FÖRKORTNINGAR

ALA : Länderna i Asien och Latinamerika

AVS : Länderna i Afrika, Västindien och Stilla havet.

Cisoch : Civil Society Helpdesk, central åtkomstpunkt för det civila samhällets verksamhet när det gäller utvecklingsstöd

IEE : Intelligent Energi – Europa

Life+ : finansiellt instrument för miljön

Pador : databas med registreringstjänst online för potentiella sökande

RAD : Recommendations, Actions, Discharge (databas), rekommendationer, åtgärder, beviljande av ansvarsfrihet

SAMMANFATTNING

I. I denna rapport görs en genomgång av i vilken utsträckning kommissionen har genomfört rekommendationerna i sju av revisionsrättens särskilda rapporter som valdes ut från perioden 2003–2009. De särskilda rapporter som följdes upp berörde tre budgetområden: jordbruk, energi och externa åtgärder.

II. I de sju rapporterna lämnades 51 rekommendationer, varav 45 fortfarande är relevanta.

III. Även om kommissionen har ett system för att följa upp alla revisionsrättens rekommendationer och parlamentets och rådets begäranden anser revisionsrätten att uppföljningen av rekommendationer/begäranden måste förbättras så att kommissionen kan reagera i tid och på ett effektivt och ändamålsenligt sätt på de underliggande brister som uppdagas liksom på rekommendationer/begäranden från revisionsrätten och från den myndighet som beviljar ansvarsfrihet.

IV. Genomgången har visat att kommissionen vidtar åtgärder för att genomföra revisionsrättens rekommendationer och att 13 (29 %) av de rekommendationer som behandlas i denna rapport är helt genomförda. En stor del håller fortfarande på att genomföras, och när det gäller ytterligare 22 (49 %) av rekommendationerna innebär de åtgärder som kommissionen redan har vidtagit att de har genomförts till största delen.

INLEDNING

1. I denna rapport presenteras resultatet av revisionsrättens arbete under 2011/2012 för att följa upp rekommendationerna i de särskilda rapporterna om effektivitetsrevisioner [1]. Bilaga I innehåller en översikt över situationen när det gäller de rekommendationer som granskades. I bilaga II–VIII presenteras närmare uppgifter om uppföljningen.

2. Sju rapporter valdes ut för denna uppföljning från perioden 2003–2009. Urvalet baserades för det första på om kommissionen har haft mer än två till tre år på sig för att genomföra rekommendationerna, för det andra om rekommendationerna fortfarande är relevanta. Bilaga IX innehåller en förteckning över revisionsrättens särskilda rapporter under perioden 2005–2009 med närmare uppgifter om revisionsrättens uppföljningsåtgärder för dessa rapporter.

3. Enligt internationella revisionsstandarder är uppföljning det sista steget i den effektivitetsrevisionscykel som utgörs av planering, genomförande och uppföljning. Målet för denna uppföljning är att bedöma de åtgärder som kommissionen har vidtagit som svar på revisionsrättens rekommendationer.

INRIKTNING OCH OMFATTNING SAMT METOD

4. Revisionsrätten bedömde de korrigerande åtgärder som kommissionen har vidtagit som svar på revisionsrättens rekommendationer. Arbetet innefattade inte en bedömning av effekterna av dessa åtgärder eftersom detta skulle kräva separata uppföljningsrevisioner.

Närmare uppgifter om den metod som används finns i bilaga X. De särskilda rapporter som räknas upp i tabellen är ämnet för denna rapport:

TABELL

SÄRSKILDA RAPPORTER SOM FÖLJS UPP I DENNA RAPPORT

Särskild rapport | Budgetområde | Antal revisionsrekommendationer |

nr 4/2003 om landsbygdens utveckling: stöd till mindre gynnade områden [2] | Jordbruk | 11 |

nr 13/2003 om produktionsstöd för bomull [3] | Jordbruk | 6 |

nr 11/2009 Hållbarheten i och kommissionens förvaltning av projekt inom Life-Natur [4] | Jordbruk | 9 |

nr 7/2008 intelligent energi 2003–2006 [4] | Energi | 4 |

nr 6/2007 om det tekniska biståndets ändamålsenlighet vid kapacitetsutveckling [5] | Externa åtgärder | 8 |

nr 4/2009 Kommissionens förvaltning av icke-statliga aktörers deltagande i EG:s utvecklingssamarbete [4] | Externa åtgärder | 7 |

nr 16/2009 Europeiska kommissionens förvaltning av föranslutningsstödet till Turkiet [4] | Externa åtgärder | 6 |

Totalt antal rekommendationer | | 51 |

KOMMISSIONENS SYSTEM FÖR UPPFÖLJNING AV REKOMMENDATIONER

5. I databasen RAD [6] registreras revisionsrättens rekommendationer, rådets och parlamentets begäranden och de specifika åtgärder som kommissionen har beslutat vidta för att genomföra rekommendationerna/begäran. Detta verktyg fyller en viktig funktion när det gäller att se till att rekommendationer/begäran från revisionsrätten och andra berörda parter hanteras och följs upp korrekt och i rätt tid.

6. Revisionsrätten gjorde 2009 en pilotgranskning av RAD-systemet och tittade särskilt på informationen i databasen om de rekommendationer som kommissionen hade godtagit och de som hade genomförts.

7. År 2011 gjorde tio internrevisionsfunktioner som betjänade tolv generaldirektorat vid kommissionen en internrevision av de system och förfaranden som har införts för förvaltningen av RAD-databasen. Syftet med revisionen var att fastställa om det fanns en adekvat svars-/handlingsplan och försäkra sig om att åtgärder som var registrerade i databasen som avslutade hade genomförts i tid och på ett effektivt och ändamålsenligt sätt.

8. Resultatet av kommissionens internrevision bekräftade i sort sett slutsatserna från revisionsrättens pilotgranskning. Framförallt konstaterades vid internrevisionen att även om de införda systemen och förfarandena ger rimlig säkerhet om förvaltningen av genomförandet av de rekommendationer/begäranden som lämnas av revisionsrätten respektive den myndighet som beviljar ansvarsfrihet fanns i många fall inga dokumenterade förfaranden och övervakningen och uppföljningen av genomförandet av rekommendationer/begäranden var otillräcklig.

KOMMISSIONENS SVAR PÅ REVISIONSRÄTTENS REKOMMENDATIONER

9. I de särskilda rapporter som granskades lämnade revisionsrätten 51 rekommendationer. Omkring två tredjedelar av dem gällde ändamålsenlighet (till exempel fastställandet av strategiska mål, utarbetandet av projektförslag, utformningen av projekt, projektresultat samt övervakning och utvärdering) och de återstående rekommendationerna handlade om sparsamhets- och effektivitetsaspekter (till exempel förekomst av alltför stora betalningar och kvalitet och tidsaspekter när det gäller metoder för projekturval). Sex av de 51 rekommendationerna ingår inte i figuren. Av dessa sex rekommendationer var två inte tillämpliga med den nuvarande ramen och i fyra andra fall var det inte möjligt att inhämta bevis för vilka åtgärder som hade vidtagits på grund av uppföljningens inriktning och omfattning.

10. Detta innebär att revisionsrätten kunde bedöma situationen när det gällde genomförandet för 45 rekommendationer. Kommissionen har helt genomfört 29 % av dessa 45 rekommendationer och 69 % av dem håller på att genomföras. I figuren ges en lägesrapport om genomförandet av revisionsrättens rekommendationer.

FIGUR

LÄGET NÄR DET GÄLLER GENOMFÖRANDET AV REKOMMENDATIONER

+++++ TIFF +++++

SAMMANFATTNING AV REVISIONSRÄTTENS UPPFÖLJNINGSGRANSKNING

11. Genomgången visade att kommissionen helt har genomfört 13 av revisionsrättens rekommendationer från de utvalda rapporterna. Äldre rekommendationer tenderar att ha en högre genomförandegrad än de senaste som fortfarande håller på att genomföras. Utöver de rekommendationer som är helt genomförda är 22 rekommendationer till största delen genomförda, men kommissionen behöver ta ytterligare några steg för att genomföra dem fullt ut. Dessa rekommendationer anges i bilaga I.

12. Revisionsrättens uppföljning pekar på att den ekonomiska förvaltningen har förbättrats på flera områden av EU:s budget som ett resultat av revisionsrättens granskningsrapporter. Det finns dock fortfarande stora möjligheter att förbättra förvaltningsrutinerna på områden som direkt förvaltas av kommissionen (externa åtgärder) och på områden som genomförs med delad förvaltning (jordbruk). Några exempel på sådana förbättringar och möjligheter som granskades vid uppföljningen ges nedan.

