GEMENSAM STÅNDPUNKT (EG) nr 7/97 antagen av rådet den 9 december 1996 inför antagandet av Europaparlamentets och rådets direktiv 97/. . ./EG om gemensamma ramar för allmän auktorisation och individuella tillstånd på teletjänstområdet (97/C 41/04)

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artiklarna 57.2, 66 och 100a i detta,

med beaktande av kommissionens förslag (1),

med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (2),

i enlighet med det förfarande som anges i artikel 189b i fördraget (3), och

med beaktande av följande:

1. Genom rådets resolution av den 22 juli 1993 om utvärderingen av situationen inom telekommunikationssektorn och behovet av ytterligare utveckling på denna marknad (4) och rådets resolution av den 22 december 1994 om principerna och tidsschemat för avreglering av telekommunikationsområdet (5) liksom Europaparlamentets resolutioner av den 20 april 1993 (6), 7 april 1995 (7) och 19 maj 1995 (8) har stöd getts för en fullständig avreglering av teletjänster och infrastrukturer för telekommunikation senast den 1 januari 1998 med möjlighet till en övergångsperiod för vissa medlemsstater.

2. I meddelandet av den 25 januari 1995 om samrådet om grönboken om avregleringen av infrastrukturer för telekommunikation och kabel-TV-nät bekräftas behovet av bestämmelser på gemenskapsnivå för att säkerställa att förfarandena för allmän auktorisation och individuella tillstånd grundas på proportionalitetsprincipen och är öppna, genomblickbara och icke-diskriminerande. I rådets resolution av den 18 september 1995 om införandet av det framtida regelverket för telekommunikationer (9) erkänns det att en avgörande faktor för detta regelverk inom unionen är att det fastställs gemensamma principer för förfarandena med allmän auktorisation och individuella tillstånd i medlemsstaterna i enlighet med subsidiaritetsprincipen och på grundval av olika kategorier av väl avvägda rättigheter och skyldigheter. Dessa principer bör omfatta alla typer av auktorisation som krävs för tillhandahållande av alla slags teletjänster och för etablering och/eller drift av all slags infrastruktur för tillhandahållande av teletjänster.

3. Gemensamma ramar bör fastställas för allmän auktorisation och individuella tillstånd som medlemsstaterna beviljar på teletjänstområdet. Enligt gemenskapslagstiftningen och särskilt enligt kommissionens direktiv 90/388/EEG av den 28 juni 1990 om konkurrens på marknaderna för teletjänster (10), bör tillträdet till marknaden begränsas endast på grundval av objektiva, icke-diskriminerande, proportionerliga och genomblickbara urvalskriterier som hänför sig till tillgången på knappa resurser, eller på grundval av att de nationella regleringsmyndigheterna inför objektiva, icke-diskriminerande och genomblickbara tilldelningsförfaranden. I direktiv 90/388/EEG fastställs också principer för bl.a. avgifter och ledningsrätt. I det här direktivet bör dessa regler kompletteras och utvidgas så att ett gemensamt regelverk kan fastställas.

4. För att mål av allmänt intresse till gagn för teleanvändarna skall kunna uppnås, är det nödvändigt att knyta villkor till auktorisation. Enligt artiklarna 52 och 59 i fördraget bör regleringsordningen på telekommunikationsområdet vara förenlig och överensstämma med principerna för etableringsrätt och frihet att tillhandahålla tjänster och bör ta hänsyn till behovet av att underlätta införandet av nya tjänster samt en bred tillämpning av tekniska förbättringar. Förfarandena med allmän auktorisation och individuella tillstånd bör därför omfattas av så få regler som möjligt och samtidigt garantera att de tillämpliga kraven uppfylls. Det bör inte krävas av medlemsstaterna att de inför eller upprätthåller auktorisationsförfaranden, särskilt om tillhandahållande av teletjänster eller etablering och/eller drift av telenät inte omfattas av ett sådant auktorisationsförfarande vid tidpunkten för direktivets ikraftträdande.

5. Detta direktiv kommer därför att, som ett led i utvecklingen av informationssamhället, i hög grad bidra till att nya operatörer får tillgång till marknaden.

6. Medlemsstaterna får fastställa och bevilja olika typer av auktorisation. Detta bör inte hindra företag från att bestämma vilken typ av teletjänster eller nät som de vill tillhandahålla, förutsatt att tillämpliga regelkrav efterlevs.

7. För att underlätta tillhandahållandet av teletjänster inom hela gemenskapen bör sådana förfaranden för tillträde till marknaden prioriteras som inte kräver auktorisation eller som grundas på allmän auktorisation som vid behov kompletteras med rättigheter och skyldigheter som kräver individuella tillstånd för de delar som inte kan behandlas på lämpligt sätt genom allmän auktorisation.

8. Genom allmän auktorisation tillåts tillhandahållande av en tjänst och etablering och/eller drift av ett nät utan att det krävs ett uttryckligt beslut av den nationella regleringsmyndigheten. Sådan allmän auktorisation kan utgöras antingen av en uppsättning särskilda villkor som på förhand fastställts generellt, t.ex. en klasslicens, eller av en allmän lagstiftning enligt vilken tillhandahållandet av den berörda tjänsten och etableringen och/eller driften av det berörda nätet tillåts.

9. Medlemsstaterna får knyta villkor till auktorisation för att säkerställa att väsentliga krav uppfylls. Medlemsstaterna får dessutom ange andra villkor i enlighet med bilagan till detta direktiv.

10. Alla villkor som är knutna till auktorisation bör vara sakligt motiverade i förhållande till den berörda tjänsten och bör vara icke-diskriminerande, proportionerliga samt genomblickbara. Auktorisation kan vara ett sätt att tillämpa de villkor som krävs i gemenskapslagstiftningen, särskilt på området för tillhandahållande av öppna nät.

11. En harmonisering av förfarandena i samband med beviljande av auktorisation och av de villkor som är knutna till sådan auktorisation bör i betydande grad underlätta ett fritt tillhandahållande av teletjänster inom gemenskapen.

12. Kriterierna för de avgifter eller kostnader som tas ut av företag som en del av auktorisationsförfarandena skall vara objektiva, icke-diskriminerande och genomblickbara.

13. Förfaranden med individuella tillstånd bör endast införas för begränsade, på förhand definierade situationer. Medlemsstaterna får inte begränsa antalet individuella tillstånd för någon typ av teletjänster utom i den utsträckning det krävs för att säkerställa att radiofrekvenserna används effektivt, eller så länge som det behövs för att göra ett tillräckligt antal nummer tillgängliga i enlighet med gemenskapslagstiftningen.

14. Medlemsstaterna bör ha rätt att ställa särskilda krav på företag som tillhandahåller allmänt tillgängliga telenät och teletjänster, på grund av deras marknadsinflytande. Ett företags marknadsinflytande definieras i bestämmelserna i Europaparlamentets och rådets direktiv 97/. . ./EG om samtrafik inom telekommunikation i syfte att garantera samhällsomfattande tjänster och samverkan genom tillämpning av principerna för tillhandahållande av öppna nät (ONP) (11) (nedan kallat "samtrafikdirektivet").

15. Teletjänster har stor betydelse när det gäller att stärka den sociala och ekonomiska sammanhållningen, bl.a. genom att främja införandet av samhällsomfattande tjänster, särskilt i avlägsna områden, randområden, inlands- och landsbygdsområden samt på öar. Medlemsstaterna bör därför ha rätt att införa skyldigheter att tillhandahålla samhällsomfattande tjänster genom individuella tillstånd som innehåller krav på att tillståndsinnehavaren skall tillhandahålla samhällsomfattande tjänster. Skyldigheten att bidra till finansieringen av samhällsomfattande tjänster motiverar inte i sig att individuella tillstånd införs.

16. För att göra det lättare att bevilja individuella tillstånd till företag som ansöker om sådana tillstånd i mer än en medlemsstat och för att underlätta anmälningsförfarandet vid allmän auktorisation bör ett "samordnat förfarande" införas.

