Initiativ från Konungariket Spanien inför antagandet av rådets akt om upprättande i enlighet med artikel 34 i Fördraget om Europeiska unionen av konventionen om tullförvaltningarnas kamp mot olaglig narkotikahandel på öppet hav

(2002/C 45/06)

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA AKT

med beaktande av Fördraget om Europeiska unionen, särskilt artikel 34.2 d i detta,

med beaktande av Konungariket Spaniens initiativ(1),

med beaktande av Europaparlamentets yttrande(2), och

av följande skäl:

För genomförandet av Europeiska unionens mål betraktar medlemsstaterna tullsamarbetet som en fråga av gemensamt intresse för det samarbete som fastställs i avdelning VI i fördraget.

RÅDET

HAR BESLUTAT att upprätta den konvention vars text återges i bilagan och som denna dag har undertecknats av företrädarna för medlemsstaternas regeringar,

REKOMMENDERAR att den antas av medlemsstaterna i enlighet med deras respektive konstitutionella bestämmelser.

Utfärdad i ...

På rådets vägnar

...

Ordförande

(1) EGT C ...

(2) Yttrandet avgavs den ... (ännu ej offentliggjort i EGT).

BILAGA

KONVENTION UPPRÄTTAD AV RÅDET I ENLIGHET MED ARTIKEL 34 I FÖRDRAGET OM EUROPEISKA UNIONEN OM TULLFÖRVALTNINGARNAS KAMP MOT OLAGLIG NARKOTIKAHANDEL PÅ ÖPPET HAV

DE HÖGA AVTALSSLUTANDE PARTERNA i denna konvention, Europeiska unionens medlemsstater,

SOM ERKÄNNER att det är nödvändigt att stärka åtagandena i konventionen om ömsesidigt bistånd mellan tullförvaltningar, undertecknad i Rom den 7 september 1967, samt konventionen om ömsesidigt bistånd och samarbete mellan tullförvaltningar, upprättad i Bryssel den 18 december 1997,

SOM HAR I ÅTANKE Förenta nationernas havsrättskonvention, upprättad i Montego Bay den 10 december 1982, i vilken bland annat föreskrivs om rätten till omedelbart förföljande, samt Förenta nationernas konvention mot olaglig hantering av narkotika och psykotropa ämnen, upprättad i Wien den 20 december 1988,

SOM FINNER att tullförvaltningarna är ansvariga för att inom gemenskapens tullområde, inbegripet dess territorialhav och luftrum, och särskilt vid dess in- och utförselorter, förhindra, utreda och beivra överträdelser inte bara av gemenskapsreglerna om tullar utan också av de nationella lagarna, särskilt avseende bekämpning av smuggling, inbegripet smuggling av narkotika och psykotropa ämnen,

SOM FINNER att det i kampen mot narkotikahandeln ibland är nödvändigt och effektivt att förlägga tullens verksamhet utanför gemenskapens tullområde, särskilt på öppet hav,

SOM FINNER att den ökande olagliga handeln till havs med narkotika och psykotropa ämnen utgör ett allvarligt hot mot hälsan och säkerheten för medborgarna i Europeiska unionen,

SOM FINNER att det, när särskilda samarbetsformer upprättats mellan Europeiska unionens medlemsstater, såväl inom medlemsstaterna som på deras respektive territorialhav, är tillåtet för tjänstemän från en medlemsstat att verka på en annan medlemsstats territorium, ibland utan förhandstillstånd,

SOM ÄR ÖVERTYGADE om att det är nödvändigt att stärka samarbetet mellan tullförvaltningarna i kampen mot narkotikahandeln genom att öka möjligheterna för fartyg från behöriga myndigheter i en medlemsstat att i brådskande fall ingripa omedelbart och utan förhandstillstånd mot en annan medlemsstats fartyg, där det för närvarande inte är möjligt att agera utan förhandstillstånd, dvs. utanför territorialhavet,

HAR ENATS OM FÖLJANDE.

