26. förväntar sig att stödet till utbildning av mänskliga resurser rättar sig efter behoven och framtidens
tillväxtmarknader; kräver därför intensivare ansträngningar för att utröna framtida efterfrågan på tjänstersom kräver särskild kompetens och för att stödja överföring av teknik till de små och medelstora företagen.
27. understryker vikten av att stödja program med specifika åtgärder som främjar återinträde på arbets-
marknaden för arbetslösa över 40 år; dessa personer bildar en grupp som har svårigheter att anpassa sigtill ny teknik och till företagens nuvarande krav.
Industri
28. anser det vara viktigt att man framför allt i sammanhållningsländerna utvidgar forskningsinfrastruk-
turen genom att placera högre utbildning och läroanstalter så att de bättre tjänar invånarna i mindre
utvecklade regioner och gör det lättare för utbildade personer att stanna kvar i sin hembygd.
29. uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att fästa större uppmärksamhet vid program för
utnyttjande av energikällor med låg energiförbrukning och investering i förnybara energikällor för attuppnå en hållbar regional utveckling.
Konkurrenspolitik
30. påpekar på nytt att program som stöds av nationella och regionala myndigheter skall vara fullstän-
digt förenliga med Europeiska unionens konkurrenspolitik och bestämmelser, särskilt när det gäller tillämp-ningen av sådan politik och sådana bestämmelser med avseende på statligt stöd.
*
**
31. uppdrar åt talmannen att delge rådet och kommissionen parlamentets ståndpunkt.
8. Sjätte periodiska rapporten
A5-0107/1999
Europaparlamentets resolution om den sjätte periodiska rapporten om den sociala och ekonomiska
situationen i Europeiska unionens regioner (SEK(1999) 66 ödash C5-0120/1999 ödash 1999/2123(COS))
Europaparlamentet utfärdar denna resolution
Cdash med beaktande av den sjätte periodiska rapporten (SEK(1999) 66 Cdash C5-0120/1999).
Cdash med beaktande av artikel 8 i förordning (EEG) nr 2083/93 av den 20 juli 1993 om en reform av
Europeiska regionala utvecklingsfonden (1).
Cdash med beaktande av förordning (EEG) 2082/93 av den 20 juli 1993 om ändring av förordning (EG nr
4253/88 om tillämpningsföreskrifter för förordning (EEG) nr 2052/88 om samordningen av de olikastrukturfondernas verksamheter dels inbördes, dels med Europeiska investeringsbankens och andrabefintliga finasieringsorgans verksamheter (
2).
Cdash med beaktande av förordning (EG) nr 1260/1999 av den 21 juni 1999 om allmänna bestämmelser för
strukturfonderna (3).
Cdash med beaktande av gemenskapen enligt EG-fördragets artikel 2 och 3.2 har till uppgift att främja jäm-
ställdhet mellan kvinnor och män och undanröja bristande jämställdhet, samt av gemenskapens fjärdehandlingsprogram för jämställdhet mellan kvinnor och män (1996-2000) (KOM(1995) 381) och sinresolution i detta ämne av den 17 november 1995 (
4).
(1) EGT L 193, 31.7.1993, s. 34.
(2) EGT L 193, 31.7.1993, s. 20.
(3) EGT L 161, 26.6.1999, s. 1.
(4) EGT C 323, 4.12.1995, s. 167.C 304/62 SV 24.10.2000 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Tisdag 18 januari 2000
Cdash med beaktande av kommissionens första rapport om ekonomisk och social sammanhållning
(KOM(1996) 542 Cdash C4-0016/1997) och sin resolution av den 19 november 1997 i detta ämne (1).
Cdash med beaktande av utvecklingsprogrammet för det europeiska området och sin resolution av den 2 juli
1998 om den fysiska planeringen och utvecklingsprogrammet för det europeiska området (2).
Cdash med beaktande av artikel 160 i arbetsordningen.
Cdash med beaktande av betänkandet från utskottet för regionalpolitik, transport och turism, yttrandet från
fiskeriutskottet (A5-0107/1999), och av följande skäl.
A. Enligt artiklarna 2 och 158 i EG-fördraget är det ett huvudmål för Europeiska unionen att stärka den
ekonomiska och sociala sammanhållningen och att detta skall stödjas genom att det skapas en inremarknad och upprättas en ekonomisk och monetär union.
B. Strukturpolitiken har reformerats utgående från tanken på koncentration, förenkling och effektivitet
och medlemsstaterna och regionerna har fått ökat ansvar.
