Kommissionens meddelande om ett utkast till direktiv om konkurrens på marknaderna för elektroniska kommunikationstjänster

(2001/C 96/02)

(Text av betydelse för EES)

Kommissionen har godkänt utkastet till kommissionens direktiv om konkurrens på marknaderna för elekroniska kommunikationstjänster.

Kommissionen avser att anta direktivet efter beaktande av berörda parters synpunkter.

Kommissionen uppmanar intresserade tredje parter att till kommissionen lämna eventuella synpunkter på nedanstående utkast.

Synpunkterna måste vara kommissionen till handa inom två månader efter offentliggörandet av detta meddelande. Synpunkterna kan sändas till kommissionen per telefax (nr (32-2) 296 98 19), per e-post: Lambros.Papadias@cec.eu.int, eller per post till följande adress: Europeiska kommissionen GD Konkurrens

Enhet C1

Kontor J-70 2/271

Rue de la Loi/Wetstraat 200

B - 1049 Bryssel.

Utkast till kommissionens direktiv om konkurrens på marknaderna för elektroniska kommunikationstjänster

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 86.3 i detta, och

av följande skäl:

(1) Kommissionens direktiv 90/388/EEG av den 28 juni 1990 om konkurrens på marknaderna för teletjänster(1) har vid flera tillfällen ändrats i väsentliga avseenden, bl.a. genom direktiven 95/51/EG(2), 96/2/EG(3), 96/19/EG(4) och 1999/64/EG(5). Eftersom ytterligare ändringar skall göras, bör dessa direktiv omarbetas för att skapa större klarhet. Även direktiv 94/46/EG(6) bör ändras.

(2) Enligt artikel 86 i fördraget är det kommissionens uppgift att säkerställa att medlemsstaterna uppfyller sina skyldigheter enligt gemenskapsrätten när det gäller offentliga företag och företag som innehar särskilda eller exklusiva rättigheter. Enligt artikel 86.3 kan kommissionen specificera och förtydliga de skyldigheter som följer av den artikeln och därvid även fastställa de villkor som är nödvändiga för att kommissionen effektivt skall kunna genomföra den övervakningsuppgift som den åläggs genom denna punkt.

(3) Genom direktiv 90/388/EEG om konkurrens på marknaderna för teletjänster åläggs medlemsstaterna att avskaffa särskilda och exklusiva rättigheter för tillhandahållande av andra teletjänster än taltelefoni, satellittjänster och mobil radiokommunikation. Enligt direktiv 94/46/EG skall medlemsstaterna även upphäva exklusiva och särskilda rättigheter för tillhandahållande av andra satellittjänster än taltelefoni. Genom direktiv 95/51/EG infördes krav på att medlemsstaterna skall avskaffa alla begränsningar för tillhandahållande av överföringskapacitet genom kabeltelevisionsnät för teletjänster, med undantag av taltelefoni. Ett år senare ändrades direktiv 90/388/EEG på nytt genom direktiv 96/2/EG som innebar en avreglering av marknaden för mobil- och personkommunikation. Full konkurrens på marknaden för teletjänster infördes genom direktiv 96/19/EG, enligt vilket medlemsstaterna även ålades att avskaffa exklusiva och särskilda rättigheter för taltelefonitjänster samt för upprättande och tillhandahållande av telenät för teletjänster. Enligt direktiv 1999/64/EG skall medlemsstaterna säkerställa att teleföretag, som har en dominerande ställning på marknaden för tillhandahållande av allmänt tillgängliga telenät och taltelefonitjänster och även driver ett kabeltelevisionsnät som byggts upp med utnyttjande av särskilda eller exklusiva rättigheter, driver dessa olika nät inom rättsligt åtskilda enheter.

