EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION 
Bryssel den 11.11.1996 
KOM(96) 535 slutlig 
95/0207 (COD) 
KOMMISSIONENS YTTRANDE 
i enlighet med artikel 189b.2 d i Romfördraget 
om Europaparlamentets ändringar 
av rådets gemensamma ståndpunkt om 
förslaget till 
EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV 
om samtrafik inom telekommunikation för att säkerställa tillhandahållandet av 
samhällsomfattande tjänster och samverkan mellan tjänsterna genom att tillämpa 
principerna för tillhandahållande av öppna nät (ONP) 
MED ÄNDRING AV KOMMISSIONENS FÖRSLAG 
i enlighet med artikel 189a.2 i Romfördraget 

MOTIVERING 
Enligt artikel 189b. 2 d skall kommissionen avge ett yttrande om de ändringar som 
föreslagits av Europaparlamentet vid en andra behandling. 
Kommissionen avger härmed sitt yttrande om ändringsförslagen till rådets gemensamma 
ståndpunkt om ett förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om samverkan inom 
telekommunikation för att säkerställa tillhandahållandet av samhällsomfattande tjänster 
och samverkan mellan tjänster genom att tillämpa principerna om tillhandahållande av 
öppna nät (ONP). Detta inbegriper ett ändrat förslag där de ändringar som föreslogs av 
Europaparlamentet vid en andra behandling och som godkänts av kommissionen ingår. 
KOMMISSIONENS YTTRANDE 
1. BAKGRUND 
a) Kommissionen antog sitt förslag 19.07.95, och det överlämnades formellt till 
Europaparlamentet och rådet 12.09.95l. 
b) Ekonomiska och sociala kommittén avgav ett positivt yttrande 28.02.962. 
c) Europaparlamentet antog en positiv förordning vid en första behandling 14.02.96 
och föreslog 69 ändringar till kommissionens förslag3. 
d) Rådet antog sin gemensamma ståndpunkt 18.06.96. 
e) Kommissionen godkände den gemensamma ståndpunkten och informerade 
Europaparlamentet om sin ståndpunkt 14.06.96. 
f) Europaparlamentet röstade om den andra behandlingen 19.09.96 och antog en 
positiv förordning som inbegrep 31 ändringar av den gemensamma ståndpunkten4. 
2. DIREKTIVETS SYFTE 
Detta direktiv är en viktig del av det regelverk för den framtida avreglerade 
telekommunikationssektorn som skall vara genomfört senast 01.01.98. 
EGT C 313, 24.11.1995, s.7. 
TRA/301, 28.02.1996. 
A4-0017/96, PV 14.02.1996. 
A4-276/96, PV 19.09.1996. 
Detta kommer att ge nya operatörer på marknaden tillgång till nuvarande kunder, företag 
lika väl som privata, vilket kommer att uppmuntra till ökade investeringar och en växande 
marknad inom teletjänstsektorn inom ett förutsebart och enhetligt regelverk. Det kommer 
samtidigt att innehålla garantier för samtrafik och samverkan mellan nät och tjänster så 
att användarna i allt. större utsträckning kan utnyttja det europeiska utbudet av 
samhällsomfattande teletjänster. 
I direktivet anges harmoniserade normer för samtrafik som skall genomföras på nationell 
nivå under övervakning av nationella regleringsmyndigheter, i enlighet med 
subsidiaritetsprincipen. 
3. KOMMISSIONENS SYNPUNKTER PÀ EUROPAPARLAMENTETS 
ÄNDRINGSFÖRSLAG 
3.1 EUROPAPARLAMENTETS ÄNDRINGSFÖRSLAG SOM GODKÄNTS AV 
KOMMISSIONEN 
Av de 31 ändringsförslag som antogs av Europaparlamentet vid den andra behandlingen 
godkände kommissionen 12 ändringsförslag helt och 9 delvis eller i princip (dvs. med 
vissa omformuleringar av texten), vilket totalt gör 21. 
Kommissionens ståndpunkt är densamma som vid den första behandlingen, och den 
stödjer de ändringsförslag som kan förbättra den gemensamma ståndpunkten. På grundval 
av detta är kommissionens synpunkter på vart och ett av ändringsförslagen följande: 
Ändringsförslag som godkänts helt: 4, 5, 7, 13, 14, 21, 22, 23, 24, 27, 
29, 30 
Ändringsförslag som godkänts delvis eller i princip: 1, 3, 8, 9, 10, 16, 17, 25, 31 
I bifogade uppställning redogörs för kommissionens synpunkter på vart och ett av dessa 
ändringsförslag. De viktigaste ändringsförslag som kommissionen godkänt gäller följande 
åtta områden: 
Möjligheten att inrätta en europeisk regleringsmyndighet 
[Ändringsförslag 8 och 31 (delar av detta)] 
Kommissionen godkänner kravet i ändringsförslag 8 och 31 (sista delen) om att den, i den 
rapport som skall läggas fram före 1999 års slut, skall utreda möjligheten att inrätta en 
europeisk regleringsmyndighet för telekommunikation. Kommissionen anser dock att det 
skulle vara för tidigt att på detta stadium fastställa de uppgifter som en sådan europeisk 
regleringsmyndighet skulle utföra. Rådet godkände inte parlamentets ändringsförslag i 
denna fråga vid den första behandlingen. 
Kommissionen stödjer parlamentets ändringsförslag och konstaterar att frågan kan tas upp 
i den rapport som har föreslagits för år 1999, även om detta inte uttryckligen anges i 
direktivet. 
Förfarande för att lösa grånsöverskridande tvister om samtrafik 
[Ändringsförslag 5 och 27] 
Kommissionen stödjer parlamentets ändringsförslag 5 och 27 som återinför ett bindande 
förfarande för att lösa tvister på gemenskapsnivå, vilket var ett krav i kommissionens 
ursprungliga förslag. 
Uppskov för vissa medlemsstater från vissa skyldigheter i detta direktiv 
[Ändringsförslag 7 och 29] 
I sitt meddelande om rådets gemensamma ståndpunkt menar kommissionen att texten i 
den gemensamma ståndpunkten tar hänsyn till parlamentets viktigaste frågor vid den 
första behandlingen, eftersom uppskov från vissa av skyldigheterna i detta direktiv 
kopplas samman med övergångsperioden för full avreglering av teletjänster, och eftersom 
det tydligt anges att: dessa uppskov skulle gälla "så länge och i den utsträckning som" 
denna övergångsperiod gäller. 
Kommissionen föredrar dock den ordalydelse som parlamentet har föreslagit i 
ändringsförslag 7 och 29, där medlemsstater som har rätt till övergångsperioder för en full 
avreglering enligt kommissionens artikel 90-direktiv om fri konkurrens på telemarknaden 
(96/19/EG) anmodas att begära motsvarande uppskov från vissa skyldigheter i detta 
direktiv i den utsträckning som kan motiveras av någon speciell eller exklusiv rättighet 
till telekommunikationer. 
Definition av samtrafik 
[Ändringsförslag 10] 
En av de viktigaste målsättningarna med detta direktiv är främja en verklig konkurrens 
på alla nivåer inom telemarknaden. Detta innebär konkurrens vad gäller tjänster och 
nätinfrastrukturer. På grund av detta stödjer kommissionen principen i ändringsförslag 10 
där det klart anges att de som tillhandahåller tjänster omfattas av definitionen av 
samtrafik. Emellertid är ordalydelsen i definitionen i kommissionens ursprungliga förslag 
tekniskt sett mer korrekt än den som föreslås i parlamentets ändringsförslag (dvs. 
sammankoppling av utrustning hos organisationer som tillhandahåller teletjänster, inte 
sammankoppling av teletjänster som i den föreslagna ändringen). 