17. När det är möjligt enligt det samordnade förfarandet bör de nationella regleringsmyndigheterna försöka förkorta tidsfristerna för besluten om att bevilja individuella tillstånd för vissa kategorier av tjänster som svar på kommersiella behov.

18. Det samordnade förfarandet bör genomföras utan att det påverkar nationella bestämmelser om vilket språk som skall användas i de tillämpliga förfarandena.

19. Vid alla auktorisationsförfaranden bör hänsyn tas till upprättandet av transeuropeiska telenät enligt avdelning XII i fördraget. I detta syfte bör medlemsstaterna säkerställa att deras nationella regleringsmyndigheter om möjligt samordnar sina auktorisationsförfaranden på begäran av ett företag som har för avsikt att tillhandahålla teletjänster eller etablera och använda ett nät för telekommunikation i mer än en medlemsstat.

20. Företag inom gemenskapen bör ha faktisk och likvärdig tillgång till marknader i tredje land och få en behandling i tredje land som är likadan som den som inom gemenskapen ges till helägda eller majoritetsägda företag eller företag som i realiteten kontrolleras av medborgare i berört tredje land.

21. Det bör inrättas en kommitté som skall biträda kommissionen.

22. På grund av att den information som nationella regleringsmyndigheter kan få i samband med utfärdande, händläggning, kontroll och tillsyn av tillstånd är särskilt kommersiellt känslig är det å ena sidan nödvändigt att fastställa gemensamma principer som skall gälla för dessa nationella regleringsmyndigheter i fråga om sekretess; å andra sidan krävs det inom detta område av medlemmarna i gemenskapens institutioner, kommittéledamöterna samt tjänstemännen och andra anstälda vid institutionerna enligt gemenskapslagstiftningen, särskilt artikel 214 i fördraget, att de inte skall avslöja sådan information som omfattas av tystnadsplikt, särskilt information om företag, deras affärsrelationer eller deras kostnadsfaktorer.

23. En översyn bör i vederbörlig ordning göras av hur direktivet genomförs, mot bakgrund av utvecklingen av telesektorn och de transeuropeiska näten samt erfahrenheterna av de harmoniseringsförfaranden och samordnade förfaranden som anges i detta direktiv.

24. På grundval av ett ramverk med fullt genomförd konkurrens och med det väsentliga målet att säkerställa utvecklingen av den inre marknaden inom teleområdet, särskilt ett fritt tillhandahållande av teletjänster och telenät inom hela gemenskapen, kommer antagandet av detta direktiv att i väsentlig grad bidra till att det målet uppnås. Medlemsstaterna bör införa detta gemensamma ramverk, särskilt genom sina nationella regleringsmyndigheter.

25. Detta direktiv gäller för både nu gällande och framtida auktorisation, medan vissa tillstånd beviljats för perioder som sträcker sig längre än till den 1 januari 1999. Bestämmelser i sådan auktorisation som står i strid med gemenskapslagstiftningen, särskilt sådana som ger tillståndsinnehavarna speciella eller exklusiva rättigheter, skall enligt domstolens rättspraxis inte vara gällande från och med det datum som anges i de relevanta gemenskapsbestämmelserna. När det gäller andra rättigheter som inte påverkar andra företags intressen enligt gemenskapslagstiftningen kan medlemsstaterna förlänga deras giltighet för att undvika skadeståndskrav.

26. I princip bör sådana skyldigheter i en auktorisation som redan finns när detta direktiv träder i kraft, och som inte bringats i överensstämmelse med bestämmelserna i detta direktiv senast den 1 januari 1999, inte gälla. På begäran kan medlemsstaterna av kommissionen få anstånd med detta datum.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

AVSNITT I RÄCKVIDD, DEFINITIONER OCH PRINCIPER

Artikel 1 Räckvidd

1. Detta direktiv gäller förfaranden i samband med beviljande av auktorisation och de villkor som är knutna till sådan auktorisation i syfte att tillhandahålla teletjänster, inbegripet auktorisation för att etablera och/eller driva de telenät som krävs för att tillhandahålla tjänsterna, och de villkor som är knutna till sådan auktorisation.

2. Detta direktiv skall inte påverka tillämpningen av de särskilda bestämmelser som har antagits av medlemsstaterna i enlighet med gemenskapslagstiftningen om distribution av audiovisuella program avsedda för allmänheten, och innehållet i sådana program. Det skall inte heller påverka de åtgärder som har vidtagits av medlemsstaterna i samband med deras försvar eller åtgärder som vidtagits av medlemsstaterna för att tillgodose allmänintresset enligt fördraget, särskilt artiklarna 36 och 56, särskilt med avseende på allmän moral, allmän säkerhet, inklusive utredning av brottslig verksamhet samt allmän ordning.

Artikel 2 Definitioner

1. I detta direktiv avses med

a) auktorisation: varje godkännande som fastställer de rättigheter och skyldigheter som är specifika för teleområdet och som ger företag möjlighet att tillhandahålla teletjänster och i förekommande fall att etablera och/eller driva telenät för att tillhandahålla sådana tjänster, i form av "allmän auktorisation" eller "individuella tillstånd", enligt nedanstående definition:

- allmän auktorisation: alla typer av godkännanden, oavsett om de regleras av en "klasslicens" eller av allmän lag och oavsett om registrering krävs enligt denna reglering, som ger det berörda företaget rätt att utan uttryckligt beslut av den nationella regleringsmyndigheten utöva de rättigheter som följer av auktorisationen.

- individuellt tillstånd: ett godkännande som beviljas av en nationell regleringsmyndighet och som ger ett företag särskilda rättigheter, eller genom vilket företaget i tillämpliga fall utöver allmän auktorisation åläggs särskilda skyldigheter i sin verksamhet, varvid företaget inte får utöva rättigheterna i fråga förrän det har mottagit den nationella regleringsmyndighetens beslut.

b) nationell regleringsmyndighet: det eller de organ som i rättsligt avseende och i fråga om sina uppgifter är oberoende av teleopertörerna och som av en medlemsstat har fått i uppdrag att utarbeta auktorisationer och övervaka efterlevnaden av dessa.

c) samordnat förfarande: ett förfarande som gör det möjligt att lättare erhålla individuella tillstånd, eller när det gäller allmän auktorisation, och om sådan krävs, att anmälningar till mer än en nationell regleringsmyndighet inlämnas på ett och samma ställe genom ett samordnat förfarande.

d) väsentliga krav: de icke-ekonomiska skäl av allmänintresse som kan föranleda en medlemsstat att införa villkor för etablering och/eller drift av telenät eller tillhandahållande av teletjänster. Dessa skäl skall vara begränsade till säkerhet vid nätets drift, upprätthållande av nätets integritet och i berättigade fall samverkan mellan tjänster, dataskydd, skydd av miljö och mål för stads- och regionplanering samt ett effektivt utnyttjande av frekvensområdet och undvikande av skadliga störningar mellan radiobaserade telekommunikationssystem och andra, rymd- eller markbaserade, tekniska system. Dataskydd kan innefatta skydd av personuppgifter, sekretess för information som överförs eller lagras samt skydd av privatlivet.

2. Andra defintioner, som ges i rådets direktiv 90/387/EEG av den 28 juni 1990 om upprättandet av den inre marknaden för teletjänster genom att tillhandahålla öppna nät (12) och samtrafikdirektivet, skall i tillämpliga fall gälla för det här direktivet.

Artikel 3 Principer för auktorisation

1. Om medlemsstaterna bestämmer att det skall krävas auktorisation för tillhandahållandet av teletjänster skall beviljandet av sådan auktorisation och de villkor som skall knytas till denna stämma överens med de principer som anges i punkterna 2, 3 och 4.

2. En auktorisation får endast innehålla de villkor som upptas i bilagan. Dessutom skall sådana villkor vara sakligt motiverade i förhållande till tjänsten i fråga, icke-diskriminerande, proportionerliga samt genomblickbara.

