[pic] | EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION |

Bryssel den 28.11.2007

KOM(2007) 746 slutlig

Förslag till

RÅDETS FÖRORDNING

om tillämpningsföreskrifter för direktiv 2006/112/EG om ett gemensamt system för mervärdesskatt i fråga om behandling av försäkring och finansiella tjänster

(framlagt av kommissionen)

MOTIVERING BAKGRUND |

Motiv och syfte Detta förslag till förordning består av genomförandebestämmelser för artikel 135.1 a–g, 135.1a och artikel 135a i rådets direktiv 2006/112/EG av den 28 november 2006 om ett gemensamt system för mervärdesskatt. I dessa artiklar förtydligas bestämmelserna om undantag från skatteplikt för försäkring och finansiella tjänster i syfte till att göra tillämpningen av undantaget mer enhetligt, skapa större rättslig förutsebarhet och minska det administrativa arbetet för ekonomiska aktörer och förvaltningar. Förslaget har följande utgångspunkter: - Villkoren för tillämpningen av undantaget från skatteplikt bygger på objektiva ekonomiska kriterier. - Det klargörs att undantaget ska omfatta tillhandahållande av varje inslag i en försäkring eller en finansiell tjänst som utgör ett avgränsat helt och har den specifika och väsentliga karaktären hos den berörda undantagna tjänsten. - Det införs ett gemensamt harmoniserat förmedlingsbegrepp för försäkring och finansiella tjänster. Syftet med detta förslag är att ytterligare precisera syftet och utgångspunkterna för ovannämnda bestämmelser för att ytterligare öka den rättsliga förutsebarheten och minska det administrativa arbetet för aktörer och förvaltningar. Detta görs genom att tillämpningen av undantaget och villkoren för det i artikel 135.1 a–g, 135.1a och 135a i direktiv 2006/112/EG preciseras för specifika ekonomiska scenarier. Därigenom skapas icke-uttömmande uppräkningar av fall som enligt förordningen antingen omfattas av undantaget från skatteplikt för försäkring och finansiella tjänster eller inte kan komma i fråga för det. Ett exempel: Enligt artikel 2 i förordningen omfattar ”försäkring och återförsäkring” bland annat livförsäkring, såväl privat försäkring som grupplivförsäkring, pensionsförsäkringar och livränta, om försäkringen, pensionerna eller livräntan täcker mortalitets- eller livsfallsrisker. Förordningen undanröjer därför anledningar till tvister, eftersom den i många fall ger klara svar. Därigenom ökas den rättsliga förutsebarheten. Förordningen kommer också att vara direkt tillämplig i alla medlemsstater och bidra till en betydande minskning av det administrativa arbetet för ekonomiska aktörer och skattemyndigheter. I många fall har nämligen ekonomiska aktörer i många fall behövt skatterådgivning från oberoende konsulter, och de har ofta varit tvungna att kontrollera genom krävande och långdragna förhandlingar med nationella finansministerier om en specifik tillhandahållen tjänst omfattades av momsundantaget eller ej. Också lokala skatteförvaltningar har burit höga administrativa kostnader för att tillsammans med sina nationella finansministerier klargöra hur de skulle förfara i specifika fall. I de fall där förordningen ger en klar lösning kommer ekonomiska aktörer och förvaltningar att kunna tillämpa undantaget för försäkring och finansiella tjänster korrekt utan att det kräver samma betungande arbete. För förmedling av försäkring och finansiella tjänster har förslaget inte kunnat ge klara lösningar utom i ett begränsat antal fall. Detta beror på att begreppet förmedling och dess olika former fortfarande i stor utsträckning är rotat i nationell civilrätt och därför uppvisar betydande variationer. För att öka den rättsliga förutsebarheten också i fråga om sådana tjänster specificeras i förordningen ytterligare objektiva kriterier som ska tillämpas vid bedömningen av om en tjänst utgör en separat förmedlingstjänst. EG-domstolens praxis på området har införlivats med förordningen, som därigenom bygger på väl etablerade principer för identifieringen av relevanta egenskaper hos försäkring och finansiella tjänster. |

