarder, bindande mallar och modeller för rapportering av misstänkta transaktioner och misstänkt verksamhet hos ansvariga enheter till finansunderrättelseenheter, vilket följaktligen underlättar snabbare och effektivare samarbete och informationsutbyte mellan finansunderrättelseenheter. Den kommer att främja och delta vid genomförande av gemensamma analyser av vissa gränsöverskridande misstänkta transaktioner och misstänkt verksamhet. Den kommer att utföra granskningar av genomförande, metoder och förfaranden vid utförandet av sådana gemensamma analyser med målsättningen att ständigt förbättra effektiviteten. Slutligen kommer den att vara värd för och administrera FIU.net, ett säkert kommunikationsnätverk mellan finansunderrättelseenheter. • Organisation och styrning av myndigheten (artiklarna 45–63) Myndigheten kommer att bestå av två kollegiala styrande organ, nämligen en direktion som består av fem oberoende heltidsanställda ledamöter och myndighetens ordförande samt av en styrelse som består av företrädare för medlemsstaterna. För att hantera olika uppgifter som ålagts myndigheten kommer styrelsen att ha två alternativa sammansättningar – en tillsynssammansättning med chefer för myndigheter som ansvarar för tillsynen av bekämpning av penningtvätt och finansunderrättelseenheters sammansättning, med chefer för finansunderrättelseenheter i medlemsstaterna. Ordföranden för båda styrelsernas sammansättningar ska vara myndighetens ordförande. Styrelsen kommer, med en lämplig sammansättning som beror på sakfrågan, att anta alla rättsliga instrument, utkast till tekniska tillsyns- och genomförandestandarder, riktlinjer och rekommendationer. Styrelsen som är sammansatt för tillsyn kan även avge sin ståndpunkt i varje beslut till direkt kontrollerade utvalda ansvariga enheter som förberetts av den gemensamma tillsynsgruppen före antagandet av det slutliga beslutet av direktionen. Direktionen kommer att vara myndighetens styrande organ. Den kommer att fatta alla beslut för enskilda ansvariga enheter eller enskilda tillsynsmyndigheter där myndigheten verkar som en direkt tillsynsmyndighet för utvalda ansvariga enheter eller som en indirekt tillsynsmyndighet för icke utvalda ansvariga enheter eller icke-finansiella ansvariga enheter, vilka har särskild kontroll över deras tillsynsmyndigheter. Styrelsen kommer även att fatta de beslut som gäller budgetförslaget och andra frågor som rör myndighetens administration, drift och funktion. När det gäller dessa särskilda beslut ska en företrädare för kommissionen ha rätt att rösta. Myndigheten kommer att ha en ordförande och en verkställande direktör. Ordföranden kommer att företräda myndigheten och ansvara för att förbereda styrelsens och direktionens arbete. Den verkställande direktören kommer att ansvara för myndighetens dagliga ledning och vara administrativt ansvarig för budgetgenomförandet, resurser, personal och upphandling inom myndigheten. Myndighetens ordförande och den verkställande direktören kommer att väljas på grundval av individuella urvalsförfaranden. Det kommer att finnas en administrativ omprövningsnämnd som hanterar överklaganden av myndighetens bindande beslut riktade till ansvariga enheter under myndighetens direkta tillsyn. Beslut fattade av den administrativa omprövningsnämnden kommer att kunna överklagas till Europeiska unionens domstol. Den administrativa omprövningsnämnden kommer att bestå av välrenommerade personer som kommer att få i uppgift att behandla de administrativa överklagandena från de utvalda ansvariga enheterna med avseende på bindande beslut riktade till dem som fattats av myndigheten. Den administrativa omprövningsnämnden kan föreslå att ändra eller ersätta det ursprungliga beslutet fattat av direktionen som är föremål för en administrativ överklagan. Direktionen ska väga in synpunkter från den administrativa omprövningsnämnden men ska inte vara bunden av dem. • Finansiella bestämmelser (artiklarna 64–72)

Myndigheten kommer att upprätta en årlig budget som måste vara i balans för att antas av budgetmyndigheten. Den kommer att anta en intern budgetförordning och åtgärder för att förebygga bedrägerier. Revisionsrätten kommer att yttra sig om budgetförslaget och vara behörig att utföra revisioner av myndigheten. Europaparlamentet kommer att bevilja ansvarsfrihet, precis som för andra decentraliserade organ. Myndighetens intäkter kommer att härröra både från EU-budgeten och från avgifter som tas ut från vissa utvalda finanssektorer och icke utvalda ansvariga enheter. De avgifter som tas ut från utvalda och icke utvalda ansvariga enheter kommer att motsvara de kostnader som uppstått för myndigheten för direkt och indirekt tillsyn över ansvariga enheter inom finanssektorn. En delegerad akt från kommissionen kommer att ange den undergrupp bland de ansvariga enheterna som är föremål för avgifter och kommer att fastställa beräkningsmetoden för avgifter för varje ansvarig enhet. • Tjänsteföreskrifter (artiklarna 73–76) och samarbete (artiklarna 77–81) Myndigheten kommer att tillämpa tjänsteföreskrifterna och anställningsvillkoren för övriga anställda, däribland avseende tystnadsplikt, privilegier och immunitet. Reglerna om dataskydd och tillgång till dokument kommer att ange en skyldighet att ha ett nära samarbete med Europeiska datatillsynsmannen och Europeiska dataskyddsstyrelsen. Myndigheten måste samarbeta lojalt med berörda externa organ, däribland EU-organ (Europol, de europeiska tillsynsmyndigheterna, den gemensamma tillsynsmekanismen och den europeiska åklagarmyndigheten) och övriga berörda nationella behöriga myndigheter, som till exempel myndigheterna för tillsyn, resolution och insättningsgarantisystemet samt myndigheter i tredjeländer, beroende på det enskilda fallet. • Slutbestämmelser (artiklarna 82–93) Europeiska bankmyndighetens behörigheter inom området för bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism avlägsnas och överförs till myndigheten. Myndigheten kommer att inrättas i början av 2023, och verksamheten med direkt tillsyn kommer att inledas i början av 2026. En utvärdering kommer att äga rum senast i december 2029. 2021/0240 (COD) Förslag till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING om inrättande av en myndighet för bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism och om ändring av förordningarna (EU) nr 1093/2010, (EU) nr 1094/2010, (EU) nr 1095/2010 (Text av betydelse för EES) EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 114, med beaktande av Europeiska kommissionens förslag, efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten, med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande, med beaktande av Europeiska datatillsynsmannens yttrande, i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet, och

