[pic] | EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION |

Bryssel den 21.12.2005

KOM(2005) 673 slutlig

2005/0272 (CNS)

Förslag till

RÅDETS DIREKTIV

om övervakning och kontroll av transporter av radioaktivt avfall och använt kärnbränsle

(framlagt av kommissionen)

MOTIVERING

Förslagsmotivering

Arbetet med att omarbeta direktiv 92/3/Euratom av den 3 februari 1992 (om övervakning och kontroll av transport av radioaktivt avfall mellan medlemsstater samt till och från gemenskapen) inleddes 2001 inom ramen för den femte fasen i SLIM-initiativet ( Simpler Legislation for Internal Market ; SLIM V). Syftet var att göra direktiv 92/3 mer användarvänligt och överskådligt. Se kommissionens rapport om resultatet av den femte fasen i SLIM[1].

Ändringarna av bestämmelserna i direktiv 92/3 är motiverade av fyra olika skäl:

- Förenlighet med de senaste Euratomdirektiven : Direktiv 96/29/Euratom av den 13 maj 1996 (om fastställande av grundläggande säkerhetsnormer för skydd av arbetstagarnas och allmänhetens hälsa mot de faror som uppstår till följd av joniserande strålning)[2] och rådets direktiv 2003/122/Euratom av den 22 december 2003 (om kontroll av slutna radioaktiva strålkällor med hög aktivitet och herrelösa strålkällor), särskilt lydelsen av bestämmelserna om återtransport av slutna radioaktiva strålkällor.

- Överensstämmelse med internationella konventioner , i synnerhet med tanke på att Europeiska atomenergigemenskapen (Euratom) är i färd med att ansluta sig till IAEA:s internationella konvention om säkerheten vid hantering av använt kärnbränsle och om säkerheten vid hantering av radioaktivt avfall (nedan kallad ”den internationella konventionen”).

- Klargörande av det praktiska förfarandet och förbättring av direktivets struktur .

- Utökning av tillämpningsområdet så att det omfattar även använt bränsle. Enligt direktiv 92/3 betraktas använt bränsle för vilket det inte finns någon användning som "radioaktivt avfall", och transporter av sådana ämnen omfattas av det enhetliga kontrollförfarande som fastläggs i direktivet. Transporter av använt bränsle för upparbetning omfattas däremot inte av ett sådant förfarande. Detta leder till en inkonsekvens eftersom samma ämne kan omfattas – eller inte – av detta förfarande beroende på den avsedda användningen av ämnet.

I SLIM-rapporten erkändes ”att exemplet från den internationella konventionen om säkerheten vid hantering av använt kärnbränsle och om säkerheten vid hantering av radioaktivt avfall förefaller tala för att direktivets tillämpningsområde bör utvidgas så att det också omfattar använt kärnbränsle avsett för upparbetning”. Emellertid gjordes ingen direkt rekommendation, eftersom SLIM-gruppen ansåg att detta skulle ”gå utöver dess mandat inom ramen för SLIM V-initiativet”.

Europeiska ekonomiska och sociala kommittén gav i sitt yttrande om kommissionens förslag sitt stöd till en utökning av tillämpningsområdet så att det omfattar transport av använt bränsle avsett för upparbetning (se punkt 5 nedan).

Mot bakgrund av ovannämnda omständigheter, och eftersom det från radiologisk synpunkt inte skulle finnas någon orsak att inte tillämpa det förfarande som fastläggs i direktiv 92/3 på alla transporter av använt bränsle, bedöms det vara lämpligt att utöka direktivets tillämpningsområde i enlighet med detta resonemang. Den administrativa bördan för dessa transporter av använt bränsle – vilken skulle beröra endast medlemsstater som har ingått ett avtal om att bränslet är avsett för upparbetning – kan hållas på en mycket låg nivå.

Subsidiaritet och proportionalitet

Gemenskapen har ansvaret för att upprätta enhetliga regler inom området strålskydd i syfte att uppnå en hög nivå på arbetstagarnas och befolkningens hälsoskydd. Det är emellertid medlemsstaterna som har ansvaret för att införliva sådana regler med nationell lagstiftning och för att genomföra dem.

När man beaktar existerande krav avseende transporter mellan medlemsstater finns det ingen tvetydighet i fråga om gemenskapens och medlemsstaternas roller i nuvarande system, som fastläggs i direktiv 92/3, med förhandstillstånd och kontroller för transporter av radioaktivt avfall.

Detta förslag till direktiv ändrar inte i grunden detta system med förhandstillstånd. Uppgiften att kontrollera transporter via en särskild mekanism faller även fortsättningsvis inom medlemsstaternas ansvarsområde.

Kostnader som genomförandet av förslaget innebär för medlemsstaterna och gemenskapen

Kostnader för medlemsstaterna

De föreslagna ändringarna innebär inte att det befintliga systemet, som fastläggs i direktiv 92/3, ändras. Det faktum att förfarandet utökas till att också omfatta transporter av använt bränsle som är avsett för upparbetning bör inte medföra betydande extrakostnader för medlemsstaterna, eftersom kostnaderna lätt kan absorberas av redan existerande administrativa infrastrukturer.

Förfarandet klargörs nu i fråga om vissa viktiga aspekter (klarhet i fråga om använt bränsle, generalisering av automatiskt medgivande, språkanvändning, användarvänlig struktur för direktivets bestämmelser etc.). Därför kommer det nya direktivet att göra det möjligt att undvika förseningar i samband med transporterna, och sålunda minska den administrativa kostnaden för sådana transporter.

Kostnader för operatörerna

Utökningen av tillståndsförfarandet så att det gäller även transporter av använt bränsle avsett för upparbetning bör inte medföra ytterligare kostnader för operatörer som bedriver kärnteknisk verksamhet, eftersom transporter av detta slag på grundval av direktiv 96/29 redan omfattas av någon form av administrativt förfarande i medlemsstaterna.

Förfarandet klargörs nu i fråga om vissa viktiga aspekter (klarhet i fråga om använt bränsle, generalisering av automatiskt medgivande, språkanvändning, användarvänlig struktur för direktivets bestämmelser etc.). Därför kommer det nya direktivet att göra det möjligt att undvika förseningar i samband med transporterna, något som är fördelaktigt för de berörda operatörerna.

Kostnader för gemenskapen

Förslaget påverkar inte gemenskapens budget.

De olika skyldigheter som åligger kommissionen och som härrör från detta direktiv (i fråga om rapportering, upprättande och uppdatering av standarddokument, offentliggörande av listor över myndigheter) finns redan på grundval av direktiv 92/3.

Den rådgivande kommitté som skall inrättas enligt artikel 16 motsvarar dessutom den kommitté som redan inrättats i enlighet med artikel 19 i direktiv 92/3.

Samråd med berörda parter

Företrädarna för behöriga myndigheter med ansvar för genomförandet av direktiv 92/3 Euratom (kommitté inrättas enligt artikel 19 i direktiv 92/3) har rådfrågats om utkastet till revidering av direktivet vid ett möte som hölls den 18 oktober 2002.

Den grupp av vetenskapliga experter som nämns i artikel 31 i Euratomfördraget rådfrågades om revideringen av direktiv 92/3 vid dess möte i december 2002 och gav då sitt stöd till revideringen.

Under första halvåret 2005 fick kommissionen också informell feedback om utkastet till förslag från de nationella myndigheterna och från branschen.

Samråd med Europeiska ekonomiska och sociala kommittén (EESK)

DEN 12 NOVEMBER 2004 antogs förslaget till rådets direktiv om övervakning och kontroll av transporter av radioaktivt avfall och använt bränsle (KOM(2004) 716 slutlig). Samma dag överlämnade kommissionen förslaget till EESK för yttrande.

EESK avgav sitt yttrande den 8 juni 2005. I yttrandet uttrycktes stöd för den omarbetning av direktivet som företagits av kommissionen, och man välkomnade den generaliserade tillämpningen av förfarandet för automatiskt medgivande.