Allmän bakgrund Definitionerna av försäkring och finansiella tjänster med undantag från skatteplikt är inaktuella och har lett till skillnader i tolkning och tillämpning mellan medlemsstaterna. Berörda parter möter en betydande grad av rättslig komplexitet inom olika former av administrativ praxis, vilket skapar rättslig oförutsebarhet för de ekonomiska aktörerna och skattemyndigheterna. Denna rättsliga oförutsebarhet har lett till en ökning av antalet domstolsärenden och av aktörernas och förvaltningarnas administrativa kostnader för tillämpningen av undantagen. Det är därför nödvändigt att förtydliga bestämmelserna om undantag från skatteplikt för försäkring och finansiella tjänster i syfte att skapa större rättslig förutsebarhet och minska de administrativa kostnaderna för aktörer och förvaltningar. Ett offentligt samråd med berörda parter som genomfördes 2006 och en oberoende undersökning för ökad förståelse av de ekonomiska effekterna av undantaget från skatteplikt för försäkring och finansiella tjänster, som beställts av kommissionen, har bekräftat denna slutsats. |

Gällande bestämmelser Artiklarna 135.1 a–g, 135.1a och 135a i rådets direktiv 2006/112/EG, men i detta förslag till förordning med stöd av artikel 397 i direktivet införs för första gången tillämpningsbestämmelser för undantaget från skatteplikt för försäkring och finansiella tjänster. |

Förenlighet med Europeiska unionens politik och mål på andra områden När så har varit möjligt har de nya definitionerna även skapat större överensstämmelse med reglerna för den inre marknaden (t.ex. i fråga om investeringsfonder, kreditvärdering och derivat). Förslaget ingår i kommissionens strategi för förenkling av lagstiftningen (avsnitt 66 i KOM(2006) 690). Såväl ekonomiska aktörer som medlemsstaternas skattemyndigheter kommer att dra fördel av dessa förenklingar. Det är dock inte möjligt att kvantifiera dessa fördelar. Förslaget kommer att ge ökad rättslig förutsebarhet och minska det administrativa arbetet för aktörerna och de nationella skattemyndigheterna. Eftersom det skulle påverka kostnaderna positivt, bör det inte få några negativa effekter på kostnaderna för försäkring och finansiella tjänster för privatkunder. |

SAMRÅD MED BERÖRDA PARTER OCH KONSEKVENSANALYS |

Samråd med berörda parter |

Metoder, målsektorer och deltagarnas allmänna profil På Fiscalis-seminariet i Dublin i december 2004 analyserades de olika problemområdena för de ekonomiska aktörerna, särskilt utläggning på entreprenad, vilket ledde till den gemensamma slutsatsen från såväl de ekonomiska aktörerna som medlemsstaterna att det krävdes ett lagstiftningsinitiativ från kommissionen. Under uppföljningen av detta seminarium beställde kommissionen en studie av en oberoende expert för att öka förståelsen av de ekonomiska effekterna av undantaget från skatteplikt för finansiella tjänster och försäkringstjänster samt inledde en serie bilaterala samråd med medlemsstaterna och inom kommissionen. Detta ledde till utarbetandet av en översikt, i vilken de grundläggande problem som påvisats beskrivs i stora drag samtidigt med möjliga tekniska åtgärder för att angripa dem. Dessa problem diskuterades med berörda parter och medlemsstaterna vid skattekonferensen i Bryssel i maj 2006. Ett andra Fiscalis-seminarium genomfördes i mars 2007 i syfte att göra berörda tjänstemän från de nationella skatteförvaltningarna förtrogna med de policyöverväganden som varit pådrivande för ändringen av de rättsliga ramarna samt med de ekonomiska drivkrafterna bakom den finansiella integrationen över nationsgränserna. Programmet omfattade även praktiska genomförandefrågor beträffande den gällande lagstiftningen. |

Sammanfattning av svaren och av hur de har beaktats Alla svar har bekräftat att den rättsliga oförutsebarheten och det administrativa arbete den ger upphov till är det centrala problemet och bör angripas med prioritet. Detta förslag till förordning bygger helt på denna prioritering. |

Ett öppet samråd på Internet genomfördes mellan den 9 maj och den 9 juni 2006. Kommissionen fick in 82 svar. Resultaten finns tillgängliga på adressen: http://ec.europa.eu/taxation_customs/common/consultations/tax/article_2447_en.htm. |

Extern experthjälp |

Berörda områden Studie för att öka förståelsen av de ekonomiska effekterna av undantaget från skatteplikt för finansiella tjänster och försäkringstjänster (”Study to increase the understanding of the economic effects of the VAT exemption for Financial and Insurance services” anbud nr taxud/2005/AO-006) |

Metoder Oberoende extern studie. |

De viktigaste organisationer och experter som rådfrågats Price Waterhouse Coopers. |

Sammanfattning av inhämtade och använda råd Inga potentiellt allvarliga risker med oåterkalleliga konsekvenser har nämnts. |