3. Medlemsstaterna skall säkerställa att teletjänster och/eller telenät kan tillhandahållas, antingen utan auktorisation eller på grundval av allmän auktorisation som vid behov kan kompletteras med rättigheter och skyldigheter enligt vilka en individuell bedömning av ansökningarna krävs och vilka ger upphov till ett eller flera individuella tillstånd. Medlemsstaterna får utfärda ett individuellt tillstånd endast om innehavaren får tillgång till knappa fysiska eller andra resurser eller omfattas av särskilda skyldigheter eller åtnjuter särskilda rättigheter i enlighet med bestämmelserna i avsnitt III.

4. Medlemsstaterna skall utforma och tillämpa sina auktorisationsförfaranden så att de underlättar tillhandahållandet av teletjänster mellan medlemsstaterna.

AVSNITT II ALLMÄN AUKTORISATION

Artikel 4

Villkor knutna till allmän auktorisation

1. Om medlemsstaterna bestämmer att det skall krävas allmän auktorisation för att tillhandahålla teletjänster, kan de villkor som anges i punkterna 2 och 3 i bilagan när det är motiverat knytas till en sådan auktorisation. Förfarandet vid sådan auktorisation skall vara så lite betungande som möjligt och samtidigt garantera överensstämmelse med de tillämpliga väsentliga krav och andra väsentliga krav av allmänt intresse som anges i punkterna 2 och 3 i bilagan.

2. Medlemsstaterna skall säkerställa att de villkor som är knutna till allmän auktorisation offentliggörs på lämpligt sätt, så att de berörda parterna lätt kan få tillgång till denna information. En hänvisning till offentliggörandet av denna information skall göras i den berörda medlemsstatens nationella officiella tidning samt i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

3. Medlemsstaterna får, när det är sakligt motiverat, i rimlig omfattning ändra de villkor som är knutna till allmän auktorisation. Om de har för avsikt att göra det skall de på lämpligt sätt meddela sin avsikt och ge de berörda parterna tillfälle att yttra sig om de föreslagna ändringarna.

Artikel 5

Förfaranden vid allmän auktorisation

1. Utan att det påverkar tillämpningen av bestämmelserna i avsnitt III får medlemsstaterna inte hindra ett företag som uppfyller de tillämpliga villkoren knutna till allmän auktorisation enligt artikel 4 från att tillhandahålla den planerade teletjänsten och/eller telenäten.

2. Medlemsstaterna får kräva att ett företag som har allmän auktorisation i förväg meddelar den nationella regleringsmyndigheten sin avsikt att tillhandahålla teletjänsten och/eller telenäten och lämnar den information om den aktuella tjänsten som behövs för att säkerställa att de tillämpliga villkoren som anges i artikel 4 efterlevs. Företaget kan bli tvunget att vänta i högst fyra veckor från det formella mottagandet av all den information som krävs enligt offentliggörandet i punkt 4, innan det får börja tillhandahålla de tjänster som omfattas av den allmänna auktorisationen.

3. Om det företag som innehar allmän auktorisation inte uppfyller ett villkor knutet till en allmän auktorisation enligt artikel 4 får den nationella regleringsmyndigheten meddela det berörda företaget att det inte har rätt att använda allmän auktorisation och/eller i rimlig omfattning ålägga företaget särskilda åtgärder för att säkerställa att villkoren uppfylls. Den nationella regleringsmyndigheten skall samtidigt ge det berörda företaget rimliga möjligheter att yttra sig över tillämpningen av villkoren och att åtgärda eventuella överträdelser inom en månad från och med den nationella regleringsmyndighetens ingripande. Om det berörda företaget rättar till överträdelserna skall den nationella regleringsmyndigheten inom två månander från sitt första ingripande antingen återkalla eller ändra sitt beslut och ange skälen för detta. Om det berörda företaget inte åtgärdar överträdelserna skall den nationella regleringsmlyndigheten inom två månader efter sitt första ingripande fastställa beslutet och ange skälen för detta. Det berörda företaget skall underrättas om beslutet inom en vecka efter det att beslutet har fattats. Medlemsstaterna skall fastställa ett förfarande för att överklaga ett sådant beslut hos en instans som är oberoende av den nationella regleringsmyndigheten.

4. Medlemsstaterna skall säkerställa att information om förfarandena för allmän auktorisation offentliggörs på sätt så den är lätt tillgänglig. En hänvisning till offentliggörandet av denna information skall göras i den berörda medlemsstatens nationella officiella tidning samt i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

Artikel 6

Avgifter och kostnader för förfaranden vid allmän auktorisation

Utan att det påverkar de ekonomiska bidragen för tillhandahållande av samhällsomfattande tjänster enligt bilagan, skall medlemsstaterna säkerställa att de avgifter som tas ut av företag som en del av auktorisationsförfarandena endast är avsedda att täcka de administrativa kostnaderna i samband med utfärdande, handläggning, kontroll och tillsyn av det förfarande för allmän auktorisation som är tillämpligt. Information om sådana avgifter skall offentliggöras på ett lämpligt och tillräckligt detaljerat sätt så att den är lätt tillgänglig.

AVSNITT III INDIVIDUELLA TILLSTÅND

Artikel 7

Räckvidd

1. Medlemsstaterna får utfärda individuella tillstånd endast i följande syften:

a) För att ge tillståndshavaren tillgång till radiofrekvenser eller nummer.

b) För att ge tillståndshavaren speciella tillträdesrättigheter till allmän eller privat mark.

c) För att ålägga tillståndshavaren skyldigheter och krav när det gäller obligatoriskt tillhandahållande av allmänt tillgängliga teletjänster och/eller allmänna telenät, inbegripet skyldigheter enligt lagstiftningen om tillhandahållande av öppna nät och/eller som kräver att tillståndshavaren skall tillhandahålla samhällsomfattande tjänster.

d) För att ålägga tillståndshavaren särskilda skyldigheter, i enlighet med gemenskapens konkurrensregler, om tillståndshavaren har ett betydande marknadsinflytande enligt artikel 4.3 i samtrafikdirektivet avseende tillhandahållandet av allmänna telenät och allmänt tillgängliga teletjänster.

2. Utan att det påverkar tillämpningen av punkt 1 får individuella tillstånd utfärdas för att tillhandahålla taltelefonitjänster och för att etablera och tillhandahålla allmänna telenät och andra nät där radiofrekvenser utnyttjas.

Artikel 8

Villkor knutna till individuella tillstånd

1. De villkor, utöver dem som gäller för allmän auktorisation, som i berättigade fall får knytas till individuella tillstånd anges i punkterna 2 och 4 i bilagan.

Sådana villkor skall endast avse tillfällen då beviljandet av ett sådant tillstånd är berättigat enligt artikel 7.

2. Medlemsstaterna får införliva villkoren i tillämplig allmän auktorisation i det individuella tillståndet, genom att knyta villkor enligt bilagan till det individuella tillståndet.

De rättigheter som beviljas vid allmän auktorisation och de villkor som är knutna till den får inte begränsas eller kompletteras genom att ett individuellt tillstånd beviljas, annat än när det är sakligt motiverat och i rimlig omfattning, särskilt när det gäller sådana skyldigheter som är knutna till tillhandahållandet av samhällsomfattande tjänster och/eller kontroll av ett betydande marknadsinflytande, eller skyldigheter som svarar mot anbud vid allmän inbjudan.

3. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 20 skall medlemsstaterna säkerställa att information om de villkor som kommer att knytas till individuella tillstånd offentliggörs på lämpligt sätt så att den blir lätt tillgänglig. En hänvisning till offentliggörandet av den informationen skall göras i den berörda medlemsstatens nationella officiella tidning samt i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

4. Medlemsstaterna får, när det är sakligt motiverat, i rimlig omfattning ändra de villkor som är knutna till individuella tillstånd. Om de har för avsikt att göra detta skall de på lämpligt sätt meddela sin avsikt och ge de berörda parterna tillfälle att yttra sig om de föreslagna ändringarna.