Artikel 1

Definitioner

I denna konvention avses med

a) fartyg: alla konstruktioner eller flytande transportmedel som opererar i marina farvatten och är lämpade för gods- och/eller persontransporter, inbegripet bärplansbåtar, farkoster utan deplacement och undervattensfarkoster,

b) inspekterande stat: avser en medlemsstat som är part i konventionen och som vidtagit de åtgärder som föreskrivs i denna konvention mot ett fartyg som för flagg för en annan medlemsstat som är part i konventionen eller som är registrerad i den medlemsstaten,

c) rätt att med förtur utöva sin jurisdiktion: när det föreligger konkurrens mellan jurisdiktionen i två medlemsstater som är parter i konventionen, i fråga om en relevant överträdelse, är det flaggstaten som har rätt att utöva sin jurisdiktion med uteslutande av den andra statens jurisdiktion,

d) relevant överträdelse: de överträdelser som anges i artikel 3,

e) tullmyndigheter: myndigheter med behörighet att tillämpa tullbestämmelserna, samt övriga myndigheter som getts behörighet att genomföra bestämmelserna i denna konvention.

Varje medlemsstat skall därför till de andra medlemsstaterna och till rådets generalsekretariat överlämna en förteckning över de myndigheter som getts behörighet att genomföra konventionen.

Artikel 2

Syfte

Tullförvaltningarna i Europeiska unionens medlemsstater skall i största möjliga utsträckning bistå varandra för att minska den olagliga handeln till havs med narkotika och psykotropa ämnen, i enlighet med den internationella havsrätten.

Artikel 3

Överträdelser

Varje medlemsstat skall anta de åtgärder som krävs för att i den nationella lagstiftningen beteckna som överträdelse och beivra sådana gärningar som utförs ombord på fartyg eller genom annat slags farkost eller flytande transportmedel som inte undantagits från tillämpningsområdet för denna konvention enligt artikel 4, och som består i utdelning, transport omlastning, förvaring, försäljning, tillverkning eller omvandling av narkotika eller psykotropa ämnen, enligt definitionen av dessa i de internationella instrument som den är bunden av.

Artikel 4

Fartyg som undantas från konventionens tillämpningsområde

Örlogsfartyg och fartyg som används för en officiell allmän tjänst av icke-kommersiellt slag undantas från konventionens tillämpningsområde.

Artikel 5

Jurisdiktion

1. Med förbehåll för vad som anges i konventionen om ömsesidigt bistånd och samarbete mellan tullförvaltningar skall varje medlemsstat ha exklusiv jurisdiktion beträffande gärningar som begås på dess territorialhav och inre vatten, också när gärningarna har påbörjats eller är avsedda att slutföras i en annan medlemsstat.

2. Beträffande de gärningar som räknas upp i artikel 3 och som begåtts utanför en av staternas territorialhav skall den stat vars flagg förs av det fartyg på eller genom vilket överträdelsen begåtts ha rätt att med förtur utöva sin jurisdiktion.

Artikel 6

Rätt att företräda

1. Om det finns grundad misstanke om att någon av de gärningar som anges i artikel 3 kan ha begåtts, skall varje medlemsstat ge de andra medlemsstaterna rätt att företräda den, varigenom fartyg och luftfartyg tillhörande respektive tullmyndighet får laglig rätt att ingripa mot fartyg från en annan medlemsstat.

2. När rätten att företräda enligt punkt 1 utövas, kan officiella fartyg eller luftfartyg förfölja, hejda och äntra fartyget, undersöka dokument, identifiera och förhöra de personer som finns ombord och inspektera fartyget samt, om misstankarna bekräftas, beslagta narkotikan, anhålla de personer som förmodas vara ansvariga och föra fartyget till den hamn som ligger närmast eller där det är lämpligast att kvarhålla fartyget, i det fall det bör återlämnas, samt att, om möjligt i förskott eller direkt efteråt, informera den medlemsstat vars flagg fartyget för.