Kommissionen stödjer inte den andra delen av ändringsförslaget där det refereras till 
"samtrafikpunkter", eftersom den termen inte definieras eller används i direktivet. 
Omprövning av behovet av ett direktiv när verklig konkurrens har uppnåtts 
[Ändringsförslag 9] 
Kommissionen instämmer med principen i ändringsförslag 9 om att konkurrensreglerna 
i fördraget kommer att få en framträdande roll när verklig konkurrens har uppnåtts på 
telemarknaden, och att man då bör ompröva behovet av detta direktiv. Kommissionen 
anser dock att denna princip bör anges i ingressen i stället för i en artikel, vilket 
parlamentet har föreslagit, eftersom det inte är ett juridiskt krav. Det skulle dessutom vara 
för tidigt att på detta stadium ange vilka åtgärder som fortfarande kommer att vara (eller 
som inte längre kommer att vara) tillämpliga på en verkligt konkurrenskraftig marknad. 
Nummerportabihtet 
[Ändringsförslag 25 och 31 (delar av detta)] 
Kommissionen stödjer kravet i ändringsförslag 25 på att vidarekoppling eller upplysningar 
om det nya numret skall genomföras om nummerportabilitet ännu inte är tillgängligt, med 
tanke på hur viktiga sådana tjänster är för användarna. Kommissionen instämmer också 
med parlamentet om att dessa tjänster bör tillhandahållas mot en skälig avgift som 
godkänts av den nationella regleringsmyndigheten (för nummerportabilitet och 
vidarekoppling) eller vara avgiftsfria (upplysning om nytt nummer). Kommissionen anser 
dock inte att man skall utvidga ki'avet på nummerportabilitet till att omfatta alla nationella 
nummer i stället för numren på det fasta allmänna telenätet, eftersom detta allt för mycket 
skulle utvidga kravet på nummerportabilitet och försena genomförandet av detta. 
Kommissionen stödjer parlamentets ändringsförslag 31 (första delen) där man uttryckligen 
nämner möjligheten av att tidigarelägga tidsplanen för att införa nummerportabilitet. 
Ståndpunkt i internationella organisationer och forum för nummerfrågor 
[Ändringsförslag 4 och 23] 
Kommissionen stödjer ändringsförslag 4 och 23 där man utvidgar kraven för samordning 
av medlemsstaternas och gemenskapens ståndpunkter i internationella organisationer och 
forum där beslut om nummerfrågor fattas. 
Kommissionens riktlinjer 
[Ändringsförslag 3 (delar av detta) och 17] 
Riktlinjer anses vara det lämpligaste verktyget för att behandla komplicerade finansiella 
frågor, eftersom de är flexibla och lättare att uppdatera än EG-lagstiftning. Det 
kommittéförfarande som föreslås kommer att säkerställa att riktlinjerna stödjs av 
medlemsstaterna. Kommissionen stödjer således ändringsförslag 3 (första delen) och 17 
(första delen), där man återinför kravet på riktlinjer för kostnadsredovisningssystem och 
särredovisning (i stället för insyn) i samband med samtrafik. Dessa riktlinjer, som skall 
upprättas av kommissionen, får dock inte växa obligatoriska. 
3.2 PARLAMENTETS ÄNDRINGSFÖRSLAG SOM INTE GODKÄNTS AV 
KOMMISSIONEN 
Kommissionen godkände inte 10 av de 31 ändringar som Europaparlamentet föreslog. 
Följande ändringsförslag godkändes inte av kommissionen: 
Ändringsförslag som inte godkänts: 2, 6, 11, 12, 15, 18, 19, 20, 26, 28 
Nedan anges skälen till att ändringsförslagen inte godkänts. Dessa är uppdelade i följande 
fyra övergripande områden: 
Samhällsomfattande tjänster 
[Ändringsförslag 1 (delar av detta), 11, 12, 15 och 18] 
Kommissionen kan inte godkänna parlamentets ändringsförslag i vilka det krävs att 
medlemsstaterna skall upprätta en fond för tillhandahållande av samhällsomfattande 
tjänster tor att finansiera nettokostnaderna för åtaganden för dessa tjänster (ändringsförslag 
1 (sista delen), 11, 12 och 18). Medlemsstaterna får själva bestämma om ett system för 
att finansiera samhällsomfattande tjänster är nödvändigt. Vissa medlemsstater kan besluta 
sig för att inte upprätta någon mekanism för att dela nettokostnaderna för åtagandena för 
de samhällsomfattande tjänsterna om denna kostnad är mycket låg. Beroende på vilket sätt 
en medlemsstat inför skyldigheterna att tillhandahålla samhällsomfattande tjänster kan det 
vara lämpligt att upprätta en fond för dessa tjänster, eller att samla in bidrag för att täcka 
kostnader för samhällsomfattande tjänster genom en extra avgift för parterna i 
samtrafiken. Kraven på insyn och objektivitet är i båda fallen de samma, och bidragen 
från marknadsparterna kommer att vara de samma. Kommissionen har i sitt meddelande 
om samrådet vad gäller grönboken om infrastruktur uttryckt att den föredrar fonder för 
samhällsomfattande tjänster. Med tanke på att kostnaderna för samhällsomfattande 
teletjänster i vissa medlemsstater är relativt låga skulle kanske inte de generella 
kostnaderna för en oavhängigt administrerad finansiering av de samhällsomfattande 
tjänsterna vara motiverad alla gånger. 
Kornmissionen kan heller inte godkämia ändringsförslag 15 där det krävs att 
kommissionen före 31 oktober 1996 skall framlägga ett förslag till Europaparlamentets 
och rådets direktiv om kostnader för och finansiering av samhällsomfattande tjänster. I 
sitt meddelande om tillhandahållande av samhällsomfattande tjänster som utfärdades i 
mars i år5 meddelar kommissionen att den planerar att utfärda riktlinjer om kostnader för 
och finansiering av samhällsomfattande tjänster. Kommissionen anser inte att det för 
ögonblicket finns något behov av ett särdirektiv om kostnader för och finansiering av 
samhällsomfattande tjänster. 
Särredovisning 
[Ändringsförslag 2, 19 och 20] 
Syftet med särredovisning är att garantera full insyn i de interna kostnadsöverföringarna 
och att undvika diskriminering. När man vill förebygga diskriminering är särredovisning 
inte lika effektivt som särskiljande av strukturerna, men det får mindre drastiska följder. 
Parlamentets ändringsförslag 2, 19 och 20 skulle minska kraven på särredovisning genom 
att kräva "öppen redovisning". Detta kraftlösare tillvägagångssätt som parlamentet föreslår 
skulle kräva mycket mer av de nationella regleringsmyndigheterna, både vad gäller 
resurser och expertis, eftersom de skulle behöva kontrollera att inga 
konkurrensbegränsande överföringar görs. 
Kommittéförfarande 
[Ändringsförslag 6, 26 och 28] 
KOM (96) 73, 13.03.1996. 