Artikel 9

Förfaranden vid beviljande av individuella tillstånd

1. Om en medlemsstat beviljar individuella tillstånd skall den säkerställa att information om förfarandena för individuella tillstånd offentliggörs på lämpligt sätt så att den är lätt tillgänglig.

En hänvisning till offentliggörandet av den informationen skall göras i den berörda medlemsstatens nationella officiella tidning samt i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

2. Om en medlemsstat har för avsikt att bevilja individuella tillstånd

- skall den bevilja individuella tillstånd genom öppna, icke-diskriminerande och genomblickbara förfaranden och i detta syfte behandla alla sökande lika, utom när det finns sakliga skäl för olika behandling,

och

- fastställa rimliga tidsfrister; den skall bl.a. underrätta den sökande om beslut snarast möjligt, dock senast sex veckor efter det att ansökningen togs emot. I de bestämmelser som antas för att genomföra detta direktiv får medlemsstaterna i sakligt motiverade fall, som är särskilt fastställda i dessa bestämmelser, förlänga denna tidsfrist upp till högst fyra månader. Medlemsstaterna får när det rör sig om allmän inbjudan ytterligare förlänga denna tidsfrist upp till fyra månader. Dessa tidsfrister skall inte påverka tillämpliga internationella avtal om internationella frekvenser och satellitsamordning.

3. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 10.1 har alla företag som uppfyller de villkor som medlemsstaterna har fastställt och offentliggjort i enlighet med relevanta bestämmelser i detta direktiv, rätt att få ett individuellt tillstånd. Om ett företag som ansöker om ett individuellt tillstånd inte lämnar de upplysningar som rimligtvis kan krävas för att styrka att företaget uppfyller de villkor som följer av de tillämpliga bestämmelserna i detta direktiv, får den nationella regleringsmyndigheten emellertid vägra att bevilja det individuella tillståndet.

4. Om den som har ett individuellt tillstånd inte uppfyller de villkor som är knutna till tillståndet enligt de tillämpliga bestämmelserna i detta direktiv, får den nationella regleringsmyndigheten återkalla, ändra eller tillfälligt upphäva det individuella tillståndet, eller i rimlig omfattning vidta särskilda åtgärder i syfte att säkerställa efterlevnaden. Den nationella regleringsmyndigheten skall samtidigt ge det berörda företaget rimliga möjligheter att yttra sig om tillämpningen av villkoren och att inom en månad efter den nationella regleringsmyndighetens ingripande åtgärda varje överträdelse, såvida det inte rör sig om upprepade överträdelser av det berörda företaget, i vilket fall den nationella regleringsmyndigheten omedelbart kan vidta lämpliga åtgärder. Om det berörda företaget åtgärdar överträdelserna skall den nationella regleringsmyndigheten inom två månader från sitt första ingripande antingen upphäva eller ändra sitt beslut och ange skälen för detta. Om företaget inte åtgärdar överträdelserna skall den nationella regleringsmyndigheten inom två månader från sitt första ingripande fastställa sitt beslut och ange skälen för beslutet. Beslutet skall meddelas det berörda företaget inom en vecka efter det att beslutet fattats. Medlemsstaterna skall fastställa ett förfarande för att överklaga ett sådant beslut hos en instans som är oberoende av den nationella regleringsmyndigheten.

5. I händelse av skadliga störningar mellan ett telenät som använder radiofrekvenser och andra tekniska system kan den nationella regleringsmyndigheten omedelbart vidta åtgärder för att lösa problemet. I så fall skall det berörda företaget därefter ges rimlig möjlighet att framföra sina synpunkter och lägga fram förslag till lösning på problemet med de skadliga störningarna.

6. Medlemsstater som avslår en ansökan om, återkallar, ändrar eller tillfälligt upphäver ett individuellt tillstånd skall underrätta det berörda företaget om skälen för detta. Medlemsstaterna skall fastställa ett lämpligt förfarande för att överklaga sådana avslag, återkallanden, ändringar eller tillfälliga upphävanden hos en instans som är oberoende av den nationella regleringsmyndigheten.

Artikel 10

Begränsning av antalet individuella tillstånd

1. Medlemsstaterna får begränsa antalet individuella tillstånd för alla typer av teletjänster och för etablering och/eller drift av infrastruktur för telekommunikation endast i den utsträckning som det är nödvändigt för att säkerställa att radiofrekvenserna utnyttjas effektivt, eller så länge som det behövs för att göra ett tillräckligt antal nummer tillgängliga i enlighet med gemenskapslagstiftningen.

2. Om en medlemsstat avser att begränsa antalet individuella tillstånd som beviljats enligt punkt 1 skall den

- lägga vederbörlig vikt vid behovet av att ge användarna så stort utbyte som möjligt och underlätta utvecklingen av konkurrens,

- ge alla berörda parter tillfälle att lägga fram sina synpunkter på all slags begränsning,

- offentliggöra sitt beslut om att begränsa antalet individuella tillstånd och ange skälen för detta,

- ompröva begränsningarna med rimliga mellanrum,

- uppmana till tillståndsansökningar.

3. Medlemsstaterna skall bevilja dessa individuella tillstånd på grundval av urvalskriterier som skall vara objektiva, icke-diskriminerande, specificerade, genomblickbara och proportionerliga. Vid varje sådant urval skall vederbörlig vikt läggas vid behovet av att underlätta utvecklingen av konkurrens och ge användarna så stort utbyte som möjligt.

Medlemsstaterna skall säkerställa att information om dessa kriterier offentliggörs i förväg på lämpligt sätt så att den är lätt tillgänglig. En hänvisning till offentliggörandet av denna information skall göras i den berörda medlemsstatens nationella officiella tidning.

4. Om en medlemsstat, på eget initiativ eller på begäran av ett företag, antingen vid tidpunkten för detta direktivs ikraftträdande eller vid en senare tidpunkt, finner att antalet individuella tillstånd kan ökas, skall den offentliggöra detta och uppmana till ytterligare tillståndsansökningar.

Artikel 11

Avgifter och kostnader för individuella tillstånd

1. Medlemsstaterna skall säkerställa att de avgifter som tas ut av företag som en del av auktorisationsförfarandena endast är avsedda att täcka administrativa kostnader i samband med utfärdande, handläggning, kontroll och tillsyn av de tillämpliga individuella tillstånden. Avgifterna för individuella tillstånd skall stå i rimlig proportion till det utförda arbetet och offentliggöras på ett lämpligt och tillräckligt specificerat sätt, så att denna information är lätt tillgänglig.

2. Trots vad som anges i punkt 1 får medlemsstaterna, när det gäller användning av knappa resurser, tillåta sina nationella regleringsmyndigheter att införa avgifter som avspeglar behovet av att säkerställa ett optimalt utnyttjande av dessa resurser. Avgifterna skall vara icke-diskriminerande och särskild hänsyn skall tas till behovet av att främja utvecklingen av innovativa tjänster och konkurrens.

AVSNITT IV TILLHANDAHÅLLANDE AV TELETJÄNSTER INOM HELA GEMENSKAPEN

Artikel 12 Harmonisering

1. Om det är nödvändigt skall de villkor som är knutna till allmän auktorisation och förfarandena vid allmän auktorisation harmoniseras.

Syftet med harmoniseringen av dessa villkor och förfaranden är att utveckla ett system som är så lite betungande som möjligt och samtidigt uppfyller bestämmelserna i detta direktiv, särskilt artiklarna 3, 4 och 5 i detta, och de tillämpliga väsentliga krav och andra krav av allmänt intresse som anges i punkterna 1, 2 och 3 i bilagan.

Harmoniseringen skall vidare syfta till att väl avvägda rättigheter och skyldigheter fastställs för de företag som fått en auktorisation beviljad.

