C 80/158 SV 30.3.2004 Europeiska unionens officiella tidning
Yttrande från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om ”Det civila samhällets roll i
EU:s nya strategi för västra Balkanområdet”
(2004/C 80/36)
I samband med verksamheten under det italienska rådsordförandeskapet bad Italiens ständige representant
vid Europeiska unionen i ett brev av den 8 april 2003 Europeiska ekonomiska och sociala kommittén attutarbeta ett yttrande om ”Det civila samhällets roll i EU:s nya strategi för västra Balkanområdet”.
Facksektionen för yttre förbindelser, som svarat för kommitténs beredning av ärendet, antog sitt yttrande
den 21 november 2003. Föredragande var Roberto Confalonieri.
Vid sin 404:e plenarsession den 10 och 11 december 2003 (sammanträdet den 10 december) antog
Europeiska ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 110 röster för och 1 nedlagd röst.
1. Bakgrund
1.1. Bakgrunden till detta dokument är ”Begäran från det
italienska ordförandeskapet om förberedande yttranden”, ochsärskilt framställningen om ett förberedande yttrande om detcivila samhällets roll i EU:s nya strategi för västra Balkanområ-
det. Syftet är att fastställa på vilket sätt det civila samhället
kan bidra till att genomföra Thessalonikiagendan i de olikaländerna i området och i EU (
1).
1.2. I sammanhanget hänvisas till kommissionens medde-
lande av den 21 maj 2003 med titeln Västra Balkan och deneuropeiska integrationen (
2), och här framhålls också EESK:s
oavlåtliga strävan till stöd för inrättandet och uppbyggnaden
av sammanslutningar och representativa organ för det civilasamhället och icke-statliga organisationer som nyckelfaktorerför utvecklingen av demokratin (
3) på regional, nationell och
europeisk nivå.
2. Inledning
2.1. Det organiserade civila samhällets roll inom den nya
strategin för västra Balkanområdet är att säkerställa att konkre-
(1) Länderna i västra Balkanområdet är: Albanien, Bosnien och
Hercegovina, Kroatien, f.d. jugoslaviska republiken Makedonien,Serbien och Montenegro. I området ingår även Kosovo-regionen.
(
2) Meddelande från kommissionen till rådet och Europaparlamentet
– KOM(2003) 285 slutlig.
(3) Vad gäller Central- och Sydosteuropa, se EESK:s yttrande ”Utvidg-
ningens ekonomiska och sociala konsekvenser för kandidatländer-na”, EUT C 85, 8.4.2003, s. 65 och EESK:s yttrande ”Att främjamedverkan av det civila samhällets organisationer i sydöstraEuropa – tidigare erfarenheter och framtida utmaningar” CESE
162/2003, EUT C 208, 3.9.2003, s. 82.ta och viktiga mål om sociala framsteg för Balkanområdet och
för hela EU förverkligas i samband med de fem ländernas
komplicerade och inrutade väg mot sammanhållning och
integration i EU (4).
2.2. I Thessalonikiagendan (5) anges de viktigaste områdena
där regeringarna måste sätta in särskilda insatser: stöd till
uppbyggnaden av demokratiska institutioner, den ekonomiska
utvecklingen, kampen mot organiserad brottslighet och kor-ruption, regional integration och politiskt samarbete, såvälinom regionen som gentemot EU.
2.3. I Europeiska kommissionens förslag, som lades fram
och ratificerades vid toppmötet i Thessaloniki (
6), redogörs för
strategin för att stärka associerings- och stabiliseringsprocessenoch för vägen mot föranslutningsavtalen med Balkanländerna
via mekanismer som visat sig verkningsfulla i de övriga
kandidatländerna. Den politiska nyheten från Thessalonikibestår i att man stärker samarbetsprogrammet genom att
upprätta partnerskap för den europeiska integrationen (
7).
(4) Vad beträffar begreppet sociala framsteg i Köpenhamnsdeklaratio-
nen, se åtagande nr 1-4. C. Turi, ”Comunità internazionale esviluppo sociale: tendenze recenti”; (Det intenationella samhälletoch den sociala utvecklingen: nya tendenser). i ”La Comunitàinternazionale” (Det internationella samhället), kvartalsutgåva
från SIOI (Società italiana per l’organizzazione internazionale)
(Italienska förbundet för internationell organisation), vol. LVI,nr 1, 2001, s. 53-74, Editoriale scientifica, Neapel, 2001.
(
5) Thessalonikiagendan för västra Balkan: i riktning mot en europeisk
integration., rådet (allmänna frågor och yttre förbindelser), 16 juni2003.
(
6) Förklaringen från toppmötet EU/Västra Balkan i Thessaloniki, GD
Yttre förbindelser, 21 juni 2003.
(7) Man kan konstatera att stödpolitiken för Balkan fokuseras på
sammanhållningsmålen och går längre än strategin för återupp-byggnad, vilket anges i dokumentet från det grekiska ordförande-skapet, Arbetsdokument: Det grekiska ordförandeskapets priorite-
ringar för västra Balkan, januari 2003.
30.3.2004 SV C 80/159 Europeiska unionens officiella tidning
2.4. Inom denna nya ram för kontakter och samarbete
mellan EU och västra Balkan har också det organiserade civila
samhället en roll:
— Modernisering av lagar och institutioner till förmån för
deltagardemokratin, den sociala och civila dialogen och
bättre styresformer.
— Stabilisering och upprättande av sunda och moderna
socioekonomiska och produktionsmässiga förhållanden.
— Skapande av nya sociokulturella perspektiv, spridning
och befästande av en fullt genomförd rättsordning,
befrämjande av samlevnaden medborgarna emellan ochden interkulturella dialogen, den politiska pluralismen
och insikten att Europa också består av Balkanländerna.
2.5. Thessalonikiagendan visar att EU har tagit lärdom av
erfarenheterna från länderna i Central- och Östeuropa ochtänker dra nytta av några av dessa viktiga kunskaper. Stora
framsteg kan göras vad gäller att införa demokratiska system
och marknadsekonomi, men en demokratisk styresform är isig ingen garant för demokratin. För detta behövs i stället ett
komplext nätverk av institutioner och formella och informella
förfaranden. Många demokratiska institutioner i de länder somdet handlar om här är alltjämt i sin linda och ger uttryck förtendenser som kan anses antidemokratiska, t.ex. centralisering
av information och beslutsprocesser. Allt detta accentuerar
vikten av samarbete för att bygga upp demokratin, ökamedvetenheten om de sociala problemen och genomföra
sociala och ekonomiska initiativ i de lokala samhällena (
1).