Liksom i sitt yttrande om rådets gemensamma ståndpunkt beklagar kommissionen att rådet 
insisterade på att införa ett kommittéförfarande av typ Illa i detta direktiv. Kommissionen 
medger dock att detta ger en överensstämmelse med andra direktiv inom ONP-området 
där samma kommittéförfarande används. På grund av detta godkänner kommissionen att 
förfarandet ändras så att rådet med kvalificerad majoritet kan anta den gemensamma 
ståndpunkten, men man upprepar att man föredrar en rådgivande kommitté. Ett 
interinstitutionellt avtal nåddes 1994 mellan Europaparlamentet, rådet och kommissionen 
om kommittéförfaranden, och ett modus vivendi drogs upp för de situationer där 
kommittéförfaranden används. Därför godkänner inte kommissionen parlamentets 
ändringsförslag 6, 26 och 28. 
Andra ändringsförslag 
[Ändringsförslag 16 (delar av detta)] 
Kommissionen godkänner inte den första delen av ändringsförslag 16 där avgifter för 
samtrafik kopplas samman med bidrag till de fasta nettokostnaderna för det lokala nätet. 
Dessa kostnader - en form av accessunderskott - bör slopas snarast enligt EG-
lagstiftningen, och om de förekommer skall de anges separat och inte ingå i avgifterna 
för samtrafik. 
4. SAMMANFATTNING 
Kommissionen har helt, delvis eller i princip godkänt 21 av de 31 ändringar som 
Europaparlamentet föreslog vid en andra behandling. 
I enlighet med artikel 189a.2 i EG-fördraget inför kommissionen dessa ändringar i sitt 
ändringsförslag. 
ÄNDRAT FÖRSLAG TILL 
EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV 
OM SAMTRAFIK INOM TELEKOMMUNIKATION FÖR ATT 
SÄKERSTÄLLA TILLHANDAHÅLLANDET AV SAMHÄLLSOMFATTANDE 
TJÄNSTER OCH SAMVERKAN MELLAN TJÄNSTERNA GENOM ATT 
TILLÄMPA PRINCIPERNA FÖR TILLHANDAHÅLLANDE AV ÖPPNA NÄT 
(ONP) 
Rådets gemensamma ståndpunkt Ändrad text 
Stycke 8 i ingressen 
(med utgångspunkt i Europaparlamentets ändringsförslag 1) 
I rådets resolution av den 7 februari 1994 
uppställs villkor för finansiering av 
samhällsomfattande taltelefonitjänster. 
Skyldigheten att tillhandahålla sådana 
samhällsomfattande tjänster bidrar till att 
uppfylla gemenskapens mål om ekonomisk 
och social sammanhållning och geografisk 
jämlikhet. Mer än en organisation i en 
medlemsstat kan ha skyldighet att 
tillhandahålla samhällsomfattande tjänster. 
Vid beräkningen av nettokostnaden för de 
samhällsomfattande tjänsterna bör 
vederbörlig hänsyn tas till kostnader och 
intäkter, liksom till externa ekonomiska 
faktorer och de immateriella värden som, 
ligger i tillhandahållandet av tjänsterna, men 
den pågående processen mot taxeutjämning 
bör inte hindras. Kostnaden för att uppfylla 
åtagandet om att tillhandahålla 
samhällsomfattande tjänster bör beräknas på 
allmänt tillgängliga grunder. Ekonomiska 
bidrag som kan hänföras till att åtagandet 
att tillhandahålla dessa tjänster delas mellan 
flera skall särredovisas i förhållande till 
kostnaden för_ samtrafik. När denna 
skyldighet blir orättvist betungande för en 
organisation bör medlemsstaten tillåtas att 
inrätta system -för att dela nettokostnaden 
för ett 
samhällsomfattande tillhandahållande av ett 
fast allmänt tillgängligt telefonnät och en 
fast allmänt tillgänglig telefonitjänst med 
andra organisationer som driver allmänt 
tillgängliga telenät och/eller tillhandahåller 
allmänt tillgängliga taltelefonitjänster. Dessa 
system bör iaktta principerna i 
gemenskapsrätten, i synnerhet dem som 
gäller icke-diskriminering och 
proportionalitet, utan att det påverkar 
tillämpningen av artikel 100a.2 i fördraget. Skyldigheten att tillhandahålla 
samhällsomfattande tjänster bidrar till att 
uppfylla gemenskapens mål om ekonomisk 
och social sammanhållning och geografisk 
jämlikhet. Mer än en organisation i en 
medlemsstat kan tillhandahålla 
samhällsomfattande tjänster. Syftet skulle 
vara att snarast möjligt och på så bred basis 
som möjligt införa nv teknik såsom det 
integrerade digitala flertiänstnätet (ISDN) i 
medlemsstaterna. På nuvarande 
utvecklingsstadium i medlemsstaterna är 
ISDN inte tillgängligt för alla användare 
och kan därför inte omfattas av 
skyldigheten att tillhandahålla 
samhällsomfattande tjänster. Vid 
beräkningen av nettokostnaden för de 
samhällsomfattande tjänsterna bör 
vederbörlig hänsyn tas till kostnader och 
intäkter, liksom till externa ekonomiska 
faktorer och de immateriella värden som 
ligger i tillhandahållandet av tjänsterna, men 
den pågående processen mot taxeutjämning 
bör inte hindras. Kostnaden för att uppfylla 
åtagandet om att tillhandahålla 
samhällsomfattande tjänster bör beräknas på 
allmänt tillgängliga grunder. Ekonomiska 
bidrag som kan hänföras till att åtagandet 
att tillhandahålla dessa tjänster delas mellan 
flera skall särredovisas i 
förhållande till kostnaden för samtrafik. När 
denna skyldighet blir orättvist betungande 
för en organisation bör medlemsstaten 
tillåtas att inrätta .system för att dela 
nettokostnaden för ett samhällsomfattande 
tillhandahållande av-ett fast allmänt 
tillgängligt telefonnät och en fast allmänt 
tillgänglig telefonitjänst med andra 
organisationer som driver allmänt 
tillgängliga telenät och/eller tillhandahåller 
allmänt tillgängliga taltelefonitjänster. Dessa 
system bör iaktta principerna i 
gemenskapsrätten, i synnerhet dem som 
gäller icke-diskriminering och 
proportionalitet, utan att det påverkar 
tillämpningen av artikel 100a.2 i 
fördraget. 
°l ho 
Stycke 12 i ingressen 
(med utgångspunkt i Europaparlamentets ändringsförslag 3) 
Nationella regleringsmyndigheter skall spela 
en viktig roll för att främja utvecklingen av 
en konkurrensinriktad marknad i 
gemenskapens användares intresse och att se 
till att det finns tillräcklig samtrafik mellan 
olika nät och att tjänsterna kan samverka. 
Förhandlingar om avtal om samtrafik kan 
underlättas genom att nationella 
regleringsmyndigheter i förväg fastställer 
vissa villkor och fastställer andra områden 
som bör omfattas av samtrafikavtal. Om det 
uppkommer en tvist om samtrafiken mellan 
parter i samma medlemsstat måste den part 
vars intressen har åsidosatts kunna vända 
sig till den nationella regleringsmyndigheten 
för att lösa tvisten. Nationella 
regleringsmyndigheter måste kunna ålägga 
organisationerna att koppla samman sina 
utrustningar där det kan visas att detta är i 
användarnas intresse. Nationella regleringsmyndigheter skall spela 
en viktig roll för att främja utvecklingen av 
en konkurrensinriktad marknad i 
gemenskapens användares intresse och att se 
till att det finns tillräcklig samtrafik mellan 
olika nät och att tjänsterna kan samverka. 
