Yttrande från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om Strategisk utveckling inom industripolitiken fram till 2030, i syfte att stärka konkurrenskraften och mångfalden i Europas industriella bas och fokusera på långsiktiga resultat inom de globala värdekedjorna

(förberedande yttrande på begäran av det österrikiska ordförandeskapet)

(2019/C 62/03)

Föredragande: Carlos TRIAS PINTÓ Medföredragande: Gerald KREUZER

Remiss Österrikiska rådsordförandeskapet, 12.2.2018 Rättslig grund Artikel 304 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt Ansvarigt organ Rådgivande utskottet för industriell omvandling (CCMI) Antagande av CCMI 25.9.2018 Antagande vid plenarsessionen 17.10.2018 Plenarsession nr 538 Resultat av omröstningen (för/emot/nedlagda röster) 158/9/4

1. Slutsatser och rekommendationer

1.1 Industripolitiken bör fastställa och frigöra möjligheter till global hållbar och inkluderande framtida tillväxt. Ingen bör lämnas på efterkälken.

1.2 EU måste upprätthålla sin ambition att återställa industriproduktionens andel till tidigare nivåer, och finjustera detta mål med hjälp av nyckeltal. EU:s industripolitik (mellan generaldirektorat, medlemsstater och regioner) måste förbättras, eftersom den ingår i komplexa gränsöverskridande värdekedjor på en alltmer globaliserad marknad. Det behövs ett helhetsperspektiv för att förlika tillväxt-, klimat- och miljöutmaningar samt samhällsproblem i en modell för ” rättvis övergång ”, som effektivt sammankopplar nationella drivkrafter och EU-drivkrafter.

1.3 EU:s rEUnaissance kräver en fullfjädrad översiktsplan för den europeiska industrin, där industripolitiken integreras i all EU-politik, så att industrin kan omvandlas i syfte att göra EU till den största kunskapsekonomin och därigenom skapa industriellt mervärde genom kreativitet och smart design , social innovation och främjande av nya hållbara och inkluderande industrimodeller (varumärket Made in Europe).

1.4 Om EU:s klimatpolitik och politik för den cirkulära ekonomin ska skapa arbetstillfällen i EU är det viktigt att de främsta delarna av den värdekedja som möjliggör denna politik är belägna i EU. Därför är det viktigt att EU:s strategi erkänner vikten av värdekedjor och omfattar ambitiösa åtgärder för att vidareutveckla dessa. I stället för att fokusera på enskilda sektorer bör strategin säkerställa lockande verksamhetsvillkor i EU. För att trygga EU:s fortsatta roll i den globala ekonomin bör måttet på framgång vara möjligheten att integrera de enskilda europeiska värdekedjelänkarna i globala värdekedjor, dvs. att europeiska leverantörer bör kunna konkurrera globalt och inte bara i Europa.

1.5 Förbättringar av utbildningen för nya arbeten och tjänster bör också vara nära kopplade till politiken för forskning, utveckling och innovation och med skapandet av arbetsplatsförlagt lärande, där kompetensagendan ( 1 ) utvidgas till centrala industrisektorer såsom bygg, stål, papper, grön teknik och förnybar energi, tillverkning och sjöfart.

1.6 För att säkerställa EU:s tekniska ledarskap rekommenderar EESK också ökade investeringar i banbrytande och omstörtande teknik, såsom artificiell intelligens och robotteknik, sakernas internet, dataanalys, 3D-utskrifter, nya material och nanomaterial, förstärkt virtuell verklighet, bioekonomi, hållbara livsmedel, digital teknik, neuroteknik, nanoelektronik, havs- och rymdutforskning osv.

1.7 I den fleråriga budgetramen 2021–2027 måste man så specifikt och detaljerat som möjligt ange de ytterligare budgetmedel som ska tilldelas varje enskild sektor, särskilt forsknings-, utvecklings- och innovationspolitiken samt sammanhållningspolitiken.

1.8 EESK understryker att den institutionella styrningen bör förbättras, genom att i konsekvensbedömningen inbegripa inte bara ekonomiska konsekvenser utan även miljö- och samhällskonsekvenser längs hela värdekedjan.

