RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPEISKA RÅDET - BÄTTRE LAGSTIFTNING 2001 (enligt punkt 9 i det protokoll om tillämpning av subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna som fogats till EG-fördraget)

INNEHÅLLSFÖRTECKNING

1 Inledning

2 Tillämpning av subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna

2.1 Subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna : Amsterdamfördragets rättsliga ram

2.2 Iakttagande av subsidiaritetsprincipen 2001

2.3 Iakttagande av proportionalitetsprincipen 2001

3 Gemenskapens lagstiftningsverksamhet 2001

3.1 Samråd

4. En lagstiftning av hög kvalitet

4.1 Redaktionell kvalitet

4.2 Omarbetning, konsolidering och kodifiering

4.3 Förenkling

5 Slutsatser

1 Inledning

I enlighet med kraven från Europeiska rådet i Edimburgh i december 1992 och de efterföljande mötena i Europeiska rådet, det interinstitutionella avtalet av den 29 oktober 1993 om genomförandet av subsidiaritetsprincipen samt artikel 9 i protokollet om subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna i Amsterdamfördraget, lägger kommissionen varje år fram en rapport om tillämpningen av artikel 5 i fördraget för Europeiska rådet, Europaparlamentet och rådet. Denna årliga rapport överlämnas även till Regionkommittén och Ekonomiska och sociala kommittén.

I rapporten 2001, som är avsedd för Europeiska rådet i Laeken den 14 och 15 december 2001, presenteras den utveckling som konstaterats under det gångna året.

Rapporten syftar till att redovisa tillämpningen av subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna på ett sakligt sätt med hjälp av vissa konkreta exempel på gemenskapens lagstiftningsverksamhet.

En mer djupgående debatt om lagstiftningsverksamheten har i år inletts inom ramen för förberedelsen av ett samrådsdokument om förenkling och förbättring av lagstiftningen som är ett resultat av slutsatserna från Europeiska rådets möte i Stockholm. [1]

[1] Meddelande från kommissionen till Europeiska rådet i Laeken (KOM(2001)726)

Inom ramen för vitboken om styrelseformerna i EU föreslås att fr.o.m. 2002 skall "den årliga rapporten om tillämpningen av Amsterdamprotokollet om subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna" inriktas på EU:s främsta politiska mål.

2 Tillämpning av subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna

2.1 Subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna : Amsterdamfördragets rättsliga ram

Subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna definieras i artikel 5 i EG-fördraget och i det protokoll om tillämpning av subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna som fogats till Amsterdamfördraget

Artikel 5

* Gemenskapen handlar inom det behörighetsområde som den tilldelats genom fördraget och för de mål som ställts upp i fördraget.

* På de områden där gemenskapen inte är ensam behörig skall den i överensstämmelse med subsidiaritetsprincipen vidta en åtgärd endast om och i den mån som målen för den planerade åtgärden inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna och därför, på grund av den planerade åtgärdens omfattning eller verkningar, bättre kan uppnås på gemenskapsnivå.

* Gemenskapen skall inte vidta någon åtgärd som går utöver vad som är nödvändigt för att uppnå målen i fördraget.

Protokollet som fogats till Amsterdamfördraget innehåller riktlinjer för tillämpningen. En gemenskapsåtgärd är berättigad när det gäller gränsöverskridande frågor, när en åtgärd på endast nationell nivå eller avsaknad av gemenskapsåtgärd skulle strida mot kraven i fördraget eller när en åtgärd som vidtas på gemenskapsnivå skulle förete uppenbara fördelar på grund av sin omfattning eller sina effekter.

Dessutom krävs enligt protokollet omfattande samråd, enkel lagstiftning och utvärdering av den ekonomiska eller administrativa effekten av åtgärderna för gemenskapen, nationella regeringar, lokala myndigheter, ekonomiska aktörer och medborgare.

2.2 Iakttagande av subsidiaritetsprincipen 2001

I protokollet om tillämpningen av subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna som fogats till Amsterdamfördraget understryks subsidiaritetsbegreppets dynamiska karaktär : å ena sidan möjliggör det att begränsa gemenskapens åtgärder, t.o.m. att avsluta dem när de inte längre är motiverade, å andra sidan möjliggör det att utvidga dem inom ramen för gemenskapens behörighet.

