SV Europeiska unionens officiella tidning C 260/17

Yttrande från Europeiska regionkommittén – Lokalt och regionalt stöd till rättvis handel i Europa

(2015/C 260/04)

Föredragande Barbara DUDEN (DE–PES), medlem av Europautskottet vid Hamburgs delstatsparlament Referensdokument

I. ALLMÄNNA KOMMENTARER

EUROPEISKA REGIONKOMMITTÉNS STÅNDPUNKT

1. Europeiska regionkommittén välkomnar Europaparlamentets lagstiftningsresolution av den 2 april 2014 om förslaget till Europaåret för utvecklingssamarbete (2015) (1). Europaåret bör inte bara utnyttjas för att framhäva unionens utvecklingspolitik i allmänhet och öka EU-medborgarnas kunskap om den, utan framför allt för att följa en ambitiös strategi för rättvis handel, som kan fungera som måttstock för utvecklingspolitikens samstämmighet.

2. Kommittén hänvisar till sina tidigare yttranden och aktiviteter, som betonar de lokala och regionala myndigheternas särskilda betydelse och deras roll i EU:s utrikespolitiska verksamhet (2).

3. ReK understryker den centrala betydelsen av samstämmighet i EU-politiken i enlighet med artikel 21 i fördraget om Europeiska unionen (EU-fördraget) och artikel 208 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget), och påminner om att unionen har en ledande roll i utformningen och genomförandet av politikens samstämmighet på utvecklingsområdet. Vi vill särskilt framhålla komplementariteten mellan handelspolitiken och utvecklingspolitiken, och upprepar att ReK i detta sammanhang måste erkännas som en drivkraft och samordnare när det gäller de lokala och regionala myndigheternas utvecklingsinsatser.

4. Kommittén påminner om att Europaparlamentet redan 2006 i sin resolution om rättvis handel och utveckling efterlyste en EU-omfattande samordning av rättvis handel och en förankring av detta koncept inom alla politikområden (3). Kommissionen reagerade på denna uppmaning med sitt meddelande av den 5 maj 2009”Att bidra till en hållbar utveckling: rättvis handel och icke-statliga handelsrelaterade system för hållbar utveckling” (4), som nu bör utmynna i en verklig EU-strategi för rättvis handel.

5. ReK hänvisar till sitt tidigare yttrande (5), där de lokala och regionala myndigheternas roll i handelspolitiken för rättvisemärkta produkter erkänns. Dessutom efterlyser kommittén en gemensam ”europeisk strategi för rättvis handel för lokala och regionala myndigheter”.

6. Vi förespråkar en framtida utvecklingsram som stöder både utvecklings- och hållbarhetsmål och där de lokala och regionala myndigheterna kan delta i processen (6).

7. Kommittén instämmer i Europaparlamentets uppmaning i samband med den globala utvecklingsramen efter 2015 (7) om ”en ny global ram som skapar ett mer rättvist och hållbart handelssystem som bygger på dialog, öppenhet och respekt och som strävar efter större rättvisa i den internationella handeln”.

Bakgrund

8. Europeiska regionkommittén konstaterar att under det senaste årtiondet har såväl handelsvolymen med rättvisemärkta varor som stödet till rättvis handel på lokal och regional nivå i EU ökat betydligt. Till exempel finns det i dag mer än 1 500 rättvis handel-kommuner i Europa (antalet har fördubblats under de senaste fem åren), och även konceptet med ”rättvis handel-regioner” ökar i popularitet.

9. Kommittén hänvisar till den definition av rättvis handel som World Fair Trade Organisation och Fairtrade Labelling Organisations International (numera Fairtrade International) har fatställt: ”Rättvis handel är ett handelssamarbete baserat på dialog, öppenhet och respekt som verkar för en rättvisare världshandel. Rättvis handel verkar för en hållbar utveckling genom att erbjuda bättre handelsvillkor och garantera rättigheter för marginaliserade producenter och arbetare – framförallt i Syd. Organisationer för rättvis handel är (med stöd av konsumenter) aktivt engagerade i att stödja producenter, verka för ett ökat medvetande och kampanjarbete för förändringar i regelverk som omgärdar den konventionella internationella handeln och det sätt varpå den utövas.” (stadga om principer för rättvis handel, 2009).