2.6. Härmed vill vi säga att vi inte bara ämnar koncentrera
oss på kritiska faktorer och risker som kan leda till pessimismoch defaitism. Vi vill i stället kritiskt granska de möjligheter
som står till buds och de starka sidor som måste lyftas fram
för att stärka det organiserade civilsamhällets roll i västraBalkanområdet.
2.7. Närmare bestämt har EESK på grundval av resultaten
från Phare-projektet 2002/2003, ”Att främja den sociala
dialogens kultur och praktik och delaktighet för det civilasamhället och anknutna nätverk i sydöstra Europa,” somsponsrats av Europeiska yrkesutbildningsstiftelsen, upprättat
en resultattavla över ”möjligheter, begränsningar och framtids-
utsikter” i den sociala dialogen i länderna i Sydosteuropa. Dettaprojekt visar framför allt att en direkt dialog och ömsesidig
(1) La realtà della cooperazione (Villkoren för samarbete), 1997/
1998. L’aiuto allo sviluppo nel rapporto annuale delle ONGinternazionali. (Utvecklingsstöd i årsrapporten från de internatio-nella icke-statliga organisationerna) Avsnittet om västerlandetsstöd till de f.d. kommunistiska länderna i Central- och Östeuropa,s. 212–220. Utgivet av Movimondo e Manitese, Rosemberg e
Sellier, Turin, 1998.förståelse utgör den nödvändiga grunden för realistiska insats-
strategier som tar hänsyn till de olika aktörernas verkliga
behov (2).
2.8. När det gäller situationen i sydöstra Europa uppstår två
för EU mycket viktiga frågor: Hur skall man fastställa enhetliga
referensramar för uppbyggnaden av välfärdsstaten och styres-
formerna på grundval av gemensamma värden i Europasländer? Hur skall man främja principer och värden som befästsi Europa i samband med den utmaning som utvidgningen
innebär och de risker som globaliseringen medför för de
ekonomiska systemen och produktionssystemen, för arbets-marknaden och därmed för livskvaliteten i EU-länderna,
kandidatländerna och de regioner som gränsar till EU (
3)?
2.9. I dokumentet berörs inledningsvis tre makroaspekter
av det organiserade civilsamhällets roll, nämligen dess politisk-
institutionella, ekonomiska och kulturella betydelse med hän-
syn till alla dess olika komponenter, och belyses några sidorav det som kännetecknar det organiserade civila samhället i
dag i länderna i västra Balkanområdet. Längre fram behandlas
Thessalonikiagendan utifrån det civila samhällets roll. Slutligentar vi upp hur det organiserade civilsamhället skall kunna
stärkas, ur regional, nationell och europeisk synvinkel.
3. Makroaspekterna av det organiserade civila samhäl-
lets roll
3.1. Som en komplex och samtidigt heterogen enhet är
det organiserade civila samhällets roll i det aktuella skedetgrundläggande för stabiliserings- och associeringsprocessen
och för den nya Thessalonikiagendan som berör såväl länderna
i västra Balkan som i EU.
3.2. Att det organiserade civila samhället spelar en aktiv
roll är en förutsättning för att programmen för utveckling,sammanhållning och integration i EU skall få en konkretbetydelse för programmens verkliga slutanvändare, nämligen
medborgarna som är, vill vara och kommer att vilja vara
européer.
(2) Il Dossier comparativo, (Resultattavla), utförd av D. Marinkovic.
Finns att tillgå hos Europeiska yrkesubildningsstiftelsen. Vidprojektets slut godkändes slutsatser och rekommendationer avarbetsmarknadsparterna i Västeuropa den 3–5 mars 2003 iZagreb.
(
3) Det rör sig om mycket komplicerade problem, också vad gäller
EU:s ramlagstiftning. Ett av de viktigaste stegen i EU:s integrations-
process var antagandet av Stadgan om grundläggande rättigheter
i Europeiska unionen. Dokumentets betydelse ligger i dess målsätt-ning: att på ett klart och entydigt sätt befästa ”de europeiskamedborgarnas” politiska, medborgerliga, ekonomiska och socialarättigheter. En jämförande analys mellan detta dokument ochEuropeiska sociala stadgan och Europarådets stadga om socialtrygghet återfinns i ”I diritti socioeconomici dei cittadini nell’Euro-pa del XXI secolo” (De europeiska medborgarnas socioekonomiskarättigheter i det 20:e århundradet), av S. Bertozzzi, i ”La Comunitàinternazionale” (Det internationella samhället), vol. LVII, nr 2,2002, en kvartalsutgåva från SIOI (Società italiana per l’organizza-zione internazionale) (Italienska förbundet för internationell orga-
nisation), Editoriale Scientifica, Neapel, s. 233–244.
C 80/160 SV 30.3.2004 Europeiska unionens officiella tidning
3.3. Om de internationella programmen skall bli menings-
fulla för medborgarna måste engagemanget från regeringarna
och de statliga institutionerna vara genuint, medvetet och
präglat av full insyn. Utvecklingen av en deltagardemokratioch en social och ekonomisk struktur är inte bara ett teknisktutan framför allt ett politiskt problem.
3.4. Betydelsen av en aktiv roll för det organiserade civila
samhället kan sammanfattas i följande termer:
— Socio-politiskt och institutionellt, eftersom det organise-
rade civilsamhället är ett absolut villkor för uppbyggna-den av en social och civil dialog och av deltagardemokrati.
— Ekonomiskt-socialt, eftersom det organiserade civila sam-
hället är en grundläggande variabel för ekonomisk tillväxti harmoni med den mänskliga utvecklingen i lokalsamhäl-
lena.
— Socio-kulturellt, eftersom det organiserade civila samhäl-
let är en katalysator och en grogrund för nya kulturella
initiativ och andra insatser som är öppna för pluralism ialla sina sociala uttrycksformer och som ansluter sig tillEU:s principer och principerna för det internationella
samarbetet, nämligen den civila dialogen, respekten för de
mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna,strävan efter fred och ökad demokrati samt hållbar
utveckling.
3.5. Civilsamhället kommer till uttryck i alla dessa makro-
aspekter och betraktas därför som en helhet bestående avskilda komponenter. Det organiserade civila samhället skall ses
som en heterogen samling bestående av följande grupper (
1):
— Arbetstagar- och arbetsgivarorganisationer.
— Representativa organisationer för andra ekonomiska och
sociala intressen, som bransch-, företagar-, näringslivs-
och yrkesorganisationer samt organisationer inom tjäns-
tesektorn.
