A4-0358/96

Resolution om kommissionens meddelande om strukturinsatser och sysselsättning (KOM(96)0109 - C4-0230/96)

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

- med beaktande av kommissionens meddelande om strukturinsatser och sysselsättningen (KOM(96)0109 - C4-0230/96),

- med beaktande av kommissionens meddelande «Insatser för sysselsättningen i Europa. En förtroendepakt» (CSE(96)1),

- med beaktande av sin resolution av den 29 juni 1995 om den femte periodiska rapporten om den sociala och ekonomiska situationen och utvecklingen i gemenskapens regioner ((EGT nr C 183, 17.7.1995, s. 33.)),

- med beaktande av sin resolution av den 19 januari 1996 om kommissionens årliga rapport nr 5 om genomförande av reformen av strukturfonderna 1993 ((EGT nr C 32, 5.2.1996, s. 131.)),

- med beaktande av sin resolution av den 18 april 1996 om den ekonomiska och monetära unionen och ekonomisk och den sociala sammanhållningen ((EGT nr C 141, 13.5.1996, s. 205.)),

- med beaktande av sin resolution av den 19 april 1996 om förslag till kommissionens tilläggsrapport om sammanhållningsfonden 1994 (KOM(95)0222 - C4-0237/95) ((EGT nr C 141, 13.5.1996, s. 265.)),

- med beaktande av sin resolution av den 5 september 1996 om kommissionens sjätte årsrapport om strukturfonderna 1994 ((EGT nr C 277, 23.9.1996, s. 29.)),

- med beaktande av sin resolution av den 5 september 1996 om utvecklingsfrågor/Mål 1 strukturella åtgärder i Portugal ((EGT nr C 277, 23.9.1996, s. 37.)),

- med beaktande av sin resolution av den 5 september 1996 om utvecklingsproblem och strukturstöd under mål 1, 2 och 5b i Spanien (1994- 1999) ((EGT nr C 277, 23.9.1996, s. 40.)),

- med beaktande av sin resolution av den 5 september 1996 om kommissionens beslut om upprättande av en gemenskapsstödram för strukturpolitikens område i de grekiska regioner som omfattas av mål 1, vilket innebär hela Grekland ((EGT nr C 277, 23.9.1996, s. 34.)),

- med beaktande av betänkandet från utskottet för regionalpolitik och yttrandena från utskottet för ekonomi, valutafrågor och industripolitik, utskottet för socialfrågor och sysselsättning och utskottet för kvinnors rättigheter (A4-0358/96), och med beaktande av följande:

A. Den massiva arbetslöshet som drabbar Europeiska unionens befolkning, särskilt de perifera och mindre utvecklade regionerna, är så omfattande att den hotar den sociala och ekonomiska sammanhållningen mellan medlemsstaterna och inom unionen i sin helhet.

B. Strukturåtgärdernas viktigaste mål är att utveckla de minst utvecklade regionerna för att skapa ekonomisk och social sammanhållning.

C. En av de viktigaste målsättningarna med regional utveckling är att bidra till att skapa och bevara varaktiga arbetstillfällen.

D. Strukturfonderna och sammanhållningsfonden, som tillsammans tilldelats ett anslag på 170 miljarder ecu i 1995 års priser för perioden 1994-1999, kommer att kunna spela en viktig roll för att främja sysselsättningen.

E. En bättre samordnad gemenskapspolitik, skulle bidra till att skapa arbetstillfällen.

F. Strukturfondsinitiativ bör ta större hänsyn till den demografiska faktorn. Vederbörlig uppmärksamhet bör också ägnas den oundvikliga inflyttningen av människor från landet till städerna med alla de konsekvenser detta medför.

