Rekommendation till RÅDETS YTTRANDE enligt artikel 9.3 i rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om Sloveniens konvergensprogram, 2004-2007

(framlagd av kommissionen)

MOTIVERING

Enligt rådets förordning (EG) nr 1466/97 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken [1] skall icke-deltagande medlemsstater, dvs. de stater som inte infört den gemensamma valutan, överlämna konvergensprogram till rådet och kommissionen för det regelbundna multilaterala övervakningsförfarande som avses i artikel 99 i fördraget.

[1] EGT L 209, 2.8.1997. Alla dokument som nämns i denna text finns på följande webbplats: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/ about/activities/sgp/main_en.htm.

Enligt artikel 9 i förordningen skall rådet granska konvergensprogrammen på grundval av de bedömningar som gjorts av kommissionen och av den kommitté som upprättats genom artikel 114 i fördraget (Ekonomiska och finansiella kommittén). Rådet skall på grundval av kommissionens rekommendation och efter samråd med Ekonomiska och finansiella kommittén avge ett yttrande efter att ha granskat programmet. Enligt förordningen skall medlemsstaterna årligen lägga fram uppdaterade konvergensprogram, som också kan granskas av rådet enligt samma förfarande.

De tio länder som anslöt sig till EU den 1 maj 2004 har beviljats undantag och deltar därför ännu inte i det gemensamma valutasamarbetet. De har åtagit sig att överlämna sina konvergensprogram senast den 15 maj 2004 och en första uppdatering av dem mot slutet av 2004.

Sloveniens konvergensprogram för perioden 2004-2007 överlämnades den 14 maj 2004. Kommissionen har gjort en teknisk utvärdering av programmet med beaktande av uppgifterna i vårprognoserna 2004 samt uppförandekoden [2] och de principer som fastställs i kommissionens meddelande till rådet och Europaparlamentet av den 27 november 2002 om bättre samordning av finanspolitiken [3]. Denna utvärdering ger anledning till följande bedömning:

[2] Ekonomiska och finansiella kommitténs reviderade yttrande om stabilitets- och konvergens programmens innehåll och utformning, som godkändes av Ekofinrådet den 10 juli 2001.

[3] KOM(2002) 668 slutlig, 27.11.2002.

Slovenien överlämnade den 14 maj 2004 sitt första konvergensprogram, som omfattar perioden 2004-2007. Landet eftersträvar en tidig anslutning till ERM II, senast i slutet av 2004, för att kunna införa euron i början av 2007.

Programmet uppfyller i stort sett kraven i den reviderade uppförandekoden om stabilitets- och konvergensprogrammens innehåll och utformning [4].

[4] Avgränsningen av den offentliga sektorn har inte tillämpats till fullo och den periodiserade redovisningen måste förbättras ytterligare.

Det makroekonomiska scenario som konvergensprogrammet bygger på har reviderats nedåt sedan 2003 års ekonomiska program inför anslutningen, men är ändå något mer optimistiskt än kommissionens vårprognoser 2004 som gäller fram till 2005. I synnerhet verkar den förväntade tillväxten för 2004 hamna på den övre delen av den nuvarande prognosskalan. För återstoden av den period som omfattas förefaller tillväxtstakten - som närmar sig och från 2006 något överskrider den potentiella tillväxten, som beräknas till 3,7 % av de nationella myndigheterna - rimlig och i stort i linje med kommissionens prognoser. Inflationen skall uppgå till 3,3 % för 2004 och hamna under 3,0 % i slutet av 2005, och beräkningarna är således tämligen gynnsamma i fråga om den framtida prisutvecklingen, medan kommissionen har en mer försiktig prognos beträffande inflationsminskningen.

Den gradvis fallande inflationen, som började minska under 2001, föll i ännu snabbare takt under andra halvåret 2003. Den årliga konsumentprisökningen uppgick till 4,6 % vid årets slut, vilket gjorde att årsgenomsnittet sjönk till 5,7 % från 7,5 % året före. Minskningen av inflationen fortsatte under 2004. I maj var dock konsumentprisinflationen på årsbasis 3,9 %, en ökning med 0,3 procentenheter jämfört med månaden före. Den långsiktiga hållbarheten i inflationssänkningen - som fortfarande är relativt hög med 4,7 % på löpande genomsnittlig 12-månadersbasis - måste stärkas. En bra samordning av den ekonomiska politiken anses vara central för att få bukt med inflationen på ett hållbart sätt. Återhållsam löneutveckling och i synnerhet förändringar i systemet för löneindexering, har framhållits som grundläggande faktorer för att stödja inflationsbekämpningen. Den nya lönejusteringsmetoden för 2004-2005, som inför långsiktiga indexeringsmekanismer - med förväntad snarare än faktisk inhemsk inflation och där även förväntningar kopplade till EU-inflationen och tolarns växelkurs mot euron tas med i beräkningarna - bör hålla löneökningarna i schack och lätta på det påföljande inflationstrycket. Sloveniens centralbank har prisstabilitet som huvudmål och driver sin penningpolitik i form av en kombination av ränte- och växelkurspolitik. Sedan 2003 har räntan sänkts med sammanlagt 350 baspunkter, vilket resulterat i en kort realränta på ca 2 % för närvarande, medan deprecieringstakten för valutakursen mot euron har sjunkit till ca 0,1 % per månad.