Kommittén fäste dock kommissionens uppmärksamhet på behovet att göra om transitreglerna så att de blir förenliga med principerna för den gemensamma marknaden på kärnenergiområdet, i synnerhet vad gäller transporter av använt bränsle avsett för upparbetning.

Vidare bad kommittén om ett klargörande av reglerna för import och export och om ett mer exakt fastläggande av de grunder som ger ett transitland eller ett bestämmelseland rätt att vägra lämna sitt medgivande.

Bestämmelserna i förslaget

Ämne och tillämpningsområde (artikel 1)

Artikel 1.1 : Av lagstiftningstekniska skäl fastslås nu tydligt syftet med direktivet. Direktivet kompletterar direktiv 96/29/Euratom, genom vilket medlemsstaterna har fastställt ett system för rapportering och godkännande av förfaranden som medför risk för joniserande strålning, och dess syfte är därför förenligt med syftena i direktiv 96/29: hälsoskydd.

Artikel 1.2 : Bestämmelsen i artikel 1.1 i direktiv 92/3 har omformulerats enligt följande:

Den tar nu hänsyn till de nya villkor som fastläggs i artikel 3.2 a och 3.2 b i direktiv 96/29/Euratom (mängd och aktivitetskoncentration av radionuklider). En dynamisk hänvisning till sistnämnda direktiv har lagts till.

Det klargörs att den omfattar transporter där ursprungsland och bestämmelseland är detsamma när en sådan transport berör ett annat transitland.

Transporter av använt bränsle som inte betraktas som avfall omfattas nu också av de förfaranden som fastläggs i direktivet.

Artikel 1.3: Motsvarar innehållet i artikel 13 i direktiv 92/3, avseende kasserade strålkällor, men texten har förenklats och anpassats till bestämmelserna i direktiv 2003/122. Detta undantag omfattar nu alla transporter av kasserade strålkällor till en leverantör, en tillverkare eller en godkänd anläggning (såsom beskrivs i artikel 3.2 a i direktiv 2003/122, som en del av den säkra hanteringen av strålkällan när den inte längre används), och inte bara de fall när ”användaren skickar tillbaka en sluten strålkälla till källans leverantör i ett annat land” (som i direktiv 92/3).

Den rätta platsen för denna bestämmelse förefaller vara artikel 1, eftersom den avgränsar tillämpningsområdet för direktivet.

Återtransport i samband med behandling eller upparbetning (artikel 2)

Bestämmelsen i artikel 14 i direktiv 92/3 har nu flyttats till artikel 2. Termen ”avfall” har ersatts med ”radioaktivt avfall”. Ordet ”exporteras” (två förekomster) har ersatts med ”transporteras” så att man också täcker återtransport från en medlemsstat till en annan medlemsstat. I likhet med vad som gäller vid återtransport efter upparbetning, anses rätten att skicka tillbaka det radioaktiva avfallet efter behandling även omfatta ”andra produkter från behandlingen”. Rätten att skicka tillbaka radioaktivt avfall och andra produkter från bearbetning och upparbetning till ursprungslandet innebär inte befrielse från tillståndsförfarandet.

Definitioner ( artikel 3)

Definitionerna har ändrats på följande sätt:

Definitionerna av ” radioaktivt avfall ”, ” använt bränsle ”, ” deponering ” och ” lagring ” har bringats i överensstämmelse med definitionerna i den internationella konventionen, med vissa justeringar:

1. ”Radioaktivt avfall”: Hänvisningen till ”avtalsslutande part” har ersatts med ”ursprungs- eller bestämmelselandet” i den första delen av definitionen. Den andra delen har justerats så att den exempelvis omfattar situationer där metallskrot som transporteras befinns vara ”radioaktivt metallskrot” (i ursprungs-, transit- eller bestämmelselandet) och som därför av det berörda landet måste betraktas som radioaktivt avfall, oberoende av vilken ”användning [som] förutses av ursprungs- och bestämmelseländerna”.Detta är i linje med det uttalande som kommissionen gjorde när direktiv 2003/122 antogs: ”Kommissionen bekräftar att behovet att reglera frågan om export och import av odeklarerat radioaktivt kontaminerat metalliskt material som kan innehålla herrelösa strålkällor kan behandlas inom ramen för diskussioner om en ändring av rådets direktiv 92/3/Euratom om övervakning och kontroll av transport av radioaktivt avfall mellan medlemsstater samt till och från gemenskapen.”

2. ”Deponering” : Orden ”lämplig anläggning” har ersatts med ”anläggning med tillstånd för sådan placering”.

” Transport ” täcker nu både transport av radioaktivt avfall och transport av använt bränsle. Detta gör det möjligt att använda en enda term för att beteckna transport av alla dessa ämnen, och därigenom blir det överflödigt att upprepa hela uttrycket. Uttrycket ”inklusive transport, lastning och lossning för deponering eller lagring” har strukits eftersom detta redan är underförstått i definitionen.

”Transporter inom gemenskapen” och ”transporter utanför gemenskapen” definieras som en följd av direktivets nya struktur.

Följande definitioner har preciserats: ” innehavare ” , där ordet ”avser” har ersatts med "planerar” (se kommentarerna till artikel 4); nya definitioner ges för ” ursprungsland ” och ” bestämmelseland ”, vilka ersätter nuvarande ”ursprungsort” och ”bestämmelseort”, och för ” transitland ”.

”Territorium” definieras i överensstämmelse med EESK:s förslag.

Definitionen av ” sluten strålkälla ” har tagits från direktiv 96/29. Definitionerna av ” kasserad strålkälla ” och ” godkänd anläggning ” motsvarar definitionerna i direktiv 2003/122.

Ansökan om transporttillstånd (artikel 4)

I artikel 4.1 har uttrycket ”avser att transportera” ersatts med en mindre mångtydig formulering (”har planerat att transportera”). Genom detta nya uttryck kommer man att undvika praktiska svårigheter som härrör från överväganden avseende den ”avsiktliga” karaktären hos en transport (se punkt 3.5 i SLIM-rapporten), samtidigt som man garanterar att ansökningar görs i rätt tid (så att de inte lämnas in för lång tid i förväg).

Artikel 4.2 motsvarar artikel 5.1 i direktiv 92/3.

Överlämnande av ansökan till behöriga myndigheter (artikel 5)

Artikel 5.1 motsvarar artikel 4.1, första stycket andra meningen i direktiv 92/3.

Medgivande och vägran att lämna medgivande (artikel 6)

Terminologin har harmoniserats. Ordet ”medgivande” används för medlemsstater som är transitländer eller bestämmelseländer så att det kan särskiljas från ”tillstånd”, vilket beviljas av den medlemsstat som är ursprungsland.

I motsats till bestämmelsen i artikel 6.4 i direktiv 92/3 är förfarandet för automatiskt medgivande inte längre frivilligt, utan skall nu gälla för alla transporter. Ett transitland eller ett bestämmelseland som inte lämnar något svar i fråga om en planerad transport skall anses ha gett sitt godkännande för en sådan transport. Nu begärs mottagningsbevis inom en månad, och tidsfristen för att meddela godkännande/vägran att lämna medgivande utsträcks till 4 månader (3 månader för svar + 1 månads förlängning på begäran). EESK såg positivt på både mottagningsbeviset och det generaliserade förfarandet för automatiskt medgivande.

För tydlighetens skull och enligt EESK:s rekommendation är de skäl som motiverar en vägran att lämna medgivande – eller skälen till att villkor ställs för medgivandet – tydligt definierade samt olika för den medlemsstat som är bestämmelseland och för medlemsstater som är transitländer. Därmed kan de senare enbart åberopa relevant lagstiftning – nationell lagstiftning, EU-lagstiftning eller internationell lagstiftning – som är tillämplig på transport av radioaktivt material. I avsaknad av en gemensam politik på det kärntekniska området är denna åtskillnad nödvändig för att tillvarata rättigheterna för de länder som har valt upparbetning. Detta är också förenligt med EESK:s rekommendation om möjliga hinder för den gemensamma marknaden på kärnenergiområdet.

