A4-0066/99

Resolution om kommissionens meddelande om förstärkning av partnerskap mellan EU och Indien (KOM(96)0275 - C4-0407/96)

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

- med beaktande av kommissionens meddelande KOM(96)0275 - C4-0407/96,

- med beaktande av rådets slutsatser av den 6 december 1996 i vilka rådet antar kommissionens rekommendationer om ett förstärkt partnerskap mellan EU och Indien,

- med beaktande av Europeiska unionens uttalande den 25 maj 1998 om Indiens kärnvapenprov ((Uttalande vid rådets (allmänna frågor) 2097:e sammanträde den 25 maj 1998.)) och Europeiska unionens uttalande den 9 juni 1998 om Indiens och Pakistans kärnvapenprov ((Uttalande vid rådets (allmänna frågor) 2104:e sammanträde den 8-9 juni 1998.)),

- med beaktande av den gemensamma ståndpunkten om Europeiska unionens bidrag till främjande av icke-spridning och förtroendeskapande i södra Asien, fastställd av rådet den 26 oktober 1998 ((EGT L 290, 29.10.1998, s. 1.)),

- med beaktande av sin resolution av den 14 juni 1995 om kommissionens meddelande om en ny Asienstrategi ((EGT C 166, 3.7.1995, s. 64.)),

- med beaktande av sin resolution av den 16 maj 1997 om kommissionens meddelande om en strategi för energisamarbete mellan Europa och Asien ((EGT C 167, 2.6.1997, s. 234.)),

- med beaktande av sin resolution av den 28 maj 1998 om unionens roll i världen: genomförandet av den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken 1997 ((EGT C 195, 22.6.1998, s. 35.)),

- med beaktande av sin resolution av den 18 juni 1998 om kärnvapenprov som utförts av Indien och Pakistan ((EGT C 210, 6.7.1998, s. 205.)),

- med beaktande av sin resolution av den 19 november 1998 om sammanslutningen för en ny dagordning för kärnvapennedrustning ((Protokollet av detta datum, del II.5.)),

- med beaktande av sin resolution av den 11 februari 1999 om religionsfrihet ((Protokollet av detta datum, del II.10 c).)),

- med beaktande av betänkandet från utskottet för utrikes-, säkerhets- och försvarsfrågor och yttrandendena från utskottet för externa ekonomiska förbindelser och utskottet för utveckling och samarbete (A4-0066/99), och av följande skäl:

A. Indien och EU:s institutioner har sedan 1962 vidmakthållit förbindelser som bygger på ett gemensamt åtagande för demokratiska värden.

B. Sedan landet blev självständigt utgör Indien ett av de få exempel på demokratiska länder i regionen.

C. Indien är en faktor av primär betydelse för stabilitet och impulser till en demokratisk utveckling på hela den asiatiska kontinenten.

D. Fortfarande lever 52 procent av befolkningen på inkomster som understiger 81$ per år, endast 69 procent av männen och 43 procent av kvinnorna kan läsa och medellivslängden är under 60 år; detta trots den politiska vilja som ådagalagts av de olika regeringarna i Indien när det gäller att utrota fattigdomen.

E. Fattigdomen är erkänt en grundläggande orsak till analfabetism och dåliga hälsoförhållanden.

F. Indien har gjort enorma ekonomiska framsteg de senaste åren. Landet har gradvis och stadigt öppnat sin marknad, och dess befolkning har kunnat dra fördel av en betydande ökning i levnadsstandard.

G. Europeiska unionen måste förstärka sin närvaro i och utveckla sina band till Asien,och särskilt på den indiska subkontinenten inte minst därför att EU har ett kritiskt strategiskt intresse av att bevara de fredliga relationerna i det av hävd ytterst spända triangelförhållandet mellan Indien, Pakistan och Kina.

H. Arbete har redan utförts inom ramen för organisationer såsom Asean och Sydostasiatiska organisationen för regionalt samarbete samt Asien-Europa-toppmötet.

I. Det är nödvändigt att förbättra kvaliteten på EU:s förbindelser med tredje land i form av partnerskap som kännetecknas av fortsatt enighet om den politiska, säkerhetsmässiga, ekonomiska och miljömässiga strategin ur internationell synvinkel.

