[pic] | EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION |

Bryssel den 8.7.2008

KOM(2008) 453 slutlig

MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL RÅDET OCH EUROPAPARLAMENTET

om främjande av anpassningen av Europeiska unionens fiskeflottor till de ekonomiska följderna av höga drivmedelskostnader

MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL RÅDET OCH EUROPAPARLAMENTET

om främjande av anpassningen av Europeiska unionens fiskeflottor till de ekonomiska följderna av höga drivmedelskostnader

1. Inledning

EU har ett starkt intresse i att bevara en hållbar fiskenäring. Fiskerisektorn är en viktig del i många kustregioners ekonomiska liv. Europas fisken bidrar direkt till livsmedelssäkerhet och folkhälsa genom att förse EU:s konsumenter med en rad olika lokala produkter av hög kvalitet.

EU:s fiskerisektor har till följd av en kraftig överkapacitet länge suttit fast i en ond cirkel av dålig lönsamhet och överexploatering av bestånden. Sedan reformen av den gemensamma fiskeripolitiken 2002 har mycket gjorts för att bryta denna onda cirkel. Överkapaciteten och de excessiva fiskeansträngningarna är emellertid fortfarande ett problem för många segment i EU-flottan, och fortsätter att hota sektorns lönsamhet.

Sedan 1993 har EU-fångsterna sjunkit kontinuerligt, med i genomsnitt 2 % per år, vilket har lett till stadigt sjunkande intäkter (–25 % sedan 1990-talet). I synnerhet har nästan alla bottenlevande bestånd sjunkit på senare år och är i dag inte hållbara. Marknadspriserna har dessutom förblivit oförändrade eller har till och med sjunkit. Minskande intäkter och för stora kapitalinvesteringar (kring 40 %) medför att förändrade driftskostnader får stora konsekvenser, något som har skurit ned på näringens marginaler i många år. Eftersom kapitalet inte ger tillräcklig avkastning har sektorns modernisering försenats, vilket ytterligare har minskat konkurrenskraften.

Denna strukturella sårbarhet gör att den kraftiga ökningen av världspriset på olja har varit ett svårt slag. Det internationella Brent-oljepriset har mer en femdubblats, från 20 dollar per fat 2002 till över 130 dollar per fat i juni 2008, och det visar inga tecken på att sluta stiga. Sedan januari 2008 har råoljepriset stigit med 35 % (i dollar) och 22 % (i euro). Priserna för marina drivmedel i EU har ökat med runt 240 % sedan 2002 (delvis har ökningen dämpats genom att euron är så stark i jämförelse med dollarn), och ligger i dag i många fall över 0,7 euro/liter, trots att marina drivmedel för fiskeriändamål redan är befriade från punktskatt.

De flottsegment som är mest påverkade av de ökande drivmedelspriserna är fartyg med släpredskap (t.ex. trålare) som i allmänhet har starka motorer. I vissa fall utgör drivmedelskostnaderna upp till 60 % av landningsvärdet (t.ex. för nederländska och brittiska bomtrålare). För fartyg som använder passiva redskap (som fällor, nät och långrevar) är effekterna betydligt mindre kännbara, på grund av arten av deras verksamhet, men kan ändå uppgå till mellan 5 och 20 %. Många småskaliga flottor hör till denna kategori.

I princip borde fiskpriserna spegla denna kostnadsökning. Men fiskpriserna vid första försäljningen har fortsatt att stagnera under det senaste årtiondet, och yrkesfiskarna har därför inte kunnat vidarebefordra sina ökade utgifter i kedjan. Det har delvis att göra med de hinder som skapas av berednings- och avsättningskedjornas stora köpkraft: dessa har tillgång till fiskprodukter till lågt pris på världsmarknaden, bland annat stora mängder olagligt, orapporterat och oreglerat fiskad fisk.

Fiskerisektorn är inte den enda som lider av de höga oljepriserna, vilket visas i kommissionens senaste meddelande om oljepriserna[1] och även togs upp vid det senaste EU-toppmötet. Kommissionen noterar också att oljepriserna främst är ett strukturellt fenomen, och inte kan väntas sjunka i framtiden. Fiskerisektorn har emellertid särskilt komplicerade problem, vilket Europeiska rådet också erkände i slutsatserna från sitt toppmöte i juni. Det har att göra med att sektorn pressas från två håll, vad gäller resurserna och inom marknaden, vilket gör att den är mer sårbar för ekonomiska påfrestningar. Det har också med att göra att nästan hela sektorn består av små och medelstora företag och att den främst är etablerad i avlägsna regioner som är mycket beroende av fisket, både för inkomster och sysselsättning.