13. En strategisk förbättring i fråga om sparsam användning av EU-medel konstaterades när det gällde kommissionens reform av produktionsstödet för bomull. Som ett resultat av reformen av stödordningen är EU-stödet till bomull inte längre kopplat till produktionsnivåer utan styrs istället av efterfrågan på marknaden (jordbruk) [7].

14. På operativ nivå kan dock dåliga förvaltningsrutiner leda till slöseri med resurser. Exempelvis leder alltför stora utbetalningar av EU-stöd till att man uppnår dålig sparsamhet när det gäller måluppfyllelsen. Förvaltningssystemen behöver fortfarande förbättras för att garantera att betalningar i medlemsstaterna (jordbruk) beräknas korrekt [8].

15. Revisionsrätten noterade att förfarandena för urval av projekt hade förbättrats och lett till projekt av bättre kvalitet i rätt tid. Till exempel bidrog de åtgärder som vidtogs av kommissionen och de turkiska myndigheterna till att förbättra kvaliteten på projektens utformning och ansökningsprocessen 2010–2011 (externa åtgärder) [9]. Kommissionen accepterade att se över urvalsförfarandet för projekt inom Life-Natur och att ge högre prioritet till hållbarhetskriteriet för den del som handlade om natur och biologisk mångfald, och att förkorta urvalsförfarandet (jordbruk) [10].

16. Kommissionen tog även olika initiativ för att förbättra icke-statliga aktörers deltagande i EU:s utvecklingssamarbete genom kontrakt om genomförande av EU:s utvecklingsstöd. Ett nyckelinitiativ var utarbetandet av en så kallad strukturerad dialog mellan de stora aktörerna inom europeisk utvecklingspolitik, vilket ledde till förslag på förbättringar av metoderna för urval av projekt och till snabbare och bättre målinriktat stöd (externa åtgärder) [11].

17. Om goda och ändamålsenliga resultat ska kunna uppnås med EU-medel är det viktigt att för det första identifiera vilka behov som ett program eller en åtgärd är tänkt att försöka tillgodose. För det andra ökar en bra projektutformning och bra genomförandeförfaranden sannolikheten för att man ska få valuta för pengarna. Kommissionen initierade sådana förbättringar i form av obligatoriska behovsbedömningar och bättre planering av kontraktstilldelning (externa åtgärder) [12]. Det måste dock fortfarande fastställas bättre definierade kriterier för bedömningen av hållbarheten i föreslagna projekt (jordbruk) [13].

18. Bra förvaltningsinformation ökar sannolikheten för bättre beslutsfattande. Kommissionen har fortfarande möjlighet att öka finansieringens potentiella ändamålsenlighet genom att bättre prioritera åtgärder och avpassa projektkostnader till förväntad output och resultat (energi) [14]. Kommissionen föreslår att nästa Life-förordning ska innehålla en heltäckande uppsättning resultatindikatorer för att underlätta en bättre planering och programplanering.

19. Övervakningen och utvärderingen av genomförandet av program och insatser är viktiga, inte endast när det gäller laglighet och korrekthet utan även när det gäller leverans av planerade resultat. Även om övervakningen av programresultat, till exempel de åtgärder som kommissionen har vidtagit för att förbättra övervakningssystemet i Turkiet (externa åtgärder), och de administrativa kostnaderna (energi) har förbättrats krävs det ytterligare förbättringar, särskilt när det gäller övervakningen av tillämpningen av kontroller av finansiella och miljömässiga krav (jordbruk) [15] och rapporteringen av resultaten av enskilda projekt (externa åtgärder) [16].

20. I bilagorna II–VIII till denna rapport finns en kort sammanfattning av granskningarna, rekommendationer, de åtgärder som kommissionen därefter har vidtagit och resultataspekter som ännu inte har behandlats.

SLUTSATS

21. Kommissionen har ett system för att följa upp alla rekommendationer från revisionsrätten och begäranden från parlamentet och rådet. Revisionsrätten anser att uppföljningen av rekommendationer/begäranden måste förbättras så att kommissionen kan reagera snabbt och på ett effektivt och ändamålsenligt sätt på de rekommendationer/begäranden som lämnas av revisionsrätten och av den myndighet som beviljar ansvarsfrihet.

22. Genomgången har visat att kommissionen vidtar åtgärder för att genomföra revisionsrättens rekommendationer och att 13 (29 %) av de rekommendationer som behandlas i denna rapport är helt genomförda. En stor del håller fortfarande på att genomföras, och för ytterligare 22 (49 %) av dem innebär de åtgärder som kommissionen redan har vidtagit att de har genomförts till största delen.

Denna rapport har antagits av revisionsrättens CEAD-avdelning, med ledamoten Igors LUDBORŽS som ordförande, vid dess sammanträde i Luxemburg den 16 oktober 2012.

För revisionsrätten

+++++ TIFF +++++

Vítor Manuel da Silva Caldeira

Ordförande

[1] Innehållet i och omfattningen av detta arbete förklaras i avsnittet om inriktning och omfattning samt metod.

[2] EUT C 151, 27.6.2003.

[3] EUT C 298, 9.12.2003.

[4] http://eca.europa.eu

[5] EUT C 312, 21.12.2007.

[6] RAD (Recommendations, Actions, Discharge) står för rekommendationer, åtgärder och beviljande av ansvarsfrihet och är kommissionens (generaldirektoratet för budget) applikation för intern samordning mellan avdelningar av förfarandet för beviljande av ansvarsfrihet. Den innehåller rådets, parlamentets och revisionsrättens rekommendationer/begäranden, kommissionens svar och situationen när det gäller uppföljningsåtgärder.

[7] Se bilaga III om uppföljningen av särskild rapport nr 13/2003 om produktionsstöd för bomull.

[8] Se bilaga II om uppföljningen av särskild rapport nr 4/2003 om landsbygdens utveckling: stöd till mindre gynnade områden.

[9] Se bilaga VIII om uppföljningen av särskild rapport nr 16/2009 Europeiska kommissionens förvaltning av föranslutningsstödet till Turkiet.

[10] Se bilaga IV om uppföljningen av särskild rapport nr 11/2009 Hållbarheten i och kommissionens förvaltning av projekt inom Life-Natur.

[11] Se bilaga VII om uppföljningen av särskild rapport nr 4/2009 Kommissionens förvaltning av icke-statliga aktörers deltagande i EG:s utvecklingssamarbete.

[12] Se bilaga VIII om uppföljningen av särskild rapport nr 16/2009 Europeiska kommissionens förvaltning av föranslutningsstödet till Turkiet.

[13] Se bilaga IV om uppföljningen av särskild rapport nr 11/2009 Hållbarheten i och kommissionens förvaltning av projekt inom Life-Natur.

[14] Se bilaga V om uppföljningen av särskild rapport nr 7/2008 Intelligent energi 2003–2006.

[15] Se bilaga III om uppföljningen av särskild rapport nr 13/2003 om produktionsstöd för bomull.

[16] Se bilaga VIII om uppföljningen av särskild rapport nr 16/2009 Europeiska kommissionens förvaltning av föranslutningsstödet till Turkiet.

--------------------------------------------------

BILAGA I

ÖVERSIKT ÖVER DE REKOMMENDATIONER SOM REVISIONSRÄTTEN GRANSKADE

| Per revision | Helt genomförd | Håller på att genomföras | Ej genomförd | Ej tillämpligt med nuvarande ram | Otillräckliga bevis |

Till största delen | Till viss del |

Särskild rapport nr 4/2003 om landsbygdens utveckling: stöd till mindre gynnade områden (bilaga II) | 1 | x | | | | | |

2 | | | x | | | |

3 | x | | | | | |

4 | | | x | | | |

5 | | | | | x | |

6 | | x | | | | |

7 | | | | | x | |

8 | | | | | | x |

9 | | | | | | x |

10 | | x | | | | |

11 | | | | | | x |

Särskild rapport nr 13/2003 om produktionsstöd för bomull (bilaga III) | 1 | x | | | | | |

2 | x | | | | | |

3 | x | | | | | |

4 | | x | | | | |

5 | | x | | | | |

6 | | x | | | | |

Särskild rapport nr 11/2009 Hållbarheten i och kommissionens förvaltning av projekt inom Life-Natur (bilaga IV) | 1 | x | | | | | |

2 | | | x | | | |

3 | | x | | | | |

4 | x | | | | | |

5 | x | | | | | |

6 | x | | | | | |

7 | x | | | | | |

8 | | | | x | | |

9 | | | x | | | |

Särskild rapport nr 7/2008 Intelligent energi 2003–2006 (bilaga V) | 1 | | x | | | | |