1. Parlamentet noterar att genomförandet av de program som fått stöd genom strukturfonderna sedan 1989 generellt i flera medlemsstater bidragit till en betydande ökning av den ekonomiska tillväxten, framför allt i sammanhållningsländerna,

2. ger starkt stöd till alla de åtgärder som vidtas av Europeiska regionala utvecklingsfonden (ERUF) och Europeiska socialfonden (ESF) och som syftar till att öka sysselsättningen eller hålla kvar den på nuvarande nivå och lyckönskar kommissionen till det dokument som upprättats i ett nära samarbete mellan GD V och GD XVI,

3. konstaterar att den inverkan som gemenskapens strukturpolitik har på sysselsättningen, trots ökningen av tillväxten och trots ESF:s program (som flera miljoner människor dragit nytta av sedan 1989 och kommer att fortsätta att dra nytta av till 1999), är otillräcklig, ej varaktig och svår att värdera,

4. erinrar om att unionens strukturpolitik är en långsiktig politik, och den måste säkerställa förutsättningarna för en selektiv och hållbar tillväxt på lång sikt; erinrar om att detta inte på något sätt står i motsats till behovet att skapa och behålla varaktiga arbetstillfällen,

5. noterar att strukturprogrammens framgång eller misslyckande visserligen inte bör mätas enbart i utvecklingen av sysselsättningsnivån, men det är oroande att det är just i mål 1-regioner som den genomsnittliga arbetslösheten ökat mest under perioden 1987-1994, nämligen från 10 % till 18 %,

6. understryker betydelsen av de prioriteringar som fastställdes av Europeiska rådet i Essen och behovet av att anpassa dessa prioriteringar till insatser för att öka strukturåtgärdernas inverkan på sysselsättningen,

7. tror i synnerhet vad gäller ESF att politiken inte endast bör bestå i att utbilda och fortbilda arbetstagare eller förbättra deras kvalifikationer, utan att den måste säkerställa att dessa kvalifikationer även fyller ett motsvarande behov på arbetsmarknaden,

8. anmodar vid fastställande av de nya projekten för 1997-1999 att särskild uppmärksamhet skall fästas vid investeringar som skapar permanenta och socialt sett hållbara arbetstillfällen; betonar i detta sammanhang betydelsen av den nuvarande regionala fördelningen av medel, som sker enligt BNP/capita (Mål 1) och arbetslösheten (Mål 2),

9. konstaterar att ESF främst indirekt bidrar till att skapa arbetstillfällen, eftersom den utgår ifrån utbudet på arbetsmarknaden genom att hjälpa personer som söker arbete att börja en ny anställning; bekräftar i detta sammanhang att den grundläggande betydelsen av undervisning och vidareutbildning samt åtgärder för missgynnade grupper (ungdomar, kvinnor och långtidsarbetslösa),

10. uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att åtgärda det låga utnyttjandet av strukturfonderna och hänvisar till de goda resultaten i länder där regeringarna använder mellanorganisationer såsom arbetsförmedlingar och utbildningsinstitutioner i kombination med den önskade samfinansieringen,

11. beklagar avsaknaden av metoder för att utvärdera hur strukturfonderna påverkar sysselsättningen samt överskattningen av hur många arbetstillfällen som skapas; uppmanar kommissionen att avhjälpa detta trots de svårigheter det medför och begär att få information från kommissionen om uppföljningar och resultat,

12. konstaterar att huvuddelen av de anslag från strukturfonderna som öronmärkts för de minst utvecklade regionerna i stor utsträckning bidragit till projekt för förbättring av infrastrukturen och att dess återverkningar på sysselsättningen därför kommer att visa sig på medellång och lång sikt i den utsträckning de är avsedda att skapa varaktiga arbetsplatser,

13. anser att det är avgörande att en socialt och ekologiskt hållbar ekonomi är i stånd att uppbåda en helt ny potential i de regioner som stöds genom strukturåtgärder och därigenom övervinna den hittills bristande effektiviteten i den europeiska regionalpolitiken, genom att minska den överdrivna användningen av naturtillgångar och investera mer i mänskliga resurser,