10. Vi påpekar att ReK delar kommissionens inställning att den frivilliga karaktären på rättvisemärkningen och andra liknande system för hållbar utveckling bör behållas i hela EU (8).

II. POLITISKA REKOMMENDATIONER

EUROPEISKA REGIONKOMMITTÉNS STÅNDPUNKT

Behovet av en EU-strategi för rättvis handel

11. Europeiska regionkommittén stöder utarbetandet av en europeisk strategi för rättvis handel som främjar ett konsekvent och samordnat agerande när det gäller rättvis handel, och detta inom alla EU-politikområden, dock särskilt handel, utveckling och hållbar konsumtion och produktion.

12. Kommittén ser fram emot det nyligen aviserade meddelandet om handel och uppmanar kommissionen att utnyttja detta tillfälle till att redogöra för vilka konkreta åtgärder den avser att vidta i syfte att verka för en enhetlig ram för rättvis handel i EU.

13. Kommittén betonar att en sådan strategi bör främja de lokala och regionala myndigheternas aktiva engagemang på detta område, men samtidigt också måste omfatta andra viktiga aktörer såsom Europaparlamentet, Europeiska utrikestjänsten och Europeiska ekonomiska och sociala kommittén. Man skulle därför kunna överväga att inrätta en interinstitutionell arbetsgrupp för att samordna åtgärder på detta område med hänsyn till samstämmigheten och för att säkerställa komplementaritet i EU:s relevanta initiativ och politik.

Rättvis handel i medborgarnas medvetande

14. Europeiska regionkommittén välkomnar den senaste Eurobarometerundersökningen (9), som visar att hälften av EU-medborgarna är beredda att betala mer för rättvisemärkta produkter.

15. Kommittén konstaterar att trots att erkännandet av och stödet för rättvis handel har ökat i hela Europa så är kännedomen om konceptet högst varierande både mellan och inom EU:s medlemsstater. Medan kännedomen om rättvisemärkningen är relativt hög (mer än 50 % av befolkningen) i norra och västra Europa, är rättvis handel ännu tämligen okänt i de flesta öst- och centraleuropeiska länderna. En EU-strategi för rättvis handel skulle också få en positiv inverkan på kandidatländerna.

16. ReK betonar att befintliga internationella (stads)partnerskap (i EU, i Europa och globalt) bör användas för att öka medvetenheten om rättvis handel och främja utbytet av bästa praxis på lokal och regional nivå. Särskilt insatserna av organisationer i det civila samhället i samarbete med lokala och regionala myndigheter bör stödjas och främjas i detta sammanhang.

17. Det är mycket viktigt att främja konsumentupplysningen i EU, särskilt i skolan men också utanför, i samarbete med befintliga initiativ på lokal och regional nivå.

Offentliga upphandlingar

18. Europeiska regionkommittén välkomnar EU:s reviderade direktiv om offentlig upphandling, som gör det möjligt att ta med kriterier för rättvis handel i offentliga upphandlingar. Det är numera lättare för de upphandlande myndigheterna att förlita sig på frivilliga märkningar och certifieringssystem för att se till att betydelsen av hållbar utveckling ingår i den offentliga upphandlingen.

19. Kommittén uppmanar kommissionen att utarbeta praktiska riktlinjer där rättvis handel och andra sociala kriterier i offentlig upphandling förklaras på ett verklighetsnära sätt och därmed främjas.

20. Vi gläder oss åt det växande intresset bland kommuner i Europa för hållbar livsmedelsproduktion, särskilt efterfrågan på lokalt producerade livsmedel. Denna hållning, som ReK välkomnar, är ett ypperligt komplement till konsumtionen av rättvisemärkta produkter, såsom många regionala och lokala initiativ på detta område visar.

