Ändrat förslag till rådets förordning om samarbete mellan nord och syd avseende bekämpning av narkotika och narkotikaberoende (budgetrubrik B7-6210) (96/C 326/03) KOM(96) 427 slutlig - 95/0167(SYN)

(Framlagt av kommissionen i enlighet med artikel 189a.2 i Romfördraget den 6 september 1996)

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 130w i detta,

med beaktande av kommissionens förslag,

i samarbete med Europaparlamentet, och

med beaktande av följande:

Kommissionen har i sitt meddelande av den 23 juni 1994 till rådet och Europaparlamentet lagt fram sina riktlinjer för Europeiska unionens åtgärdsprogram om bekämpning av narkotika (1995-1999), särskilt på internationell nivå.

Europaparlamentet har uttalat sig om dessa riktlinjer i sitt yttrande av den 15 juni 1995 om detta meddelande.

Globalt stöd för narkotikakonventionen från 1961 ersättande äldre konventioner rörande narkotika, för protokollet till denna konvention från 1972, för konventionen från 1971 om psykotropa ämnen samt för internationella konventionen från 1988 om bekämpande av illegal handel med narkotika och psykotropa ämnen, liksom stöd för systematisk tillämpning på nationell och internationell nivå av dessa konventioner är hörnstenarna i den internationella strategin för bekämpning av narkotikamissbruk och illegal handel med droger.

Europeiska gemenskapen är part till konventionen från 1988, särskilt enligt artikel 12 i denna, och har antagit den relevanta lagstiftningen på grundval av rekommendationer från "Chemical Action Task Force" (CATF), vilken 1989 inrättades av G 7-gruppen och kommissionens ordförande, och dessa instruments globala effektivitet skulle öka om ett adekvat rättsligt ramverk och lämpliga förfaranden upprättades i andra regioner i världen.

Europeiska gemenskapen har antagit ett direktiv om tvättning av pengar, baserat på rekommendationer från "Financial Action Task Force on Money Laundering" (FATF), vilken 1989 inrättades av G 7-gruppen och kommissionens ordförande, och dessa instruments globala effektivitet skulle öka om ett adekvat rättsligt ramverk och lämpliga förfaranden upprättades i andra regioner i världen.

Den fjärde Lomékonventionen och de samarbets-, associerings- eller partnerskapsavtal som Europeiska gemenskapen slutit med utvecklingsländerna innehåller klausuler som behandlar samarbete vad gäller bekämpning av narkotikamissbruk och illegal handel med droger, kontroll av handeln med prekursorer, kemiska produkter och psykotropa ämnen samt utbyte av viktig information, inklusive åtgärder mot tvättning av pengar. Det finns ett samband mellan kampen mot narkotika och narkotikamissbruk och de mål som skall uppnås genom politiken för samarbete mellan gemenskapen och dess partner i tredje världen.

Europeiska gemenskapens medlemsstater har skrivit under den politiska deklaration och det globala åtgärdsprogram som antagits av FN:s generalförsamling vid dess sjuttonde specialsession.

Ett samarbete inom området för bekämpning av narkotika och narkotikamissbruk utgör ett viktigt bidrag till uppnåendet av målen med gemenskapens politik för utvecklingssamarbete enligt artikel 130u i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Europeiska gemenskapen skall genomföra samarbetsverksamhet vad gäller bekämpningen av narkotika och narkotikaberoende, och främst i de utvecklingsländer som på högsta nivå har demonstrerat en tydlig politisk vilja att bekämpa narkotikamissbruk. Denna vilja kan visas bland annat genom att landet ratificerar narkotikakonventionen från 1961, i dess lydelse efter 1972 års protokoll, konventionen från 1971 och konventionen från 1988.

Icke-medlemsländers politiska engagemang skall visas bland annat genom att landet genomför inhemsk lagstiftning mot tvättning av pengar.

Artikel 2

Gemenskapen skall i första hand på begäran av ett deltagarland stödja upprättandet av en "National Drug Control Master Plan" i nära samarbete med FN:s program för internationell kontroll av narkotika. Dessa planer skall dels identifiera mål, strategier och prioriteringar för narkotikabekämpningen i respektive deltagarland, dels identifiera behoven av ekonomiska och andra resurser, och skall därigenom tillhandahålla ett integrerat angreppssätt som spänner över olika discipliner och sektorer och bidrar till att gemenskapens stöd blir så effektivt som möjligt.

Det skall utarbetas en konsekvent politik som inriktas på förebyggande av narkotikaberoende och bland annat inbegriper samarbete mellan polisstyrkor, sociala tjänstesektorn, läkare och icke-statliga organisationer samt objektiv information om konsekvenserna av missbruk, särskilt riktad till unga personer.

Kommissionen skall sträva efter att utöva inflytande över internationella donatorer och finansiella institut (t.ex. IMF och Världsbanken) för att se till att deras politik inte strider mot målen med de nationella programmen för narkotikabekämpning.