Utan att uttryckligen hänvisa till stabilitets- och tillväxtpakten är programmets mål att nå stabila offentliga finanser som är nära balans. Med ett förväntat underskott på 0,9 % av BNP under 2007 når man emellertid en nära nog balanserad budget först i slutet av programperioden genom en gradvis sänkning av underskottet i den offentliga sektorn. Jämfört med 2003 års program inför anslutningen är takten något lägre i konvergensprogrammet, där budget konsolideringen har senarelagts genom att man skjuter upp sänkningen av underskottet till i slutet av program perioden, och justeringen i huvudsak tar formen av en nedskärning av utgiftskvoten.

Planen för konsolideringen framstår som trovärdig men tämligen oambitiös i fråga om budgetmålen. Det finns inga detaljuppgifter i konvergensprogrammet, och framför allt är effekterna av de planerade finanspolitiska åtgärderna inte kvantifierade. Jämfört med 2003 års program inför anslutningen förefaller konsolideringsstrategin dock i stort sett vara oförändrad. En omstrukturering av den offentliga sektorns utgifter och inkomster planeras, för att öka den finanspolitiska flexibiliteten. Det anses framför allt nödvändigt att minska de obligatoriska budgetutgifterna för att landet skall kunna uppfylla de åtaganden som följer av medlemskapen i EU och Nato, som myndigheterna tycks se som källor till ytterligare tryck på budgeten, trots att andelen obligatoriska utgifter står för mer än 80 % av budgeten. Regeringen har åtagit sig att uppfylla målen genom att gradvis sänka det konjunkturrensade underskottet och kommer vid ogynnsamma förhållanden att låta de automatiska stabilisatorerna verka endast i begränsad omfattning (i storleksordningen 0,2 % av BNP, enligt lagen om tillämpning av 2004 års budget). Med tanke på att det förväntade budgetunderskottet ligger precis under 2 % av BNP under perioden 2004-2005, finns det kanske inte en tillräckligt stor säkerhetsmarginal mot att tröskelvärdet för underskottet på 3 % av BNP överskrids, om myndigheterna inte lyckas att begränsa de finanspolitiska stabilisatorernas inverkan. Om man antar att det kan inträffa bakslag till följd av negativa ekonomiska händelser, liknande dem som inträffat nyligen, kan budgetutfallet blir sämre än förväntat.

Den offentliga bruttoskulden är relativt liten och kommer så att förbli under programperioden. Under 2003 steg skuldkvoten till 28,6 % av BNP. Genom att driva ett ständigt primärt underskott räknar regeringen med en ytterligare ökning av skuldkvoten under de första två åren, med en topp år 2005 med 29,5 % av BNP. Under 2007 beräknas skulden åter ha sjunkit till 28,4 % av BNP, eftersom den nominella BNP-ökningen förväntas bli högre än räntan, vilket underlättar en stabilisering av skulden. Dessutom anser myndigheterna att skuldportföljens löptider och valutasammansättning är lämplig, eftersom den långsiktiga återbetalnings profilen är jämt fördelad över tiden och eftersom en växande andel av skulden är denominerad i tolar och utlandsskulden främst är denominerad i euro.

I programmet analyseras kortfattat regeringens planerade strukturreformer, som är inriktade på att stärka konkurrenskraften i ekonomin genom att öka FoU-utgifternas andel i budgeten. Regeringen aviserar också fler åtgärder för att stötta den ekonomiska tillväxten, till exempel genom att stimulera sysselsättningsskapande investeringar och undanröja strukturella problem på arbetsmarknaden. I programmet går man dock inte in på några detaljer i omstruktureringsprocessen. De politiska målen är ganska allmänna och kompletteras bara undantagsvis av väl genomtänkta åtgärder. Det är inte helt tydligt vilka effekterna på de offentliga finanserna blir, eftersom man inte ansträngt sig att kvantifiera de planerade strukturreformerna vid beräkningen av hur de offentliga finanserna kommer att utvecklas.