(4) Ett antal andra direktiv på området har också antagits med stöd av fördragets artikel 95 av Europaparlamentet och rådet i det huvudsakliga syftet att upprätta en inre marknad för teletjänster genom att förverkliga principerna om tillhandahållande av öppna nätverk och samhällsomfattande tjänster på öppna och konkurrensutsatta marknader, bl.a. Europaparlamentets och rådets direktiv 98/10/EG av den 26 februari 1998 om tillhandahållande av öppna nätverk (ONP) för taltelefoni och samhällsomfattande tjänster för telekommunikation i en konkurrensutsatt miljö(7), Europaparlamentets och rådets direktiv 97/33/EG av den 30 juni 1997 om samtrafik inom telekommunikation i syfte att säkerställa samhällsomfattande tjänster och samverkan genom tillämpning av principerna om tillhandahållande av öppna nät(8) (ändrat genom direktiv 98/61/EG(9)), Europaparlamentets och rådets direktiv 97/51/EG av den 6 oktober 1997 om ändring av rådets direktiv 90/387/EEG och 92/44/EEG för anpassning till en konkurrensutsatt miljö på telekommunikationsområdet(10) och Europaparlamentets och rådets direktiv 97/13/EG av den 10 april 1997 om gemensamma ramar för allmän auktorisation och individuella tillstånd på telekommunikationsområdet(11).

(5) I 1999 års kommunikationsöversyn med titeln "Mot ett nytt regelverk för infrastruktur för elektronisk kommunikation och tillhörande tjänster"(12), som överlämnades till Europaparlamentet, rådet, Ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén, meddelade kommissionen att ett nytt politiskt regelverk för telekommunikation skulle antas i syfte att främja och upprätthålla en öppen och konkurrensutsatt europeisk marknad för elektroniska kommunikationstjänster. Det uttalade målet var att minska antalet befintliga lagtexter från tjugosex till sex. Kommissionen föreslog därför ett ramdirektiv, där de allmänna och specifika politiska målen anges, och fyra särskilda direktiv om tillstånd, tillgång och samtrafik, samhällsomfattande tjänster samt uppgiftsskydd och privatliv. Den rättsliga grunden för direktiven skulle vara artikel 95 i fördraget. Dessutom skulle kommissionen konsolidera och förenkla direktiv 90/388/EEG.

(6) Sedan 1990, när det ursprungliga direktiv 90/388/EEG antogs, har avregleringsprocessen och det stegvisa öppnandet av telekommunikationsmarknaderna i Europa fortskridit. Denna utveckling bör beaktas genom att man endast behåller de bestämmelser som fortfarande är nödvändiga för att nå de mål som anges i direktiven 90/388/EEG, 94/46/EG, 95/51/EG, 96/2/EG, 96/19/EG och 1999/64/EG. Bestämmelser som blivit förlegade bör utgå för tydlighetens skull. Vissa definitioner i de nämnda direktiven har även ändrats för att ta hänsyn till den senaste tekniska utvecklingen inom telekommunikationsområdet. Slutligen bör formuleringen av vissa bestämmelser om möjligt göras klarare för att underlätta tillämpningen av dem, i tillämpliga fall med beaktande av de relevanta direktiv som antagits enligt fördragets artikel 95 samt av de erfarenheter som gjorts vid genomförandet av direktiv 90/388/EEG, 94/46/EG, 95/51/EG, 96/2/EG, 96/19/EG och 1999/64/EG.

(7) I det nu framlagda direktivet har begreppen "elektroniska kommunikationstjänster" och "elektroniska kommunikationsnät" ersatt de tidigare termerna "teletjänster" och "telenät". De nya definitionerna är nödvändiga med hänsyn till den samverkan som under de senaste åren har präglat IT-, medie- och telekommunikationssektorerna. Numera ryms alla elektroniska kommunikationstjänster och/eller nät för överföring av elektromagnetiska signaler (dvs. fasta och trådlösa nät samt kabel-TV- och satellitnät) inom en enda definition.

(8) I detta sammanhang bör det göras klart att medlemsstaterna (om så inte redan skett) måste upphäva alla exklusiva och särskilda rättigheter för tillhandahållande av elektroniska kommunikationsnät av alla slag - inte bara de som gäller elektroniska kommunikationstjänster. Definitionen av elektroniska kommunikationsnät innebär också att medlemsstaterna inte får begränsa en operatörs rätt att upprätta och/eller tillhandahålla ett kabelnät med motiveringen att ett sådant nät också skulle kunna användas för överföring av TV-signaler. Detta skall dock inte påverka de särskilda bestämmelser som medlemsstaterna har antagit i enlighet med gemenskapslagstiftningen, och särskilt enligt rådets direktiv 89/552/EEG av den 3 oktober 1989(13) om samordning av vissa bestämmelser som fastställts i medlemsstaternas lagar och andra författningar om utförandet av sändningsverksamheten för television, ändrat genom Europaparlamentets och rådets direktiv 97/36/EG(14), som reglerar utsändningen av audiovisuella program avsedda för allmänheten.