Artikel 6.4 motsvarar bestämmelsen i artikel 16 i direktiv 92/3, men texten har anpassats till strukturen i föreliggande förslag. Det framgår nu att medgivandeförfarandet också gäller för återtransport i de fall där den ursprungliga transporten misslyckas av skäl som specificeras i artikel 9 (se punkt 3.12 i SLIM-rapporten).

Tillstånd för transporter (artikel 7)

Det är logiskt att ägna en egen artikel, efter bestämmelserna om godkännande, åt tillståndsförfarandet.

Artikel 7.3 avspeglar den idé som redan var underförstådd i artikel 5.1 i direktiv 92/3.

Artikel 7.4 motsvarar artikel 5.2 i direktiv 92/3. Giltighetstiden på 3 år är en maxgräns. Det är de myndigheter som beviljar tillstånd som, i varje enskilt fall, skall fastställa lämplig giltighetstid för tillståndet.

Bekräftelse av att transporten mottagits (artikel 8)

Denna bestämmelse motsvarar artikel 9 i direktiv 92/3.

Transporter som inte fullföljs (artikel 9)

Denna bestämmelse motsvarar artikel 15 i direktiv 92/3, men följande punkter har förtydligats: a) rätten för den medlemsstat som är ursprungsland, transitland eller bestämmelseland att avbryta en transport på de villkor som fastläggs i samma bestämmelse och b) den skyldighet som åligger den medlemsstat som är ursprungsland i samband med innehavarens skyldighet att ta tillbaka det radioaktiva avfallet eller det använda bränslet. I överensstämmelse med artikel 27 i den internationella konventionen ges möjlighet att åstadkomma ett alternativt säkert tillvägagångssätt om återtagande inte är motiverat från radiologisk synpunkt.

Innehavarens ansvar för eventuella ytterligare kostnader – t.ex. för ompackning eller transport – är motiverat eftersom innehavaren är den som i första hand har ansvaret för att de villkor som ställts för tillstånd eller medgivande till transporten är uppfyllda.

Särskilda regler för import till gemenskapen (artikel 10)

Artikel 10 i direktiv 92/3 har utvidgats. Här anges nu de olika stegen i förfarandet.

Särskilda regler för transit genom gemenskapen (artikel 11)

Bygger på artikel 10.2 i direktiv 92/3. Här anges de olika stegen i förfarandet.

Särskilda regler för export från gemenskapen (artikel 12)

Bygger på artikel 12 i direktiv 92/3. Här anges de olika stegen i förfarandet. I enlighet med artikel 27 i den internationella konventionen krävs medgivande från bestämmelselandet.

Förbjuden export (artikel 13)

Motsvarar artikel 11 i direktiv 92/3. Den har ändrats för att ta hänsyn till att den fjärde AVS-EEG-konventionen (Lomékonventionen) nu har ersatts med partnerskapsavtalet mellan medlemmarna i gruppen av stater i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet (AVS), å ena sidan, och Europeiska gemenskapen och dess medlemsstater, å andra sidan. Partnerskapsavtalet undertecknades i Cotonou den 23 juni 2000[3] och trädde i kraft den 1 april 2003.

Användning av ett standarddokument (artikel 14)

Artikel 14.2 är en anpassning av artikel 20 i direktiv 92/3. Här fastläggs en generell skyldighet avseende användningen av standarddokumentet. Detta innebär att det inte behövs några särskilda hänvisningar till dokumentet i relevanta bestämmelser i direktivet. Skyldigheten att upprätta det nya standarddokumentet senast det datum då direktivet införlivas med nationell lagstiftning fastläggs för tydlighetens skull. I artikel 14.3 görs ett klarläggande i fråga om språkanvändning i syfte att undvika osäkerhet. Behovet av tydliga regler i fråga om språkanvändning är särskilt relevant i en gemenskap med 25 medlemsstater.

Denna fråga kommer senare att regleras vid upprättandet av det nya standarddokumentet med hjälp av det förfarande med rådgivande kommitté som fastläggs i artikel 18, möjligen genom att man förtecknar de olika punkterna/rubrikerna på alla EU-språk, eller genom att man möjliggör användning av två- eller flerspråkiga officiella versioner där man efter behov kombinerar språket i ursprungslandet med ett eller flera andra EU-språk.

Behöriga myndigheter (artikel 15)

Motsvarar artikel 17 i direktiv 92/3, men hänvisningen till det automatiska medgivandeförfarandet har strukits som en följd av artikel 6.4.

Samarbete (Artikel 16)

Att tillhandahålla en lösning för mindre producenter av radioaktivt avfall är den nödvändiga och naturliga följden av att man fastställer rätten att förbjuda import av radioaktivt avfall för slutförvaring.

Utöver bestämmelserna i artikel 14 är det nödvändigt att fastlägga en särskild skyldighet att samarbeta i syfte att undvika situationer där tillstånds- eller medgivandeförfarandet kan missbrukas i förhalningssyfte och utgöra ett omotiverat hinder, t.ex. för den fria rörligheten för använt bränsle inom gemenskapen. Lämpliga kontrollmekanismer från gemenskapens sida är tillämpliga – vid behov även inledande av överträdelseförfaranden enligt artikel 141 i Euratomfördraget.

De rekommendationer som nämns i artikel 16.3 är avsedda att gynna utvecklingen av ett säkert system för informationsutbyte. Syftet är att främja efterlevnaden av det förfarande som fastläggs i detta direktiv, samtidigt som man undviker förseningar.

Regelbundna rapporter (artikel 17)

Baserat på erfarenheterna från direktiv 92/3 skall rapporter endast lämnas vart tredje år. Här hänvisas till det förfarande som skall följas (detta förslag innehåller inte någon bestämmelse liknande artikel 20 i direktiv 92/3, men en sådan hänvisning är integrerad i artiklarna 3, 12, 13 och 15).

Rådgivande kommitté (artikel 18)

Motsvarar artikel 19 i direktiv 92/3.

Införlivande med nationell lagstiftning (artikel 19)

I samband med införlivandet av detta direktiv med nationell lagstiftning, bör medlemsstaterna ägna särskild uppmärksamhet åt de aspekter som är nya, särskilt följande:

Artikel 1, eftersom den fastlägger det utökade tillämpningsområdet för direktivet, som nu också omfattar transporter av använt bränsle avsett för upparbetning och på transporter som går från en punkt till en annan i samma medlemsstat men som går via ett transitland. Här görs också en hänvisning till mängder och koncentrationsnivåer som fastlagts i direktiv 96/29.

Artikel 2, med en utökad bestämmelse om återtransport för behandlings- och upparbetningsändamål.

Artikel 6, avseende det modifierade medgivandeförfarandet.

Artikel 9.1, om transporter som inte fullföljs, och motsvarande bestämmelser i artiklarna 10, 11 och 12.

Artikel 12, om export från gemenskapen, för vilken det nu krävs medgivande från de behöriga myndigheterna i bestämmelselandet.

Artikel 13 – innehåller en ny hänvisning till AVS-EG-konventionen som undertecknades i Cotonou.

Artikel 14, om användning av standarddokumentet, och i synnerhet punkt 3 (om språkanvändning).

Slutbestämmelser (artiklarna 20, 22 och 23)

Standardtexter.

Övergångsbestämmelser (artikel 21)

För att skapa klarhet i rättsligt hänseende kommer de särskilda krav som införs genom detta direktiv inte att vara tillämpliga i de fall där ansökan om tillstånd har inlämnats i vederbörlig ordning före datumet för införlivandet med nationell lagstiftning.

För ansökningar som inlämnats under övergångsperioden bör medlemsstaterna emellertid vägra att bevilja tillstånd för flera transporter om det inte finns något objektivt skäl för att samla dem i en enda ansökan och om det finns misstanke om att operatören försöker undvika tillämpningen av relevanta bestämmelser i detta direktiv. Det gäller särskilt kravet på att inhämta medgivande från ett tredjeland som är bestämmelseland.