Det rådde omfattande samstämmighet mellan slutsatserna i studien, kommissionens egen analys och reaktionerna från berörda parter vid det offentliga samrådet, vilket har gjort det möjligt för kommissionen att fastställa de nödvändiga prioriteringarna och koncentrera sitt arbete på de lämpligaste lösningarna. Förslaget till förordning följer dessa prioriteringar. |

Offentliggörande av expertråd http://ec.europa.eu/taxation_customs/common/publications/studies/index_en.htm |

Konsekvensanalys De alternativ som beaktats beskrivs omfattande i konsekvensanalysen. Nollskattesats (sid. 31), utvidgning av området för undantag från skatteplikt (sid. 32), enhetligt begränsat avdrag för ingående mervärdesskatt (sid. 33). rätt att välja beskattning(sid. 34), gränsöverskridande mervärdesskattestrukturer (sid. 37), enskilda juridiska personer och transaktioner över nationsgränserna (sid. 37), momspooler (sid. 38), Arrangemang för kostnadsdelning (sid. 41), minskad skattesats för inköpta tjänster (sid. 44) och andra alternativ (sid. 44). |

Kommissionen har i enlighet med arbetsprogrammet genomfört en konsekvensbedömning (rapport i dok. Taxud 15570). |

RÄTTSLIGA ASPEKTER |

Sammanfattning av den föreslagna åtgärden Förslaget omfattar två åtgärder: - Uppräkningar av fall som omfattas av eller är uteslutna från undantaget från skatteplikt för försäkring och finansiella tjänster. - Specificering av objektiva kriterier som ska tillämpas vid bedömningen av om en tjänst utgör en separat förmedlingstjänst. |

Rättslig grund Artikel 397 i rådets direktiv 2006/112/EG |

Subsidiaritetsprincipen Förslaget avser ett område där gemenskapen är ensam behörig. Subsidiaritetsprincipen är därför inte tillämplig. |

Proportionalitetsprincipen Förslaget är förenligt med proportionalitetsprincipen av följande skäl: |

Inom det komplexa skattesystemet för försäkring och finansiella tjänster kan det endast finnas en korrekt tolkning av bestämmelserna om undantag från skatteplikt för försäkring och finansiella tjänster som är tillämplig inom hela gemenskapen. Detta mål kan endast uppnås genom införandet av dessa tillämpningsföreskrifter, eftersom de innehåller definitioner av klara fall som omfattas av skatteundantaget för försäkring och finansiella tjänster eller är uteslutna från det. |

Antalet rättsfall, särskilt förundersökningar vid EG-domstolen, har ökat betydligt under det senaste decenniet. Flertalet av dessa fall avsåg skiftande tillämpning av definitionerna av försäkring och finansiella tjänster med undantag från skatteplikt. Klara definitioner och ekonomiska kriterier minskar utrymmet för eventuella tvister och skapar därför förutsättningar för rättslig förutsebarhet genom vilka de administrativa kostnaderna för att nå enighet, eventuellt med flera medlemsstater, om hur bestämmelserna ska tillämpas minskas i betydande utsträckning. |

Val av regleringsform |

Föreslagen regleringsform: Förordning. |

Övriga regleringsformer skulle vara olämpliga av följande skäl: En förordning är direkt tillämplig och avskaffar behovet för ekonomiska aktörer att få klarhet i de rättsliga förhållandena för tillämpningen av undantaget med hjälp av finansministerierna i de olika medlemsstaterna. Om förordningen ger lösningen på problemet kan de lokala skattemyndigheterna direkt tillämpa korrekt mervärdesskattebehandling. |

BUDGETKONSEKVENSER |

Förslaget påverkar inte gemenskapens budget. |

ÖVRIGA UPPLYSNINGAR |

Förenklingar |

Förslaget innebär att lagstiftningen och de administrativa förfarandena för offentliga myndigheter (på EU-nivå eller nationell nivå) och för privata aktörer förenklas. |

Förordningen kommer också att vara direkt tillämplig i alla medlemsstater och minska komplexiteten när det gäller att tillämpa undantaget från skatteplikt för försäkring och finansiella tjänster genom att redovisa fall som omfattas av eller är uteslutna från undantaget. |

Lokala skatteförvaltningar har höga administrativa kostnader för att tillsammans med sina nationella finansministerier klargöra hur de ska förfara i specifika fall. Finansministerierna anslår också betydande belopp till sådan samordning. I många fall ger förordningen en klar lösning och förvaltningarna kommer att kunna tillämpa undantaget för försäkring och finansiella tjänster korrekt utan att det kräver samma betungande arbete. |