Kommissionen lade 2006 fram ett meddelande i vilket man betonade dessa båda problem och redogjorde för ett antal strategiska styrmedel som skulle kunna sättas in på EU-nivå och i medlemsstaterna för att lösa dem. Sedan dess har drivmedelspriserna emellertid ökat dramatiskt och situationen har blivit mycket värre. Därför finns det i dag ett trängande behov, och också en verklig möjlighet, att vidta kraftfulla åtgärder för att avvärja en svår kris i EU:s fiskerinäring och driva på den omstrukturering som så väl behövs.

Kommissionen föreslår därför ett nödpaket för att ta itu med den nuvarande situationen av ekonomisk och social belastning och göra ett långsiktigt bidrag till en hantering av systemets överkapacitet. Insatserna måste göras över hela EU och samordnas så att inte konkurrensen mellan medlemsstaterna eller flottorna snedvrids.

2. De principer som ligger till grund för paketet

En djupgående anpassning av EU:s flottor för ekonomisk och miljömässig hållbarhet

Den kris som de höga drivmedelspriserna utlöst gör det mer nödvändigt än någonsin att ta itu med sektorns strukturella problem från roten. Detta paket ska därför främst inriktas på att minska överkapaciteten och samtidigt se till att fartygen kan utnyttjas effektivare och med högre produktivitet, så att sektorn blir mer konkurrenskraftig. Inga åtgärder som kan öka flottornas kapacitet eller fiskeansträngning kommer att tillåtas. Det ska också lösa problemet med flottornas höga drivmedelsberoende, vilket skulle kunna minskas genom en modernisering och övergång till bränsleeffektivare fiskemetoder och -redskap. Ett antal av de föreslagna åtgärderna syftar till att öka energieffektiviteten och minska utsläppen från fiskeflottorna som helhet. Det kommer dessutom att bidra till övergången från fiskemetoder som är särskilt skadliga för miljön (som bottentrålar). Slutligen ska paketet inriktas på att öka fiskens värde vid första försäljningen.

Omedelbart stöd till sektorn för att lindra sociala och ekonomiska problem

Den nuvarande situationen är inte hållbar för stora delar av sektorn. Ett allt större antal fiskefartyg ligger vid kaj eftersom det helt enkelt inte lönar sig för dem att gå till sjöss som läget är i dag. Det behövs tillfälligt stöd, främst för besättningsmedlemmarna, vars inkomster rasat under de senaste månaderna. Fartygsägare behöver också stöd för att få lite andrum för omstrukturering. Endast på så sätt kan deras problem lösas på längre sikt. Paketet innehåller därför en rad nödåtgärder med kort löptid, främst av social art.

Inriktning på de värst drabbade flottsegmenten med hjälp av anpassningsprogram för flottan

Det är viktigt att EU och dess medlemsstater koncentrerar sina insatser och resurser där de behövs bäst, och på dem som är mest sårbara. Detta ska sedan omsättas i konkreta åtgärder, bland annat för att välja ut stödmottagare och besluta om undantag från nuvarande tröskelvärden i EFF-förordningen. De höga drivmedelskostnaderna påverkar hela fiskerinäringen, men spelrummet för ökad effektivitet är störst i de värst drabbade sektorerna. Därför riktar sig paketet främst till de flottsegment som har en hög andel drivmedelskostnader (minst 30 % av de sammanlagda produktionskostnaderna). Dessa flottsegment kommer att få olika sorters stöd, förutsatt att de utarbetar ett omfattande anpassningsprogram för flottan som bland annat ska omfatta en kraftig och permanent minskning av fiskeflottans kapacitet (minst 30 %) och en betydande ökning av dess energieffektivitet.

Samordnade EU-insatser genom bättre tillämpning av EFF-förordningen och eventuellt av andra EU-fonder och -styrmedel

Vi står inför en EU-omfattande kris som kräver samordnade lösningar på EU-nivå. Eftersom EU:s fiskresurser är gemensamma, och vi har en gemensam marknad, bör vi undvika nationella initiativ som inte är samordnade och kan leda till att problemen bara förskjuts någon annan stans, vilket skulle leda till orättvisa mellan medlemsstaterna. Därför utgår paketet främst från en mer omfattande användning av Europeiska fiskerifonden (EFF), som är det instrument i den gemensamma fiskeripolitiken som är bäst lämpat för stöd till sektorn. Paketet kommer att möjliggöra en utomordentlig och tillfällig anpassning av de nuvarande bestämmelserna och förfarandena i EFF-förordningen, så att de blir mer användbara i nuläget. Detta kommer att frigöra medel för omedelbar användning i strukturella ingrepp och kompletterande övergångsåtgärder, så som den nuvarande ekonomiska krisen kräver.

