·Styrelsen för Hellenic Corporation of Assets and Participations har godkänt den uppdaterade strategiska plan som utarbetats av detta bolag och som fastställer centrala resultatindikatorer på högsta nivå genom vilka bolaget kommer att följa upp sina resultat, samt detaljerade åtgärder för att bolaget ska kunna agera som investerare och initiativtagare till reformer i de statliga företag som ingår i dess portfölj. Arbetet med att genomföra samordningsmekanismen har gjort goda framsteg, bland annat när det gäller godkännandet av det första prestationskontraktet någonsin för Athens Urban Transport Organisation. Myndigheterna håller på att utarbeta ett första lagförslag om modernisering av den institutionella ramen för statligt ägda företag, som omfattar indirekta dotterbolag till bolaget och andra offentliga företag som inte ingår i bolagets portfölj. Högsta förvaltningsdomstolen fastställde i februari 2022 att överföringen av andelar i Atens och Thessalonikis vattenförsörjning till bolaget 2018 stred mot konstitutionen. Konsekvenserna av detta avgörande håller på att undersökas.

Grekland återhämtade sig snabbt från pandemin och utsikterna är fortsatt starka, även om det råder stor osäkerhet. Ekonomin förväntas för närvarande ha nått en hög BNP-tillväxt på 8,5 % under 2021, till följd av att den inhemska efterfrågan utvecklats väl och att turistsäsongen utföll bättre än väntat. Redan under tredje kvartalet 2021 låg den ekonomiska aktiviteten på samma nivå som rådde före pandemin. Utsikterna för 2022 är fortsatt starka, och underbyggs av den ackommoderande finans- och penningpolitiken och den starka stimulansen från återhämtnings- och resiliensplanen. Spridningen av den nya omikronvarianten av coronaviruset har dock sannolikt hämmat tillväxten under det sista kvartalet 2021, men denna effekt förväntas till stor del avta under det första kvartalet 2022. Grekland införde obligatorisk vaccinering för personer över 60 år från och med januari 2022. Det finns en risk för ytterligare störningar, även om verkningarna av sådana för närvarande förväntas bli tämligen kortvariga. Den senaste tidens utveckling av världsmarknadspriserna på energi, särskilt elpriserna, har lett till en ökning av konsumentpriserna och är en ytterligare källa till osäkerhet för ekonomin i stort. De flesta krisstödsåtgärderna fasades ut 2021 som planerat, men regeringen reagerade snabbt på utbrottet av den nya varianten av coronaviruset och den oväntat höga inflationen med nytt riktat stöd. Det offentliga underskottet förväntas minska betydligt under 2022 jämfört med föregående år(). Utvecklingen på arbetsmarknaden är fortsatt gynnsam och arbetslösheten, som låg på 14,1 % för tredje kvartalet 2021 (jämfört med 17,2 % för tredje kvartalet 2020), väntas minska ytterligare under 2022. Fattigdomsrisken låg på 17,7 % 2020, en minskning från 17,9 % 2019.

Den förstärkta övervakningen ger en heltäckande ram för övervakning av den ekonomiska utvecklingen och den politik som behövs för att uppnå en hållbar ekonomisk återhämtning. Den gör det möjligt att regelbundet bedöma den senaste ekonomiska och finansiella utvecklingen i Grekland, övervaka villkoren för statens upplåning och uppdatera skuldhållbarhetsanalysen. Den förstärkta övervakningen utgör även en ram för bedömningen av Greklands allmänna åtagande vid Eurogruppens möte den 22 juni 2018 att fortsätta och slutföra de reformer som antagits inom ramen för ESM-programmet och se till att målen för de viktiga reformer som antagits inom ramen för programmen för ekonomiskt bistånd uppnås. Genom den förstärkta övervakningen bevakas att de särskilda åtagandena om att slutföra de viktiga strukturreformer som inleddes inom ramen för programmet inom sex nyckelområden fullgörs inom de överenskomna tidsfristerna fram till mitten av 2022, dvs. när det gäller i) finanspolitikens inriktning och ramverk, ii) social välfärd, iii) finansiell stabilitet, iv) arbets- och produktmarknader, v) Hellenic Corporation of Assets and Participations och privatiseringar, och vi) modernisering av den offentliga förvaltningen( ).

