Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om "Meddelande från kommissionen till rådet - Att uppmuntra företagandet i Europa: Prioriteringar för framtiden"

(98/C 235/16)

Den 5 maj 1998 beslutade kommissionen i enlighet med artikel 198 i EG-fördraget att rådfråga Ekonomiska och sociala kommittén om ovannämnda meddelande.

Sektionen för industri, handel, hantverk och tjänster har ansvarat för kommitténs beredning av ärendet. Kommittén utsåg Colin Lustenhouwer till huvudföredragande för detta yttrande.

Vid sin 355:e plenarsession den 27-28 maj 1998 (sammanträdet den 27 maj 1998) antog Ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 78 röster för, 3 emot och 4 nedlagda röster.

1. Inledning

1.1. Kommittén har tagit del av meddelandet från kommissionen "Att uppmuntra företagandet i Europa: Prioriteringar för framtiden" och ställer sig positiv till detta. Kommittén känner igen många av sina egna idéer i kommissionens beskrivning av begreppet "företagande" och i de åtgärder för att främja företagandet som planeras eller redan vidtas, vilket naturligtvis välkomnas.

1.2. Kommittén vill berömma kommissionen för att man tagit fasta på rådets uppmaning i slutet av 1997 att inför toppmötet i Cardiff komma med idéer till en av delarna i sysselsättningsriktlinjerna, nämligen att uppmuntra företagandet i EU.

1.3. Företagande betraktas av kommissionen som en dynamisk process som kräver vissa bestämda egenskaper. Kommittén delar detta synsätt med tillägget att företagande i viss bemärkelse också bör betraktas som en självständig produktionsfaktor, vid sidan av till exempel arbete och kapital.

1.3.1. Det är just kombinationen av dessa enskilda produktionsfaktorer som ger upphov till ett mervärde och som är avgörande för om ett företag skall lyckas eller ej.

1.3.2. I denna bemärkelse är företagande inte heller något som enbart begränsar sig till små företag, utan går att finna i såväl stora företag som i kommersiella samarbetsformer mellan olika företag. Vanligen använder man vissa karaktäristiska aspekter av företagandet hos småskaliga egna företagare, vilket har gett upphov till begrepp såsom "intra-prenörskap".

1.4. Kommittén håller också med kommissionen om att främjandet av företagande i hög grad handlar om att förändra människors mentalitet och att skapa en kultur som uppmuntrar egna företagare att ta vissa risker.

1.5. Detta låter mycket enkelt, men kommittén är medveten om att dylika förändringar ofta tar mycket lång tid och ställer krav på god anpassningsförmåga. De nödvändiga förändringarna av lagstiftningen måste dessutom gå hand i hand med incitament på andra områden, t.ex. utbildning och information om fördelarna och nackdelarna med att vara egen företagare.

1.6. Under de senaste åren har intresset för att starta eget ökat, framför allt bland ungdomar och högutbildade. Rollbytet från arbetstagare till egen företagare är dock i många fall inte helt enkel. Kommittén vill peka på att det skapats en gråzon mellan rollerna som arbetstagare och egen företagare, vilket leder till problem. Dessa problem gäller den rättsliga ställning som personerna i denna gråzon har och den ställning de har i de sociala trygghetssystemen samt i skattehänseende. En person som betraktas som egen företagare av skattemyndigheten kan nämligen anses vara arbetstagare hos de myndigheter som ombesörjer det sociala trygghetssystemet! Orsaken till detta är att rättssystemet i de flesta medlemsstaterna härstammar från 1800-talet och från en tradition som skiljer mellan egna företagare och arbetstagare, medan dessa grupper kan finnas sida vid sida i dag. Allt fler människor är både arbetstagare och egenföretagare, framför allt inom tjänstesektorn. Kommittén anser att medlemsstaterna måste titta närmare på denna problematik och vidta åtgärder på de områden som nämnts, i syfte att undanröja den osäkerhet som råder för denna grupp. Det är just denna osäkerhet som leder till att personer inte tar de initiativ som skulle vara mycket viktiga för samhället och för sysselsättningen, men också för utvecklingen av nya produkter och tjänster.

1.7. Såsom tidigare nämnts stöder kommittén de föreslagna åtgärderna i princip. Kommittén har nyligen även yttrat sig om bland annat elektronisk handel () och små och medelstora företags tillgång till unionens anslag till forskning och teknisk utveckling (). Kommittén håller för närvarande på att utarbeta ett antal yttranden på andra områden, bland annat om förslaget till direktiv om betalningsförseningar (), kapitalmarknader för små och medelstora företag () samt förslagen inom ramen för tillväxt- och sysselsättningsinitiativet för små och medelstora företag om att hitta lösningar för mindre företags finansieringsproblem (). Detta yttrande innehåller därför endast kommentarer beträffande de frågor som uttryckligen kräver att kommittén framför sina ståndpunkter i detta skede.