av följande skäl: (1)Erfarenheten av den nuvarande ramen för bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism, som i hög grad förlitar sig på nationellt genomförande av åtgärder för bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism, har avslöjat svagheter inte bara vad gäller ramverkets effektiva funktion i unionen, utan också vad gäller integration av internationella rekommendationer. Dessa svagheter ledde till att nya hinder uppstod för den inre marknadens korrekta funktion, både på grund av riskerna inom den inre marknaden och externa hot som den inre marknaden står inför. (2)Den gränsöverskridande karaktären hos brottsligheten och vinningen av brott äventyrar arbetet inom unionens finansiella system för att förebygga penningtvätt och finansiering av terrorism. Detta arbete måste hanteras på unionsnivå genom skapandet av en myndighet med ansvar för att bidra till en harmoniserad tillämpning av reglerna. Myndigheten bör även sträva efter ett harmoniserat arbetssätt för att stärka unionens befintliga ram för att förebygga penningtvätt och finansiering av terrorism, och i synnerhet tillsyn över och samarbete kring penningtvätt mellan finansunderrättelseenheter. Ett sådant arbetssätt skulle minska skillnaderna i nationell lagstiftning och tillsynspraxis och införa strukturer som främjar en smidig funktion för den inre marknaden på ett beslutsamt sätt och bör därmed vara baserat på artikel 114 i EUF-fördraget. (3)Därför bör en europeisk myndighet för bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism inrättas, myndigheten för bekämpning av penningtvätt (myndigheten). Skapandet av denna nya myndighet är avgörande för att säkerställa effektiv och korrekt tillsyn av ansvariga enheter som har hög inneboende risk för penningtvätt och finansiering av terrorism, stärka gemensamt tillsynsarbete för icke utvalda ansvariga enheter och underlätta gemensamma analyser och samarbete mellan finansunderrättelseenheter (FIU). (4)Detta nya instrument är en del av ett omfattande paket som syftar till att stärka unionens ram för bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism. Tillsammans kommer detta instrument, direktiv [inför referens – förslag till sjätte penningtvättsdirektivet], förordning [inför referens – förslag till en omarbetning av förordning (EU) 2015/847] och förordning [inför referens – förslag till förordning för bekämpning av penningtvätt] att utgöra den rättsliga ramen som styr de krav för bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism som ansvariga enheter ska uppfylla samt stödja unionens institutionella ram för bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism. (5)För att få en effektiv och enhetlig nivå när det gäller tillsyn av bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism i hela unionen måste myndigheten ges följande befogenheter: Direkt tillsyn av ett visst antal utvalda ansvariga enheter i finanssektorn. Övervakning, analys och informationsutbyte kring risker för penningtvätt och finansiering av terrorism som påverkar den inre marknaden. Samordning och kontroll över tillsynsmyndigheter för penningtvätt och finansiering av terrorism inom finanssektorn. Samordning och kontroll över tillsynsmyndigheter för penningtvätt och finansiering av terrorism inom andra sektorer än finanssektorn, inklusive självreglerande organ och samordning och stöd av finansunderrättelseenheter. (6)Det lämpligaste sättet att få till stånd tillsyn och samarbete mellan finansunderrättelseenheter på unionsnivå är att kombinera både direkt och indirekt tillsynsbefogenhet över ansvariga enheter och samtidigt fungera som ett stöd och en samarbetsmekanism för finansunderrättelseenheter. Detta bör uppnås genom att skapa en myndighet som bör kombinera oberoende och en hög grad av teknisk expertis och som bör inrättas i linje med Europaparlamentets, rådets och kommissionens gemensamma uttalande och gemensamma strategi om decentraliserade organ. (7)Ett avtal om myndighetens säte bör upprättas mellan myndigheten och värdmedlemsstaten vari villkoren för inrättandet av sätet och fördelarna som medlemsstaten ger myndigheten och dess personal anges. (8)Myndigheten bör genom sina befogenheter kunna på olika sätt förbättra tillsynen av bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism i unionen. Vad gäller valda ansvariga enheter bör myndigheten säkerställa gruppomfattande efterlevnad av kraven som fastställts i ramen för bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism och alla andra rättsligt bindande unionsakter som ålägger finansinstitut skyldigheter vad gäller bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism. Vidare bör myndigheten utföra periodiska granskningar för att säkerställa att alla finansiella tillsynsmyndigheter har lämpliga resurser och befogenheter för att utföra sina uppgifter. Myndigheten bör underlätta tillsynskollegiernas funktion för bekämpning av penningtvätt och bidra till enhetlighet i tillsynspraxisen och främjande av höga tillsynsstandarder. I fråga om icke-finansiella tillsynsmyndigheter, inklusive självreglerande organ där så är lämpligt, bör myndigheten samordna inbördes granskningar av tillsynsstandarder och tillsynspraxis och begära att icke-finansiella tillsynsmyndigheter undersöker eventuella brott mot kraven för bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism. Dessutom bör myndigheten samordna genomförandet av gemensamma analyser av finansunderrättelseenheter och göra tjänster och verktyg inom it och artificiell intelligens tillgängliga för finansunderrättelseenheter för säker informationsdelning, inklusive genom att vara värd för FIU.net. (9)I syfte att stärka reglerna för bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism på unionsnivå och förbättra deras tydlighet och samtidigt säkerställa enhetlighet med internationella standarder och annan lagstiftning, är det nödvändigt att fastställa myndighetens samordnade roll på unionsnivå i relation till alla typer av ansvariga enheter för att bistå nationella tillsynsmyndigheter och främja en enhetlighet i tillsynen, i syfte att öka effektiviteten för genomförandet av åtgärder för bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism, även inom den icke-finansiella sektorn. Myndigheten bör därför bemyndigas att ta fram tekniska tillsynsstandarder, anta riktlinjer, rekommendationer och yttranden med syftet att samma tillsynspraxis och tillsynsstandarder i princip ska gälla för alla jämförbara enheter när tillsynen fortfarande sker på nationell nivå. Myndigheten bör, på grund av sin mycket specialiserade expertis, anförtros utvecklingen av en tillsynsmetod, i linje med ett riskbaserat arbetssätt. Vissa aspekter av metoden, som kan innehålla harmoniserade kvantitativa referensvärden, såsom tillvägagångssätt för att klassificera den inneboende riskprofilen för ansvariga enheter, bör anges i direkt tillämpliga bindande regleringsåtgärder – tekniska tillsyns- eller genomförandestandarder. Andra aspekter, som kräver större diskretion vid tillsynen, såsom tillvägagångssätt för att bedöma återstående riskprofil och interna kontroller hos de ansvariga enheterna, bör omfattas av icke-bindande riktlinjer, rekommendationer och yttranden från myndigheten. Den harmoniserade tillsynsmetoden bör vederbörligen beakta, och där så är lämpligt, utnyttja befintliga tillsynsmetoder i fråga om andra aspekter av tillsynen av ansvariga enheter i finanssektorn, särskilt när det finns ett samspel mellan tillsyn av bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism och övrig tillsyn. Mer specifikt bör den tillsynsmetod som myndigheten ska utveckla komplettera de riktlinjer och andra instrument som utvecklats av Europeiska bankmyndigheten och innehålla uppgifter om tillvägagångssättet för övriga tillsynsmyndigheter vad gäller beaktande av risker för penningtvätt eller finansiering av terrorism vid övrig tillsyn, i syfte att säkerställa ett effektivt samspel mellan övrig tillsyn och tillsyn av bekämpningen av penningtvätt och