1.9 en taxonomi för hållbar finansiering som omdirigerar ansvarsfullt sparande till hållbara investeringar , vilket stärker de europeiska strategiska investeringarna (en sund kombination av den planerade InvestEU-fonden och privata finanskällor). För att göra hela den industriella värdekedjan mer hållbar ger EESK sitt starka stöd till kommissionens färdplan för finansiering av hållbar tillväxt ( 2 ) , där man bygger uppsom omdirigerar, vilket stärker de europeiska strategiska investeringarna (en sund kombination av den planerade InvestEU-fonden och privata finanskällor).

1.10 EESK stöder återigen starkt den gyllene regeln för offentliga investeringar , inte bara vid medfinansiering av strategiska investeringsprojekt utan även inom alla hållbara investeringsprojekt med anknytning till de positiva framstegen vad gäller det enhetliga EU-klassifikationssystemet för hållbar verksamhet (eller taxonomin), i syfte att ge de EU-länder som drabbats värst av krisen nya utvecklingsmöjligheter.

1.11 Finansiella instrument : Skapande av lika villkor, tillhandahållande av offentlig finansiering till projekt i industriell skala (upp till 75 % eller mer, i motiverade fall, av investeringskostnaden), ökning av förmånliga lån och tillgång till kredit. Tillgång till offentliga bidrag för åtgärder för att ”riskbefria” banbrytande projekt som i sig är mycket riskfyllda.

1.12 patenteringsnivåer , med stor sannolikhet på grund av regleringstrycket De mest produktiva sektorerna (med högst mervärde) är även de inom vilka innovationsnivån är högst. Därutöver kännetecknas de sektorer som är föremål för strängare miljölagstiftning också av högre, med stor sannolikhet på grund av regleringstrycket ( 3 )

1.13 En betydande orsak till regleringskostnader är genomförandet av EU-politik via delegerade akter eller genomförandeakter . Teknokratiska överensstämmelseförfaranden där man inte fastställer de mest kostnadseffektiva sätten att uppnå de önskade regleringsresultaten bromsar innovationskapaciteten hos industrins aktörer, särskilt små och medelstora företag.

1.14 Hållbar utveckling och konkurrenskraft måste gå hand i hand. EESK efterlyser produktstandarder i EU som måste uppfyllas av både inhemska och främmande producenter och som är verkställbara vid gränsen. Import av produkter som inte uppfyller miljöreglerna och de sociala reglerna innebär därför att EU:s industrisektorer ställs inför allvarliga hinder när de ska tillgodose samhällets behov och krav i fråga om hållbarhet.

1.15 FN:s principer för företag och mänskliga rättigheter Kommissionen bör noga övervaka att EU:s frihandelsavtal genomförs korrekt, med enkla och tydliga regler. Hållbarhetskapitlen i frihandelsavtal måste främja genomförandet av ILO:s arbetsnormer och ( 4 ) genom att fastställa övergripande minimivillkor som inte kan ersättas (rättigheter för utsatta personer, god finanspolitisk styrning etc.). Ömsesidighet i handelsförbindelser (t.ex. investeringar, offentlig upphandling, subventioner) bör garanteras.

1.16 Det är nödvändigt med en utvidgad social dialog på olika nivåer för att ordentligt analysera och gemensamt hantera globala värdekedjor inom hållbara företag där arbetstagarna har en röst.

1.17 EESK uppmanar kommissionen att fastställa industriell konkurrenskraft och industriellt ledarskap som en viktig politisk prioritet och att inleda ett program för EU:s industristrategi. Kommittén uppmanar kommissionen att offentliggöra en årlig rapport om resultaten av EU:s industristrategi där alla kommissionens berörda politikområden tas upp.

2. Megatrender – bara en värld

2.1 I dag står industrin inför en djupgående omställning i fråga om den enorma omfattningen av den digitala omvandlingen och den koldioxidsnåla ekonomin. Förnybar energi kommer att ersätta fossila bränslen, data håller på att bli den nya dominerande råvaran och (sakernas) internet har blivit det viktigaste sättet att kommunicera. Linjära produktionsmodeller kommer att ge vika för mer cirkulära system för produktion, konsumtion och återvinning, medan massproduktion kommer att ersättas av skräddarsydda produktionsprocesser. En modern industri innebär produktion och innovation i ett nätverk av nära samarbetande aktörer från stora till små och medelstora företag, som sträcker sig upp till förbundna tjänster längs värdekedjan. Kunskap har ersatt arbetskraft eller kapital som den viktigaste faktorn. EU:s långsiktiga industristrategi måste integrera alla dessa (omstörtande) utmaningar, för att träda in i en fas vars enda motstycke i människans historia är övergången från den paleolitiska till den neolitiska eran: den infolytiska ( 5 )