Förhandlingar om avtal om samtrafik kan 
underlättas genom att nationella 
regleringsmyndigheter i förväg fastställer 
vissa villkor med utgångspunkt i allmänna 
riktlinjer som fastställts av kommissionen 
för att underlätta utvecklingen av en 
fullständigt harmoniserad europeisk 
hemmamarknad, och fastställer andra 
områden som bör omfattas av 
samtrafikavtal. Om det uppkommer en tvist 
om samtrafiken mellan parter i samma 
medlemsstat måste den part vars intressen 
har åsidosatts kunna vända sig till den 
nationella regleringsmyndigheten för att lösa 
tvisten. Nationella regleringsmyndigheter 
måste kunna ålägga organisationerna att 
koppla samman sina utrustningar där det 
kan visas att detta är i användarnas intresse. 
Varje operatör måste ha ansvar för att 
vidarebefordra samtal till den lämpligaste 
sammankopplingspunkten och debitera sina 
abonnenter för detta. 
11 
Stycke 15 i ingressen 
(med utgångspunkt i Europaparlamentets ändringsförslag 4) 
Nummerfrågorna är en nyckelfaktor för 
likvärdig tillgång. De nationella 
regleringsmyndigheterna bör ha ansvaret för 
att administrera och övervaka de nationella 
nummerplanerna och de namn- och 
adressaspekter på teleområdet som kräver 
samordning på nationell nivå för att 
konkurrensen skall bli effektiv. När de 
nationella regleringsmyndigheterna utövar 
detta ansvar skall de beakta 
proportionalitetsprincipen, särskilt när det 
gäller åtgärdernas inverkan på nätoperatörer, 
återförsäljare och kunder. 
Nummerportabilitet är en viktig möjlighet 
för användarna och bör genomföras så snart 
det går. Nummerplanerna bör utvecklas i 
fullt samråd med alla berörda parter och 
harmonisera med ett långsiktigt 
alleuropeiskt ramprogram för nummerfrågor 
och med Europeiska post- och teleunionens 
(CEPT) internationella nummerplaner. 
Nummerbehoven i Europa, behoven av att 
tillhandahålla nya och alleuropeiska tjänster 
samt internationaliseringen och synergin på 
telekommunikationsmarknaden gör det 
angeläget att samordna de nationella 
ståndpunkterna inom de internationella 
organisationer och forum där 
nummerbesluten fattas. Nummerfrågorna är en nyckelfaktor för 
likvärdig tillgång. De nationella 
regleringsmyndigheterna bör ha ansvaret för 
att administrera och övervaka de nationella 
nummerplanerna och de namn- och 
adressaspekter på teleområdet som kräver 
samordning på nationell nivå för att 
konkurrensen skall bli effektiv. När de 
nationella regleringsmyndigheterna utövar 
detta ansvar skall de beakta 
proportionalitetsprincipen, särskilt när det 
gäller åtgärdernas inverkan på nätoperatörer, 
återförsäljare och kunder. 
Nummerportabilitet är en viktig möjlighet 
för användarna och bör genomföras så snart 
det går. Nummerplanerna bör utvecklas i 
fullt samråd med alla berörda parter och 
harmonisera med ett långsiktigt 
alleuropeiskt ramprogram för nummerfrågor 
och med Europeiska post- och teleunionens 
(CEPT) internationella nummerplaner. 
Nummerbehoven i Europa, behoven av att 
tillhandahålla nya och alleuropeiska tjänster 
samt internationaliseringen och synergin på 
telekommunikationsmarknaden gör det 
nödvändigt för medlemsstaterna och 
gemenskapen att inta en samordnad 
ståndpunkt inom de internationella 
organisationer och forum där 
nummerbesluten fattas. 
12 
Stycke 18 i ingressen 
(med utgångspunkt i Europaparlamentets ändringsförslag 5) 
Utöver den rätt till åtgärder som ges i 
nationell lagstiftning eller 
gemenskapslagstiftning finns ett behov av 
ett förlikningsförfarande för att lösa de 
gränsöverskridande tvister som ligger 
utanför de enskilda nationella 
regleringsmyndigheternas behörighet. Dessa 
förfaranden, som skall inledas av någon av 
de nationella regleringsmyndigheterna, bör 
vara smidiga, billiga och öppna och bör 
inbegripa alla berörda parter. Utöver den rätt till åtgärder som ges i 
nationell lagstiftning eller 
gemenskapslagstiftning finns ett behov av 
enkla förfaranden för att lösa de 
gränsöverskridande tvister som ligger 
utanför de enskilda nationella 
regleringsmyndigheternas behörighet. Dessa 
förfaranden, som skall inledas av någon av 
de berörda parterna, bör vara smidiga, 
billiga och öppna och bör inbegripa alla 
berörda parter. 
13 
Stycke 22 i ingressen 
(med utgångspunkt i Europaparlamentets ändringsförslag 7) 
Införandet av vissa skyldigheter måste 
kopplas till datum för avreglering av 
teletjänsterna och infrastrukturen för 
teletjänsterna och, särskilt med tanke på de 
berörda medlemsstaterna, till fullo beakta de 
övergångsperioder som beviljas i rådets 
resolution av den 22 juli 1993 om översyn 
av situationen inom telesektorn och behovet 
av en ytterligare utveckling på den 
marknaden och rådets resolution av den 22 
december 1994 om principer och tidtabell 
för avreglering av infrastruktur för 
telekommunikationer2, inklusive 
bibehållande av speciella eller exklusiva 
rättigheter vid direkt samtrafik mellan de 
mobila näten i dessa medlemsstater och det 
fasta eller mobila nätet i andra 
medlemsstater. En senareläggning av 
skyldigheten att tillhandahålla 
nummerportabilitet kan medges om 
kommissionen instämmer i att skyldigheten 
skulle bli alltför betungande för vissa 
organisationer. Införandet av vissa skyldigheter måste 
kopplas till datum för avreglering av 
teletjänsterna och infrastrukturen för 
teletjänsterna och, särskilt med tanke på de 
berörda medlemsstaterna, till fullo beakta de 
övergångsperioder som beviljas genom 
artikel 2.2 i kommissionens direktiv 
90/388/EEG. ändrat genom kommissionens 
direktiv 96/19/EG2, inklusive bibehållande 
av speciella eller exklusiva rättigheter vid 
direkt samtrafik mellan de mobila näten i 
dessa medlemsstater och det fasta eller 
mobila nätet i andra medlemsstater. En 
senareläggning av skyldigheten att 
tillhandahålla nummerportabilitet kan 
medges om kommissionen instämmer i att 
skyldigheten skulle bli alltför betungande 
för vissa organisationer. 
EGT nr C 379 31.12.1994, s. 4. EGT nr L 74, 22.03.1996, s. 13. 
14 
Stycke 24 i ingressen 
(med utgångspunkt i Europaparlamentets ändringsförslag 9) 
Senast den 31 december 1999 bör det göras en 
översyn av hur detta direktiv fungerar, särskilt för att 
granska de samhällsomfattande tjänsternas räckvidd 
och tidtabellen för nummerportabilitet. Läget i fråga 
om samtrafik med tredje land bör också ses över 
med jämna mellanrum för att lämpliga åtgärder skall 
kunna vidtas. Senast den 31 december 1999 bör det 
göras en översyn av hur detta direktiv 
fungerar, särskilt för att granska de 
samhällsomfattande tjänsternas räckvidd 
och tidtabellen för nummerportabilitet. Läget 
i fråga om samtrafik med tredje land bör 
också ses över med jämna mellanrum för 
att lämpliga åtgärder skall kunna vidtas. 