21. Det är mycket användbart att de lokala och regionala myndigheterna ges exempel på offentlig upphandling där sociala och etiska kriterier har beaktats. I detta sammanhang bör kommissionen också främja ett närmare samarbete mellan de lokala och regionala myndigheterna: t.ex. i samband med utarbetande av gemensamma kriterier och riktlinjer, förhandlingar med leverantörer och långfristiga leveransavtal samt i samband med samordnad övervakning av praxis vid offentlig upphandling när det gäller ekologiska, sociala och etiska kriterier.

22. ReK rekommenderar de regionala och lokala myndigheterna att ha ett nära samarbete med olika intressegrupper, t.ex. universitet, skolor och sjukhus i ett visst område. Det är i detta sammanhang av yttersta vikt att de upphandlingsansvariga informeras om möjligheterna att använda hållbarhetskriterier i sina anbudsinfordringar, så att de också kan utnyttja dem. Kommittén vill understryka att denna informationsspridning kan uppnås via kunskapscentrum. Kunskapscentrum kan hjälpa lokala och regionala myndigheter samt näringslivet i genomförandet av rättvis upphandling genom att fungera som tillhandahållare av kunskap och expertis.

23. Kommittén föreslår att medlemsstaterna i sina rättssystem ska införa en möjlighet att vid offentlig upphandling lägga till kriterier som positivt särbehandlar rättvisemärkta produkter.

24. Kommittén påpekar också att t.ex. tillhandahållande av en central inköpsorganisation eller inköpsplattform kan vara en bra möjlighet att på ett okomplicerat sätt omsätta rättvis upphandling i praktiken på lokal/regional nivå. Sådana initiativ kan förenkla offentliga inköp av rättvisemärkta produkter genom att flera lokala och regionala myndigheter samordnar sina beställningar och leveranser, och därmed även drar nytta av lägre kostnader.

25. Vi välkomnar EU-institutionernas nuvarande insatser för att främja rättvis handel inom sina egna strukturer, t.ex. genom konsumtion av rättvisemärkta produkter vid evenemang som anordnas av EU, och efterlyser en systematisk tillämpning av sådana metoder. EU-institutionerna måste själva föregå med gott exempel. Institutionerna bör främja konsumtion av rättvisemärkta produkter vid myndigheterna, och även vid evenemang som anordnas av EU.

Bidrag till ”rättvist företagande”

26. Europeiska regionkommittén anser att de lokala och regionala myndigheterna kan uppmuntra företagen i den egna regionen att införliva principerna om rättvis handel och företagens ansvar i sina affärsmetoder. De kan till exempel uppmuntra den lokala hotell- och restaurangbranschen att köpa in rättvisemärkta produkter. Man skulle också kunna ta initiativ till att införa en uppförandekod för rättvis handel som företag från kommunerna och regionerna ansluter sig till.

27. Kommittén föreslår att rättvis handel också ska höra till uppgifterna när det gäller näringslivsutveckling och ingå i strategierna för företagens sociala ansvar hos de berörda nationella näringslivsorganisationerna. Som ett komplement skulle flerpartsinitiativ (t.ex. initiativ för hållbar handel i olika medlemsstater eller Fair Wear Foundation inom vissa sektorer) eller erkända märkningar (t.ex. Fairtrade) kunna utvecklas och främjas med stöd från EU.

28. ReK påpekar att kriterier för rättvis handel kan tillämpas i samband med stöd till små och medelstora företag och grundande av företag genom de offentliga fonderna, t.ex. Europeiska regionala utvecklingsfonden (Eruf). Att anordna mässor om rättvis handel skulle vara ytterligare ett steg i denna riktning. Ett exempel på detta är den inom det tyska språkområdet för närvarande största fack- och konsumentmässan om rättvis handel som arrangeras i Dortmund.

Stöd till lokala och regionala insatser för att främja rättvis handel

29. Europeiska regionkommittén föreslår att man i syfte att bredda konceptet med rättvis handel-regioner ska undersöka om exemplet med ”Tysklands rättvis handel-huvudstad” (”Hauptstadt des Fairen Handels”), inspirerat av initiativet ”Europeisk kulturhuvudstad”, lämpar sig för att locka de europeiska kommunerna och regionerna att främja rättvis handel. I ett sådant initiativ bör man därför också specifikt beakta de särskilda utmaningarna i de central- och östeuropeiska medlemsstaterna.