finansiering av terrorism. (10)Myndigheten bör ha befogenhet att utveckla tekniska tillsynsstandarder i syfte att komplettera det harmoniserade regelverket som fastställts genom [inför referens – förslag till sjätte penningtvättsdirektivet, förordning för bekämpning av penningtvätt och förslag till omarbetning av förordning (EU) 2015/847]. Kommissionen bör godkänna utkast till tekniska tillsynsstandarder genom delegerade akter i enlighet med artikel 290 i EUF-fördraget för att göra dem rättsligt bindande. De bör ändras endast under mycket begränsade och exceptionella omständigheter, eftersom myndigheten är den som står i nära kontakt med och bäst känner till ramen för bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism. För att säkerställa ett smidigt och snabbt antagningsförfarande av dessa standarder bör det fastställas en tidsfrist för kommissionens beslut att godkänna utkast till tekniska tillsynsstandarder. (11)Kommissionen bör också ges befogenhet att anta tekniska genomförandestandarder genom genomförandeakter enligt artikel 291 i EUF-fördraget. (12)Eftersom det inte finns några tillräckligt effektiva ordningar för att hantera incidenter kring bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism som innehåller gränsöverskridande aspekter, är det nödvändigt att införa ett integrerat tillsynssystem för bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism på unionsnivå som säkerställer enhetlig tillämpning av hög kvalitet av tillsynsmetoden för bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism och främjar ett effektivt samarbete mellan alla relevanta behöriga myndigheter. Av dessa skäl bör myndigheten och nationella tillsynsmyndigheter för bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism (tillsynsmyndigheter) utgöra ett tillsynssystem för bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism. Detta skulle även gynna tillsynsmyndigheter när de står inför specifika utmaningar, till exempel inför en förhöjd risk för penningtvätt och finansiering av terrorism eller på grund av brist på resurser, eftersom ömsesidigt bistånd skulle kunna vara möjligt på begäran inom det systemet. Detta skulle kunna involvera utbyte och utstationering av personal, utbildningsverksamhet och utbyte av bästa praxis. Vidare skulle kommissionen kunna tillhandahålla stöd till medlemsstater enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/240 för att främja reformer som syftar till kraftigare insatser mot penningtvätt. (13)Med tanke på den viktiga roll som tematiska genomgångar spelar för tillsynen av bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism i hela unionen, eftersom de gör det möjligt att identifiera och jämföra graden av exponering för risker och trender vad gäller ansvariga enheter som står under tillsyn, och att tillsynsmyndigheter i olika medlemsstater för närvarande inte drar nytta av dessa genomgångar, är det nödvändigt att myndigheten identifierar nationella tematiska genomgångar som har en liknande omfattning och tidsram och ser till att de samordnas på unionsnivå. För att undvika situationer med potentiellt motstridig kommunikation med enheter som står under tillsyn bör myndighetens samordnande roll begränsas till interaktion med relevanta tillsynsmyndigheter och bör inte inkludera någon direkt interaktion med icke utvalda ansvariga enheter. Av samma skäl bör myndigheten undersöka möjligheten att samordna eller synkronisera tidsramen för nationella tematiska genomgångar och underlätta all verksamhet som relevanta tillsynsmyndigheter kan vilja utföra tillsammans eller på liknande sätt. (14)Effektiv dataanvändning leder till bättre övervakning av och efterlevnad för företag. Därför bör både direkt och indirekt tillsyn från myndigheten och tillsynsmyndigheter av alla ansvariga enheter inom systemet förlita sig på ändamålsenlig tillgång till relevanta data och information om de ansvariga enheterna själva samt tillsynsåtgärder som vidtagits mot dem. I det syftet bör myndigheten inrätta en central databas över bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism, med information som inhämtats från alla tillsynsmyndigheter, och bör göra sådan information selektivt tillgänglig för alla tillsynsmyndigheter inom det systemet. Dessa data bör även omfatta förfaranden för återkallelse av auktorisation, lämplig och korrekt bedömning av aktieägare och medlemmar av enskilda ansvariga enheter, eftersom detta kommer att göra det möjligt för relevanta myndigheter att lämpligen beakta möjliga brister hos specifika enheter och individer som kan ha uppstått i andra medlemsstater. Databasen skulle även inkludera statistisk information om tillsynsmyndigheter och andra offentliga myndigheter som ingår i en tillsyn av bekämpningen av penningtvätt och finansiering av terrorism. Sådan information skulle möjliggöra en effektiv tillsyn från myndighetens sida av att tillsynssystemet för bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism fungerar korrekt och är effektivt. Denna information från databasen skulle göra det möjligt för myndigheten att reagera i god tid på potentiella svagheter och fall av bristande efterlevnad hos icke utvalda ansvariga enheter. I enlighet med artikel 24 i rådets förordning (EU) 2017/1939 ska myndigheten utan onödigt dröjsmål till Europeiska åklagarmyndigheten inrapportera alla brottsliga handlingar i fråga om vilka den skulle kunna utöva sin behörighet i enlighet med artikel 22 och artikel 25.2 och 25.3 i den förordningen. I enlighet med artikel 8 i förordning 883/2013 ska myndigheten utan dröjsmål till Olaf överlämna alla uppgifter som kan ha samband med eventuella fall av bedrägeri, korruption eller annan olaglig verksamhet som riktar sig mot unionens ekonomiska intressen. (15)I syfte att säkerställa ett mer effektivt och mindre fragmenterat skydd av unionens ekonomiska ramverk bör ett begränsat antal av de mest riskfyllda ansvariga enheterna stå under direkt tillsyn av myndigheten. Eftersom risker för penningtvätt och finansiering av terrorism inte är proportionerliga mot storleken på de enheter som står under tillsyn bör andra kriterier tillämpas för att identifiera de mest riskfyllda enheterna. I synnerhet bör två kategorier beaktas: gränsöverskridande kredit- och finansinstitut med hög risk och med verksamhet i ett betydande antal medlemsstater, periodiskt valda; i undantagsfall, alla enheter vars väsentliga överträdelser av tillämpliga krav inte bemöts tillräckligt eller i god tid av sina nationella tillsynsmyndigheter. Dessa enheter skulle falla under kategorin ”utvalda ansvariga enheter”. (16)Den första kategorin kredit- och finansinstitut, eller grupper av sådana institut, bör bedömas vart tredje år baserat på en kombination av objektiva kriterier relaterat till deras gränsöverskridande närvaro och verksamhet samt kriterier relaterade till deras inneboende riskprofil för penningtvätt och finansiering av terrorism. Bara stora, komplexa finanskoncerner som finns i ett antal medlemsstater som skulle kunna övervakas mer effektivt på unionsnivå bör ingå i urvalsprocessen. Vad gäller kreditinstitut bör minimal gränsöverskridande närvaro för inkludering i urvalsprocessen baseras på antalet dotterföretag och filialer i olika medlemsstater, eftersom riskfylld bankverksamhet med betydande volym kräver lokal närvaro i form av ett driftsställe. Andra enheter i finanssektorn kan däremot bedriva