2.2 I flertalet akademiska studier varnas det för att 20–50 % av arbetstillfällena , beroende på sektor, fram till 2030 kommer ersättas av teknik och robotteknik , beroende på sektor, fram till 2030 kommer ersättas av teknik och robotteknik ( 6 ) . Nya arbetstillfällen kommer dock att skapas, men med större skillnader i fråga om geografi, sektor och färdigheter. Den utmaning som EU:s industripolitik står inför består i att förhindra att EU, dess regioner och dess medborgare utestängs.

2.3 Den digitala omvandlingen påverkar industrins samtliga huvudresurser: natur- och miljöresurser, arbetskraft och kapital (fysiskt, tekniskt och institutionellt). För att hantera dess sociala konsekvenser på rätt sätt behövs det en ny värdering av de huvudresurser eller kapitalstockar från vilka de främsta inkomstströmmarna kommer att flöda, land för land och sektor för sektor.

2.4 Stora delar av EU:s industri blir alltmer beroende av extern export eller ingår i komplexa gränsöverskridande värdekedjor, på en alltmer globaliserad marknad. Samtidigt ställs EU inför en alltmer utbredd ”America First”-politik, som leder till en växande risk för handelskrig som inte skulle ge några vinnare, utan enbart förlorare. Den utgör också ett hot mot efterkrigstidens multilaterala ekonomiska ordning. Slutligen är de centraliserade statsstyrda ekonomiska modellerna på uppgång.

2.5 En rättvis övergång till en hållbarare industri fram till 2050 ( 7 ) förutsätter att EU tar itu med följande utmaningar: — Fortsatta klimatförändringar och försämrade miljöförhållanden. — Utarmning av jordens naturtillgångar och minskad biologisk mångfald. — Digitaliseringen av flertalet industrisektorer kommer att sudda ut gränserna mellan industrier och mellan den fysiska och den virtuella världen samt öppna upp sektorer för nya aktörer med minskat manuellt arbete som följd. — Social ojämlikhet, inbegripet ökande polarisering på arbetsmarknaderna och ungdomsarbetslöshet samt människor som hamnar på efterkälken i regioner med krympande industrier. — Allmänhetens minskade förtroende för staten, det politiska etablissemanget, EU och dess styrningsstrukturer samt andra institutioner. — Demografiska förändringar: åldrande, migration, en starkt ökande världsbefolkning och ny miljömedvetenhet. — Koncentration av befolkningen i megastäder, med integration av infrastrukturnät, artificiell intelligens, maskininlärning och djupinlärning. — Förändrade konsumentpreferenser (ändrat konsumentbeteende, ökad miljömedvetenhet, offentliga myndigheters reglering av konsumenternas beteende).

I en långsiktig vision bör alla dessa tendenser övervägas samtidigt. Att förstå utmaningarna och hur man kan omvandla dem till möjligheter kommer att vara en viktig prioritering för EU:s industripolitik. Svarens komplexa utformning kräver medverkan av alla berörda aktörer, med ett delat ansvar. Huruvida de blir framgångsrika beror på EU-institutionernas, medlemsstaternas och regionernas insatser och samarbete samt framför allt på den aktiva roll som industrin själv måste spela.

3. Omvandlingen: ett EU som åtar sig att upprätthålla konkurrenskraften genom hållbarhet

3.1 För att ta itu med de många och aldrig tidigare skådade utmaningar som industrin ställs inför har EU valt att öka sin konkurrenskraft genom att förbättra kvaliteten på sina produkter och tjänster och genomföra en strategi för differentiering av regioner och industrisektorer i syfte att skapa tillväxt och sysselsättning genom mervärdet av kreativitet och smart design, social innovation samt nya hållbara och inkluderande industrimodeller .

3.2 Vissa uppmuntrande indikatorer håller redan på att framträda i EU, såsom dess andel på 40 % av världens patent inom förnybar teknik. Nya och allvarliga obalanser uppstår dock mellan utbildningsfunktioner, näringslivsinitiativ och de nya färdigheter som industrin behöver.