Kommissionen uppmanar medlemsstaterna att ändra sina operativa EFF-program för att anpassa den nuvarande fördelningen av medel mellan prioriterade områden och möjliggöra en starkare inriktning på åtgärder i område 1 under de närmast två åren. Kommissionen kommer också att föreslå undantag från EFF-förordningen för att öka beloppet för förhandsfinansiering av de operativa programmen till medlemsstaterna och taket för EFF:s bidrag till åtgärder som finansieras inom ramen för denna åtgärd.

Krisens omfattning och vidden av de insatser som krävs kommer emellertid att förutsätta ytterligare finansiering. Kommissionen har därför för avsikt att tillhandahålla extra EU-medel för sådana insatser, i enlighet med de principer som anges i avsnitt 6 i detta meddelande.

Statligt stöd för att bidra till processen kan också komma att underlättas, även om det kan kräva en ändring av gällande regler. Sådant stöd får emellertid inte bryta mot de grundläggande rättsliga bestämmelserna på detta område. Paketet är noga utformat för att garantera överensstämmelse med Världshandelsorganisationens regler och med pågående förhandlingar om fiskesubventioner.

3. Åtgärdspaket

Paketet kommer främst att bestå av åtgärder som grundas på tillfälliga undantag från EFF-förordningen, i syfte att främja en snabbare anpassning av gemenskapsflottan till den nuvarande situationen och ge tillfälligt stöd som kan lindra de sociala och ekonomiska följderna under en övergångsperiod. Därigenom får medlemsstaterna möjlighet att utveckla anpassningsprogram för de flottor som är mest drivmedelberoende och som påverkas kraftigast av den rådande överkapaciteten.

Paketet kommer till en början att ta sig formen av ett förslag till rådets förordning och tillfälliga och särskilda bestämmelser som avviker från vissa bestämmelser i EFF-förordningen under en period fram till slutet av 2010.

4. Åtgärder

Fem huvudsakliga åtgärdstyper planeras: nödåtgärder, omstruktureringsåtgärder, övergripande åtgärder, marknadsåtgärder och åtgärder som underlättar användningen av EFF.

4.1. Nödåtgärder

4.1.1. Extraordinärt stöd för tillfälligt upphörande av fiskeverksamhet

För att medlemsstaterna och fiskeföretagen ska kunna utarbeta de omstrukturerings- och anpassningsåtgärder som krävs föreslår kommissionen att medlemsstaterna ska få ge extraordinärt stöd i form av finansiering av tillfälligt upphörande av fiskefartygsverksamhet under tre månader (som ska börja senast den 30 november 2008). En sådan åtgärd kan finansiera besättningskostnader och fartygets fasta kostnader. Denna åtgärd ska bara tillämpas om det uttryckligen försäkras att de företag som får stöd kommer att omstruktureras så att deras kapacitet och fiskeansträngning minskas, t.ex. inom ramen för anpassningsprogram för flottor (se nedan), planer för att anpassa fiskeansträngningen, nationella avvecklingssystem, fångstplaner eller andra omstrukturerings- och moderniseringsåtgärder. Omstruktureringen ska börja inom sex månader från den dag då den rådsförordning som avses i tredje stycket träder i kraft (annars måste stödet betalas tillbaka).

Sammanlagt ska det offentliga finansiella bidraget till denna åtgärd begränsas till 400 miljoner euro, och medlemsstaterna ska få tillåtelse i proportion till de nationella finansiella anslagen inom ramen för EFF. Detta tillfälliga upphörande ska inte beaktas när trösklarna (varaktighet och budget) sätts för åtgärder för tillfälligt upphörande inom ramen för EFF-förordningen.

Detta tillfälliga upphörande ska gestaltas så att de ekonomiska fördelarna maximeras genom att bestånden får återhämta sig eller genom att bättre marknadsvillkor uppnås. Därför uppmuntras medlemsstaterna att koppla perioden av tillfälligt upphörande till aspekter på biologiska förlopp, säsongsvariationer och marknadsvillkor.

4.2. Omstruktureringsåtgärder (program för anpassning av flottor)

Flottor kan få särskilda stöd inom ramen för program för anpassning av flottor, som antas av medlemsstaterna. Följande obligatoriska krav ska gälla för sådana program:

- Drivmedel ska minst utgöra 30 % av flottans produktionskostnader.