När det råder verklig konkurrens på 
marknaden kommer fördragets 
konkurrensregler att vara i stort sett 
tillräckliga för att se till att det råder rättvis 
konkurrens och man kan då se över dessa 
riktlinjer på nytt. 
Det grundläggande målet att koppla samman nät och 
införa samverkan mellan tjänsterna i hela 
gemenskapen kan inte uppnås på ett tillfredsställande 
sätt på medlemsnivå utan kan därför uppnås bättre på 
gemenskapsnivå genom detta direktiv. Stycke 25 i ingressen 
(med utgångspunkt i Europaparlamentets 
ändringsförslag 8) 
Det grundläggande målet att koppla samman nät och 
införa samverkan mellan tjänsterna i hela 
gemenskapen kan inte uppnås på ett tillfredsställande 
sätt på medlemsnivå utan kan därför uppnås bättre på 
gemenskapsnivå genom detta direktiv. När detta 
direktiv omarbetas kan det visa sig vara önskvärt att 
överväga att inrätta en europeisk regleringsmyndighet 
med ansvar för de uppgifter som enligt detta direktiv 
utförs av kommissionen eller den nationella 
regleringsmyndigheten och som skulle kunna skötas 
effektivare av en sådan europeisk 
regleringsmyndighet. 
Artikel 2.1 a 
(med utgångspunkt i Europaparlamentets ändringsförslag 10) 
a) Samtrafik: den fysiska och 
logiska sammankopplingen av telenät 
som används av samma eller en annan 
organisation för att göra det 
möjligt för en organisations 
användare att kommunicera med samma 
eller en annan organisations 
användare, eller att få tillgång 
till tjänster som erbjuds av en 
annan organisation. a)Samtrafik: den fysiska och logiska 
sammankopp1ingen av utrustning hos 
organisationer som tillhandahåller 
telenät och/eller teletjänster som 
används av samma eller en annan 
organisation för att göra det 
möjligt för en organisations 
användare att kommunicera med samma 
eller en annan organisations 
användare, eller att få tillgång 
till tjänster som erbjuds av en 
annan organisation. 
15 
Artikel 5.5, första stycket 
(med utgångspunkt i Europaparlamentets ändringsförslag 13! 
5. Där sådana system som anges i 
punkt 4 har införts, skall de 
nationella regleringsmyndigheterna 
säkerställa att principen för 
kostnadsindelning och de närmare 
villkoren för systemet är 
tillgängliga för allmänheten i 
enlighet med artikel 14.2. 5. Där ett sådant system för att 
fördela nettokostnaderna för 
skyldigheten att tillhandahålla 
samhällsomfattande tjänster som 
anges i punkt 4 har införts, skall 
de nationella 
regleringsmyndigheterna säkerställa 
att principen för kostnadsfördelning 
och de närmare villkoren för 
systemet är tillgängliga för 
allmänheten i enlighet med artikel 
14.2. 
Artikel 5.6 
(med utgångspunkt i Europaparlamentets ändringsförslag 14) 
6. Innan förfarandet i punkt 3-5 
genomförs skall en anmälan om de 
avgifter som en part i samtrafiken 
skall betala och som inkluderar 
eller utgör bidrag till kostnaden 
för åtagandena att tillhandahålla 
samhällsomfattande tjänster innan 
dessa avgifter införs, lämnas till 
den nationella 
regleringsmyndigheten. Om den 
nationella regleringsmyndigheten 
finner, på eget initiativ eller på 
en väl dokumenterad begäran av en 
berörd part att avgifterna är 
alltför höga, skall den berörda 
organisationen vara skyldig att 
reducera dem. En sådan reduktion 
skall tillämpas retroaktivt från och 
med det datum när avgifterna 
infördes, dock inte före den 1 
januari 1998. 6. Innan förfarandet i punkt 3-5 
genomförs skall en anmälan om de 
avgifter som en part i samtrafiken 
skall betala och som inkluderar 
eller utgör bidrag till kostnaden 
för åtagandena att tillhandahålla 
samhällsomfattande tjänster innan 
dessa avgifter införs, lämnas till 
den nationella 
regleringsmyndigheten. Utan att 
detta påverkar tillämpningen av 
artikel 17 i detta direktiv skall 
den berörda organisationen vara 
skyldig att reducera avgifterna, om 
den nationella regleringsmyndigheten 
finner, på eget initiativ eller på 
en väl dokumenterad begäran av en 
berörd part att dessa är alltför 
höga. En sådan reduktion skall 
tillämpas retroaktivt från och med 
det datum när avgifterna infördes, 
dock inte före den 1 januari 1998. 
Artikel 7.2 
(med utgångspunkt i Europaparlamentets ändringsförslag 16) 
2. Avgifterna för samtrafik skall 
följa principerna' om öppenhet och 
kostnadsorientering. Bevisbördan för 
att avgifterna härrör från verkliga 
kostnader som inkluderar en rimlig 
räntabilitet skall ligga hos den 
organisation som tillhandahåller 
samtrafik med sin utrustning. 
Nationella regleringsmyndigheter kan 
ålägga en organisation att 
fullständigt styrka sina 
samtrafikavgifter och, när så är 
lämpligt, kräva att avgifterna 
justeras. Denna bestämmelse skall 
också gälla för de organisationer 
som avses i bilaga I del 3 och som 
har ett betydande inflytande på 
marknaden. 2. Avgifterna för samtrafik skall 
följa principerna om öppenhet och 
kostnadsorientering. Bevisbördan för 
att avgifterna härrör från verkliga 
kostnader som inkluderar en rimlig 
räntabilitet skall ligga hos den 
organisation som tillhandahåller 
samtrafik med sin utrustning. 
Nationella regleringsmyndigheter kan 
ålägga en organisation att 
fullständigt styrka sina 
samtrafikavgifter och, när så är 
lämpligt, kräva att avgifterna 
justeras. Denna bestämmelse skall 
också gälla för de organisationer 
som avses i bilaga I del 3 och som 
av nationella regleringsmyndigheter 
anmälts som organisationer med ett 
betydande inflytande på den 
nationella marknaden för samtrafik. 
16 
Artikel 7.5 första stycket 
(med utgångspunkt i Europaparlamentets ändringsförslag 17) 
5. De nationella 
regleringsmyndigheterna skall 
säkerställa att organisationernas 
kostnadsredovisningssystem är 
lämpliga för att uppfylla kraven i 
denna artikel och att de 
dokumenteras tillräckligt detaljerat 
i enlighet med bilaga V. 5. I enlighet med det förfarande 
som anges i artikel 15 skall 
kommissionen fastställa riktlinjer 
för kostnadsredovisningssystem och 
separat bokföring i samband med 
samtraf ik. De nationella 
regleringsmyndigheterna skall 
säkerställa att organisationernas 
kostnadsredovisningssystem är 
lämpliga för att uppfylla kraven i 
denna artikel, och att de 
dokumenteras tillräckligt detaljerat 
i enlighet med bilaga V. 