För att uppnå de nya mål som ställs upp i Amsterdamfördraget har gemenskapen lagt ned mycket lagstiftningsarbete inom sitt behörighetsområde för att skapa nödvändiga bestämmelser på dessa nya områden eller för att göra sin verksamhet mer effektiv.

För att skapa ett "område med frihet, säkerhet och rättvisa" inom Europeiska unionen, i enlighet med Amsterdamfördraget, och enligt slutsatserna från Europeiska rådets möte i Tammerfors den 15 till 16 oktober 1999 samt enligt resultattavlan [2] för de framsteg som gjorts, har kommissionen föreslagit särskilt viktiga lagstiftningsåtgärder på detta område [3]. De främsta initiativen syftar till att definiera en gemensam rättslig ram för inresa och vistelse för tredjelandsmedborgare som anställda eller egenföretagare [4], varaktigt bosatta tredjelandsmedborgares rättsliga ställning [5], samt inrättandet av en gemensam europeisk asylordning [6]. För att förverkliga de mål som ställs upp i fördraget när det gäller asyl och annan politik som är knuten till fri rörlighet för personer, är gemenskapsåtgärder motiverade i den mån målen för de planerade åtgärderna inte kan uppnås på ett tillfredsställande sätt av medlemsstaterna. Målen kan således, tack vare omfattningen eller effekterna av de planerade åtgärderna, bättre uppnås på gemenskapsnivå. Så är fallet med det förslag som syftar till att fastställa minimiregler för mottagande av asylsökande i medlemsstaterna. Gemensamma minimiregler inom asylpolitiken är ett viktigt instrument för att den gemensamma europeiska asylordningen skall kunna förverkligas. Idén om att en enda medlemsstat ansvarar för en asylansökan skulle uppfattas som mer rättvist av den asylsökande om alla medlemsstater hade identiska minimiregler för att ta emot asylsökande.

[2] KOM(2001) 167, 24.3.2000, KOM (2001) 628, 30.10.2001.

[3] Se till exempel KOM(2001) 388 Förslag till rådets direktiv om villkor för att medborgare i tredje land skall ha frihet att resa inom medlemsstaternas territorium under en tid av högst tre månader samt om införande av ett särskilt resetillstånd och om fastställande av villkor för inresa i syfte att förflytta sig under en tid av högst sex månader (EGT C 270E, 25.9.2001). Det bör noteras att för att förverkliga de mål som ställs upp i avdelning VI i EG-fördraget om polissamarbete och straffrättsligt samarbete, kan gemenskapen inom ramen för artikel 61 i EG-fördraget föreslå åtgärder för att förebygga och bekämpa brottslighet "enligt artikel 31, punkt e i EG-fördraget":

[4] KOM(2001) KOM (2001) 386, 11.7.2001.

[5] KOM(2001) 127, 13.3.2001.

[6] KOM(2001) 181, 3.4.2001, KOM(201) 447, 26.7.2001, KOM(2001) 510, 19.9.2001.

Dessutom kommer dessa gemensamma minimiregler att bidra till att begränsa antalet sekundära förflyttningar när det gäller asylsökande som är resultatet av de många skillnaderna i mottagningsvillkor mellan medlemsstaterna. På detta sätt kommer de att få en positiv effekt på de nationella asylsystemen.

Målen i fördraget när det gäller miljöpolitik och socialpolitik syftar till att nå samma nivå inom hela gemenskapen.

I detta syfte har kommissionen lagt fram ett förslag till EU-lagstiftning om spårbarhet och märkning av genetiskt modifierade organismer [7] på alla stadier av deras utsläppande på marknaden. Detta förslag, som syftar till att inrätta en samordnad ram för spårbarhet av dessa produkter, utgör en källa till rättssäkerhet samt en logisk och konsekvent metod som bidrar till att den inre marknaden fungerar väl.

[7] KOM(2001) 182 Förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om spårbarhet och märkning av genetiskt modifierade organismer och spårbarhet av livsmedel och foderprodukter som är framställda av genetiskt modifierade organismer och ändring av direktiv 2001/18/EG.

När det gäller socialpolitik motiveras en gemenskapsåtgärd som syftar till att nå samma hälso- och säkerhetsnivå för arbetstagarna inom gemenskapen av ett lagstiftningsförslag som inför minimibestämmelser för hälsa och säkerhet när det gäller arbetstagarnas användning av arbetsutrustning ("byggnadsställningar ") [8].