— Icke-statliga organisationer som samlar människor kring
gemensamma intressen, som miljö- och välgörenhets-eller solidaritetsorganisationer, konsument- och männi-
skorättsorganisationer samt kultur- och utbildnings- och
yrkesutbildningsorganisationer.
— Så kallade gräsrotsorganisationer, dvs. sådana som strider
för jämlikhets-, ungdoms-, familje- och äldrefrågor, ochalla övriga organisationer som gör det möjligt för med-
borgarna att delta i samhällslivet på lokal nivå.
— Religiösa sammanslutningar.
(1) En sammanfattning av kriterierna för organisationerna i det civila
samhället och som rekommenderats berörda myndigheter avEESK återfinns i yttrandet i EUT C 208, 3.9.2003, s. 82.Definitionerna i detta yttrande överensstämmer också med demsom antagits av Förenta nationernas utvecklingsprogram och
Europeiska yrkesutbildningsstiftelsen.3.6. Det organiserade civila samhället omfattar praktiskt
taget allt som befinner sig mellan den enskilde individen och
staten. Den sociala och kulturella identiteten hos varje enskild
del av det civila samhället är förbunden med dess verksamhet,men detta innebär ingen förenkling vad gäller faktiska rolleroch ansvar.
3.7. En bred vision av den sociala dialogen kan också
omfatta alla dessa komponenter, vilket ger den sociala dialogen
en pluralistisk och multilateral innebörd. I verkligheten ins-
kränker sig den sociala dialogen i de länder som detta yttrandebehandlar till en dialog – som för övrigt inte alltid erkänns –
mellan regeringsmyndigheter och arbetsmarknadsorganisatio-
ner, dvs. fackföreningar och arbetsgivarorganisationer.
3.8. Redan på denna nivå inom den sociala dialogen och
trepartssamrådet uppstår frågan hur oberoende arbetsmarkna-dens parter och näringslivet i själva verket är i förhållande
till regeringar och offentliga förvaltningar eller ekonomiska
intressen som är oförenliga med den sociala dialogens mål.
3.9. Inom den heterogena grupp som de fem länderna i
västra Balkanområdet utgör är det inom fackföreningarna somden sociala dialogen har sin starkaste tradition, framför alltmen inte enbart i förhållande till regeringsmyndigheter och
stora statliga bolag. Arbetsgivarorganisationerna däremot är
helt nya aktörer på den socioekonomiska arenan och företräderfrämst små och medelstora företag. Industri- och handelskam-
rarna, där sådana finns och är aktiva, fungerar som arbetsgivar-
organisationer, men sysslar främst med juridiska och institutio-nella frågor rörande verkligt oberoende, självbestämmande
och företrädande av intressen (
2). De ekonomiska och sociala
råden i västra Balkan är också en ny företeelse. De inrättadessom ett resultat av stabilitetspakten och stabiliserings- och
associeringsprocessen och ligger i linje med ILO:s riktlinjer (
3).
3.10. Vad gäller de delar av det organiserade civila samhället
som står vid sidan av arbets- och näringslivet är situationen ivästra Balkan tämligen komplicerad och svåranalyserad. Detrör sig om ett vittförgrenat civilt samhälle som är resultatet av
ett tioårigt internationellt samarbete till förmån för mänskliga
rättigheter och de mest eftersatta sociala grupperna, samtparallella tekniska insatser till stöd för det civila samhället och
lokalsamhällena (otaliga insatser för kapacitetsuppbyggnad,
ökad delaktighet, insyn, ansvarsfördelning, utbildning på om-rådet för hållbarhet etc.).
(2) D. Marinkovic, ”Social dialogue in Southeast European countries”,
Collection/texbook for Trade Union education, publicerad påInternet av Dragan Djuric, juni 2003, s. 15-18.
(
3) En resultattavla över den sociala dialogen i olika länder återfinns i
en studie som offentliggjorts av Europeiska yrkesutbildningsstiftel-
sen, Belgrad, juli 2002.
30.3.2004 SV C 80/161 Europeiska unionens officiella tidning
3.11. Denna del av det civila samhället sammanfaller till
stor del med arbetet inom de icke-statliga organisationer som
är verksamma på det lokala planet. Det skall emellertid påpekas
att dessa oberoende organisationer inte kan betraktas somresultatet av lokala sociala rörelser, och de utgår heller intefrån en lokal kapacitet som definierar de lokala behoven och
självständigt utformar lösningar på dessa behov. Många icke-
statliga organisationer fungerar som tillhandahållare av socialatjänster, men är till stor del beroende av stora internationella
bidragsgivare (de internationella finansinstituten, FN:s olika
organ och de stora internationella icke-statliga organisationer-na som är en utlöpare av dessa), och kan också skapa inbördes
konkurrens på den privata välfärdsmarknaden. Det rör sig i
själva verket om ett självuppehållande system för tillhandahål-lande av tjänster på platsen (
1).
3.12. Den verkliga utmaningen för lokalsamhällena består
alltså i att till oberoende sociala institutioner och organisatio-
ner överföra den kompetens och kapacitet på tjänsteområdet
som de icke-statliga organisationer besitter som är aktiva inomolika områden, för att på så sätt skapa och befästa ett egetoberoende organiserat civilt samhälle.
3.13. För att kortfattat beskriva den nuvarande situationen
inom det organiserade civila samhället i västra Balkanområdet
måste man gå tillbaka till den övergångsprocess som det har
genomgått: en frigörelse från kommunismen och krigetsefterdyningar. Under denna övergångsperiod tvingas man
bygga upp något som aldrig har funnits och återuppbygga det
som brutalt har raserats av krig, hat och brottslighet.
3.14. Det organiserade civila samhället är det tydligaste
exemplet på allt detta. De fem länderna måste kompensera förfrånvaron av ett oberoende civilt samhälle som är oavhängigt
av staten och de obefintliga politiska, sociala, ekonomiska
och mänskliga rättigheterna under de totalitära regimerna.Samtidigt medför den ekonomiska övergångsprocessen storasociala kostnader och frigörelsen från den etniskt präglade
nationalismen och idén om etnisk tillhörighet har knappt
inletts ute i samhället och i vardagslivet.
3.15. Sammanfattningsvis kan sägas att det för närvarande
finns fyra samverkande faktorer som i dag påverkar situationen
inom det organiserade civilsamhället i västra Balkan och
stärkandet av dess roll i den politiska och sociala demokratise-ringsprocessen i området:
— De ekonomiska och sociala aktörernas självständiga för-
måga att förnya sig och befästa sin ställning mot bakgrund
av de reformer som de olika länderna företagit i samband
med övergångsprocessen.
