MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET enligt artikel 251.2 andra stycket i EG-fördraget om Gemensam ståndpunkt antagen av rådet inför antagandet av Europaparlamentets och rådets förordning om skydd mot subventionering och illojal prissättning av flyglinjer från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen

2002/0067 (COD)

MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET enligt artikel 251.2 andra stycket i EG-fördraget om Gemensam ståndpunkt antagen av rådet inför antagandet av Europaparlamentets och rådets förordning om skydd mot subventionering och illojal prissättning av flyglinjer från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen

1- BAKGRUND

Förslaget överlämnades till Europaparlamentet och rådet (KOM(2002) 110 slutlig - 2002/0067 (COD)): // 13 mars 2002

Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande: // 18 september 2002

Europaparlamentets yttrande i första behandlingen: // 14 januari 2003

Överlämnande av det ändrade förslaget: // 7 maj 2003

Antagande av den gemensamma ståndpunkten: // 17 december 2003

2- SYFTET MED KOMMISSIONENS FÖRSLAG

Luftfartsnäringen inom EU står inför den svåra utmaningen att den måste konkurrera med flygbolag från tredje land som stöds med generösa subventioner samtidigt som EU-bolagen omfattas av strikta stödregler. [1]

[1] Meddelande från kommissionen till rådet, Europaparlamentet, Ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén av den 20 maj 1999, Den europeiska luftfartsnäringen: från inre marknad till globala utmaningar (KOM(1999) 182 slutlig) och 1994 års riktlinjer om statligt stöd till luftfartsnäringen (EGT C 350, 10.12.1994, s.5).

Senare tids kris i vissa delar av sektorn har lett till att regeringar i tredje land subventionerar sina flygbolag på ett sätt som riskerar att snedvrida konkurrensen. [2] Gemenskapens flygbolag har inkommit med information om hur dessa bolag pressar biljettpriserna på ett sätt som EU-bolagen inte kan följa.

[2] Kommissionens meddelande till Europaparlamentet och rådet av den 10 oktober 2001, Konsekvenserna för trafikflyget av attentaten i USA (KOM(2001) 574 slutlig).

En del länder utanför EU har infört bestämmelser för att hantera sådana situationer. [3] Gemenskapen har också antagit bestämmelser om gottgörelse i de fall då illojal prissättning förekommer inom sjöfartssektorn. [4] För luftfartsnäringen saknas emellertid sådana möjligheter på gemenskapsnivå. Den enda existerande möjligheten är att sluta bilaterala avtal, som ofta har en täckning och verkan som inte räcker för att ge ett snabbt och heltäckande skydd mot subventionering och illojal prissättning. [5] Om en enskild medlemsstat skulle ha möjlighet att vidta åtgärder inom ramen för sina bilaterala avtal skulle detta bara resultera i ännu större skillnader i behandlingen av olika EU-flygbolag.

[3] I USA kan till exempel transportministern vidta åtgärder för att eliminera "en åtgärd som vidtagits av en regering i ett annat land eller av ett annat utländskt organ, inbegripet ett utländskt flygbolag" när detta anses utgöra ett "konkurrenshämmande beteende riktat mot ett flygbolag" (USC Section 41310).

[4] Rådets förordning (EEG) nr 4057/86 av den 22 december 1986 om illojal prissättning inom sjöfartssektorn (EGT L 378, 31.12.1986).

[5] I dagsläget finns det inga gällande regler inom ramen för Världshandelsorganisationen eller GATS-avtalet för gottgörelse när subventioner inom den internationella luftfartsnäringen har snedvridande effekter.

Den föreslagna förordningen är utformad för att åtgärda detta problem. Den kommer att möjliggöra gemenskapsåtgärder mot illojal konkurrens från tredje lands flygbolag på sträckor till och från EU på grund av snedvridande subventioner från tredje land. Den kommer också att motverka illojal prissättning av flygbolag från tredje land som gynnas av icke-kommersiella fördelar. Ärenden kommer att granskas på grundval av klagomål från sektorn som visar att subventioner eller illojal prissättning av denna typ skadar gemenskapens flygbolag på vissa sträckor. Utrednings- och beslutsförfarandena baseras huvudsakligen på befintlig praxis inom varuhandeln, [6] men de ger en tillräckligt stor flexibilitet för att kunna hantera de särskilda problemen inom luftfartsnäringen och beakta förfarandena i rådets beslut 1999/468/EG.

[6] Rådets förordning (EG) nr 2026/97 av den 6 oktober 1997 om skydd mot subventionerad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen (EGT L 288, 21.10.1997).

3- KOMMENTARER TILL DEN GEMENSAMMA STÅNDPUNKTEN

Rådet gjorde ett antal allmänna ändringar av kommissionens förslag som är godtagbara eftersom de skulle garantera att syftena uppnås.

