Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om "Förslag till rådets direktiv om ett gemensamt system för beskattning av räntor och royalties som betalas mellan närstående bolag i olika medlemsstater" () (98/C 284/09)

Den 30 mars 1998 beslutade rådet i enlighet med artikel 100 i EG-fördraget att rådfråga Ekonomiska och sociala kommittén om ovannämnda förslag.

Sektionen för ekonomiska, finansiella och monetära frågor, som var ansvarig för det förberedande arbetet, antog sitt yttrande den 9 juni 1998. Föredragande var Robert Pelletier.

Vid sin 356:e plenarsession den 1-2 juli 1998 (sammanträdet den 1 juli) antog Ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 136 röster för, 7 emot och 4 nedlagda röster.

1. Inledning

1.1. Ekonomiska och sociala kommittén uppskattar kommissionens initiativ att korrigera ett skattemässigt problem som skadar fullbordandet av en integrerad inre marknad.

1.2. Att avskaffa källskatten på räntor och royalties i flera av Europeiska unionens medlemsstater har sedan länge ansetts vara en av de prioriterade åtgärderna i samband med upprättandet av den inre marknaden.

1.3. Kommissionens första initiativ på detta område härrör från den 20 april 1990. I Rudingrapporten från 1992 - vars allmänna riktlinjer fick ESK:s stöd () - betraktades denna reform som en prioritet. Tyvärr beslutade kommissionen 1994 att dra tillbaka sitt förslag på grund av bristande samförstånd i rådet. Inte förrän i december 1997 gav rådet (ekonomi- och finansministrarna) kommissionen klartecken att utarbeta det förslag som är föremål för remissen till ESK.

1.4. ESK välkomnar kommissionens uthållighet och envishet. Det är önskvärt att man visar prov på samma uthållighet beträffande förslaget - som godkänts av rådet och som man hänvisar till i motiveringen - till ett direktiv "för att säkerställa en effektiv minimibeskattning av inkomsten från sparande" samtidigt som man tar hänsyn till "behovet av att bevara de europeiska finansmarknadernas konkurrensförmåga på det internationella planet", vilket innebär en utvidgning till tredje land och till områden som är beroende av eller tillhör medlemsländerna.

1.5. Syftet med förslaget till direktiv är att undvika att räntor och royalties som betalas av ett bolag i en medlemsstat till ett närstående bolag (som närstående bolag betraktas bolag som är förenade med varandra genom en ägarandel på minst 25 % av kapitalet i direkt eller indirekt ägo) i en annan medlemsstat beskattas vid källan i det land där utbetalningen sker. Beskattningsrätten på inkomsterna från dessa utbetalningar skall istället tilldelas den medlemsstat där den förmånstagande ägaren har sin hemvist.

2. Ekonomisk motivering till förslaget till direktiv

2.1. Ur ekonomisk synpunkt gäller det att undvika dubbelbeskattning - som i sig inte är något önskvärt - eller i bästa fall likviditetsproblem på grund av de oundvikliga förseningar som förmånstagaren måste utstå för att få tillbaka innehållna medel.

2.2. Förslaget till direktiv återspeglar den oro som de internationella näringslivsorganisationer som representerar de berörda bolagen, bland annat Unice, den europeiska bankfederationen och föreningen för handelskamrar, givit uttryck för.

2.3. Tabellerna i direktivförslagets bilaga ger en ganska exakt bild av problemets art när det gäller skattesatsen. Man kan notera att om det inte finns dubbelbeskattningsavtal - detta är inte fallet i Europeiska unionen - kan källskattesatsen på räntor och royalties bli mycket stor i de flesta länderna, med en spridning från 45 % till 0 % för räntor, och från 33 % till 0 % för royalties.

2.4. Bilaterala avtal reducerar beskattningen i Europeiska unionen till mycket lägre nivåer, men det är inte alltid som dessa avtal gör det möjligt att helt undvika dubbelbeskattning, och bestämmelserna om uttag av källskatt i det land där de företag som är förmånstagare till betalningarna har sin hemvist är komplicerade.

3. Varför läggs förslaget fram så sent?

3.1. Man har sedan länge varit överens om att man måste lösa ett problem som till synes är enkelt.

3.2. Hindren beror på att beskattningsreglerna i Europeiska unionen är mycket komplexa och - förutom när det gäller momsen - föga harmoniserade.

3.3. På grund av att skatterna är en mycket viktig inkomstkälla faller beskattningen under medlemsstaternas självbestämmanderätt. Detta förklarar varför Romfördraget stipulerar att det är ett område där beslut skall fattas enhälligt.