(9) Den möjlighet för medlemsstater med mindre utvecklade telenät att erhålla undantag på upp till fem år från kravet på fullständig avreglering, som tidigare föreskrevs i fjärde stycket i artikel 2.2 i direktiv 90/388/EEG, bör utgå eftersom det [...] inte längre finns något sådant, ännu gällande undantag.

(10) I enlighet med proportionalitetsprincipen bör medlemsstaterna inte längre reglera tillhandahållandet av elektroniska kommunikationstjänster, inklusive taltelefoni, eller upprättandet och tillhandahållandet av elektroniska kommunikationsnät genom ett tillståndssystem. Detta framgår av Europaparlamentets och rådets direktiv [...] där det föreskrivs att elektroniska kommunikationstjänster och nät bör tillhandahållas på grundval av en auktorisation och inte av ett tillstånd. En förfördelad part bör ha rätt att hos ett oberoende organ och, i sista instans, inför domstol överklaga ett beslut som hindrar honom från att tillhandahålla elektroniska kommunikationstjänster eller -nät. Det är en grundläggande princip i gemenskapslagstiftningen att enskilda personer alltid har rätt till ett effektivt juridiskt skydd om en statlig åtgärd påverkar rättigheter som tillförsäkras dem genom direktiv(15)

(11) Offentliga myndigheter kan utöva ett dominerande inflytande på offentliga företags handlande, antingen i kraft av företagets stadga eller till följd av fördelningen av aktieinnehaven. När en medlemsstat kontrollerar en vertikalt integrerad nätoperatör som driver nätverk som upprättats med utnyttjande av särskilda eller exklusiva rättigheter, måste denna stat därför, för att förhindra möjliga överträdelser av fördraget, säkerställa att operatören inte uppträder diskriminerande till förmån för företagen inom den egna gruppen, särskilt när medlemsstaten föreskriver villkor för allmänna auktorisationer för mobil- och personkommunikationssystem. Medlemsstaterna bör därför vidta alla nödvändiga åtgärder för att förhindra varje diskriminering mellan sådana vertikalt integrerade operatörer och deras konkurrenter.

(12) Vad gäller rättigheten att använda radiofrekvenser, klargjordes genom direktiv 96/2/EG att sådana rättigheter, även om direktivet inte krävde att medlemsstaterna skulle avskaffa de då gällande exklusiva eller särskilda rättigheterna för utnyttjande av radiofrekvenser, framgent skulle fördelas utifrån objektiva och icke-diskriminerande kriterier och att tilldelningen av licenser för mobil- och personkommunikationssystem endast skulle få begränsas när så var nödvändigt med hänsyn till behovet av ett effektivt utnyttjande av bandbredden eller för att undvika skadlig interferens mellan radiobaserade telekommunikationssystem och andra rymd- eller markbaserade system och endast där detta har samband med brist på tillgänglig frekvensbandbredd och där det är berättigat enligt proportionalitetsprincipen. Det nu framlagda direktivet klargör således den princip som kan härledas ur direktiv 96/2/EG genom att det föreskriver att medlemsstaterna inte får bevilja exklusiva eller särskilda rättigheter till utnyttjande av radiofrekvenser. Om dock sådana rättigheter tilldelas enligt objektiva, icke-diskriminerande och genomblickbara förfaranden utgör de inte särskilda rättigheter och omfattas därför inte av detta förbud.

(13) I de fall då rättigheter och skyldigheter enligt internationella konventioner om inrättande av internationella satellitorganisationer är oförenliga med konkurrensreglerna i EG-fördraget, bör medlemsstaterna vidta alla nödvändiga åtgärder för att undanröja dessa oförenligheter. Genom artikel 3 i direktiv 94/46/EG ålades medlemsstaterna endast att "till kommissionen sända" all information de hade om sådana fall av bristande överensstämmelse. Artikel 11 i detta direktiv syftar till att skärpa medlemsstaternas skyldighet att garantera full avreglering av satellitmarknaderna genom att undanröja alla inskränkningar som fortfarande finns kvar till följd av internationella konventioner. Detta återspeglar artikel 307 andra stycket i EG-fördraget som bara omfattar avtal som ingåtts av en medlemsstat före den 1 januari 1958 (eller, för nya medlemsstater: före deras anslutning). Bestämmelsen skall alltså inte tillämpas på avtal som en medlemsstat ingått efter detta datum, vilket innebär att om avtalen är oförenliga med konkurrensreglerna i fördraget är det gemenskapslagstiftningen som gäller. Av hänsyn till rättssäkerheten bör en medlemsstat som har ingått ett sådant avtal som innehåller villkor som är oförenliga med konkurrensreglerna i EG-fördraget se till att bestämmelserna i fråga formellt upphävs.