J. Samarbetet mellan EU och Indien, som är ett av de äldsta samarbetena, har kännetecknats av ständiga framsteg, i synnerhet i form av tre avtal varav det sista, som trädde i kraft 1994, redan då påkallade åtgärder som tog hänsyn till de stora utmaningar som de undertecknande parterna nu konfronteras med.

K. Indien spelar en alltmer framträdande roll som partner till EU, inte minst genom sin roll inom G-77, inom många multilaterala och globala organ, särskilt Världshandelsorganisationen (WTO) och FN (exempelvis i fråga om klimatförändringen).

L. Utvecklingen av partnerskapet har i väsentlig grad underlättats av de kontinuerliga reformprogram som genomförts av olika indiska regeringar efter varandra samt av att de ekonomiska ramarna förblivit stabila trots finanskrisen i grannländerna.

M. Indien har inom Uruguayrundans och Världshandelsorganisationens ramar ingått åtaganden när det gäller utrikeshandel.

N. EU vill erbjuda Indien det tekniska bistånd som krävs för att kunna fortsätta genomföra omstruktureringar och reformer inom sektorerna finansiella tjänster och försäkringar, immateriell äganderätt och tull så att landet effektivt skall kunna uppfylla de förpliktelser som härflyter från Världshandelsorganisationen (WTO). Detta bistånd skall ingå som ett led i ett väl avvägt åtgärdspaket som skall utformas i samband med den kommande rundan inom WTO-förhandlingarna, vara till ömsesidig nytta för både EU och Indien och särskilt handla om jordbruket, tillträdet till marknaden och miljön.

O. Näringslivet och bankväsendet i Indien har bättre kunnat stå emot den sydostasiatiska krisen än vad andra inom området kunnat.

P. Parlamentet är djupt oroat över alla handlingar eller intermezzon som förefaller kränka minoriteternas rättigheter, vare sig det därvid handlar om minoriteter i fråga om religion, eller etnisk härstamning, och ge upphov till spänningar och våld.

Q. Parlamentet hälsar med glädje de samtal som indiska och pakistanska ledare nyligen fört.

R. Rådet och kommissionen hade under året före Indiens kärnvapenprov gjort framsteg i riktning mot ett ökat samarbete, bland annat i kontakterna mellan trojkan och Indien, i det blandade parlamentariska utskottet EU-Indien och i de särskilda arbetsgrupperna.

S. I den gemensamma presskommunikén efter trojkaministermötet mellan EU och Indien den 13 november 1998 i New Delhi hälsade EU med tillfredsställelse den förklaring som avgivits av Indiens statsminister Vajpayee vid FN:s 53 generalförsamling och som berörde nedrustning och ett fullständigt provstoppsavtal för kärnvapen (CTBT), varvid han också påmint om utvecklingen efter de indiska kärnvapenproven i maj 1998.

T. De gemensamma åtgärderna är fortfarande en sämre förbindelse i förhållande till de bilaterala förbindelser som medlemsstaterna utvecklar var och en för sig. Ett förstärkt partnerskap mellan EU och Indien vore därför verkligen önskvärt.

U. Det är därför glädjande att kommissionen publicerat en sammanställning över bilaterala åtgärder, och parlamentet hoppas att medlemsstaterna mot bakgrund av bland annat denna sammanställning kommer att förbinda sig att ge större enhetlighet åt sina insatser för Indien samt uppmanar medlemsstaterna att prioritera gemensamma program för forskning och utveckling, gemensamma projekt för tillämpad teknik (särskilt på miljöns och den förnybara energins områden) och gemensamma insatser till förmån för tekniskt kunnande och fackmannakunskap, särskilt till förmån för framväxande ekonomier som är stadda i utveckling.

V. En utökad dialog mellan indiska och europeiska expertgrupper kan underlätta behandlingen av viktiga frågor och politiska val, och därför bör en sådan dialog uppmuntras. Parlamentet anser att rubriken för budgetpost (B7-301) «Ekonomiskt samarbete med utvecklingsländer i Asien» bör ändras så att det klart och tydligt tillförsäkras en rättslig grund för att EU skall kunna bevilja anslag till denna dialog, som bland annat skall omfatta seminarier om säkerhet när detta är lämpligt.

