[pic] | EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION |

Bryssel den 18.9.2008

KOM(2008) 569 slutlig

2002/0072 (COD)

MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET enligt artikel 251.2 andra stycket i EG-fördraget beträffande

rådets gemensamma ståndpunkt inför antagandet av Europaparlamentets och rådets direktiv om arbetstagare som hyrs ut av bemanningsföretag

- Politisk överenskommelse om en gemensam ståndpunkt

2002/0072 (COD)

MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET enligt artikel 251.2 andra stycket i EG-fördraget beträffande

rådets gemensamma ståndpunkt inför antagandet av Europaparlamentets och rådets direktiv om arbetstagare som hyrs ut av bemanningsföretag

- Politisk överenskommelse om en gemensam ståndpunkt

1. BAKGRUND

Datum för överlämnande av förslaget[1] till Europaparlamentet och rådet (dokument KOM(2002) 149 slutlig – 2002/0072 COD): | 21 mars 2002 |

Datum för Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande[2]: | 19 september 2002 |

Datum för Europaparlamentets första behandling av yttrandet[3]: | 21 november 2002 |

Datum för överlämnande av det ändrade förslaget[4]: | 28 november 2002 |

Datum för antagande av den gemensamma ståndpunkten[5]: | 15 september 2008 |

2. SYFTE T MED KOMMISSIONENS FÖRSLAG

Förslaget till direktiv om arbetstagare som hyrs ut av bemanningsföretag syftar till att se till att principen om likabehandling tillämpas på arbetstagare som hyrs ut av bemanningsföretag och att bemanningsföretag erkänns som arbetsgivare. Direktivet kompletterar medlemsstaternas lagstiftning i enlighet med artikel 137 i fördraget genom att en gemensam och flexibel ram för anlitande av arbetskraft som hyrs ut av bemanningsföretag fastställs för gemenskapen för att på ett verkningsfullt sätt bidra till att skapa arbetstillfällen och utveckla flexibla arbetsformer.

3. KOMMENTARER TILL DEN GEMENSAMMA STÅNDPUNKTEN

3.1. Kortfattade allmänna kommentarer till den gemensamma ståndpunkten

Den gemensamma ståndpunkten avspeglar inte alla ändringar som Europaparlamentet föreslagit och som införts i kommissionens ändrade förslag, men de flesta av Europaparlamentets ändringsförslag har beaktats helt, delvis eller till sin andemening. Den politiska överenskommelsen om den gemensamma ståndpunkten visar också att man nått resultat på flera områden, bl.a. när det gäller direkt tillämpning av principen om likabehandling på arbetstagare som hyrs ut av bemanningsföretag från och med första arbetsdagen utan undantag för korttidsuppdrag (dvs. utan någon ”karenstid”), förtydligande av definitioner, och antingen samråd med eller deltagande av arbetsmarknadens parter som ett villkor för utnyttjande av de olika möjligheterna till att göra undantag från principen om likabehandling.

3.2. Europaparlamentets ändringsförslag som helt, delvis eller till sin andemening beaktats i rådets gemensamma ståndpunkt och i kommissionens ändrade förslag

Numreringen av skäl och artiklar hänför sig till rådets gemensamma ståndpunkt:

3.2.1. Titel : ändringsförslag nr 1 (om ändring av direktivets titel[6])

3.2.2. Skälen

Skäl 5: ändringsförslag nr 6 (visar kopplingarna mellan detta förslag och direktiv 1999/70 av den 28 juni 1999 om visstidsarbete – f.d. skäl 7).

Skäl 9: ändringsförslag nr 4 (omformulering och uppdatering av det tidigare skäl 4).

Skäl 14: ändringsförslag nr 15 (anger innehållet i artikel 5.1 – tidigare skäl 15).

Skäl 20: ändringsförslag nr 36 (ny bestämmelse om att arbetstagare som hyrs ut av bemanningsföretag inte får ersätta strejkande arbetstagare i kundföretaget).