(1) Den senaste informationen om detta ämne återfinns i avsnittet
”Società civile” (Det civila samhället) i ”Observatoriet för Balkan”,en oberoende informationswebbplats. Särskilt hänvisas till studien”Il ruolo di ONG e società civile nell’integrazione europea” (Deicke-statliga organisationeras och det civila samhällets roll i den
europeiska integrationen) av Claudio Bazzocchi, januari 2002.— Den utveckling som är resultatet av de olika ländernas
intensiva kontakt med EU-politiken (inklusive ILO:s och
de ekonomiska och sociala rådens riktlinjer).
— De tendenser som härrör från praktiska exempel på
internationellt samarbete och från en självständig förmågaatt förnya och befästa alla de delar av civilsamhället som
inte utgörs av de sociala och ekonomiska aktörerna.
— Regeringarnas och de statliga institutionernas förmåga att
inte bara reagera på alla dessa olika krav, utan också
att konkret genomföra institutionella, ekonomiska och
sociala reformer som kan lösa problem och som uppfyllerdet lokala samhällets förväntningar.
4. Det organiserade civila samhället, demokrati, institu-
tionell utveckling
4.1. Definitionen av sociala styresformer kan avse alla
former för det civila samhällets deltagande i de beslutsprocessersom är avgörande för ett lands utveckling (
2).
4.2. Betydelsen och effekten av den sociala delaktigheten i
de politiska beslutsprocesserna beror inte bara på förekomsten
av ett organiserat civilsamhälle som är dynamiskt, tillräckligtstrukturerat och som stöttas av ett lämpligt regelverk som
reglerar befogenheter och insatsområden. De beror också på
följande faktorer:
— Graden av administrativ och politisk decentralisering på
det lokala planet.
— Att det råder fred eller snarare inte råder några konflikter.
— Att regeringar och övriga aktörer inom internationella
partnerskap respekterar mänskliga rättigheter och grund-
läggande friheter. Dessa aktörer kan inom samarbetspro-gram vara utländska eller lokala icke-statliga organisatio-
ner som verkar på uppdrag från internationella organ och
byråer.
4.3. Med denna sammanfattning vill vi fästa uppmärksam-
heten på två kritiska faktorer, som har framhållits från flera
håll. Det gäller den nuvarande situationen inom den socialadialogen och det sociala deltagandet i länderna i västra
Balkan och möjligheterna till strategiska förbättringar inför
anslutningen till gemenskapspolitiken.
(2) Definitionen är bl.a. hämtad från Human development report –
Albania 2002. Challenges of Local governance and Regionaldevelopment, utarbetad av HDPC – Human development promo-tion center i Tirana, för UNDP:s räkning – Förenta nationernasutvecklingsprogram, avdelning nr 5, ”Democratic governance
framework”, s. A1.
C 80/162 SV 30.3.2004 Europeiska unionens officiella tidning
4.4. Den första kritiska faktorn är regeringarnas och de
statliga institutionernas inställning till det organiserade civila
samhället och dess olika element. ”Detta konstaterades vara
den centrala brist som hämmade den [sociala och] civiladialogen. Det förekom mycket sällan att myndigheterna varberedda att låta det civila samhället delta i något verkligt
samråd, eller att de erkände att detta är nödvändigt. I vissa fall
krävs det bättre rättsliga grunder för det civila samhälletsorganisationer” (
1).
4.5. Det är viktigt att regeringarna och de statliga institutio-
nerna i länderna i västra Balkanområdet helt tar avstånd fråndenna attityd utifrån en ny genom EU förvärvad medvetenhet.
Det organiserade civila samhällets roll i det demokratiska livet
får inte uppfattas som om det ideologiskt stod i oppositionmot eller kunde ersätta de statliga institutionerna och förvalt-ningarna. Det skall i stället utvecklas som företrädare för
kollektiva intressen – utifrån sin bransch- eller sektorsspecifika
kompetens, eller kompetens inom ett visst insatsområde ellersin direkta kunskap om enskilda individers eller sociala
gruppers behov – till ett samverkande komplement som
fungerar via gemensamma rutiner för samråd och överlägg-ningar mellan parterna.
4.6. Det organiserade civila samhällets oberoende ställning
gentemot regeringar eller statliga organ är en viktig demokra-tisk princip, men är också ett värde som måste understödjas
både materiellt och immateriellt. Det organiserade civila sam-
hällets möjlighet att växa och existera fullt ut är förbundet meden positiv växelverkan mellan den ekonomiska politiken,skatte- och socialpolitiken på samtliga lednings- och tillämp-
ningsnivåer, samt med en öppen politisk debatt.
4.7. Den andra kritiska faktorn ligger i den ömsesidiga
misstron mellan de viktigaste företrädarna för arbetsmarkna-
den och näringslivet, eller rättare sagt mellan själva aktörerna
inom den nuvarande sociala dialogen i länderna i västraBalkan (
2).
4.8. Denna kritiska faktor är starkt förknippad med det mer
generella problemet med frånvaron av en enda välfärdsmodell
och av enhetliga riktlinjer och regler för att få till stånden social dialog. Enligt den allmänna uppfattningen och
erfarenheten är den uppenbara konsekvensen av detta att det
förekommer flera parallella politiska tolkningar och praktiskalösningar som också återfinns i de olika fraktionerna i det
organiserade civilsamhället.
4.9. Vad gäller dessa kritiska punkter har kommittén redan
uttalat sig om behovet av att i ökad utsträckning uppmärksam-ma dessa frågor, både i form av en bättre samordning av
gemenskapens riktlinjer och stöd till genomförandet och
utvecklingen av välfärdssystem som både bygger på enhetligaprinciper och tillgodoser verkliga behov i de enskilda län-
derna (
3).
(1) EESK:s yttrande, EUT C 208, 3.9.2003, s. 82.
(2) D. Marinkovic, op. cit., s. 11–18.
(3) EESK:s yttrande EGT C 85, 8.4.2000, s. 65.4.10. Vad gäller medvetenheten och den allmänna mening-
en är det viktigt att man inte bara i länderna i västra Balkan
utan också i hela EU har en offentlig debatt av hög kvalitet
som talar öppet och objektivt om övergångsprocessens socialakostnader.
4.11. Också i detta hänseende är det civila samhället en
nyckelfaktor, och särskilt de grupper som stöder rätten till
information och mediakontakter.