3.4. Maastrichtfördragets och stabilitetspaktens stränga budgetbestämmelser ökar medlemsstaternas vaksamhet i fråga om inkomstbortfall, vilket det rör sig om i denna fråga.

3.5. Europeiska unionens medlemsstater har olika intressen: vissa länder är nettoimportörer av kapital och teknologi, vilket innebär att deras utbetalningar är större än deras inkomster. Andra är tvärtom strukturella nettoexportörer.

3.6. Dessa svårigheter kan förklara kommissionens försiktiga, avvaktande och pragmatiska attityd, även om man måste beklaga att denna attityd slutligen liknar ängslan.

4. Ett försiktigt tillvägagångssätt

4.1. Förslaget till direktiv föreskriver stor försiktighet vad beträffar genomförandet.

4.2. I samband med betalning av räntor och royalties kan bedrägeri och missbruk förekomma i form av alltför stora utbetalningar i form av räntor eller royalties, till exempel från dotterbolag till moderbolag. Detta innebär vinstöverföringar och sker oftast inom koncernen för att inkomstbeskattningen skall ske i ett land där företagsbeskattningen är låg.

4.3. Med tanke på denna risk för bedrägeri drar man i förslaget konsekvenserna av medlemsstaternas möjlighet att företa korrigeringar av avräkningspriserna om räntor och royalties överstiger priset vid marknadsmässiga villkor.

4.4. Kostnaden för den uteblivna källbeskattningen är hög i Grekland och Portugal. Därför föreslår man en övergångsperiod på fem år med en gradvis minskning av skattesatsen till förmån för dessa två länder.

5. En viss ängslan

5.1. Förslagets räckvidd förefaller alltför begränsad.

5.2. I själva verket föreslås endast ett undantag från källbeskattning på utbetalningar mellan närstående bolag, fastän denna åtgärd i synnerhet är berättigad när de bolag som berörs av utbetalningarna inte är beroende av varandra.

5.3. Som närstående bolag betraktas endast bolag som har en ägarandel på minst 25 % av kapitalet i ett bolag. I de bilaterala skatteavtal där särskilda bestämmelser gäller för närstående bolag uppgår ägarandelen oftast till 10 %.

6. Allmänna kommentarer

6.1. Kommissionen gör reservationen att man längre fram, som ett led i den inre marknadens fortsatta utveckling, eventuellt kommer att föreslå att man utsträcker denna åtgärd som upphäver skatter på betalningar av räntor och royalties till bolag som inte är närstående.

6.2. ESK förstår inte logiken i förslagets utformning, som motiveras med att man vill mildra budgetkonsekvenserna av förslaget för de medlemsstater som är nettoimportörer av kapital och teknologi. För de stater som berörs (Grekland och Portugal) föreslås det att man inför en övergångsperiod på fem år under vilken skattesatsen gradvis kommer att minskas. Principregeln är i själva verket att utbetalningarna av räntor och royalties som kan undantas från källbeskattning är utbetalningar på marknadsmässiga villkor (arm's length) mellan oberoende bolag. När betalningar sker mellan närstående bolag får principen om marknadsmässiga villkor till följd att den överskjutande delen av dessa betalningar behandlas som en vinstutdelning som kan falla under direktiv 90/435/EEG.

6.3. Principregeln är följaktligen att betalningarna av räntor och royalties sker mellan oberoende parter. I en sådan situation finns det ingen särskild anledning att begränsa tillämpningsområdet för undantag för källbeskattning av räntor och royalties till betalningar mellan närstående bolag, vilket däremot är fallet inom en koncern (där målsättningen är att säkerställa en neutral beskattning som inte skadar en etablering i Europeiska unionen i form av dotterbolag eller kontrollerade bolag istället för i form av fasta driftsställen). Detta undantag måste tvärtom gälla för samtliga betalningar mellan oberoende företag för att inte åstadkomma en snedvridning av konkurrensen som felaktigt skulle kunna gynna nationella bolag.

6.4. De synpunkter som framförs i punkt 6.2 och 6.3 motiverar att utvidgningen av undantaget till att omfatta källbeskattning av räntor och royalties mellan företag som inte är närstående sker automatiskt efter övergångsperioden på fem år, vilken eventuellt kan förlängas. Vi föreslår därför att artikel 10 formuleras enligt följande:

"Kommissionen skall tre år efter det datum som anges i artikel 9.1 överlämna en rapport till rådet om direktivets funktion, särskilt med avseende på en översyn av tillämpningen av artikel 7. Utvidgningen av direktivets tillämpningsområde till andra bolag eller företag än de som omfattas av detta direktiv kan inte skjutas upp utöver den (eventuellt förlängda) övergångsperiod som föreskrivs i artikel 8.1."