2 | | x | | | | |

3 | | | x | | | |

4 | | x | | | | |

Särskild rapport nr 6/2007 om det tekniska biståndets ändamålsenlighet vid kapacitetsutveckling (bilaga VI) | 1 | | | | | | x |

2 | x | | | | | |

3 | | | x | | | |

4 | | x | | | | |

5 | | x | | | | |

6 | x | | | | | |

7 | | x | | | | |

8 | | | x | | | |

Särskild rapport nr 4/2009 Kommissionens förvaltning av icke-statliga aktörers deltagande i EG:s utvecklingssamarbete (bilaga VII) | 1 | x | | | | | |

2 | | x | | | | |

3 | | x | | | | |

4 | | x | | | | |

5 | | x | | | | |

6 | | x | | | | |

7 | | x | | | | |

Särskild rapport nr 16/2009 Europeiska kommissionens förvaltning av föranslutningsstödet till Turkiet (bilaga VIII) | 1 | | | x | | | |

2 | | | x | | | |

3 | | x | | | | |

4 | | x | | | | |

5 | | x | | | | |

6 | | x | | | | |

TOTALT | 51 | 13 | 22 | 9 | 1 | 2 | 4 |

--------------------------------------------------

BILAGA II

JORDBRUK: MINDRE GYNNADE OMRÅDEN

1. Särskild rapport nr 4/2003 handlade om jordbruksstöd till mindre gynnade områden.

"Genom stödordningen för mindre gynnade områden lämnas stöd till 55,8 % av EU:s jordbruksföretag. Det rör sig om ett arealstöd som skall kompensera för existerande svårigheter, t.ex. vad gäller jordbruksföretag som ligger i lågproduktiva jordbruksområden där en allt mer minskad verksamhet skulle innebära en fara för områdets livskraft. Den årliga kostnaden uppgår till cirka 2000 miljoner euro varav nästan 50 % finansieras med EU-medel."

(Källa: Informationsmeddelande ECA/03/11.)

2. Revisionsrätten granskade om stödordningen genomfördes på ett lagligt och korrekt sätt, om den övervakades på ett adekvat sätt och om det förelåg relevanta upplysningar om dess effekter och om åtgärder för att rätta till eventuella brister vidtogs i rätt tid.

3. Revisionsrätten rekommenderade

1) att man på nytt fullständigt och grundligt granskar den nuvarande klassificeringen av samtliga mindre gynnade områden (helt genomfört), och

2) att kommissionen i nära samarbete med medlemsstaterna utvecklar mer lämpade indikatorer för att identifiera mindre gynnade områden (till viss del genomfört).

Revisionsrätten underströk att

3) relevant information om stödordningens effekter bör tas fram (helt genomfört),

4) eventuella fall av systematisk överkompensation bör identifieras och förebyggande åtgärder vidtas (till viss del genomfört) och

5) att begreppet "god jordbrukarsed" ges en precis och verifierbar definition (inte relevant med nuvarande ramverk).

Revisionsrätten rekommenderade vidare att kommissionen borde

6) ta fram en förteckning över befintlig regional och lokal jordbrukarsed i samband med särskilda villkor för jordbruket (till största delen genomfört),

7) ge uttömmande riktlinjer för medlemsstaterna när det gäller utformandet av ett effektivt kontrollsystem (inte relevant med nuvarande ramverk),

8) se till att de kontroller som görs är effektiva (otillräckliga bevis [1]),

9) se till att medlemsstaterna följer god redovisningssed (otillräckliga bevis [2]),

10) se till att medlemsstaterna fullgör sina skyldigheter att lägga fram fullständig information i rätt tid (till största delen genomfört),

11) definiera relevanta indikatorer för övervakning av den (otillräckliga bevis [2]).

4. Revisionsrättens rekommendationer hade genomförts helt i två fall (1 och 3), till största delen i två fall (6 och 10) och till viss del i två fall (2 och 4). Två rekommendationer var inte tillämpliga med nuvarande ramverk (5 och 7), i tre fall (8, 9 och 11) hade kommissionen lämnat otillräckliga bevis eller så hade revisionsrättens revisorer inte gjort någon slutlig bedömning på grund av revisionens begränsade omfattning. Se bilaga I när det gäller genomförandet.

5. I följande punkter diskuteras de viktigaste punkterna från revisionsrättens uppföljning.

KLASSIFICERING AV MINDRE GYNNADE OMRÅDEN

6. Revisionsrättens särskilda rapport om mindre gynnade områden offentliggjordes 2003, och det konstaterades att medlemsstaterna använde många olika slags indikatorer för att avgöra om områden ska betraktas som mindre gynnade, vilket kan ha lett till att stödmottagare har behandlats olika.

7. Rådets förordning (EG) nr 1698/2005 om stöd för landsbygdsutveckling från Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling [3] hade en striktare definition för klassificering av mindre gynnade områden. Men eftersom denna definition inte trädde i kraft beslutade rådet att behålla det tidigare systemet för mindre gynnade områden och bad kommissionen att följa upp översynen och planera för införandet av ett nytt system 2010. Dock infördes inget nytt system 2010 och därför påverkas fortfarande fastställandet av mindre gynnade områden av de brister som revisionsrätten identifierade 2003.

ÖVERKOMPENSATION/DEFINITION AV REGIONER

8. Rekommendationen om att undersöka hur eventuell överkompensation kan identifieras och förebyggas behandlades endast till viss del. Medlemsstaterna är fortfarande inte skyldiga att se till att organ eller avdelningar tillhandahåller lämplig expertis, som är funktionellt oberoende av dem som beräknar betalningarna, för att bekräfta att betalningarna är korrekta, såsom är obligatoriskt för andra landsbygdsutvecklingsåtgärder.

9. Kommissionen lade i oktober 2011 fram sitt lagförslag till landsbygdsutveckling för den nya programperioden 2014–2020/den nya programperioden 2014–2020 för landsbygdsutveckling som innehåller en ny definition av mindre gynnade områden, som bygger på biofysikaliska kriterier, och ett krav på att lämplig sakkunskap inhämtas från organ eller avdelningar som garanterat saknar anknytning till de enheter som beräknar betalningar.

GOD JORDBRUKSSED

10. När det gäller definitionen av "god jordbrukssed" [4] hänvisar förordning (EG) nr 1698/2005 inte längre till detta krav som en skyldighet för jordbrukare. Efter reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken 2003 ska jordbrukarna uppfylla tvärvillkor, med vilket avses föreskrivna verksamhetskrav samt god jordbrukshävd och goda miljöförhållanden. Detta är minimikraven för att få betalningar för mindre gynnade områden enligt den nuvarande ramen.

11. Inom ramen för sina årliga finansiella revisioner inför revisionsförklaringen har revisionsrätten upprepade gånger identifierat att betalningar för mindre gynnade områden ("stöd för naturbetingade svårigheter" inom de nuvarande åtgärderna 211 och 212) ofta innehåller fel. Revisionsrätten granskar även medlemsstaternas kontrollsystem inför revisionsförklaringen och har regelbundet identifierat brister med avseende på mindre gynnade områden.

[1] Det gjordes inga besök i medlemsstaterna för denna uppföljning.

[2] Se fotnot 1.

[3] EUT L 277, 21.10.2005, s. 1.

[4] Ramen för tvärvillkor (god jordbrukshävd och goda miljöförhållanden + föreskrivna verksamhetskrav) kan i allmänhet jämföras med god jordbrukshävd.

--------------------------------------------------

BILAGA III

JORDBRUK: PRODUKTIONSSTÖD FÖR BOMULL

1. Särskild rapport nr 13/2003 handlade om produktionsstöd för bomull.

"Inom EU odlas bomull nästan enbart i Grekland och Spanien. Efter skörden avskiljs fibrerna från frön och restmaterial genom en process kallad rensning. Årsproduktionen av orensad bomull uppgår för närvarande till omkring 1,6 miljoner ton vilket ger en avkastning på 0,5 miljoner ton rensad bomull. Denna produktionsnivå täcker cirka 47 % av EU:s interna behov. Mellanskillnaden täcks av import som förs in i gemenskapen skatte- och avgiftsfritt."

(Källa: Informationsmeddelande ECA/03/020.)

2. I sin särskilda rapport bedömde revisionsrätten övervakningen av hur stödordningen fungerade i medlemsstaterna, om stödordningen var ett effektivt och ändamålsenligt sätt att ge stöd till bomullsproducenter, stödordningens inverkan på produktion, kvaliteten på producerad bomull, produktion av alternativa grödor och miljön, tillförlitligheten i medlemsstaternas system för intern kontroll och lagligheten och korrektheten när det gäller betalningar som gjorts inom ramen för stödordningen.