verksamhet som kan vara tillräckligt riskfylld ur ett penningtvätts- eller terrorfinansieringsperspektiv genom direkt tillhandahållande av tjänster, till exempel via ett nätverk av ombud, men de har eventuellt inte inrättat några dotterföretag eller filialer i ett stort antal medlemsstater. Att därför tillämpa samma gränsöverskridande kriterium, det vill säga det som är relaterat till etableringsfrihet, skulle resultera i att stora enheter i finanssektorn som kan ha en väsentlig riskprofil i ett antal medlemsstater, utan att vara etablerade där, inte skulle omfattas. Eftersom verksamhetsvolymen via direkt tillhandahållande av tjänster i allmänhet är mindre än verksamhetsvolymen som utförs i en filial eller ett dotterföretag, är det lämpligt att endast beakta koncerner som är etablerade i minst två medlemsstater, men som tillhandahåller tjänster direkt eller via ett nätverk av ombud i minst ytterligare åtta medlemsstater. (17)För att se till att bara de mest riskfyllda ansvariga enheterna bland de med väsentlig gränsöverskridande verksamhet övervakas direkt på unionsnivå bör bedömningen av deras inneboende risk harmoniseras. För närvarande finns det olika nationella arbetssätt, och tillsynsmyndigheter använder särskilda referensvärden för bedömning och klassificering av inneboende risk för penningtvätt eller finansiering av terrorism för ansvariga enheter. Att använda dessa nationella metoder för urval av enheter för direkt tillsyn på unionsnivå skulle kunna leda till ojämlika villkor bland dem. Därför bör myndigheten ges befogenhet att ta fram tekniska tillsynsstandarder med fastställande av en harmoniserad metod och referensvärden för kategorisering av den inneboende risken för penningtvätt eller finansiering av terrorism som låg, medelhög, väsentlig eller hög. Metoden bör skräddarsys för specifika typer av risk och bör därför följa olika kategorier av ansvariga enheter som utgörs av finansinstitut i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning om åtgärder för att förhindra att det finansiella systemet används för penningtvätt eller finansiering av terrorism [Publikationsbyrån: För in nästa nummer för COM(2021) 420]. Den metoden bör vara tillräckligt detaljerad och bör fastställa specifika kvantitativa och kvalitativa referensvärden med åtminstone beaktande av riskfaktorerna relaterade till typer av kunder som betjänas, produkter och tjänster som erbjuds och geografiska områden, inklusive tredjeländers jurisdiktioner som ansvariga enheter bedriver verksamhet i eller har koppling till. Specifikt skulle varje ansvarig enhet få sin inneboende riskprofil klassificerad i varje medlemsstat där den bedriver verksamhet på ett sätt som är förenligt med klassificeringen av alla andra ansvariga enheter i unionen. De kvantitativa och kvalitativa referensvärdena skulle göra det möjligt för sådan klassificering att vara objektiv och inte bero på bedömningen från en viss tillsynsmyndighet i en medlemsstat eller myndighetens bedömning. (18)Det slutliga urvalskriteriet bör innebära lika villkor för ansvariga enheter som står under direkt tillsyn, och i det syftet bör ingen bedömning överlåtas till myndigheten eller tillsynsmyndigheter för att besluta om listan över ansvariga enheter som ska omfattas av direkt tillsyn. Därför bör en given bedömd ansvarig enhet anses vara en vald ansvarig enhet när den bedriver gränsöverskridande verksamhet och faller inom högriskkategorin i enlighet med den harmoniserade metoden i ett minsta antal medlemsstater. I fråga om kreditinstitut bör den gränsöverskridande aspekten bemötas genom att inkludera de kreditinstitut som klassificeras som hög risk i minst fyra medlemsstater och där enheten i minst en av dessa fyra medlemsstater har stått under tillsyn eller omfattats av offentlig utredning för väsentliga brott mot kraven på bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism. I fråga om andra finansinstitut bör den gränsöverskridande aspekten bemötas genom att inkludera de finansinstitut som klassificeras som hög risk i minst en medlemsstat där de är etablerade och minst fem andra medlemsstater där de bedriver verksamhet genom direkt tillhandahållande av tjänster. (19)För att tillhandahålla de relevanta institutionerna öppenhet och klarhet bör myndigheten publicera en lista över de utvalda ansvariga enheterna inom en månad efter inledandet av en urvalsrunda, efter verifiering av att information som tillhandahållits av de finansiella tillsynsmyndigheterna motsvarar kriterierna om gränsöverskridande verksamhet och metoden om inneboende risk. Därför är det viktigt att relevanta finansiella tillsynsmyndigheter, vid början av varje urvalsperiod, tillhandahåller myndigheten uppdaterade statistiska uppgifter för att fastställa listan över finansinstitut som kan bedömas i enlighet med deltagarkriteriet för bedömning vad gäller deras gränsöverskridande verksamhet. I detta sammanhang bör de finansiella tillsynsmyndigheterna informera myndigheten om kategorin för inneboende risk som ett finansinstitut omfattas av i deras jurisdiktion i enlighet med den metod som fastställts i tekniska tillsynsstandarder. Myndigheten ska sedan åta sig uppgifterna som är relaterade till direkt tillsyn fem månader efter publicering av listan. Den tiden behövs för att förbereda överföringen av tillsynsuppgifter från nationell nivå till unionsnivå på lämpligt sätt, inklusive bildandet av en gemensam tillsynsgrupp, och anta relevanta samarbetsavtal med relevanta finansiella tillsynsmyndigheter.

(20)För att säkerställa rättssäkerhet och lika villkor för utvalda enheter ska alla utvalda enheter kvarstå under myndighetens direkta tillsyn i minst tre år, även om de sedan de valdes och under de tre årens gång inte längre uppfyller något av kriterierna för gränsöverskridande verksamhet eller de riskrelaterade kriterierna på grund av t.ex. potentiell konsolidering, expansion eller omfördelning av verksamhet som utförs via driftsställen eller frihet att tillhandahålla tjänster. Myndigheten bör även säkerställa att de ansvariga enheterna och deras tillsynsmyndigheter ges tillräckligt med tid till att förbereda övergången av tillsynen från nationell nivå till unionsnivå. Därför bör varje efterföljande urval påbörjas sex månader innan slutdatumet för treårsperioden med tillsyn av tidigare utvalda enheter. (21)Relevanta aktörer som är involverade i tillämpningen av ramen för bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism bör samarbeta med varandra i enlighet med kravet på lojalt samarbete i fördragen. För att säkerställa att tillsynsgruppen för bekämpning av penningtvätt som består av myndigheten och tillsynsmyndigheterna fungerar som en integrerad mekanism, och att jurisdiktionsspecifika risker och lokal tillsynsexpertis tas med i beaktande på vederbörligt sätt och används väl, bör direkt tillsyn av valda ansvariga enheter göras i form av gemensamma tillsynsgrupper. Dessa grupper bör ledas av en anställd vid myndigheten som samordnar hela gruppens tillsynsverksamhet. För att säkerställa lämplig förståelse för eventuella nationella särdrag bör gruppledaren (den gemensamma tillsynsgruppens samordnare) vara stationerad i den medlemsstat där enheten har sitt huvudkontor. Myndigheten bör ansvara för inrättande och sammansättning av den gemensamma tillsynsgruppen, och de lokala tillsynsmyndigheterna bör säkerställa att ett tillräckligt antal av deras