3. Denna behörighet skall utövas i enlighet med de allmänna reglerna i internationell rätt.

Artikel 7

Ansvar vid ett ingripande

1. När en åtgärd har vidtagits i enlighet med artikel 6 skall säkerheten för människoliv till sjöss vederbörligen beaktas, liksom även säkerheten för fartyget och lasten; inte heller får flaggstatens kommersiella och rättsliga intressen eller tredje parts kommersiella intressen skadas.

2. Om ingripandet skett utan tillräckliga skäl till misstankar för att genomföra operationen kan den medlemsstat som genomfört operationen anses ansvarig för de skador och förluster som uppstått, utom i det fall då man handlat på flaggstatens uppmaning.

3. Den tid fartyget kvarhålls skall begränsas till det absolut nödvändiga, och det skall återlämnas till flaggstaten eller tillåtas att segla fritt snarast möjligt.

4. De personer som gripits skall garanteras samma rättigheter som landets medborgare och framför allt rätten till tolk och till att biträdas av en advokat.

5. Kvarhållandet skall vara underkastat rättslig kontroll och tidsgränser enligt den ingripande medlemsstatens lagstiftning.

Artikel 8

Avstående från jurisdiktion

1. Varje medlemsstat har rätt att med förtur utöva sin jurisdiktion över sina fartyg men kan avstå från denna rätt till förmån för den ingripande staten.

2. Efter de inledande förfarandena skall den ingripande staten till flaggstaten överlämna en sammanfattning av det bevismaterial som samlats in om samtliga relevanta överträdelser som har begåtts. Detta skall om möjligt göras i förväg via fax eller på annat sätt, eftersom flaggstaten inom en månad skall ange om de avser att utöva sin jurisdiktion eller avstå från denna och därigenom ges möjlighet att begära kompletterande upplysningar, om den anser att detta är nödvändigt.

3. Om den tidsfrist som anges i punkt 2 har löpt ut utan att något beslut har meddelats, skall det förutsättas att flaggmedlemsstaten avstår från att utöva sin jurisdiktion.

4. Om den stat vars flagg fartyget för avstår från sin rätt att med förtur utöva sin jurisdiktion, skall den till den andra staten översända den information och de handlingar som den förfogar över. Om staten däremot beslutar att utöva sin jurisdiktion, skall den andra staten översända de handlingar och det bevismaterial som samlats in, corpus delicti, de anhållna personerna och övrigt relevant bevismaterial till den stat som med förtur utövar sin jurisdiktion.

5. De obligatoriska och brådskande rättsliga förfaranden som krävs samt framställan om att rätten att med förtur utöva sin jurisdiktion skall avstås, skall regleras av lagstiftningen i den ingripande staten.

6. Vid överlämnandet av de anhållna personerna skall något formellt utlämningsförfarande inte krävas, utan en individuell arresteringsorder eller motsvarande skall vara tillräcklig, varvid de grundläggande principerna i parternas rättssystem skall respekteras. Den inspekterande staten skall intyga hur länge tiden för frihetsberövandet varat.

7. Tiden för frihetsberövandet i en av medlemsstaterna skall avräknas från det straff som ådöms av den stat som har utövat sin jurisdiktion.

8. Det informationsutbyte som anges i denna konvention skall som allmän regel ske genom respektive justitieministerier utan att den allmänna behörigheten för utrikesministerierna i medlemsstaterna därför påverkas.

Artikel 9

Konfliktlösning

1. Medlemstaterna skall godta att skiljaktigheter när det gäller tolkningen eller tillämpningen av konventionen, inbegripet skiljaktigheter som rör utdömande av skadestånd, löses genom direkta förhandlingar mellan respektive justitie- och utrikesministerier.

2. Om det inte är möjligt att på det sätt som anges i punkt 1 uppnå en överenskommelse, skall Europeiska gemenskapernas domstol vara behörig att avgöra varje tvist mellan en eller flera medlemsstater om tolkningen eller tillämpningen av konventionen om tvisten inte har kunnat avgöras av rådet inom sex månader efter det att den hänskjutits till rådet av en av dess medlemmar.