14. anser att storleken på anslagen till strukturfonderna är tillräcklig för att dessa skall kunna ge ett betydande bidrag till sysselsättningen om de inriktas på detta, utan att man skall behöva vänta på en eventuell ökning av dessa anslag, och anmodar därför kommissionen att arbeta för att medlemsstaterna inom nuvarande stödramar effektivt utnyttjar möjligheterna till en effektiv användning av medlen för att stödja varaktiga sysselsättningsskapande åtgärder,

15. godkänner därför kommissionens initiativ att inom ramen för den förtroendepakt för sysselsättning som den föreslår främst använda de ekonomiska medel som finns tillgängliga för perioden 1994-1999 för att främja skapande av arbetstillfällen,

16. stödjer förslaget som syftar till att anslå 8,5 miljarder ecu (som kommer från tillämpning av BNP-»deflatorn» på strukturstödet) och 5,5 miljarder ecu (belopp som beviljats för andra perioden till mål 2) till sysselsättning,

17. påpekar att det finns utrymme för anpassning av program under de regionala målen, i synnerhet mål 1 och mål 2; för att dessa anpassningar skall kunna genomföras måste dock uppföljningskommittéerna bli förtrogna med de nya kriterierna och involveras i ett effektivt utbyte av information, erfarenheter och insatser för att öka strukturfondernas inverkan på sysselsättningen,

18. anser att strukturfondernas inverkan på sysselsättningen skulle kunna ökas om kommissionen;

- utvecklade specifika åtgärder för att förbättra situationen i storstäderna,

- gav sitt stöd åt en flexiblare arbetstid för att öka sysselsättningen eller bevara den på nuvarande nivå,

- förbättrade arbetsvillkoren och strävade efter ökad erkänsla av vissa yrken, så att de blir mer attraktiva för arbetstagarna,

- vidtog åtgärder för att finansiera europeiska nät som erkänns som lämpliga för att förbättra spridningen av information om lediga tjänster och arbetssökanden, för att hjälpa arbetsgivarna att finna rätt person och arbetstagarna att få information om vilka tjänster som motsvarar deras kompetens,

19. rekommenderar att man bättre utnyttjar olika områden för att skapa sysselsättning, såväl traditionella (såsom lokala produkter och kulturella verksamheter) som nya (personliga och sociala tjänster och tjänster på miljöområdet),

20. anser det vara nödvändigt att förbättra gemenskapspolitiken för stöd till små och medelstora företag med tanke på dessa verksamheters betydelse för att skapa sysselsättning inom den privata sektorn,

21. anser det vara nödvändigt att få en bättre balans i stödet till investeringar i realkapital och mänskliga resurser, vilka båda är nödvändiga för att främja utveckling, strukturanpassning och sysselsättning,

22. anser särskilt att man måste stärka alla initiativ som kan förbättra tillgången till utbildning och yrkesutbildning både för ungdomar och för vuxna,

23. anser det dessutom vara lämpligt att genomföra särskilda stödåtgärder för kvinnor, bl.a. utbildning för arbetslösa kvinnor, omläggning av arbetstiden för deltidsarbetande och stödåtgärder för kvinnliga chefer i små och medelstora företag som skapar sysselsättning,

24. anser det vara nödvändigt att bidra till att utveckla tjänster till företag och lokalt kunnande, vilket är förutsättningar för utveckling och spridning av ny teknik och för att på lång sikt stärka konkurrenskraften och öka tillväxten,

25. stöder den europeiska strategi att uppmuntra lokala initiativ för utveckling och sysselsättning som lanserats av kommissionen samt det projekt som Europeiska rådet presenterade i Florens, vilket innebär att man väljer ut vissa pilotregioner och pilotstäder för att de skall förbinda sig att bilda en territorialpakt avsedd att få fart på sysselsättningen, uppmanar kommissionen att komplettera sitt meddelande om gemenskapens strukturinsatser och sysselsättningen med ett kapitel vari medlemsstaterna anmodas att under innevarande planeringsperiod bättre utnyttja den potential för skapande av arbetstillfällen som lokala utvecklings- och sysselsättningsinitiativ utgör,