[8] Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/45/EG av den 27 juni 2001.

I Amsterdamfördraget föreskrivs även nya mål när det gäller kampen mot bedrägerier och all annan illegal verksamhet som skadar gemenskapens ekonomiska intressen (artikel 280 i fördraget).

Förslaget till direktiv om straffrättsligt skydd av gemenskapens ekonomiska intressen [9] syftar till att anpassa till EU:s regelverk vissa av bestämmelserna i konventionen om skydd av Europeiska gemenskapernas ekonomiska intressen av den 26 juli 1995 [10] som ännu inte har ratificerats av alla medlemsstater och som således ännu inte tillämpas på EU-nivå. Detta förslag syftar till en tillnärmning av medlemsstaternas materiella straffrätt när det gäller definitionen av bedrägeri, korruption och penningtvätt som skadar gemenskapens ekonomiska intressen samt straffrättsligt ansvar och tillämpliga påföljder. Syftet är att säkerställa likvärdig skyddsnivå för gemenskapens ekonomiska intressen i alla medlemsstater när det gäller materiell straffrätt.

[9] KOM(2001) 272.

[10] Konvention som upprättats på grundval av artikel K3 i EG-fördraget om skydd av Europeiska gemenskapernas ekonomiska intressen av den 26 juli 1995, EGT C 316, 27.11.1995.

När det gäller regionalpolitik har de förvaltnings- och kontrollsystem som beviljats genom strukturfonderna inrättats utan hinder för medlemsstaternas institutionella, rättsliga och ekonomiska system [11].

[11] Rådets förordning nr 438/2001 och nr 448/2001.

Medlemsstaterna ansvarar för kontrollen, och framför allt för att se till att gemenskapsmedlen används på ett riktigt och effektivt sätt samt för att följa upp oegentligheter och agera när man har konstaterat en betydande ändring som påverkar arten eller villkoren för genomförandet.

När det gäller statistik gör subsidiaritetsprincipen det möjligt att införa en gemensam nomenklatur för territoriella enheter för statistik (NUTS) för att säkerställa att jämförbar regional statistik inom gemenskapen upprättas och sprids [12]. Dessutom bör man understryka ett förslag som är avsett för statistisk sammanställning för järnvägsrapporter [13] samt inrättandet av en gemensam ram för utarbetande, överföring och utvärdering av jämförbara indikatorer för arbetskraftskostnaderna inom gemenskapen [14].

[12] KOM(2001) 83.

[13] EGT C 180E, 26.6.2001, s. 108.

[14] EGT C 304E, 30.10.2001, s. 184.

När det gäller energibesparingar har kommissionen lagt fram ett förslag till direktiv om byggnaders energiprestanda. Det har väckt debatt om subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna [15].

[15] Se del 2.3 "Iakttagande av proportionalitetsprincipen 2001".

2.3 Iakttagande av proportionalitetsprincipen 2001

Kraven på subsidiaritet och proportionalitet - eller frågor om möjlighet och omfattning - är nära knutna till varandra. I motsats till subsidiaritetsprincipen som tillämpas endast på områden med delad behörighet mellan medlemsstaterna och gemenskapen tillämpas dock proportionalitetsprincipen på alla områden för gemenskapsåtgärder. Den kräver att ingen gemenskapsåtgärd går utöver vad som är nödvändigt för att uppnå målen i fördraget (artikel 5 i EG-fördraget, tredje stycket).

Vidare hänvisar man till proportionalitetsprincipen när gemenskapen endast skall lagstifta i den mån det är nödvändigt (protokollet, punkt 6). Gemenskapsåtgärderna skall lämna så mycket utrymme som möjligt för nationella beslut och rättsordningar. När det är lämpligt och om inte annat följer av behovet av att verkställigheten sker på ett riktigt sätt, bör gemenskapsåtgärderna även förse medlemsstaterna med alternativa sätt att uppnå gemenskapens mål (protokollet, punkt 7).