2005/0272 (CNS)

Förslag till

RÅDETS DIREKTIV

om övervakning och kontroll av transporter av radioaktivt avfall och använt kärnbränsle

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska atomenergigemenskapen, särskilt artiklarna 31.2 och 32 i detta,

med beaktande av kommissionens förslag[4], som har utarbetats efter yttrande från en grupp personer som Vetenskapliga och tekniska kommittén har utsett bland medlemsstaternas vetenskapliga experter, i enlighet med artikel 31 i fördraget, och efter samråd med Europeiska ekonomiska och sociala kommittén[5],

med beaktande av Europaparlamentets yttrande[6], och

av följande skäl:

3. Förfaranden som behövs för transporter av radioaktivt avfall eller använt bränsle omfattas av en rad krav i enlighet med gemenskapens och internationella rättsakter, i synnerhet avseende säker transport av radioaktiva ämnen och de villkor som gäller för deponering eller lagring av radioaktivt avfall eller använt bränsle i bestämmelselandet.

4. Utöver dessa krav är det för arbetstagarnas och befolkningens hälsoskydd nödvändigt att transporter av radioaktivt avfall eller använt bränsle mellan medlemsstater, samt till och från gemenskapen, omfattas av ett obligatoriskt och gemensamt system med förhandstillstånd.

5. Genom direktiv 92/3/Euratom av den 3 februari 1992 (om övervakning och kontroll av transport av radioaktivt avfall mellan medlemsstater samt till och från gemenskapen)[7] inrättades ett gemenskapssystem med stränga kontroller och förhandstillstånd för transporter av radioaktivt avfall, och detta system har visat sig fungera tillfredsställande. Det behöver dock ändras mot bakgrund av gjorda erfarenheter i syfte att klargöra och lägga till begrepp och definitioner, beakta situationer som tidigare hade försummats, förenkla det existerande förfarandet för transporter av radioaktivt avfall mellan medlemsstater och garantera förenlighet med andra gemenskapsbestämmelser och internationella bestämmelser, i synnerhet med den internationella konventionen om säkerheten vid hantering av använt kärnbränsle och om säkerheten vid hantering av radioaktivt avfall, till vilken gemenskapen anslöt sig den 2 januari 2006.

6. Inom ramen för den femte fasen i SLIM-initiativet ( Simpler Legislation for Internal Market ) inrättades en arbetsgrupp med företrädare för medlemsstaterna och användarna i syfte att ta itu med en rad problem som påpekats av användare av direktiv 92/3/Euratom, samtidigt som det skulle bringas i överensstämmelse med existerande internationella regler och rättsakter.

7. Det förfarande som fastlagts i direktiv 92/3 har i praktiken tillämpats endast på transporter av använt bränsle som inte är avsett att användas, och som därför betraktas som ”radioaktivt avfall” enligt direktivet. Från radiologisk synpunkt är det inte motiverat att undanta använt bränsle som är avsett för upparbetning från sådan övervakning och kontroll. Det är därför lämpligt att utöka tillämpningsområdet för detta direktiv till att omfatta alla transporter av använt bränsle, oberoende av om det är avsett för deponering eller för upparbetning.

8. I avsaknad av en gemensam bränslecykelpolitik för gemenskapen, har varje medlemsstat ansvar för sin politik i fråga om hanteringen av radioaktivt avfall och använt bränsle inom respektive stats jurisdiktion. Bestämmelserna i detta direktiv bör därför inte få påverka medlemsstaternas rätt att exportera sitt använda bränsle för upparbetning och deras rätt att vägra att ge sitt tillstånd till införsel till deras territorium av radioaktivt avfall för slutlig behandling eller slutförvaring, utom vid återtransport.

9. Genom antagandet av rådets direktiv 2003/122/Euratom av den 22 december 2003 om kontroll av slutna radioaktiva strålkällor med hög aktivitet och herrelösa strålkällor[8], blir det nödvändigt att anpassa texten i bestämmelserna om återtransport av slutna radioaktiva strålkällor.

10. En förenkling av det existerande förfarandet bör inte begränsa medlemsstaternas existerande rättigheter att invända mot eller uppställa villkor för en transport av radioaktivt avfall som kräver deras godkännande. Invändningar får inte vara godtyckliga och bör grundas på relevanta nationella eller internationella bestämmelser som är lätta att identifiera. Relevant lagstiftning är inte begränsad till transportlagstiftning för den aktuella sektorn. Detta direktiv bör inte få påverka medlemsstaternas rättigheter och skyldigheter enligt internationell rätt, och särskilt fartygs och luftfartygs utövande av rättigheter och friheter till sjö-, flod- och luftfart enligt internationell rätt.

11. Möjligheten för en medlemsstat som är bestämmelseland eller transitland att vägra att acceptera det automatiska förfarandet för medgivande till transporter medför en omotiverad administrativ börda och skapar osäkerhet. Skyldigheten för myndigheterna i bestämmelse- och transitländerna att bekräfta mottagandet av ansökan, i kombination med att tidsfristen för att lämna medgivande utsträcks, bör göra det möjligt att förutsätta ett underförstått godkännande med en hög grad av säkerhet.

12. För att skydda människors hälsa och miljön mot de faror som radioaktivt avfall ger upphov till, skall hänsyn tas till risker som uppstår utanför gemenskapen. När det gäller radioaktivt avfall och använt bränsle som lämnar gemenskapen bör det tredjeland som är bestämmelseland inte bara informeras om transporten, utan bör också ge sitt medgivande till den.

13. Det existerande standarddokumentet bör anpassas till bestämmelserna i detta direktiv och mot bakgrund av gjorda erfarenheter. För tydlighetens skull bör man fastlägga skyldigheten att upprätta det nya standarddokumentet senast det datum då direktivet införlivas med nationell lagstiftning. Om detta inte skulle kunna åstadkommas inom denna tidsgräns bör det dock i övergångsbestämmelser föreskrivas att det existerande standarddokumentet skall användas. Vidare bör tydliga regler om språkanvändning göra det möjligt att skapa klarhet i rättsligt hänseende och att förebygga omotiverade förseningar.

14. Regelbunden rapportering – från medlemsstaterna till kommissionen och från kommissionen till Europaparlamentet, rådet och Europeiska ekonomiska och sociala kommittén – bör ge en bra översikt över tillstånd som utfärdats inom hela gemenskapen samt en presentation av eventuella svårigheter som medlemsstaterna stött på i praktiken, samt av de lösningar som hittats.

15. Rådets direktiv 96/29/Euratom av den 13 maj 1996 om fastställande av grundläggande säkerhetsnormer för skydd av arbetstagarnas och allmänhetens hälsa mot de faror som uppstår till följd av joniserande strålning[9], är tillämpligt bland annat på transport av radioaktiva ämnen samt på import till och export från gemenskapen av sådana ämnen, och där fastläggs ett system för rapportering och godkännande av förfaranden som medför risk för joniserande strålning. Dessa bestämmelser är därför relevanta för det område som omfattas av detta direktiv.

16. Mot bakgrund av ovanstående är det nödvändigt, för tydlighetens skull, att upphäva och ersätta direktiv 92/3/Euratom. Detta direktiv får inte påverka medlemsstaternas skyldigheter avseende tidsfrister för införlivande med nationell lagstiftning och för tillämpning av det upphävda direktivet.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Kapitel 1 Inledande bestämmelser

Artikel 1 Syfte och tillämpningsområde

1. I detta direktiv fastläggs ett gemenskapssystem för övervakning och kontroll av gränsöverskridande transporter av radioaktivt avfall och använt bränsle i syfte att garantera ett tillfredsställande skydd av befolkningen.

2. Detta direktiv är tillämpligt på gränsöverskridande transporter av radioaktivt avfall eller använt bränsle när

(a) ursprungslandet, bestämmelselandet eller något transitland är beläget inom gemenskapen

(b) mängden och koncentrationen hos försändelsen överstiger de nivåer som fastläggs i artikel 3.2 a–b i rådets direktiv 96/29/Euratom, i dess senast ändrade version eller i ett direktiv som ersätter detta.