(14) Slutligen återfinns i detta direktiv fortfarande det krav som infördes genom direktiv 1999/64/EG på att medlemsstaterna skall säkerställa att dominerande tillhandahållare av elektroniska kommunikationstjänster inte driver ett allmänt tillgängligt elektroniskt kommunikationsnät (telenät) och ett kabeltelevisionsnät i samma rättsliga enhet.

(15) För de medlemsstater som korrekt har genomfört direktiven 90/388/EEG, 94/46/EG, 95/51/EG, 96/2/EG, 96/19/EG och 1999/64/EG införs inga andra ytterligare skyldigheter genom detta direktiv än de som anges i artikel 11. Direktivet berör inte medlemsstaternas skyldigheter när det gäller tidsfristerna för genomförande och tillämpning av de direktiv som anges i bilaga I.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Definitioner

I detta direktiv används följande beteckningar med de betydelser som här anges:

- exklusiva rättigheter: rättigheter som en medlemsstat beviljar ett företag genom lag eller annan författning eller något administrativt instrument som ger detta företag ensamrätt att tillhandahålla elektroniska kommunikationstjänster eller utöva verksamhet inom ett bestämt geografiskt område.

- särskilda rättigheter: rättigheter som en medlemsstat beviljar ett begränsat antal företag genom lag eller annan författning eller något administrativt instrument som, inom ett bestämt geografiskt område, på annat sätt än utifrån objektiva, proportionerliga och icke-diskriminerande kriterier,

- begränsar antalet företag som har tillstånd att tillhandahålla en tjänst eller bedriva en verksamhet till två eller flera, eller utser två eller flera företag som skall ha sådant tillstånd, eller

- ger företag författningsenliga fördelar som i väsentlig grad påverkar andra företags möjligheter att tillhandahålla samma elektroniska kommunikationstjänster eller bedriva samma verksamhet inom samma geografiska område på i allt väsentligt likvärdiga villkor.

- elektroniskt kommunikationsnät: system för överföring och, när detta är tillämpligt, kopplings- eller dirigeringsutrustning och andra resurser som medger överföring av signaler med tråd, radio, optiska eller andra elektromagnetiska överföringssätt. De omfattar bland annat satellitnät, fasta (krets- och paketkopplade, inbegripet Internet) och mobila markbundna nät, nät för radio- och TV-utsändningar och kabeltelevisionsnät, oavsett vilken typ av information som överförs.

- allmänt tillgängligt kommunikationsnät: elektroniskt kommunikationsnät som bland annat används för att tillhandahålla allmänna elektroniska kommunikationstjänster.

- elektroniska kommunikationstjänster: betaltjänster som helt eller huvudsakligen består av överföring och dirigering av signaler i elektroniska kommunikationsnät. Beteckningen omfattar bl.a. telekommunikations- och överföringstjänster i nät som används för rundradiosändning och television. Den omfattar inte tillhandahållande eller utövande av redaktionell kontroll över innehållet i det material som överförs med utnyttjande av elektroniska kommunikationsnät och -tjänster.

- allmänt tillgängliga elektroniska kommunikationstjänster: elektroniska kommunikationstjänster som allmänheten har tillgång till.

- nätanslutningspunkt: alla fysiska anslutningar och deras tekniska accesspecifikationer som ingår i ett allmänt tillgängligt kommunikationsnät och som är nödvändiga för tillgång till, och effektiv kommunikation via, detta allmänt tillgängliga nät.

- jordstationsnät: en konfiguration bestående av två eller flera jordstationer som samarbetar via satellit.

- mobil- och personkommunikationstjänster: tillhandahållande av andra tjänster än satellittjänster, vilka helt eller delvis består i upprättandet av radiokommunikation till en mobil användare och som helt eller delvis utnyttjar mobil- och personkommunikationssystem.