26. anser att investeringar avsedda för forskning, teknologisk utveckling och innovation med avseende på små och medelstora företag i samband med strukturpolitiska åtgärder verkar som en katalysator för sysselsättning som bör stärkas; uppmanar därför till att produktionsinvesteringar inom FoTU och innovation behandlas positivt, då beslut fattas om projekts stödberättigande,

27. anser det vara mycket viktigt att öka de regionala myndigheternas deltagande i de regioner som har behörighet inom områdena infrastruktur och kommunikationer, yrkesutbildning och främjande av sysselsättningsskapande åtgärder,

28. anser att det krävs en bättre framförhållning vad gäller tekniska framsteg där man framhäver informations- och kommunikationsteknik för att dra maximal nytta av dess potential till förnyelse och sysselsättning,

29. anser att en ny förvaltning av strukturfonderna även skulle kunna göra det möjligt att förbättra innehållet i ökningen av sysselsättningen (ett «scoring system», det vill säga ett urval av de projekt som har den mest kostnadseffektiva sysselsättningseffekten); uppmanar kommissionen att undersöka möjligheterna att utöka användningen av denna metod,

30. begär att kommissionen skall prioritera de pilotprojekt som kan anses leda till att det skapas realistiska och bärkraftiga företag eller kooperativa verksamheter,

31. understryker den viktiga roll som en aktiv politik för kvalitetsturism kan spela för den ekonomiska utvecklingen och skapandet av arbetstillfällen i mindre utvecklade och perifera regioner samtidigt som man i denna politik tar hänsyn till respekten för de berörda regionernas miljö och kulturella identitet; stöder i detta sammanhang det första Philoxeniaprogrammet som kommissionen presenterat,

32. understryker den allt viktigare roll som kulturen spelar för den regionala utvecklingen och de möjligheter att skapa sysselsättning som gemenskapens kulturstöd kan erbjuda,

33. anser att aktiviteter av ekologisk eller miljömässig natur har en lovande framtid samtidigt som de har en enorm sysselsättningsskapande potential, och att de därför bör få ett starkt stöd antigen genom olika strukturpolitiska åtgärder eller i synnerhet via sammanhållningsfonden,

34. uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att de i mål 1-regionerna skall anstränga sig för att intensifiera infrastrukturprojektens lokala sysselsättningseffekt,

35. menar att man inom uppföljningskommittéerna måste främja ett ökat samarbete med de ekonomiska och sociala parterna och ber kommissionen och medlemsstaterna att vidta de åtgärder som krävs för att främja en allmän mobilisering hos alla inblandade aktörer för att få fart på sysselsättningen,

36. stöder kommissionens förslag om att i samband med strukturpolitiska åtgärder skapa territoriella partnerskap för sysselsättning mellan offentliga och privata organ, vilka inte skulle spela samma roll som uppföljningskommittéerna utan agera med utgångspunkt i lokala sysselsättningsöversikter och strategier utifrån de framgångsrika erfarenheterna i vissa regioner,

37. uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att ge dem som agerar i uppföljningskommittéerna befogenhet att bedöma projekt utifrån hur dessa bidrar till en hållbar utveckling i regionerna och att kunna ändra indikatorerna i denna riktning,

38. uppmanar kommissionen att göra representanterna i uppföljningskommittéerna medvetna om sysselsättningsintensiva program och göra de territoriella pakterna för strukturfonderna mer positiva till dessa program,

39. ber kommissionen att snarast inleda nödvändiga undersökningar i syfte att nå fram till en mer exakt bedömning av vilken effekt strukturåtgärderna har på sysselsättningen, såväl på förhand som i efterskott och som tar hänsyn till regionala skillnader,

40. uppmanar kommissionen att enligt artikel 6 i ESF-stadgan finansiera ett program för seminarier och utbyte av information, erfarenheter och praktiska åtgärder för att öka medvetenheten och stimulera diskussionen i uppföljningskommittéerna om hur man i högre grad kan inrikta strukturåtgärderna på sysselsättning,