REVISIONSRÄTTENS REKOMMENDATIONER

3. Revisionsrätten rekommenderade att kommissionen utnyttjar den föreslagna reformen och behandlar brister i stödordningen och då särskilt

1) beaktar att stödet till bomull är relativt attraktivt och vilken effekt stödet har på producerade kvantiteter (helt genomfört),

2) överväger att införa en mekanism som säkerställer budgetneutralitet (helt genomfört),

3) ser över de ekonomiska arrangemangen för rensningsföretag (helt genomfört),

4) undersöker effektiviteten hos det incitament som erbjuds för att förbättra kvaliteten på den producerade bomullen (till största delen genomfört),

5) tar fram uppgifter om bomullsproduktionens negativa inverkan på miljön (till största delen genomfört),

6) ser till att kontrollerna medger insyn, är välgrundade och tillämpas på ett konsekvent sätt (till största delen genomfört).

4. Revisionsrättens uppföljning visade att kommissionen hade genomfört alla sex rekommendationerna, de tre första helt och de tre följande till största delen. Se bilaga I när det gäller genomförandet.

5. I följande punkter diskuteras de viktigaste punkterna från revisionsrättens uppföljning.

REFORMEN AV STÖDORDNINGEN

6. Sedan revisionsrättens särskilda rapport om produktionsstöd 2003 har EU:s bomullsstöd väsentligt reformerats och reformerna har lett till viktiga ändringar av stödordningen för bomull. Framförallt har den delvis integrerats i systemet med samlat gårdsstöd och omstruktureringsstöd har införts till rensningsindustrin. När revisionsrätten gjorde den tidigare revisionen betalades stödet till rensningsföretagen, vilket innebar att odlarna endast indirekt fick nytta av det. Produktionsstödet togs bort 2006 och bomullsodlarna fick stödrättigheter inom systemet med samlat gårdsstöd motsvarande 65 % av det tidigare stödet. Dessutom infördes ett grödspecifikt stöd varigenom 35 % av det ursprungliga stödet betalas till alla jordbrukare som odlar bomull. Sedan 2008 finansieras nationella omstruktureringsprogram från EU:s budget för att underlätta omstruktureringen av bomullsrensningsindustrin och förbättra kvaliteten på och marknadsföringen av den bomull som produceras.

7. Även om kommissionen har åtgärdat de flesta punkterna måste den

fortsätta övervaka omstruktureringen av rensningsindustrierna i de största producentländerna (Spanien och Grekland) – se rekommendation 3 ovan,

övervaka ändamålsenligheten i den kvalitetsåtgärd som infördes efter reformen och som bygger på artikel 69 i förordning (EG) nr 1782/2003 [1] (Spanien) – se rekommendation 4 ovan,

följa upp att miljökraven uppfylls – se rekommendation 5 ovan,

se till att övervaka att kontrollerna tillämpas korrekt, även när det gäller bomullsproduktionen inom ramen för den reformerade stödordningen för bomull (arealstöd för bomull och systemet med samlat gårdsstöd) i medlemsstaterna – se rekommendation 6 ovan.

[1] Rådets förordning (EG) nr 1782/2003 av den 29 september 2003 om upprättande av gemensamma bestämmelser för system för direktstöd inom den gemensamma jordbrukspolitiken och om upprättande av vissa stödsystem för jordbrukare och om ändring av förordningarna (EEG) nr 2019/93, (EG) nr 1452/2001, (EG) nr 1453/2001, (EG) nr 1454/2001, (EG) nr 1868/94, (EG) nr 1251/1999, (EG) nr 1254/1999, (EG) nr 1673/2000, (EEG) nr 2358/71 och (EG) nr 2529/2001 (EUT L 270, 21.10.2003, s. 1).

--------------------------------------------------

BILAGA IV

JORDBRUK: HÅLLBARHETEN I OCH KOMMISSIONENS FÖRVALTNING AV PROJEKT INOM LIFE-NATUR

1. Särskild rapport nr 11/2009 handlade om hållbarheten i och kommissionens förvaltning av projekt inom Life-Natur.

I denna särskilda rapport bedömer Europeiska revisionsrätten om kommissionens förvaltning av de bidrag som betalades ut till projekt inom Life-Natur var ändamålsenlig när det gällde resultatens hållbarhet. Life-Natur, en del av Life, samfinansierar projekt i medlemsstaterna, framför allt när det gäller Natura 2000-områden, till förmån för bevarandet av arter och livsmiljöer.

(Källa: Informationsmeddelande ECA/09/49.)

2. Revisionsrätten undersökte om det omarbetade urvalsförfarandet innebar att projektens förväntade hållbarhet prioriterades, om projekten genomfördes och övervakades på lämpligt sätt, om kommissionen såg till att information om projektresultat och gjorda erfarenheter fick en tillfredsställande spridning och om kommissionen följde upp projekt och bedömde deras resultat på lång sikt.

3. Revisionsrätten rekommenderade att kommissionen borde

1) se över sin urvalsmodell (helt genomfört),

2) ge företräde åt projektförslag inom Life-Natur via urvalsmodellen (till viss del genomfört),

3) undersöka sätt att förkorta urvalsförfarandet (till största delen genomfört).

Revisionsrätten rekommenderade även att kommis- sionen

4) förbättrar projektövervakningen (helt genomfört),

5) tar fram lämpliga indikatorer och kriterier (helt genomfört).

När det gäller kommunikation rekommenderade revisionsrätten att kommissionen

6) ser över sin strategi och verksamhet och sina verktyg när det gäller kommunikation (helt genomfört),

7) kräver att stödmottagarna tillhandahåller mer tekniska uppgifter om de metoder som använts, lärdomar som dragits och bästa praxis (helt genomfört).

Revisionsrätten rekommenderade också att

8) bidragsöverenskommelserna bör innebära att stödmottagarna förbinder sig att upprätthålla projektresultaten under en minimiperiod efter det att projektet har avslutats (inte genomfört),

9) kommissionen bör överväga att införa ett system för uppföljning när det gäller "finansiering efter Life" (till viss del genomfört).

4. Fem av de nio rekommendationerna var helt genomförda (1 och 4–7), däribland dem som gällde översynen av urvalsmodeller, projektgenomförandet (övervakning, indikatorer och kriterier) och spridningen av resultat. En hade genomförts till största delen (3), två hade genomförts till viss del (2 och 9) och en hade inte genomförts (8). Se bilaga I när det gäller genomförandet.

5. I följande punkter diskuteras de viktigaste punkterna från revisionsrättens uppföljning.

URVALSFÖRFARANDE

6. Kommissionen accepterade att se över urvalsförfarandet för att förkorta det och göra hållbarhetskriteriet synligare för den del som gäller natur och biologisk mångfald. Handledningen för utvärdering har skrivits om och två separata förfaranden har införts (Miljö-Natur). Dock är fortfarande det kriterium som gäller "hållbarhet" ett delkriterium under "bidrag till de allmänna målen för Life+" utan egen viktning. Kommissionen måste därför fastställa ett separat urvalskriterium för hållbarhet.

GENOMFÖRANDE AV PROJEKT

7. I projektutvärderingsformuläret har kommissionen infört ett avsnitt kallat "Bedömning av projektresultat" i syfte att förbättra projektövervakningen. Det har även införts striktare krav på förvaltningsplanerna i de allmänna bestämmelserna och riktlinjerna för sökande. När det gäller indikatorer har kommissionen föreslagit att nästa Life-förordning ska innehålla en heltäckande uppsättning indikatorer.

SPRIDNING AV INHÄMTAD KUNSKAP

8. Den framtida skyldigheten för stödmottagare att nätverka innebär en förbättring när det gäller spridningen av projektresultat. Uppdaterade sammanfattningar av projekt har även lagts ut på internet.

LÅNGSIKTIG FÖRVALTNING AV PROJEKTRESULTAT

9. Ett system för uppföljning av "finansieringen efter Life" håller på att införas. Kommissionen har utarbetat en metod för efterhandsövervakning av Life för minst 15 Life-Natur projekt varje år. Den rekommendation som handlade om att stödmottagare ska förbinda sig att upprätthålla projektresultaten (minst fem år efter det att projektet har avslutats) har dock inte behandlats efter ett negativt yttrande från kommissionens rättstjänst.

--------------------------------------------------

BILAGA V

ENERGI: INTELLIGENT ENERGI 2003–2006

1. Särskild rapport nr 7/2008 handlade om Intelligent energi 2003–2006.

"IEE-programmet (Intelligent energi – Europa) för 2003–2006 hade en budget på 250 miljoner euro för att främja energieffektivitet, användning av förnybara energikällor och diversifiering av energislagen. Pengarna användes till att stödja nära 450 projekt där mer än 1700 organ deltog. Programmet främjade utbyte av erfarenheter och kunskaper snarare än det främjade utveckling av ny teknik."