- mobil- och personkommunikationssystem: system som består av upprättande och drift av en infrastruktur för mobila nät, oberoende av om den är ansluten eller ej till en punkt i det allmänna nätet, för att möjliggöra överföring och tillhandahållande av radiokommunikationstjänster till mobila användare.

- taltelefoni: det kommersiella tillhandahållandet till allmänheten av direktöverföring och koppling av tal i realtid mellan det allmänt tillgängliga nätets anslutningspunkter som möjliggör för varje användare att använda utrustning ansluten till en sådan nätanslutningspunkt för att kommunicera med en annan anslutningspunkt.

- kabeltelevisionsnät: all huvudsakligen kabelbaserad infrastruktur som godkänts av en medlemsstat för leverans eller utsändning av radio- eller TV-signaler till allmänheten.

Artikel 2

Exklusiva och särskilda rättigheter för elektroniska kommunikationsnät och elektroniska kommunikationstjänster

1. Medlemsstaterna får inte bevilja exklusiva eller särskilda rättigheter för upprättande och/eller tillhandahållande av elektroniska kommunikationsnät eller för tillhandahållande av elektroniska kommunikationstjänster.

2. Medlemsstaterna skall vidta alla nödvändiga åtgärder för att säkerställa att alla företag har rätt att tillhandahålla de elektroniska kommunikationstjänster som avses i punkt 1 samt att upprätta eller tillhandahålla de elektroniska kommunikationsnät som avses i samma punkt.

3. Medlemsstaterna skall säkerställa att det inte införs eller bibehålls några begränsningar för tillhandahållande av elektroniska kommunikationstjänster via elektroniska kommunikationsnät som installerats av tillhandahållare av elektroniska kommunikationstjänster, över tredje parts infrastruktur och genom gemensam drift av telenät, andra installationer och lokaliteter.

4. Medlemsstaterna skall säkerställa att auktorisationer som beviljas företag för att tillhandahålla elektroniska kommunikationstjänster eller för att upprätta och/eller tillhandahålla elektroniska kommunikationsnät samt villkoren för dessa grundas på objektiva, icke-diskriminerande, proportionerliga och genomblickbara kriterier.

5. Varje beslut som förhindrar ett företag från att tillhandahålla elektroniska kommunikationstjänster eller -nät skall motiveras. Den part som berörs negativt av beslutet skall ha möjlighet att överklaga det hos ett oberoende organ och, i sista instans, inför domstol.

Artikel 3

Vertikalt integrerade offentliga företag

När medlemsstaterna fastställer villkor för allmänna auktorisationer för mobil- och personkommunikationssystem skall de, utöver vad som anges i artikel 2.2, säkerställa att vertikalt integrerade offentliga företag som tillhandahåller elektroniska kommunikationsnät inte vidtar några diskriminerande åtgärder som gynnar deras egen verksamhet.

Artikel 4

Rätten att använda frekvenser

1. Medlemsstaterna får inte bevilja exklusiva eller särskilda rättigheter till utnyttjande av radiofrekvenser. I den utsträckning som frekvenser finns tillgängliga, skall medlemsstaterna tilldela rättigheterna till dessa genom öppna, icke-diskriminerande och genomblickbara förfaranden. Medlemsstaterna får endast begränsa tilldelningen av rättigheter till utnyttjande av radiofrekvenser när så är nödvändigt för ett effektivt utnyttjande av bandbredden eller för att undvika skadlig interferens mellan radiobaserade elektroniska kommunikationssystem och andra, rymd- eller markbaserade, system, och detta endast om begränsningen sammanhänger med brist på tillgänglig frekvensbandbredd och är berättigad enligt proportionalitetsprincipen.

2. Fastställandet av radiofrekvenser för särskilda kommunikationstjänster skall grundas på objektiva kriterier. Förfarandena skall vara genomblickbara och offentliggöras regelbundet.

Artikel 5

Numrering

Medlemsstaterna skall säkerställa att alla exklusiva och/eller särskilda rättigheter avseende numrering avskaffas och att det finns lämpliga nummer för alla allmänt tillgängliga elektroniska kommunikationstjänster. Medlemsstaterna skall i samband med detta säkerställa att numren beviljas på ett objektivt, icke-diskriminerande, proportionerligt och genomblickbart sätt.