30. Kommittén är övertygad om att utmärkelsen ”Europeisk rättvis handel-huvudstad/region” skulle ge de lokala och regionala myndigheterna ytterligare motivation att genom initiativ för rättvis handel göra sig ett namn på nationell eller internationell nivå. Invånarna och lokala gräsrotsorganisationer bör göras direkt delaktiga i detta initiativ.

Rättvis handel i den globala utvecklingsramen efter 2015 (10)

31. Europeiska regionkommittén betonar att de lokala myndigheternas roll i utformningen av utvecklingsagendan för perioden efter 2015 måste stärkas i enlighet med högnivåpanelens förslag (11). I utvecklingsmålen för perioden efter 2015 måste de lokala myndigheternas roll som en central aktör inom utvecklingspolitiken erkännas, och de hållbarhetsmål som för närvarande diskuteras måste omsättas i samordnade nationella, regionala och lokala strategier.

32. Kommittén påminner om att partnerskap måste utvecklas mellan många aktörer för att genomföra hållbarhetsmålen. Framför allt bör man främja och ge ekonomiskt stöd till sådana partnerskap som beaktar hållbarhetens alla dimensioner på området för rättvis handel.

33. Kommittén välkomnar kommissionens nyligen offentliggjorda meddelande ”Ett globalt partnerskap för fattigdomsutrotning och hållbar utveckling efter 2015” och särskilt det uttryckliga erkännandet av att handel bidrar till tillväxt och hållbar utveckling för alla. Vi noterar också med intresse den uttryckliga hänvisningen till att systemen för rättvis handel skapar ekonomiska, miljömässiga och sociala fördelar i detta sammanhang.

34. ReK anser att man måste utarbeta konkreta indikatorer för att mäta måluppfyllelsen. Rättvis handel bör vara en indikator för produktionens och konsumtionens hållbarhet, särskilt när det gäller offentlig upphandling. Rättvis handel kan också framför allt tjäna som indikator för målet om ”partnerskap för solidaritet”, eftersom det på detta område redan finns mycket positiva erfarenheter av olika berörda aktörers deltagande.

Utbyte av erfarenheter

35. Europeiska regionkommittén hänvisar till en studie som offentliggjorts om lokala och regionala myndigheters stöd till rättvis handel, där man visar på olika tillvägagångssätt när det gäller rättvis handel i EU och undersöker möjliga hinder. För att komplettera studien sammanställdes också ett urval exempel på god praxis. ReK offentliggör detta material i syfte att upprätta lärande- och kvalificeringsgemenskaper på detta område och underbygga de politiska kraven i detta yttrande.

36. Kommittén välkomnar att frågan om rättvis handel ska tas upp vid nästa årliga konferens (assises) om decentraliserat utvecklingssamarbete. ReK måste stärka kopplingen mellan rättvis handel inom ramen för dessa evenemang och andra befintliga åtgärder och nätverk på regional nivå.

37. Kommittén betonar att medlen för programmen för utbildning och information om utvecklingsfrågor (Dear) och liknande program i framtiden också bör användas för att möjliggöra fler stadspartnerskap för rättvis handel, i synnerhet med städer i sydligare länder. Vi stöder inrättandet av strategiska partnerskap mellan lokala och regionala myndigheter och nätverk för rättvis handel-producenter i EU:s partnerländer genom det nya tematiska programmet för det civila samhällets organisationer och lokala myndigheter.

38. Vi välkomnar initiativ såsom församlingen för rättvis handel i Loire-regionen (Conseil Ligérien du Commerce Équitable), där alla regionala aktörer inom rättvis handel varje år samlas för att utbyta erfarenheter om de olika områdena.

EU:s handelspolitik

39. Europeiska regionkommittén påminner om att EU spelar en central roll i världshandeln och samtidigt strävar efter att stärka sin ledande ställning i hållbarhetsdebatten. EU-institutionerna uppmanas därför att utforma EU:s utrikeshandel på ett sådant sätt att den bidrar till hållbar utveckling.

