Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om "Förslag till rådets direktiv om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om transport av farligt gods på inre vattenvägar"

(98/C 157/04)

Den 11 september 1997 beslutade rådet i enlighet med artikel 75.1 c i EG-fördraget att rådfråga Ekonomiska och sociala kommittén om ovannämnda förslag.

Sektionen för transport och kommunikation, som ansvarat för kommitténs beredning av ärendet, antog sitt yttrande den 11 mars 1998. Föredragande var Helmut Giesecke.

Vid sin 353:e plenarsession den 25-26 mars 1998 (sammanträdet den 25 mars 1998) antog Ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 105 röster för och en nedlagd röst.

1. Inledning

1.1. Det är nödvändigt att harmonisera bestämmelserna för transporter av farligt gods på de europeiska sammanhängande inre vattenvägarna. Detta gäller både nationella och internationella transporter.

1.2. Världens mest trafikerade vattenväg är Rhenfloden. På grund av att den är av stor ekonomisk betydelse för Mellaneuropa regleras trafiken på Rhen sedan 1868 av "Mannheim-konventionen".

Med denna konvention som rättslig grund har Centrala Rhenkommissionen (CCNR) antagit Förordningen om transporter av farligt gods på Rhen (ADNR). I den ingår också de viktigaste reglerna om utbildning för besättningar på fartyg.

Föreskrifterna i ADNR har i alla stater som ligger vid Rhen omsatts till nationell rätt, vilket gör att ADNR är giltig på alla de mellaneuropeiska sammanhängande inre vattenvägarna.

1.3. Medlemsstaten Österrike antog 1997 ADNR som en "ADN-förordning" för trafiken på Donau, med obetydliga förändringar.

1.4. Kandidatländerna har sina egna nationella regleringar; i den mån trafiken är gränsöverskridande har de slutit bilaterala överenskommelser på basis av ADNR.

1.5. Tredje land i Europa har egna nationella föreskrifter.

1.6. Alla nämnda länder förhandlar sedan 1996 inom ramen för FN:s ekonomiska kommission för Europa (ECE) om en bindande överenskommelse angående internationella transporter av farligt gods på inre vattenvägar.

1.7. Inom ramen för ECE har tidigare motsvarande överenskommelser för internationell trafik på väg och järnväg utarbetats. EU har genom riktlinjer tillsett att dessa internationella överenskommelser har omsatts i nationell lagstiftning i medlemsstaterna.

1.8. För att garantera hög säkerhet i intermodal trafik med farligt gods och för att utnyttja tillgänglig transportkapacitet på de inre vattenvägarna för detta ändamål krävs det att föreskrifter utfärdas för inlandssjöfart både i nationell och internationell trafik.

1.9. För att man skall kunna uppnå målet att snarast införa en enhetlig reglering av transporter av farligt gods i hela Europa även inom detta område krävs det att ECE:s arbete blir färdigt så snart som möjligt. Om möjligt får säkerhetsnivåerna i ADNR-föreskrifterna inte underskridas på någon punkt.

2. Kommissionens förslag till direktiv

2.1. Kommissionens förslag till direktiv strävar efter bättre säkerhet vid transporter av farligt gods på vattenleder i inlandet i hela det utvidgade Europa. Det inför lika konkurrensvillkor på det tekniska planet och underlättar trafiken för transportbranschen och befraktarna.

2.2. För att säkerställa att kandidatländerna och tredje land i Europa kan samarbeta när beslut tas om transporter av farligt gods på europeiska inre vattenvägar har kommissionen i stället för ADNR valt det paneuropeiska ADN (rekommendationen om internationell transport av farligt gods på inre vattenvägar) som rättslig grund för direktivet.

2.3. Kommissionen betonar med detta att den kommer att anpassa säkerhetsstandarderna i ADN till föreskrifterna i ADNR.

3. Allmänna kommentarer

3.1. Kommittén välkomnar kommissionens förslag. Även vid sjöfart på de inre europeiska vattenvägarna, nationell som internationell, bör de för närvarande högsta säkerhetsstandarderna, dvs. ADNR, tillämpas i stället för de ännu inte fullständiga reglerna i ADN.

3.2. De viktigaste tekniska bestämmelserna i ARDN övertogs och offentliggjordes i "European Provisions concerning the International Carriage of Dangerous Goods by Inland Waterway (ADN)" redan 1997. Nu återstår att teckna den övergripande överenskommelsen så snart som möjligt.

3.3. Även om överenskommelsens slutgiltiga formulering ännu inte är känd i alla delar och en hänvisning i direktivet till denna överenskommelse är förenad med vissa risker välkomnas kommissionens förutseende agerande.

3.3.1. Riskerna är bland annat följande:

- ADN:s övergångsföreskrifter, som på grund av förhandlingssituationen med kandidatländerna och tredje land lätt kan komma att bli mindre stränga än föreskrifterna i ADNR.

- En uppmjukning av kraven på de erkända klassificeringssällskapen och kontrollmyndigheterna.

3.4. Det bekymrar kommittén att, om ADN och ADNR inte stämmer överens, två olika uppsättningar regler kan komma att vara giltiga för nationella transporter: ADN i enlighet med direktivet för inre sjöfart som inte går på Rhen, och ADNR för sjöfart som transporterar gods på inre vattenvägar via Rhen.

3.5. I artikel 5.3 i förslaget till direktiv föreslås att medlemsstaten vid en olycka skall meddela kommissionen och vänta på dess beslut innan några åtgärder vidtas.

Kommittén anser att medlemsstaten i sådana brådskande fall omedelbart skall kunna vidtaga tillfälliga och tidsbegränsade åtgärder under tiden som ett sådant förfarande som avses i artikel 5.3 verkställs.

4. Särskilda kommentarer

4.1. Kommittén vädjar till kommissionen att påverka medlemsstaterna så att den 1995 instiftade gemensamma arbetsgruppen ECE-UN/CCNR så fort som möjligt kan avsluta förhandlingarna om ADN och så att ett ramavtal om möjligt kan träffas redan under 1998.

4.2. För att åstadkomma en snabb harmonisering av bestämmelserna i ADN på hög nivå stöder kommittén kommissionens ansträngningar att få deltaga i ADN. Därvidlag skall det inte vara en målsättning att ersätta medlemsstaterna.

4.3. För att så snart som möjligt införa bestämmelserna i de central- och östeuropeiska länderna rekommenderar kommittén att EU-organen vid de bilaterala förhandlingarna med kandidatländerna skall kräva att ADN ratificeras före ett EU-medlemskap.

4.4. I sammanhanget vill kommittén betona att ADNR står i strid med bestämmelser i EU:s direktiv om begränsning av utsläpp av flyktiga organiska ämnen (VOC) (), vars tillämpning vållar inlandssjöfarten åtskilliga problem eftersom det avviker från ADNR.

4.4.1. Att under gång släppa ut tankrester är inte längre tillåtet i vissa medlemsstater men är trots det inte möjligt att göra vid stationer för omhändertagande av avfall. Detta medföra extra höga kostnader för avfallstömning för sjöfart på inre vattenvägar.

4.4.2. Kommittén fruktar att sådana svårigheter vid tillämpningen kan leda till att säkra och miljövänliga transporter på inre vattenvägar läggs om till väg eller järnväg.

Bryssel den 25 mars 1998.

Ekonomiska och sociala kommitténs ordförande

Tom JENKINS

() EGT L 365, 31.12.1994 s. 24-33.