Resolution från Regionkommittén "Inför Europeiska rådets möte i Köpenhamn"

(2003/C 73/12)

BAKGRUND

Presidiets beslut den 14 maj 2002 att i enlighet med artikel 265 femte stycket i EG-fördraget ge utskottet för konstitutionella frågor och EU:s styresformer i uppdrag att utarbeta en resolution i denna fråga.

Ordförandeskapets slutsatser från Europeiska rådets möte den 14-15 december 2001 och särskilt Laekenförklaringen om Europeiska unionens framtid.

Det utkast till resolution (CdR 123/2002 fin) som antogs med majoritet den 4 oktober 2002 av utskottet för konstitutionella frågor och EU:s styresformer (CdR 123/2002 rév.) (föredragande: Fons Hertog (NL-ELDR), borgmästare i Velsen).

Utgångspunkter

Ett antal viktiga beslut om den framtida integrationsprocessen inom EU måste fattas vid Europeiska rådets möte i Köpenhamn och två frågor står i centrum: utvidgningen och EU:s institutionella reformer.

Regionkommittén vill ta tillfället i akt och såsom representant för EU:s lokala och regionala förvaltningar informera EU:s stats- och regeringschefer om kommitténs ståndpunkter och lägga fram ett antal förslag avseende dessa frågor.

Mot bakgrund av ovanstående antog Regionkommittén vid sin 47:e plenarsession den 20 och 21 november 2002 (sammanträdet den 21 november) enhälligt följande resolution.

1. Institutionella reformer

1.1. Regionkommittén förväntar sig att EU:s reformer kommer att leda till att EU:s institutioner och medborgare kommer närmare varandra samt att EU-medborgarna i högre grad identifierar sig med integrationsprocessen och känner starkt engagemang för EU, utan att de för den skull behöver ge upp sin nationella, regionala och lokala identitet.

1.2. Regionkommittén betonar att demokratisk legitimitet inte bara handlar om att ändra strukturer och förfaranden, utan också gäller politisk kultur och mentalitet. Endast om medborgaren betraktar processen för Europas enande som sin egen kommer EU:s demokratiska legitimitet verkligen att få ett innehåll. EU måste vara resultatet av integrationen av människor, och inte enbart institutioner.

1.3. Regionkommittén anser att den lokala och regionala demokratins roll bör förstärkas, eftersom den allmänna målsättningen är att få EU:s ideal och agerande att stämma bättre överens med EU-medborgarnas behov och förväntningar. Dessa demokratiskt valda politiska nivåer är alltid de första och viktigaste kontaktpunkter i samhället som medborgarna söker sig till. Det är dessutom särskilt viktigt att framhålla de regeringsnivåer som har lagstiftande befogenheter.

1.4. Regionkommittén konstaterar att de institutionella reformerna av EU är nödvändiga med hänsyn till utvidgningen, men också för att öka EU-medborgarnas förtroende.

1.5. Regionkommittén anser att EU-medborgarnas förtroende kommer att öka om de möter en handlingskraftig union som på ett tydligt sätt fattar beslut som är tydliga för medborgarna.

1.6. Regionkommittén anser också att införlivandet av stadgan om grundläggande rättigheter i ett konstitutionellt fördrag är ett viktigt steg i riktning mot en situation med starkare band till medborgarna. De rättigheter, för vilka allmänna värderingar i medlemsstaterna ligger till grund, bör förankras i EU-fördraget. Detta gäller framför allt mänskliga och medborgerliga rättigheter. Ekonomiska och sociala rättigheter faller i många medlemsstater inom de lokala och regionala förvaltningarnas befogenhetsområden. Dessa rättigheter måste därför förbli politiska målsättningar på EU-nivå och inte förankras såsom grundläggande rättigheter i fördraget.

1.7. I fråga om subsidiaritetsprincipen - att fatta beslut så nära medborgaren som möjligt - som enligt artikel 5 i fördraget är en av gemenskapens grundläggande principer, konstaterar Regionkommittén att kommittén såsom representant för de förvaltningsnivåer som ligger närmast medborgaren bör spela en särskild roll när det gäller att kontrollera att denna princip tillämpas.

1.8. Regionkommittén konstaterar att en allt större del av EU:s regelverk skall genomföras på decentraliserad nivå.

1.9. Regionkommittén anmodar medlemsstaterna och kandidatländerna att inbegripa de lokala och regionala förvaltningarna i utarbetandet av ny lagstiftning och i utvärderingen av det befintliga regelverket.

1.10. Regionkommittén understryker för medlemsstaterna och kandidatländerna att det är av stor betydelse att få till stånd ett informationsflöde från nationell till lokal och regional nivå om konsekvenserna av EU:s regelverk för de lokala och regionala förvaltningarna, och att dessa görs delaktiga.

1.11. Regionkommittén upprepar ännu en gång vikten av att stärka Regionkommittén roll i beslutsprocessen och att i högre grad involvera myndigheter på lokal och regional nivå i utarbetandet av EU:s politik, i linje med kommissionens förslag i vitboken om EU:s styresformer.

1.12. Regionkommittén föreslår att dess roll förstärks genom att kommittén får vetorätt på områden där den skall höras enligt fördraget, så att man inom tre till sex månader kan förhandla om meningsskiljaktigheter mellan rådet, kommissionen, parlamentet och Regionkommittén.