Artikel 6

Katalogtjänster

Medlemsstaterna skall säkerställa att alla exklusiva och/eller särskilda rättigheter för att upprätta och tillhandahålla katalogtjänster, inbegripet såväl utgivning av telefonkataloger som nummerupplysningstjänster, inom deras territorier avskaffas.

Artikel 7

Åtaganden att tillhandahålla samhällsomfattande tjänster

1. Varje nationell ordning som är nödvändig för att dela nettokostnaderna för ett åtagande att tillhandahålla samhällsomfattande tjänster som, helt eller delvis, ålagts offentliga företag i enlighet med direktiv [...] skall grundas på objektiva och icke-diskriminerande kriterier samt vara förenlig med proportionalitetsprincipen. Särskilt skall gälla att om ett företag tillhandahåller elektroniska kommunikationstjänster inom ramen för ett åtagande att tillhandahålla samhällsomfattande tjänster, skall detta beaktas vid beräkningen av alla slag av bidrag till nettokostnaderna för åtaganden att tillhandahålla samhällsomfattande tjänster.

2. Medlemsstaterna skall meddela kommissionen varje sådan ordning som avses i punkt 1, så att denna kan kontrollera ordningens förenlighet med fördraget och särskilt med dess artiklar 87 och 88.

3. Kommissionen skall senast den 1 januari [...], se över situationen i medlemsstaterna och i synnerhet bedöma om de befintliga finansieringsordningarna begränsar tillträdet till marknaderna i fråga. Om så är fallet, skall kommissionen undersöka huruvida det finns andra metoder att tillgå och, i förekommande fall, överlämna lämpliga förslag.

Artikel 8

Ledningsrätt

1. Medlemsstaterna skall inte diskriminera mellan olika företag som tillhandahåller allmänt tillgängliga elektroniska telenät som avser beviljande av ledningsrätt för att tillhandahålla sådana nät.

2. Om ytterligare ledningsrätt för företag som önskar tillhandahålla allmänt tillgängliga elektroniska kommunikationsnät inte kan beviljas av hänsyn till skyddet av miljön eller målen för stads- och regionplaneringen, skall medlemsstaterna på skäliga villkor säkerställa tillgång till den befintliga upprättade infrastruktur som upprättats enligt denna ledningsrätt och som inte kan dubbleras.

Artikel 9

Oberoende nationella tillsynsmyndigheter

Medlemsstaterna skall säkerställa att kontroll över typgodkännande och föreskrivna specifikationer, tilldelning av frekvenser och nummer, övervakning av användningsvillkor samt alla andra tillsynsfunktioner utförs av ett organ, som är oberoende av varje offentligägt företag som tillhandahåller elektroniska kommunikationstjänster och/eller kommunikationsnät.

Artikel 10

Separat redovisning

Medlemsstaterna skall, när det gäller ordningar för auktorisation för tillhandahållande av allmänt tillgängliga kommunikationsnät, minst säkerställa att i de fall sådan auktorisation beviljas företag som även beviljats särskilda eller exklusiva rättigheter på andra områden än på området för elektroniska kommunikationstjänster, dessa företag har en separat redovisning för verksamheten som tillhandahållare av taltelefonitjänster eller kommunikationsnät, å ena sidan, och övrig verksamhet, å andra sidan, så snart de uppnår en omsättning på mer än 50 miljoner euro på den relevanta marknaden för elektronisk kommunikation.

Artikel 11

Satelliter

1. Medlemsstaterna skall se till att alla författningsenliga förbud eller restriktioner i samband med utbudet av rymdsegmentkapacitet till alla godkända företag med jordstationsnät för satellit avskaffas och skall, inom sina territorier, ge alla företag som tillhandahåller rymdsegment tillstånd att verifiera att den jordstation som skall användas tillsammans med den berörde leverantörens rymdsegment är i överensstämmelse med de offentliggjorda villkoren för tillgång till dennes rymdsegmentkapacitet.

2. Medlemsstater som är part i internationella konventioner om inrättandet av internationella satellitorganisationer skall, i de fall då dessa konventioner är oförenliga med konkurrensreglerna i EG-fördraget, vidta alla lämpliga åtgärder för att se till att de blir förenliga.