(Källa: Informationsmeddelande ECA/08/18.)

2. Revisionsrätten undersökte hur kommissionen fördelade IEE-medlen, hur kommissionen övervakade och utvärderade programmet, hur höga de administrativa kostnaderna var för programmet och vilken betydelse genomförandeorganet hade för hur programmet förvaltades.

3. Revisionsrätten rekommenderade att

1) programförslag bör grunda sig på en tydligt utformad politik och visa på det samband som förväntas finnas mellan kostnad, output och effekt (till största delen genomfört),

2) övervakningen höjer sig över de enskilda projekten och bidrar till att ge en helhetsbild av programmet (till största delen genomfört),

3) utvärderingen av program bör maximera nyttan av dem (till viss del genomfört),

4) det bör finnas en mer systematisk registrering och analys av uppgifter om programmens administrativa kostnader (till största delen genomfört).

4. Vid genomgången konstaterades att tre rekommendationer hade genomförts till största delen (1, 2 och 4) och att en hade genomförts till viss del (3). Se bilaga I när det gäller genomförandet.

5. I följande punkter diskuteras de viktigaste punkterna från revisionsrättens uppföljning.

SAMBAND MELLAN KOSTNAD, OUTPUT OCH EFFEKT

6. I sitt svar på den särskilda rapporten accepterade granskningsobjektet att det fanns ett behov av en tydligt utformad policymodell som visar på sambandet mellan kostnad, output och effekt när det gäller IEE. Kommissionen ansåg emellertid att det fanns en sådan policymodell för varje programområde och att det därför inte behövdes några ytterligare åtgärder.

7. Vid genomgången konstaterades emellertid att kommissionen och genomförandeorganet för konkurrenskraft och innovation hade infört ett förbättrat system med indikatorer för att mäta programmets övergripande effekt, att de finansierade åtgärderna är mer fokuserade och att det också har gjorts grundligare behovsanalyser av centrala insatsområden. Dock måste prioriteringen av finansierade åtgärder ägnas uppmärksamhet, och kopplingen mellan kostnad, output och effekt när det gäller centrala insatsområden inom IEE II är fortfarande svår att fastställa.

BÄTTRE ARRANGEMANG FÖR ÖVERVAKNING OCH UTVÄRDERING

8. Kommissionen åtog sig att delvis genomföra denna rekommendation om bättre övervakning och utvärdering av program och bättre användning av utvärderingsresultat vid planeringen av framtida åtgärder.

Trots detta gör inte övervakningen och utvärderingen av program det lättare att mäta programmets effekt: till exempel gav inte de årliga genomföranderapporterna, som finns för 2008 till 2010, någon information om programmets (eller dess projekts) resultat eller effekt. Programmen har utvärderats i enlighet med de rättsliga kraven men fler långtidsutvärderingar kunde ha gjorts.

SYSTEMATISK ÖVERVAKNING AV DE ADMINISTRATIVA KOSTNADERNA FÖR PROGRAMMEN

9. Uppföljningsgranskningen visade att kommissionen på olika sätt hade försökt minska den administrativa bördan för både genomförandeorganet och stödmottagarna. Kommissionen och genomförandeorganet för konkurrenskraft och innovation har infört flera förenklingar för att minska de administrativa kostnaderna och särskilt stödmottagarnas administrativa börda. Revisionsrättens slutsats var att även om det i de flesta fall inte är möjligt att kvantifiera de pengar eller den tid som sparats är det sannolikt att åtgärderna leder till effektivitetsvinster.

--------------------------------------------------

BILAGA VI

EXTERNA ÅTGÄRDER: DET TEKNISKA BISTÅNDETS ÄNDAMÅLSENLIGHET FÖR UTVECKLINGSLÄNDER

1. Särskild rapport nr 6/2007 handlade om det tekniska biståndets ändamålsenlighet vid kapacitetsutveckling.

"Tekniskt bistånd är en resurs som används i många utvecklingsprojekt och utvecklingsprogram av olika slag och som kan definieras som experter som anlitas för överföring av know-how och kompetens och för uppbyggnad och stärkande av institutioner. Under de senaste åren har det i allt större utsträckning använts för att stödja kapacitetsutveckling vid centrala och lokala offentliga myndigheter i mottagarländerna på områden som bland annat förvaltning av offentliga medel, hälsa och utbildning. Denna förskjutning av fokus mot hur de offentliga myndigheterna fungerar är ett resultat av en ökande medvetenhet hos givare, bland annat Europeiska unionen, om att bristande institutionell kapacitet är ett grundläggande hinder för hållbar utveckling."

(Källa: Informationsmeddelande ECA/07/32.)

2. Revisionsrätten undersökte hur kommissionen såg till att tekniskt bistånd bidrog till institutionell kapacitetsutveckling i mottagarländerna. Den gjorde detta genom att bedöma kommissionens strategi för kapacitetsutveckling och användning av tekniskt bistånd samt av dess förvaltning av utformningen och genomförandet av tekniskt bistånd inom kapacitetsutvecklingsprojekt.

3. Revisionsrätten rekommenderade att kommissionen borde

1) i sina landstrategidokument göra en heltäckande och strukturerad analys av befintliga brister i den institutionella kapaciteten och av behoven av kapacitetsutveckling (otillräckliga bevis),

2) utveckla riktlinjer för tekniskt bistånd (helt genomfört).

Revisionsrätten underströk att

3) utformningen av kapacitetsutvecklingsprojekt bör förbättras (till viss del genomfört),

4) de förfaranden som styr projektförberedelserna och projektstarten bör ses över (till största delen genomfört),

5) utvärderingskriterierna bör ses över (till största delen genomfört),

6) fler alternativ bör övervägas när det gäller upphandling (helt genomfört).

I enlighet med åtagandena i Parisdeklarationen rekommenderade revisionsrätten att kommissionen borde

7) öka användningen av tekniskt bistånd genom samordnade program (till största delen genomfört), som 8) systematiskt bör bedömas (till viss del genomfört).

4. Kommissionen har helt genomfört två rekommendationer (2 och 6), tre till största delen (4, 5 och 7) och två till viss del (3 och 8). I ett fall (rekommendation 1 som gällde behovet av heltäckande och strukturerad analys) var bevisen otillräckliga för att revisionsrätten skulle kunna dra en slutsats om dess genomförande. Se bilaga I när det gäller genomförandet.

5. I följande punkter diskuteras de viktigaste punkterna från revisionsrättens uppföljning.

KAPACITETSUTVECKLING

6. Efter offentliggörandet av särskild rapport nr 6/2007 gjorde kommissionen stora ansträngningar för att reformera sin metod för tekniskt samarbete [1] genom att anta och genomföra den så kallade grundstrategin. Strategin är en del av bredare EU-åtgärder för att genomföra Parisdeklarationen om bidragseffektivitet och syftar till att förbättra EU-stödets ändamålsenlighet i fråga om kapacitetsutveckling. Strategin har anammat och införlivat merparten av revisionsrättens rekommendationer.

7. På strateginivå har kommissionen informerat revisionsrätten om att nya riktlinjer för programplaneringen av EU:s externa åtgärder för perioden 2014–2020 nu håller på att utarbetas och att frågan om kapacitetsutveckling kommer att lyftas fram. Frågan kommer även att behandlas i de kommande riktlinjerna för budgetstöd.

8. På insatsnivå innebär reformen att det har införts ett antal vägledande principer och detaljerade riktlinjer och verktyg för tillhandahållande av tekniskt samarbete, inbegripet kvalitetskriterier som även ska användas för övervakning och utvärdering av åtgärder.

9. Kommissionens analys av de tillgängliga uppgifterna för de första 18 månader som dessa riktlinjer har tillämpats visar att två av tre insatser som bedömdes med avseende på det tekniska samarbetets relevans anses uppfylla kvalitetskriterierna i reformen av det tekniska samarbetet. För omkring 20 % av projekten har dock inte det tekniska samarbetet bedömts, och formuläret för kvalitetsbedömning av det tekniska samarbetet används endast för vartannat projekt med tekniskt samarbete. Detta innebär att det finns utrymme för att förbättra den faktiska omfattningen av genomförandet av de olika verktygen, riktlinjerna och kvalitetskriterierna och på omfattningen av rapporteringen om dem, i synnerhet på landsnivå.