- En permanent minskning av fiskeflottans kapacitet med 30 % garanteras. Paketet ska införa åtgärder som garanterar överensstämmelse med villkoren och resultaten i programmen för anpassning av flottor, inbegripet kravet på kapacitetsminskning om 30 %. I mycket exceptionella fall, och endast för medlemsstater vars flotta omfattar färre än 100 fartyg, kan denna tröskel sänkas om en minskning med 30 % skulle påverka den fiskerelaterade verksamhet som är beroende av denna flotta på ett orimligt sätt.

Kommissionen kommer att se till att tillräckliga kontrollmekanismer finns för att garantera att de åtaganden som medlemsstaterna och företagen gjort efterlevs när paketet genomförs. Bristande efterlevnad kommer att leda till påföljder, som exempelvis att stöd som givits felaktligen, så att de villkor och krav som ingår i ovan nämnda rådsförordning inte följs, kommer att återkrävas.

Kommissionen kommer särskilt att övervaka genomförandet av de obligatoriska kraven avseende permanent minskning av kapaciteten inom ramen för ett program för anpassning av flottan. Därför kommer fartyg som är avsedda att permanent tas ur bruk att behöva ställa in sin fiskeverksamhet permanent inom sex månader från det att programmet för anpassning av flottan antas.

Följande åtgärder kommer endast att tillåtas för fartyg och/eller yrkesfiskare som omfattas av program för anpassning av flottor.

4.2.1. Förenklad tillgång till EFF-bidrag för permanent upphörande av flottor under omstrukturering

Kommissionen föreslår att göra undantag från EFF-bestämmelserna för att upphäva alla begränsningar av tillgången till bidrag för definitivt upphörande för flottor som omfattas av program för anpassning av flottor, förutsatt att de fartyg som kommer i åtnjutande av bidragen upphör med sin fiskeverksamhet omgående. Medlemsstaternas myndigheter ska se till att det efter framgångsrika omstruktureringar av flottor finns tillräckliga förvaltningsmekanismer för att se till att kapaciteten i framtiden förblir i jämvikt med resurserna.

4.2.2. Extra stöd för tillfälligt upphörande

Kommissionen föreslår att tillåta fartyg som omfattas av ett program för anpassning av flottor att ta emot stöd för ytterligare månader av tillfälligt upphörande, förutsatt att detta genomförs före den 31 december 2009. Detta tillfälliga upphörande ska inte beaktas om det överskrider de gränser (varaktighet och budget) som sätts inom ramen för EFF-förordningen. Stödet ska bidra till finansieringen av besättningskostnader och fasta fartygskostnader under den period när ingen verksamhet utövas.

Stödet kommer att tilldelas inom följande gränser:

- 3 månader för fartyg som ska skrotas eller byta motor. Maximalt ytterligare 3 månader kan medges efter den 1 januari 2010 om omstruktureringen fortfarande pågår.

- Sex veckor för andra fartyg som omfattas av andra omstruktureringsåtgärder inom ramen för programmet för anpassning av flottan.

Sammanlagt ska det offentliga finansiella bidraget till denna åtgärd begränsas till 400 miljoner euro, och medlemsstaterna ska få tillåtelse i proportion till de nationella finansiella anslagen inom ramen för EFF. Detta tillfälliga upphörande ska inte beaktas när trösklarna (varaktighet och budget) sätts för åtgärder för tillfälligt upphörande inom ramen för EFF-förordningen.

4.2.3. Ökat stöd för modernisering av fartyg

För närvarande är den obligatoriska privata samfinansieringen av investeringar ombord 60 % respektive 80 % för utbyte av redskap och motor. För att ge fiskeföretag ett kraftigt ytterligare incitament att använda sina fartyg och redskap effektivare föreslår kommissionen att minska den obligatoriska privata andelen för fartygsmodernisering om investeringarna berör energisparande utrustning, motorer eller redskap. Den faktiska andelen kommer att fastställas av medlemsstaterna utgående från objektiva kriterier som fartygets ålder, förbättringen av energieffektiviteten och den kapacitetsminskning som ingår i programmet för anpassning av flottan. Minimiandelen för privat samfinansiering ska emellertid inte understiga 40 % av investeringskostnaderna.

Stöd till modernisering av redskap och utrustning för fartyg som är yngre än fem år ska också tillåtas om energiförbrukningen minskas avsevärt.

4.2.4. Tillstånd för partiellt avvecklingsstöd vid ersättning av gamla fartyg med nya, mindre och energieffektivare fartyg

Kommissionen föreslår att fartygsägare som skrotar ett eller flera av sina fartyg och ersätter dem med nya, mindre fartyg med lägre drivmedelförbrukning ska kunna komma i fråga för skrotningsbidrag (dvs. partiellt avvecklingsstöd) för skillnaden mellan kapaciteten hos de skrotade fartygen och hos de nya fartyg som ersätter dem. Medlemsstaterna ska inom ramen för partiell avveckling endast ha rätt att ersätta 25 % av den sammanlagda kapacitet som definitivt lagts ned inom ramen för programmet för anpassning av flottan och för vilken avveckling tillämpas.