Artikel 9.1 
(med utgångspunkt i Europaparlamentets ändringsförslag 21) 
1. De nationella 
regleringsmyndigheterna skall 
uppmuntra till och tillse att 
tillräckliga sammankopplingar görs i 
alla användares intresse, och de 
skall utöva sina skyldigheter på ett 
sådant sätt att det ger största 
möjliga ekonomiska effektivivet och 
största möjliga nytta för 
användarna. De nationella 
tillsynsmyndigheterna skall särskilt 
beakta 
-behovet av att säkerställa 
tillfredsställande kommunikation 
från jack till jack för användarna, 
-behovet av att stimulera 
konkurrensinriktad marknad, en 
behovet av att främja inrättandet 
och utvecklingen av transeuropeiska 
nät och tjänster och sammankoppling 
och driftskompatibilitet mellan 
nationella nät och tjänster, liksom 
tillgång till dessa nät och 
tjänster, 
principerna för icke­
diskriminering (inbegripande lika 
tillgång) och proportionalitet, 
behovet av att tillhandahålla och 
utveckla allmän service. 1. De nationella 
regleringsmyndigheterna skall 
uppmuntra till och tillse att 
tillräckliga sammankopplingar görs i 
alla användares intresse, och de 
skall utöva sina skyldigheter på ett 
sådant sätt att det ger största 
möjliga ekonomiska effektivivet och 
största möjliga nytta för 
användarna. De nationella 
tillsynsmyndigheterna skall särskilt 
beakta 
behovet av att säkerställa 
tillfredsställande kommunikation 
från jack till jack för användarna, 
behovet av att stimulera 
konkurrensinriktad marknad, en 
behovet att garantera en rättvis 
och riktig utveckling av en 
fullständigt harmoniserad europeisk 
hemmamarknad för telekommunikationer 
och därför koordinera sina 
principer, riktlinjer och åtgärder 
med motsvarande myndigheter i fandra 
medlemsstater och med kommissionen 
och ge dem hjälp och stöd när så 
krävs, 
behovet av att främja inrättandet 
och utvecklingen av transeuropeiska 
nät och tjänster och sammankoppling 
och driftskompatibilitet mellan 
nationella nät och tjänster, liksom 
tillgång till dessa nät och 
tjänster, 
principerna för icke­
diskriminering (inbegripande lika 
tillgång) och proportionalitet, 
behovet av att tillhandahålla och 
utveckla allmän service. 
17 
Artikel 11 
(med utgångspunkt i Europaparlamentets ändringsförslag 22) 
Om en organisation som 
tillhandahåller allmänt tillgängliga 
telenät och/eller allmänt 
tillgängliga teletjänster enligt 
nationell lagstiftning har rätt att 
installera utrustning på, över eller 
under offentligt ägd eller privat 
mark eller får utnyttja ett 
förfarande för att expropriera eller 
använda mark, skall de nationella 
regleringsmyndigheterna verka för en 
delning av sådan utrustning och 
/eller mark med andra organisationer 
som tillhandahåller allmänt 
tillgängliga telenät och 
teletjänster. Om en organisation som 
tillhandahåller allmänt tillgängliga 
telenät och/eller allmänt 
tillgängliga teletjänster enligt 
nationell lagstiftning har rätt att 
installera utrustning på, över eller 
under offentligt ägd eller privat 
mark eller får utnyttja ett 
förfarande för att expropriera eller 
använda mark, skall de nationella 
regleringsmyndigheterna verka för en 
delning av sådan utrustning och 
/eller mark med andra organisationer 
som tillhandahåller telenät och 
allmänt tillgängliga teletjänster, 
framför allt där de väsentliga 
kraven gör det omöjligt för andra 
organisationer att utnyttja andra 
alternativ. 
Avtal om samlokalisering eller 
delning av utrustning skall normalt 
slutas genom affärsmässiga och 
tekniska avtal mellan berörda 
parter. Den nationella 
regleringsmyndigheten får ingripa, 
för att lösa tvister i enlighet med 
artikel 9. Avtal om samlokalisering eller 
delning av utrustning skall normalt 
slutas genom affärsmässiga och 
tekniska avtal mellan berörda 
parter. Den nationella 
regleringsmyndigheten får ingripa 
för att lösa tvister i enlighet med 
artikel 9. 
I synnerhet får medlemsstaterna inte 
meddela föreskrifter om delning av 
utrustning och/eller delning av mark 
(inbegripet fysisk samlokalisering) 
förrän efter en skälig tid med 
offentligt samråd under vilken alla 
berörda parter måste ges tillfälle 
att yttra sig. Sådana föreskrifter 
får innehålla regler om fördelning 
av kostnaderna för delning av 
utrustning och/eller delning av 
mark. Medlemsstaterna får inte meddela 
föreskrifter om delning av 
utrustning och/eller delning av mark 
(inbegripet fysisk samlokalisering) 
förrän efter en skälig tid med 
offentligt samråd under vilken alla 
berörda parter måste ges tillfälle 
att yttra sig. Sådana föreskrifter 
får innehålla regler om fördelning 
av kostnaderna för delning av 
utrustning och/eller delning av 
mark. 
Artikel 12.2 
(med utgångspunkt i Europaparlamentets ändringsförslag 23) 
2. För att säkerställa fullständig 
samverkan mellan nät och tjänster 
som omfattar hela Europa skall 
medlemsstaterna vidta alla 
nödvändiga åtgärder för att se till 
att deras nationella ståndpunkter 
samordnas i internationella 
organisationer och forum där beslut 
om nummerfrågor fattas, med 
beaktande av den tänkbara framtida 
utvecklingen av nummerfrågorna. 2. För att säkerställa fullständig 
samverkan mellan nät och tjänster 
som omfattar hela Europa skall 
medlemsstaterna och gemenskapen se 
till att deras nationella 
ståndpunkter samordnas i 
internationella organisationer och 
forum där beslut om nummerfrågor 
fattas, med beaktande av den 
tänkbara framtida utvecklingen av 
nummerfrågorna i Europa. 
18 
Artikel 12.3 
(med utgångspunkt i Europaparlamentets ändringsförslag 24) 
3. Medlemsstaterna skall se till att 
nationella nummerplaner för 
telekommunikation kontrolleras av 
den nationella regleringsmyndigheten 
för att garantera att de är 
oberoende av organisationer som 
tillhandahåller telenät eller 
teletjänster. För att säkerställa 
verklig konkurrens skall de 
nationella regleringsmyndigheterna 
se till att förfarandena för 
tilldelning av enskilda nummer 
och/eller av nummerserier är öppna, 
rättvisa och sker i rätt tid, och 
att tilldelningen sker på ett 
objektivt, öppet och icke-
diskriminerande sätt. De nationella 
regleringsmyndigheterna får 
fastställa villkor för användningen 
av vissa prefix eller vissa 
kortnummer, särskilt når dessa 
används för tjänster av allmänt 
intresse (t.ex. frisamtalstjänster, 
betalteletjänster, 
nummerupplysningstjänster samt larm-
och räddningstjänster) eller för att 
se till att det finns likvärdig 
tillgång. 3. Medlemsstaterna skall se till att 
nationella nummerplaner för 
telekommunikation kontrolleras av 
den nationella regleringsmyndigheten 
för att garantera att de är 
oberoende av organisationer som 
tillhandahåller telenät eller 
teletjänster och underlätta 
nummerportabilitet. För att 
säkerställa verklig konkurrens skall 
de nationella 
regleringsmyndigheterna se till att 
förfarandena för tilldelning av 
enskilda nummer och/eller av 
nummerserier är öppna, rättvisa och 
sker i rätt tid, och att 
tilldelningen sker på ett objektivt, 
öppet och icke-diskriminerande sätt. 