3.2.3. Artiklarna

Artikel 1

Artikel 1.1 : ändringsförslag nr 23 (omformulering av tillämpningsområdet för att tydligare visa den triangelrelation som personaluthyrning av bemanningsföretag ger upphov till).

Artikel 1.2 : ett inslag i ändringsförslag nr 24 godtas (bekräftelse av att såväl kundföretag som bemanningsföretag omfattas av direktivet).

Artikel 2

Artikel 2 : ändringsförslag nr 26 (förbättrar balansen mellan direktivets syften).

Artikel 3

Artikel 3 : ändringsförslag nr 28 (definitionen av termen ”jämförbar arbetstagare” stryks från definitionerna i artikel 3).

Artikel 3.1 b : ändringsförslag nr 30 (definition av termen ”bemanningsföretag” läggs till).

Artikel 3.1 d : ändringsförslag nr 31 (definition av termen ”kundföretag” läggs till).

Artikel 3.2 : ändringsförslag nr 85 (anger att det är medlemsstaternas sak att definiera termen ”lön”) och ändringsförslag nr 33 (anger vilka arbetstagare som inte får undantas från direktivets tillämpningsområde).

Artikel 4

Artikel 4.1 : ändringsförslag nr 34 (medlemsstaternas skyldighet att se över begränsningar och förbud avseende vissa kategorier av arbetstagare eller branscher utvidgas till att omfatta alla begränsningar och förbud; begränsningar och förbud måste motiveras i större utsträckning.

Artikel 4.4 : ändringsförslag nr 35 (anger att nationella krav som rör registering och övervakning av bemanningsföretag inte utgör förbud eller begränsningar enligt artikel 4.1).

Artikel 5

Artikel 5.1 första strecksatsen: ändringsförslag nr 87 (den del där principen om ickediskriminering omformuleras godtas).

Artikel 5.2 : ändringsförslag nr 86 (undantaget begränsas till att gälla lönen och krav på samråd med arbetsmarknadens parter införs).

Artikel 5.3 : ändringsförslag nr 92 (den del godtas som rör samråd på förhand med arbetsmarknadens parter, som kan välja att bibehålla gällande kollektivavtal).

Artikel 6

Artikel 6.1 : ändringsförslag nr 46 (anger hur information om lediga platser kan offentliggöras).

Artikel 6.2 : ändringsförslag nr 47 (beskriver hur bemanningsföretag kan få ersättning för de tjänster som tillhandahålls till kundföretagen).

Artikel 6.3 : ändringsförslag nr 48 (anger omfattningen av förbudet mot att ta ut avgifter från arbetstagarna).

Artikel 6.4 : ändringsförslag nr 49 (anger vilka resurser och kollektiva faciliteter inom kundföretagen som arbetstagare från bemanningsföretag ska få tillgång till).

Artikel 7

Artiklarna 7.1 och 7.2 : ändringsförslag nr 51 (beaktar det faktum att arbetstagarnas representation får fastställas genom kollektivavtal).

3.3. Ändringsförslag som godtagits av kommissionen men som inte beaktats i den gemensamma ståndpunkten

Ändringsförslag 22: en gemensam ram är motiverad som ett sätt att underlätta integration av arbetsmarknaderna i EU och rörligheten över gränserna (ingick tidigare i skäl 22).

Ändringsförslag nr 44: anger att genomförandet av artikel 5 genom överenskommelse mellan arbetsmarknadens parter bör ske i linje med nationell praxis (tidigare artikel 5.5).

Ändringsförslag nr 71: begränsar undantaget till lönen när det gäller korttidsanställning (tidigare artikel 5.4).

Ändringsförslag nr 52: (arbetstagarna bestämmer själva om de ska vidta åtgärder direkt eller via sina representanter om bestämmelserna i direktivet inte följs – artikel 10.2).