Detta förslag gör skrotningsstrategierna mer flexibla. Det måste emellertid tänkas över noga så att det främja omstrukturering av flottan men samtidigt bidrar till det övergripande bevarandemålet. Det nya fartygets kapacitet ska vara mindre än den kapacitet som dragits tillbaka. Den maximala ersättningsandelen per fartyg ska inte vara högre än 2:5. Dessutom bör åtgärden endast tillåtas om programmet för anpassning av flottan omfattar en stor andel fartyg i en homogent definierad flotta.

4.3. Övergripande åtgärder (utanför program för anpassning av flottor)

4.3.1. Öka EFF-stödet för bränslesparande utrustning

Kommissionen föreslår att en lägre andel (40 %) tillämpas för obligatorisk privat samfinansiering för investeringar ombord som berör utrustning som på ett betydande sätt bidrar till att minska drivmedelförbrukningen.

4.3.2. Sakkunskap avseende energibesiktningar och utveckling av omstruktureringsplaner

Kommissionen föreslår att EFF-bestämmelserna om gemensamma insatser ändras så att medlemsstaterna kan ge ekonomiskt stöd till fartygsägare som söker sakkunskap avseende energibesiktningar och expertrådgivning om utveckling av planer för omstrukturering eller modernisering.

4.3.3. Utvidgade ramar för behöriga mottagare av stöd inom ramen för EFF:s socioekonomiska åtgärder

Inom ramen för EFF kan för närvarande endast yrkesfiskare få stöd för tidigt utträde och förtidspensionering. Kommissionen föreslår att även ge sådant stöd till andra anställda inom fiskerirelaterade verksamheter (t.ex. auktionshallar, hamntjänster osv.) för att hantera de problem som uppstår i samband med nedläggningar och sammanslagningar till följd av minskad fiskeverksamhet.

4.3.4. Främja forskning om tekniska förbättringar av fartyg/motorer/utrustning/redskap för att minska drivmedelsförbrukningen och utvidga behörigheten för pilotprojekt

Forskning om energieffektivt fiske är viktigt på längre sikt, och det krävs ökade medel för teknisk utveckling inom detta område. Kommissionen föreslår därför en ändring av EFF:s behörighetsregler så att medlemsstaterna kan främja pilotprojekt avseende tekniska förbättringar som syftar till att minska energiförbrukningen.

EU-omfattande forskningsprojekt pågår redan i dag, och dess resultat bör spridas i tillräcklig omfattning när e är avslutade[2]. Kommissionen kommer att fortsätta att undersöka hur man kan främja ytterligare forskningsprogram och undersökningar på detta område, liksom inom andra näringslivssektorer.

Sektorn kan också uppmuntra nationella forskningsinvesterare att överväga tänkbara forskningsprojekt på detta område, genom nätverk som Era-Net[3]. I detta sammanhang kommer ett mer strategiskt tillvägagångssätt att föreslås i det meddelande som kommissionen förbereder om en strategi för havs- och sjöfartsforskning i EU. En sådan strategi skulle gå längre än den nuvarande samordningen av flera Era-Net-åtgärder som handlar om havsfrågor.

4.4. Marknadsåtgärder

Kommissionen uppmuntrar medlemsstaterna att ge berörda parter möjlighet och finansiella medel att främja insatser för att bland annat öka värdet på fisken vid första försäljningen. Detta ska göras genom de hittills till stora delar outnyttjade möjligheter som EFF erbjuder och de tillfällen som ges genom organisationen av den gemensamma marknaden enligt rådets förordning (EG) nr 104/2000. Kommissionen föreslår att man främjar initiativ som syftar till följande:

- En förstärkning av yrkesfiskarnas marknadsposition genom sammanslutningar i större producentorganisationer eller lokala marknadsföringsförbund.

- Förbättrad planering av EU:s produktion, och anpassning till efterfrågan.

- Främjande av kvalitetsinitiativ som märkning och bättre hantering och bearbetning.

- Främjande av konsumentinformation (hälsa, näringsvärde, ansvarsfullt fiske osv.).

- Utveckling av verktyg för analys av värdekedjan och priserna: marknadsanalyser, inrättande av ett system för prisövervakning som ska kopplas till den pågående översynen av livsmedelspriser som kommissionen genomför.

