Meddelande från kommissionen offentliggjort i enlighet med artikel 27.4 i rådets förordning (EG) nr 1/2003 i ärende AT.40049 – Mastercard II

(2018/C 438/04)

1. Inledning

(1) I de fall där kommissionen avser att fatta ett beslut om att en överträdelse ska upphöra och de berörda parterna erbjuder åtaganden för att undanröja de betänkligheter som kommissionen har delgivit dem i sin preliminära bedömning, får kommissionen – i enlighet med artikel 9 i rådets förordning (EG) nr 1/2003 av den 16 december 2002 om tillämpning av konkurrensreglerna i artiklarna 81 och 82 i fördraget ( 1 ) – genom beslut göra dessa åtaganden bindande för företagen. Ett sådant beslut får fattas för en bestämd period och ska fastställa att det inte längre finns skäl för kommissionen att ingripa. Enligt artikel 27.4 i samma förordning ska kommissionen offentliggöra en kort sammanfattning av fallet och huvuddragen i åtagandena. Berörda parter får lägga fram sina synpunkter inom den tidsfrist som fastställts av kommissionen.

2. Sammanfattning av ärendet

(2) Den 9 juli 2015 antog kommissionen ett meddelande om invändningar mot MasterCard Europe SA, MasterCard Incorporated och MasterCard International Incorporated (tillsammans kallade Mastercard ).

(3) förmedlingsavgifter I meddelandet redogjordes för kommissionens preliminära bedömning att Mastercards regler om multilaterala förmedlingsavgifter (nedan kallade ( 2 ) ) som tas ut vid försäljningsställen belägna inom EES för interregionala transaktioner med konsumenters betal- och kreditkort som utfärdats av en kortutgivare (kortinnehavarens bank) utanför EES bryter mot artikel 101 i EUF-fördraget och artikel 53 i EEA-avtalet. Hit hör såväl transaktioner som görs av kortinnehavaren på plats (”card present”), till exempel i en affär, och transaktioner som görs utan att kortinnehavaren är närvarande (”card not present”), till exempel när kortnummer och autentiseringsuppgifter överförs via internet, mejl eller telefon.

(4) Meddelandet noterat att enligt Mastercards regler måste inlösaren (näringsidkarens bank) betala interregionala förmedlingsavgifter till kortutgivaren (kortinnehavarens bank) för varje interregional transaktion som görs med kontokort vid ett försäljningsställe i EES, samt också att Mastercards interregionala förmedlingsavgifter utgör beslut av företagssammanslutningar i den mening som avses i artikel 101.1 i EUF-fördraget och artikel 53.1 i EES-avtalet.

(5) Som beskrevs i meddelandet, när en kortinnehavare använder ett kontokort för att köpa varor eller tjänster av en näringsidkare erlägger näringsidkaren en serviceavgift till inlösaren. Inlösaren behåller en del av denna avgift (inlösarens marginal) och skickar en del (förmedlingsavgiften) till kortutgivaren, medan en del går till systemoperatören (i detta fall Mastercard). Meddelandet konstaterar vidare att i praktiken bestäms en stor del av näringsidkarens serviceavgift av förmedlingsavgiften. Kommissionen har dock i tidigare ärenden godtagit förmedlingsavgifter som överensstämmer med den så kallade ”Merchant Indifference Test”-metoden (MIT) ( 3 ) . Enligt metoden bör förmedlingsavgifterna i genomsnitt inte överstiga de transaktionsfördelar som näringsidkare får genom att acceptera kontokort. MIT metoden säkerställer att det för näringsidkare i genomsnitt är oväsentligt om betalningen görs med kort eller någon annan typ av betalningsmedel, vilket skapar lika villkor för konkurrens mellan alternativa betalningsmetoder.

3. Huvuddragen i de erbjudna åtagandena

(6) MasterCard Europe SA, MasterCard Incorporated och MasterCard International Incorporated, som parterna i förfarandet, instämmer inte i kommissionens preliminära bedömning. De har trots detta erbjudit åtaganden i enlighet med artikel 9 i förordning (EG) nr 1/2003 för att undanröja kommissionens betänkligheter beträffande konkurrensen. Dessa åtaganden sammanfattas nedan och offentliggörs i sin helhet på engelska på webbplatsen för generaldirektoratet för konkurrens: http://ec.europa.eu/competition/index_en.htm

(7) Mastercard åtar sig att införa följande begränsningar sex månader efter att de formellt delgetts kommissionens beslut i enlighet med artikel 9 i förordning (EG) nr 1/2003: a) IIFs på högst 0,2 % för interregionala debettransaktioner med fysiskt kort (”card present”, CP). b) IIFs på högst 0,3 % för interregionala kredittransaktioner med fysiskt kort (CP). c) IIF förmedlingsavgifter på högst 1,15 % för interregionala debettransaktioner utan fysiskt kort (”card not present”, CNP). d) IIFs på högst 1,50 % för interregionala kredittransaktioner utan fysiskt kort (CNP).