2. Kommissionen skall, i enlighet med förfarandet i artikel 16, ge uppdrag till Europeiska post- och telesammanslutningen (CEPT), Europeiska kommittén för regelgivning på telekommunikationsområdet (ECTRA), CEPT/Europeiska radiokommittén (ERC) eller andra berörda harmoniseringsorgan. I dessa uppdrag skall de uppgifter som skall utföras och de typer av allmän auktorisation som skall harmoniseras slås fast, och en tidsplan skall fastställas för utarbetande av harmoniserade villkor och förfaranden.

3. Mot bakgrund av det arbete som skall utföras enligt punkt 2 och utan att det påverkar artikel 7, skall ett beslut om tillämpning av harmoniserad allmän auktorisation antas i enlighet med förfarandet i artikel 17.

Artikel 13

Samordnat förfarande

1. Kommissionen skall, när så är lämpligt och tillsammans med CEPT/ECTRA och CEPT/ERC, vidta nödvändiga åtgärder för tillämpningen av ett samordnat förfarande för beviljande av individuella tillstånd och, när det gäller allmän auktorisation, för anmälningsförfaranden, inbegripet lämpliga förfaranden för handläggning av dessa, i enlighet med förfarandet i artikel 17. Information om det samordnade förfarandet skall offentliggöras i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

2. Det samordnade förfarandet skall vara förenligt med följande villkor:

a) Förfarandet skall vara öppet för alla företag som vill tillhandahålla teletjänster inom gemenskapen.

b) Det skall vara möjligt att lämna in ansökningar och anmälningar, och det skall utses ett eller flera organ till vilka ansökningarna och anmälningarna får lämnas.

c) För individuella tillstånd skall ansökan eller ansökningarna överlämnas till de berörda nationella regleringsmyndigheterna av de organ som mottagit ansökan, inom sju arbetsdagar efter det formella mottagandet.

När det gäller allmän auktorisation skall anmälningarna överlämnas till de berörda regleringsmyndigheterna av det eller de organ som mottagit anmälan, inom två arbetsdagar efter det formella mottagandet.

d) När det gäller individuella tillstånd skall de berörda nationella regleringsmyndigheterna besluta om att bevilja sådana tillstånd inom de tidsfrister som anges i artikel 9.2; de skall inom en vecka underrätta både den sökande och de organ till vilka ansökan ställdes om beslutet.

När det gäller allmän auktorisation skall de berörda nationella regleringsmyndigheterna tillämpa den tidsfrist som anges i artikel 5.2.

e) Artiklarna 9 och 5 skall tillämpas på ansökningar om individuella tillstånd respektive anmälningar som görs med hjälp av det samordnade förfarandet.

f) De organ till vilka ansökningarna och anmälningarna kan lämnas skall årligen rapportera till kommissionen hur det samordnade förfarandet fungerar inbegripet lämna information om avslag på ansökningar och invändningar mot anmälningar.

g) De organ som omfattas av det samordnade förfarandet skall iaktta sekretess i samma utsträckning som enligt artikel 20.

AVSNITT V TILLSTÅNDSKOMMITTÉ

Artikel 14 Inrättande av en tillståndskommitté

Kommissionen skall biträdas av en kommitté som består av företrädare för medlemsstaterna med en företrädare för kommissionen som ordförande. Kommittén skall kallas tillståndskommittén (nedan benämnd "kommittén").

Artikel 15

Informationsutbyte

Kommissionen skall, vid behov, meddela kommittén resultatet av de regelbundna samråd som skall hållas med företrädare för teleorganisationer, användare, konsumenter, tillverkare, tjänsteföretag och fackliga organisationer.

Vidare skall kommissionen, med hänsyn till gemenskapens politik på teleområdet, främja informationsutbytt mellan medlemsstaterna och mellan medlemsstaterna och kommissionen när det gäller läget för och utvecklingen av den reglerande verksamheten i samband med auktorisation av teletjänster.

Artikel 16

Kommittéförfarande I (13*)

Kommissionens företrädare skall förelägga kommittén ett förslag till åtgärder. Kommittén skall yttra sig över förslaget inom den tid som ordfäranden betämmer med hänsyn till hur brådskande frågan är, om nödvändigt genom omröstning.

Yttrandet skall protokollföras och dessutom har varje medlemsstat rätt att begära att få sin uppfattning tagen till protokollet.

Kommissionen skall ta största möjliga hänsyn till det ytrande som kommittén avgett. Den skall underrätta kommittén om det sätt på vilket dess yttrande har beaktats.

Artikel 17

Kommittéförfarande II b (14*)

Kommissionens företrädare skall föreläga kommittén ett förslag till åtgärder. Kommittén skall yttra sig över förslaget inom den tid som ordföranden bestämmer med hänsyn till hur brådskande frågan är. Den skall fatta sitt beslut med den majoritet som enligt artikel 148.2 i fördraget skall tillämpas vid beslut som rådet skall fatta på förslag av kommissionen. Medlemsstaternas röster skall vägas enligt bestämmelserna i samma artikel. Ordföranden får inte rösta.

Kommissionens beslut skall ha omedelbar verkan. Om dessa åtgärder inte är förenliga med kommitténs yttrande skall kommissionen emellertid genast underrätta rådet. I sådana fall

- får kommissionen uppskjuta verkställandet av de beslutade åtgärderna under en period av tre månader från dagen då rådet underrättats.

- får rådet fatta ett annat beslut med kvalificerad majoritet inom den tid som anges i föregående stycke.

AVSNITT VI ALLMÄNNA BESTÄMMELSER OCH SLUTBESTÄMMELSER

Artikel 18

Tredje land

1. Medlemsstatrna får underrätta kommissionen om allmänna svårigheter som gemenskapsorganisationer, rättsligt eller i praktiken, stött på när det gäller att få auktorisation eller bedriva verksamhet enligt auktorisation i tredje land, och som medlemsstaterna fått kännedom om.

2. När kommissionen får information om sådana svårigheter får den vid behov lämna förslag till rådet om ett lämpligt förhandlingsuppdrag i syfte att uppnå likvärdiga rättigheter för gemenskapsorganisationer i ett sådant tredje land. Rådet skall fatta sitt beslut med kvalificerad majoritet.

3. Åtgärder som vidtas enligt punkt 2 skall inte påverka tillämpningen av gemenskapens och medlemsstaternas skyldigheter enligt tillämpliga internationella avtal.

Artikel 19

Nya tjänster

Utan att det påverkar tillämpningen av bestämmelserna i avsnitten II och III, där tillhandahållandet av en teletjänst ännu inte omfattas av allmän auktorisation och där en sådan tjänst och/eller nät inte kan tillhandahållas utan auktorisation, skall medlemsstaterna senast sex veckor efter mottagandet av en ansökan fastställa preliminära villkor eller avslå ansökan och meddela det berörda företaget skälen för detta. Därefter skall medlemsstaterna så snart som möjligt fastställa definitiva villkor, eller lämna medgivande till att tjänsten i fråga tillhandahålls utan auktorisation eller ange skäl för sin vägran att göra det.

Artikel 20

Sekretess

1. De nationella regleringsmyndigheterna får inte lämna ut uppgifter som omfattas av tystnadsplikt, särskilt uppgifter om företag, deras affärsförbindelser eller kostnadsfaktorer.

2. Punkt 1 skall inte påverka de nationella regleringsmyndigheternas rätt att lämna ut information när det är väsentligt för att de skall kunna fullgöra sina skyldigheter; i sådana fall skall utlämnandet vara rimligt och hänsyn skall tas till företagens legitima intresse av att skydda sina affärshemligheter.

3. Bestämmelsen i punkt 1 får inte hindra att sådan information om tillståndsvillkor som inte omfattar några uppgifter av konfidentiell natur offentliggörs.