5. Det organiserade civila samhället, ekonomisk tillväxt
och mänsklig utveckling
5.1. Enligt den modernaste och mest vedertagna definitio-
nen är utveckling en global ekonomisk, social, kulturell ochpolitisk process, som syftar till att ständigt förbättra hela
befolkningens och alla individers välbefinnande genom ett
aktivt, fritt och omfattande deltagande i denna process och enrättvis fördelning av de fördelar som detta ger (
4).
5.2. Utveckling som en mänsklig rättighet har behov av det
civila samhället och den sociala dialogen, och bygger på atthela det organiserade civila samhället fungerar, inte bara de
delar som representerar arbetsmarknaden och näringslivet,
utan alla dess beståndsdelar. För en beskrivning av detorganiserade civilsamhällets betydelse för utvecklingen, hänvi-
sas här nedan till det som i Förenta nationernas utvecklingspro-
gram definieras som ”förutsättningen för en mänsklig utveck-ling av samhället”.
5.3. Den ekonomiska tillväxten, som är en viktig faktor för
den mänskliga utvecklingen, kan bara bidra till denna om
ökningen av den privata inkomsten är rättvis och om denekonomiska tillväxten genererar offentliga medel som investe-
ras i mänsklig utveckling, skolor, hälsovårdstjänster, grundläg-
gande tjänster och sociala tjänster. Den mänskliga utvecklingenär dessutom beroende av det ”oavlönade” arbete som utförs av
män och kvinnor i hemmet eller samhället i form av hjälpinsat-
ser eller verksamhet av kollektivt intresse eller värde för miljönoch för det kulturella arvet och naturarvet (
5).
5.4. Det organiserade civila samhället är verksamt i alla sina
delar och är en indikator på en sund socioekonomisk ochpolitisk miljö som är öppen för innovation, förändring,
företagarkreativitet och internationalisering. Det är på detta
som programmen för utveckling, sammanhållning och integra-tion mellan EU och västra Balkanområdet borde inriktas.
(4) Köpenhamnsdeklarationen – inledningen till förklaringen om
rätten till utveckling, där man bekräftar den odelbara och oberoen-de karaktären hos de enskilda aspekterna i utvecklingsprocessen.Ytterligare information finns i C. Turi, op. cit., s. 55.
(
5) Förenta nationernas utvecklingsprogram, ”10:e rapporten om
mänsklig utveckling”. Globaliseringen, Rosemberg e Sellier, 1999,
s. 61.
30.3.2004 SV C 80/163 Europeiska unionens officiella tidning
6. Det organiserade civila samhället, kulturell mångfald
och internationellt samarbete
6.1. Den enorma sociokulturella omvälvning som länderna
på Balkan utsatts för under de senaste tio åren kan knappastbeskrivas enbart som en övergång i riktning mot marknadseko-
nomi och en sociopolitisk ordning som bygger på alternativ
och fria val. Invånarna i västra Balkanområdet har drabbatshårt av
— följderna av politisk och social instabilitet,— fattigdom,— bristande rättssäkerhet och grundläggande rättigheter,— den organiserade brottslighetens brutalitet,— en kraftig demografisk obalans till följd av den dramatiska
tvångsförflyttningen av hela samhällen i samband med
konflikter, av städernas okontrollerade utbredning och
den höga arbetskraftsutvandringen,
— förbittringen i samband med den etniska tillhörigheten
eller snarare det manipulativa utnyttjandet av befolkning-arnas historisk-kulturella särdrag i form av olika språk,
religioner, traditioner och värderingar, minnen och livs-
stilar.
6.2. Den sista aspekten kan sägas handla om ett arv som
lever kvar och har förvrängts och vinklats för att passa delägsta politiska och materiella syften som kan uppnås genom
konflikt, förtryck, utbrett våld och även förvägran av ett
socialt samliv och brist på respekt för kulturell mångfald. Deinvesteringar i form av resurser och kompetens som är
nödvändiga för att reparera skadorna som allt detta förorsakat
är inte mindre viktiga än de planerade satsningarna påutveckling och ekonomisk och institutionell avreglering i
västra Balkanområdet.
6.3. Många framsteg har gjorts för att stabilisera de lokala
institutionerna och öka den ekonomiska tillväxten, om än medavsevärda skillnader mellan de olika områdena, men mycketåterstår att göra för att invånarna i Balkan skall bemötas
med respekt för sina olika kulturella värderingar och lokala
traditioner samt för att säkerställa demokratiska rättigheteroch rättssäkerhet i hela området. Det framgår med all tydlighet
att enstaka undantagsfall allvarligt kan äventyra jämvikten i
hela området.
6.4. Det handlar här om förändringar som än mindre kan
påtvingas uppifrån, utan de bör växa fram ur folkets djup och
utgöra en del av invånarnas vardagsliv. Således genomström-
mas Balkan i dag av idéer om ett nytt civilt samhällegrundat på främjande och skydd av mänskliga rättigheter ochgrundläggande friheter, på förmågan att återuppbygga dencivila dialogen och den sociala delaktigheten för att lösa lokala
problem utan att hindras av den etniska tillhörigheten. Dessa
tankegångar ligger till grund för många icke-statliga organisa-
tioners initiativ. Det kan handla om välgörenhetsorganisatio-ner, internationella frivilligorganisationer med eller utan reli-giös förankring som är engagerade i stödinsatser för lokalsam-
hället eller de lokala institutionerna, och i synnerhet för de
sämst ställda samhällsgrupperna, minderåriga och kvinnor.
6.5. Dessa icke-statliga organisationer med sina erfarenhe-
ter, kunskaper och sin direkta operativa förmåga och förmåga
till kulturell medling måste slippa provisoriska arrangemang
och isolering och få formellt erkännande för att kunna stärkalokalsamhällenas sociala och demokratiska verksamhet. Vi vill
ännu en gång påpeka vikten av adekvata politiska decentralise-
ringsprocesser (
1) för att demokratin skall kunna fungera på
gräsrotsnivå.
7. Vikten av att bygga vidare på erfarenheter från
internationellt samarbete för att främja det civilasamhället och lokalsamhällena
7.1. Thessalonikiagendan spänner över ett nyckelområde:
förhållandet mellan internationellt stöd, lokala resurser och
kulturella synsätt.
7.2. I västra Balkanområdet är det nödvändigt att återskapa
positiva kontakter mellan medborgarna och de offentliga
myndigheterna, mellan enskilda individer och lokalsamhällen,
mellan medborgarna och hemorten. Detta är en förutsättningför att man skall kunna avvara det humanitära biståndet, ta eget
ansvar och inte enbart förlita sig på utländska investeringar.
