P6_TA(2004)0014

CITES-konventionen

Europaparlamentets resolution om EU:s strategiska mål inför det trettonde mötet i konferensen för parterna till CITES-konventionen

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

- med beaktande av det trettonde mötet i konferensen för parterna till konventionen om internationell handel med utrotningshotade arter av vilda djur och växter (CITES) som äger rum den 2- 14 oktober 2004 i Bangkok i Thailand,

- med beaktande av artikel 108.5 i arbetsordningen, och av följande skäl:

A. CITES är det mest omfattande naturvårdsavtal som finns för förhindrande av överexploatering av vilda djur och växter genom internationell handel, med 166 parter till konventionen, däribland de 25 medlemsstaterna.

B. De huvudsakliga orsakerna till utarmningen av jordens biologiska mångfald är människans användning av naturresurser, förstörelse av livsmiljöer, klimatförändringen, överexploateringen av vilda arter och olaglig handel med vilda djur och växter.

C. Allmänhetens medvetenhet i konsumtionsstaterna har varit och fortsätter att vara avgörande för kontrollen av tjuvskyttet och den illegala internationella handeln med utrotningshotade arter av vilda djur och växter.

D. CITES kompletterar FN:s livsmedels- och jordbruksorganisation (FAO) och andra fiskeorgan vid bevarandet av marina fiskarter som kan hotas av internationell handel.

E. Den internationella valfångstkommissionen (IWC), som CITES erkänner som behörigt organ för att reglera bevarandet och förvaltningen av valar, har utfärdat ett världsomfattande moratorium för kommersiell valfångst.

F. I konventionen om bevarande av migrerande arter av vilda djur har vithajen införts i bilagorna I och II, Australien har 2001 infört arten i CITES-bilaga III, med reservationer från Norge och Japan, och IUCN (Internationella naturvårdsunionen) har sedan 1996 infört arten som sårbar i sin rödlista över utrotningshotade arter.

G. Parterna till CITES har vid sitt tolfte möte, i motsats till Europaparlamentets rekommendation i dess resolution av den 24 oktober 2002 om det 12:e mötet i konferensen för de parter som undertecknat konventionen om internationell handel med utrotningshotade arter av vilda djur och växter (CITES) [1] godkänt ett förslag om att tillåta elfenbenshandel i Botswana, Namibia och Sydafrika, trots att villkoren i ifrågavarande beslut inte uppfyllts inom den frist som parterna fastställt vid det 12:e mötet.

1. Europaparlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att tillämpa försiktighetsprincipen som ledande princip i fråga om samtliga beslut om arbetsdokument och förslag till införande i listor.

2. Europaparlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att se till att alla beslut vars syfte är att förstärka samarbetet mellan CITES och andra konventioner om biologisk mångfald inte skall undergräva CITES i egenskap av globalt naturvårdsavtal och dess rigorösa naturvårdsåtgärder.

3. Europaparlamentet motsätter sig kraftfullt slutna omröstningar och är besviket över att CITES stående kommitté inte lade fram förslag för att förhindra användningen av hemliga omröstningar i konventionens beslutsprocesser.

4. Europaparlamentet välkomnar Kenyas förslag om att fastställa ett moratorium på 20 år för all elfenbenshandel, vilket bland annat stöddes av 12 central- och västafrikanska stater som omfattas av elefanternas utbredningsområde. Parlamentet anser att detta skulle göra det möjligt för det internationella samfundet att koncentrera diskussionerna på de verkliga hoten för elefanter, deras livsmiljöer och människors uppehälle istället för på elfenbenshandeln, och uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att stödja dessa förslag.

5. Europaparlamentet välkomnar Australiens förslag om att införa vithajen i CITES-bilaga II med en nollkvot och anser att försiktighetsprincipen fordrar att en nollkvot fastställs tills det finns tillräckliga uppgifter om vithajens naturvårdsstatus för att en kvot överhuvudtaget skall kunna tillåtas.

6. Europaparlamentet stöder i enlighet med kommissionens förslag till mandat för det trettonde mötet i konferensen för parterna till CITES

- rekommendationerna om bushmeat samt bevarandet av och handel med stora apor,

- införandet av napoleonfisken i CITES-bilaga II,

- införandet av medelhavsmusslan i CITES-bilaga II,

- förslaget om bevarande av Saiga-antilopen,

- införandet av den asiatiska sötvattenssköldpaddan i CITES-bilaga II,

- överförandet av Ramin (tropiskt hårt träslag) från CITES-bilaga III till bilaga II.

7. Europaparlamentet uppmanar därutöver kommissionen och medlemsstaterna att stödja

- överförandet av det afrikanska lejonet från CITES-bilaga II till bilaga I,

- överförandet av Irrawaddydelfinen från CITES-bilaga II till bilaga I,

- förslagen till införande av endemiska kräldjursarter från Madagaskar och Kenya.

8. Europaparlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att förkasta

- förslaget om Internationella valfångstkommissionen (IWC) som olämpligt för ett CITES-beslut,

- det föreslagna avtalspromemoriat mellan CITES och FAO,

- ändringen i Namibias och Sydafrikas exportkvoter för svarta noshörningar och leoparder, vilket skulle möjliggöra handel med levande djur och jakttroféer,

- ändringen av listorna över namibiska och sydafrikanska elefantbestånd i förteckningen i CITES-bilaga II, vilket skulle möjliggöra handel med elfenben, läder och produkter som tillverkas av hår,

- överföringen av tre minkvalsbestånd från CITES-bilaga I till bilaga II,

- överföringen av beståndet av vita noshörningar i Swaziland från CITES-bilaga I till bilaga II i syfte att möjliggöra handel med levande djur och jaktbyten.

9. Europaparlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att förstärka det internationella samarbetet vid genomförandet av CITES genom att tillhandahålla ytterligare incitament och bevilja ekonomiskt stöd, särskilt för utbildning och tekniskt stöd i fråga om artidentifiering och genomförandeåtgärder.

10. Europaparlamentet påminner om att EU är en av de största marknaderna för olaglig handel med vilda djur och växter och att medlemsstaterna tillämpar CITES-konventionen på ett varierande sätt. Parlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att förstärka samordningen av sina åtgärder för att genomföra EU:s lagstiftning om vilda djur och växter.

11. Europaparlamentet uppmanar de parter till CITES som inte ännu ratificerat Gaborone-ändringen att göra så, vilket skulle göra det möjligt för Europeiska gemenskapen att bli avtalspart till CITES.

12. Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till rådet, kommissionen, parterna till CITES och CITES' sekretariat.

[1] EUT C 300 E, 11.12.2003, s. 621.

--------------------------------------------------