C. Såväl gemenskapens region-och strukturpolitik som de finansiella ramar som uppdragits för denna
politik är av en långsiktig karaktär.
D. Enligt artikel 299.2 i EG-fördraget har unionen, med beaktande av sina mål på den ekonomiska och
sociala sammanhållningens område, återigen förpliktar sig att stöda en hållbar utveckling i de ytterstarandområdena, stöda framväxten av nyskapande konkurrenskraftiga sektorer inom dessa områden,avhjälpa deras eftersläpning inom utvecklingen och kompensera den sammanlagda och bestående ver-kan av olika utvecklingshämmande faktorer som de lider av.
1. Parlamentet konstaterar med tillfredsställelse att den sjätte periodiska rapporten framlagts, en rapport
som tillsammans med den femte periodiska rapporten och den första sammanhållningsrapporten av 1996ger en omfattande och detaljerad beskrivning av den ekonomiska och sociala situationen i unionens regio-ner och av utvecklingstendenserna i dem samt erbjuder en solid grundval för utarbetandet av strukturpoli-tiska prioriteringar på unionsnivå.
2. gläder sig åt att dessa rapporter år för år blivit bättre vad gäller kvaliteten på de utvecklingsfaktorer
som beskrivs och analyseras och särskilt att där också fått ingå en analys av mjuka faktorer som är svåraatt mäta; hälsar med tillfredsställelse att tidsramarna utvidgats så att effekterna av konjunkturväxlingar kanuppvägas.
3. konstaterar att det på ett flertal ställen i rapporten hänvisats till att de statistiska parametrarna är
osäkra och bekräftar sitt intresse av fortsatta stärkta ansträngningar för att fastställa, insamla och analyserarepresentativa indikatorer, framför allt på det regionala planet och med tanke på länderna i Central-ochÖsteuropa; beklagar att växelverkan mellan enskilda faktorer inte analyserats och föreslår att det i fortsätt-ningen skall tas större hänsyn till denna aspekt, på ett sätt som motsvarar de komplicerade sammanhangenmellan orsak och verkan.
4. hälsar med tillfredsställelse att ett avgörande steg tagits vad gäller kvaliteten av analysen av regionala
data, men konstaterar samtidigt att större insikter måste vinnas på detta område; beklagar däremot att detinte gjorts några som helst särskilda analyser av öregionerna och de yttersta randområdena, som alla i olikagrad befinner sig i en särställning; anser med tanke på detta att ESDP (programmet för utveckling av deteuropeiska området) behöver genomföras för att garantera en balanserad territoriell utveckling, särskiltinom öregionerna och de yttersta randområdena inom Europeiska unionen.
5. glädjer sig över kvaliteten på hela den andra delen av den periodiska rapporten om konkurrensfak-
torer; denna del öppnar nya perspektiv som är av stort intresse med tanke på det mål som består i ettverkligt balanserat projekt för utveckling av Europeiska unionen med flera olika utvecklingscentra, ochsammanfattar på ett anmärkningsvärt sätt dimensionen centrum-periferi i Europa kring begreppet konkur-renskraft.
6. konstaterar med tillfredsställelse att kommissionen i sin sjätte rapport tagit fasta på somliga av de
rekommendationer som parlamentet framställt i sin resolution av den 29 juni 1995 (
3) om den femte peri-
odiska rapporten, särskilt rekommendationen om konkurrenskraft och utvidgning; konstaterar att de ana-lyser om inverkan av statliga stöd samt av nationell politik och gemenskapspolitik som det efterfrågat ingåri den första sammanhållningsrapporten som offentliggjordes 1996.
(1) EGT C 371, 8.12.1997, s. 89.
(2) EGT C 226, 20.7.1998, s. 42.
(3) EGT C 183, 17.7.1995, S. 33.24.10.2000 SV C 304/63 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Tisdag 18 januari 2000
7. yrkar på att ingenting av innehållet får gå förlorat i och med att sammanhållningsrapporten och den
periodiska rapporten sammanförs till en enda treårsrapport; uppmanar kommissionen att i sin nästarapport utvidga analyserna om regionernas konkurrenskraft så att de också kommer att omfatta ländernai Central-och Östeuropa; uppmanar än en gång kommissionen att vid utvärderingarna ta med behovet avatt lyfta fram den informella ekonomin och göra den till en del av näringslivet, eftersom den utgör enväsentlig faktor för den ekonomiska situationen i en region.