Under 2001 har kommissionen på allmän nivå koncentrerat sig på frågor om gemenskapsåtgärdernas omfattning och metod inom ramen för två dokument : delrapporten till Europeiska rådet i Stockholm om en bättre och enklare lagstiftning [16] och kommissionens vitbok om styrelseformerna i EU [17]. I sin delrapport om EU:s lagstiftning lade kommissionen fram en ram för djupgående och systematisk undersökning av gemenskapens lagstiftning. I samband med frågan om effektivt beslutsfattande behandlar vitboken om styrelseformer tänkbar användning av olika politiska instrument för att uppfylla målen i fördraget [18]. Bägge initiativen skall bidra till att kommissionen är uppdaterad och insatt i frågor om omfattningen av en gemenskapsåtgärd samt har en välgrundad inställning i dessa frågor.

[16] KOM(2001) 130.

[17] KOM(2001) 428.

[18] Samråd om frågorna i vitboken pågår till våren 2002.

Under tiden har kommissionen fortsatt att belysa en undersökning och tillämpning av proportionalitetsprincipen på olika specifika områden. Tillsammans med bedömningen av subsidiaritetsprincipen har kommissionen undersökt t.ex. proportionalitetskraven när det gäller energimiljö. Dess förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om byggnaders energiprestanda [19] grundas på den avgörande karaktären av de föreslagna åtgärderna för att nå de mål som gemenskapen har ställt upp när det gäller att minska energiberoendet, dess internationella skyldigheter när det gäller att minska växthusgaser (Kyotoprotokollet), samt de främsta befintliga skillnaderna mellan medlemsstaterna och de ansträngningar som hittills har gjorts på detta område.

[19] KOM(2001) 226.

Kommissionen har funnit att varje gemenskapsinitiativ utan skyldighet för människor att agera eller att uppnå ett särskilt resultat inte skulle ha någon effekt på den betydande potentialen för energibesparingar. Det föreslagna direktivet, i ytterligare överensstämmelse med proportionalitetskraven, begränsas till att fastställa allmänna principer och mål (minimiregler, certifieringsförfaranden etc.) och utelämnar exakta detaljer om genomförande- och kontrollbestämmelser, som lämnas till medlemsstaterna att utforma.

När det gäller en föreslagen omarbetning har dock proportionalitetsprincipen åberopats med hänsyn till ett specifikt område av inremarknadslagstiftningen. Kommissionens förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om gödselmedel [20] söker säkerställa fri rörlighet för dessa produkter inom EU och specificera de kännetecken (sammansättning, märkning och förpackning) som de måste uppfylla. Förslaget riktas särskilt till stora kemiska företag som tillverkar mineraliska gödselmedel och importörer av mineraliska gödselmedel som tillverkas utanför EU. Den föreslagna gemenskapsåtgärden att omarbeta arton befintliga direktiv [21] till en enda förordning har befunnits vara motiverad på grundval av vad som krävs när det gäller tillnärmning, genomförande, styrning och efterlevnad av EG-lagstiftningen på detta område.

[20] KOM(2001) 508.

[21] Se del 4.2.

3 Gemenskapens lagstiftningsverksamhet 2001

En analys av kommissionens lagstiftningsverksamhet [22] visar, fr.o.m. 1990, en minskning av det totala antalet förslag, trots att nya mål har ställts upp i fördraget.

[22] År 2001 antog kommissionen på grundval av sitt arbetsprogram 139 lagförslag. Av det totala antalet förslag från kommissionen är ungefär 90% beroende av yttre tvång, nämligen:

>Hänvisning till>

3.1 Samråd

I gemenskapens beslutsprocess som syftar till att skapa "en allt fastare sammanslutning mellan de europeiska folken" skall alla beslut fattas "så nära medborgarna som möjligt" (artikel 1 i EG-fördraget). Subsidiaritetsprincipen bidrar till att uppfylla detta krav på demokrati i artikel 1 i EG-fördraget.

I detta avseende fastställs i artikel 9, första strecksatsen, i protokollet om tillämpning av subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna, att kommissionen bör, innan den föreslår lagstiftning och utan att det påverkar dess initiativrätt, "företa omfattande samråd" [23].

[23] Se del 2.1.

>Hänvisning till>

I vitboken om styrelseformerna i EU [24], som lanserats av kommissionen, föreslås att man i större omfattning öppnar förfarandet för utarbetandet av EU:s politik så att medborgarna och organisationerna deltar i större utsträckning.

[24] KOM(2001) 428.