De ekonomiska aktörerna har ofta haft behov av att utnyttja skatterådgivning från oberoende konsulter och varit tvungna att genom krävande och långdragna förhandlingar med nationella finansministerier kontrollera om en specifik tillhandahållen tjänst skulle omfattas av undantaget eller ej. I många fall ger förordningen en klar lösning och de ekonomiska aktörerna kommer att kunna tillämpa undantaget för försäkring och finansiella tjänster korrekt utan att det kräver samma betungande arbete. |

1. Förslag till

RÅDETS FÖRORDNING

om tillämpningsföreskrifter för direktiv 2006/112/EG om ett gemensamt system för mervärdesskatt i fråga om behandling av försäkring och finansiella tjänster

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av rådets direktiv 2006/112/EG av den 28 november 2006 om ett gemensamt system för mervärdesskatt[1], särskilt artikel 397,

med beaktande av kommissionens förslag[2], och

av följande skäl:

(1) De nu gällande bestämmelserna om undantagen från mervärdesskatt för finansiella tjänster och försäkringstjänster i rådets direktiv 2006/112/EG av den 28 november 2006 om ett gemensamt system för mervärdesskatt[3] är inte längre aktuella och detta har lett till skillnader i tolkningen och tillämpningen av dem. Bestämmelsernas komplexitet och skillnaderna i administrativ praxis minskar den rättsliga förutsebarheten för ekonomiska aktörer och skattemyndigheter. Denna bristande förutsebarhet har i betydande grad framkallat tvister och ökat den administrativa arbetsbördan. Det är därför nödvändigt att förtydliga vilka försäkringstjänster och finansiella tjänster som är undantagna från skatteplikt och på så sätt skapa ökad rättslig förutsebarhet och minska den administrativa arbetsbördan för aktörer och myndigheter.

(2) Direktiv 2006/112/EG har ändrats genom direktiv 20XX/XXX/EG i fråga om behandlingen av försäkring och finansiella tjänster för att ta hänsyn till utvecklingen på marknaden för finansiella tjänster. För att säkerställa att artiklarna 135.1 a–g och 135a i direktiv 2006/112/EG tillämpas konsekvent och nå fram till enighet om huruvida en given tjänst ska undantas enligt dessa bestämmelser bör det klargöras vilka tjänster som omfattas av, respektive är uteslutna från, de kategorier som avses i artikel 135.1 a–g i det direktivet.

(3) Det är lämpligt att fastställa bestämmelser som ger svar på specifika tillämpningsfrågor och på så sätt åstadkomma en enhetlig behandling av dessa frågor inom hela gemenskapen. Förtydliganden bör ges beträffande tjänster som omfattas av artiklarna 135.1 a–g och 135.1a i direktiv 2006/112/EG. Marknaden för finansiella tjänster är komplex och nya produkter utvecklas ständigt: därför bör uppräkningen av fall som omfattas av eller är uteslutna från undantaget inte betraktas som uttömmande.

(4) Det råder osäkerhet om skattebehandlingen av vissa tjänster som utgör en åtskild helhet, samtidigt som de också ingår som ett integrerat inslag i en försäkringstjänst eller finansiell tjänst. Det är därför lämpligt att särskilt ange vissa tjänster som har den specifika och väsentliga karaktären hos de undantagna tjänsterna i fråga och andra tjänster för vilka detta inte är fallet. Mot bakgrund av de kriterier som utvecklats i EG-domstolens rättspraxis bör hänsyn tas till huruvida tjänsterna i fråga förändrar den finansiella eller rättsliga situationen för parterna i en undantagen transaktion eller om de i stället endast är materiella eller tekniska kompletteringar.

(5) I enlighet med proportionalitetsprincipen är det för att nå målet att säkra en enhetligare tillämpning av det nuvarande mervärdesskattesystemet nödvändigt och lämpligt att fastställa tillämpningsföreskrifterer för artiklarna 135.1 a–g, 135.1a och 135a i direktiv 2006/112/EG. Denna förordning går inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå de eftersträvade målen i enlighet med artikel 5 tredje stycket i fördraget.

(6) Det är lämpligt och nödvändigt att direktiv 20XX/XXX/EG och denna förordning tillämpas från och med samma dag.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Kapitel I Syfte

Artikel 1

Genom denna förordning fastställs tillämpningsföreskrifter för artiklarna 135.1 a–g, 135.1a och 135a i direktiv 2006/112/EG.