3.3 En annan stor hämsko för industrins utveckling i hela EU har sin förklaring i den fragmenterade karaktären hos EU:s politik, i både geografisk och sektoriell bemärkelse. Att röra sig bort från 28 olika uppsättningar politik för varje industrisektor mot en övergripande inriktning för EU:s industripolitik kräver synkronisering med åtgärder för att fullborda EMU (i synnerhet budget- och bankunionen), utveckling av en EU-omfattande marknad för riskkapital och antagande av en hållbar finansieringsmodell, som säkerställer balanserad och harmoniserad tillväxt i hela EU.

3.4 Att förstå huruvida ökad grön innovation förstärker innovationen inom andra sektorer, och även dess inverkan på priserna på industrins insatsvaror, är ett viktigt steg för att bedöma miljöpolitikens konsekvenser för länders konkurrenskraft samt bättre planera miljöpolitiken.

3.5 Det kräver även en stark inriktning på potentialen hos små och medelstora företag inom branscher som tillhandahåller innovativa kunskapsbaserade tjänster på hög nivå. I typfallet uppstår innovation i EU ofta genom småskaliga strukturer, och exporten av kunskapsbaserade tjänster på hög nivå spelar en banbrytande roll för de berörda industriernas marknadspositionering.

3.6 För att EU ska kunna återta ledarskapet för kunskapsindustrin eller för det immateriella kapitalet är industriellt samarbete och samordning mellan medlemsstaterna avgörande när den europeiska innovationen utvecklas. EESK vill understryka vikten av gemensamt europeiskt intresse, innovativa offentlig-privata partnerskap och regionalt samarbete genom strategier för smart specialisering.

4. En global och helhetsinriktad strategi

4.1 Ekonomier som är mer intensivt delaktiga i globala värdekedjor är bättre på att skapa mervärde. EU bör konsekvent motsätta sig nyprotektionism med större beslutsamhet, eftersom den skulle kunna förvärra den blockering i det ökade deltagandet i dessa kedjor som skett den senaste tiden.

4.2 Det finns en möjlighet att koppla globala värdekedjor till den lokala ekonomiska strukturen för att främja de lokala ekonomiernas utveckling tillsammans med omstörtande teknik (blockkedjor, 3D-skrivare, robotteknik, sakernas internet, energilagring, förnybar energi, stordata, genetisk biologi, nanoteknik etc.) med en inkluderande inriktning: de kan även bana vägen för lokal produktion med billigare insatsvaror, särskilt om prosumentprofilen antas (och regleras väl), och främja utvecklingen av produktiva och inkluderande mikroföretag som ett komplement till de större globala värdekedjorna.

4.3 Det nya paradigmet med hållbarhet som en konkurrenskraftsfaktor , med inriktning på en långsiktig strategi, syftar till att mobilisera, anpassa och säkerställa tillräckliga offentliga och privata resurser för att man ska kunna uppnå målen i EU:s politik. Att tillhandahålla tillräckliga resurser är avgörande för att säkerställa en rättvis, balanserad och inkluderande omvandling, där ingen lämnas på efterkälken eller utestängs och där allmänna intressen såsom konsumentskydd, hälsa, säkerhet och kvalitet fortsätter att prioriteras högt.

4.4 Den europeiska industrins sektorsvisa initiativ och allianser i syfte att forma den nya kompetensagendan och sammanställa en katalog över välstrukturerade initiativ för att stärka eller anpassa befintliga program (Erasmus+, den nya europeiska agendan för kultur etc.) och genomföra nya måste så snart som möjligt nå EU-27 som helhet, för att säkerställa geografisk mångfald och nära medverkan av de lokala myndigheterna.

4.5 Samtidigt ger EESK sitt starka stöd till framstöten för forum för flerpartsdialog , gemensam utveckling av innovativa strategier och pilotordningar av illustrativt värde, gemensamma experiment, utbyte av bästa praxis och en vilja att följa upp och utvärdera projekten i detalj. Kommittén påpekar också att samtliga aktörer i den industriella värdekedjan måste involveras, liksom konsumenterna. Högnivåkonferensen för industripolitiska åtgärder, högnivågruppen för energiintensiva industrier och högnivågruppen för konkurrenskraft och tillväxt bör nämnas i detta sammanhang.