Dessutom bör man notera att EG-fördraget (artikel 138 i EG-fördraget) föreskriver att varje socialpolitiskt förslag skall föregås av ett samråd med arbetsmarknadsparterna. I detta sammanhang bad man 2001 om ett yttrande från arbetsmarknadens parter om en tänkbar inriktning för en gemenskapsåtgärd när det gäller skydd av personuppgifter för arbetstagarna samt innehållet i förslaget om modernisering och förbättring av arbetsförhållandena, arbetsmiljön för egenföretagare och de risker som är knutna till asbest i arbetet.

Man bör i detta sammanhang även notera att förhandlingarna mellan arbetsmarknadsparterna om tillfälligt arbete inte har avslutats under 2001.

De samråd med berörda kretsar som kommissionen i stor omfattning inlett under 2001 har till syfte att öka öppenheten och deltagandet av det civila samhället och de ekonomiska aktörerna.

Så är fallet med Europeiskt forum för energi och transport som kommissionen bildade den 12 juli 2001. Detta forum, som består av aktörer, användare, konsumenter, fackföreningar, företrädare för miljöskydd och transportsäkerhet och företrädare för den akademiska världen, kommer att bidra genom samråd om kommissionens kommande förslag, eller senare genom att möjliggöra att man tar del av erfarenheterna av regelverket samt som observationsorgan för gemenskapspolitiken.

Bland samrådsdokumenten kan nämnas följande :

* En vitbok om styrelseformer i EU [25] genom vilken EU-institutionerna, medlemsstaterna, lokala myndigheter och det civila samhället uppmanas att lämna synpunkter på öppenhet, deltagande, redovisning, effektivitet och sammanhållning när det gäller arbetet inom EU-institutionerna.

[25] Se fotnot 16 och 22.

* Grönbok om konsumentskydd inom EU [26], som inleder ett omfattande allmänt samråd för att definiera riktlinjerna för framtiden när det gäller konsumentskyddspolitik för att begränsa de hinder för den inre marknaden som de olika nationella bestämmelserna utgör på detta område.

[26] KOM(2001) 531, 3.10.2001.

* Vitbok "Den gemensamma transportpolitiken fram till 2010 : Vägval inför framtiden" [27] som föreslår gemenskapsåtgärder för att få det europeiska transportsystemet i balans till förmån för mer miljövänliga transportsätt, för att uppmuntra en bättre intermodalitet och säkerställa ökad effektivitet och kvalitet för användarna.

[27] KOM(2001) 370, 12.9.2001.

>Hänvisning till>

4. En lagstiftning av hög kvalitet

4.1 Redaktionell kvalitet

En praktisk gemensam handledning för de personer som deltar i utformningen av rättsakter har slutförts på alla officiella språk och blivit tillgänglig på Internet (europaTEAM). I det interinstitutionella avtalet [28] ombes institutionerna att utforma rättsakterna. Handledningen ger alla som deltar i utformningen av rättsakter praktiska råd som är tillgängliga och tydliga. Samtidigt och till följd av den instruktion som ges i punkt b) om de interna organisatoriska åtgärderna :

[28] Avtal offentliggjort i EGT C 73, 17.3.1999.s.1.

"b) skall [institutionerna] organisera sina interna förfaranden så att deras juridiska avdelningar, inbegripet juristlingvisterna, i god tid för sin egen institution kan utforma förslag till hur texter kan utformas med tillämpning av dessa riktlinjer"

Kvalitetskontrollen av den rättsliga formen på utkasten till rättsakter - såväl som kontrollen av lagenligheten i sak - har förstärkts genom att Rättstjänstens juristlingvister systematiskt medverkar i det interna samrådet.

4.2 Omarbetning, konsolidering och kodifiering

Gemenskapsrättens tillgänglighet är ett viktigt politiskt mål för gemenskapen enligt slutsatserna från Europeiska rådets möte i Edimburgh i december 1992.

I vitboken om styrelseformer i EU bekräftas behovet att EU kontinuerligt måste se till att rättsakternas effektivitet och enkelhet förbättras.

Omarbetning är en lagstiftningsteknik som går i denna riktning. En mer strukturerad användning av omarbetningstekniken skulle göra lagstiftningen mer tillgänglig.

I Helsingfors i december 1999 önskade Europeiska rådet att ett interinstitutionellt avtal om mer strukturerad användning av omarbetningstekniken skulle slutas så snart som möjligt.

Kommissionen antog den 12 september 2001 ett interinstitutionellt avtal som slutits mellan de tre institutionerna om en mer strukturerad användning av omarbetningstekniken av rättsakter [29].