(8) Dessa åtaganden kommer att gälla för en period på fem år och sex månader efter det att beslutet rörande åtagandet delgivits Mastercard.

(9) Senast inom tolv arbetsdagar efter det att beslutet rörande åtagandet delgivits, kommer Mastercard att meddela varje inlösare av Mastercards interregionala transaktioner samt begära att varje inlösare i sin tur snarast meddelar sina respektive näringsidkarkunder att i) åtagandena har antagits och att ii) IIFs kommer att begränsas för alla framtida interregionala transaktioner som konsumenter gör med debet- och kreditkort under den period som åtagandena är giltiga. Vidare, senast inom 12 arbetsdagar efter delgivningen av beslutet skall Mastercard publicera på ett tydligt och lättillgängligt sätt på Mastercard Europes hemsida alla debet- och kredit IIFs tillämpliga för interregionala CP och CNP transaktioner.

(10) Mastercard får inte kringgå eller försöka att kringgå dessa åtaganden, varken direkt eller indirekt genom en handling eller underlåtenhet. I synnerhet kommer Mastercard att, från och med det att beslutet rörande åtagandet delgivits, avstå från allt tillämpande som har motsvarande syfte eller effekt som interregionala förmedlingsavgifter. Detta inbegriper särskilt men inte enbart genomförande av program varigenom Mastercard överför systemavgifter eller andra avgifter som tas ut av inlösare inom EES till kortutgivare utanför EES.

(11) Med förbehåll för dess åtagande om icke-kringgående får Mastercard anta lämpliga konsumentskyddsåtgärder för att säkerställa att konsumenter inte påverkas negativt av effekterna av ändringarna i dess IIFs, i synnerhet rörande frågor såsom bedrägeri, valutaomräkning och återbetalningar.

(12) Mastercard ska utse en förvaltare som ska övervaka att Mastercard uppfyller sina åtaganden. Kommissionen ska ha befogenhet att godkänna eller avvisa den föreslagna förvaltaren innan denna utses.

(13) Den pågående antitrustundersökningen (se avsnitt 2) kommer att pågå gentemot Mastercard i väntan på ytterligare bedömning från kommissionen, eventuellt inklusive synpunkter till följd av detta tillkännagivande.

4. Uppmaning att lägga fram synpunkter

(14) Med förbehåll för resultatet av marknadstestet avser kommissionen att fatta ett beslut i enlighet med artikel 9.1 i förordning (EG) nr 1/2003 om att göra de föreslagna åtagandena, som sammanfattas ovan och som offentliggjorts på webbplatsen för generaldirektoratet för konkurrens, bindande.

(15) I enlighet med artikel 27.4 i förordning (EG) nr 1/2003 uppmanar kommissionen berörda tredje parter att lägga fram sina synpunkter på de föreslagna åtagandena. Dessa synpunkter måste ha inkommit till kommissionen senast en månad efter dagen för offentliggörandet av detta meddelande. Berörda tredje parter ombeds också att lämna in en icke-konfidentiell version av sina synpunkter, där uppgifter som de anser vara affärshemligheter och andra konfidentiella uppgifter bör strykas och vid behov ersättas med en icke-konfidentiell sammanfattning eller av orden ”affärshemligheter” eller ”konfidentiella uppgifter”.

(16) Svar och synpunkter bör helst vara motiverade och innehålla relevanta faktauppgifter. Kommissionen ber er också att föreslå en möjlig lösning om ni anser att någon aspekt av de föreslagna åtagandena medför problem.

(17) Ange referensen AT.40049 – Mastercard II och sänd synpunkterna till kommissionen per mejl (COMP-GREFFE-ANTITRUST@ec.europa.eu), fax +32 22950128 eller post till följande adress: European Commission Directorate-General for Competition Antitrust Registry 1049 Bruxelles/Brussel BELGIQUE/BELGIË

(1) EGT L 1, 4.1.2003, s. 1. Med verkan från och med den 1 december 2009 har artiklarna 81 och 82 i EG-fördraget ersatts av artikel 101 respektive 102 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget). Innehållet i bestämmelserna är dock i sak oförändrat. I detta tillkännagivande bör hänvisningar till artiklarna 101 och 102 i EUF-fördraget när så är lämpligt förstås som hänvisningar till artiklarna 81 och 82 i EG-fördraget.

(2) Mastercard definierar sina multilaterala förmedlingsavgifter som de alltid använder till konsumenter, som betal- och kreditkort transaktioner för interregionala (”IIFs”).

(3) För vidare information om MIT metoden, se sammanfattningen av kommissionens utredning från 2015 ”Survey of the Cost of Cash and Card Processing”, sidan 3, publicerad på http://ec.europa.eu/competition/sectors/financial_services/dgcomp_final_report_en.pdf.