W. Vid kommissionens delegation i New Delhi bör en press- och informationsenhet inrättas.

EU-Indien: Bilaterala relationer på det institutionella planet

1. Parlamentet anser att det föreligger avsevärda möjligheter till ett allomfattande bilateralt förhållande mellan Europeiska unionen och Indien, i beaktande av Indiens demokratiska värderingar, kulturella mångsidighet och bestämda företagaranda, vilka stöds av fria val, ett oberoende rättsväsen, fri riks- och regionalpress, aktiva icke-statliga organisationer liksom också ett medborgarsamhälle som kännetecknas av öppenhet och insyn,

2. anser därför att Indien måste bli en av Europeiska unionens och medlemsstaternas gynnade samarbetspartner, både politiskt och ekonomiskt,

3. uppmanar följaktligen unionen att inom den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken prioritera starkare politiska och ekonomiska band med Indien,

4. betonar att det stärkta partnerskapsavtalet mellan EU och Indien utgör ett av den nya generation avtal som syftar till en omdefiniering av Europeiska unionens insatser utanför unionen genom att ge dem starkare identitet och större politisk överensstämmelse,

5. konstaterar att kommissionens roll i samband med genomförandet av avtalet är av politisk och ekonomisk karaktär och att denna roll måste stödjas för att inte effekterna av EU:s insatser skall bli lidande,

6. uppmanar kommissionen att i betydande grad utöka personalstyrkan vid och anslagen för kommissionens beskickning i New Delhi,

7. uppmanar därför medlemsstaterna att göra kommissionen delaktig även i den bilaterala dialog de för med de indiska myndigheterna på plats, ett förfarandesätt som redan tillämpas av vissa nordiska länder och av Benelux-länderna,

8. uppmanar rådet och kommissionen att för den indiska regeringen föreslå att det årligen skall hållas ett toppmöte Europa-Indien,

9. medger att dialogen med de olika parlamenten i Sydasien, däribland det indiska parlamentet, utgör ett oundgängligt komplement till ett verkligt partnerskap i vilket Europaparlamentet måste ha en aktiv roll men som Europaparlamentet för närvarande saknar resurser att handha effektivt,

10. uppmanar rådet att stödja Indiens insatser för att fullfölja sin dialog med Asean och sitt arbete inom Aseans regionala forum; uppmanar dessutom rådet och kommissionen att hjälpa Indien att ansluta sig till ASEM-processen; ett deltagande av Asiens främsta demokrati med Asiens största ekonomiska potential kan endast vara till fördel för denna process,

Kärnvapenprovens följder och samarbetet inom regionen

11. erkänner att Indien står inför allvarliga säkerhetspolitiska frågeställningar, framför allt till följd av att landet gränsar till Kina, som varken har demokrati eller rättsstat och som förfogar över en betydande kärnvapenarsenal,

12. upprepar sitt fördömande av de kärnvapenprov som i maj 1998 genomfördes av Indien och därefter också av Pakistan och beklagar den allvarliga skada som dessa prov har orsakat, både när det gäller regional stabilitet och internationella ansträngningar för att förhindra spridning av kärnvapen,

13. konstaterar att proven utgör ett avsteg från Indiens tidigare politik att inte tillgripa kärnvapenalternativet och är istället övertygat om att Indien kan göra avsevärda säkerhetsvinster och ekonomiska vinster genom att omorientera sin politik mot ett beslutsfast strävande efter regional avspänning, ökat ekonomiskt och annat samarbete både på regional och internationell nivå och anslutning till den internationella icke-spridningsordningen,

14. uppmanar Indien att underteckna och ratificera det fullständiga provstoppsavtalet (CTBT) och icke-spridningsavtalet (NPT), att stödja och aktivt bidra till förhandlingarna om ett avtal i syfte att förhindra tillgången till klyvbart material (FMCT) och att förhindra att material, utrustning och teknik som kan användas för framställning av massförstörelsevapen exporteras från Indien till andra länder,