6.5. Artikel 7 i förslaget till direktiv ger medlemsstaterna möjlighet att inte tillämpa undantaget från källbeskattning när inkomsten omfattas av förmånliga regler för företagsbeskattning i förmånstagarens hemstat. I artikel 10 fastställs det att man tre år efter det att direktivet träder i kraft skall se över tillämpningen av artikel 7. Kommissionen påpekar att det då kommer att vara lättare, i synnerhet mot bakgrund av hur uppförandekoden för företagsbeskattning fungerar, att undersöka om det är nödvändigt att även i fortsättningen ge medlemsstaterna den möjlighet som fastställs i artikel 7.

6.6. Kommissionen påpekar i motiveringen till direktivförslaget att rådet (ekonomi- och finansministrarna) den 1 december 1997 godkände att man skulle utarbeta en uppförandekodex för företagsbeskattning som gör det möjligt att blockera och avskaffa skadliga skatteåtgärder som de enskilda staterna vidtar. Som skadliga skatteåtgärder betraktas sådana åtgärder som fastställer en mycket lägre skattenivå - och även nollbeskattning - i jämförelse med den som normalt tillämpas i den aktuella medlemsstaten.

6.7. Vi vill framhålla att det är viktigt att försäkra sig om att det gemensamma agerande som fastställs i kodexen stämmer överens med den möjlighet som ges i artikel 7 i förslaget till direktiv att inte tillämpa undantaget från källbeskattning när beskattningen av räntor och royalties i det förmånstagande bolagets etableringsland normalt sett inte är fastställd och därmed faller under nämnda kodex. Medlemsstaterna skall inte ha rätt att ensidigt införa nya motåtgärder, såsom att påföra källbeskattning av räntor och royalties, mot skadliga skatteåtgärder som faller under uppförandekodexen. Detta skulle strida mot den samförståndsanda som rådde under utarbetandet av denna kodex, vilken därmed i hög grad skulle undermineras.

6.8. Början av den första meningen i artikel 7.1 bör därför med nödvändighet ha följande lydelse:

"Utöver de situationer som omfattas av artikel 6, skall medlemsstaterna tillåtas att behålla existerande beskattning enligt bestämmelserna i artikel 1 i fråga om samtliga betalningar av räntor eller royalties ..."

Artikel 7.2 bör lyda:

"Om de omständigheter som avses i antingen punkt 1 a eller 1 b ovan bara gäller en del av de räntor eller royalties som avses i punkt 1, skall den möjlighet som avses i denna paragraf gälla denna del av räntorna eller royalties."

7. Särskilda kommentarer

7.1. Erfordrad procentuell ägarandel för att bolag skall betraktas som närstående

Eftersom målsättningen är att på sikt avskaffa all källskatt på gränsöverskridande betalningar av räntor och royalties mellan företag inom EU, anser vi att ägarandelen bör sänkas från 25 % till 10 %, vilket skulle överensstämma med den gräns som fastställs i de flesta bilaterala avtal, för att man skall kunna utnyttja en begränsad källbeskattning på royalties mellan närstående bolag.

Följaktligen bör man i artikel 3.1 b ersätta "25 %" med "10 %".

7.2. Tidsgräns för innehav av kapitalandelar

För att det skall framgå att medlemsstaterna inte skall kunna skjuta upp tillämpningen av direktivet under en period för innehav av kapitalandelar om två år, bör man i artikel 3.2 lägga till "i efterhand" före "återkalla".

7.3. Definition av royalties

För betalningar som utgått för att bidra till viktiga forskningsutgifter inom en koncern bör man kunna utnyttja systemet för undantag för källbeskattning. OECD:s kommitté för skattefrågor har i själva verket uttalat sig för att all källbeskattning avskaffas för inkomster som inte är royalties men som härrör från avtal om bidrag till viktiga utgifter inom en grupp. Därför bör man i artikel 2.1 b lägga till "eller pågående forskning på dessa områden" efter "rön".

7.4. Räntor och royalties enligt artikel 5

Lägg till följande mening i artikel 5:

"Bestämmelserna i rådets direktiv 90/435/EEG kan följaktligen tillämpas på utbetalningar av räntor och royalties omvandlade till vinstutdelning om de sker mellan bolag som omfattas av det här direktivet."

Motivering: Denna precisering är av samma art som den i artikel 4 och motiveringen är densamma.

Bryssel den 1 juli 1998.

Ekonomiska och sociala kommitténs ordförande

Tom JENKINS

() EGT C 123, 22.4.1998, s.9.

() Kommitténs yttrande av den 24 november 1992 - EGT C 19, 25.1.1993, s. 65.