8. frågar sig vilka följder utvidgningen kommer att få med tanke på fördelningen av strukturfonderna,
särskilt för de yttersta randområdena; uppmanar kommissionen att i sin kommande rapport om ekono-misk och social sammanhållning reservera ett särskilt kapitel för en undersökning av vilka effekter på den
ekonomiska och sociala utvecklingen i de yttersta randområdena de åtgärder fått som antagits med tillämp-
ning av artikel 299.2 i EG-fördraget.
9. konstaterar med tillfredsställelse de framsteg som under de senaste åren gjorts av många fattiga euro-
peiska regioner, då det väsentligen handlat om sådana regioner som haft ett mycket svårt utgångsläge ochsom under den statistiska period som undersökts blivit delaktiga av de vinster den europeiska integrationenfört med sig; understryker dock att den kraftiga tillväxten av BNP per capita som konstaterats mellan 1991och 1996 (från 45 till 59 på en skala med 100 som index) också berott på att de tyska delstater som ärberättigade till bidrag enligt mål 1 knappat in på övrigas försprång och att tillväxten, frånsett dennautveckling, är mindre (från 56 till 61 på en skala med 100 som index).
10. konstaterar med tillfredsställelse att de fattigaste regionerna gjort stora framsteg de övrigas för-
språng, uttryckt i BNP per capita; är oroligt över att denna utveckling över hela Europa i huvudsak beting-ats av produktivitetsökningar, och endast i ringa grad av ökad sysselsättning; uppmanar kommissionen ochmedlemsstaterna att vid valet av utvecklingsstrategier ägna vederbörlig uppmärksamhet åt de sysselsätt-ningsskapande åtgärder som antagits.
11. inser att tendenserna till en nominell konvergens på det nationella planet ännu inte inom alla sek-
torer går hand i hand med en reell konvergens på det regionala planet; påpekar därför att skiljelinjernanumera i allt högre grad löper mellan de olika regionerna och att skillnaderna mellan de fattigaste och derikaste regionerna nu liksom förr är mycket stora; är oroligt över att ökningen av arbetslösheten drabbatolika regioner i högst olika grad; betonar den oroväckande faktorn att arbetslösheten i de 25 värst drab-bade regionerna i genomsnitt uppgår till 23,7 procent, medan den endast uppgår till 4 procent i de 25regioner där arbetslösheten är lägst; man kan konstatera att det finns ett samband mellan arbetslöshet ochlåg inkomst per capita, och arbetslösheten kan därför inte längre kopplas till omstruktureringsprocesser i
industriländerna; yrkar på att det skall tas ökad hänsyn till regionala realiteter, inklusive långa avstånd, låg
befolkningstäthet och hårt klimat och framför allt sådana regionala realiteter som ligger till grund förarbetslösheten,och kräver att de statliga, interregionala och gränsöverskridande aspekterna av den regionalasammanhållningen i framtiden skall ingå i treårsrapporterna om ekonomisk och social sammanhållning.
12. ser sig föranlåtet understryka att en undersökning av hur utvecklingen av den regionala BNP förlöpt
inom olika områden klart utvisar att det råder synnerligen komplicerade skillnader mellan de olika regio-nerna; dessa skillnader hänger samman med tre väsentliga förhållanden som alla kräver en förstärkning avden territoriella sammanhållningen inom Europa.
Cdash i den centrala delen av Europa är tillväxten fortsättningsvis mycket hög och detta innebär att de mest
dynamiska centerna i Europa stärks i högre grad än genomsnittet för gemenskapen.
Cdash vissa regioner på Grekiska halvön, i Irland samt de tyska delstaterna inom mål 1-områdena har snabbt
knappat in på det övriga Europas försprång, något som står i bjärt kontrast med den svaga tillväxteninom flertalet regioner i Grekland, största delen av Mezzogiorno (södra Italien), öarna och andra regio-
ner på Iberiska halvön.
Cdash många avlägsna regioner som inte är berättigade till bidrag enligt mål 1 uppvisar en svag tillväxt som
är avsevärt lägre än genomsnittet för Europa; detta är fallet bland annat i de skandinaviska länderna, iFrankrike och i mindre utsträckning i Förenade Kungariket och Italien.
13. erinrar om vad man kommit fram till i rapporten, nämligen att 50 procent av arbetslösheten är att
hänföra till kategorin strukturell arbetslöshet; delar kommissionens åsikt om att en bred ekonomisk bas
utgör förutsättningen för att en region skall utvecklas positivt och arbetstillfällen skapas och bevaras; vid-håller att främjandet av näringslivets konkurrenskraft och miljömässiga hållbarhet, och av infrastrukturmed anknytning till näringslivet, måste stå i centrum för strukturpolitiken.