3.4. Ändringsförslag som inte godtagits av kommissionen och som inte beaktats i den gemensamma ståndpunkten

I den gemensamma ståndpunkten beaktas inte ändringsförslagen nr 3, 5, 7, 8, 9, 13, 16, 25, 39, 45, 54, 84 och 94, som kommissionen hade valt att inte godta eftersom de inte innebar en förbättring av direktivet. I den gemensamma ståndpunkten beaktas inte heller ändringsförslagen nr 10, 11, 12 (första delen), 21, 53, 88, 91, 93 och 95, som kommissionen ansåg vara oacceptabla antingen ur ett rent rättsligt perspektiv eller för att de rubbar direktivets helhetsbalans.

3.5. Ändringsförslag som rådet gjort vid sina överläggningar

Skäl 8 och 9 : Dessa omformulerade skäl innebär att de tidigare skälen 3 och 4, som behandlade utvecklingen mot bakgrund av införandet av Lissabonstrategin 2000 och kommissionens meddelande om den sociala agendan från 2000 samt därtill hörande slutsatser från Europeiska rådets möten, ersätts med en mer aktuell text där utvecklingen under 2005 och 2007 beaktas.

Skäl 10 : Detta skäl utvidgas mot bakgrund av debatten i Europaparlamentet om de skillnader som finns mellan EU:s medlemsstater när det gäller den ställning och de arbetsvillkor som arbetstagare från bemanningsföretag har.

Skäl 11 : Viss omformulering för att göra texten mer enhetlig.

Skälen 12, 16 och 17 : stärker skyddet för arbetstagare från bemanningsföretag, samtidigt som den mångfald i fråga om arbetsmarknaden och systemen för förhållandet mellan arbetsmarknadens parter respekteras som framhållits vid debatten i Europaparlamentet (och åtminstone delvis avspeglas i ändringsförslagen nr 18, 53, 54 och 71), genom att framhålla möjligheterna att göra undantag enligt artikel 5.3 och 5.4 genom kollektivavtal eller, under särskilda omständigheter, genom överenskommelse mellan arbetsmarknadens parter på nationell nivå.

Skäl 15 : genom ett tillägg till detta skäl beaktas debatten i Europaparlamentet[7] (som avspeglas i ändringsförslag nr 12) i fråga om behovet att se till att tillsvidareanställning får erkännande som ett slags benchmark på arbetsmarknaden.

Skäl 18 : Ordalydelsen i detta skäl, som tidigare motsvarade Europaparlamentets ändringsförslag nr 20 avseende på vilka grunder begränsningar eller förbud kan vara motiverade, anpassas till rådets förslag till omformulering av artikel 4.

Skäl 19 : följer skäl 14 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/123/EG av den 12 december 2006 om tjänster på den inre marknaden.

Skäl 21 : ersätter det tidigare skäl 21, stärker skyddet av de rättigheter som arbetstagare från bemanningsföretag har och introducerar den nya bestämmelse om sanktioner som införs i artikel 10.1.

Artikel 2 : betonar balansen mellan direktivets olika syften i ett enda omformulerat stycke som avspeglar det huvudsakliga innehållet i Europaparlamentets ändringsförslag nr 26, och andemeningen i ändringsförslag nr 54.

Artikel 3.1 c och artikel 3.1 e : termerna ”arbetstagare som hyrs ut av bemanningsföretag” och ”uppdrag” läggs till, så att definitionerna i det ändrade förslaget stämmer överens med ordalydelsen i ändringsförslagen nr 27 och 29.

Artikel 3.1 f och artikel 5.1 : följer upplägget i kommissionens ändrade förslag och ändringsförslag nr 32 (grundläggande arbets- och anställningsvillkor omdefinieras). Det anges att de ”allmänna bestämmelser” som avses i artikel 3.1 f är de som tillämpas i kundföretaget och en formulering införs som överensstämmer med de ändrade definitionerna.

Artikel 4.2 : följer det ändrade förslaget och ändringsförslag nr 34 med undantaget att det inte längre anges att medlemsstaterna ska avskaffa eventuella begränsningar och förbud som inte längre kan motiveras, eftersom rådet inte ansåg det nödvändigt att upprepa följden av förbudet i artikel 4.1 eller lämpligt att fastställa slutresultatet av översynen.

