·Förebygga och bekämpa rasism, främlingsfientlighet, homofobi och andra former av intolerans.

Programmet Rättigheter, jämlikhet och medborgarskap 2014–2020 har ersatt de program som var i kraft under programperioden 2007–2013, nämligen Daphne III-programmet, programmet Grundläggande rättigheter och medborgarskap och Progressprogrammet.

Programmet Rättigheter, jämlikhet och medborgarskap lanserades under en särskilt svår period för EU, när effekterna av den ekonomiska krisen hade medfört en allmän minskning av nationella resurser och tillgänglig finansiering för frågor som rör sociala och mänskliga rättigheter. Sedan 2014 har programmet i syfte att ytterligare utveckla ett Europa som bygger på rättigheter och jämlikhet i enlighet med Europa 2020-strategin.

·Särskilt mål 2: Förebygga och bekämpa rasism, främlingsfientlighet, homofobi och andra former av intolerans

Såsom föreskrivs i förordningen använder programmet verksamhetsbidrag, driftsbidrag och upphandlade åtgärder som huvudsakliga finansieringsmekanismer för att stödja projekt som har anknytning till dess målsättningar. Medan verksamhetsbidrag normalt sett beviljas för två år genom årliga driftsbidrag, finansierar programmet europeiska nätverk som är aktiva inom följande områden: icke-diskriminering, rasism, främlingsfientlighet, homofobi och andra former av intolerans, funktionshinder, jämställdhet mellan kvinnor och män, förebyggande och bekämpning av alla former av våld och främjande av barnets rättigheter.

Under den period som omfattas av de årliga arbetsprogrammen för 2014–2016 har 352 projekt finansierats. Genom att titta på andelen inbjudningar att lämna förslag som beviljats 2014 och 2015, framgår att den i genomsnitt ligger på mellan 7 % och 27 % för nästan alla de särskilda målen, vilket är ganska lågt. Endast inom ramen för målet att främja funktionsnedsattas rättigheter beviljades nästan alla ingivna ansökningar bidrag. Den näst högsta andelen beviljade ansökningar (nästan 58 %) kan konstateras för 2014 med avseende på det särskilda målet jämställdhet mellan könen.

Källa: Årliga rapporter om genomförandet av de årliga arbetsprogrammen för 2014 och 2015. RCHI (främja barnets rättigheter), RCIT (främja rättigheter som grundar sig på unionsmedborgarskapet), RDAP (förebygga våld mot barn, ungdomar, kvinnor och andra riskgrupper), RDIS (främja icke-diskriminering), RDIB (främja rättigheter för personer med funktionshinder), RGEN (främja jämställdhet mellan kvinnor och män och integrering av ett jämställdhetsperspektiv), RRAC (bekämpa rasism, främlingsfientlighet, homofobi och andra former av intolerans).

Figur 2: Antal beviljade verksamhets- och driftsbidrag och antal ansökningar per särskilt mål och år (2014–2015)

Källa: Årliga rapporter om genomförandet av de årliga arbetsprogrammen för 2014 och 2015, utdrag från projektet för 2016. AG (verksamhetsbidrag), OG (driftsbidrag), PROC (upphandlade åtgärder), RCHI (främja barnets rättigheter), RCIT (främja rättigheter som grundar sig på unionsmedborgarskapet), RCON (stärka konsumenträttigheter), RDAP (förebygga våld mot barn, ungdomar, kvinnor och andra riskgrupper), RDAT (säkerställa högsta möjliga uppgiftsskydd), RDIS (främja icke-diskriminering), RDIB (främja rättigheter för personer med funktionshinder), RGEN (främja jämställdhet mellan kvinnor och män och integrering av ett jämställdhetsperspektiv), RRAC (bekämpa rasism, främlingsfientlighet, homofobi och andra former av intolerans).

Figur 1: Budgetåtaganden enligt typ av intervention per särskilt mål

Transnationella partnerskap bidrar väsentligen till programmets effektivitet tack vare deras nätverkande och inbördes förbindelser. Enligt de flesta av uppgiftslämnarna har de partnerskap som utvecklats inom ramen för programmet förbättrat deras organisatoriska strukturer vad gäller genomförande av projekt, hållbara resultat och sammantagen kapacitet. Ett mindre antal stödmottagare rapporterade även att partnerskapen påverkade deras kapacitet att samla in medel på ett positivt sätt.

Såsom framgår av utvärderingen uppvisar programmet generellt sett bra resultat efter halva programperioden med avseende på dess särskilda mål vad gäller effektivitet, ändamålsenlighet, relevans, samstämmighet/komplementaritet/synergier och EU-mervärde. Förbättringar behövs framför allt vad gäller jämlikhet.