anställda utses till att ingå i gruppen, med beaktande av riskprofilen för den valda enheten i deras jurisdiktion. (22)För att säkerställa att myndigheten kan uppfylla sina tillsynsskyldigheter på ett effektivt sätt gentemot utvalda ansvariga enheter bör myndigheten kunna inhämta alla interna dokument och intern information som krävs för att utföra sina uppgifter och i det syftet beviljas allmänna utredningsbefogenheter till alla tillsynsmyndigheter enligt nationell förvaltningsrättslig lagstiftning. (23)Myndigheten bör ha befogenhet att kräva interna åtgärder hos enheten för att stärka ansvariga enheters efterlevnad av ramen för bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism, inklusive förstärkning av interna förfaranden och förändringar i styrningsstrukturen, där man kan gå så långt som att avlägsna ledamöter från ledningsorganet, utan att det påverkar befogenheterna hos andra relevanta tillsynsmyndigheter för samma utvalda enhet. Efter relevanta iakttagelser relaterade till bristande efterlevnad eller partiell efterlevnad av tillämpliga krav från den ansvariga enhetens sida, bör den kunna införa specifika åtgärder eller förfaranden för vissa kunder eller kategorier av kunder som utgör hög risk. Inspektioner på plats bör vara en regelbunden del av sådan tillsyn. Om en specifik typ av inspektion på plats kräver ett godkännande av den nationella rättsliga myndigheten bör ett sådant godkännande tillämpas för myndigheten. (24)Myndigheten bör ha fullständiga tillsynsbefogenheter i relation till enheter som står under direkt tillsyn, i syfte att säkerställa efterlevnad av tillämpliga krav. Dessa befogenheter bör gälla i fall där den utvalda enheten inte uppfyller kraven, i fall där vissa krav sannolikt inte kommer att uppfyllas samt i fall där interna processer och kontroller inte är lämpliga för att säkerställa sund hantering av utvalda ansvariga enheters risker för penningtvätt och finansiering av terrorism. Utövandet av dessa befogenheter kan göras genom bindande beslut som riktas till utvalda enskilda ansvariga enheter. (25)Utöver tillsynsbefogenheter och i syfte att säkerställa efterlevnad bör myndigheten, i fall av väsentliga brott mot direkt tillämpliga krav, kunna utdela administrativa sanktionsavgifter till utvalda ansvariga enheter. Sådana sanktioner bör vara proportionerliga och avskräckande, bör ha både bestraffande och preventiv effekt, och bör följa principen ne bis in idem. De maximala beloppen för sanktionsavgifter bör vara i linje med de som fastställts genom [inför referens – sjätte penningtvättsdirektivet] och vara tillgängligt för alla tillsynsmyndigheter i hela unionen. Grundbeloppet för dessa sanktioner bör fastställas inom de gränser som upprättats genom ramen för bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism, med beaktande av karaktären för de krav som har överträtts. För att myndigheten på lämpligt sätt ska kunna ta med försvårande eller förmildrande faktorer i beräkningen ska justeringar vara möjliga av det relevanta grundbeloppet. I syfte att få till stånd en förändring av den skadliga affärspraxisen i god tid bör myndighetens direktion ges befogenhet att införa viten för att tvinga relevant juridisk eller fysisk person att upphöra med dithörande beteende. I syfte att öka medvetenheten hos alla ansvariga enheter, genom att uppmuntra dem att använda affärspraxis som följer ramen för bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism, bör sanktionerna och vitena offentliggöras. Europeiska unionens domstol bör ha jurisdiktion att granska lagenligheten för beslut som antagits av myndigheten, rådet och kommissionen, i enlighet med artikel 263 i EUF-fördraget, samt för att fastställa deras utomobligatoriska ansvar. (26)För att myndigheten och finansiella tillsynsmyndigheter ska kunna kommunicera snabbt och effektivt inom tillsynssystemet för bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism och för att möjliggöra mer enhetliga processer för beslutsfattande, är det nödvändigt att ha specifika arrangemang för att kommunicera inom det systemet. (27)För icke utvalda ansvariga enheter ska tillsynen av bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism fortsätta att primärt ske på nationell nivå, där nationella behöriga myndigheter bibehåller fullt ansvar och ansvarsskyldighet för direkt tillsyn. Myndigheten bör ges lämpliga indirekta tillsynsbefogenheter för att säkerställa att tillsynsåtgärder på nationell nivå är enhetliga och håller hög kvalitet inom unionen. Därför bör den utföra bedömningar av situationen vad gäller enhetlighet i tillsynen och publicera rapporter med sina resultat. Den bör ha befogenhet att utfärda riktlinjer och rekommendationer, riktade till både ansvariga enheter och tillsynsmyndigheter, i syfte att säkerställa harmoniserad tillsynspraxis på hög nivå i hela unionen. (28)Vissa ansvariga enheter inom finanssektorn som inte uppfyller kraven för vanligt urval kan fortfarande ha en hög inneboende profil ur penningtvätt- och terrorismfinansieringsperspektiv, eller kan ta sig an, förändra eller utöka verksamhet som medför hög risk, som inte mildras genom en proportionerlig grad av interna kontroller, vilket leder till väsentliga överträdelser av kraven på bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism. Om det finns indikationer på eventuella väsentliga brott mot tillämpliga krav på bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism kan det vara ett tecken på grov försumlighet från den ansvariga enhetens sida. Tillsynsmyndigheten bör i de flesta fall kunna bemöta eventuella överträdelser och förebygga risker från att de uppstår till att de leder till grov försumlighet i förhållande till kraven på bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism. I vissa fall är dock ett bemötande på nationell nivå eventuellt inte tillräckligt eller sker inte i god tid, särskilt när det finns indikationer på att väsentliga brott redan har skett på enhetens nivå. I sådana fall bör myndigheten kunna begära att lokala tillsynsmyndigheter vidtar specifika åtgärder för att avhjälpa situationen, däribland att begära att finansiella sanktioner utdöms. För att förebygga att risker för penningtvätt och terrorism uppstår ska tidsfristen för åtgärder på nationell nivå vara tillräckligt kort. (29)Myndigheten bör ha möjlighet att begära en överföring av tillsynsuppgifter och tillsynsbefogenheter relaterat till en specifik ansvarig enhet på eget initiativ i händelse av bristande åtgärd eller underlåtelse att följa dess instruktioner inom den givna tidsfristen. Eftersom överföring av uppgifter och befogenheter från en ansvarig enhet till myndigheten utan specifik begäran från den finansiella tillsynsmyndigheten skulle kräva ett diskretionärt beslut från myndighetens sida, bör myndigheten skicka en specifik begäran om detta till kommissionen. För att kommissionen ska kunna fatta ett beslut som överensstämmer med ramen för de uppgifter som tilldelats myndigheten inom ramen för bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism, bör myndighetens begäran innehålla en lämplig motivering och bör ange exakt varaktighet för överföring av uppgifter och befogenheter till myndigheten. Tidsramen för överföring av befogenheter bör motsvara tiden som myndigheten behöver för att hantera riskerna på enhetsnivå och ska inte överstiga tre år. Kommissionen bör skyndsamt anta ett beslut om överföring