1.13. Regionkommittén bör få möjlighet att väcka talan vid EG-domstolen, så att lagförslag som inte överlämnats till kommittén - trots att rådfrågning är obligatorisk - skall förklaras ogiltiga.

1.14. Regionkommittén föreslår att ett beslut inom rådet, kommissionen eller Europaparlamentet att inte ta hänsyn till kommitténs yttrande uttryckligen skall motiveras.

1.15. Regionkommittén anmodar EU:s stats- och regeringschefer att vidarebefordra ovanstående synpunkter till deras företrädare inom konventet, så att dessa punkter kan beaktas inom ramen för konventets arbete.

1.16. Regionkommittén föreslår att kommittén skall få rätt att framföra skriftliga och muntliga frågor till Europeiska kommissionen.

1.17. Regionkommittén fäster mycket stort värde vid konventets verksamhet och utgår från att dess rekommendationer kommer att utgöra en stor del av underlaget inför den på konventet följande regeringskonferensen. I detta avseende vill Regionkommittén ge uttryck för sin oro över beslutet att inte inrätta en arbetsgrupp för lokala och regionala förvaltningar, och noterar att vikten av de lokala och regionala förvaltningarnas roll i Europeiska unionens struktur knappast, eller inte alls, erkänns i de handlingar som konventet hittills lagt fram.

2. Utvidgningen

2.1. Regionkommittén anser att förberedelserna inför utvidgningen kommer att bli EU:s viktigaste fråga under 2003. Regionkommittén stöder kommissionens initiativ. Det är dock av stor betydelse att man på lokal och regional nivå uppmärksammar hur administrationen kan förstärkas. Även ur denna synpunkt är det viktigt att kandidatländernas lokala och regionala förvaltningar får delta i förberedelserna inför anslutningen och blir medvetna om vilka konsekvenser ett EU-medlemskap kommer att få på lokal och regional nivå.

2.2. Regionkommittén anser att brist på information och diskussion är den ideala grogrunden för rädsla för det okända och främlingsfientlighet. Ett sådant klimat, präglat av rädsla och misstro, kan innebära att utvidgningen misslyckas. Regionkommittén anser det också vara av stor vikt att informera de nuvarande medlemsstaternas medborgare.

2.3. Regionkommittén konstaterar att utvidgningen också kommer att påverka unionens utgiftspolitik, framför allt strukturfonderna. Kommittén anser att det utgiftstak fram till 2006 som beslutades i Berlin måste ligga fast. Kommittén anser också att de ekonomiska ramar som lades fast i Berlin bör anpassas till det utvidgningsscenario som utgår från att unionen snart kommer att få tio nya medlemsstater.

2.4. Regionkommittén anser det vara av stor betydelse att noga studera om regionerna i dagens och framtidens medlemsstater kommer att påverkas alltför negativt av de anpassade ekonomiska ramarna.

2.5. Regionkommittén inser till fullo att det är nödvändigt att ytterligare se över den gemensamma jordbrukspolitiken. Man bör å ena sidan ta hänsyn till jordbrukets roll som ekonomisk grundbult för landsbygden och till konsekvenserna för jordbrukare i problemområden och å andra sidan eftersträva att dagens jordbruksmetoder ersätts med hållbara och miljövänliga odlingsmetoder.

2.6. Regionkommittén är medveten om att politiken för att förstärka den ekonomiska, sociala och territoriella sammanhållningen är en av flera faktorer som avgör om den europeiska integrationsprocessen kommer att bli framgångsrik. Anslutningen av ett antal nya medlemsstater kommer att kraftigt öka skillnaderna i utvecklingsnivå mellan olika regioner inom unionen. EU kommer därför att behöva satsa åtskilligt på att komma till rätta med de nya medlemsstaternas eftersläpning, samtidigt som det är viktigt att man inte glömmer bort de nuvarande medlemsstaternas behov i regioner med eftersläpande utveckling.

2.7. Regionkommittén framhåller också att man vid en eventuell anpassning eller skärpning av målen och förfarandena för strukturstödet inte enbart bör se till situationen i kandidatländerna, utan även bör ta hänsyn till strukturproblem i de nuvarande medlemsstaterna. Landsbygdens förnyelse och storstadsområdenas problematik bör också beaktas.

2.8. Regionkommittén betonar vikten av ökad decentralisering av regionalpolitiken, i syfte att stärka partnerskapsprincipens roll på lokal och regional nivå och att öka samarbetet mellan olika myndighetsnivåer och samhällsaktörer. Kommittén vill i detta sammanhang betona att partnerskap på lokal och regional nivå och med lokala och regionala aktörer är av avgörande betydelse för att de regionala utvecklingsstrategierna skall röna framgång.

2.9. Avslutningsvis vill Regionkommittén på nytt framhålla vikten av gränsöverskridande, mellanregionalt och transnationellt samarbete mellan lokala och regionala myndigheter i dagens medlemsstater, i kandidatländerna och i tredje land, i syfte att forma den fortsatta integrationen och öka den ekonomiska sammanhållningen.

2.10. Regionkommittén ger sin ordförande i uppdrag att överlämna denna resolution till rådets ordförande, Europeiska rådets medlemmar, Europaparlamentets talman, kommissionens ordförande och Europeiska konventets ordförande.

Bryssel den 21 november 2002.

Regionkommitténs

ordförande

Albert Bore