MAKROEKONOMISK UTVECKLING

Ekonomin fortsatte att växa tredje kvartalet 2021 på grund av goda exportresultat och en stark privat konsumtion. Tillväxten tredje kvartalet 2021 (2,7 % jämfört med föregående kvartal) stöddes också av en snabb återhämtning för turistintäkterna samtidigt som varuexporten förblev motståndskraftig trots flaskhalsar i värdekedjorna. Investeringarna bidrog också positivt, om än från en relativt låg nivå. Den senaste tidens utveckling av omikronvarianten och den därmed sammanhängande skärpningen av åtgärderna för att begränsa spridningen i december 2021 förväntas ha hämmat tillväxten under sista kvartalet 2021, men denna effekt torde till stor del avta under första kvartalet 2022. Totalt sett beräknas real BNP ha återhämtat sig med 8,5 % under 2021, och ekonomin uppnådde redan tredje kvartalet 2021 den aktivitetsnivå som rådde före pandemin.

Tillväxten under 2022 beräknas vara inhemskt driven, understödd av stimulansåtgärder från genomförandet av investeringar och reformer inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens. Den externa miljön bedöms fortsätta att vara stödjande, eftersom turismen förväntas återta en betydande del av sina förluster under pandemin, medan varuexporten kommer att öka sina starka resultat jämfört med förra året. För året som helhet beräknas den reala BNP-tillväxten uppgå till 4,9 % 2022. Under tredje kvartalet 2021 ökade sysselsättningen med 4,9 %, jämfört med 1,9 % andra kvartalet. Sysselsättningen har nästan nått samma nivåer som före pandemin, men förlusten av aktiv arbetskraft under pandemin har ännu inte återhämtats fullt ut. Hushållens reala disponibla inkomst förväntas återhämta sig kraftigt under 2021 och fortsätta att öka under 2022. Stigande olje- och gaspriser drev på den märkbara ökningen av inflationen under andra halvåret 2021, men detta tryck förväntas avta senare under 2022 när de internationella priserna sjunker till en rimligare nivå. I kommissionens vinterinterimsprognos väntas inflationen nå en topp under 2022 och uppgå till 3,1 %.

Ovannämnda tillkännagivande om att höja minimilönen i maj 2022 sker mot bakgrund av stigande inflation och en stark återhämtning. Enligt lag 4172/13, som fastställer processen för översyn av minimilönerna, bör nivån på den lagstadgade minimilönen fastställas med beaktande av tillståndet i ekonomin och utvecklingen av tillväxtutsikterna, särskilt utvecklingen av produktivitet, inflation, konkurrenskraft, sysselsättning, arbetslöshet, inkomster och löner. Konkurrenskraften, mätt som enhetsarbetskostnad(), har förbättrats sedan 2018, till stor del till följd av en minskning av den reala ersättningen per anställd, eftersom reallönerna förblev under kontroll samtidigt som sysselsättningen ökade. Den tillfälliga chocken till följd av pandemin 2020 ledde till en kraftig ökning av enhetsarbetskostnaden, eftersom ersättningen per anställd i stort sett inte påverkades på grund av de krisstödsåtgärder som införts av myndigheterna. Under 2021 förväntas produktiviteten ha återhämtat sig nästan helt och tillväxttakten förväntas förbli hög, delvis med stöd av de investeringar som genomförts inom ramen för Greklands plan för återhämtning och resiliens. Som framgår av diagram 1 har Grekland totalt sett haft en betydande ökning av konkurrenskraften sedan 2018. Oavsett dessa förbättringar är Greklands exportbas fortfarande inriktad på produkter med låg teknisk sofistikering och exportkvoten i förhållande till BNP är låg, trots förbättringar på senare tid. Dessutom uppvisade dess bytesbalans i konjunkturrensade termer() ett stort underskott 2020 (‑11,8 % av BNP i nationalräkenskaperna) och ligger fortfarande långt under den nivå som krävs för att uppnå en försiktig finansiell nettoutlandsställning. Den nominella minimilönen ökade i en majoritet av euroområdets medlemsstater (11 av 15 medlemsstater som har inlett en gemensam förhandlingsprocess) under 2021, med från 0,3 % i Nederländerna till 16,3 % i Lettland.