För det första beskrev rådet förhållandet mellan förordningen och existerande luftfartsavtal som slutits mellan medlemsstater och tredje land. Framför allt utesluter inte förordningen tidigare tillämpning av eventuella särskilda föreskrifter i luftfartsavtal mellan medlemsstater och tredje land (artikel 1.2). Enligt artikel 7.2 får denna möjlighet som medlemsstaterna har inte på ett orimligt sätt fördröja gemenskapsförfarandena för tillämpning av förordningen. [7]

[7] Kommissionen konstaterar dock att texten i skäl 5 inte överensstämmer med bestämmelserna i artiklarna 1.2 och 7.2. Se den bifogade förklaringen från kommissionen.

För det andra skall, enligt kommissionens ursprungliga förslag (artikel 5), illojal prissättning anses föreligga i de fall då ett statskontrollerat lufttrafikföretag från tredje land, som gynnas av en icke-kommersiell fördel, tar ut priser på en särskild rutt till eller från gemenskapen som ligger under det normala biljettpriset. Rådet utvidgade definitionen av illojal praxis till att omfatta alla flygbolag från tredje land, inte bara statskontrollerade sådana, med motiveringen att det inte bara var statskontrollerade flygbolag som kunde gynnas av icke-kommersiella fördelar. Rådet ersatte också hänvisningen till "normalt biljettpris" med en hänvisning till "normal konkurrensbaserad prissättning". Rådet gick också med på Europaparlamentets ändringsförslag avseende de kriterier som skall användas för jämförelse av biljettpriser och gav kommissionen i uppdrag att utarbeta en detaljerad metod för hur förekomsten av illojal prissättning skall fastställas.

För det tredje stödde rådet Europaparlamentets förslag om att de gottgörande åtgärder som vidtas helst bör utgöras av avgifter.

Slutligen vill rådet att de slutgiltiga åtgärderna skall införas och ses över genom ett föreskrivande förfarande enligt rådets beslut 1999/468/EG, i stället för det ursprungligen föreslagna rådgivande förfarandet.

Kommissionen godtog helt, delvis eller i princip 46 av de 60 ändringar som föreslogs av Europaparlamentet i första behandlingen. Rådet har i sin gemensamma ståndpunkt infört 29 av dessa, helt, delvis eller i princip.

4- KOMMISSIONENS INGÅENDE KOMMENTARER

4.1 Ändringar som godtas av kommissionen och som helt, delvis eller i princip införts i den gemensamma ståndpunkten

Nedan hänvisas till skälen och artiklarna i den gemensamma ståndpunkten.

Ändring 1: Ändring av titeln.

Ändring 2 innebär en försiktigare formulering av skäl 1.

Genom ändring 3 ökas räckvidden och tydligheten för skäl 2.

Ändring 4. Genom tillägget av skäl 3 förtydligas texten.

Genom ändring 5 förtydligas skäl 4.

Ändring 10, delvis. Genom införandet av "överföring av medel" och "någon form av skulder som utgör" förtydligas skäl 8.

Ändring 11, delvis. Genomtillägget av skäl 10 förtydligas texten.

Genom ändring 12 ökas räckvidden och tydligheten för skäl 11.

Genom ändring 13 och 14 förbättras formuleringarna i skäl 12 respektive skäl 13.

Ändring 15. Den föreslagna ändringen införs i skäl 13. Den gör texten tydligare.

I ändringarna 16 och 49 föreskrivs flexibla och vägledande tidsramar för utredningens varaktighet (skäl 14 och artikel 8.1).

Genom ändring 17 föreskrivs att förfarandena i skäl 15 skall vara öppna.

Ändring 20 innebär att den dubbla säkerhetsmekanism som avses i artiklarna även återges i skäl 18.

Genom ändring 21 införs det nya skälet 20, som innebär att man i de fall då det inte är lämpligt med gottgörande åtgärder i form av avgifter får överväga andra typer av gottgörande åtgärder.

Ändring 24 innehåller en hänvisning till konsumenternas och luftfartsnäringens intressen när det gäller prövningen av gemenskapsintresset i det nya skälet 25.

Genom ändring 25 införs en inledande artikel om "syften". Utöver den text som föreslagits av Europaparlamentet har artikeln kompletterats med bestämmelser som reglerar förhållandet mellan förordningen och avtal som slutits mellan tredje land och medlemsstater, å ena sidan, och gemenskapen, å andra sidan.

Ändringarna 27 och 54, delvis, har införts i den nya artikeln 9, där det anges att gottgörande åtgärder i första hand skall utgöras av avgifter.

Genom ändringarna 28, 29, 30 och 31 ökas räckvidden och tydligheten för bestämmelserna i artikel 4.1.