15. uppmanar Indiens regering att förbinda sig att varken framställa, vidareutveckla, prova ut eller placera ut kärnvapen om regeringen verkligen önskar att de fem kärnvapenmakterna, sådana de definierats i icke-spridningsavtalet, skall inleda meningsfulla förhandlingar i riktning mot att uppfylla sina åtaganden enligt icke-spridningsavtalet 1995 om att alla kärnvapen successivt skall avskaffas,

16. anser att den fortsatta utvecklingen av partnerskapet mellan EU och Indien kommer att bero av Indiens val när det gäller frågan om kärnvapennedrustning och att Indien förbinder sig följa icke-spridningsavtalet,

17. erkänner att det är nödvändigt både att se till att alla stater ansluter sig till de viktigaste traktaten i den internationella ickespridningsordningen och att se till att de faktiskt genomförs, anser att Indien har rätten på sin sida när landet uppmanar kärnvapenstaterna att förhandla om att helt och hållet frångå kärnvapnen och påminner om att kärnvapenstaterna i artikel VI i ickespridningsavtalet har förbundit sig att inleda förhandlingar om kärnvapennedrustning, med det slutliga målet att befria världen från kärnvapen, understryker dock att Indien och Pakistan kunde komma att undergräva vad länderna förbundit sig till om de framhärdar i sin vägran att inte gå med i icke-spridningsavtalet,

18. anser att verklig säkerhet och stabilitet i regionen inte kan uppnås med hjälp av kärnvapenavskräckning och att det är en förutsättning för säkerheten och stabiliteten att den nuvarande kapprustningen upphör och att det vidtas en rad förtroendeskapande åtgärder, också av Kina som bedriver en oroväckande politik på kärnvapenområdet, och slutligen att såväl Indien, Pakistan som Kina orubbligen går in för att bortskaffa allt kärnvapenhot som kan tänkas inom regionen och tillåter kontroll av tillämpningen av dessa åtaganden,

19. beklagar att Indien inte undertecknat Ottawa-konventionen om förbud mot truppminor,

20. erinrar om de konfliktfyllda förbindelser som Indiens centrala regering upprätthåller med Kashmir och kräver att den partiella självständighet som föreskrivs i artikel 370 i Indiens konstitution skall genomföras, och att de mänskliga rättigheterna skall respekteras i regionen,

21. välkomnar och understöder de senaste initiativen från Indiens och Pakistans premiärministrar, i synnerhet Lahore-förklaringen av den 21 februari 1999 om att bygga upp säkerhet och ömsesidigt förtroende i Sydasien samt att etablera en mångstrukturerad bilateral dialog för att ta itu med frågor som rör de både länderna, inklusive frågan om Jammu och Kashmir,

22. betonar vikten av att de två parterna fortsätter dialogen om att nedrusta, upprätthålla fred och begränsa spridningen av kärnvapen och kemiska och biologiska stridsmedel, och noterar de steg som den indiska regeringen tagit för att återuppbygga förtroende i regionen, i synnerhet löftet om att inte som första part använda kärnvapen och beslutet att delta i förhandlingarna om ett avtal i syfte att förhindra tillgången till klyvbart material (FMCT ) samt att upprättahålla strikt kontroll över exporten av kärnteknik och kärnmaterial,

23. gratulerar de indiska myndigheterna med anledning av den politik för mottagande av tibetanska flyktingar som de fört under de senaste fyrtio åren,

24. uppmuntrar Indien att fortsätta den dialog som landet inlett med Pakistan och hälsar med tillfredsställelse Indiens bemödanden om att stärka det regionala samarbetet bland medlemsstaterna i SAARC (Sydasiatiska sammanslutningen för regionalt samarbete), särskilt dessa ansträngningar till förmån för det sydasiatiska frihandelsområdet, inklusive frihandelsavtalet med Sri Lanka,

25. uppmuntrar Indiens regering att fortsätta sina strävanden att nå en fredlig och hållbar lösning på frågan om Nagaland, så att Nagabefolkningen tillförsäkras ett så stort mått av autonomi som möjligt,