- Ökad övervakning för att garantera efterlevnad av märkningskrav och kamp mot olagligt, orapporterat och oreglerat fiske.

4.4.1. Åtgärder inom ramen för organisationen av den gemensamma marknaden

Produktionssektorn måste finna metoder för att framgångsrikt och effektivt anpassa och reglera utbudet till marknadskraven, inte minst distributionssektorns behov. Det enda sättet att garantera kommersiellt hållbara priser är att ge marknaden vad den behöver i form av mängd, kvalitet och regelbundna leveranser. För stora landningar under de perioder under fiskeåret då marknaden är slö kan vara kontraproduktiva ur affärsmässig synpunkt och leda till sämre vinst.

Här kan producentorganisationer utnyttja de operativa programmen, som är ett kraftfullt verktyg för marknadsreglering. Detta är strategier för att anpassa tillgång till efterfrågan, och producentorganisationer måste planera i förväg vad deras medlemmar ska leverera, och undersöka hur man bäst kan optimera vinsten på fångsterna. I dagsläget rekommenderar kommissionen att producentorganisationer lägger om en del av sin verksamhet och antar nya ståndpunkter i fråga om medlemmar och marknader. För att öka värdet på fångsten vid första försäljningen uppmuntras producentorganisationerna att exempelvis leda om fångsten till andra marknader, öka kvaliteten, införa frivillig märkning eller utveckla andra pr-initiativ, men också att koncentrera fiskeriproduktionen till perioder då priserna är högre.

För produkter som saluförs i färskt tillstånd måste produktionssektorn utveckla sätt att öka kvaliteten och därmed skapa ett mervärde. Kvalitetsförbättringsplaner ska uppmuntra producentorganisationerna att öka kvaliteten på sina produkter i alla skeden i produktions- och saluföringskedjan. Hittills har sådana planer fått mycket begränsade resultat, trots att det finns ekonomiskt stöd tillgängligt inom ramen för EFF. Därför uppmanar kommissionen medlemsstaterna att stödja producentorganisationerna i deras insatser för att utveckla och genomföra planer för kvalitetsförbättring.

En annan viktig fråga för EU:s producenter är att reagera på förändringar i konsumenternas vanor och i fråga om distributionsmönster. De flesta produkter säljs i dag via stora affärskedjor som normalt sett köper i kvantiteter grundade på efterfrågeprognoser. Alla osäkerhetsaspekter i fråga om landningar, och det faktum att marknadssektorns första led är så fragmenterad, leder till att de stora kedjorna undviker att köpa EU-produkter. Genom att skapa branschövergripande organisationer kan man förändra denna situation. Organisationerna samlar företrädare för produktion, handel och bearbetning för åtgärder som kan gagna hela näringen. De flesta sådana åtgärder berättigar till ekonomiskt stöd från EFF. Men ändå har dessa organisationer ännu inte slagit igenom. Därför uppmuntrar kommissionen medlemsstaterna att främja inrättandet av branschövergripande organisationer som kan öka samarbetet mellan saluföringskedjans olika länkar.

4.4.2. Observationsorgan/system för prisövervakning

Kommissionen kommer att vidta de åtgärder som behövs för att införa ett prisövervakningssystem för fisk och vattenbrukprodukter över hela saluföringskedjan. Detta ska kopplas till den översyn av livsmedelspriserna som kommissionen för närvarande genomför. Därigenom ska man kunna utveckla ett instrument för analys och beslutsfattande som kan ge ökad kunskap om prissättning och om hur förädlingsvärde uppstår från första försäljningen. Aktuella underökningar visar att mekanismerna för överföring av priser och förädlingsvärde varierar mellan produkter och saluföringskedjor. Prisövervakningssystemet ska omfatta vattenbruk- och fiskeriprodukter som fångas, lastas om, landas eller importeras.

Sådana analysredskap ska inte påverka priserna direkt, utan ge bättre möjligheter att förutse prisvariationer. Man räknar också med att bättre information om marknadens mekanismer kan ge producenterna möjlighet att anpassa sitt utbud och få bättre priser för sina produkter.

Kommissionen undersöker för närvarande utbud och marknadsföring av fisk och vattenbruksprodukter i EU. Undersökningen ska särskilt inriktas på prismekanismer. Den ska också ge metodikimpulser för ett nytt prisövervakningssystem. Första konsoliderade resultat och rekommendationer kommer att läggas fram och diskuteras med berörda parter i början av 2009.

En del element i prisanalysen tas redan upp i organisationen av den gemensamma markanden, och kan ses över vid nästa översyn av organisationen av den gemensamma marknaden under 2009.