Artikel 21

Anmälan

1. Utöver de uppgifter som föreskrivs i direktiv 90/388/EEG skall medlemsstaterna förse kommissionen med följande uppgifter

- Namn och adress till de nationella myndigheter och organ som har behörighet att utfärda nationell auktorisation.

- Uppgifter om nationella auktorisationsförfaranden.

2. Medlemsstaterna skall anmäla eventuella ändringar av de uppgifter som lämnats enligt punkt 1 inom en månad efter det att de har trätt i kraft.

Artikel 22

Auktorisation som gäller vid tidpunkten för detta direktivs ikraftträdande

1. Medlemsstaterna skall vidta alla åtgärder som krävs för att auktorisation som gäller den dag då detta direktiv träder i kraft skall uppfylla bestämmelserna i direktivet före den 1 januari 1999.

2. Om tillämpningen av bestämmelserna i detta direktiv leder till ändringar i villkoren för auktorisation som redan gäller får medlemsstaterna förlänga giltigheten för sådana villkor, med undantag för villkor som ger speciella eller exklusiva rättigheter som har upphört eller kommer att upphöra att gälla enligt gemenskapsrätten, under förutsättning att detta kan göras utan att andra företags rättigheter enligt gemenskapsrätten, inbegripet detta direktiv, påverkas. I sådana fall skall medlemsstaterna underrätta kommissionen om vilka åtgärder som har vidtagits i detta syfte och skälen för det.

3. Utan att det påverkar tillämpningen av bestämmelserna i punkt 2 skall skyldigheter i auktorisation som gäller den dag när detta direktiv träder i kraft och som inte bringats i överensstämmelse med bestämmelserna i detta direktiv före den 1 januari 1999 upphöra att gälla.

Om det är motiverat får kommissionen på begäran bevilja medlemsstaterna en senareläggning av detta datum.

Artikel 23

Förfaranden för översyn

Före den 1 januari 2000 skall kommissionen förbereda en rapport som skall föreläggas Europaparlamentet och rådet. Rapporten skall innehålla en bedömning, grundad på vunna erfarenheter, av behovet av ytterligare utveckling av regelstrukturerna för auktorisation, särskilt när det gäller räckvidden av individuella tillstånd, harmonisering samt transeuropeiska tjänster och nät. Rapporten skall också beakta alla ändringar som är nödvändiga för att anpassa innehållet i bilagan till ny teknik och lämpliga praktiska förfaranden i förening med artikel 7.2.

Artikel 24

Uppskov

De medlemsstater som anges i rådets resolutioner av den 22 juli 1993 och den 22 december 1994 och som har rätt till ytterligare en övergångsperiod för liberaliseringen av teletjänster skall beviljas uppskov med tillämpningen av artiklarna 3.3, 7, 9, 10.1, 12, 13 och 22 så länge som och i den utsträckning som de utnyttjar sådana övergångsperioder. Medlemsstaterna skall informera kommissionen om de har för avsikt att utnyttja uppskovet.

Artikel 25

Genomförande av direktivet

Medlemsstaterna skall sätta i kraft de betämmelser i lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv och offentliggöra de villkor och förfaranden som är knutna till auktorisationer så snart som möjligt och i vart fall inte senare än den 31 december 1997. De skall genast underrätta kommissionen om detta.

När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur denna hänvisning skall göras skall medlemsstaterna själva utfärda.

Artikel 26

Ikraftträdande

Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

Artikel 27

Adressater

Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

Utfärdat i . . .

På Europaparlamentets vägnar

Ordförande

På rådets vägnar

Ordförande

(1) EGT nr C 90, 27.3.1996, s. 5 och EGT nr C 291, 4.10.1996, s. 12.

(2) EGT nr C 204, 15.7.1996, s. 17.

(3) Europaparlamentets yttrande av den 22 maj 1996 (EGT nr C 166, 10.6.1996, s. 78), rådets gemensamma ståndpunkt av den 9 december 1996 (ännu ej offentliggjord i EGT) och Europaparlamentets beslut av den . . . (ännu ej offentliggjort i EGT).

(4) EGT nr C 213, 6.8.1993, s. 1.

(5) EGT nr C 379, 31.12.1994, s. 4.

(6) EGT nr C 150, 31.5.1993, s. 39.

(7) EGT nr C 109, 1.5.1995, s. 310.

(8) EGT nr C 151, 19.6.1995, s. 479.

(9) EGT nr C 258, 3.10.1995, s. 1.

(10) EGT nr L 192, 24.7.1990, s. 10, senast ändrat genom direktiv 96/19/EG (EGT nr L 74, 22.3.1996, s. 13).

(11) EGT nr L . . .

(12) EGT nr L 192, 24.7.1990, s. 1. Direktivet senast ändrat genom direktiv 97/. . ./EG (EGT nr L . . .).

(13*) Förfaranden fastställda i rådets beslut 87/373/EEG av den 13 juli 1987 om närmare villkor för utförandet av kommissionens genomförandebefogenheter (EGT nr L 197, 18.7.1987, s. 33).

BILAGA

VILLKOR SOM FÅR KNYTAS TILL AUKTORISATION

1. Alla villkor som är knutna till auktorisation måste vara förenliga med konkurrensreglerna i fördraget.

2. Sådana villkor som kan knytas till samtliga typer av auktorisation, om detta är skäligt och om inte annat följer av proportionalitetsprincipen.

2.1 Villkor som är avsedda att säkerställa överensstämmelse med de relevanta väsentliga kraven.

2.2 Villkor som är knutna till tillhandahållandet av sådana upplysningar som rimligen kan krävas för att det skall vara möjligt att kontrollera överensstämmelsen med tillämpliga villkor och för statistikändamål.

2.3 Villkor som är avsedda att förhindra konkurrensbegränsning på telemarknaden, inbegripet åtgärder för att säkerställa att taxorna är icke-diskriminerande och inte snedvrider konkurrensen.

2.4 Villkor som är knutna till en ändamålsenlig och effektiv användning av nummerkapaciteten.

3. Särskilda villkor får knytas till allmän auktorisation för tillhandahållande av allmänt tillgängliga teletjänster och allmänna telenät för att tillhandahålla sådana tjänster, när detta är motiverat och om inte annat följer av proportionalitetsprincipen.

3.1 Villkor som är knutna till skyddet för användare och abonnenter, i synnerhet när det gäller

- den nationella regleringsmyndighetens förhandsgodkännande av standardkontrakt för abonnenter,

- tillhandahållande av specificerad och korrekt fakturering,

- tillhandahållande av tvistelösningsförfarande,

- offentliggörande och anmälan i god tid av ändringar i accessvillkor, inbegripet taxor samt tjänstens kvalitet och tillgänglighet.

3.2 Ekonomiska bidrag för tillhandahållande av samhällsomfattande tjänster i enlighet med gemenskapsrätten.

3.3 Förmedling av sådana uppgifter i kunddatabaser som är nödvändiga för tillhandahållande av allmänna kataloguppgifter.

3.4 Tillhandahållande av räddningstjänster.

3.5 Specialåtgärder för handikappade.

3.6 Villkor för samtrafik mellan nät och samverkan mellan tjänster i enlighet med samtrafikdirektivet och förpliktelser i gemenskapsrätten.

4. Särskilda villkor som får knytas till individuella tillstånd om detta är motiverat och om inte annat följer av proportionalitetsprincipen.

4.1 Särskilda villkor som är förenade med tilldelningen av nummerrättigheter (överensstämmelse med nationella nummerplaner).

4.2 Särskilda villkor som är förenade med ett ändamålsenligt utnyttjande och en effektiv hantering av radiofrekvenser.

4.3 Särskilda miljökrav och särskilda krav i fråga om fysisk planering, inbegripet villkor som är förenade med tillträde till allmän eller privat mark och villkor som är förenade med samlokalisering och samutnyttjande av utrustning.

4.4 Längsta giltighetstid, som inte skall vara orimligt kort, särskilt för att säkerställa effektiv användning av radiofrekvenser eller nummer eller för att bevilja tillträde till allmän eller privat mark utan att det påverkar tillämpningen av andra bestämmelser om återkallande eller tillfälligt upphävande av tillstånd.