[29] SEC(2001) 1364.

Ökad omarbetning av rättsakter gör det möjligt att anta en enda rättsakt som samtidigt innehåller de önskade ändringarna, kodifierar dessa med de oförändrade bestämmelserna i den föregående akten och upphäver denna. Genom denna teknik undviker man sålunda en ökning av enskilda ändringsakter som ofta gör rättsakterna oöverskådliga. Den bidrar även till att göra lagstiftningen öppen och tydlig för de nya länder som ansluter sig och för deras medborgare.

Vidare har kommissionen lagt fram ett viktigt initiativ om omarbetning när det gäller gödsel :

* Den föreslagna förordningen [30] integrerar fyra direktiv med de rättsakter som ändrar dessa direktiv.

[30] KOM(2001) 508, 14.9.2001.

På jordbruksområdet har kommissionen lagt fram nio [31] förslag till omarbetning som syftar till att ändra 29 rättsakter.

[31] Kommissionens förordning (EG) nr 213/2001 av den 9 januari 2001 om tillämpningsföreskrifter för förordning (EG) nr 1255/1999 när det gäller de metoder som skall användas för analys och kvalitetsbedömning av mjölk och mjölkprodukter och om ändring av förordningarna (EG) nr 2771/1999 och nr 2799/1999. Kommissionens förordning (EG) nr 214/2001 av den 12 januari 2001 om tillämpningsföreskrifter till rådets förordning (EG) nr 1255/1999 beträffande interventionsåtgärder på marknaden för skummjölkspulver. Kommissionens förordning (EG) nr 449/2001 av den 2 mars 2001 om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EG) nr 2201/96 när det gäller stödordningen för bearbetade produkter av frukt och grönsaker. Kommissionens förordning (EG) nr 609/2001 av den 28 mars 2001 om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EG) nr 2200/96 med avseende på verksamhetsprogram, driftsfonder och ekonomiskt stöd från gemenskapen om upphävande av förordning (EG) nr 411/97. Kommissionens förordning (EG) nr 883/2001 av den 24 april 2001 om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EG) nr 1493/1999 när det gäller handeln med produkter inom vinsektorn med tredje land. Kommissionens förordning (EG) nr 884/2001 av den 24 april 2001 om tillämpningsföreskrifter för följedokument vid transport av vinprodukter och för register som skall föras inom vinsektorn. Kommissionens förordning (EG) nr 1282/2001 av den 28 juni 2001 om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EG) nr 1493/1999 om framtagning av uppgifter för produktinformation och marknadsuppföljning inom vinsektorn och om ändring av förordning (EG) nr 1623/2000. Kommissionens förordning (EG) nr 1554/2001 av den 30 juli 2001 om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EG) nr 1260/2001 med avseende på avsättning av socker som producerats i de franska utomeuropeiska departementen och utjämning av prisskillnaderna mellan detta socker och förmånsråsocker. Kommissionens förordning (EG) nr 1557/2001 av den 30 juli 2001 om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EG) nr 814/2000 om åtgärder att ge information om den gemensamma jordbrukspolitiken.

Kodifiering är en lagstiftningsteknik som gör det möjligt att åtgärda bristen på klarhet i de rättsakter som är föremål för flera väsentliga ändringar genom att ge en uppdaterad text av rättsakterna.

Kommissionen har i år lagt fram sju förslag till kodifiering som syftar till att ersätta 78 rättsakter och antagit tre för att ersätta 13 rättsakter.

Förslag till kodifiering som har lagts fram

* Direktiv om saluföring av betutsäde - KOM(2001) 177

* Direktiv om saluföring av utsäde av foderväxter - KOM(2001)193

* Direktiv om saluföring av utsäde av stråsäd - KOM(2001)196

* Direktiv om saluföring av utsädespotatis - KOM(2001)192

* Direktiv om saluföring av olje- och spånadsväxter - KOM(2001)195

* Direktiv om den gemensamma sortlistan för arter av lantbruksväxter KOM(2001)191

* Direktiv om saluföring av utsäde av köksväxter - KOM(2001)194

Förslag till kodifiering som har antagits

* Direktiv 2001/23/EG av den 12 mars 2001 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om skydd för arbetstagares rättigheter vid överlåtelse av företag, verksamheter eller delar av företag eller verksamheter

* Direktiv 2001/25/EG av den 4 april 2001 om minimikrav på utbildning för sjöfolk

* Direktiv 2001/34/EG av den 28 maj 2001 om upptagande av värdepapper till officiell notering och om uppgifter som skall offentliggöras beträffande sådana värdepapper

Konsolideringen fortsätter med stor intensitet och antalet konsoliderade rättsakter torde uppgå till 1240 i slutet av 2001, medan antalet uppgick till 1030 i slutet av 2000.