4.4.3. Särskilda projekt för initiativ från berörda parter

Kommissionen kommer att se över möjligheten att ändra den andra fonden för fiskets utveckling så att organisationer av berörda parter kan få direkta bidrag till sina initiativ för marknadsövervakning, märkning osv. genom ansökningsomgångar.

4.5. Åtgärder som främjar tillämpningen av EFF

4.5.1. Omprogrammering

Medlemsstaterna uppmuntras att i största möjliga utsträckning utnyttja EFF genom att vid behov anpassa sina operativa program så att de får största möjliga ekonomiska stöd för insatser för att hantera drivmedelskrisen. Medlemsstaterna bör överväga en omfattande överföring av medel inom de operativa programmen från andra EFF-områden till område 1 (anpassning av gemenskapens fiskeflotta).

En ökning av EFF-stödet för dessa initiativ kräver i många fall endast en omfördelning av medel mellan olika åtgärder inom område 1, något som medlemsstaterna själva kan besluta om. I de flesta fall krävs emellertid en programändring. Kommissionen åtar sig att se över och godkänna sådana ändringar så snabbt som möjligt för att garantera ett smidigt genomförande.

Sådana omprogrammeringar är en förutsättning för att medlemsstaterna ska komma åt ytterligare medel som EU kan ställa till förfogande längre fram.

4.5.2. Förenklad användning av EFF-medel

För att underlätta för medlemsstater som har problem med att snabbt mobilisera de nationella samfinansieringsmedlen för åtgärder i område 1 föreslår kommissionen att öka EFF:s tillåtna samfinansieringsandelar för insatser inom ramen för de föreslagna särskilda åtgärderna, till 95 % av de sammanlagda offentliga utgifterna.

Dessutom föreslår kommissionen att för de medlemsstater som så begär fördubbla EFF:s förfinansiering, som betalas av kommissionen efter det att de operativa programmen antagits, från 7 % i dag till 14 % av det sammanlagda bidraget från EFF till det operativa programmet. Därmed får medlemsstaterna omedelbar tillgång till avsevärt större medel för att snabbt betala nödåtgärder, så snart eventuellt nödvändiga överföringar av budgetmedel gjorts.

4.5.3. Retroaktivitet

Åtgärden för tillfälligt upphörande, som genomförs från och med den 1 juli 2008, kommer att vara stödberättigande inom ramen för EFF.

5. Andra åtgärder

5.1. Stöd av mindre betydelse

De nuvarande bestämmelserna om stöd av mindre betydelse har en begränsning på 30 000 euro per företag, vilket leder till stora skillnader avseende det belopp som yrkesfiskare kan få från medlemsstaterna inom ramen för trösklarna för sådana stöd. Utgående från ytterligare ekonomiska undersökningar kommer kommissionen att överväga en ändring av dessa bestämmelser för fiskerisektorn så att gränsen på 30 000 euro för stöd av mindre betydelse gäller per fartyg i stället för per företag, men med ett absolut tak på 100 000 euro per företag. Kommissionen lovar att genomföra den ekonomiska analys som krävs så snabbt som möjligt.

5.2. Socialt stöd i form av minskade sociala avgifter

Med tanke på att sysselsättningen måste skyddas kommer kommissionen genom en ändring av riktlinjerna för granskning av statligt stöd inom sektorn för fiske och vattenbruk ge medlemsstaterna möjlighet att ta över en del av yrkesfiskarnas sociala avgifter.

Detta ska begränsas till yrkesfiskarnas egna avgifter (och inte omfatta de anställande företagens del av avgiften) och får inte medföra någon därav följande minskning av arbetstagarnas ersättning från arbetsgivarens sida. Särfallet med småskaliga yrkesfiskare som är enda anställda på sitt eget fartyg ska också täckas.

Det kommer direkt att gagna yrkesfiskarna, även egenföretagarna, eftersom de även fortsättningsvis kan dra fördel av socialförsäkringen men betalar lägre sociala avgifter. Denna åtgärd kan tillåtas i högst två år.

6. Extra medel

Det är viktigt att detta paket tillämpas på ett sätt som garanterar lika villkor över hela EU. Konkurrensen mellan EU-fiskerierna får inte snedvridas till följd av medlemsstaternas olika möjligheter att mobilisera offentliga medel eller EU-medel. De medlemsstater som redan börjat omstrukturera sin flotta får inte heller diskrimineras. Det bästa sättet att garantera detta är att utnyttja EFF som viktigaste instrument för den strukturella anpassningen av EU:s flottor. Därför kommer EFF att förbli den viktigaste parten i paketet. Flera viktiga problem återstår emellertid och kan inte lösas av EFF ensam, så som den ser ut i dag:

- Många medlemsstater har mycket små EFF-anslag. Detta beror på att fördelningen av medel mellan länderna inom ramen för EFF inte är direkt kopplad till flottstorleken, utan har att göra med mer allmänna kriterier för strukturfonderna. Genomförandet av paketet uteslutande med hjälp av EFF kan leda till orimliga snedvridningar som kan skada dessa medlemsstater.