7.3. Det organiserade civila samhället spelar en central roll
på detta område.
7.4. Vid sidan av det organiserade civila samhällets svaghe-
ter och sårbarhet, som vi försökt redogöra för i kapitel 3,
finns där en styrka och goda förutsättningar som tio årsinternationellt utvecklingssamarbete med positiva resultat för
det organiserade civila samhället och lokalsamhällena i västra
Balkanområdet vittnar om (
2).
(1) Vi avser här styresformer på lokal nivå och lokala myndigheter.
(2) För närmare information se ”Guida ai Paesi dell’Europa centrale,
orientale e balcanica”. ”Annuario politico economico” (Översiktöver länderna i centrala och västra Balkanområdet. Politisk ochekonomisk årsbok), utgiven av CeSPI, Il Mulino, Bologna samtC. Bazzocchi, ”Il ruolo di ONG e società civile nell’integrazioneeuropea” (Det organiserade civila samhällets och de icke-statligaorganisationernas roll i den europeiska integrationen), webbplats:
http://auth.unimondo.org, 7.2.2002.
C 80/164 SV 30.3.2004 Europeiska unionens officiella tidning
7.5. Det handlar sammanfattningsvis om kompetens och
lyckade metoder för att stärka demokratiseringsprocesserna
underifrån. Därigenom uppnås en ekonomisk utveckling som
inriktas på befintliga lokala resurser samt tillskott av resurserutifrån för att stärka det sociala och mänskliga kapitalet i heladess mångfald.
7.6. Vi skall helt kort belysa en intressant företeelse,
nämligen byråerna för lokal demokrati för sydöstra Europa
och deras modell för att stödja den lokala demokratin.
7.7. Det finns för närvarande elva verksamma byråer av
detta slag. Organisationen föddes i Strasbourg 1993 med
Europarådets och inte minst dess kommunalkongress sam-
tycke. Alla dessa byråer samarbetar i nätverk för att stärka denregionala stabiliserings- och utvecklingsprocessen inom ramen
för stabilitetspakten. De främjar decentraliserade samarbets-
program genom att inrätta partnerskap mellan lokala myndig-heter i EU och på Balkan, icke-statliga organisationer ochandra organisationer i det civila samhället (
1).
7.8. Detta är ett av alla exempel på decentraliserat samarbe-
te, och det är naturligtvis omöjligt att redogöra för alla
internationella samarbetsprojekt på Balkan som bedrivs avorganisationer i det civila samhället. Man kan ändå slå fast att
de insatsområden som är aktuella för det organiserade civila
samhället får en allt tydligare avgränsning. Det handlar om
— stärkande av institutioner,— lokal utveckling,— fortbildning och stärkande av humankapital och socialt
kapital, med hänsyn till lika möjligheter,
— fredlig samlevnad, interkulturell dialog och främjande av
den kulturella mångfaldens positiva aspekter,
— immigration och medborgarnas rörlighet samt särskilda
åtgärder för flyktingar, deporterade och tvångsförflyttade
människor.
7.9. Detta arbete skall ske på två plan: grannsamarbete
mellan de olika länderna i området och samarbete på Europa-
nivå.
7.10. Om samarbetet mellan det civila samhället och de
lokala institutionerna får adekvat stöd och uppmuntran frånnationella och internationella institutioner kan det få en
strategisk och betydelsefull roll inom ramen för den bredare
och mer omfattande Thessalonikiagendan. Samarbetet innebär
(1) Byråerna genomför projekt med inriktning på ekonomisk utveck-
ling, europeisk integration och gränsöverskridande samarbete,stöd till lokala institutioner, humanitärt stöd och skydd avmänskliga rättigheter. För närmare information se webbplatshttp://www.idaaonline.org, där man även kan finna en rapport
om 10 års verksamhet publicerad i maj 2003.främst en pågående dialog och inrättande av mekanismer för
att få representativa organisationer i det civila samhället att
samarbeta i nätverk och där få direkt kontakt med de
socioekonomiska, politiska och kulturella problemen i de olikaområdena.
8. Det organiserade civila samhällets roll i relation till
Thessalonikiagendan
8.1. Om man vill analysera det organiserade civila samhäl-
lets roll inom den nya europeiska strategin för västra Bal-kanområdet, bör man först och främst vara medveten om att
den europeiska integrationen inte är ett problem som enbart
berör regeringar och statsapparater utan är en utmaning föralla sociala krafter.
8.2. Mot bakgrund av detta ingår särskilda insatsområden
för det civila samhällets organisationer i EU och Balkanområdet
bland de breda insatsområden som beskrivs i Thessaloniki-
agendan.
Stärkande av institutionerna
8.3. Byrån för tekniskt stöd och informationsutbyte
(TAIEX) inrättades dels för att ge tekniskt stöd i arbetet med
att anpassa nationell lagstiftning till gemenskapens rättsord-ning, dels till utbytesprogram, där tjänstemän från medlemssta-
terna bidrar med sina kunskaper inom offentlig förvaltning.
Det organiserade civila samhällets uppgift blir sedan attfölja upp konkreta resultat från detta tekniska stöd och
kunskapsutbyte och att sätta in nyskapande lokala krafter som
kan bidra positivt på de olika styresnivåerna.
Kampen mot den organiserade brottsligheten, en fullt genomförd
rättsordning och politiskt samarbete
8.4. Inom ramen för det samarbete som fastställts när
det gäller den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken,
rättsliga och inrikes frågor samt en fullt genomförd rättsstathar det organiserade civila samhället en aktiv roll att spela i
arbetet med att bygga grunden för en fullt genomförd rättsord-
ning på alla nivåer i samhällslivet. Andra uppgifter är att byggaupp medborgarnas förtroende för myndigheterna, att föra
fram konkreta krav i fråga om fri rörlighet för personer och
varor, migrationspolitik och flyktingars återvändande. Detorganiserade civila samhället kommer att kunna bedöma
framgångar och eventuella misslyckanden.
Ekonomisk utveckling
8.5. Det organiserade civila samhällets engagemang är den
enda garanten för att de makroekonomiskt inriktade insatserna
och satsningarna på infrastruktur inte följer en helt annan linje
än lokalt förankrade ekonomiska och sociala utvecklingspro-jekt som gagnar lokalsamhället och de enskilda medborgarna.