14. påpekar med eftertryck att sysselsättningssituationen i medlemsstaternas olika regioner är så pass
särpräglad för att det är medlemsstaternas myndigheter som är bäst skickade att vidta sysselsättningsfräm-jande åtgärder; önskar att kommissionen skall behandla sitt program såsom ett komplement till den natio-nella politiken.C 304/64 SV 24.10.2000 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Tisdag 18 januari 2000
15. betonar nödvändigheten av integrerade åtgärder för bekämpning av den strukturella arbetslösheten;
hänvisar särskilt till att det behövs åtgärder för omskolning och vidareutbildning av arbetskraften.
16. påpekar den positiva effekt som de små och medelstora företagen har på sysselsättningen; påpekar
att frågan om hur företagarpotentialen på detta område kan stärkas måste ägnas ökad uppmärksamhet,och att tjänsterna för dessa företag måste vidareutvecklas; påpekar att en effektiv användning av stödenförutsätter att stödåtgärderna avpassas till de diversifierade åtgärderna till förmån för små och medelstoraföretag och stärkande av nyra företag; anser att områden med eftersläpning inom utvecklingen bör ha
möjlighet att använda ekonomiska incitament som inte snedvrider konkurrensen till att skapa likvärdiga
förutsättningar för företagen att bedriva sin verksamhet, exempelvis för att lösa problem med långaavstånd; detta kunde vara ett sätt att stöda företagsetableringar i dessa områden.
17. uppmärksammar att en okontrollerad flyttning ökar de regionala skillnaderna mellan många regio-
ner och att utflyttningsområdenas näringsliv råkar in i en nedåtgående spiral så att befintlig infrastrukturinte använts till sin fulla kapacitet.
18. betonar att kommissionen och medlemsstaterna måste inrikta de politiska strategierna på företagens
ekonomiska krav, framför allt när dessa är kopplade till skapandet av sysselsättning.
19. konstaterar med oro att vissa personer i allt högre grad blir utestängda från arbetsmarknaden och är
högre än genomsnittet, särskilt att antalet arbetslösa bland kvinnor och ungdomar; påminner medlems-staterna och kommissionen om att de enligt strukturfondsbestämmelserna är skyldiga att sörja för att allafår lika möjligheter; stöder kommissionens ansträngningar att låta den politik som inriktas på dessagrupper av personer ingå som ett led i andra områden för politiken; anser det nödvändigt att analysen avförutsättningarna för att dessa befolkningsgrupper bättre skall kunna integreras i ökad utsträckning följsupp såsom grundval för framgångsrika handlingsstrategier.
20. är mycket bekymrat över den stora bristen på balans inom områdena forskning och utveckling;
påpekar i detta sammanhang betydelse n av överföringen av teknik och kunnande för att inspirera nyska-pandet inom företagen och såsom förutsättning för att resultaten av forskning och utveckling skall omsät-tas i form av innovativa produkter; föreslår kommissionen och medlemsstaterna att de skall förbättra över-förandet av kunnande mellan regionerna för att verkningarna av framstegen inom vetenskap och teknik ihögsta möjliga grad skall kunna göra sig gällande och integrationen i produktionsprocessen främjas.
21. påpekar i detta sammanhang framför allt telekommunikationernas möjligheter; betonar att anslut-
ningarna måste byggas ut framför allt i avlägsna regioner med eftersläpning i utvecklingen.
22. anser att de ”mjuka” faktorernas inflytande på tillväxt och sysselsättning är mycket viktigt; instäm-
mer i kommissionens bedömning att strukturpolitiken ger positiva impulser till effektivitet inom de natio-nella förvaltningarna; anser i detta sammanhang att kommissionens övervakning och tillsyn har en storbetydelse.
23. påpekar än en gång den viktiga roll som de lokala och regionala myndigheterna och aktörerna samt
den frivilliga sektorn spelar för att avhjälpa regionala och sociala obalanser; välkomnar att partnerskapetinom ramen för strukturpolitiken förenats med vissa skyldigheter; betonar vikten av institutionella och
sociala nätverk för konkurrenskraften; påpekar att strukturpolitiken haft en positiv inverkan på att det
skapats en samarbetskultur.