4.6 Det är mycket viktigt att förbättra EU:s kapacitet att investera och överbrygga klyftan mellan utformningen av sektorspolitik och de finansiella investeringar som görs, genom att öka anslagen till Efsi 2.0 och de investeringsrelaterade strukturfonderna för att nå regioner och befolkningsgrupper som har halkat efter under krisåren, och kanalisera det externa överskott som EU och de offentliga myndigheterna på senare tid genererat till investeringar som moderniserar vår industriella infrastruktur och på så sätt bidrar till ökad produktivitet och ekonomisk tillväxt.

5. Institutionell styrning av industrin i EU

5.1 EU:s långsiktiga handlingsplaner (EU 2020, klimatplaner etc.) bör återspeglas av industriella handlingsplaner. Att skapa synergier mellan olika politiska initiativ (cirkulär ekonomi, innovation, transportpolitik, handel, kompetens och regionalpolitik) skulle definitivt bidra till att maximera deras genomslag.

5.2 Öppenhet är en avgörande faktor för att säkerställa att denna process blir framgångsrik. Industrin som helhet måste ” handla och kommunicera ” genom att tillhandahålla högkvalitativ information (som är relevant, verifierbar och jämförbar) i syfte att möjliggöra noggrann mätning av finansiella och icke-finansiella konsekvenser under en produkts hela globala värdekedja.

5.3 Målen för hållbar utveckling (17 mål och 169 tillhörande delmål) och Parisavtalet om klimatförändringar fungerar som en riktningsvisare mot det gemensamma bästa, men det finns ett brådskande behov av att anpassa och utvidga indikatorerna med hjälp av en gemensam metod där kvantitativa och kvalitativa parametrar kombineras och externa effekter ges ett penningvärde. Den nya uppsättningen indikatorer måste omfatta sådana som rör den globala värdeförändringsdimensionen, för att avspegla EU:s värden.

5.4 EESK efterlyser uppförandekoder , såsom är fallet för hållbara livsmedel, för de internationaliserade segmenten av den europeiska värdekedjan för produkter eller tjänster, varav många fortfarande faller utanför den rättsliga styrningen. Kommittén efterlyser även en noggrannare marknadskontroll och avskräckande åtgärder eller påföljder för praxis som är skadlig ur hållbarhetssynpunkt såsom planerat åldrande.

5.5 ansvarsfull forskning och innovation inom ramen för en nedifrån-och-upp-strategi. Noggrannare prognoser för specifika sektorer, region för region, och avpassning av investeringar efter EU:s strategiska mål fram till 2030 och utsikter fram till 2050 Förstärktinom ramen för en nedifrån-och-upp-strategi. Noggrannare prognoser för specifika sektorer, region för region, och avpassning av investeringar efter EU:s strategiska mål fram till 2030 och utsikter fram till 2050 ( 8 ) . EU bör också garantera att den första tillämpningen av offentligt finansierad forskning och utveckling ska äga rum inom EU. Målet på 3 % för investeringar i forskning och utveckling bör slutligen uppnås (för närvarande bara 1,9 %, lägre än Kinas 2,2 %). Omstörtande teknik måste åtföljas av färdplaner som tar itu med utmaningarna och villkoren för deras användning (inklusive de ekonomiska, rättsliga och sociala konsekvenserna).

5.6 I den fleråriga budgetramen 2021–2027 måste man så specifikt och detaljerat som möjligt ange de ytterligare budgetmedel som ska tilldelas varje enskild sektor, särskilt forsknings-, utvecklings- och innovationspolitik samt sammanhållningspolitik. Det offentliga stödet bör ökas i alla skeden av innovationscykeln, inbegripet stöd till uppstartsföretag, demonstratorer och pilotprojekt, samverkande projekt för forskning och teknisk utveckling, spridning av teknik etc.

5.7 EU:s kapitalmarknadsunion och den industriella utvecklingen bör göra det möjligt att mobilisera offentligt och privat sparande på säkra sätt som sträcker sig från socialt ansvarsfulla investeringar till företagens sociala ansvar. Emas-certifiering skulle också kunna optimera och balansera finansiell avkastning med vektorer för hållbarhet.