3. Europeiska gemenskapernas domstol skall enligt villkoren i punkterna 4-7 vara behörig att meddela förhandsavgöranden om tolkningen av denna konvention.

4. Varje medlemsstat kan, genom en förklaring som avges vid undertecknandet av denna konvention eller vid varje annat tillfälle efter undertecknandet, godkänna Europeiska gemenskapernas domstols behörighet att meddela förhandsavgöranden om tolkningen av konventionen enligt de villkor som anges i punkt 5 a eller 5 b.

5. En medlemsstat som har avgivit en förklaring enligt punkt 4 skall ange

a) att varje domstol i den staten, mot vars avgöranden det inte finns något rättsmedel enligt nationell lagstiftning, får begära att Europeiska gemenskapernas domstol meddelar ett förhandsavgörande i ett ärende som uppkommit vid den domstolen och som rör tolkningen av denna konvention, om den domstolen anser att ett beslut i frågan är nödvändigt för att döma i saken, eller

b) att varje domstol i den staten får begära att Europeiska gemenskapernas domstol meddelar ett förhandsavgörande i ett ärende som uppkommit vid den domstolen och som rör tolkningen av denna konvention, om den domstolen anser att ett beslut i frågan är nödvändigt för att döma i saken.

6. Protokollet om stadgan för Europeiska gemenskapernas domstol och dess rättegångsregler skall tillämpas.

7. Varje medlemsstat skall, oavsett om den har avgivit en förklaring enligt punkt 4 eller inte, har ätt att till Europeiska gemenskapernas domstol inkomma med inlagor eller skriftliga synpunkter i ärenden som hänskjutits till domstolen enligt punkt 5.

8. Domstolen skall inte vara behörig att pröva giltigheten eller proportionaliteten av de insaster som brottsbekämpande myndigheter utför inom ramen för denna konvention eller av medlemsstaternas utövning av sitt ansvar för att upprätthålla lag och ordning och skydda den inre säkerheten.

Artikel 10

Slutbestämmelser

1. Denna konvention skall antas av medlemsstaterna i överensstämmelse med deras konstitutionella bestämmelser.

2. Medlemsstaterna skall meddela depositarien när de konstitutionella förfarandena för antagande av denna konvention har genomförts.

3. Denna konvention träder i kraft nittio dagar efter det att den underrättelse som avses i punkt 2 lämnats av den stat - som skall vara medlem i Europeiska unionen när rådet antar den akt genom vilken denna konvention upprättas - som sist fullgör denna formalitet.

Artikel 11

Anslutning

1. Varje stat som blir medlem av Europeiska unionen skall ha rätt att ansluta sig till denna konvention.

2. Denna konvention skall, i förhållande till varje stat som ansluter sig till den, träda i kraft nittio dagar efter det att staten har deponerat sitt anslutningsdokument eller på dagen för denna konventions ikraftträdande, om denna ännu inte har trätt i kraft när nittiodagarsperioden löper ut.

Artikel 12

Ändringar

1. Ändringar av denna konvention får föreslås av varje medlemsstat som är fördragsslutande part. Varje ändringsförslag skall tillställas depositarien, som skall lämna det till rådet och kommissionen.

2. Ändringarna av denna konvention skall fastställas av rådet som skall rekommendera medlemsstaterna att antaga dem i enlighet med sina respektive konstitutionella bestämmelser.

3. De enligt punkt 2 fastställda ändringarna träder i kraft i enlighet med bestämmelserna i artikel 10.3.

Artikel 13

Depositarie

1. Generalsekreteraren vid Europeiska unionens råd skall vara depositarie för denna konvention.

2. Depositarien skall i Europeiska gemenskapernas officiella tidning offentliggöra uppgifter om vilka medlemsstater som har antagit och anslutit sig till konventionen, om genomförandet, förklaringar och reservationer samt alla andra meddelanden om denna konvention.