SYSTEMATISK BEDÖMNING AV TEKNISKT BISTÅND

10. Även om kommissionen anser att prestationsbedömningar av experter och företag som arbetar med tekniskt samarbete kan vara till nytta vid utvärderingen av anbud uppstår svårigheter på grund av kravet på skydd av personuppgifter, vilket har lett till att kommissionen har beslutat att inte systematiskt utvärdera hur enskilda konsulter fungerar. Revisionsrättens slutsats var därför att det fortfarande är svårt att göra välgrundade utvärderingar och urval av tekniskt bistånd.

[1] Tekniskt samarbete används för olika åtgärder som syftar till att förbättra kapaciteten för enskilda individer eller organisationer. Tekniskt bistånd används för den personal som deltar i genomförandet och förvaltningen av tekniskt samarbete.

--------------------------------------------------

BILAGA VII

EXTERNA ÅTGÄRDER: ICKE-STATLIGA AKTÖRERS DELTAGANDE I EG:S UTVECKLINGSSAMARBETE

1. Särskild rapport nr 4/2009 handlade om icke-statliga aktörers deltagande i EG:s utvecklingssamarbete.

"Icke-statliga aktörer blir allt viktigare i utvecklingssamarbetet. Termen icke-statliga aktörer omfattar alla aspekter av samhället som inte är en del av den privata sektorn eller staten. På området för utvecklingssamarbete omfattar icke-statliga aktörer enskilda organisationer och också lokala organisationer, jordbruksorganisationer, företags- eller branschorganisationer, miljögrupper, universitet, fackföreningar, handelskammare och stiftelser och även kyrkor och trossamfund. Termen icke-statliga aktörer används ofta som en synonym till organisationer i det civila samhället, och det är den betydelsen som används i rapporten."

(Källa: Informationsmeddelande ECA/09/23.)

2. Revisionsrätten bedömde om kommissionen i tillräcklig grad såg till att icke-statliga aktörer deltog på ett ändamålsenligt sätt i utvecklingssamarbetet, hade effektiva förvaltningssystem som garanterade att de verksamheter som genomfördes av icke-statliga aktörer var relevanta och sannolikt skulle åstadkomma förväntade resultat och i tillräcklig grad hade sett till att icke-statliga aktörer fick stöd till kapacitetsuppbyggnad.

3. Revisionsrätten rekommenderade att kommissionen borde

1) ge mer och bättre vägledning om sina förfaranden för att få icke-statliga aktörer att delta i utvecklingssamarbetet (helt genomfört),

2) fortsätta att genomföra de åtgärder som redan har vidtagits för att förbättra förfarandet för inbjudan att lämna förslag (till största delen genomfört),

3) bättre rikta delegationernas övervakning och stöd (till största delen genomfört),

4) se till att både delegationen och personalen vid de icke-statliga aktörerna får tillräcklig vägledning om resultatindikatorerna (till största delen genomfört),

5) överväga att använda en kombination av instrument (och inte bara projekt) när den arbetar med icke-statliga aktörer för att förbättra att hållbarheten (till största delen genomfört),

6) utarbeta en strategi för kapacitetsuppbyggnad hos icke-statliga aktörer i länder i Asien och Latinamerika (ALA) och se över den skillnad i metod som används i länderna i Afrika, Västindien och Stilla havet (AVS) respektive ALA-länderna (till största delen genomfört),

7) undersöka andra sätt att uppfylla politiska mål avseende kapacitetsuppbyggnad, till exempel användning av partnerskapsavtal, finansiering från flera givare, och bidrag som betalas vidare för att bättre nå gräsrotsorganisationer (till största delen genomfört).

4. Kommissionen har helt genomfört den första rekommendationen om att anstränga sig mer för att stärka relevanta icke-statliga aktörers deltagande och till största delen genomfört de sex övriga rekommendationerna. Se bilaga I när det gäller genomförandet.

5. I följande punkter diskuteras de viktigaste punkterna från revisionsrättens uppföljning.

VÄGLEDNING OM ATT GÖRA ICKE-STATLIGA AKTÖRER DELAKTIGA I UTVECKLINGSSAMARBETET

6. Sedan den särskilda rapporten offentliggjordes har kommissionen tagit olika initiativ för att stärka de icke-statliga aktörernas delaktighet i EU:s externa samarbete genom kontrakt om genomförande av utvecklingsstöd från EU. Ett viktigt initiativ var den så kallade strukturerade dialog som organiserades från mars 2010 till maj 2011 och som samlade de viktigaste aktörerna inom europeisk utvecklingspolitik.

7. Samtidigt med dialogen inrättade kommissionen Civil Society Helpdesk (Cisoch) som är en central åtkomstpunkt för det civila samhällets verksamhet när det gäller utvecklingsstöd. Genom Cisoch finns nu ett verktyg för e-lärande som är tillgängligt för personal vid icke-statliga organisationer och EU-personal.

FÖRBÄTTRAT FÖRFARANDE FÖR INBJUDAN ATT LÄMNA FÖRSLAG

8. Sedan 2009 har kommissionen vidareutvecklat databasen med registreringstjänsten online (Pador) som innehåller potentiella sökande till inbjudan att lämna förslag. Icke-statliga aktörer och offentliga förvaltningar, även lokala myndigheter, registrerar nu sig själva och uppdaterar sina egna uppgifter. Den strukturerade dialogen ledde till tolv förslag om att göra systemet för inbjudan att lämna förslag mer ändamålsenligt eller införa alternativa urvalsmetoder när så är möjligt med som främsta mål ett snabbare och bättre inriktat stöd. Det nya tillvägagångssättet kräver dock ytterligare ansträngningar i form av utbildning, kommunikation, samordning, enkäter om de icke-statliga organisationerna och vägledning.

ÖVERVAKNING OCH STÖD FRÅN EU-DELEGATIONER

9. Kommissionen har utvidgat EU-delegationernas användning av enkäter inriktade på det civila samhällets aktörer. När denna uppföljning gjordes (december 2011) höll kommissionen på att utarbeta riktlinjer och metoder för att ge stöd till delegationerna genom Cisoch. I de partnerländer där den politiska situationen tillåter det behöver emellertid EU-delegationerna ytterligare utveckla sina enkäter om det civila samhällets aktörer. Det krävs också ytterligare ansträngningar för att få med fler små organisationer och gräsrotsorganisationer som genomför projekt i övervakningssystemet.

VÄGLEDNING OM RESULTATINDIKATORER

10. Med hjälp av indikatorerna i de förvaltningsrapporter om externt bistånd (EAMR) som EU-delegationerna lämnar in började kommissionen 2011 samla in uppgifter om antalet aktiviteter som utförs av icke-statliga aktörer, vilket återspeglar deras deltagande i planeringen och genomförandet av EU-stöd. Kommissionens avsikt är att på detta sätt inleda en regelbunden kvantitativ och kvalitativ uppföljning av de icke-statliga aktörernas delaktighet i partnerländerna.

11. Efter införandet av den strukturerade dialog som leddes från kommissionens högkvarter införs dessutom nu en liknande process vid delegationerna.

ICKE-STATLIGA AKTÖRERS KAPACITETSUTVECKLING

12. Kommissionen har nyligen vidtagit åtgärder för att förbättra den finansiella och operativa förvaltningen av det EU-stöd som ges till icke-statliga aktörer. Kommissionen behöver dock fundera ytterligare över strategier för att göra de icke-statliga aktörerna delaktiga i de allmänna och sektorsuppdelade budgetinstrumenten. På grundval av systematiska analyser av uppgifter i förvaltningsrapporterna om externt bistånd bör nya strategier utformas för att förbättra de geografiska programmen som måste förbli den centrala källan för stöd till det civila samhället i partnerländerna.

13. De icke-statliga aktörernas fulla delaktighet i EU:s utvecklingspolitik är dock fortfarande ett mål på medellång eller lång sikt vars uppfyllelse i stor utsträckning avgörs av de lokala förutsättningarna. Även om några milstolpar redan har uppnåtts krävs det förbättringar och nya steg för att konsolidera de framsteg som har gjorts.

14. Det krävs nu ytterligare ansträngningar och initiativ för att genomföra strategierna på ett ändamålsenligt sätt, i synnerhet i länderna i Asien och Latinamerika.

FÖRBÄTTRA HÅLLBARHETEN GENOM ATT KOMBINERA INSTRUMENT

15. För att sjösätta en ny "kombination" av instrument måste reformen av systemet för inbjudan att lämna förslag avslutas. Kommissionen måste även ytterligare utvidga granskningen av avslutade projekt genom systemet med resultatorienterad uppföljning.