5.8 En rättvis politisk omställning fram till 2030 innebär inte bara innovationer för människorna och investeringar i arbetstillfällen för arbetstagarna utan även innovationer med människorna och med arbetstagarna , så att de får anständiga nya arbetstillfällen. I detta sammanhang understryker EESK att tillverkningen måste förbli teknikneutral.

6. Höjda ambitioner i handlingsplanen för europeisk industri

6.1 Att skapa ett utbildningssamhälle är en grundläggande förutsättning för en innovativ och konkurrenskraftig industri. EU kan inte konkurrera med tillväxtekonomierna på grundval av löner. Vi måste vara smartare. Kompetens är också avgörande för anställda, inte bara för att öka deras anställbarhet utan också för anställningstrygghet, social integration och bättre möjligheter i livet, genom investeringar i ständig kompetenshöjning och omskolning av arbetstagare, främjande av kvalitetsutbildning, fortbildning och yrkesmässig utveckling under hela arbetslivet. Det behövs en mer ambitiös ”ny kompetensagenda för Europa”, med en översyn av den europeiska ramen för nyckelkompetenser i syfte att se till att människor förvärvar den kunskap och kompetens som industrin behöver för att stärka EU-ekonomins motståndskraft samt främja hållbar utveckling (mål 4 i FN:s mål för hållbar utveckling).

6.2 Förbättrade mekanismer för kunskapsöverföring mellan universitet och forskningscentrum och industrisektorer och deras anställda.

6.3 Mycket ofta är de små och medelstora företagen pionjärerna inom utvecklingen av innovativa varor och tjänster på hög nivå, men de saknar ofta resurserna för att få ut dessa innovationer på en större marknad. I linje med EU:s industripolitiska prioriteringar för 2030 behövs det ett brett spektrum av möjliga stimulansåtgärder och fördelar där man tar tillvara styrkan i det belöningsbaserade alleuropeiska offentliga ramverket, med särskild inriktning på små och medelstora företag men också på fria yrken i egenskap av pionjärer inom tillhandahållande och export av innovativa kunskapsbaserade tjänster på hög nivå: — Strategisk offentlig upphandling är en viktig hävstång för industripolitiken. Dess potential bör utnyttjas fullt ut genom att innovativa, gröna och sociala kriterier integreras i offentlig upphandling i stället för att man bara eftersträvar det lägsta priset. EU bör stödja myndigheterna i detta avseende genom att ge vägledning, inrätta en hjälpcentral, stödja planeringen av stora infrastrukturprojekt och stärka utbytet av bästa praxis. — Stöd till internationalisering. — En sandlåda för flerpartsexperiment, stöd till förhandsvalidering av innovationslösningar. — Klusterbildning (sektorsvis, horisontellt och vertikalt) och inkubatorer för uppstartsföretag, för att stärka kopplingarna mellan industriella aktörer i syfte att dela och utbyta resurser. — Specialiserat mentorskap med högt mervärde, regelbundna möten mellan uppstartsföretag och etablerade företag i sektorn i syfte att upprätta kontakter avseende planer och initiativ. — Skatteförmåner och offentliga garantier till stöd för investeringar. — etc.

6.4 nya hållbara ekonomiska modellerna social innovation (nya människoorienterade sätt att tillgodose samhällets behov) som ett resultat av tillämpningen av framväxande metoder. Att stimulera kunskap om och konsolidering av de ( 9 ) för att stärka(nya människoorienterade sätt att tillgodose samhällets behov) som ett resultat av tillämpningen av framväxande metoder.

6.5 Särskild uppmärksamhet måste ägnas åt mindre utvecklade regioner och industriella övergångsregioner. Organ för lokal utveckling och den uppsättning redskap de har tillgång till måste fungera som drivkrafter för att skapa ”mikroklimat” eller ”ekosystem” som sammanför och fungerar som en katalysator för de ökande synergierna mellan tillverkning och tjänster, med utgångspunkt i enskilda personers och områdens behov.

6.6 Den internationella handeln spelar en avgörande roll för att man ska kunna möta utmaningarna med en hållbar industri. Översyn och förbättring av fördrag och avtal om förmånsbaserad frihandel (från Gatt till TTIP), med införande av ett mått av villkorlighet kopplat till hållbarhetsåtaganden. Fastställande av absoluta gränser: rättslig och finanspolitisk styrning, lösning av offshore-tvister, sociala och miljömässiga minimitrösklar. Ömsesidighet i handelsförbindelser (t.ex. investeringar, offentlig upphandling, subventioner) bör garanteras.