26. uppmanar med kraft Indien att fördubbla sina ansträngningar för att utveckla SAARC (regionalt samarbete), SAFTA (frihandelsområdet) och SAPTA (preferenshandelsområdet),

Miljön

27. uppmanar de två parterna att samarbeta för att uppfylla de miljömål som fastställdes under Kyotokonferensen, i synnerhet de som gäller begränsning av växthusgaserna, och när det gäller projekt i syfte att bevara den biologiska mångfalden,

28. uppmanar kommissionen att se efter vad som kunde göras för att hjälpa Indien komma till rätta med luftföroreningen i städerna,

29. beklagar, vad gäller skyddet av den biologiska mångfalden och de lokala naturtillgångarna, att andra tillägnar sig indiska växter, frön och odlingsgrödor såsom Basmatiriset och produkter från Neemträden för att sedan ändra och patentsöka dem enligt de system för skydd av intellektuell egendom som länderna i norr har, utan att de lokala förvaltarna av sådana genetiska tillgångar får medverka eller ge sitt samtycke och inte heller får någon ersättning för det,

30. uppmanar Indiens regering att göra mer för att slå vakt om ursprungsbefolkningarnas rättigheter till jorden,

31. uppmanar kommissionen och Indien att fortsätta dialogen om de sociala och miljömässiga aspekterna av handeln inom ramarna för Världshandelsorganisationen och att låta parlamentet medverka vid denna dialog,

Demokrati och mänskliga rättigheter

32. uppmanar rådet att i alla sina bilaterala och multilaterala relationer ta med dialogen kring de mänskliga rättigheterna samt också låta där ingå ett samarbete med syfte att stärka Indiens ansträngningar på detta område,

33. beklagar att det, trots att Indien är en demokratisk stat med en konstitution där respekt för mänskliga rättigheter garanteras och trots landets lagar och internationella konventioner som Indien har ratificerat, förekommer oroväckande spänningar mellan olika religioner, kaster och etniska grupper, och uppmanar med kraft alla myndigheter och alla berörda parter att avstå från sådant som kan tänkas hetsa upp stämningarna eller leda till våld samt arbeta för att alla samfunds rättigheter och trosföreställningar skall respekteras fullt ut,

34. erkänner att Indien oförbehållsamt ställt upp för demokrati, men uppmuntrar landet att i ökad utsträckning verka till förmån för principerna om demokrati och tolerans bland sina medborgare,

35. konstaterar att det under de gångna åren skett en ökning av antalet övergrepp mot kristna i och kring Gujarat,

36. uppmanar Indien att göra allt för att skydda alla trosbekännares religionsutövning och deras religiösa inrättningar,

37. anser att de problem som härrör från polisvåld till stor del beror på ett institutionellt och juridiskt arv som inte anpassats till dagens förhållanden och som snarast måste reformeras,

38. uppmuntrar Indien att inrätta ett oberoende organ för kontroll av polisstyrkan och att snarast ratificera konventionen mot tortyr,

39. uppmuntrar de indiska myndigheterna att införa ett moratorium för avrättningar och uppmuntrar Indiens parlament att intensifiera ansträngningarna för att dödsstraffet slutgiltigt skall avskaffas,

40. uppmanar den indiska regeringen att underteckna stadgan för den internationella brottmålsdomstolen, som antogs av diplomatkonferensen i Rom den 18 juli 1998,

41. uppmanar rådet och kommissionen att vidta de åtgärder som krävs för att säkerställa att grundläggande sociala normer efterlevs, särskilt i fråga om kampen mot barnarbetet,

42. konstaterar att vissa delar av Indien redan kommit längre än landet i genomsnitt i fråga om läs- och skrivkunnighet, hälsa, livslängd och allmänt välstånd och yrkar på en samordnad kampanj för att utplåna fattigdomen och höja den genomsnittliga standarden på alla håll,