- I vissa medlemsstater går större delen av EFF-medlen till konvergensregionerna, i enlighet med den logik som ligger till grund för EU:s strukturfonder. Detta leder till att EFF-medlen inte i tillräcklig utsträckning kan mobiliseras för omstrukturering av flottor utanför sådana regioner.

- Vissa medlemsstater har större EFF-anslag, men även dessa kan vara otillräckliga för att ta itu med alla problem i samband med omstrukturering av de flottor som berörs av krisen.

- Flera medlemsstater har utvecklat omfattande omstruktureringsplaner i sina operativa program inom EFF, men dessa täcker hela perioden (2007–2013). För att lösa den nuvarande krisen måste planerna få snävare tidsramar, vilket leder till kraftigt ökade behov av finansiering på kort och medellång sikt.

- Krisens omfång kommer att kräva omstruktureringsinsatser i en storleksordning som hittills aldrig skådats. Genomförandet av paketet kommer därför att kräva en stor andel offentligt stöd. De ekonomiska behoven beräknas enbart för definitivt och tillfälligt upphörande av fiskeriverksamhet i de flottsegment som drabbats värst av krisen uppgå till över 1,6 miljarder euro. Om man räknar med det extra stödet till investeringar för att minska energiförbrukningen, marknadsåtgärder och socioekonomiska åtgärder, kollektiva insatser och pilotprojekt, som alla ingår i de tillfälliga särskilda åtgärderna för att främja en omstrukturering av de fiskeriflottor som berörs av den ekonomiska krisen, kan de ekonomiska behoven uppgå till närmare 2 miljarder euro. Den nuvarande programmeringen av område 1 i EFF för sådana åtgärder beräknas täcka cirka 600 miljoner euro, och man räknar med att ytterligare 250 miljoner euro kan komma från nationell samfinansiering. Kommissionen beräknar också att 550 miljoner euro måste tas från en omprogrammering av EFF:s operativa program. Resten uppskattas uppgå till cirka 600 miljoner euro. En del av detta belopp kan finansieras genom ännu inte fördelade medel under rubrik 2 i budgetramen för år 2009 och 2010, varvid björnparten kommer 2009. Detta ska inte påverka de faktiska utgiftsnivåerna för den gemensamma jordbrukspolitiken. Eventuella extrabelopp förutsätter att utgifterna för den gemensamma jordbrukspolitiken under dessa år ligger tydligt under motsvarande takvärden, och en omfattande analys och motivering kommer att krävas.

Innan ytterligare medel kan mobiliseras kommer kommissionen att se till att medlemsstaterna tillhandahåller de betydande medel som avses ovan, med hjälp av omprogrammering av de operativa programmen och ur nationella medel. Kommissionen kommer också att undersöka om det går att införa ett tillfälligt finansiellt instrument för genomförandet av åtgärderna. Ett sådant skulle behöva vara tidsbegränsat och anpassat till drivmedelskrisåtgärderna inom EFF. Inom ramen för ett sådant tillfälligt instrument skulle medel tilldelas medlemsstaterna utifrån särskilda kriterier.

Bland annat skulle medlemsstaterna för att komma i fråga för sådant extrastöd tidigare ha behövt göra ett betydande bidrag till krisåtgärderna från sina EFF-medel. Detta kan göras genom omprogrammering av medlen i de operativa programmen till fömån för område 1, eller genom ambitiösa program för anpassning av flottor, som ska täcka en betydande del av den nationella flottan.

7. Tidsramar

Åtagandena för åtgärder inom ramen för rådsförordningen ska verkställas senast den 31 december 2010.

[1] Åtgärder för att bemöta de stigande oljepriserna, KOM(2008) 384, Bryssel, 13.6.2008.

[2] Europeiska kommissionens undersökning Energy Saving in Fisheries (ESIF) FISH/2006/17, Europeiska kommissionens webbsida för energieffektivt fiske (planeras att öppna i september 2008), Europeiska kommissionens sjätte ramprogram för forskning, projekt HOP – Macro-economic impact of High Oil Price in Europe" and "Superior life-time operation economy of ship propellers. www.hop-project.eu, http://canal.etsin.upm.es/superprop/.

[3] Era-Net syftar till att främja samordning och samarbete mellan nationella och regionala forskningsprogram.