4.3 Förenkling

Gemenskapen har fortsatt sina ansträngningar när det gäller att förenkla lagstiftningen i syfte att göra den mer tillgänglig för medborgarna :

Kommissionens förordning (EG) nr 993/2001 som syftar till att rationalisera och förenkla lagstiftningen om ekonomiska tullsystem [32].

[32] Kommissionens förordning (EG) nr 993/2001 av den 4 maj 2001 om ändring av förordning (EEG) nr 2454/93 om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EEG) nr 2913/92 om inrättandet av en tullkodex för gemenskapen, EGT L 141, 28.5.2001.

Förordning (EG) nr 1557/2001, om tillnärmning av tillämpningsföreskrifter om åtgärder för att ge information om den gemensamma jordbrukspolitiken för olika produktsektorer [33].

[33] Kommissionens förordning (EG) nr 1557/2001 av den 30 juli 2001 om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EG) nr 814/2000 om åtgärder att ge information om den gemensamma jordbrukspolitiken, EGT L 205, 31.7.2001 s. 25 - 32.

Rådets förordning (EG) nr 973/2001 om tekniska bestämmelsr för bevarande av vissa fiskbestånd av långvandrande arter [34].

[34] EGT L 137, 19.5.2001, s. 1.

Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/19/EG om den generella ordningen för erkännande av yrkeskvalifikationer [35].

[35] EGT L 206, 31.7,2001, s. 1.

Förslag till direktiv om unionsmedborgares och deras familjemedlemmars rätt att fritt röra sig och uppehålla sig inom medlemsstaternas territorier [36].

[36] KOM(2001) 257, 23.5.2001.

Meddelande om genomförandet av inre marknaden för energi och naturgas, tillsammans ett antal lagstiftningsförslag som skulle medföra hävandet av en rad texter i frågan [37].

[37] KOM(2001) 125, 13.3.2001.

Förslag till förordning om den gemensamma organisationen av marknaden för får- och getkött som syftar till att ersätta ett kompensationsbidrag med ett schablonbelopp för att förenkla premiesystemet för tackor : införandet av ett fast förutsägbart belopp underlättar administrationen av premiesystemet och gör det möjligt att undvika såväl komplicerade förfaranden när det gäller prislistor som komplicerade beräkningar [38].

[38] KOM(2001) 247.

Under de senaste åren har kommissionen gjort förenkling till en av de ledande principerna för sitt arbete om reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken.

I detta sammanhang har kommissionen lagt fram en rapport om förenkling av jordbrukslagstiftningen [39] som har till syfte att lägga fram de framsteg som gjorts på detta område sedan den första rapporten om förenkling antogs i april 1999.

[39] KOM(2001) 48.

I detta syfte har kommissionen beslutat att koncentrera sig på två aspekter, nämligen följande :

* Göra jordbrukslagstiftningen tydligare, öppnare och mer tillgänglig.

* Minska den ofrånkomliga administrativa bördan som den gemensamma jordbrukspolitiken ålägger jordbrukare och andra berörda parter samt nationella myndigheter och EU-institutioner.

Kommissionen har intensifierat sina ansträngningar inom ramen för SLIM-programmet [40] (Enklare lagstiftning på den inre marknaden) : i april 2001 inleddes den femte fasen av SLIM [41].

[40] KOM(1996) 204.

[41] SEC(2001) 575

De områden som valts för den femte fasen rör

* transporter med radioaktivt avfall,

* kosmetiska produkter,

* bekämpningsmedelsrester.

5 Slutsatser

Föreliggande rapport gör det möjligt att konstatera hur gemenskapen har tillämpat subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna i sin lagstiftningsverksamhet under 2001.

Fr.o.m. 2002 kommer denna årliga rapport om tillämpningen av dessa principer, såsom föreslås i vitboken om styrelseformer i EU, beröra de väsentliga målen för EU:s politik.