Artikel 4.3 : följer ändringsförslag nr 34 (som ger arbetsmarknadens parter möjlighet att se över begränsningar och förbud i kollektivavtal).

Artikel 5.4 : följer ändringsförslagen nr 19 och 42 (undantaget för anställningar om högst sex veckor stryks, eftersom principen om likabehandling av arbetstagare från bemanningsföretag ska gälla från första arbetsdagen utan någon generell kvalificeringsperiod för korttidsanställningar.)

Artiklarna 5.3 och 5.4 : avspeglar andemeningen i ändringsförslagen nr 44 och 71 (i princip godtas att de olika medlemsstaternas nationella praxis ges utrymme genom att arbetsmarknadens parter får sluta avtal enligt nationell praxis).

Artikel 5.5 : beaktar inslag i ändringsförslagen nr 40, 71 och 86 (godtagande av de delar som rör förebyggande av missbruk särskilt i samband med på varandra följande uppdrag).

Artiklarna 6.3 och 6.4 : följer det ändrade förslaget och ändringsförslagen nr 48 och 49 med viss omformulering för ökad precision och överensstämmelse med andra ändringar.

Artikel 7 : fastställer att de medlemsstater som utnyttjar möjligheten enligt artikel 7.2 i fråga om grunden för beräkning av tröskelvärdet för inrättande av organ som representerar arbetstagarna i kundföretaget inte behöver tillämpa bestämmelserna i artikel 7.1 i fråga om grunden för inrättande av sådana organ inom bemanningsföretag.

Artikel 8 : innehåller en särskild hänvisning till Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/14/EG av den 11 mars 2002 om inrättande av en allmän ram för information till och samråd med arbetstagare i Europeiska gemenskapen,

Artikel 10 : inför en ny punkt 1 om åtgärder som medlemsstaterna ska vidta för att se till att bemanningsföretagen och kundföretagen fullgör sina skyldigheter enligt direktivet.

Artikel 11 : rådet anser att medlemsstaterna behöver en period av tre år för att genomföra direktivet, medan Europaparlamentet i ändringsförslag nr 53 och kommissionen i sitt ändrade förslag hade fastställt en period av två år för genomförandet.

4. SLUTSATS

Generellt bör det framhållas att den gemensamma ståndpunkten lett till en avsevärd förbättring av det ursprungliga förslaget och att den svarar mot Europaparlamentets strävan att se till att principen om likabehandling av arbetstagare från bemanningsföretag och arbetstagare som anställs direkt av kundföretaget tillämpas från första arbetsdagen i fråga om grundläggande arbets- och anställningsvillkor. Efter det att direktivet genomförts får förbud och begränsningar i fråga om användningen av arbetskraft från bemanningsföretag bibehållas endast om de kan motiveras med hänsyn till allmänintresset. I det skedet måste eventuella kvarvarande förbud eller begränsningar ses över och behandlas i en rapport till kommissionen. Med tanke på subsidiaritetsprincipen kan hänsyn tas till de olika medlemsstaternas nationella praxis i fråga om arbetsmarknadsvillkor och förhållandet mellan arbetsmarknadens parter genom att man inför en möjlighet att göra undantag från principen om likabehandling genom slutande av kollektivavtal eller, under vissa omständigheter, överenskommelse mellan arbetsmarknadens parter på nationell nivå.

[1] EGT C 203E, 27.8.2002, s. 1. Titel enligt originalet.

[2] EUT C 61, 14.3.2003, s. 124.

[3] EUT C 25 E, 29.1.2004, s. 368.

[4] BULLETIN/2002/11/ 1.3.20

[5] EUT …xxx

[6] Se punkt 1. Den ursprungliga titeln var ett förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om arbetsvillkor för personal som hyrs ut av bemanningsföretag.

[7] Se även punkt 9 i Europaparlamentets resolution av den 17 juli 2007 om en modern arbetsrätt för att möta 2000-talets utmaningar.