Kapitel II Försäkring och finansiella tjänster som undantas från skatteplikt

Artikel 2

Definitionen av ”försäkring och återförsäkring” i led 1 i artikel 135a i direktiv 2006/112/EG ska omfatta minst följande:

(1) Livförsäkring, såväl privat försäkring som grupplivförsäkring, samt pensioner och livräntor enligt försäkringsavtal, om försäkringen, pensionen eller livräntan täcker mortalitets- eller livsfallsrisker, däribland diagnos av dödlig sjukdom, diagnos av allvarlig sjukdom, arbetsoförmögenhet till följd av sjukdom, bestående arbetsoförmögenhet, dödsfall genom olyckshändelse och behov av långtidsvård.

(2) Invaliditets- och arbetslöshetsförsäkring.

(3) Sjukförsäkring.

(4) Skadeförsäkring, däribland brandförsäkring, översvämningsförsäkring, försäkring mot naturkatastrofer, olycksförsäkring, försäkring mot maskinhaveri samt mot brott och terrorism.

(5) Ansvarsförsäkring.

(6) Finansförsäkring.

(7) Retrocession, koassurans och försäkrings- eller återförsäkringspooler.

Artikel 3

1. Definitionen av ”beviljande av krediter” i led 2 i artikel 135a i direktiv 2006/112/EG ska omfatta minst följande:

a) Lån, syndikerade eller ej, däribland lån för finansiering av leverans av varor eller tillhandahållande av tjänster, förutsatt att finansieringselementet inte ingår som en integrerad del i priset för varan eller tjänsten.

b) Lån mot säkerhet i fast egendom, däribland hypotekslån.

c) Lån mot säkerhet i lös egendom, däribland pantlån.

d) Kreditordningar som ger en person rätt att disponera över medel upp till ett fastställt belopp.

2. Definitionen av ”beviljande av krediter” i led 2 i artikel 135a i direktiv 2006/112/EG ska inte omfatta följande:

a) Avtal enligt vilka avbetalning eller en förlängd betalningsperiod medges för leverans av varor eller tillhandahållande av tjänster.

b) Beviljande av kredit i samband med avtal om hyrköp och leasing, om avgiften för denna kredit ingår som en integrerad del i priset för hyrköpet eller leasingen.

(c) Tillhandahållande av tjänster avseende bankkort och förbetalda kort.

Artikel 4

1. Definitionen av ”garantier för skulder” i led 3 i artikel 135a i direktiv 2006/112/EG ska omfatta minst följande:

a) Kreditswappar.

b) Tullgarantier.

2. Definitionen av ”garantier för skulder” i led 3 i artikel 135a i direktiv 2006/112/EG ska inte omfatta följande:

a) Ställande av garantier för reparation och ersättning av varor som är behäftade med fel.

b) Överlämnande av tillgångar som säkerhet för skulder som inte har samband med beviljade krediter.

c) Ställande av garantier som säkerhet för utestående hyresbetalningar eller betalningar till följd av obetalda hyror.

d) Ställande av exportkreditgarantier.

e) Åtaganden av icke-ekonomisk natur.

Artikel 5

1. Definitionen av ”insättning” i artikel 135a.4 i direktiv 2006/112/EG ska omfatta minst följande:

a) Insättningar på transaktionskonton.

b) Insättningar på sparkonton.

c) Insättningar på tidsbundna konton och terminskonton.

d) Köp av sparcertifikat.

e) Köp av sparobligationer.

f) Insättningar som görs som motprestation för en garanterad livränta eller ett ackumulerat saldo vid pensionering, inbegripet insättningar enligt en plan för pensionssparande.

g) ”Capital redemption”.

h) Pensioner och livräntor enligt försäkringsavtal, om de mortalitets- eller livsrisker som täcks är av endast underordnad betydelse.

2. Definitionen av ”insättning” i artikel 135a.4 i direktiv 2006/112/EG ska inte omfatta följande:

a) Inlämning för förvaring av samlarföremål eller av instrument som styrker rättigheter, fordringar eller ägande.

b) Hyra av bankfack och skyddade områden och lokaler.

Artikel 6

Definitionen av ”kontoföring” i led 5 i artikel 135a i direktiv 2006/112/EG ska omfatta minst följande:

(1) Administration av inlåningskonton.

(2) Administration av transaktionskonton.

(3) Insättningar på, överföringar mellan och uttag från bankkonton, i elektronisk form eller med annan metod.

(4) Administration av checkar som är knutna till ett visst konto.

(5) Stående betalningsuppdrag.

(6) Autogiro.

(7) Tillträde till och utnyttjande av banktjänster via Internet eller telefon.

(8) Utnyttjande av bankkort och förbetalda kort som är knutna till ett visst konto.