PLANERING OCH STRATEGI

16. Kommissionen har tagit lämpliga initiativ för att skräddarsy sina olika finansiella instrument till de många varierande och komplexa situationer den möter i mottagarländerna. De föreslagna ändringarna går i rätt riktning men kommissionen måste fortfarande se till att de genomförs på ett ändamålsenligt sätt.

--------------------------------------------------

BILAGA VIII

EXTERNA ÅTGÄRDER: FÖRANSLUTNINGSSTÖD TILL TURKIET

1. Särskild rapport nr 16/2009 handlade om föranslutningsstöd till Turkiet.

Europeiska revisionsrätten har gjort en bedömning av hur väl kommissionen förvaltade det finansiella föranslutningsstödet till Turkiet. Föranslutningsstödet finansierar genomförandet av projekt som syftar till att stödja Turkiet i dess ansträngningar att uppfylla villkoren för anslutning till Europeiska unionen.

(Källa: Informationsmeddelande ECA/10/02.)

2. Revisionsrätten granskade om Europeiska kommissionen såg till att EU-stödet gick till de projekt som gav mest mervärde när det gällde att uppnå prioriteringarna i EU:s partnerskap för anslutning, att systemet för decentraliserat genomförande ledde till att projektoutput och projektmål uppnåddes framgångsrikt och i rätt tid samt att det fanns ett ändamålsenligt system för uppföljning och utvärdering av resultaten.

3. Revisionsrätten rekommenderade följande korrigerande åtgärder: Kommissionen borde

1) förbättra projektövervakningen (till viss del genomfört),

2) fastställa de strategiska mål där EU:s ekonomiska stöd skulle ge mest mervärde (till viss del genomfört),

3) ta fram mer realistiska tidsramar för målen (till största delen genomfört),

4) förbättra projektens utformning och genomförande (till största delen genomfört),

5) se till att resultaten av enskilda projekt övervakas, utifrån tydliga mål och lämpliga indikatorer, så att deras bidrag till att uppnå de strategiska målen kan uppvisas (till största delen genomfört).

Vidare borde kommissionen

6) inleda en utvärdering av hela programmet för föranslutningsstöd till Turkiet (till största delen genomfört).

4. Kommissionen har till största delen genomfört fyra rekommendationer (3, 4, 5 och 6) och två rekommendationer (1 och 2) till viss del. Se bilaga I när det gäller genomförandet.

5. I följande punkter diskuteras de viktigaste punkterna från revisionsrättens uppföljning.

FASTSTÄLLANDE AV PRIORITERADE STRATEGISKA MÅL

6. Eftersom partnerskapet för anslutning inte är tillräckligt tydligt när det gäller vilka prioriteringar som ska följas är det fleråriga vägledande planeringsdokumentet nu det viktigaste strategiska dokumentet som styr det ekonomiska stödet från instrumentet för stöd inför anslutningen. Det fleråriga vägledande planeringsdokumentet för 2011–2013 har förbättrats jämfört med den granskade versionen från 2007 genom att det fokuserar på en uppsättning delprioriteringar som ska finansieras med begränsade medel från instrumentet för stöd inför anslutningen. Det fleråriga vägledande planeringsdokumentet skulle dock kunna styra EU-finansieringen ännu bättre. Aggregeringsnivån begränsar fortfarande fastställandet av vilka prioriteringar som ska finansieras. Interventionslogiken garanterar fortfarande inte att EU-stödet styrs till projekt som ger mest mervärde när det gäller att uppnå prioriteringarna.

FÖRBÄTTRA PROJEKTENS UTFORMNING OCH GENOMFÖRANDE

7. Kommissionen fortsatte sina initiativ för att förbättra de turkiska institutionernas utformning och genomförande av projekten inom ramen för EU:s system för decentraliserat genomförande. Bland annat övervakade kommissionen kontinuerligt kvaliteten på programdokument och projektförslag under de olika stegen i processen och EU-ministeriet var mer delaktigt i kvalitetskontrollen av projektförslag. Behovsbedömningar gjordes obligatoriska och kontraktsplaneringen förbättrades. Trots den positiva utvecklingen av kvaliteten på projektformulär kvarstår det dock brister som gäller projektens utformning (till exempel fastställande av projektets syfte, resultat, insatser, indikatorer och villkor).

ÖVERVAKNING AV RESULTATEN AV ENSKILDA PROJEKT

8. Kommissionen började genast efter revisionen genomföra revisionsrättens rekommendationer om projektresultat. I de åtgärder som vidtogs 2008–2009 ingick systematiska uppföljningar av genomförandet och stickprovskontroller med en specifik checklista. Under 2011 inledde kommissionen sin reform för att förbättra övervakningssystemet i Turkiet. Trots detta är förbättringen av övervakningssystemet inte tillfredsställande eftersom grundläggande delar av rekommendationerna – såsom en slutrapport efter projektets slut – ännu inte har genomförts.

9. Till de kvarstående bristerna hör att indikatorer i projektansökansformuläret inte används för att visa hur projektets mål uppnås. Det sker fortfarande ingen systematisk rapportering av projektens utfall (resultat och inverkan) när varje projekt har avslutats och därefter med lämpliga mellanrum så att informationen om resultaten kan användas vid framtida planering.

10. Det hade inte funnits något system för efterhandsutvärdering av enskilda projekt eller av ändamålsenligheten i programmen som helhet när det gällde uppnåendet av prioriteringarna i partnerskapet för anslutning och att föra Turkiet närmare en anslutning till EU. Kommissionen gjorde en halvtidsutvärdering av stödet till Turkiet från 2005 till 2008, och en efterhandsutvärdering av inverkan och hållbarhet av föranslutningsstödet från 2002 till 2006 kommer att påbörjas 2013, när alla tillhörande projekt har genomförts och avslutats under 2012.

--------------------------------------------------

BILAGA IX

UPPFÖLJNING AV REVISIONSRÄTTENS SÄRSKILDA RAPPORTER 2005–2009

SKYDD OCH FÖRVALTNING AV NATURRESURSER

NUMMER OCH TITEL | UPPFÖLJNINGSÅTGÄRD |

Särskild rapport nr 3/2005 om landsbygdens utveckling: verifiering av utgifter för miljövänligt jordbruk | Uppföljning i särskild rapport nr 7/2011 |

Särskild rapport nr 7/2006 Investeringar i landsbygdsutveckling: leder de till att problemen i landsbygdsområden angrips på ett ändamålsenligt sätt? | |

Särskild rapport nr 8/2006 Växa med framgång? Ändamålsenligheten i Europeiska unionens stöd till verksamhetsprogram som genomförs av frukt- och grönsaksproducenter | |

Särskild rapport nr 4/2007 om fysiska kontroller och utbyteskontroller av exportbidragssändningar | |

Särskild rapport nr 7/2007 om kontroll-, inspektions- och sanktionssystemen när det gäller bestämmelserna för bevarande av gemenskapens fiskeresurser | Uppföljning i särskild rapport nr 12/2011 |

Särskild rapport nr 4/2008 om genomförandet av mjölkkvoter i de medlemsstater som anslöt sig till Europeiska unionen den 1 maj 2004 | |

Särskild rapport nr 8/2008 Är tvärvillkoren ändamålsenliga? | |

Särskild rapport nr 11/2008 Förvaltningen av Europeiska unionens stöd till offentlig lagring av spannmål | |

Särskild rapport nr 6/2009 Europeiska unionens livsmedelsstöd till de medborgare som har det sämst ställt i gemenskapen: en bedömning av de mål, medel och metoder som används | |

Särskild rapport nr 10/2009 Informationskampanjer och säljfrämjande åtgärder för jordbruksprodukter | |

Särskild rapport nr 11/2009 Hållbarheten i och kommissionens förvaltning av projekt inom Life-Natur | Uppföljning i denna rapport |

Särskild rapport nr 14/2009 Har de viktigaste målen för förvaltningsinstrumenten för marknaden för mjölk och mjölkprodukter uppnåtts? | |

STRUKTURPOLITIK, TRANSPORT OCH ENERGI

NUMMER OCH TITEL | UPPFÖLJNINGSÅTGÄRD |

Särskild rapport nr 1/2006 om Europeiska socialfondens bidrag för att motverka att elever slutar skolan i förtid | Uppföljning i årsrapporten för 2010 |

Särskild rapport nr 10/2006 om efterhandsutvärderingar av program omfattande mål 1 och mål 3 under perioden 1994–1999 (strukturfonderna) | Uppföljning i årsrapporten för 2010 |

Särskild rapport nr 1/2007 om genomförandet av halvtidsförfarandena – Strukturfonderna 2000–2006 | |

Särskild rapport nr 1/2008 om förfarandena för utredning och utvärdering av större investeringsprojekt under programperioderna 1994–1999 och 2000–2006 | |