De nationella 
regleringsmyndigheterna får 
fastställa villkor för användningen 
av vissa prefix eller vissa 
kortnummer, särskilt när dessa 
används för tjänster av allmänt 
intresse (t.ex. frisamtalstjänster, 
betalteletjänster, 
nummerupplysningstjänster samt larm-
och räddningstjänster) eller för att 
se till att det finns likvärdig 
tillgång. 
Artikel 12.5 
(med utgångspunkt i Europaparlamentets ändringsförslag 25) 
5. De nationella 
regleringsmyndigheterna skall främja 
ett så tidigt införande som möjligt 
av nummerportabilitetstjänsten, som 
gör det möjligt för de slutanvändare 
som så önskar att behålla sitt eller 
sina nummer på en given plats inom 
det fasta allmänt tillgängliga 
telefonnätet, oavsett vilken 
organisation som tillhandahåller 
tjänsten, och se till att denna 
utrustning år tillgänglig i 
åtminstone alla större 
befolkningscentra före den 1 januari 
2003. 5. De nationella 
regleringsmyndigheterna skall främja 
ett så tidigt införande som möjligt 
av nummerportabilitetstjänsten, som 
gör det möjligt för de slutanvändare 
som så önskar att mot en skälig 
avgift som godkänts av den 
nationella tillsynsmyndigheten 
behålla sitt eller sina nummer på en 
given plats inom det fasta allmänt 
tillgängliga telefonnätet, oavsett 
vilken organisation som 
tillhandahåller tjänsten, och se 
till att denna utrustning är 
tillgänglig i åtminstone alla större 
befolkningscentra före den 1 januari 
2003. Om denna tjänst ännu inte 
tagits i drift skall nationella 
regleringsmyndigheter garantera att 
om en användare byter leverantör 
skall ett telefonsamtal till det 
gamla numret kunna vidarekopplas 
till användaren mot en skälig avgift 
som godkänts av den nationella 
tillsynsmyndigheten, eller att 
uppringarna under en skälig tidsrymd 
får upplysning om det nya numret 
utan att vare sig användaren eller 
uppringaren debiteras för tjänsten. 
19 
Artikel 17 
(med utgångspunkt i Europaparlamentets ändringsförslag 27) 
Förlikningsförfarande för tvister 
mellan organisationer som bedriver 
verksamhet med tillstånd från olika 
medlemsstater 
l.Utan att det påverkar 
a. de åtgärder som kommissionen 
eller någon annan medlemsstat får 
vidta i enlighet med fördraget, 
b. de rättigheter som den part som 
åberopar förfarandet i punkterna 2 
och 3, de berörda organisationerna 
eller någon annan part har enligt 
gällande nationell lagstiftning, 
skall det förfarande som fastställs 
i punkterna 2, 3 och 4 användas i 
händelse av en tvist om samtrafik 
mellan organisationer som bedriver 
verksamhet med tillstånd från olika 
medlemsstater, om en sådan tvist 
inte faller under ansvarsområdet för 
en enskild nationell 
regleringsmyndighet som utövar sina 
befogenheter i enlighet med artikel 
9. Lösning av tvister på gemenskapsnivå 
l.Utan att det påverkar 
a. de åtgärder som kommissionen 
eller någon annan medlemsstat får 
vidta i enlighet med fördraget, 
b. de rättigheter som den part som 
åberopar förfarandet i punkterna 2 
och 3, de berörda organisationerna 
eller någon annan part har enligt 
gällande nationell lagstiftning, 
skall det förfarande som fastställs 
i punkterna 2, 3 och 4 användas i 
händelse av en tvist om samtrafik 
mellan organisationer som bedriver 
verksamhet med tillstånd från olika 
medlemsstater, om en sådan tvist 
inte faller under ansvarsområdet för 
en enskild nationell 
regleringsmyndighet som utövar sina 
befogenheter i enlighet med artikel 
9. 
2. Varje part får hänskjuta tvisten 
till de berörda nationella 
regleringsmyndigheterna. De 
nationella regleringsmyndigheterna 
skall samordna sina insatser för att 
åstadkomma en lösning av tvisten, i 
enlighet med principerna i artikel 
9.1. 2. Varje part får hänskjuta tvisten 
till de berörda nationella 
regleringsmyndigheterna. De 
nationella regleringsmyndigheterna 
skall samordna sina insatser för att 
åstadkomma en lösning av tvisten, i 
enlighet med principerna i artikel 
9.1, och de skall informera 
kommissionen. 
3. Om de berörda nationella 
regleringsmyndigheterna inte har 
uppnått enighet om någon lösning 
inom sex månader efter det att 
tvisten hänskjutits till dem, får 
någon av dem åberopa förfarandet i 
punkt 4 genom en anmälan till 
kommissionen med kopior till alla 
berörda parter och nationella 
regleringsmyndigheter. Lösningen 
skall ha bindande verkan endast om 
samtliga parter är eniga. 3. Om de berörda nationella 
regleringsmyndigheterna inte har 
uppnått enighet om någon lösning 
inom sex månader efter det att 
tvisten hänskjutits till dem, får 
vilken som helst av berörda parter 
eller nationella 
regleringsmyndigheter åberopa 
förfarandet i punkt 4 genom en 
anmälan till kommissionen med kopior 
till alla berörda parter och 
nationella regleringsmyndigheter. 
Lösningen skall ha bindande verkan 
endast om samtliga parter är eniga. 
20 
4. Efter en anmälan enligt punkt 3 
skall kommissionen hånskjuta ärendet 
till ordföranden i kommittén för 
frågor om tillhandahållande av öppna 
nåt (ONP-kommittén). 
Ordföranden i ONP-kommittén skall så 
snart som möjligt sammankalla en 
arbetsgrupp som skall bestå av minst 
två ledamöter i ONP-kommittén, en 
företrädare för var och en av de 
berörda nationella 
regleringsmyndigheterna samt ONP-
kommitténs ordförande eller någon 
annan tjänsteman i kommissionen som 
denne har utsett. Arbetsgruppen 
skall normalt sammanträda inom tio 
dagar efter det att den har 
sammankallats. Ordföranden får, på 
förslag från någon av medlemmarna i 
arbetsgruppen, inbjuda högst två 
andra personer att bistå den som 
experter. 
Arbetsgruppen skall ge den part som 
åberopar förfarandet, 
medlemsstaternas nationella 
regleringsmyndigheter och de berörda 
organisationerna tillfälle att 
framföra sina synpunkter muntligt 
eller skriftligt. 
Arbetsgruppen skall sträva efter att 
uppnå en överenskommelse mellan de 
berörda parterna. Ordföranden skall 
underråtta ONP-kommittén om resultat 
av detta förfarande. 4. Efter en anmälan enligt punkt 3 
skall kommissionen så snart som 
möjligt sammankalla en arbetsgrupp 
som skall bestå av minst två 
ledamöter i ONP-kommittén, en 
företrädare för var och en av de 
berörda nationella 
regleringsmyndigheterna samt ONP-
kommitténs ordförande eller någon 
annan tjänsteman i kommissionen som 
denne har utsett. Arbetsgruppen 
skall normalt sammanträda inom tio 
dagar efter det att den har 
sammankallats. Ordföranden får, på 
förslag från någon av medlemmarna i 
arbetsgruppen, inbjuda högst två 
andra personer att bistå den som 
experter. 