Gemenskapens samarbete skall präglas av dialog som avspeglar de genuina kulturella skillnader som påverkar synen på narkotikarelaterade problem, vilken dialog är avgörande för att strategierna för narkotikabekämpning skall kunna få ett politiskt och socialt genomslag.

Artikel 3

Gemenskapen skall också, i första hand inom den strategiska ram som fastslås i de nationella planerna, stödja specifik verksamhet som kan få märkbar effekt (dvs. effektiva och påvisbara resultat inom en i förväg fastställd tidsram) på följande områden:

- Utveckling av den institutionella kapaciteten för att genomföra en "National Drug Control Master Plan".

- Gemenskapen skall, på grundval av avtal mellan Europeiska gemenskapen och enskilda "känsliga" deltagarländer om samarbete för att förhindra avledning av handel med prekursorer som används för framställning av illegala droger och psykotropa ämnen och i enlighet med rekommendationer från CATF, hjälpa partnerländerna att utveckla sina institutioner för att uppnå snabbt och effektivt genomförande av dessa avtal och främja samarbete inom och mellan regioner.

- Gemenskapen kan, på grundval av avtal mellan Europeiska gemenskapen och enskilda "känsliga" deltagarländer om samarbete avseende tvättning av pengar och inom ramen för tillgängliga medel, ge tekniskt stöd inom detta område till de länder som har gjort relevanta åtaganden, i synnerhet ratificering av Wien- och Strasbourgkonventionerna och tillämpning av rekommendationerna från FATF.

- Åtgärder för att kontrollera handel och konsumtion av legala narkotiska preparat och psykotropa ämnen.

- Analys av det lokala missbruket av illegala narkotiska preparat och psykotropa ämnen, omhändertagande, behandling och återanpassning av narkomaner, riskbegränsning och integrering av dessa åtgärder i främst den politik som bedrivs vad gäller hälsa och utbildning, utveckling, kamp mot fattigdom och social och ekonomisk uteslutning. Vid genomförandet av dessa åtgärder skall respekten för de mänskliga rättigheterna upprätthållas.

- Främjande av pilotprojekt för alternativ utveckling (definierad som den process varigenom tillverkningen av illegala droger upphör och förebyggs genom införande av särskilt utformade åtgärder för landsbygdsutveckling inom ramen för en varaktig nationell ekonomisk tillväxt - processen bör inbegripa ekonomiska och sociala åtgärder med beaktande av de faktorer som bidrar till illegal tillverkning), inklusive projekt som syftar till att bevilja särskilda handelsförmåner till alternativ produktion, särskilt till förmån för små oberoende producenter av råvaror för illegala droger i de länder som åtagit sig att bekämpa handeln med narkotika, samt direkt stöd till dessa länders åtgärder för narkotikabekämpning.

Särskild uppmärksamhet skall riktas mot

- åtgärder för bekämpning av handel med och tillverkning av heroin, kokain och farliga syntetiska droger,

- lokalbefolkningens och de socioekonomiska målgruppernas delaktighet i identifiering, planering och genomförande av åtgärder, särskilt i samband med genomförande av bekämpningsprogram, varvid särskilt skall beaktas kvinnors nyckelposition och åtgärdernas sociala och miljömässiga konsekvenser,

- stöd till de befolkningsgrupper som har beslutat sig för att upphöra med tillverkningen av droger och prekursorer genom att hjälpa dem att utveckla alternativ,

- åtgärder för att utveckla utvecklingsländernas institutionella kapacitet på nationell, lokal och regional nivå,

- principen om att gemenskapen skall stödja bara de projekt som upprätthåller respekten för mänskliga rättigheter.

Artikel 4

Förutom stater och regioner skall även lokala organ, regionala organisationer, myndigheter, traditionella eller lokala samfund, privata aktörer och företag, däribland kooperativ, icke-statliga organisationer och sammanslutningar som representerar lokalbefolkningar, kunna motta stöd och fungera som samarbetspartner.

Artikel 5

1. Stöd från gemenskapen till genomförande av de åtgärder som avses i artiklarna 2 och 3 skall inbegripa studier, teknisk hjälp, utbildning eller andra tjänster, material eller arbete, liksom revision och kontroll- och utvärderingsuppdrag.

2. Gemenskapens finansiering kan täcka såväl investeringskostnader, förutom fastighetsköp, som driftskostnader, i utländsk eller lokal valuta, enligt de behov som uppstår då åtgärderna vidtas. Med undantag för utbildningsprogram får i allmänhet driftskostnaderna täckas endast under projekts inledningsfas och vanligen i minskande grad.

3. Systematiska ansträngningar skall göras för att undersöka möjligheten till att få bidrag, främst ekonomiska, från de aktörer eller parter som är de slutliga förmånstagarna av de åtgärder som vidtas (länder, lokala samfund, företag eller andra) inom ramen för deras möjligheter och i relation till varje åtgärds art.