(9) Clearing och överföring av medel mellan finansiella institut.

(10) Överföring av medel från ett visst konto till andra betalningsmedel, t.ex. telefonkort, kreditering av mobiltelefonräkningar och andra medel som kan användas för betalning av varor eller tjänster.

(11) Sortering och räkning av pengar som är knutna till ett visst konto.

(12) Inrättande av kreditmöjligheter.

Artikel 7

Definitionen av ”valutaväxling” i led 6 i artikel 135a i direktiv 2006/112/EG ska inte omfatta följande:

(1) Transaktioner med samlarföremål, t.ex. mynt av guld, silver eller annan metall, sedlar som normalt inte används som lagligt betalningsmedel och mynt av numismatiskt intresse.

(2) Växling av valutor som inte kan användas som lagligt betalningsmedel.

Artikel 8

1. Definitionen av ”tillhandahållande av betalningsmedel” i artikel 135.1 d i direktiv 2006/112/EG ska omfatta minst följande:

a) Utlämnande av kontanter, manuellt eller automatiskt.

b) Tillhandahållande av resecheckar.

c) Tillhandahållande av checkar som inte är knutna till ett visst konto.

d) Remburser.

e) Växling av sedlar och mynt inom samma valuta.

2. Definitionen av ”tillhandahållande av betalningsmedel” i artikel 135.1 d i direktiv 2006/112/EG ska inte omfatta följande:

a) Transaktioner med samlarföremål, t.ex. mynt av guld, silver eller annan metall, sedlar som normalt inte används som lagligt betalningsmedel och mynt av numismatiskt intresse.

b) Utlämnande av valutor som inte kan användas som lagligt betalningsmedel.

Artikel 9

Definitionen av ”tillhandahållande av värdepapper” i led 8 i artikel 135a i direktiv 2006/112/EG ska omfatta tillhandahållande av minst följande:

(1) Andelar i bolagskapital, däribland aktier.

(2) Skuldinstrument, däribland förlagslån, statsobligationer, företagsobligationer, skuldförbindelser, skuldinstrument denominerade i euro och andra överlåtbara värdepapper.

(3) Hybridinstrument, däribland preferensaktier, långa aktieoptioner (”equity warrants”), konvertibler i form av obligationer eller preferensaktier som kan konverteras till stamaktier i det emitterande bolaget.

(4) Instrument som styrker innehav av andelar i företag för kollektiva investeringar, t.ex. öppna och slutna fonder, börshandlade fonder, ömsesidiga fonder och pensionsfonder, hedgefonder och fastighetsfonder.

Kapitel III Undantagna förmedlings- och förvaltningstjänster

Artikel 10

1. Vid tillämpningen av led 9 i artikel 135a i direktiv 2006/112/EG ska en verksamhet anses utgöra en separat förmedlingsprestation åtminstone när ett eller flera av följande villkor uppfylls:

a) Förmedlaren har befogenhet att ingå bindande avtal på vägnar av leverantören eller köparen av den skatteundantagna försäkringen eller finansiella tjänsten.

b) Verksamheten kan leda till att rättigheter och skyldigheter skapas, upprätthålls, ändras eller upphör för parterna beträffande en skatteundantagen försäkring eller finansiell tjänst.

c) Verksamheten består i att tillhandahålla rådgivning som kräver specialkunskaper om en skatteundantagen försäkring eller finansiell tjänst.

2. Om under andra förhållanden än de som avses i punkt 1 en tjänst är standardiserad i sådan utsträckning att en person kan tillhandahålla den efter att först ha fått instruktioner ska den inte anses utgöra en separat förmedlingsprestation vid tillämpningen av led 9 i artikel 135a i direktiv 2006/112/EG.

Artikel 11

1. Definitionen av ”förmedling i samband med försäkringstransaktioner och finansiella transaktioner” i artikel 135a.9 i direktiv 2006/112/EG ska omfatta minst följande:

a) Tillhandahållande av tjänster som omfattar förhandling om villkoren för produkten.

b) Börs- och fastighetsmäkling.

2. Definitionen av ”förmedling i samband med försäkrings¬transaktioner och finansiella transaktioner” i led 9 i artikel 135a i direktiv 2006/112/EG ska inte omfatta följande:

a) Standardiserade tjänster som utförs av teletjänstcentraler.

b) ”Brand hosting”, ”web-hosting” och andra webb- eller värdtjänster.

c) Annonsering och andra informationstjänster.