Diagram 1:Real effektiv växelkurs baserad på enhetsarbetskostnad (19 handelspartner – euroområdet) (2017K1 = 100) Källa: Europeiska kommissionen Anmärkning: Den reella effektiva växelkursen baserad på enhetsarbetskostnaden definieras som kvoten mellan den reella effektiva växelkursen (valutans värde i förhållande till det vägda genomsnittet för euroområdets handelspartner) dividerat med enhetsarbetskostnaden. Denna indikator fångar upp drivkrafterna bakom de ihållande förändringarna i kostnadskonkurrenskraften i varje medlemsstat i förhållande till dess viktigaste handelspartner.

Riskerna i prognosen är fortsatt höga. Trots att det ekonomiska utfallet varit bättre än väntat under de första tre kvartalen 2021 utgör pandemins utveckling på både inhemsk och internationell nivå en kontinuerlig källa till osäkerhet, både för ankommande turister och för potentiella ytterligare förlängningar av flaskhalsarna på utbudssidan, och sårbarheter kvarstår. Dessutom förväntas i prognosen endast en begränsad negativ inverkan på produktionen av den märkbara uppgången i kostnaderna för insatsvaror, i linje med den nuvarande tolkningen av framåtblickande indikatorer vad gäller producenternas inställning. På uppsidan skulle hushållens sparande under pandemin kunna underlätta ett starkare genomförande av en del av de inköp som försenats från tidigare perioder, i takt med att hushållens utrymme för ökade utgifter förbättras. Den starka utvecklingen av varuexporten sedan tredje kvartalet 2020 kan tyda på strukturella förbättringar av exportbasen, vilket också framgår av de fortsatta ökningarna av exportmarknadsandelar. Detta skulle kunna ge upphov till ytterligare uppåtrisker.

Tabell 1:Sammanfattning av huvudsakliga makroekonomiska variabler (i %) Källa: Europeiska kommissionen

DE OFFENTLIGA FINANSERNAS UTVECKLING

En första analys av tillgängliga finanspolitiska och ekonomiska data bådar gott för budgetutfallet för 2021 som helhet. I kommissionens höstprognos förutsågs ett primärt underskott (som följdes upp under förstärkt övervakning) på 7,6 % av BNP för 2021 och 1,2 % av BNP för 2022 samt ett primärt överskott på 1,5 % av BNP 2023. När det gäller utvecklingen på utgiftssidan under 2021 har genomförandet av vissa krisstödsåtgärder skett mer gradvis än vad som förutsågs i höstprognosen, vilket innebär att betalningar till ett värde av cirka 0,1 % av BNP har flyttats från 2021 till 2022. Vissa åtgärder medförde dessutom lägre finanspolitiska kostnader än väntat, vilket minskade den totala kostnaden för åtgärderna under 2021 med ytterligare 0,1 % av BNP. Samtidigt var de statliga intäkterna 2021 högre än väntat i kommissionens höstprognos. Det handlar om en skillnad på nästan 1,2 % av BNP. Detta berodde främst på höga bolagsskatteintäkter, eftersom nedgången i företagens lönsamhet 2020, som ligger till grund för skatteuttaget 2021, var mindre allvarlig än vad som ursprungligen förväntades. Även andra inkomstskatte- och momsintäkter var högre än väntat, vilket främst berodde på att den makroekonomiska tillväxten var bättre än väntat. Dessa faktorer utjämnades delvis av kostnaderna för ett bidrag på 250 euro per person till äldre låginkomsttagare och personer som erhåller statliga invaliditetsförmåner för att motverka effekterna av den ökade inflationen.