4.5 Tillhandahållande av samhällsomfattande tjänster i enlighet med samtrafikdirektivet och Europaparlamentets och rådets direktiv 95/62/EG av den 11 december 1995 om tillhandahållande av öppna nät (ONP) för taltelefoni. (1)

4.6 Villkor som tillämpas på operatörer med ett betydande inflytande på marknaden enligt anmälan från medlemsstaterna i enlighet med samtrafikdirektivet i syfte att säkerställa samtrafik eller kontroll av ett betydande marknadsinflytande.

4.7 Villkor om äganderätt i enlighet med gemenskapsrätten eller Europeiska unionens åtaganden gentemot tredje land.

4.8 Krav som rör tjänstens eller nätets kvalitet, tillgänglighet och varaktighet, inbegripet den sökandes ekonomiska ställning samt administrativa och tekniska kompetens och villkor som fastställer en minsta drifttid, och, när så är lämpligt och i enlighet med gemenskapsrätten, det obligatoriska tillhandahållandet av allmänna teletjänster och allmänna telenät.

4.9 Särskilda villkor för att tillhandahålla förhyrda förbindelser enligt direktiv 92/44/EEG av den 5 juni 1992 om tillhandahållande av öppna nät för förhyrda förbindelser (2).

Denna förteckning över villkor skall inte påverka tillämpningen av

- andra regler som inte är specifika för telesektorn, och

- beslut om åtgärder som medlemsstaterna vidtagit i överensstämmelse med det allmänintresse som erkänns i fördraget, särskilt artiklarna 36 och 56, och som i synnerhet avser allmän moral, allmän säkerhet, inbegripet undersökning av brottslig verksamhet samt allmän ordning.

(1) EGT nr L 321, 30.12.1995, s. 6.

(2) EGT nr L 165, 19.6.1992, s. 27. Direktivet senast ändrat genom direktiv 97/. . ./EG.

RÅDETS MOTIVERING

I. INLEDNING

1. Kommissionen lade den 30 januari 1996, på grundval av artiklarna 57.2, 66 och 100a i EG-fördraget, fram ett förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om gemensamma ramar för allmänna auktorisationer och individuella tillstånd på teletjänstområdet.

2. Europaparlamentet avgav sitt yttrande (första behandlingen) den 22 maj 1996.

Ekonomiska och sociala kommittén avgav sitt yttrande den 24 april 1996.

Kommissionen lade, efter att ha hört Europaparlamentet, fram ett ändrat förslag den 31 juli 1996.

3. Rådet fastställde den 9 december 1996 sin gemensamma ståndpunkt enligt artikel 189b i fördraget.

II. MÅL

Kommissionens förslag avser upprättande av en gemensam ram för de auktorisationer som medlemsstaterna beviljar på teletjänstområdet. Det utgör en väsentlig del i det nya regelverk som erfordras i samband med liberaliseringen av sektorn under 1998.

III. ANALYS AV DEN GEMENSAMMA STÅNDPUNKTEN

1. ALLMÄNNA ANMÄRKNINGAR

Rådet har i sin gemensamma ståndpunkt anslutit sig till de allmänna principer som föreslås av kommissionen i artikel 3.3.

Även när det gällerEuropaparlamentets ändringsförslag har rådet i många fall intagit samma ståndpunkt som kommissionen så som den kommer till uttryck i dess ändrade förslag.

Rådet har, när det har föranletts att göra ändringar i kommissionens förslag, samt när det tagit ställning till Europaparlamentets ändringsförslag, främst sökt att

- precisera sambandet med eller säkerställa förenligheten med andra relevanta gemenskapsbestämmelser, särskilt det utkast till Europaparlamentets och rådets direktiv om samtrafik inom telekommunikaiton vilket för närvarande behandlas genom medbeslutandeförfarandet (1),

- precisera vissa bestämmelsers räckvidd,

- göra texten smidigare för att ta hänsyn både till mångfalden situationer och till det komplicerade arbete som utförs av de nationella myndigheter som har i uppdrag att utfärda tillstånden, samt

- förtydliga och förenkla direktivets utformning.

2. SÄRSKILDA ANMÄRKNINGAR

(Om inget annat anges avser hänvisningarna texten till den gemensamma ståndpunkten.)

i) Av de skäl som nämnts ovan har rådet in sin gemensamma ståndpunkt gjort följande ändringar i kommissionens förslag, som kommissionen har kunnat ansluta sig till.

Räckvidd (artikel 1)

Förutom parlamentets ändringsförslag nr 7 har en ny punkt 2 tillfogats i den gemensamma ståndpunkten för att klargöra sambandet med andra nationella regler eller åtgärder.

Allmän auktorisation (avsnitt II)

Preciseringar har gjorts bl.a. avseende definitioner (punkt 8 i ingressen, och artikel 2.1 a, förfaranden (artikel 5.3) och avgifter (artikel 6).

Individuella tillstånd (avsnitt III)

På samma sätt som i kommissionens förslag anges i den gemensamma ståndpunkten (artikel 7.1) de enda skälen för att utfärda individuella tillstånd. Rådet har dock ansett att trots punkt 1, och med hänsyn särskilt till de speciella förhållanden som råder i nuvarande situation, vilken kännetecknas av en gradvis övergång från en i många fall monopolistisk marknadsstruktur till en öppen marknad, är det lämpligt att i en ny punkt 2 föreskriva att individuella tillstånd får utfärdas för att tillhandahålla taltelefonitjänster och för att inrätta och tillhandahålla allmänt tillgängliga telenät och andra nät där radiofrekvenser utnyttjas, under förutsättning att omprövning av dessa tillstånd föreskrivs inom ramen för artikel 20.

Rådet har för övrigt ansett att det är lämpligt att i artikel 10.1 föreskriva att antalet individuella tillstånd också får begränsas så länge som det är nödvändigt för att göra ett tillräckligt antal nummer tillgängliga i enlighet med gemenskapslagstiftningen.

En rad förtydliganden har även införts i texten till den gemensamma ståndpunkten när det gäller sambanden med de allmänna auktorisationerna (artikel 8.2), villkoren för ändring (artikel 8.4), de tillämpliga förfarandena - särskilt när det gäller tidsfrister (artikel 9.2) och vid tillfälligt upphävande eller återkallande (artikel 9.4 och 9.5) - och de villkor som kan knytas till dem (bilaga).

Princip (artikel 12 i kommissionens förslag)

För att underlätta läsningen av direktivet har rådet föredragit att föra in dessa bestämmelser som den nya punkten 4 i artikel 3 med rubriken Principer för auktorisation.

Samordning av tillståndsförfaranden (artikel 13 i kommissionens förslag)

Den gemensamma ståndpunkten innefattar inte artikel 13 i kommissionens förslag. Rådet har ansett att den strävan efter samordning som framgår av punkt 1 redan framgår i tillräcklig grad av punkt 19 i ingressen. När det gäller de andra punkterna anser rådet att dessa bestämmelser bl.a. skulle göra förfarandena mer omständliga och inte är nödvändiga eftersom kommissionen redan enligt EG-fördraget, särskilt enligt artikel 169 i detta, besitter en behörighet som tillåter den att övervaka att medlemsstaterna uppfyller sina skyldigheter.

Harmonisering (artikel 12)

När det gäller beviljandet av individuella tillstånd och fastställandet av avgiftsnivån anser rådet att bedömningen på ett helt tillfredsställande sätt kan genomföras av medlemsstaternas nationella myndigheter, och att det därför inte finns anledning att föreskriva en harmonisering av dessa aspekter i artikel 12.