Slovenien riskerar obalanser i de offentliga finanserna då landets ekonomi skall bära kostnaderna för en åldrande befolkning. Det är nödvändigt att noggrant genomföra pensionsreformen och införa ett stabilt hälso- och sjukvårdssystem i kombination med ett tillräckligt stort primärt överskott för att göra de offentliga finanserna hållbara.

Tabell: Jämförelse mellan centrala makroekonomiska och finansiella prognoser

>Plats för tabell>

På grundval av denna bedömning har kommissionen antagit den bifogade rekommendationen till rådets yttrande om Sloveniens konvergensprogram och överlämnar den till rådet.

Rekommendation till RÅDETS YTTRANDE enligt artikel 9.3 i rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om Sloveniens konvergensprogram, 2004-2007

EUROPEISKA UNIONENS RÅD AVGER FÖLJANDE YTTRANDE

med beaktande av Fördraget om upprättande av Europeiska gemenskapen,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken [5], särskilt artikel 9.3 i denna,

[5] EGT L209, 2.8.1997, s. 1. De dokument som nämns i denna text finns på följande webbplats: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/ about/activities/sgp/main_en.htm.

med beaktande av kommissionens rekommendation, och

efter samråd med Ekonomiska och finansiella kommittén.

HÄRIGENOM FRAMFÖRS FÖLJANDE.

Den [5 juli 2004] granskade rådet Sloveniens konvergensprogram, som omfattar perioden 2004-2007. Programmet uppfyller i stort sett kraven i den omarbetade uppförandekoden om stabilitets- och konvergensprogrammens innehåll och utformning.

Den finanspolitiska strategi som programmet bygger på syftar till att nå sunda offentliga finanser enligt definitionen om offentliga finanser som är nära balans. Enligt programmet skall därför underskottet i den offentliga sektorn stegvis minskas under den aktuella perioden, vilket är liktydigt med nedskärningar i såväl inkomsterna som den primära utgiftskvoten, där det sistnämnda skall uppnås genom återhållsamhet i fråga om obligatoriska utgifter. Enligt justeringsplanen skall underskottet halveras under de kommande fyra åren och ligga på något under 1 % under 2007. Samtidigt som myndigheterna inriktar politiken på en gradvis minskning av det strukturella underskottet, kommer de att låta de automatiska stabilisatorerna verka - dock bara i begränsad omfattning - under ogynnsamma ekonomiska förhållanden.

Det makroekonomiska scenario som programmet bygger på för tiden efter 2005 förefaller spegla rimliga antaganden om tillväxten, då den reala BNP förväntas öka något mer än den potentiella produktionen. Antagandet om tillväxten för 2004 är dock något optimistiskt. Beräkningarna av inflationen förefaller ligga något lågt i det nuvarande prognosintervallet för 2004, men är därefter realistiska under förutsättning att den ekonomiska politiken fortsätter att samordnas i syfte att minska inflationen varaktigt.

Med en marginell ökning till 1,9 % av BNP under 2004 och därefter gradvis sjunkande till 0,9 % av BNP under 2007 förväntas underskottet i den offentliga sektorn varje år ligga under referensvärdet på 3 % av BNP. De finanspolitiska målen i programmet är inte tillräckliga för att uppfylla det medellånga målet i stabilitets- och tillväxtpakten om offentliga finanser som är nära balans. Målet på medellång sikt skulle uppnås först i slutet av programperioden. Dessutom kan budgetutfallet bli sämre än vad som förväntas, i synnerhet med tanke på att de makroekonomiska riskerna - som är kopplade till de optimistiska tillväxtprognoserna för 2004, som beskrivs ovan - kan leda till att utgifterna överskrids, vilket tidigare inträffat. Därför innehåller möjligen inte den finanspolitiska strategin i programmet en tillräckligt stor säkerhetsmarginal mot att tröskelvärdet för underskottet på 3 % av BNP överskrids vid normala makroekonomiska fluktuationer, särskilt under programperiodens första år.

Den offentliga bruttoskuldkvoten är relativt låg och kommer att förbli låg i framtiden. Efter en ökning till 29,5 % av BNP under 2005 förväntas skuldkvoten sjunka igen till 28,4 % av BNP under 2007. Slovenien riskerar obalanser i de offentliga finanserna då landet skall möta kostnaderna för en åldrande befolkning. Det är därför av största vikt att grundligt genomföra pensionsreformen och införa ett stabilt hälso- och sjukvårdssystem, samtidigt som ett tillräckligt stort primärt överskott bör säkras för att de offentliga finanserna skall bli långsiktigt hållbara.

Prognostiserade nyckeltal i Sloveniens konvergensprogram

>Plats för tabell>