41. uppmanar kommissionen att snarast finansiera utbyte av kunskap och erfarenheter, till exempel genom seminarieprogram samt skriftligt och elektroniskt material för att de lokala och regionala myndigheterna skall kunna utnyttja sin erfarenhet då de planerar lokala och regionala program under strukturfonderna,

42. anser att frågan om att reformera strukturfonderna skall diskuteras separat vid ett senare tillfälle,

43. fordrar att tekniker för att utvärdera kvaliteten på program som övervägs tillämpas i större omfattning (ur sysselsättningsskapande synpunkt),

44. understryker att lokala och regionala myndigheter spelar en viktig och oersättlig roll i kampen mot arbetslösheten, och att de aktivt bör delta i beslutsfattande på alla nivåer och i utformningen av politiska riktlinjer och lösningar,

45. betonar medlemsstaternas förpliktelse att respektera additionalitetsprincipen och understryker att respekten för EMU:s nominella konvergenskriterier inte får motsäga kravet på social och ekonomisk sammanhållning,

46. föreslår att fonderna skall koncentreras och målinriktas ytterligare; anser att målen att bekämpa arbetslöshet och att skapa arbetstillfällen måste innehålla kravet på lika möjligheter och framför allt ett ökat kvinnligt deltagande, med hänsyn tagen till de olika direktiv, resolutioner och rekommendationer som behandlar jämställdhet och lika möjligheter för kvinnor och män,

47. påminner om att kvinnor i stor utsträckning har arbeten som kräver låg utbildning och är lågavlönade, sällan har ledande funktioner och framför allt arbetar inom servicesektorn, ofta deltid, vilket är otillfredsställande med tanke på att många kvinnor i dessa yrken har hög allmän utbildningsnivå, vilket i praktiken innebär resursslöseri,

48. betonar att särskild vikt bör läggas vid yrkesutbildning och livslångt lärande för kvinnor, för att underlätta såväl tillgången till arbete efter avbrott i karriären som tillgången till arbeten på högre nivå; föreslår att det vidtas fler åtgärder än de som ingår i gemenskapsinitiativen för mänskliga resurser,

49. understryker vikten av att lokala och regionala myndigheter och arbetsmarknadens parter involveras i betydligt större utsträckning och att detta blir ett kriterium för att få stöd från strukturfonderna för att främja lika möjligheter, vilket enbart kan gynna den ekonomiska och sociala sammanhållningen, som kommer att förbli det främsta syftet med fonderna,

50. uppmanar kommissionen att i samband med tillämpningen av sitt meddelande om integrering av jämställdhetsaspekter utan dröjsmål utarbeta praktiska och konkreta förslag för att kunna få strukturfonderna att bidra till lika möjligheter; hänvisar i samband med detta till slutsatserna från den europeiska konferens om jämställdhet och lika möjligheter som hölls i Bryssel den 7 och 8 mars 1995 på initiativ av den belgiska regeringen,

51. anser att det både på planerings- och granskningsstadiet måste finnas ett avgörande kriterium för förverkligandet av lika möjligheter; uppmanar kommissionen att snarast anpassa utvärderingssystem och metoder efter denna målsättning,

52. önskar att det lades större vikt vid användningen av strukturfonderna för att utveckla infrastrukturer och service till behövande, för investeringar av företag som genom att organisera arbetet annorlunda gör att det blir lättare att skapa arbetstillfällen och kombinera arbete och familjeliv samt för åtgärder som återskapar den sociala sammanhållningen i städerna och på landsbygden och som på så sätt gör det möjligt för kvinnor att bryta sig ur sin sociala isolering,

53. förväntar sig att uppföljningskommittérna med jämna mellanrum skall utvärdera strukturfondernas anslag med avseende på lika möjligheter och stödja initiativ som syftar till att dessa mål uppnås,

54. uppdrar åt sin ordförande att vidarebefordra denna resolution till kommissionen och rådet.