Arbetsgruppen skall ge den part som 
åberopar förfarandet, 
medlemsstaternas nationella 
regleringsmyndigheter och de berörda 
organisationerna tillfälle att 
framföra sina synpunkter muntligt 
eller skriftligt. 
Arbetsgruppen skall sträva efter att 
uppnå en överenskommelse mellan de 
berörda parterna eller i annat fall 
uttrycka sin ståndpunkt inom tre 
månader. Ståndpunkten skall utgöra 
grunden för en lösning som utan 
dröjsmål skall genomföras på 
nationell nivå Om någon 
överenskommen ståndpunkt inte kan 
komma till stånd eller om en 
överenskommen ståndpunkt inte 
genomförs inom en skälig tidsrymd, 
vilken inte, utom när detta kan 
motiveras, skall överstiga två 
månader, skall en lämplig lösning 
antas av kommissionen i enlighet med 
förfarandet i artikel 16. Denna 
lösning påverkar inte de möjligheter 
som finns i nationell lagstiftning 
för en part att begära skadestånd i 
behörig domstol om det visar sig att 
en annan parts uppträdande har 
inneburit ekonomiska förluster 
beroende på konkurrenssnedvridning. 
Tvister som avgjorts på EU-nivå kan 
emellertid inte ifrågasättas vid en 
sådan begäran. 
21 
Artikel 20.1 
(med utgångspunkt i Europaparlamentets ändringsförslag 29) 
1. De medlemsstater som anges i 
rådets resolutioner av den 22 juli 
1993 och den 22 december 1994 och 
som har rått till en ytterligare 
övergångsperiod för avregleringen av 
teletjänster skall ges uppskov från 
skyldigheterna i artiklarna 3.1, 
3.2, 4.1, 4.2, 9.1 och 9.3, om dessa 
skyldigheter rör den direkta 
samtrafiken mellan mobiltelefonnätet 
i denna medlemsstat och det fasta 
nätet eller mobiltelefonnätet i 
andra medlemsstater, så länge och i 
den utsträckning de använder sig av 
sådana övergångsperioder. 
Medlemsstaterna skall underråtta 
kommissionen om sin avsikt att 
använda sig av övergångsperioderna. 1. Medlemsstater med mindre väl 
utvecklade nät som har rått till en 
ytterligare period på upp till fem 
år för att genomföra samtliga eller 
vissa av skyldigheterna i direktiv 
96/19/EG kan begära motsvarande 
uppskov från vissa eller samtliga 
skyldigheter i artiklarna 3.1, 3.2, 
4.1, 4.2, 9.1 och 9.3, om dessa 
skyldigheter rör den direkta 
samtrafiken mellan mobiltelefonnätet 
i denna medlemsstat och det fasta 
nätet eller mobiltelefonnätet i 
andra medlemsstater, och i artikel 
5, i den utsträckning som kan 
motiveras av någon speciell eller 
exklusiv rättighet till 
telekommunikationstjänster eller 
infrastruktur som tillåts av 
gemenskapens lagstiftning. 
Artikel 20.2 
(med utgångspunkt i Europaparlamentets ändringsförslag 30) 
2. Uppskov från skyldigheterna 
enligt artikel 12.5 får begäras om 
den berörda medlemsstaten kan visa 
att dessa skyldigheter skulle 
innebära en alltför stor börda för 
vissa organisationer eller grupper 
av organisationer. Medlemsstaten 
skall underrätta kommissionen om 
varför den begär uppskov, när kraven 
kan uppfyllas och vilka åtgärder som 
kommer att vidtas för att klara 
tidsfristen. Kommissionen skall 
pröva begäran med beaktande av de 
särskilda förhållandena i denna 
medlemsstat samt behovet av att 
säkerställa att det finns ett 
enhetligt regelverk på 
gemenskapsnivå, och underrätta 
medlemsstaten om den anser att de 
särskilda förhållandena i 
medlemsstaten berättigar till att 
uppskov beviljas och i så fall hur 
länge ett sådant uppskov gäller. 2. Uppskov från skyldigheterna 
enligt artikel 12.5 får begäras om 
den berörda medlemsstaten kan visa 
att dessa skyldigheter skulle 
innebära en alltför stor börda för 
vissa organisationer eller grupper 
av organisationer. Medlemsstaten 
skall underrätta kommissionen om 
varför den begär uppskov, när kraven 
kan uppfyllas och vilka åtgärder som 
kommer att vidtas för att klara 
tidsfristen. Kommissionen skall 
pröva begäran med beaktande av de 
särskilda förhållandena i denna 
medlemsstat samt behovet av att 
säkerställa att det finns ett 
enhetligt regelverk på 
gemenskapsnivå, och även andra sätt 
för att med nuvarande möjligheter 
uppfylla kraven, samt underrätta 
medlemsstaten om den anser att de 
särskilda förhållandena i 
medlemsstaten berättigar till att 
uppskov beviljas och i så fall hur 
länge ett sådant uppskov gäller. 
22 
Artikel 22.2 
(med utgångspunkt i Europaparlamentets ändringsförslag 31) 
2. Kommissionen skall göra en 
översyn om hur detta direktiv 
genomförs och regelbundet lämna en 
rapport till Europaparlamentet och 
rådet, första gången senast 
den 31 december 1999. I samband med 
detta får kommissionen begära 
information från medlemsstaterna. 
I rapporten skall det redogöras för 
vilka bestämmelser i detta direktiv 
som bör anpassas mot bakgrund av 
utvecklingen på marknaden, den 
tekniska utvecklingen och 
förändringar i konsumentefterfrågan, 
särskilt i fråga om 
a) bestämmelserna i artikel 5, 
b) att bekräfta den tidsplan som 
föreskrivs i artikel 12.5. 2. Kommissionen skall göra en 
översyn om hur detta direktiv 
genomförs och regelbundet lämna en 
rapport till Europaparlamentet och 
rådet, första gången senast 
den 31 december 1999. I samband med 
detta får kommissionen begära 
information från medlemsstaterna. 
I rapporten skall det redogöras för 
vilka bestämmelser i detta direktiv 
som bör anpassas mot bakgrund av 
utvecklingen på marknaden, den 
tekniska utvecklingen och 
förändringar i konsumentefterfrågan, 
särskilt i fråga om 
a) bestämmelserna i artikel 
5, 
b) att bekräfta eller 
tidigarelägga den tidsplan 
som föreskrivs i artikel 
12.5. 
Kommissionen skall också sin rapport utreda möjligheten att 
snabbt inrätta en europeisk 
regleringsmyndighet för att sköta de 
uppgifter som i enlighet med detta 
direktiv utförs av kommissionen 
e lier d e n a t i one Ila 
regleringsmyndigheterna och som 
skulle kunna fullgöras effektivare 
på gemenskapsnivå. 
23 
ISSN 1024-4506 
KOM(96) 535 slutlig 
DOKUMENT 
SV 15 16 08 06 
Katalognummer : CB-CO-96-543-SV-C 
ISBN 92-78-10681-X 
Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer 
L-2985 Luxemburg 
^4