För övrigt har rådet i den gemensamma ståndpunkt inte tagit in artikel 14.4 i kommissionens förslag (och alltså inte heller beaktat Europaparlamentets ändringsförslag nr 25), då rådet inte har ansett det lämpligt att i en gemenskapslagstiftning införa en tidsfrist inom vilken det arbete som anförtros ett oberoende organ skall slutföras, eftersom det är lämpligare att ett sådant datum förekommer i protokollet till det avtal som skall slutas med detta organ.

Samordnat förfarande (artikel 13)

Rådet har önskat att det organ som skall genomföra detta förfarande, nämligen ECTRA-ERC/CEPT, uttryckligen skall nämnas och att detta förfarande skall utvidgas till anmälningsförfarandena i samband med allmän auktorisation.

Kommitté (artiklarna 14 och 17)

Rådet har föredragit att i artikel 14 i detta direktiv föreskriva en "tillståndskommitté" i stället för den kommitté med mer vidsträckta befogenheter som föreslagits av kommissionen, utan att därför utesluta de särskilda förslag som kommissionen skulle kunna lägga fram i ett annat instrument. Rådet har dessutom ansett att det är bättre att en ny artikel 17 läggs till som föreskriver ett kommittéförfarande av typ II b för vissa åtgärder. Detta förfarande avser särskilt antagandet av beslut i vilka en harmoniserad auktorisation och införandet av det samordnade förfarandet fastställs.

Nya tjänster (artikel 19)

Av genomblickbarhetsskäl, men även på grund av att rådet anser att de tillståndsregler som gäller för dessa tjänster inte kan åsidosättas, har rådet föredragit att fastställa reglerna för de nya tjänsterna i en ny fristående artikel 19 i stället för, som kommissionen föreslagit, i bestämmelserna om individuella tillstånd.

Förfaranden för översyn (artikel 23)

Rådet är av den uppfattningen att ändringarna av regelstrukturen för harmonisering omfattas av den lagstiftande makten och alltså inte kan falla under kommissionens verkställighetskompetens. Rådet har därför ansett att ändringen av bilagan, som utgör en integrerande del i denna regelstruktur, inte kan genomföras av kommissionen biträdd av kommittén, utan bör omfattas av Europaparlamentets och rådets beslut på förslag av kommissionen.

Övergångsbestämmelser (artikel 22 och 24)

När det gäller bestämmelserna om auktorisation som gäller vid dagen för direktivets ikraftträdande har rådet önskat förtydliga artikel 22 i den gemensamma ståndpunkten, för att åstadkomma större rättslig klarhet.

I artikel 24 har rådet reviderat förteckningen över de artiklar med vars tillämpning vissa medlemsstater kan beviljas uppskov i enlighet med de politiska åtagandena i de två resolutioner som omnämns i denna artikel.

Tjänster som skall omfattas av allmänna auktorisationer (Bilaga II i kommissionens förslag)

Rådet har ansett att denna bilag är överflödig med hänsyn till de allmänna principer som anges i artikel 3.3, och till att bilaga II i kommissionens förslag faktiskt omfattar alla teletjänster.

ii) När det gäller de ändringar som har föreslagits av Europaparlamentet har rådet i många fall intagit samma ståndpunkt som kommissionen:

- Rådet tar i sin gemensamma ståndpunkt in följande ändringsförslag, i vissa fall med smärre redaktionella ändringar:

Nr 4, 5, 7, 11, 12, 13 (delvis), 16, 17, 18, 31, 33, 34.

Det bör observeras att även ändringsförslag nr 9 de facto tagits in genom den hänvisning som görs till definitionerna i direktiv 90/387/EEG och direktivet om samtrafik.

- Rådet tar inte in följande ändringsförslag:

Nr 1, 3, 8, 10, 25, 26, 27, 29, 35, 36, 39.

iii) Rådet har däremot inte kunnat anslsuta sig till kommissionens förslag när det gäller följande förslag till ändringar från Europaparlamentet:

Ändringsförslag nr 2 (punkt 5 i ingressen) och ändringsförslag nr 6 och 30 (punkt 23 i ingressen och artikel 23).

Med hänsyn till särskilt de bestämmelser som kan förekomma i andra gemenskapstexter, i synnerhet i utkastet till direktiv om samtrafik, har rådet ansett att den analys av de nya operatörernas situation som ingår i ändringsförslag nr 2 och de hänvisningar som föreslås i ändringsförslag nr 6 och 30 till möjligheten att inrätta en regleringsmyndighet, nummerplaner och nummerportabilitet inte är lämpliga i detta direktiv.

Tilläggsförslag nr 13 (artikel 7.1)

Rådet har tagit in delar av detta ändringsförslag i sin gemensamma ståndpunkt, bl.a. hjänvisningen till det framtida direktivet om samtrafik samt tillägget om omnämnandet av "kraven". Rådet har emellertid önskat lämna medlemsstaterna en viss frihet när det gäller de krav som kan åläggas i de individuella tillstånden enligt punkt d, under förutsättning att dessa motiveras och är i överenstämmelse med texten i bilagan och punkt d, vilken för övrigt har preciserats avseende skyldigheterna i samband med tillhandahållandet av öppna nät och samhällsomfattande tjänster.

Ändringsförslag nr 14 och 15 (artikel 19)

Rådet har inte tagit in detta ändringsförslag i sak, eftersom tidsfristen på två veckor för att bevilja ett individuellt tillstånd, även ett tillfälligt sådant, inte förefaller att vara tillräcklig för att regleringsmyndigheterna skall kunna uttala sig om en ny tjänst. Det bör för övrigt uppmärksammas att den möjlighet till överklaglande som anges i ändringsförslaget de facto framgår av bestämmelserna för allmänna auktorisationer respektive individuella tillstånd (artiklarna 5 och 9).

Ändringsförslag nr 19 (artikel 10.4)

Syftet med denna artikel är att fastställa de regler som skall gälla vid en eventuell begränsning av antalet individuella tillstånd. Under sådana omständigheter har rådet inte ansett det lämpligt att i direktivet ta in sådana bestämmelser i detta ändringsförslag som har att göra med att medlemsstaterna vidtar och sedan anmäler åtgärder för att öka antalet tillgängliga frekvenser.

Ändringsförslag nr 20 (artikel 11)

När det gäller hänvisningen till "knappa resurser" har rådet behållit texten i kommissionens ursprungliga förslag som enligt rådets uppfattning utgör en väl avvägd kompromiss mellan Europaparlamentets ändringsförslag nr 20 och texten i kommissionens modifierade förslag.

Ändringsförslag nr 21 och 22 (artikel 13 i kommissionens förslag)

Rådet har inte tagit in dessa ändringsförslag eftersom artikel 13 i kommissionens förslag inte har tagits in i rådets gemensamma ståndpunkt.

Ändringsförslag nr 23 och 24 (artikel 12)

Rådet har inte tagit in ändringsförslag nr 23 med hänsyn till den ändring i harmoniseringens tillämpningsområde som angetts ovan.

Rådet har dessutom ansett att den nuvarande texten till artikel 12.1 andra stycket på ett tillfredsställande sätt tar hänsyn till den oro som ändringsförslag nr 24 underförstått ger uttryck för.

Ändringsförslag nr 28 (artikel 21)

Detta ändringsförslag saknar grundtext i den gemensamma ståndpunkten, i vilken artikel 20.3 i kommissionens förslag inte tas in, eftersom rådet har ansett att de befogenheter som EG-fördraget ger kommissionen redan tillåter den att övervaka att de bestämmelser som fastställs av institutionerna i enlighet med fördraget tillämpas på ett riktigt sätt.

Ändringsförslag nr 32 (bilaga)

Med den nuvarande texten till den gemensamma ståndpunkten, särskilt punkterna 4.3 och 4.5 i bilagan samt punkt 15 i ingressen, tas enligt rådets mening tillräcklig hänsyn till den oro som utgör grunden för detta ändringsförslag.

(1) EGT nr C 220, 29.7.1996, s. 13 (gemensam ståndpunkt (EG) nr 34/96 antagen av rådet den 18 juni 1996).