3.1.Effektivitet

Programmet gör goda framsteg när det gäller att uppnå dess allmänna och särskilda mål. Ibland är det emellertid svårt att spåra och hänföra förändringarna i de globala indikatorerna till programmets egna insatser, eftersom vissa förändringar påverkas av många andra olika faktorer. De övervakningsindikatorer som valts för att mäta programresultaten är lämpliga överlag, men vissa förbättringar kan genomföras.

Det huvudsakliga resultat som uppnåtts för de särskilda målen är förbättrad kunskap och kompetens hos yrkesverksamma. Ett annat viktigt framsteg är att programmet bidrar till systematiska förändringar genom projektresultat, inbegripet bättre verktyg, förfaranden, tjänster och politik som utvecklats inom ramen för de särskilda målen.

Enligt majoriteten av stödmottagarna har de kommunikationsåtgärder som kommissionen vidtagit för att främja programmet i stor utsträckning varit framgångsrika och programmets popularitet har därför ökat jämfört med tidigare program. Insatserna måste emellertid fortsätta för att säkerställa att alla potentiella sökande i samtliga medlemsstater nås.

Nyttan med programmet har varit stor i jämförelse med tidigare program, också vad gäller mottagna ansökningar och beviljat stöd.

En annan positiv utveckling är att programmets finansiella genomförande har legat på en hög nivå, eftersom den finansieringsnivå som efterfrågats av de sökande och som beviljats i förhållande till varje särskilt mål under åren 2014–2015 är något högre än under de tidigare programmen.

Dessutom visar utvärderingen, på grundval av flera indikatorer och enligt de berörda parter som har deltagit i undersökningar eller intervjuats, på förbättringar av kunskapsnivån avseende unionslagstiftningen och EU:s politik, rättigheter och värderingar. De partnerskap som har ingåtts under programmets insatser har dessutom haft en positiv inverkan på stödmottagarnas och programdeltagarnas kunskap och kompetens.

Vad gäller hållbarheten i programmets insatser efter finansieringens slut ansåg de flesta av de berörda parter som tillfrågades att åtgärderna med stor sannolikhet kommer att lämna avtryck i fråga om förvärvad kunskap och kompetens, ökad medvetenhet och skapande av verktyg och förfaranden som överlever projekten. Däremot var förväntningarna på att utbildningsverksamheten skulle fortsätta när projektet slutförts något lägre. Emellertid förväntade sig endast en tredjedel av respondenterna att de partnerskap som finansierats under projektet skulle bestå efter finansieringsperioden. På ett liknande sätt ansåg endast en liten andel av de berörda parterna att de partnerskap som ingåtts under projekten som finansierats genom programmet hade ökat deras förmåga att samla in pengar. Generellt sett finns det mycket få bevis för att projektresultaten skulle vara hållbara efter finansieringens slut.

Slutligen uppgav över 80 % av de som svarade på undersökningen att programmet är (mycket) effektivt när det gäller att möta behoven hos relevanta målgrupper. Över 70 % av de stödmottagare som svarade på utvärderingen ansåg även att programmet har varit mycket effektivt när det gäller att fokusera på rätt politiska områden och de mest relevanta målgrupperna.

I

3.2.Ändamålsenlighet

Ändamålsenligheten analyseras på grundval av en kvalitativ utvärdering av stödmottagarnas uppfattning om åtgärdernas kostnadseffektivitet, eftersom de begränsade uppgifter som är tillgängliga inte gör det möjligt att tillämpa kvantitativa standardmetoder för en kostnads-nyttoanalys. Enligt en majoritet av stödmottagarna och medlemsstaternas representanter är programkostnaderna antingen proportionella i förhållande till fördelarna eller uppväger dem. I synnerhet överstiger projektresultaten förväntningarna för flera särskilda mål vad gäller utbildningsverksamhet. Så är fallet för det särskilda målet att förebygga våld mot barn, ungdomar och kvinnor och detta är desto mer anmärkningsvärt mot bakgrund av de minskade utgifterna (till runt 60 % av vad som uppskattats).

Ett viktigt framsteg jämfört med tidigare program är även de lägre kraven på stödmottagarna vad gäller tid och finansiella resurser.

Enligt de berörda parterna är dessutom programmets ändrade utformning, jämfört med 2007–2013, den viktigaste faktorn för att projekt ska vara ändamålsenliga när det gäller att uppnå resultat.

Stödmottagarna anser att programmets nuvarande finansieringsinstrument är lämpliga. Dock anser de att det finns utrymme för att använda alternativa metoder, såsom mikrokrediter och små lån.

Slutligen har flera stödmottagare påpekat att den relativt långa tidsperioden mellan ansökan och projektets inledande utgör hinder mot ändamålsenligheten, eftersom bakomliggande faktorer kan ändras under denna långa period, vilket kräver ytterligare ansträngningar för att anpassa projektet till det nya sammanhanget.