Artikel 12

Kabelnät

1. Varje medlemsstat skall säkerställa att inget företag som tillhandahåller allmänt tillgängliga kommunikationsnät driver sitt kabeltelevisionsnät i samma rättsliga enhet som den använder för sitt allmänt tillgängliga telenät om organisationen

a) kontrolleras av den medlemsstaten eller åtnjuter särskilda rättigheter,

b) har en dominerande ställning inom en väsentlig del av den gemensamma marknaden för tillhandahållande av allmänt tillgängliga telenät och/eller allmänt tillgängliga taltelefonitjänster, och

c) driver ett kabeltelevisionsnät som byggts upp med stöd av särskilda eller exklusiva rättigheter inom samma geografiska område.

2. Kommissionen skall se över tillämpningen av denna artikel då den anser att de krav den innehåller har uppfyllts och de uppställda målen nåtts, dock senast den [1 januari ...].

3. Medlemsstater som anser att det förekommer tillräcklig konkurrens i tillhandahållandet av infrastruktur och tjänster för accessnätet (LLUB) på deras territorier skall meddela kommissionen detta.

Dessa uppgifter skall inbegripa en detaljerad beskrivning av marknadsstrukturen. Uppgifterna skall lämnas ut till alla berörda parter som önskar det, samtidigt som företagens legitima intresse av att skydda sina affärshemligheter skall beaktas.

4. Efter att ha hört dessa parters synpunkter skall kommissionen inom en skälig tidsperiod fatta beslut om huruvida skyldigheten till rättslig åtskillnad kan upphävas i medlemsstaten i fråga.

Artikel 13

Mobil- och personkommunikation

1. Senast från och med det att ett beslut av Europeiska kommittén för radiokommunikation föreligger om tilldelningen av DCS 1800-frekvenser får medlemsstaterna inte vägra att tillåta drift av mobilsystem enligt DCS 1800-standarden.

2. Med förbehåll för bestämmelsen i punkt 4 får medlemsstaterna inte vägra att tillåta allmänt tillgängliga tillämpningar, inbegripet system som fungerar enligt DECT-standarden.

3. Medlemsstaterna får inte begränsa möjligheten att kombinera mobila teknologier eller system, särskilt inte i det fall flerstandardutrustning är tillgänglig. När de befintliga rättigheterna att använda radiofrekvenser utvidgas för att täcka sådana kombinationer skall medlemsstaterna säkerställa att en sådan utvidgning är berättigad enligt bestämmelserna i punkt 4.

4. Medlemsstaterna skall, när så är nödvändigt, vidta åtgärder för att säkerställa genomförandet av denna artikel med beaktande av kravet på att upprätthålla effektiv konkurrens mellan de operatörer som är verksamma på de relevanta marknaderna.

Artikel 14

Upphävande

De direktiv och andra bestämmelser som anges i bilaga I del A skall upphöra att gälla, dock utan att detta skall påverka medlemsstaternas skyldigheter när det gäller de tidsfrister för införlivande och tillämpning av dem som anges i bilaga I del B.

Hänvisningar till de direktiv som upphört att gälla skall tolkas som hänvisningar till detta direktiv enligt jämförelsetabellen i bilaga II.

Artikel 15

Medlemsstaterna skall, senast fyra månader efter det att detta direktiv trätt i kraft, underrätta kommissionen om de åtgärder som har vidtagits för att följa det.

När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.

Artikel 16

Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

Artikel 17

Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

(1) EGT L 192, 24.7.1990, s. 10.

(2) EGT L 256, 26.10.1995, s. 49.

(3) EGT L 20, 26.1.1996, s. 59.

(4) EGT L 74, 22.3.1996, s. 13.

(5) EGT L 175, 10.7.1999, s. 39.

(6) EGT L 268, 19.10.1994, s. 15.

(7) EGT L 101, 1.4.1998, s. 24.

(8) EGT L 199, 26.7.1997, s. 32.

(9) EGT L 268, 3.10.1998, s. 37.

(10) EGT L 295, 29.10.1997, s. 23.

(11) EGT L 117, 7.5.1997, s. 15.

(12) KOM(1999) 539.

(13) EGT L 298, 17.10.1989, s. 23.

(14) EGT L 202, 30.7.1997, s. 60.

(15) Se målen C-70/95, Sodemare SA mot regionen Lombardiet, REG 1997, s. I-3395, och 222/86, UNECTEF mot Heylens m.fl. Rec. 1987, s. 4097.