40. Kommittén konstaterar med tillfredsställelse att EU har vidtagit vissa åtgärder, såsom att ett utökat kapitel om hållbar utveckling måste finnas med i handelsavtal med tredjeländer, och att det i vissa bilaterala handelsavtal till och med uttryckligen står att avtalsparterna stöder fri och rättvis handel. Detta öppnande av marknaderna bör också gynna småbrukarna.

41. ReK insisterar på att man när dessa avtal genomförs måste se till att småbrukarna i dessa länder får stöd för att främja rättvis handel, t.ex. genom att näringslivsdelegationer i samarbete med de lokala eller regionala myndigheterna och EU-delegationerna i partnerländerna specifikt besöker småbrukare och sätter sig in i de lokala förhållandena.

Arbetsvillkoren i de globala leveranskedjorna

42. Europeiska regionkommittén betonar att allmänheten de senaste åren har blivit alltmer uppmärksam på oacceptabla arbetsvillkor och kränkningar av de mänskliga rättigheterna i producentländerna och att konsumenternas intresse för dessa frågor har ökat. Exempelvis arbetar den tyska och den nederländska regeringen tillsammans med företag, fackföreningar och det civila samhället med liknande initiativ inom textilsektorn för att längs hela försörjningskedjan uppnå bättre och mer hållbara levnads- och arbetsvillkor för arbetstagarna i den globala klädindustrin. Kommissionen utreder för närvarande en liknande strategi på europeisk nivå.

43. Kommittén välkomnar uttryckligen sådana initiativ och uppmanar kommissionen och de behöriga nationella myndigheterna att utveckla liknande projekt, där de lokala och regionala myndigheterna måste ingå som partner.

Främjande av rättvis handel i bilaterala förbindelser

44. ReK rekommenderar att man i större utsträckning ska utnyttja andra möjligheter att främja rättvis handel, t.ex. sammankoppling av decentraliserat utvecklingssamarbete och rättvis handel. En utgångspunkt skulle kunna vara erfarenheterna av införandet av rättvis handel i befintliga partnerskap med städer och regioner i sydliga länder, och även inom ramen för partnersamverkan inom Europa.

45. I detta syfte bör man ytterligare utveckla och främja nätverken för rättvis handel, i synnerhet nätverk som inom EU samlar flera städer eller regioner över EU:s inre gränser, t.ex. nätverket för de gränsöverskridande rättvis handel-städerna Metz, Luxemburg, Trier och Saarbrücken.

Bryssel den 4 juni 2015. Europeiska regionkommitténs ordförande Markku MARKKULA

(1) A7-0384/2013.

(2) För att bara nämna några få: ”Ökad egenmakt för partnerländernas lokala myndigheter i syfte att förbättra samhällsstyrningen och resultaten på utvecklingsområdet” (CDR2010-2013) och ”Europa i världen: en ny strategi för att finansiera EU:s yttre åtgärder” (CDR732-2012).

(3) Europaparlamentets resolution om rättvis handel och utveckling (2005/2245(INI)).

(4) COM(2009) 215 final.

(5) ReK:s yttrande ”Att bidra till en hållbar utveckling: Rättvis handel och icke-statliga handelsrelaterade system för hållbar utveckling” (CDR214-2009).

(6) ReK:s yttrande ”Att göra EU:s utvecklingspolitik mer effektiv: en agenda för förändring” (CDR364-2011).

(7) Europaparlamentets betänkande av den 17 november 2014 om ”EU och den globala utvecklingsramen efter 2015” (2014/2143(INI)).

(8) ReK:s ovannämnda yttrande ”Att bidra till en hållbar utveckling” (CDR214-2009).

(9) Special Eurobarometer 421: The European Year for Development – Citizens' Views on Development, Cooperation and Aid.

(10) ”Ett anständigt liv för alla: från vision till kollektiva åtgärder” (under utarbetande).

(11) Rapport från högnivågruppen med framstående personer om utvecklingsagendan för perioden efter 2015, den 30 maj 2013.