av befogenheter och uppgifter för tillsyn av enheten till myndigheten, och i alla händelser inom en månad. (30)För att förbättra säkerhetspraxis inom den icke-finansiella sektorn bör myndigheten utföra inbördes granskningar av tillsynsmyndigheter inom den icke-finansiella sektorn, inklusive offentliga myndigheter som övervakar självreglerande organ och publicerar rapporter med sina resultat. Dessa kan åtföljas av riktlinjer eller rekommendationer som riktar sig till relevanta offentliga myndigheter, inklusive offentliga organ som övervakar självreglerande organ. Självreglerande organ bör kunna delta i inbördes granskningar från fall till fall där de har uttryckt sin önskan om att delta. (31)I syfte att öka effektiviteten för genomförandet av åtgärder för bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism även inom den icke-finansiella sektorn bör myndigheten även kunna undersöka eventuella brott mot eller felaktig tillämpning av unionslagstiftningen från tillsynsmyndigheter inom den sektorn, inklusive offentliga myndigheter som övervakar självreglerande organ. (32)För att analysera misstänkt aktivitet som påverkar flera jurisdiktioner borde relevanta finansunderrättelseenheter som mottagit relaterade rapporter effektivt kunna utföra gemensamma analyser av gemensamt intresse. I detta syfte bör myndigheten kunna föreslå, samordna och med alla lämpliga medel stödja de gemensamma analyserna av gränsöverskridande misstänkta transaktioner eller aktiviteter. De gemensamma analyserna bör aktiveras när det finns ett behov av att utföra just sådana gemensamma analyser enligt relevanta bestämmelser i unionslagstiftningen. Efter uttryckligt medgivande från de finansunderrättelseenheter som deltar i de gemensamma analyserna bör personalen vid myndigheten som utför gemensamma analyser kunna ta emot och behandla alla uppgifter och all information som krävs, inklusive uppgifter och information som handlar om analyserade ärenden. (33)För att effektivisera de gemensamma analyserna bör myndigheten kunna se över metoder, förfaranden och utförande av de gemensamma analyserna, i syfte att fastställa vad man lärt sig och förbättra och främja dessa analyser. Återkopplingen på de gemensamma analyserna skulle göra det möjligt för myndigheten att utfärda slutsatser och rekommendationer som slutligen skulle leda till regelbundna förfiningar och förbättringar av metoderna och förfarandena för utförande av gemensamma analyser. (34)I syfte att underlätta och förbättra samarbetet mellan finansunderrättelseenheter och myndigheten, inklusive i syfte att utföra gemensamma analyser, bör finansunderrättelseenheterna kunna delegera en anställd per finansunderrättelseenhet till myndigheten på frivillig basis. De nationella delegerade anställda från finansunderrättelseenheter bör stödja myndighetens personal när de utför alla de uppgifter som är kopplade till finansunderrättelseenheter, inklusive genomförande av gemensamma analyser och utarbetande av bedömningar av hot och strategiska analyser av hot, risker och metoder för penningtvätt och finansiering av terrorism. Förutom de gemensamma analyserna bör myndigheten uppmuntra och underlätta olika former av ömsesidigt bistånd mellan finansunderrättelseenheter, inklusive utbildning och personalutbyte i syfte att förbättra kapacitetsbyggandet och möjliggöra utbyte av kunskap och god praxis bland finansunderrättelseenheter. (35)Myndigheten bör hantera, driva och upprätthålla FIU.net, det särskilda it-system som gör att finansunderrättelseenheter kan samarbeta och utbyta information mellan sig och, där så är lämpligt, med sina motsvarigheter i tredjeländer och tredje parter. Myndigheten bör samarbeta med medlemsstaterna för att hålla systemet uppdaterat. I detta syfte bör myndigheten se till att den mest avancerade tillgängliga, toppmoderna tekniken används vid alla tillfällen för utveckling av FIU.net, efter en kostnads–nyttoanalys. (36)I syfte att fastställa konsekvent, effektiv och verkningsfull tillsynspraxis och finansunderrättelserelaterad praxis och säkerställa en gemensam, enhetlig och konsekvent tillämpning av unionslagstiftningen bör myndigheten kunna utfärda riktlinjer och rekommendationer som vänder sig till alla eller en kategori av ansvariga enheter och alla eller en kategori av tillsynsmyndigheter och finansunderrättelseenheter. Riktlinjerna och rekommendationerna bör utfärdas i enlighet med en specifik befogenhet i tillämpliga unionsakter, eller på myndighetens eget initiativ, där det finns ett behov av att stärka ramen för bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism på unionsnivå. (37)Det är avgörande att en solid styrningsstruktur inrättas inom myndigheten för att säkerställa effektivt utövande av de uppgifter som beviljats myndigheten samt för en effektiv och objektiv process för beslutsfattande. På grund av komplexiteten och variationen i de uppgifter som tilldelats myndigheten både inom tillsyns- och finansunderrättelserelaterade områden kan besluten inte fattas av ett enda styrande organ, vilket ofta är fallet för decentraliserade organ. Vissa typer av beslut, såsom beslut om antagande av gemensamma instrument, måste fattas av företrädare för lämpliga myndigheter eller finansunderrättelseenheter, och respektera röstreglerna i EUF-fördraget, medan vissa andra beslut, såsom beslut avseende enskilda, valda, ansvariga enheter eller individuella myndigheter, kräver ett mindre beslutsfattande organ vars medlemmar bör omfattas av lämplig ansvarsfördelning. Därför bör myndigheten utgöras av en styrelse, en direktion som består av fem heltidsanställda oberoende ledamöter och ordföranden för myndigheten. (38)För att säkerställa relevant expertis bör styrelsen ha två sammansättningar. För alla beslut om antagandet av akter med allmän räckvidd, t.ex. de tekniska tillsyns- och genomförandestandarderna, riktlinjerna, rekommendationerna och yttrandena som rör till finansunderrättelseenheter, bör den bestå av cheferna för finansunderrättelseenheter i medlemsstater (styrelsen i sammansättning för finansunderrättelser). För samma typer av akter relaterade till direkt eller indirekt tillsyn av finansiella och icke-finansiella ansvariga enheter bör den bestå av cheferna för tillsynsmyndigheter för bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism, som är offentliga myndigheter (styrelsen i tillsynssammansättning). Alla parter som är företrädda i styrelsen bör bemöda sig om att begränsa omsättningen av sina företrädare, i syfte att säkerställa kontinuitet i styrelsens arbete. Alla parter bör sträva efter att uppnå en jämn könsfördelning i styrelsen. (39)För ett smidigt beslutsfattande bör uppgifterna vara tydligt uppdelade: Styrelsen i sammansättning för finansunderrättelser bör besluta om relevanta åtgärder för finansunderrättelseenheter, styrelsen i tillsynssammansättning bör besluta om delegerade akter, riktlinjer och liknande åtgärder för ansvariga enheter. Styrelsen i tillsynssammansättning bör också kunna ge sin åsikt och råd till direktionen om alla utkast till beslut riktade till enskilda, valda, ansvariga enheter som föreslagits av gemensamma tillsynsgrupper. I avsaknad av ett sådant yttrande eller ett sådant beslut bör besluten fattas av direktionen. När direktionen avviker från de råd som lämnats av styrelsen i tillsynssammansättning i det slutliga beslutet, bör den förklara skälen därtill skriftligen.