Särskild rapport nr 3/2008 Europeiska unionens solidaritetsfond: Hur snabb, effektiv och flexibel är den? | |

Särskild rapport nr 7/2008 Intelligent energi 2003–2006 | Uppföljning i denna rapport |

Särskild rapport nr 12/2008 Det strukturpolitiska föranslutningsinstrumentet (Ispa), 2000–2006 | |

Särskild rapport nr 3/2009 Ändamålsenligheten i strukturåtgärdsutgifterna för rening av avloppsvatten avseende programperioderna 1994–1999 och 2000–2006 | |

Särskild rapport nr 7/2009 Förvaltningen av Galileoprogrammets utvecklings- och valideringsfas | Uppföljning i årsrapporten för 2010 |

Särskild rapport nr 17/2009 om de yrkesutbildningsåtgärder för kvinnor som medfinansieras av Europeiska socialfonden | |

EXTERNA ÅTGÄRDER

NUMMER OCH TITEL | UPPFÖLJNINGSÅTGÄRD |

Särskild rapport nr 2/2005 om EUF:s budgetstöd till AVS-länderna: kommissionens förvaltning av området "reformen av de offentliga finanserna" | Uppföljning i särskild rapport nr 11/2010 |

Särskild rapport nr 4/2005 om kommissionens förvaltning av det ekonomiska samarbetet mellan Asien och EU | |

Särskild rapport nr 3/2006 om Europeiska kommissionens humanitära bistånd efter tsunamin | Uppföljning i årsrapporten för 2009 |

Särskild rapport nr 4/2006 om investeringsprojekt inom Phareprogrammet i Bulgarien och Rumänien | |

Särskild rapport nr 5/2006 om Medaprogrammet | Uppföljning i årsrapporten för 2008 |

Särskild rapport nr 6/2006 om miljöaspekterna på kommissionens utvecklingsbistånd | Uppföljning i årsrapporten för 2009 |

Särskild rapport nr 5/2007 om kommissionens förvaltning av Cardsprogrammet | Uppföljning i särskild rapport nr 12/2009 |

Särskild rapport nr 6/2007 om det tekniska biståndets ändamålsenlighet vid kapacitetsutveckling | Uppföljning i denna rapport |

Särskild rapport nr 6/2008 om Europeiska kommissionens återanpassningsstöd efter tsunamin och orkanen Mitch | |

Särskild rapport nr 9/2008 EU-stödets ändamålsenlighet på området för frihet, säkerhet och rättvisa i Vitryssland, Moldavien och Ukraina | Uppföljning i årsrapporten för 2010 |

Särskild rapport nr 10/2008 EG:s utvecklingsbistånd till hälso- och sjukvård i Afrika söder om Sahara | Uppföljning i årsrapporten för 2010 |

Särskild rapport nr 4/2009 Kommissionens förvaltning av icke-statliga aktörers deltagande i EG:s utvecklingssamarbete | Uppföljning i denna rapport |

Särskild rapport nr 12/2009 Måluppfyllelse i kommissionens projekt på området rättsliga och inrikes frågor för västra Balkan | |

Särskild rapport nr 15/2009 EU-stöd som genomförs via FN-organisationer: beslutsfattande och övervakning | Uppföljning i särskild rapport nr 3/2011 |

Särskild rapport nr 16/2009 Europeiska kommissionens förvaltning av föranslutningsstödet till Turkiet | Uppföljning i denna rapport |

Särskild rapport nr 18/2009 Ändamålsenligheten i EUF-stödet till regional ekonomisk integration i Öst- och Västafrika | |

INKOMSTER, FORSKNING OCH INRE POLITIK SAMT EUROPEISKA UNIONENS ORGAN

NUMMER OCH TITEL | UPPFÖLJNINGSÅTGÄRD |

Särskild rapport nr 1/2005 om förvaltningen av Europeiska byrån för bedrägeribekämpning OLAF | Uppföljning i särskild rapport nr 2/2011 |

Särskild rapport nr 5/2005 Utgifter för tolkning vid parlamentet, kommissionen och rådet | |

Särskild rapport nr 9/2006 om utgifter för översättning vid kommissionen, parlamentet och rådet | |

Särskild rapport nr 11/2006 om gemenskapens transiteringssystem | |

Särskild rapport nr 2/2007 om institutionernas utgifter för fastigheter | |

Särskild rapport nr 3/2007 om förvaltningen av Europeiska flyktingfonden (2000–2004) | |

Särskild rapport nr 8/2007 om administrativt samarbete i fråga om mervärdesskatt | |

Särskild rapport nr 9/2007 om utvärderingen av EU:s ramprogram för forskning, teknisk utveckling och demonstration (FoTU) – skulle kommissionens tillvägagångssätt kunna förbättras? | |

Särskild rapport nr 2/2008 om bindande klassificeringsbesked (BKB) | Uppföljning i årsrapporten för 2010 |

Särskild rapport nr 5/2008 Unionens tillsynsmyndigheter: att uppnå resultat | |

Särskild rapport nr 1/2009 Bankverksamhet i Medelhavsområdet inom ramen för Meda-programmet och de föregående protokollen | |

Särskild rapport nr 5/2009 Kommissionens likviditetsförvaltning | |

Särskild rapport nr 8/2009 Expertnätverk och integrerade projekt i gemenskapens forskningspolitik – uppnåddes målen? | |

Särskild rapport nr 9/2009 Effektiviteten och ändamålsenligheten i den rekrytering som Europeiska rekryteringsbyrån utför | |

Särskild rapport nr 13/2009 Delegering av genomförandeuppgifter till genomförandeorgan: ett framgångsrikt alternativ? | |

--------------------------------------------------

BILAGA X

METOD

1. Den största effekten av revisionsrättens arbete för att förbättra den ekonomiska förvaltningen uppnås genom dess offentliggjorda rapporter. Revisionsrättens arbete bidrar även genom själva revisionsprocessen. Alla revisioner leder till att detaljerade granskningsresultat skickas till granskningsobjektet för bekräftelse av att revisionsrättens iakttagelser är korrekta. Därefter följer ett så kallat kontradiktoriskt förfarande om den slutliga texten i revisionsrapporten. När rapporterna offentliggörs publiceras svaren från granskningsobjekten – oftast kommissionen – tillsammans med rapporterna. I många av dessa svar medger granskningsobjektet de problem som revisionsrätten har identifierat i sina granskningsresultat och föreslår åtgärder som det tänker vidta för att komma till rätta med dem.

2. Generellt undersöks i de särskilda rapporterna de system, program och organisationer som berörs av genomförandet av EU:s budget (eller av budgeten för Europeiska utvecklingsfonden) avseende en eller flera av de tre aspekterna för sund ekonomisk förvaltning: sparsamhet, effektivitet och ändamålsenlighet.

3. Att bedöma och mäta effekterna av revisionsrättens rapporter om effektivitetsrevisioner är ett nödvändigt inslag i ansvarsskyldighetscykeln. De rekommendationer som lämnas i särskilda rapporter bör följas upp så att det går att fastställa och bedöma vilka åtgärder som vidtagits. Själva förekomsten av en uppföljningsprocess kan bidra till att granskningsobjekten genomför rekommendationerna i rapporten på ett ändamålsenligt sätt.

4. Uppföljningen av rekommendationerna i en rapport har fyra huvudsyften:

Öka granskningsrapporternas ändamålsenlighet – det viktigaste skälet till att följa upp granskningsrapporter är att öka sannolikheten för att rekommendationerna genomförs.

Bistå den lagstiftande myndigheten och budgetmyndigheten (inbegripet den myndighet som beviljar ansvarsfrihet) – att följa upp rekommendationer kan på ett värdefullt sätt vägleda deras åtgärder.

Utvärdera revisionsrättens insatser – uppföljning ger en grund för att bedöma och utvärdera revisionsrättens insatser.

Skapa incitament till lärande och utveckling – uppföljningsinsatser kan bidra till bättre kunskap och förbättrad praxis.

5. De rapporter som skulle följas upp valdes ut på grundval av två kriterier: om rapporterna hade offentliggjorts för mer än två till tre år sedan och om rekommendationerna fortfarande var relevanta.

6. Genomgången gjordes i tre steg:

Kommissionens databas för förvaltningen av uppföljningsinsatser användes som första källa till uppgifter avseende de revisionsrapporter som granskades.

Det gjordes en dokumentgranskning av årsrapporter, rapporter från den myndighet som beviljar ansvarsfrihet, handlingsplaner, policydokument, specifika rapporter och analyserna av dem.

Muntliga och skriftliga bevis inhämtades från de aktuella enheterna vid kommissionen.

--------------------------------------------------