30.3.2004 SV C 80/165 Europeiska unionens officiella tidning
Tillgång till gemenskapsprogrammen
8.6. Det står helt klart att det organiserade civila samhället
har en betydelsefull roll att spela inom ramen för gemenska-
pens samarbetsinsatser på Balkan på områdena grundutbild-
ning, fortbildning, energiresurser och icke förnybara energire-surser som vatten. Vi vill dock betona att det är angeläget attman tillhandahåller tydlig information om vilka villkor som
gäller för att olika organisationer i det civila samhället och
deras partner skall kunna medverka.
Övergripande för varje åtgärdsområde
8.7. Det organiserade civila samhället har dessutom en
framträdande roll i spridningen av information och kunskap
samt för att garantera en utbredd medvetenhet om det
utvecklingssamarbete som EU och västra Balkanområdet inlettsamt om de svårigheter och möjligheter som detta medför.
9. Möjligheterna att stärka det organiserade civila sam-
hället
9.1. Det är viktigt att man på vägen mot större sammanhåll-
ning i västra Balkanområdet och integration med EU kan
övervinna de mest uppenbara hindren för att det organiseradecivila samhällets samtliga komponenter skall kunna spela en
aktiv roll. EESK har redan betonat hur viktigt det är att
öka graden av deltagande och samråd såväl när det gällerarbetsmarknadens parter och andra delar av det organiserade
civila samhället i syfte att tillförsäkra västra Balkanområdet en
verkligt konstruktiv social och civil dialog (
1). Mot bakgrund
av detta kan man urskilja följande framkomliga handlingsalter-
nativ:
— Internationella partnerskap bör utnyttjas. Därigenom
säkerställs initiativens kontinuitet med avseende på finan-
siering, resurser, kompetens, vilket står i överensstämmel-
se med de insatsprogram som fastställts i Thessaloniki-agendan. Möjligheterna att genomföra Thessalonikiagen-
dan hänger till stor del samman med mobiliseringen av
det civila samhällets organisationer som förslagsställare/aktörer när det gäller gemenskapsprogrammens projektmed regionala och europeiska partnerskap.
— Det är nödvändigt att övervinna den ideologiska misstron
och det funktionella avståndet mellan de statliga institu-tionerna, de lokala myndigheterna och det organiserade
civila samhället. Man bör satsa på kommunikation och
systematiska kontakter mellan det organiserade civilasamhällets olika komponenter, både inom varje enskilt
land och mellan länderna i ett regionalt nätverk, och
samtidigt inrikta sig på att tillämpa överenskomna model-ler för sammanhållning och sociala styresformer som
överensstämmer med europeiska målsättningar.
(1) EESK:s yttrande EUT C 208, 3.9.2003, s. 82.— Nätverkssamarbete på alla nivåer mellan europeiska orga-
nisationer och organisationer i de olika länderna på
Balkan är något som fortfarande behöver uppmuntras.
Världsbanken och IMF bör – tillsammans med EESK, andra
EU-institutioner och ILO – även arbeta för att stärka deorganisationer som företräder arbetsmarknadens parter ochdet civila samhället.
9.2. För att stärka det organiserade civila samhällets roll
lokalt föreslår vi att man inriktar sig på att uppmuntra och ge
stöd åt samarbete och systematiska kontakter mellan detorganiserade civila samhällets olika komponenter. Syftet skulle
vara det följande:
a) Att stärka arbetsmarknadens parters och näringslivets
kapacitet att ge råd och stöd genom att utveckla oberoen-
de stödformer som täcker medborgarnas och lokalsam-
hällenas behov. Detta kan ske genom kontakter ochsystematiskt samarbete med övriga delar av det organise-
rade civila samhället, såsom gräsrotsorganisationer, väl-
görenhetsorganisationer och organisationer i det civilasamhället som driver lokala utvecklingsprojekt.
b) Att betona det organiserade civila samhällets komponen-
ter andra än arbetsmarknadens parter och ekonomiska
intresseorganisationer, dvs. de komponenter som är mer
självständiga gentemot de offentliga institutionerna änjust arbetsmarknadens parter och ekonomiska intresseor-
ganisationer. Dessa komponenter är samtidigt mer sårba-
ra och utsatta för isolering och kan snabbt mista sinhandlingsförmåga. Detta kan ske genom systematiskakontakter och samråd med arbetsmarknadens parter och
ekonomiska intresseorganisationer – ett sätt att återigen
uppmärksamma medborgarnas och lokalsamhällenasverkliga behov, liksom lyckade erfarenheter och metoder.
Därigenom kan den ömsesidiga vinsten av samarbete mellan
det organiserade civila samhällets olika komponenter få storaeffekter för det organiserade civila samhällets ställning och
självständighet i stort, gentemot statliga och centraliserade
institutioner, huvudsakligen genom att
— kollektiva intressen får en starkare representation,
— respekten för medborgarnas rättigheter och deras möjlig-
het att delta i den sociala och civila dialogen, i politiken
och i solidaritetsrörelser garanteras,
— alla politiska aktörer och samhällsaktörer stärker sin
förmåga att sinsemellan samråda, förhandla och läggafram förslag.
C 80/166 SV 30.3.2004 Europeiska unionens officiella tidning
9.3. Ett annat förslag går ut på att främja tillämpningen av
europeiska modeller för sammanhållning och sociala styresfor-
mer. Därmed vill man framhäva behovet av att stödja det
organiserade civila samhällets roll genom att tillämpa ochövervaka mekanismer för meningsutbyte och samordningsåväl nationellt och regionalt som med Europeiska unionen.
10. Att bygga upp ömsesidig kunskap, dialog och aktivt
samarbete
10.1. I och med att man kan räkna med en anslutning till
EU bör målsättningarna för det organiserade civila samhälletsroll vara exakta och mätbara, så att man kan omsätta
integrationsprocessens sociala dimension i förväntade och
tydliga resultat på nationell, regional och europeisk nivå.
10.2. Målet för västra Balkanområdet är gemensamt, men
vägarna dit skiljer sig åt och varje land behöver olika lång tid
och olika lösningar. I den nya europeiska strategin för västra
Balkanområdet kan man samtidigt finna processer på lång ochmedellång sikt med institutionella anslutningsavtal som mål
och processer på medellång och kort sikt med föranslutnings-
avtal som mål, och som inriktas på flera gemenskapspolitiskareferensområden.
10.3. I detta förberedande yttrande har vi försökt att belysa
vikten av ömsesidig kunskap och medvetenhet om kulturella
skillnader och de lokala samhällssystemens särdrag, i detaktuella skedet av stabiliserings- och associeringsprocessen.