I ändring 34 föreskrivs objektiva kriterier för att skilja normal konkurrensbaserad prissättning från illojal prissättning. Dessa kriterier anges i artikel 5.2

Genom ändring 44 förtydligas bestämmelserna i artikel 7.1

4.2 Ändringar som avvisats av kommissionen men som införts i den gemensamma ståndpunkten

Ändringarna 23, 60, 61 och 62 syftar till att garantera att medlemsstaterna i vederbörlig ordning rådfrågas genom kommittéförfarande som "skyddsåtgärd". [8] I och med att det föreskrivande förfarandet enligt den gemensamma ståndpunkten skall tillämpas på införandet och översynen av slutgiltiga åtgärder ges medlemsstaterna en mer framträdande roll. Därmed kan dessa ändringar och skälen för dem i princip anses införlivade i den gemensamma ståndpunkten, även om rådet valt ett annat förfarande.

[8] Se Europaparlamentets rapport om förslaget till Europaparlamentets och rådets förordning om skydd mot subventionering och illojal prissättning av flyglinjer från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen (Ref A5-0439/2002), motiveringen för ändring 60, s. 32.

4.3 Ändringar som godtagits av kommissionen men som inte införts i den gemensamma ståndpunkten

I ändringarna 6 och 7 anges att Världshandelsorganisationen (WTO) är ett lämpligt forum för att diskutera och reglera den internationella civila luftfarten.

Enligt ändringarna 18 och 50 kan tillfälliga åtgärder under normala omständigheter vidtas mer än sex månader efter det att ett förfarande inletts.

Ändringarna 33, 36 och 37 innehåller förslag på formuleringar och/eller vissa ändringar i sak avseende artikel 5 och dess ökade räckvidd.

I ändring 45 föreskrivs att medlemsstater som från gemenskapens luftfartsnäring erhållit tillräckliga bevis på att subventioner beviljats och orsakat skada, skall vidarebefordra dessa bevis till kommissionen.

Genom ändring 46 föreskrivs i artikel 7.2 att ett klagomål måste avvisas om klagomålet inte innehåller tillräckligt starka bevis på att skada uppstått. En liknande tankegång finns dock i skäl 13 i den text som antagits till den gemensamma ståndpunkten.

Genom ändring 64 uppmanades kommissionen att lämna en utvärderingsrapport till Europaparlamentet och rådet.

Ändringarna 40, 41, 42, 43, 47, 48, 51, 52, 53, 56, 57 och 59 innehåller förslag på formuleringar som ökar räckvidden och/eller tydligheten för artiklarna 6.1, 6.3, 6.4, 7.3, 7.5, 12.2, 12.3, 12.4, 13.1 och 14.1 i förslaget till förordning.

4.4 Ändringar som avvisats av kommissionen och som inte införts i den gemensamma ståndpunkten

Genom ändring 8 kopplas förslaget till gemenskapens mer omfattande befogenheter när det gäller yttre förbindelser inom lufttransportsektorn.

I ändringarna 9 och 32 anges att utjämningsbara subventioner är subventioner som är specifika och diskriminerande och som orsakar snedvridning av handen och betydande materiell skada för ett eller flera av gemenskapens flygbolag.

I ändring 19 föreslås en omformulering i skäl 17 som skulle ha lett till viss bristande överensstämmelse med bestämmelserna i artikel 12.2.

I ändringarna 22 och 55 fastställs förfaranden för ersättning till flygbolag från tredje land i de fall då för stora avgifter tagits ut i gottgörande syfte.

Ändring 35 innehåller en omformulering av artikel 5.2 som innebär att flygbolag som samverkar under gemensam linjebeteckning undantas från förordningens räckvidd. Denna ändring är inte förenlig med de nya bestämmelserna i artikel 5 och den utökade räckvidden.

I ändringarna 26 och 38 föreslås att "betydande" skall införas före "skada" i bestämmelserna i artiklarna 2 och 3a, vilket skulle ha påverkat den rättsliga säkerheten.

Genom ändring 39 undantas gemenskapsflygbolag som är kopplade till ett påstått subventionerat flygbolag från tredje land, t.ex. genom ett alliansavtal, från definitionen av gemenskapens luftfartssektor i artikel 3 b.

Enligt ändring 58 skall kommissionen, vid sidan av sina skyldigheter enligt det tillämpliga kommittéförfarandet, lämna en rapport till rådet tillsammans med ett förslag om hur utredningen skall avslutas.

Ändring 63 innebär att man vänder på antagandet att införandet av gottgörande åtgärder anses vara i gemenskapens intresse då det genom utredningen fastställts att subventioner som gett upphov till skada faktiskt förekommit.

5- SLUTSATS

Kommissionen konstaterar att det finns vissa brister i överensstämmelsen mellan skäl 3a och artiklarna 1.2 och 7.2, men anser ändå att den gemensamma ståndpunkt som enhälligt antogs den 17 december 2003 inte ändrar syftena eller tillvägagångssättet i kommissionens förslag. Därför stöder kommissionen den gemensamma ståndpunkten.

Uttalande av kommissionen

Kommissionen konstaterar att bestämmelserna i artiklarna 1.2 och 7.2 innehåller regler för en senare tillämpning av nationella instrument och gemenskapsinstrument. Kommissionen påpekar att ordalydelsen i skäl 5 inte stämmer överens med dessa bestämmelser.