De allra flesta nödåtgärder har fasats ut i slutet av 2021. I linje med tidigare planer kommer endast ett begränsat antal tillfälliga och riktade pandemirelaterade nödåtgärder att fortsätta att stödja hushåll och företag under 2022, med en finanspolitisk kostnad på cirka 1,7 % av BNP. Mot bakgrund av den senaste tidens framväxt av omikronvarianten har dock vissa åtgärder förlängts, t.ex. tillfälligt upphävande av anställningsavtal, system för korttidsarbete och bidragssystem för anställning. Hälso- och sjukvårdssystemet kommer också fortsättningsvis att få ökat stöd, vilket ökar de finanspolitiska kostnaderna för 2022 med ytterligare 0,15 % av BNP. Återbetalningen av det återbetalningspliktiga förskottet skulle inledas i januari 2022, men på grund av förseningar i inrättandet av it-systemet förväntas återbetalningar inte kunna göras förrän i mitten av 2022. Denna försening har en mycket begränsad inverkan på de offentliga finanserna för 2022 på cirka 40 miljoner euro. Slutligen planerar myndigheterna också att anta en reform av ENFIA-systemet för fastighetsbeskattning, med en permanent finanspolitisk kostnad på cirka 0,1 % av BNP.

Som svar på de höjda elpriserna har myndigheterna utformat en ny automatisk stödmekanism för att mildra kostnadsökningarna för hushåll och företag. Systemet ersätter ett tillfälligt subventionssystem som infördes 2021 och ger en subvention kopplad till att de nuvarande elpriserna överstiger ett visst tröskelvärde.. Hushåll är berättigade till detta bidrag endast för sin första bostad. Subventionen kommer att täcka 80 % av ökningen över tröskelvärdet för de första 150 kWh som förbrukas varje månad och 60 % av ökningen för nästa 150 kWh. Utsatta hushåll kommer att få en större subvention som täcker 90 % av ökningen för de första 300 kWh. För företag planeras en enda subvention för alla kategorier som täcker 50 % respektive 30 % av prisökningen under första respektive andra kvartalet 2022. Baserat på prognosen för grossistpriserna på el från myndigheten för förnybara energikällor kan den totala volymen av subventionerna uppgå till 1 miljarder euro fram till juli 2022 (0,5 % av BNP). Subventionssystemet kalibrerades för att vara skatteneutralt eftersom dess kostnader kommer att täckas av de beräknade ökade intäkterna från systemet för handel med utsläppsrätter. De ytterligare intäkterna från systemet för handel med utsläppsrätter förväntas också täcka kostnaderna för en uppvärmningssubvention för att mildra effekterna av den kraftiga ökningen av naturgaspriserna. Subventionerna förefaller ligga i linje med riktlinjerna i kommissionens meddelande om stigande energipriser( ), eftersom de är tillfälliga och kommer att omprövas varje månad.

Riskerna för de offentliga finanserna är fortfarande höga. Osäkerhet om pandemins utveckling är fortfarande den viktigaste kortsiktiga riskfaktorn, särskilt när det gäller behovet av ytterligare stödåtgärder och en eventuell aktivering av de statliga garantier som tillhandahållits under pandemin. Det nya systemet för elsubventioner kommer att kräva noggrann övervakning med tanke på dess stora omfattning, särskilt när det gäller huruvida de inkomster avsatta för särskilda ändamål som förväntas täcka dessa subventioner är tillräckliga. Samtidigt måste det säkerställas att det inte uppstår något underskott i medel avsedda för förnybara energikällor. Ytterligare risker kvarstår oförändrade jämfört med föregående rapport, och i synnerhet de senaste eller planerade finanspolitiska uppläggen, däribland systemet för försäljning och återleasing av fastigheter som ägs av utsatta gäldenärer, kan leda till en ökning av underskottet och skulderna beroende på deras slutliga statistiska klassificering. Ytterligare osäkerhet är kopplad till pågående rättsfall, bland annat om retroaktiv ersättning för pensionssänkningar och rättstvister som involverar det offentliga fastighetsbolaget (ETAD). En positiv sak är att de oväntat goda statliga intäkterna sannolikt kommer att fortsätta under 2022, eftersom de möjligen återspeglar att skattebasen påverkades mindre av krisen än vad som ursprungligen antogs.