3. Detta direktiv är inte tillämpligt på transporter av kasserade strålkällor till en leverantör eller tillverkare av radioaktiva strålkällor eller till en godkänd anläggning.

Artikel 2Återtransport i samband med behandling eller upparbetning

Detta direktiv skall inte påverka den rätt en medlemsstat eller ett företag i en medlemsstat, till vilken radioaktivt avfall skall transporteras för behandling, har att efter behandlingen skicka tillbaka det radioaktiva avfallet och andra produkter från behandlingen till dess ursprungsland. Direktivet skall inte heller påverka den rätt en medlemsstat eller ett företag i den medlemsstaten, till vilken använt kärnbränsle skall transporteras för upparbetning, har att skicka tillbaka radioaktivt avfall och andra produkter från upparbetningen till dess ursprungsland.

Artikel 3 Definitioner

I detta direktiv används följande beteckningar med de betydelser som här anges:

1) radioaktivt avfall : radioaktivt material i gasform, flytande eller fast form för vilket ingen ytterligare användning förutses av ursprungs- eller bestämmelselandet, eller av en fysisk eller juridisk person vars beslut godtas av dessa länder, och/eller som står under tillsyn som radioaktivt avfall av ett tillsynsorgan inom ramen för ursprungs-, transit- och bestämmelseländernas gällande lagstiftning och regelverk.

2) använt bränsle : kärnbränsle som har bestrålats i och permanent avlägsnats från en reaktorhärd.

3) transport : alla förfaranden som behövs för att flytta radioaktivt avfall eller använt bränsle från det land eller den medlemsstat som är ursprungsland till det land eller den medlemsstat som är bestämmelseland.

4) transport inom gemenskapen : transport där ursprungslandet och bestämmelselandet är medlemsstater.

5) transport utanför gemenskapen : transport där ursprungslandet och/eller bestämmelselandet är tredjeländer.

6) deponering : placering av radioaktivt avfall eller använt bränsle i en anläggning med tillstånd för sådan placering utan avsikt att återvinna det.

7) lagring : förvaring av radioaktivt avfall eller använt bränsle i en anläggning som tillgodoser behovet av inneslutning i syfte att kunna återvinna det.

8) innehavare : en fysisk eller juridisk person som, innan en transport av radioaktivt avfall eller använt bränsle utförs, har det juridiska ansvaret för sådana ämnen och planerar att transportera dem till en mottagare.

9) mottagare : en fysisk eller juridisk person till vilken radioaktivt avfall eller använt bränsle transporteras.

10) ursprungsland eller medlemsstat som är ursprungsland och bestämmelseland eller medlemsstat som är bestämmelseland : ett land eller en medlemsstat från vilket/vilken man planerar att påbörja eller påbörjar en transport, och ett land eller en medlemsstat till vilket/vilken en transport planeras eller utförs.

11) transitland eller medlemsstat som är transitland : ett land eller en medlemsstat , som inte är detsamma/densamma som ursprungslandet eller medlemsstaten som är ursprungsland, eller bestämmelselandet eller medlemsstaten som är bestämmelseland, genom vars territorium en transport planeras eller utförs.

12) territorium : en stats landområden, luftrum och territorialvatten, med undantag för dess exklusiva ekonomiska zon.

13) behöriga myndigheter : myndigheter som enligt ursprungs-, transit- eller bestämmelseländernas lagar eller föreskrifter har befogenhet att genomföra systemet med övervakning och kontroll av transporter av radioaktivt avfall eller använt bränsle.

14) sluten strålkälla : en källa som är sådan att den under normala användningsförhållanden förhindrar spridning av radioaktiva ämnen till omgivningen.

15) kasserad strålkälla : en strålkälla som varken längre används eller är avsedd att användas i den verksamhet för vilken tillstånd beviljats.

16) godkänd anläggning : en inrättning belägen på ett lands territorium, som av de behöriga myndigheterna i det landet och i enlighet med nationell lagstiftning fått tillstånd att långtidslagra eller deponera slutna strålkällor, eller en anläggning som i vederbörlig ordning i enlighet med nationell lagstiftning fått tillstånd för mellanlagring av slutna strålkällor.

Kapitel 2 Transporter inom gemenskapen

Artikel 4 Ansökan om transporttillstånd

1. En innehavare som har planerat att inom gemenskapen transportera radioaktivt avfall eller använt bränsle eller att vidta åtgärder för att utföra en sådan transport skall inge en ansökan om tillstånd till de behöriga myndigheterna i den medlemsstat som är ursprungsland.

2. En ansökan som avser mer än en transport kan översändas, förutsatt att

a) det radioaktiva avfall eller det använda bränsle den avser i huvudsak har samma fysikaliska, kemiska och radioaktiva egenskaper, och

b) transporterna skall utföras från samma innehavare till samma mottagare och inbegripa samma behöriga myndigheter, och

c) om transporterna inbegriper transit via tredjeländer, transit sker via samma gränsstation vid införsel till eller utförsel från gemenskapen och via samma gränsstation hos berörda tredjeländer, om inte de behöriga myndigheterna i fråga har träffat en annan överenskommelse.

Artikel 5 Överlämnande av en ansökan till behöriga myndigheter

De behöriga myndigheterna i medlemsstaten som är ursprungsland skall skicka de ansökningar som avses i artikel 4, i syfte att begära medgivande, till de behöriga myndigheterna i den medlemsstat som är bestämmelseland och i eventuella medlemsstater som är transitländer.

Artikel 6 Medgivande och vägran att lämna medgivande

1. Senast en månad efter mottagandet av den korrekt ifyllda ansökan skall de behöriga myndigheterna i den medlemsstat som är bestämmelseland och i eventuella medlemsstater som är transitländer utfärda ett mottagningsbevis.

Senast tre månader efter mottagandet av den korrekt ifyllda ansökan skall de behöriga myndigheterna i den medlemsstat som är bestämmelseland och i eventuella medlemsstater som är transitländer meddela de behöriga myndigheterna i ursprungslandet sitt medgivande, de villkor som de anser nödvändiga eller sin vägran att lämna medgivande.

De behöriga myndigheterna i den medlemsstat som är bestämmelseland eller i eventuella medlemsstater som är transitländer får emellertid begära att ytterligare en tid på högst en månad läggs till den period som anges i andra stycket innan de tillkännager sin ståndpunkt.

2. Om det – när de perioder som anges i punkt 1 andra och tredje styckena har löpt ut – inte har inkommit något svar från de behöriga myndigheterna i den medlemsstat som är bestämmelseland och/eller i de medlemsstater som är avsedda transitländer, skall dessa länder anses ha gett sitt medgivande för den begärda transporten under förutsättning att det mottagningsbevis som avses i punkt 1 har mottagits från dessa länder.

3. Vid vägran att lämna medgivande, eller då villkor ställs för medgivande, skall anledningen till detta redovisas av medlemsstaterna på grundval av följande:

a) För medlemsstater som är transitländer: relevant nationell lagstiftning, EU-lagstiftning eller internationell lagstiftning som är tillämplig på transport av radioaktivt material.

b) För den medlemsstat som är bestämmelseland: relevant lagstiftning som är tillämplig på hanteringen av radioaktivt avfall eller använt bränsle, samt relevant nationell lagstiftning, EU-lagstiftning eller internationell lagstiftning som är tillämplig på transport av radioaktivt material.

De villkor som medlemsstaternas behöriga myndigheter ställer, vare sig det rör sig om ett transitland eller ett bestämmelseland, får inte vara strängare än de villkor som har fastställts för liknande transporter inom dessa medlemsstater.

4. Den eller de medlemsstater som har gett sitt medgivande till transit för en viss transport får inte vägra att lämna medgivande till återtransport i följande fall:

a) När det ursprungliga medgivandet avsåg material som transporterades för behandlings- eller upparbetningsändamål, om återtransporten avser radioaktivt avfall eller andra produkter som är likvärdiga med det ursprungliga ämnet efter behandling eller upparbetning, och om all relevant lagstiftning beaktas.

b) Under de omständigheter som beskrivs i artikel 9, om återtransporten sker enligt samma villkor och specifikationer.