43. inriktar uppmärksamheten på de hundratals arbetare inom fiskenäringen, bland dem många indiska medborgare, som fortfarande sitter i olika sydöstasiatiska fängelser eftersom de har överträtt havsgränser som de inte ens visste att de fanns och uppmanar Indien att spela en ledande roll vid förhandlingarna med de berörda grannländerna så att alla de som arresterats för gränskränkningar som de inte haft någon avsikt att begå skall försättas på fri fot och för att skydda fiskeriarbetarnas rätt att utöva sin näring och få tillstånd ändringar i de respektive ländernas lagstiftning om sina havszoner i enlighet med FN:s havsrättskonvention,

44. erinrar om att rätten till utbildning är en grundläggande rättighet, erkänner att olika regeringar i Indien gjort allt mer på detta område och uppmanar med kraft de behöriga myndigheterna att se till att denna grundläggande rättighet ges prioritet så att analfabetismen en dag skall kunna utrotas helt och hållet i Indien,

45. understöder att det öppnats läroinrättningar som inrättats och leds i samråd med lokalsamhällena,

46. uppmanar kommissionen att inom ramen för existerande program eller nya program verka till förmån för att indiska studerande skall tas emot vid europeiska universitet,

47. medger att den indiska regeringen gjort betydande insatser för att minska barnarbetet, men att omständigheterna inom politiken och förvaltningen på gräsrotsnivå på många håll lett till att lagarna inte tillämpas och att problemet kvarstår i sin helhet,

48. anser att Europeiska unionen kan spela en viktig roll i kampen mot utnyttjande av barn, i synnerhet genom att hjälpa de indiska myndigheterna att införa en struktur som garanterar föräldrar en viss minimilön,

49. uppmanar med kraft Indiens regering att ta kraftigare tag för att sätta stopp för tvångsprostitutionen bland flickor från fattiga områden på landsbygden och från grannländerna, till exempel Nepal,

50. uppmanar kommissionen att ta fram etiska regler för samtliga europeiska företag som etablerar sig i sådana länder som Indien, enligt vilka producenter som frivilligt uppfyller minimikraven för anställning och löner och inte anställer barn som är yngre än den ålder då barn tidigast får sluta skolan skall kompenseras på lämpligt sätt, under oberoende inspektörers överinseende,

51. uppmärksammar varningarna om att det skapar villkor som inbjuder till katastrofer jämförbara med den olycka som drabbade Union Carbide i Bhopal, om man, som under de senaste åren, uppmuntrar till utländska kapitalinvesteringar utan att dessa åtföljs av en adekvat miljö- och arbetslagstiftning,

52. uppmanar kommissionen att göra sitt bästa för att hjälpa den indiska regeringen att komma tillrätta med såväl det praktiska som det rättsliga efterspelet till katastrofen i Bhopal som fortfarande starkt påverkar vardagslivet för ungefär 150 000 överlevande,

53. konstaterar att det sätt på vilket utvecklingsbiståndet för närvarande finansieras inte är anpassat efter de faktiska behoven i området, och föreslår att finansieringen skall ses över för att uppnå större diversifiering och ett flerårigt perspektiv, med hänsyn till lokala samhällens begränsade förmåga att använda tilldelade medel och till att deras behov ständigt förändras samt att medborgarsamhället i ökad grad bör beaktas i samband med finansieringen,

Partnerskapets övriga aspekter

54. anser att det är av väsentlig betydelse att flickor får gå i skola, eftersom det visat sig att mödra- och barnadödligheten är mindre bland kvinnor som fått utbildning,

55. godkänner kommissionens insatser för att förbättra kvinnors situation, i synnerhet genom att främja flickors möjligheter att få en utbildning och förbättra den grundläggande hälsovården, som håller på att reformeras med finansiellt stöd från kommissionen, så att de sekelgamla orättvisorna skall upphöra att vara en sorglig realitet,

56. erkänner att kvinnors ekonomiska initiativ har en mycket stor betydelse för livet i många lokalsamhällen och välkomnar den nya regeringens avsikt att göra verklighet av bestämmelsen om att 33 procent av platserna i nationella och lokala politiska församlingar skall tillfalla kvinnor,

57. erinrar om att vårdutbildning, födelsekontroll och en decentralisering av hälsovård utgör regeringsprogram av enorm betydelse för den indiska landsbygdsbefolkningen och uppmanar kommissionen att låta en större del av biståndet gå till utvecklingsarbetet,