4. Möjligheter till samfinansiering skall undersökas, särskilt med medlemsstaterna eller multilaterala, regionala eller andra organisationer. Nödvändiga åtgärder skall vidtas för att understryka gemenskapskaraktären av det stöd som erbjuds enligt denna förordning.

5. För att förstärka kopplingen och komplementariteten mellan de åtgärder som finansieras av gemenskapen och de åtgärder som finansieras av medlemsstaterna skall kommissionen, i syfte att uppnå optimal effektivitet och med hänsyn till principen om god förvaltning och den om att undvika onödigt höga administrationsutgifter, vidta alla nödvändiga samordningsåtgärder, särskilt följande:

a) Upprättande av ett system för informationsutbyte om de åtgärder som finansieras eller vars finansiering planeras av gemenskapen och medlemsstaterna.

b) Samordning på platsen av verksamheterna via regelbundna möten och informationsutbyte mellan representanter för kommissionen och medlemsstaterna i mottagarlandet.

Artikel 6

Det finansiella stöd som ges enligt denna förordning skall inte återbetalas.

Alla åtgärder skall vidtas för att säkerställa en lämplig utvärdering, övervakning och dokumentering av stödet.

Artikel 7

1. Kommissionen skall ansvara för utvärdering, godkännande och förvaltning av de åtgärder som avses i den här förordningen enligt gällande budgetförfaranden och andra förfaranden, främst de förfaranden som avses i budgetförordningen för Europeiska gemenskapernas allmänna budget.

2. Beslut om stöd till en enskild åtgärd vars belopp enligt denna förordning överstiger 2 miljoner ecu, och varje ändring av en åtgärd som innebär en ökning med mer än 20 % av det för åtgärden ursprungligen avsatta beloppet, skall fattas enligt förfarandet i artikel 8.

3. I alla finansiella överenskommelser som sluts inom ramen för denna förordning skall det föreskrivas att kommissionen och revisionsrätten kan genomföra kontroller på platsen enligt de sedvanliga förfaranden som fastställs av kommissionen enligt gällande bestämmelser, särskilt bestämmelserna i budgetförordningen för Europeiska gemenskapernas allmänna budget.

4. I den mån åtgärderna är föremål för finansieringsavtal mellan gemenskapen och mottagarlandet skall det i dessa avtal föreskrivas att gemenskapen inte skall stå för betalning av skatter, avgifter och andra pålagor.

5. Deltagande i anbudsförfarande och tilldelning av kontrakt skall på lika villkor vara öppet för alla fysiska och juridiska personer i medlemsstaterna och mottagarländerna. Deltagandet får utsträckas till andra utvecklingsländer.

6. Produkter skall ha sitt ursprung i medlemsstaterna, mottagarlandet eller andra utvecklingsländer. Undantag får medges endast på villkor att den behöriga tjänstegrenen har gett sitt tillstånd, och särskilt i de fall när parterna annars skulle vara tvungna att bära extrakostnader eller onödigt betungande kostnader.

Artikel 8

1. Kommissionen skall biträdas av en rådgivande kommitté som är sammansatt av företrädare för medlemsstaterna och har kommissionens företrädare som ordförande, på följande sätt enligt det land eller den region åtgärderna gäller:

a) För AVS-länderna den EUF-kommitté som inrättats genom artikel 21 i det inbördes avtal 91/401/EEG om gemenskapsbiståndets finansiering och administration inom ramen för den fjärde AVS-EEG-konventionen som överenskommits den 16 juli 1990 av företrädarna för medlemsstaterna församlade i rådet.

b) För länderna i Medelhavsområdet den MED-kommitté som inrättats genom artikel 6 i rådets förordning (EEG) nr 1762/92 av den 29 juni 1992.

c) För utvecklingsländerna i Latinamerika och Asien den kommitté för utvecklingsländerna i Latinamerika och Asien som inrättas genom artikel 15 i rådets förordning (EEG) nr 443/92 av den 25 februari 1992.

2. Kommissionens företrädare skall förelägga kommittén ett förslag till åtgärder. Kommittén skall yttra sig över förslaget inom den tid som ordföranden bestämmer med hänsyn till hur brådskande frågan är, om nödvändigt genom omröstning. Yttrandet skall protokollföras och dessutom har varje medlemsstat rätt att begära att få sin uppfattning tagen till protokollet.

Kommissionen skall ta största hänsyn till det yttrande som kommittén avgett. Den skall underrätta kommittén om det sätt på vilket dess yttrande har beaktats.

Artikel 9

Efter utgången av varje budgetår skall kommissionen förelägga Europaparlamentet och rådet en årlig rapport, som innehåller en sammanfattning av de åtgärder som finansierats under budgetåret samt en utvärdering av hur denna förordning har genomförts under budgetåret.

Rapporten skall särskilt innehålla information om de aktörer med vilka kontrakt eller avtal har slutits.

Rapporten skall, i förekommande fall, även innehålla en sammanfattning av externt utförda utvärderingar av specifika åtgärder.

Artikel 10

Denna förordning träder i kraft den tredje dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.