Artikel 7 Tillstånd för transporter

1. Om alla medgivanden som krävs för en transport har lämnats, har de behöriga myndigheterna i den medlemsstat som är ursprungsland rätt att ge tillstånd till innehavaren att utföra transporten, och de skall informera de behöriga myndigheterna i den medlemsstat som är bestämmelseland och i eventuella medlemsstater eller tredjeländer som är transitländer om detta.

2. Det tillstånd som avses i punkt 1 får inte på något sätt påverka det ansvar som åligger innehavaren, transportören, ägaren, mottagaren eller andra fysiska eller juridiska personer som är involverade i transporten.

3. Ett tillstånd får omfatta mer än en transport, under förutsättning att villkoren i artikel 4.2 är uppfyllda.

4. Alla tillstånd skall vara giltiga i högst tre år.

I samband med fastställandet av denna giltighetstid skall medlemsstaterna ta hänsyn till eventuella villkor som fastlagts i medgivandet av de medlemsstater som är bestämmelseländer eller transitländer.

Artikel 8 Bekräftelse av att transporten mottagits

1. För varje transport skall mottagaren, inom 15 dagar efter mottagandet, sända en bekräftelse till de behöriga myndigheterna i sin medlemsstat av att transporten har mottagits.

2. De behöriga myndigheterna i den medlemsstat som är bestämmelseland skall sända kopior av bekräftelsen till den medlemsstat som är ursprungsland och till eventuella medlemsstater eller tredjeländer som är transitländer.

3. De behöriga myndigheterna i den medlemsstat som är ursprungsland skall sända en kopia av bekräftelsen till den ursprunglige innehavaren.

Artikel 9 Transporter som inte fullföljs

1. Den medlemsstat som är bestämmelseland, ursprungsland eller transitland får besluta att transporten inte får fullföljas om villkoren för transporten inte längre är uppfyllda i enlighet med bestämmelserna i detta direktiv, eller om de inte är i överensstämmelse med de tillstånd eller medgivanden som lämnats i enlighet med detta direktiv.

Medlemsstaten skall då genast informera de behöriga myndigheterna i andra medlemsstater som berörs av transporten om detta beslut.

2. Om en transport inte kan fullföljas eller om villkoren för transporten inte uppfylls enligt bestämmelserna i detta direktiv, skall de behöriga myndigheterna i den medlemsstat som är ursprungsland säkerställa att det radioaktiva avfallet eller det använda bränslet i fråga tas tillbaka av innehavaren, såvida inte ett alternativt säkert tillvägagångssätt kan åstadkommas. De skall sörja för att den person som har ansvaret för transporten vid behov vidtar åtgärder för att förbättra säkerheten.

3. Innehavaren är ansvarig för kostnader som uppstår om transporten inte kan eller inte får fullföljas.

Kapitel 3 Transporter utanför gemenskapen

Artikel 10 Import till gemenskapen

1. Om radioaktivt avfall eller använt bränsle som omfattas av detta direktiv skall införas i gemenskapen från ett tredjeland och bestämmelselandet är en medlemsstat, skall mottagaren inge en ansökan om tillstånd till de behöriga myndigheterna i den medlemsstaten. Ansökan får avse mer än en transport, på de villkor som anges i artikel 4.2.

Ansökan skall innehålla belägg för att mottagaren och innehavaren, vilken är etablerad i tredjelandet, har träffat en uppgörelse med varandra som godkänts av de behöriga myndigheterna i tredjelandet och som förpliktar innehavaren att ta tillbaka det radioaktiva avfallet eller det använda bränslet om en transport inte kan fullföljas i enlighet med detta direktiv, enligt punkt 5 i denna artikel.

Mottagaren är ansvarig för kostnader som uppstår om transporten inte kan eller inte får fullföljas.

2. De behöriga myndigheterna i den medlemsstat som är bestämmelseland skall – till de behöriga myndigheterna i eventuella medlemsstater som är transitländer – skicka den ansökan som anges i punkt 1 i syfte att begära medgivande.

Artikel 6 skall tillämpas.

3. Om alla medgivanden som krävs för transporten har beviljats, har de behöriga myndigheterna i den medlemsstat som är bestämmelseland rätt att ge tillstånd till mottagaren att utföra transporten, och de skall informera de behöriga myndigheterna i eventuella medlemsstater eller tredjeländer som är transitländer om detta.

Artikel 7.2–7.4 skall tillämpas.

4. För varje transport skall mottagaren, inom 15 dagar efter mottagandet, sända en bekräftelse av att transporten har mottagits till de behöriga myndigheterna i den medlemsstat som är bestämmelseland. De behöriga myndigheterna i den medlemsstat som är bestämmelseland skall sända kopior av bekräftelsen till ursprungslandet och till eventuella medlemsstater eller tredjeländer som är transitländer.

5. Den medlemsstat som är bestämmelseland eller eventuella medlemsstater som är transitländer får besluta att transporten inte får fullföljas om villkoren för transporten inte längre är uppfyllda i enlighet med bestämmelserna i detta direktiv, eller om de inte är i överensstämmelse med de tillstånd eller medgivanden som lämnats i enlighet med detta direktiv. Medlemsstaten skall då genast informera de behöriga myndigheterna i ursprungslandet om detta beslut. Mottagaren är ansvarig för kostnader som uppstår om transporten inte kan eller inte får fullföljas.

Artikel 11 Transit genom gemenskapen

1. Om radioaktivt avfall eller använt bränsle skall införas i gemenskapen från ett tredjeland och bestämmelselandet inte är en medlemsstat, skall den person som har ansvaret för hanteringen av transporten inom den medlemsstat genom vars tullstation det radioaktiva avfallet först skall införas i gemenskapen (”första medlemsstat som är transitland”) inlämna en ansökan om tillstånd till de behöriga myndigheterna i den medlemsstaten. Ansökan får avse mer än en transport, på de villkor som anges i artikel 4.2.

Ansökan skall innehålla belägg för att mottagaren, som är etablerad i ett tredjeland, och innehavaren, som är etablerad i ett tredjeland, har träffat en uppgörelse med varandra som godkänts av de behöriga myndigheterna i det sistnämnda landet och som förpliktar innehavaren att ta tillbaka det radioaktiva avfallet eller det använda bränslet om en transport inte kan fullföljas i enlighet med detta direktiv, enligt punkt 5 i denna artikel.

2. De behöriga myndigheterna i den första medlemsstaten som är transitland skall – till de behöriga myndigheterna i eventuella andra medlemsstater som är transitländer – skicka den ansökan som anges i punkt 1 i syfte att begära medgivande.

Artikel 6 skall tillämpas.

3. Om alla medgivanden som krävs för transporten har beviljats, har de behöriga myndigheterna i den första medlemsstat som är transitland rätt att ge tillstånd till ansvarig person som anges i punkt 1 att utföra transporten, och de skall informera de behöriga myndigheterna i eventuella andra medlemsstater eller tredjeländer som är transitländer om detta.

Artikel 7.2–7.4 skall tillämpas.

4. Den ansvarige person som anges i punkt 1 skall – inom 15 dagar efter ankomstdagen – meddela de behöriga myndigheterna i den första medlemsstat som är transitland att det radioaktiva avfallet eller det använda bränslet har nått sin bestämmelseort i tredjelandet och skall ange den sista tullstation i gemenskapen som transporten passerade.

Meddelandet skall underbyggas av en anmälan eller ett intyg från mottagaren där det anges att det radioaktiva avfallet eller det använda bränslet har nått sin rätta bestämmelseort och där man anger den tullstation som passerades vid införseln till tredjelandet.