(40)I syfte att rösta och fatta beslut bör varje medlemsstat ha en företrädare med rösträtt. Därför bör cheferna för offentliga myndigheter utse en permanent företrädare som röstande medlem av styrelsen i tillsynssammansättning. Alternativt kan offentliga myndigheter i en medlemsstat besluta om en tillfällig företrädare, beroende på ämnet som beslutet gäller eller en dagordning för ett visst styrelsemöte. De praktiska arrangemangen relaterade till beslutsfattande och röstning av styrelseledamöter i tillsynssammansättning bör fastställas i styrelsens arbetsordning som ska tas fram av myndigheten. (41)Myndighetens ordförande bör vara ordförande vid styrelsemötena och ha rösträtt när beslut fattas med enkel majoritet. Kommissionen bör vara medlem av styrelsen utan rösträtt. För att fastställa gott samarbete med andra relevanta institutioner bör styrelsen även kunna ta in andra observatörer utan rösträtt, såsom en företrädare för den gemensamma tillsynsmekanismen och för var och en av de tre europeiska tillsynsmyndigheterna (EBA, Eiopa, Esma) till styrelsen i dess tillsynssammansättning och Europol, Eppo och Eurojust till styrelsen i dess sammansättning för finansunderrättelser, när frågor som faller inom deras respektive mandat diskuteras och är föremål för beslut. För att möjliggöra ett smidigt beslutsfattande bör beslut från styrelsen fattas med enkel majoritet, förutom för beslut som gäller utkast till tekniska tillsyns- och genomförandestandarder, riktlinjer och rekommendationer som bör fattas med en kvalificerad majoritet av medlemsstaternas företrädare i enlighet med röstreglerna i EUF-fördraget. (42)Det styrande organet vid myndigheten ska vara direktionen som består av myndighetens ordförande och fem heltidsledamöter som utsetts av styrelsen baserat på kommissionens slutlista. Med syftet att säkerställa en snabb och effektiv beslutsprocess bör direktionen vara ansvarig för planering och genomförande av myndighetens alla uppgifter förutom där specifika beslut uttryckligen tilldelats styrelsen. För att säkerställa objektivitet och lämplig snabbhet i beslutsprocessen inom området för direkt tillsyn av de valda ansvariga enheterna bör direktionen fatta alla bindande beslut som riktar sig till valda ansvariga enheter. Dessutom ska direktionen, tillsammans med en företrädare för kommissionen, vara gemensamt ansvariga för administrativa beslut och budgetbeslut för myndigheten. Kommissionens samtycke bör krävas när direktionen fattar beslut relaterade till budgetadministration, upphandling, rekrytering och revision av myndigheten, med tanke på att en andel av myndighetens finansiering kommer att tillhandahållas från unionens budget. (43)För att möjliggöra snabba beslut bör alla beslut som fattas av direktionen, inklusive det beslut där kommissionen har rösträtt, fattas med enkel majoritet, där ordföranden har utslagsröst vid lika röstetal. För att säkerställa en sund ekonomisk förvaltning av myndigheten bör kommissionens samtycke krävas för beslut som gäller budget, administration och rekrytering. De röstande ledamöterna i direktionen utöver ordföranden bör väljas av styrelsen, baserat på en slutlista som fastställts av kommissionen. (44)För att säkerställa att myndigheten kan arbeta på ett oberoende sätt ska de fem ledamöterna i direktionen och ordföranden för myndigheten agera oberoende och i hela unionens intresse. De bör uppträda, både under och efter sin mandatperiod, med integritet och diskretion i fråga om att acceptera vissa poster eller fördelar. För att undvika att ge intrycket att en direktionsledamot kan använda sin position som direktionsledamot vid myndigheten för att få en högt uppsatt post i den privata sektorn efter utgången av sin mandatperiod och för att förebygga intressekonflikter efter en offentlig anställning bör en avkylningsperiod införas för de fem ledamöterna av direktionen, inklusive ordföranden för myndigheten. (45)Ordföranden för myndigheten ska utses av rådet baserat på objektiva kriterier efter godkännande av Europaparlamentet. Han eller hon bör företräda myndigheten externt och bör rapportera om utförandet av myndighetens uppgifter. (46)Myndighetens verkställande direktör bör utses av direktionen baserat på en slutlista från kommissionen. Myndighetens verkställande direktör bör vara en högt uppsatt administrativ tjänsteman vid myndigheten med ansvar för daglig förvaltning av myndigheten samt för budgetadministration, upphandling, rekrytering och personal. (47)För att på ett effektivt sätt skydda rättigheterna för berörda parter, av processekonomiska skäl och för att minska bördan på Europeiska unionens domstol, bör myndigheten tillhandahålla fysiska och juridiska personer möjlighet att begära en granskning av beslut som fattats med de befogenheter som kopplas till direkt tillsyn och som tilldelats myndigheten genom denna förordning och som riktar sig till dem, eller som berör dem direkt och personligen. Oberoendet och objektiviteten för de beslut som fattas av den administrativa omprövningsnämnden bör, bland annat, säkerställas genom dess sammansättning av fem oberoende och lämpligen kvalificerade personer. Omprövningsnämndens beslut ska i sin tur kunna överklagas till Europeiska unionens domstol. (48)För att garantera att myndigheten fungerar på rätt sätt bör finansiering ges med en kombination av avgifter som åläggs vissa ansvariga enheter och bidrag från unionens budget, beroende på uppgifter och funktioner. Myndighetens budget bör vara en del av unionens budget, vilket bekräftas av budgetmyndigheten på basis av ett förslag från kommissionen. Myndigheten bör inkomma till kommissionen med ett budgetförslag och en intern budgetförordning för godkännande. (49)För att se till att myndigheten också kan uppfylla sina uppgifter som direkt och indirekt tillsynsmyndighet för ansvariga enheter bör en lämplig mekanism för fastställande och insamling av avgifter införas. I fråga om de avgifter som åläggs valda ansvariga enheter och vissa icke utvalda ansvariga enheter bör metoden för beräkning och processen för inhämtning av avgifterna tas fram i en delegerad akt från kommissionen. Metoden bör baseras på risken för enheter som omfattas av direkt och indirekt tillsyn samt deras omsättning eller intäkter. (50)Reglerna för fastställande och genomförande av myndighetens budget, samt presentationen av myndighetens årsredovisning, bör följa bestämmelserna i kommissionens delegerade förordning (EU) 2019/715 vad gäller samarbetet med Europeiska åklagarmyndigheten och effektiviteten hos undersökningarna av Europeiska byrån för bedrägeribekämpning. (51)I syfte att förebygga och effektivt bekämpa interna bedrägerier, korruption eller annan olaglig verksamhet inom myndigheten bör den omfattas av förordning (EU, Euratom) nr 883/2013 i fråga om samarbete med Europeiska åklagarmyndigheten och effektiviteten hos undersökningar av Europeiska byrån för bedrägeribekämpning. Myndigheten bör ansluta sig till institutionella avtal om interna granskningar av Olaf som bör kunna utföra kontroller på plats inom sitt kompetensområde. (52)Såsom anges i EU:s strategi för cybersäkerhet är det avgörande att säkerställa en hög grad av cyberberedskap i alla EU-institutioner, organ och byråer på grund av en alltmer aggressiv hotmiljö. Verkställande direktören måste därför säkerställa lämplig it-riskhantering, en stark intern it-styrning och tillräckligt med finansiering för it-säkerhet. Myndigheten