Artikel 12

1. Definitionen av ”förvaltning av investeringsfonder” i artikel 135a.11 i direktiv 2006/112/EG ska omfatta minst följande:

a) Strategisk och taktisk förvaltning och allokering av tillgångar, däribland valuta- och riskhantering.

b) Operativ förvaltning av tillgångar, däribland val av aktier, beslutsfattande och genomförande, köp- och säljbeslut beträffande placeringar, nettning, mäklarkontakter före handel, administration och kontroll av handel och kontakter efter handel med mäklare och förvaringsinstitut.

c) Ställande av garantier, däribland drivande av hedgeportfölj.

d) Administration av aktier och andelar, däribland kontakter med distributörer och förvaltare.

e) Anordnande och förvaltning av lån av aktier och obligationer.

f) Fondorderbehandling, även automatiserad.

g) Marknads- och företagsanalys.

h) Prestationsmätning, däribland tillhandahållande av rapporter om investeringarnas prestationer och analys av källorna till avkastningen.

i) Tillhandahållande av värderingar, ansökningar om skatteåterbäring samt förvaltningsinformation och beräkning av substansvärde (”Net Asset Value” – NAV).

j) Deponering, säker förvaring och kontroll.

k) Tillsyn över medlen genom depositarien.

l) Betalning av avkastning till kunder och ombudsröstning.

2. Definitionen av ”förvaltning av investeringsfonder” i led 11 i artikel 135a i direktiv 2006/112/EG ska inte omfatta följande:

a) Externrevision av fonden samt marknadsföring och förvaltning av omkostnaderna för fonden.

b) Systemutveckling, t.ex. planering och genomförande av ny teknik, väsentliga förbättringar av befintliga system och underhåll av systemen.

c) Tjänster avseende överensstämmelsen med regelverket.

Kapitel IV Tjänster som har den specifika och väsentliga karaktären hos en skatteundantagen tjänst

Artikel 13

1. Vid tillämpningen av artikel 135.1a i direktiv 2006/112/EG ska minst följande anses ha den specifika och väsentliga karaktären hos en skatteundantagen tjänst:

a) Portföljförvaltning.

b) Utfärdande av avtal och skriftliga bevis om kundens rätt till en skatteundantagen försäkring eller finansiell tjänst.

c) Överlåtelse, förnyelse, ändring och upphörande av avtal om en skatteundantagen försäkring eller finansiell tjänst.

d) Kreditvärderingstjänster, däribland bedömning av kreditvärdigheten hos en tillhandahållare eller köpare av försäkring eller finansiella tjänster.

e) Värdering av finansiella säkerheter.

2. Vid tillämpningen av artikel 135.1a i direktiv 2006/112/EG ska följande inte anses ha den specifika och väsentliga karaktären hos en skatteundantagen tjänst:

a) Förvaring.

b) Administrativa uppgifter.

c) Inkasso och skuldåtervinning.

d) Juridiska tjänster, redovisning, revision och bokföring.

e) Tjänster avseende överensstämmelsen med regelverket.

f) Identitetskontroll och kontroller avseende penningtvätt och bedrägeribekämpning.

g) Datainsamlingstjänster för återvinning av sedlar och mynt.

h) Marknadsföring, undersökningar, identifiering och utveckling av nya produkter eller möjligheter.

i) Tillhandahållande och utformning av dataprogram.

j) Hyra av bankfack och andra skyddade utrymmen.

k) Tjänster som ger rätt eller optionsrätt att erhålla varor eller tjänster.

Artikel 14

1. Följande ska anses vara tjänster som har den specifika och väsentliga karaktären hos ”försäkring och återförsäkring” enligt definitionen i artikel 135a.1 i direktiv 2006/112/EG:

a) Försäkring mot risker.

b) Risk- och investeringshantering.

c) Skadereglering.

d) Utfärdande av ej överlåtbara försäkringsderivat.

2. Skadebedömning ska inte anses vara en tjänst som har den specifika och väsentliga karaktären hos ”försäkring och återförsäkring” enligt definitionen i led 1 i artikel 135a i direktiv 2006/112/EG:

Artikel 15

Följande ska anses vara tjänster som har den specifika och väsentliga karaktären hos ”beviljande av krediter” enligt definitionen i artikel 135a.2 i direktiv 2006/112/EG:

(1) Mätning, prognos och kontroll av kreditrisker och förluster till följd av kreditrisker, inbegripet kreditstrategi.

(2) Kreditförsäkring.

(3) Registrering, anordnande och kontroll av lånebetalningar.

(4) Utfärdande av kreditderivat.

(5) Värdering av icke-finansiella säkerheter.