5. En medlemsstat som är transitland får besluta att transporten inte får fullföljas om villkoren för transporten inte längre är uppfyllda i enlighet med bestämmelserna i detta direktiv, eller om de inte är i överensstämmelse med de tillstånd eller medgivanden som lämnats i enlighet med detta direktiv. Medlemsstaten skall då genast informera de behöriga myndigheterna i ursprungslandet om beslutet. Den ansvarige person som anges i punkt 1 är ansvarig för kostnader som uppstår om transporten inte kan eller inte får fullföljas.

Artikel 12 Export från gemenskapen

1. Om radioaktivt avfall eller använt bränsle skall exporteras från gemenskapen till ett tredjeland, skall innehavaren inge en ansökan om tillstånd till de behöriga myndigheterna i den medlemsstat som är ursprungsland. Ansökan får avse mer än en transport, på de villkor som anges i artikel 4.2.

2. De behöriga myndigheterna i den medlemsstat som är ursprungsland skall

a) före en sådan transport meddela myndigheterna i bestämmelselandet och begära deras medgivande,

b) skicka den ansökan som anges i punkt 1, i syfte att begära medgivande, till de behöriga myndigheterna i eventuella medlemsstater som är transitländer. Artikel 6 skall tillämpas.

3. Om alla medgivanden som krävs för en transport har lämnats har de behöriga myndigheterna i den medlemsstat som är ursprungsland rätt att ge tillstånd till innehavaren att utföra transporten, och de skall informera de behöriga myndigheterna i det tredjeland som är bestämmelseland och i eventuella medlemsstater eller tredjeländer som är transitländer om detta.

Artikel 7.2–7.4 skall tillämpas.

4. Innehavaren skall meddela de behöriga myndigheterna i den medlemsstat som är ursprungsland att det radioaktiva avfallet eller det använda bränslet har nått sin bestämmelseort i tredjelandet inom 15 dagar efter ankomstdagen och skall ange den sista tullstation i gemenskapen som transporten passerade.

Meddelandet skall bekräftas av en anmälan eller ett intyg från mottagaren som uppger att det radioaktiva avfallet eller det använda bränslet har nått sin rätta bestämmelseort och anger den tullstation som passerades vid införseln till tredjelandet.

5. Den medlemsstat som är ursprungsland eller eventuella medlemsstater som är transitländer får besluta att transporten inte får fullföljas om villkoren för transporten inte längre är uppfyllda i enlighet med bestämmelserna i detta direktiv, eller om de inte är i överensstämmelse med de tillstånd eller medgivanden som lämnats i enlighet med detta direktiv. Medlemsstaten som är transitland skall då genast informera de behöriga myndigheterna i den medlemsstat som är ursprungsland om detta beslut. Artikel 9.2 skall tillämpas. Innehavaren är ansvarig för kostnader som uppstår om transporten inte kan eller inte får fullföljas.

Artikel 13 Förbjuden export

1. De behöriga myndigheterna i medlemsstaterna får inte tillåta transporter som går

a) till en bestämmelseort söder om latitud S 60°, eller

b) till en stat som är part i partnerskapsavtalet mellan medlemmarna i gruppen av stater i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet, å ena sidan, och Europeiska gemenskapen och dess medlemsstater, å andra sidan (AVS-EG-konventionen eller Cotonouavtalet), och som inte är en medlemsstat; detta påverkar inte tillämpningen av artikel 2, eller

c) till ett tredjeland som, enligt de behöriga myndigheterna i den medlemsstat som är ursprungsland, i enlighet med de kriterier som anges i punkt 2, inte har den administrativa och tekniska kapacitet och det regelverk som krävs för att hantera radioaktivt avfall eller använt bränsle på ett säkert sätt. I samband därmed bör medlemsstaterna ta vederbörlig hänsyn till all relevant information från andra medlemsstater.

2. Kommissionen skall, i enlighet med det förfarande som fastläggs i artikel 18, uppställa kriterier som gör det lättare för medlemsstaterna att bedöma huruvida fordringarna för export är uppfyllda.

Kapitel 4 Allmänna bestämmelser

Artikel 14 Användning av ett standarddokument

1. Ett standarddokument skall användas för alla transporter inom ramen för detta direktiv.

2. Kommissionen skall i enlighet med det förfarande som fastläggs i artikel 18 upprätta standarddokumentet, vilket skall offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning senast den ( samma datum som i artikel 19.1 – datum för införlivande ). Om nödvändigt skall dokumentet uppdateras i enlighet med samma förfarande.

3. Ansökan om tillstånd skall fyllas i och eventuell ytterligare dokumentation och information som avses i artiklarna 7, 10, 11 och 12 skall lämnas på ett språk som kan godtas av den behöriga myndigheten i den medlemsstat till vilken ansökan om tillstånd inlämnas i enlighet med detta direktiv.

En bestyrkt översättning skall lämnas av innehavaren på begäran av de behöriga myndigheterna i bestämmelse- eller transitlandet på ett språk som kan godtas av dem.

4. Eventuella ytterligare krav som ställs för beviljande av tillstånd till en transport skall bifogas standarddokumentet.

5. Utan att det påverkar andra dokument som skall bifogas enligt andra relevanta rättsliga bestämmelser skall det ifyllda standarddokumentet, där det intygas att tillståndsförfarandet har följts i vederbörlig ordning, åtfölja varje transport som omfattas av detta direktiv, även när tillståndet avser mer än en transport i ett enda dokument.

6. Dessa dokument skall vara tillgängliga för de behöriga myndigheterna i ursprungs- och bestämmelselandet samt i eventuella transitländer.

Artikel 15 Behöriga myndigheter

Medlemsstaterna skall senast den ( samma datum som artikel 19.1 ) till kommissionen meddela namn och adress för de behöriga myndigheterna samt all information som behövs för att snabbt kunna kommunicera med dessa myndigheter.

Medlemsstaterna skall regelbundet meddela kommissionen alla ändringar av sådana uppgifter.

Kommissionen skall meddela denna information, och alla ändringar av den, till alla behöriga myndigheter i gemenskapen.

Artikel 16 Samarbete

1. Medlemsstaterna skall främja överenskommelser för att underlätta säker hantering – däribland slutförvaring – av radioaktivt avfall från länder som framställer sådant avfall i små mängder och i vilka inrättandet av erforderliga anläggningar inte skulle vara motiverat från radiologisk synpunkt.

2. Varje medlemsstat skall sörja för att dess behöriga myndigheter samarbetar och kommunicerar med de behöriga myndigheterna i andra berörda medlemsstater eller tredjeländer för att undvika onödiga förseningar i de förfaranden som fastläggs i detta direktiv.

3. Kommissionen skall, i enlighet med det förfarande som fastläggs i artikel 18, utfärda rekommendationer för ett säkert och effektivt system för överlämnande av dokument och information som rör bestämmelserna i detta direktiv.

4. Omotiverade förseningar och/eller brist på samarbete från de behöriga myndigheterna i en annan medlemsstat skall omedelbart rapporteras till kommissionen.

Artikel 17 Regelbundna rapporter

Senast (tre år efter det datum som anges i artikel 19.1) och därefter vart tredje år skall medlemsstaterna överlämna rapporter om genomförandet av detta direktiv till kommissionen.

De skall komplettera dessa rapporter med information om situationen vad avser transporter inom deras respektive territorier.

På grundval av dessa rapporter skall kommissionen, i överensstämmelse med det förfarande som fastläggs i artikel 18, upprätta en sammanfattande rapport till Europaparlament, rådet och Europeiska ekonomiska och sociala kommittén.

Artikel 18 Rådgivande kommitté

Vid utförandet av de uppgifter som fastställs i artiklarna 13.2, 14.2 och 16.3 och i artikel 17 tredje stycket skall kommissionen biträdas av en rådgivande kommitté som skall vara sammansatt av företrädare för medlemsstaterna och ha en företrädare för kommissionen som ordförande.

Kommissionens företrädare skall förelägga kommittén ett förslag till åtgärder. Kommittén skall yttra sig över förslaget inom den tid som ordföranden bestämmer, med hänsyn till hur brådskande ärendet är, om nödvändigt genom omröstning.

Yttrandet skall protokollföras. Varje medlemsstat har rätt att begära att få sin uppfattning tagen till protokollet.