6.7 Upprättande av en sektoriell agenda för en balanserad hantering av omställningen till en koldioxidsnål cirkulär ekonomi: fastställande av mål för sektorer och geografiska områden, införande av färdplaner som avspeglar de verkliga förhållandena, effekten av kostnaderna för energi och andra insatsvaror.

6.8 Att uppgradera industrin till den digitala tidsåldern kommer att omvandla den europeiska industrin till ett ytterst informations- och kunskapsintensivt tillverkningssystem. Därför vill EESK betona följande prioriteringar: — Fullständigt främja användningen av informationsteknik för att ta itu med samhällsutmaningar. — Utveckla en EU-omfattande ”högpresterande” digital infrastruktur. — Ta itu med de stora skillnaderna i digitalisering mellan regioner och mellan stora och små företag. — Påskynda utvecklingen av IKT-standarder. — Ta itu med digitaliseringens sociala dimension: inverkan på arbetstillfällenas kvalitet och antal, reglering av delningsekonomin för att förhindra illojal konkurrens. — Den digitala intelligensen bör höjas på alla yrkesnivåer. Digitala färdigheter bör främjas på alla utbildningsnivåer (från skola till livslångt lärande). — Fastställa nya regler för beskattning av den digitala ekonomin. — Säkerställa cybersäkerhet.

6.9 Säker, tillräcklig och hållbar energi är viktiga prioriteringar för industrin och samhället. Förnybar energi måste finnas tillgänglig till konkurrenskraftiga priser. Detta kommer också att kräva enorma investeringar i smarta nät och sammankopplingsmöjligheter samt i banbrytande teknik för energilagring. Smart användning av kol kommer även att bidra till återanvändning av kol och väte som utgör avfall och som för närvarande bränns för att generera energi och framställa syntetiska bränslen och kemikalier. Användningen av dessa produkter skulle rent generellt kunna påskyndas avsevärt. Minskade koldioxidutsläpp i den kombinerade stål-/kemikalie-/transportsektorn. Dessa syntetiska bränslen eller råvaror bör främjas i direktivet om förnybar energi.

6.10 EESK vill betona vikten av handlingsplaner för sektorer och värdekedjor med en stor tillväxtpotential för en strukturell uppgradering av traditionella industrier och för att stödja minskade koldioxidutsläpp i de energiintensiva industrierna.

6.11 I industripolitiken kommer man att behöva ägna särskild uppmärksamhet åt transportsektorn, som står på randen till ett helt nytt paradigm eftersom många omstörtande teknikskiften äger rum samtidigt: elektrifiering, digitalisering av produktionen, uppkopplade och automatiserade bilar samt integration av privat och kollektiv trafik.

Bryssel den 17 oktober 2018. Luca JAHIER Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs ordförande

(1) Pågående genomförande av strategin för branschsamverkan kring kompetens.

(2) COM(2018) 97 final.

(3) ftp://ftp.unibocconi.it/pub/RePEc/bcu/papers/iefewp69.pdf

(4) Europaparlamentets resolution av den 4 oktober 2018 om EU:s bidrag till ett bindande FN-instrument för transnationella bolag och andra affärsrörelser med transnationella drag med avseende på mänskliga rättigheter (2018/2763(RSP), http://www.europarl.europa.eu/sides/getDoc.do?type=TA&reference=P8-TA-2018-0382&format=XML&language=SV

(5) ”Litico” [italienska], av ”lisi”, lösa upp (se elektro-lys), sprida. Spridd information.

(6) Acemoglu, D. och P. Restrepo (2017), ”Robots and jobs: evidence from US labour markets”, NBER Working Paper nr 23285. Arntz, M., T. Gregory och U. Zierahn (2016), ”The risk of automation for jobs in OECD countries: a comparative analysis”, OECD Social, Employment and Migration Working Papers nr 189.

(7) Se SC/047, EUT C 81, 2.3.2018, s. 44.

(8) I enlighet med EESK:s yttrande SC/047, EUT C 81, 2.3.2018, s. 44.

(9) Se EESK:s förberedande yttrande SC/048, EUT C 81, 2.3.2018, s. 57.