ska arbeta nära med EU-institutionernas, organens och byråernas organisation för incidenthantering och rapportera större incidenter inom 24 timmar till Cert-EU samt till kommissionen. (53)Myndigheten bör vara ansvarig inför både Europaparlamentet och rådet för utförandet av sina uppgifter och tillämpningen av den här förordningen. Ordföranden för myndigheten bör årligen lägga fram en rapport till Europaparlamentet, rådet respektive kommissionen. (54)Myndighetens personal bör bestå av tillfälligt anställda, kontraktsanställda och utstationerade nationella experter samt nationella delegater som ställts till myndighetens förfogande av unionens finansunderrättelseenheter. Myndigheten bör, i samförstånd med kommissionen, anta de nödvändiga genomförandeåtgärderna, i enlighet med de arrangemang som föreskrivs i artikel 110 i tjänsteföreskrifterna. (55)För att säkerställa att konfidentiell information behandlas som sådan bör alla medlemmar av styrande organ vid myndigheten, all personal vid myndigheten, inklusive utstationerad personal och personal som ställts till myndighetens förfogande samt alla personer som utför uppgifter för myndigheten på kontraktsbasis, omfattas av tystnadsplikt, inklusive alla sekretessrelaterade restriktioner och skyldigheter som kommer av relevanta bestämmelser i unionslagstiftningen och som avser myndighetens specifika uppgifter. Sekretess och tystnadsplikt bör dock inte hindra myndigheten från att samarbeta med, utbyta eller lämna ut information till andra relevanta myndigheter eller organ inom unionen när det är nödvändigt för att de ska kunna utföra sina respektive uppgifter och när sådan skyldighet till samarbete och utbyte av information anges i unionslagstiftningen. (56)Utan att det påverkar de konfidentialitetsskyldigheter som gäller för myndighetens personal och företrädare i enlighet med relevanta bestämmelser i unionslagstiftningen bör myndigheten omfattas av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1049/2001. I linje med sekretess- och tystnadspliktsrestriktioner relaterade till myndighetens uppgifter inom tillsyn samt stöd och samordning för finansunderrättelser bör sådan tillgång inte utökas till konfidentiell information som hanteras av personalen vid myndigheten. I synnerhet alla verksamhetsrelaterade uppgifter eller information relaterad till sådana verksamhetsrelaterade uppgifter som gäller myndigheten och finansunderrättelseenheter inom EU som finns i myndighetens ägo på grund av utförande av uppgifter och verksamhet relaterad till stöd och samordning av finansunderrättelseenheter bör anses vara konfidentiella. Vad gäller tillsynsuppgifter bör tillgång till information eller uppgifter om myndigheten, finansiella tillsynsmyndigheter eller ansvariga enheter som inhämtats vid utförande av de uppgifter och aktiviteter som är relaterade till direkt tillsyn i princip också hanteras som konfidentiell och får inte lämnas ut. Angiven konfidentiell information som avser ett tillsynsförfarande kan dock lämnas ut helt eller delvis till ansvariga enheter som är parter i ett sådant tillsynsförfarande, under förutsättning att det föreligger ett berättigat intresse för juridiska och fysiska personer utöver den relevanta parten att skydda deras affärshemligheter. (57)Utan att det påverkar några specifika språkbestämmelser som skulle kunna antas inom tillsynssystem för bekämpning av penningtvätt och med utvalda ansvariga enheter, bör rådets förordning nr 1 vara tillämplig på myndigheten, och alla översättningstjänster som kan behövas för att myndigheten ska fungera ska tillhandahållas av Översättningscentrum för Europeiska unionens organ. (58)Utan att det påverkar medlemsstaternas och deras myndigheters skyldigheter bör behandlingen av personuppgifter på grundval av denna förordning i syfte att förebygga penningtvätt och finansiering av terrorism anses vara nödvändig för att utföra uppgifter i allmänhetens intresse eller för att utöva officiell makt som anförtrotts myndigheten enligt artikel 5 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2018/1725 och artikel 6 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/679. När instrument utvecklas eller beslut fattas som kan ha en väsentlig inverkan på skyddet av personuppgifter bör myndigheten noga samarbeta, där så är relevant, med Europeiska dataskyddsstyrelsen som inrättats genom förordning (EU) 2016/679 och med Europeiska datatillsynsmannen som inrättats genom förordning (EU) 2018/1725 för att undvika överlappning. (59)Myndigheten bör inrätta samarbetsförbindelser med relevanta organ och byråer inom unionen, inklusive Europol, Eurojust, Eppo och de europeiska tillsynsmyndigheterna, nämligen Europeiska bankmyndigheten, Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten och Europeiska försäkrings- och tjänstepensionsmyndigheten. För att förbättra sektorsöverskridande tillsyn och för bättre samarbete mellan övriga tillsynsmyndigheter och tillsynsmyndigheter för bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism bör myndigheten också fastställa samarbetsförbindelser med myndigheter som har behörighet att utföra övrig tillsyn av finanssektorns ansvariga enheter, inklusive Europeiska centralbanken för frågor som gäller uppgifter som tilldelats den genom rådets förordning (EU) nr 1024/2013, samt med resolutionsmyndigheter enligt definitionen i artikel 3 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/59/EU och särskilt utsedda myndigheter för insättningsgarantisystem enligt definitionen i artikel 2.1.18 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/49/EU. Därför bör myndigheten kunna sluta avtal eller samförståndsavtal med sådana organ, inklusive vad gäller informationsutbyte som krävs för att uppfylla myndighetens och dessa organs respektive uppgifter. Myndigheten bör göra sitt yttersta för att dela information med sådana organ på deras begäran, inom rättsliga begränsningar, inklusive dataskyddslagstiftning. Myndigheten bör dessutom möjliggöra ett effektivt informationsutbyte mellan alla finansiella tillsynsmyndigheter i tillsynssystemet för bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism och nämnda myndigheter, och sådant samarbete och informationsutbyte bör ske på ett strukturerat och effektivt sätt.

(60)Offentlig-privata partnerskap (OPP) har blivit allt viktigare forum för samarbete och informationsutbyte mellan finansunderrättelseenheter, olika nationella tillsynsmyndigheter och brottsbekämpande myndigheter samt ansvariga enheter i vissa medlemsstater. När myndigheten agerar som direkt tillsynsmyndighet för valda ansvariga enheter som är en del av ett OPP i en medlemsstat kan det vara gynnsamt för myndigheten att även delta i det, på villkor som fastställts av relevant nationell offentlig myndighet eller myndigheter som inrättat ett sådant OPP och med deras uttryckliga samtycke. (61)Med tanke på att samarbete mellan tillsynsmyndigheter, administrativa myndigheter och brottsbekämpande myndigheter är avgörande för att bekämpa penningtvätt och finansiering av terrorism och vissa unionsmyndigheter och unionsorgan har specifika uppdrag och mandat på det området, bör myndigheten se till att den kan samarbeta med sådana myndigheter och organ, i synnerhet Olaf, Europol, Eurojust och Eppo. Om det finns ett behov av att fastställa samarbetsavtal eller sluta samförståndsavtal mellan myndigheten och dessa organ och myndigheter bör myndigheten kunna gö