Kommissionen skall ta hänsyn till det yttrande som kommittén avgett. Den skall underrätta kommittén om det sätt på vilket dess yttrande har beaktats.

Artikel 19 Införlivande med nationell lagstiftning

1. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den [ två år efter dagen för dess ikraftträdande ]. De skall genast informera kommissionen om detta.

När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.

2. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texten till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv samt en jämförelsetabell över bestämmelserna i detta direktiv och de nationella bestämmelser som antagits.

Artikel 20 Upphävande

Direktiv 92/3/Euratom skall upphöra att gälla från och med den ( samma datum som i artikel 19.1 ), utan att det påverkar medlemsstaternas skyldighet vad avser tidsgränsen för införlivande av det direktivet med nationell lagstiftning samt tillämpning av det direktivet.

Hänvisningar till det upphävda direktivet skall tolkas som hänvisningar till detta direktiv och skall läsas i enlighet med jämförelsetabellen i bilagan.

Artikel 21 Övergångsbestämmelser

1. Om ansökan om tillstånd i vederbörlig ordning har godkänts av eller lämnats till de behöriga myndigheterna i ursprungslandet före den ( samma datum som i artikel 19.1 ) skall direktiv 92/3/Euratom vara tillämpligt på alla transportförfaranden som omfattas av samma tillstånd.

2. Den medlemsstat som är ursprungsland skall, när den fattar beslut om tillståndsansökningar som inlämnats före den (samma datum som i artikel 19.1 ) för mer än en transport av radioaktivt avfall till ett tredjeland som utgör bestämmelseland, ta hänsyn till alla relevanta omständigheter, och i synnerhet följande:

a) Planerad tidsplan för utförandet av alla transporter som omfattas av samma ansökan.

b) Motiveringen till att alla transporter inkluderas i samma ansökan.

c) Skäl till att bevilja tillstånd för ett antal transporter som är lägre än det antal som anges i ansökan.

3. Fram till dess att det standarddokument som nämns i artikel 14 i detta direktiv blir tillgängligt, skall det standarddokument som upprättats genom kommissionens beslut 93/552/Euratom[10] användas i tillämpliga delar inom ramen för detta direktiv.

Artikel 22 Ikraftträdande

Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning .

Artikel 23

Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

Utfärdat i Bryssel den [...]

På rådets vägnar

Ordförande

BILAGA

Jämförelsetabell

Direktiv 92/3/Euratom | Detta direktiv | Ändringens karaktär[11] |

Artikel 1.1 | Ny bestämmelse |

Artikel 1.1 | Artikel 1.2 | Ändrad |

Artikel 2 | Artikel 3 | Anpassad |

Artikel 3 | Första skälet | Anpassad |

Artikel 4.1 första meningen | Artikel 4.1 | Anpassad |

Artikel 4.1 andra meningen | Artikel 5.1 | Anpassad |

Artikel 4.2 | Artikel 14.1 | Anpassad |

Artikel 4.3 | Artikel 5.2 |

Artikel 5.1 | Artikel 4.2 | Anpassad |

Artikel 5.2 | Artikel 7.4 | Anpassad |

Artikel 6.1 första stycket | Artikel 6.1 andra stycket | Ändrad |

Artikel 6.1 andra stycket | Artikel 14.1 | Anpassad |

Artikel 6.2 första stycket | Artikel 6.3 andra stycket | Ändrad |

Artikel 6.2 andra stycket | Artikel 6.3 första stycket | Ändrad |

Artikel 6.3 | Artikel 6.1 tredje stycket | Anpassad |

Artikel 6.4 | Artikel 6.2 | Ändrad |

Artikel 7.1 | Artikel 7.1 | Anpassad |

Artikel 7.2 första meningen | Artikel 14.1 | Anpassad |

Artikel 7.2 andra meningen | Artikel 14.4 | Anpassad |

Artikel 7.3 | Artikel 7.2 |

Artikel 8.1 | Artikel 14.5 | Anpassad |

Artikel 8.2 | Artikel 14.6 |

Artikel 9.1 första delen av meningen | Artikel 8.1 | Anpassad |

Artikel 9.1 sista delen av meningen | Artikel 14.1 | Anpassad |

Artikel 9.2 | Artikel 8.2 |

Artikel 10.1 | Artikel 10.1 | Anpassad |

Artikel 10.1 slutet av första meningen | Artikel 14.1 | Anpassad |

Artikel 10.2 | Artikel 11 | Anpassad |

Artikel 10.3, hänvisning till första stycket | Artikel 10.1 | Anpassad |

Artikel 10.3, hänvisning till andra stycket | Artikel 10.2 | Anpassad |

Artikel 11 | Artikel 13.1 | Anpassad |

Artikel 12.1 | Artikel 12.2 | Ändrad |

Artikel 12.2 | Artikel 12.3 | Anpassad |

Artikel 12.3 | Artikel 12.3 |

Artikel 12.4 | Artikel 14.1 | Anpassad |

Artikel 12.5 | Artikel 12.4 | Anpassad |

Artikel 12.6 | Artikel 12.4 | Anpassad |

Artikel 13.1 | Artikel 1.3 första meningen | Ändrad |

Artikel 13.2 | Artikel 1.3 andra meningen |

Artikel 14 | Artikel 2 | Ändrad |

Artikel 15.1 | Artikel 9.2 | Anpassad |

Artikel 15.2 | Artikel 10.1 | Anpassad |

Artikel 16 första strecksatsen | Artikel 6.4 a | Anpassad |

Artikel 16 andra strecksatsen | Artikel 6.4 b | Anpassad |

Artikel 17.1 | Artikel 15.1 | Anpassad |

Artikel 17.2 | Artikel 15.2 |

Artikel 17.3 | Artikel 15.3 |

Artikel 18.1 | Artikel 17.1 | Anpassad |

Artikel 18.2 | Artikel 17.2 |

Artikel 18.3 | Artikel 17.3 |

Artikel 19.1 | Artikel 18.1 | Anpassad |

Artikel 19.2 | Artikel 18.2 |

Artikel 19.3 | Artikel 18.3 |

Artikel 19.4 | Artikel 18.4 |

Artikel 20 första strecksatsen | Artikel 14.2 | Anpassad |

Artikel 20 andra strecksatsen | Artikel 14.2 | Anpassad |

Artikel 20 tredje strecksatsen | Artikel 14.2 | Anpassad |

Artikel 20 fjärde strecksatsen | Artikel 13.2 | Anpassad |

Artikel 20 femte strecksatsen | Artikel 17.3 | Anpassad |

Artikel 21 | Artikel 19 | Anpassad |

Artikel 22 | Artikel 23 |

Artikel 9.1 | Ny bestämmelse |

Artikel 12.1 | Ny bestämmelse |

Artikel 12.5 | Ny bestämmelse |

Artikel 16 | Ny bestämmelse |

Artikel 14.3 | Ny bestämmelse |

Artikel 20 | Ny bestämmelse |

Artikel 21 | Ny bestämmelse |

Artikel 22 | Ny bestämmelse |

[1] Commission Staff Working Paper, Simpler Legislation for the Internal Marke t (SEC (2001)1977), överlämnad till rådet och Europaparlamentet den 5 december 2001.

[2] EGT L 159, 29.6.1996, s. 1.

[3] 2000/483/EG (EGT L 317, 15.12.2000, s. 3).

[4] EUT C […], […], s. […].

[5] EUT C […], […], s. […].

[6] EUT C […], […], s. […].

[7] EGT L 35, 12.2.1992, s. 24.

[8] EUT L 346, 31.12.2003, s. 57.

[9] EGT L 159, 29.6.1996, s. 1.

[10] EGT L 268, 29.10.1993, s. 83.

[11] ”Anpassad” innebär att ordalydelsen har ändrats utan att räckvidden av bestämmelsen i det upphävda direktivet ändrats. Om räckvidden av bestämmelser i det upphävda direktivet har ändrats, markeras detta med ordet ”Ändrad”.