STATLIG FINANSIERING

Avkastningsdifferenserna har ökat men ligger fortfarande under de genomsnittliga nivåer som uppnåddes 2019, före pandemin. I december 2021 beslutade ECB-rådet att upphöra med nettoköp av tillgångar inom ramen för sitt krisprogram för pandemin i slutet av mars 2022 och att återinvestera kapitalbetalningarna från värdepapper som förfaller inom ramen för detta program till åtminstone slutet av 2024. I detta sammanhang klargjorde ECB-rådet att i händelse av förnyad marknadsfragmentering i samband med pandemin kan återinvesteringar när som helst justeras flexibelt över tid, tillgångsklasser och jurisdiktioner och skulle kunna omfatta köp av obligationer som emitterats av Grekland utöver förlängningar av inlösen. Trots Europeiska centralbankens pågående köp av tillgångar av grekiska statsobligationer, och till följd av ökad riskaversion på finansmarknaderna mot bakgrund av den ökande osäkerheten om de ekonomiska utsikterna och inflationsutsikterna, har avkastningsdifferensen till den tyska statsobligationen ökat och låg över 200 punkter på löptiden på 10 år i början av februari 2022.

Grekland genomförde en framgångsrik likviditetsförvaltningsåtgärd under 2021. Efter det tidigare obligationsutbytet avseende de så kallade ”step-bonds” som genomfördes 2017 lyckades Grekland nu byta ut 3 miljarder euro av de återstående 4 miljarder euro i step-bonds. Med detta utbyte ökade den viktade genomsnittliga löptiden för dessa skulder från åtta år till 13 år. Eftersom vissa obligationsinnehavare fick kontanter för sina obligationer har den offentliga skulden minskats med cirka 1 miljard euro.

Nya obligationsemissioner bidrar till stora kontantreserver. I linje med förväntningarna på grundval av säsongsvariationer i budgetinkomster och budgetutgifter och skuldsaneringsplanen minskade kassareserverna under sista kvartalet 2021 och låg i december på 31,6 miljarder euro ( ). Detta är något högre än vad som observerades ett år tidigare. Statsskuldsmyndigheten offentliggjorde sin finansieringsstrategi för 2022. På grundval av planen räknar Grekland med att anskaffa 12 miljarder euro på den öppna marknaden under 2022, vilket är något lägre än det belopp som anskaffades 2021. I januari 2022 inleddes genomförandet av denna plan genom en framgångsrik emission av en 10‑årig obligation med ett belopp på 3 miljarder euro, vilket ger en avkastning på 1,8 %.

SKULDHÅLLBARHETSANALYS

Uppdateringen av skuldhållbarhetsanalysen visar att skuldhållbarhetsriskerna är oförändrade jämfört med den tolfte rapporten men att osäkerheten fortfarande är stor. Denna analys delvis en uppdatering av den som offentliggjordes i den tolfte rapporten. Uppdateringen innehåller uppgifter om den senaste likviditetsförvaltningsåtgärden och den senaste obligationsemissionen, medan de makroekonomiska, finansiella och finanspolitiska variablerna fortsätter att baseras på kommissionens höstprognos 2021. De kortsiktiga riskerna för skuldhållbarheten är fortsatt begränsade, medan riskerna är större över ett längre tidsperspektiv vad gäller alternativa scenarier. I referensscenariot minskar skulden från 203 % av BNP under 2021 till omkring 55 % av BNP under 2060, medan bruttofinansieringsbehovet förblir under 15 % av BNP på lång sikt. I det högre riskpremiescenariot minskar skulden till 90 % av BNP till år 2060, och bruttofinansieringsbehovet ligger på cirka 18 % av BNP från och med 2030-talet. I scenariot med låg tillväxt stabiliseras inte skuldnivån och bruttofinansieringsbehovet ligger permanent över 20 % av BNP från och med 2050-talet. De alternativa scenarierna visar att eventuella räntehöjningar på medellång sikt och svagare ekonomisk tillväxt skulle kunna påverka skuldhållbarheten negativt. En fullständig uppdatering, inklusive makroekonomiska, finansiella och finanspolitiska antaganden, kommer att läggas fram i nästa rapport om förstärkt övervakning.