24. uppmanar kommissionen att förbättra de rättsliga grunderna för ett samarbete mellan regioner i
medlemsstaterna och i kandidatländerna.
25. bekräftar att gemenskapens finansiella bidrag inom ramen för samfinansieringen endast långsamt
kan leda till en utjämning av de ekonomiska och sociala obalanserna; uppmanar kommissionen att noga
utvärdera medlemsstaternas ingripanden i regioner för vilka strukturfondsmedel ställts till förfogande och
att tillämpa kontrollåtgärderna strikt; uppmanar medlemsstaterna att se till om att finansiella eller politiskaingripanden i bidragsberättigade regioner stärker och stödjer målet ekonomisk och social sammanhållning.
26. påpekar att det särskilt behövs en konsolidering av budgeten såsom förutsättning för att den eko-
nomiska och monetära unionen och utvidgningen av unionen österut skall kunna genomföras med fram-gång.24.10.2000 SV C 304/65 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Tisdag 18 januari 2000
27. uppmanar de medlemsstater som ännu inte inlämnat någon tillräcklig stödområdeskarta att
omgående göra detta och ber kommissionen att mot bakgrund av resultaten av denna sjätte periodiskarapport skyndsamt göra en bedömning av handlingsprogrammen för regionerna för den nya stödperioden(2000−2006) samt göra allt för att denna stödperiod skall kunna inledas utan dröjsmål.
28. beklagar att kommissionen inte i sin sjätte rapport hänvisar till den regionala betydelse fiskesektorn
har i många av EU:s regioner, eftersom fisket är en endogen faktor för den ekonomiska och sociala utveck-lingen, och att man därför måste bibehålla en strukturpolitik som tar hänsyn till dess särdrag för att effek-tivt kunna bidra till den ekonomiska och sociala utvecklingen i unionens regioner.
29. uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till rådet och kommissionen.
9. Vitbok om modernisering av reglerna om tillämpning av de tidigare artik-
larna 85 och 86 i EG-fördraget
A5-0069/1999
Europaparlamentets resolution om kommissionens vitbok om modernisering av reglerna om till-
lämpning av artiklarna 85 och 86 i EG-fördraget (KOM(1999) 101 ödash C5-0105/1999 ödash 1999/
2108(COS))
Europaparlamentet utfärdar denna resolution
Cdash med beaktande av kommissionens vitbok om modernisering av reglerna om tillämpning av artiklarna
85 och 86 (1) i EG-fördraget (KOM(1999) 101 Cdash C5-0105/1999).
Cdash med beaktande av sin resolution av den 18 juli 1997 om grönboken om vertikala begränsningar i
EG:s konkurrenspolitik (2).
Cdash med beaktande av sin resolution av den 9 februari 1999 om 27:e rapporten om konkurrens-
politiken (3).
Cdash med beaktande av sitt yttrande av den 15 april 1999 om förslaget till rådets förordning om ändring av
förordning nr 19/65/EEG om tillämpning av fördragets artikel 85.3 på vissa grupper av avtal ochsamordnade förfaranden och om förslaget till rådets förordning om ändring av rådets förordning nr17, första förordningen om tillämpning av fördragets artiklar 85 och 86 (
4).
Cdash med beaktande av resultaten av en utfrågning på det här temat i utskottet för ekonomi och valuta-
frågor den 22 september 1999.
Cdash med beaktande av artikel 160 i arbetsordningen.Cdash med beaktande av betänkandet från utskottet för ekonomi och valutafrågor (A5-0069/1999), och av
följande skäl.
A. Konkurrenspolitiken är en grundläggande del av den sociala marknadsekonomin.
B. En effektiv konkurrenspolitik främjar de europeiska företagens konkurrenskraft.C. En fungerande konkurrenspolitik ligger framförallt även i konsumenternas intresse, eftersom konkur-
rensen tvingar företagen att ständigt tillhandahålla bättre produkter och tjänster till lägre priser.
D. Den nuvarande ordningen för genomförande av konkurrensbestämmelser i Europa har förblivit nästan
oförändrad sedan den inrättades under gemenskapens första år, och detta trots att de yttre förutsätt-ningarna för konkurrenspolitiken förändrats avsevärt.
(1) Nuvarande artiklarna 81 och 82 i EG-fördraget.
(2) EGT C 286, 22.9.1997, s. 347.
(3) EGT C 150, 28.5.1999, s. 53.
(4) EGT C 219, 30.7.1999, s. 422 och 424.C 304/66 SV 24.10.2000 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Tisdag 18 januari 2000