10.4. Om vi nu lämnar de allmänna kommentarerna och
går över till några praktiskt genomförbara förslag på samarbeteär det två insatsområden som är avgörande för att åtgärda
brister i fråga om information, kunskap och funktion i
kontakterna mellan det organiserade civila samhället i EU ochdess motsvarighet i västra Balkan.
10.5. Det första området, helt i linje med Thessalonikiagen-
dans förslag, avser
— utbildning och fortbildning på alla nivåer för alla nyckel-
positioner i det organiserade civila samhället: arbetsmark-
nadsparter, övriga intressegrupper och icke-statliga orga-nisationer,— utbyte av erfarenheter och goda metoder mellan organisa-
tioner i det civila samhället i EU och Balkanområdet, i
samarbete med lokala organ och institutioner,
— information till allmänheten och till särskilda aktörer.
10.6. Tack vare tidigare erfarenheter har vi idéer som
omedelbart kan omsättas i praktiken. Framför allt kan vi
framhålla att investering i mänskliga resurser skall göras påmedellång sikt och kräver en tydlig vilja att satsa på immate-
riellt kapital, vilket uttryckt med fortbildningsterminologi
motsvarar den kunskap, skicklighet och förmåga som finnshos yrkesgrupperna inom det organiserade civila samhälletoch den demokratiska utövningen (
1).
10.7. Det andra åtgärdsområdet avser den modell med
gemensamma rådgivande kommittéer som redan använts för
EU:s kandidatländer och en anpassning av funktionssätt ochtidsramar till de olika situationer som råder i nationerna ivästra Balkanområdet (
2).
10.8. Utmaningen består fortfarande i att samtidigt bedriva
ett samarbete med varje enskilt land utifrån lokala behov och
särdrag och ett regionalt samarbete som har en verkligeuropeisk dimension och strategisk relevans.
10.9. I detta sammanhang vill vi kommentera vikten av att
skapa och upprätthålla kanaler för multilateralt samråd för
företrädare för det organiserade civila samhället i EU och västra
Balkanområdet. Där kan man behandla övergripande frågorsom rör integrationen och utvidgningen, exempelvis handeloch produktionsverksamhet, transport och hållbar miljö, kon-
fliktbekämpning och internationell säkerhet, lokal utveckling
och kamp mot fattigdomen.
10.10. Det är nog så viktigt att föra in det organiserade
civila samhällets resurser i sammanträdesrummen där dessrepresentanter förutom att företräda olika samhällsintressen
även kan hävda sin specifika kompetens, sin organisatoriska
förmåga samt nyttan av multilaterala nätverk och partnerskapi samband med större samarbetsprojekt.
(1) Se ”Slutsatser och rekommendationer” i ”Dokument som godkänts
av arbetsmarknadens parter i de sydösteuropeiska länderna iZagreb den 3–5 mars 2003” (bilaga B i yttrandet EUT C 208,3.9.2003) och dokumentation som utarbetats och uppdaterats avEuropeiska yrkesutbildningsstiftelsen.
(
2) En formell hänvisning som avser Slovenien återfinns i artikel 115
i associeringsavtalet.
30.3.2004 SV C 80/167 Europeiska unionens officiella tidning
11. Slutsatser
11.1. I detta förberedande yttrande har det organiserade
civila samhället beskrivits som en avgörande resurs för att
samarbetsprogrammen och det internationella stödet verkligenskall komma alla målgrupper till godo. Möjligheten att värna
alla medborgare i EU och i angränsande länder ökar om
man förstärker organisationen och samordningen mellan detorganiserade civila samhället i EU och kandidatländerna, till
exempel genom att tillämpa modellen med gemensamma
rådgivande kommittéer. Det organiserade civila samhället ivästra Balkanområdet och i EU har en nyckelroll även när detgäller det stora hot som allmänheten i dag upplever i form av
den okontrollerade globaliseringen och som kan uppfattas
som följande generella risker:
— De euroepiska arbetsmarknadernas och de ekonomiska
och produktiva systemens sårbarhet.
— Osäkerhet i samband med de sociala trygghetssystemen.— Bristande förståelse för den europeiska traditionen av
deltagardemokrati.
— Förvanskning av målen för utveckling, som skall omfatta
mänsklig och hållbar utveckling och inte enbart ökadekonomisk tillväxt utan socialt framåtskridande.
11.2. EU kan på olika sätt bidra till västra Balkanområdets
utveckling genom föranslutningsavtal som tar hänsyn till varje
lands förutsättningar och som kan ge samtliga länder en grundför jämförelse med EU. Därmed kan man reducera risken för
att allvarliga institutionella och konjunkturella problem skulle
Bryssel den 10 december 2003.
Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs
ordförande
Roger BRIESCHkunna äventyra den process som skall föra de fem länderna
mot det europeiska målet.
11.3. Slutligen vill EESK uttrycka sina förhoppningar om
att målinriktade och välstrukturerade program kommer i gångsom ger företrädare för det organiserade civila samhället i EU
och i västra Balkanområdet möjligheter till fördjupat och
varaktigt samarbete. Dessa program bör omfatta följande:
— Uppföljning av EESK:s arbetsgruppers insatser, inklusive
en aktuell granskning av hur Thessalonikiagendan och de
partnerskap som fastställs i programmet har genomförts.
— Förslag till att inrätta gemensamma rådgivande kommit-
téer, med lämpliga tidsramar och villkor anpassade till
varje enskilt lands förhållanden, eller som strängt iakttarkommissionens och rådets anvisningar om tidsramarnaför institutionella avtal mellan de olika länderna och EU,
och i enlighet med modellen för de andra kandidatlän-
derna.
— Stöd för en europeisk strategi med målanpassade villkor
inom jordbruks-, handels-, och säkerhetspolitiken, påområdet för rättsliga referensramar och inom sektorernaför transporter och energi.
— Genomförande av ett internationellt toppmöte på temat
”Det organiserade civila samhällets roll i den nya europeis-ka strategin för västra Balkanområdet”, där huvudbeto-ningen skulle ligga på dels det organiserade civila samhäl-lets betydelse, dels prioriterade insatser. Detta tillfälle tillinternationellt meningsutbyte bör uppmärksamma deolika anslutnings- och föranslutningsprocesserna och gestort utrymme åt diskussioner om sådan viktiga frågorsom rör EU:s integration och utvidgning, till exempel densociala sammanhållningen, uppbyggnaden av demokra-tiska institutioner och en hållbar ekonomisk utveckling.