58. noterar det arbete kommissionen utfört vad gäller kampen mot aids och uppmuntrar kommissionen att fortsätta detta arbete,

59. konstaterar att de två parterna gjort stora insatser för att åtgärda problemet vad gäller fri rörlighet för personer, men hoppas att mer skall göras för de europeiska medborgare som är i svårighet i Indien, eftersom de inte tycks ha tillgång till vare sig juridisk rådgivning eller någon fond som kan hjälpa dem att betala sina advokatkostnader om de skulle bli satta i fängelse; föreslår också att medlemsstaterna rationaliserar sina respektive konsulat genom att samla dem på en central plats under EU-flagg,

60. beklagar i detta hänseende att universitet och högteknologiföretag från Förenta staterna nära nog har monopol på att rekrytera och samarbeta med vetenskapliga och tekniska sakkunniga från Indien och uppmanar kommissionen att inom ramen för partnerskapet mellan EU och Indien främja bättre kontakter mellan universitet och högteknologiföretag inom EU och deras motsvarigheter i Indien,

61. erkänner att Indien, på grund av sitt geografiska läge mellan världens två främsta producenter av illegalt opium, Burma och Afghanistan, har blivit ett genomgångsland för narkotikahandeln; uppmanar därför EU och Indien att utnyttja sina erkända kunskaper i informationsteknik och rymdteknik för en gemensam insats i kampen mot denna illegala narkotikahandel och penningtvätt,

62. uppmanar i anslutning härtill med kraft Europeiska rymdbyrån (ESA) att föra diskussioner med ISRO (den indiska rymdforskningsorganisationen), så att dessa bägge kunde samarbeta på området tillämpad rymdteknik, bland annat med tanke på miljövården och utvecklingen av naturtillgångarna i utvecklingsländerna,

63. uppmuntrar kommissionen att utveckla den dialog som redan inletts med det indiska civila samhället, i synnerhet med företrädare för panchayats och icke-statliga organisationer; beklagar emellertid att många projekt efter önskemål från vissa medlemsstater begränsats till att endast avse ekonomiska aspekter,

64. beklagar att det trots allt som gjorts för att främja en ömsesidig förståelse och underlätta handel och investeringar fortfarande förekommer icke tullmässiga hinder som leder till svårigheter att komma in på den indiska marknaden för varor från gemenskapen, i synnerhet tekoindustrins alster,

65. godkänner kommissionens många initiativ som syftar till att utveckla nätverken för information, samarbete och utbyte mellan indiska och europeiska företag, men anser att mera bör göras för att utveckla den sociala och ekonomiska hållbarheten, och betonar behovet av att omnämna sociala målsättningar,

66. erinrar om att om sådana initiativ lyckas, kan de endast underlätta den önskade utvecklingen av det industriella och handelsmässiga samarbetet mellan Indien och EU och undanröja de svårigheter som kvarstår i textil-, antibiotika- och metallproduktsektorn,

67. välkomnar det avtal som ingåtts om ett successivt avskaffande av tullhinder,

68. betonar slutligen betydelsen av ett fortlöpande samarbete mellan de två parterna inom ramen för programmet för forskning och teknisk utveckling; uppmanar med kraft kommissionen att lägga fram en lista på prioritetsprojekt som fortfarande inte omfattas av programmet men bör göra det, särskilt inom sådana områden som informationsteknik på hög nivå, telekommunikationer, miljövård, energi, medicinsk och bioteknisk forskning, där de kunde utgöra ett komplement till redan befintliga EU-program,

69. hoppas kunna medverka i det omarbetande av det stärkta partnerskapsavtalet som planeras inom fem år efter dess ikraftträdande, liksom också att kunna medverka i varje ny form av eller mekanism för samråd mellan Indiens regering och Europeiska kommissionen,

70. uppdrar åt sin ordförande att vidarebefordra denna resolution till kommissionen, rådet, medlemsstaternas regeringar, Sydasiatiska organisationen för regionalt samarbete och Indiens regering, Indiens regering och parlament och till Sydasiatiska organisationen för regionalt samarbete.