Artikel 16

1. Följande ska anses vara tjänster som har den specifika och väsentliga karaktären hos ”garantier för skulder” enligt definitionen i artikel 135a.3 i direktiv 2006/112/EG:

a) Anordnande och kontroll av instrument för garantier för skulder.

b) Kreditgarantiderivat.

2. Försäljning av övertagna pantsatta egendomar efter fallissemang ska inte anses vara en tjänst som har den specifika och väsentliga karaktären hos ”garantier för skulder” enligt definitionen i led 3 i artikel 135a i direktiv 2006/112/EG:

Artikel 17

Följande ska anses vara tjänster som har den specifika och väsentliga karaktären hos ”insättningar” enligt definitionen i artikel 135a.4 i direktiv 2006/112/EG:

(1) Sortering och räkning av pengar i samband med insättning.

(2) Rapporter om insättningssaldon och ränteberäkningar, framtagning av kontoutdrag och utförande av översikter över åtaganden.

(3) Beräkning av skatt och avgifter i samband med uppsägning av planer för pensionssparande.

(4) Budgetering av konton, däribland ekonomiska genomförbarhetsstudier för bedömning av kunders krav.

(5) Förvaring av insättningscertifikat.

(6) Automatiskt mottagande av pengar för insättningar.

(7) Utfärdande av insättningsderivat.

Artikel 18

1. Följande ska anses vara tjänster som har den specifika och väsentliga karaktären hos ”kontoföring” enligt definitionen i artikel 135a.5 i direktiv 2006/112/EG:

a) Inbördes tjänster mellan institut för överföring av medel mellan konton och clearing av överföringen.

b) Medlems-, anslutnings- eller abonnemangstjänster för betalkort eller kontosystem.

c) Kontrolltjänster med säkerhetsinslag för korrekt behandling av överföringar mellan konton.

d) Utfärdande av kontoutdrag för privatkunder och affärskunder.

e) Betalningskontroll.

f) Utfärdande av checkhäften för specifika konton.

2. Följande ska inte anses vara tjänster som har den specifika och väsentliga karaktären hos ”kontoföring” enligt definitionen i artikel 135a.5 i direktiv 2006/112/EG:

a) Tryckning av checkhäften utan specifikt kundkontonummer.

b) Tillhandahållande av blankokort.

c) Värdskap på Internet.

d) Uthyrning av terminaler och annan utrustning för hantering av kortbetalningar.

Artikel 19

1. Följande ska anses vara tjänster som har den specifika och väsentliga karaktären hos ”valutaväxling” eller ”tillhandahållande av betalningsmedel” enligt definitionen i artikel 135.1 d i direktiv 2006/112/EG:

a) Utfärdande av utdrag till privat- och affärskunder över växling och leverans av sedlar och mynt.

b) Driftstjänster för bankomater som tillhandahålls gemensamt av flera finansiella institut.

c) Spot-affärer, terminstransaktioner, standardiserade terminskontrakt (”futures”), valutaswappar, valutaoptioner och Forexswappar.

d) Utfärdande av valutaderivat.

2. Följande ska inte anses vara tjänster som har den specifika och väsentliga karaktären hos ”valutaväxling” eller ”betalningsmedel” enligt definitionen i led d i artikel 135.1 i direktiv 2006/112/EG:

a) Förvaring och lagring av pengar.

b) Kurir- och säkerhetstransporter.

c) Offentliggörande av information om valutakurser.

d) Installation av bankomater.

Artikel 20

Följande ska anses vara tjänster som har den specifika och väsentliga karaktären hos ”tillhandahållande av värdepapper” enligt definitionen i artikel 135a.8 i direktiv 2006/112/EG:

(1) Utfärdande av optioner, standardiserade terminskontrakt (”futures”) och terminskontrakt för värdepapper.

(2) Utfärdande av aktieswappar och andra totalavkastningsswappar (”total return swaps”) i värdepapper.

(3) Utfärdande av överlåtbara skuldderivat, däribland ränteswappar.

(4) Resultatmätning, rating, prognoser och kontroll beträffande värdepapper.

(5) Anordnande och kontroll av transaktioner enligt värdepappersavtal, inbegripet eventuella rösträtter.

Kapitel V Slutbestämmelser

Artikel 21

Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning .

Den ska tillämpas från och med den … [dagen för införlivande av direktivet + 1]

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den […]

På rådets vägnar

Ordförande

[1] EUT L 347, 11.12.2006, s. 1. Direktivet senast ändrat genom direktiv 20XX/XXX/EG (EUT XXX). .

[2] EUT C, s.

[3] EUT L 347, 11.12.2006, s. 1.