2. Prioriterade åtgärder för att uppmuntra företagarkulturen

2.1. I linje med det som nämnts ovan stöder kommittén denna del av kommissionens strategi. Åtgärder för att främja kvalitetsutbildning för (presumtiva) egna företagare genom att utveckla nätverk för utbildningsanordnare och bekämpa fördomar mot företagande passar utmärkt in i denna strategi. Den nödvändiga anpassning av konkurslagstiftningen som aviserats i ett antal medlemsstater kan också bidra till att man inte längre betraktar företagare som misslyckats som förlorare.

En balans mellan olika intressen måste självfallet eftersträvas - kreditgivarnas intressen bör naturligtvis också beaktas - men det måste samtidigt skapas en rättslig ram som inte på förhand omöjliggör för företagare att få en andra chans.

2.2. I rekommendationerna till medlemsstaterna måste det uppmärksammas att man på ett tidigt stadium i skolan måste framhålla de möjligheter som ett eget företag innebär för den personliga utvecklingen och den samhällsfunktion som företagarna fyller.

3. Prioriterade åtgärder för att förbättra företagsklimatet

3.1. Egna företagare konfronteras i sin verksamhet med ett stort antal bestämmelser som samhället av olika skäl ålägger dem. Skattelagstiftning, säkerhetsföreskrifter, miljöbestämmelser, etableringskrav, bestämmelser rörande fysisk planering, tillstånd osv. leder dessvärre många gånger - ofta helt i onödan - till en inte oansenlig börda, särskilt för mindre företag. Studier har tydligt visat att den administrativa bördans kostnader väger relativt tungt. Kommittén har med intresse också tagit del av de förslag som arbetsgruppen för enklare företagsvillkor (BEST, Business Environment Simplification Taskforce) presenterade den 7 maj 1998. Kommittén har inte kunnat ta del av BEST-gruppens hela rapport och alla detaljerade förslag, men välkomnar idén om att inrätta en enhet för bättre lagstiftning inom både kommissionen och rådet samt på hög politisk nivå i medlemsstaterna. Denna idé bör vidareutvecklas med beaktande av principen "Tänk småskaligt först".

3.2. Framför allt skatteklimatet i medlemsstaterna är viktigt för företagsklimatet. Kommittén anser därför att kommissionen gör rätt i att etablera kopplingar mellan skattesystemet och småföretagens finansiering. Nystartade företag måste ges skatteförmåner utan att detta leder till en snedvriden konkurrensposition i förhållande till redan etablerade företag. Privatpersoners risktagande i små företag bör också stimuleras skattemässigt och ett företags överlåtelse som "going concern" måste kunna ske friktionsfritt. Frågan om överlåtelse av företag som startats av efterkrigsgenerationen kommer under de kommande åren att kräva allt större uppmärksamhet.

3.3. Lagstiftningen på området för immaterialrätt (bl.a. patenträtt och förslagen avseende "begränsat patent" eller konsumenträtt) utgör en viktig ram för att stimulera nyskapande verksamhet i små och medelstora företag. Tillsammans med åtgärder för att förbättra småföretagens tillgång till kunskap om ny teknik och gruppering av företag finns det på detta område en potential för att öka just de små företagens innovationsförmåga. Kombinationen av många och ofta komplicerade aspekter gör det absolut nödvändigt att, såsom kommissionen menar, skapa nätverk på regional och lokal nivå i de medlemsstater där dessa inte finns. Det bör också inrättas informations- och rådgivningsorgan som är lätta att kontakta till en låg kostnad samt består av och är inriktade mot små och medelstora företag.

3.4. I detta sammanhang bör små företag lättare få tillgång till gemenskapens FoU-program, vilket sannolikt bör leda till att villkoren för att få tillgång till dessa program ändras. Det är självfallet viktigt att poängtera att "ett litet företag är inget multinationellt företag i fickformat". Kommissionen bör därför mot denna bakgrund se till att de små och medelstora företagen involveras i de partnerskap på lokal och regional nivå som skapas inom ramen för strukturfonderna, så att de kan förverkliga sina initiativ på samma villkor som övriga aktörer.

4. Uppmuntra företagandet i näringsdrivande föreningar

4.1. Kommissionen visar med rätta på den kooperativa sektorns stora potential när det gäller att skapa nya arbetstillfällen. Det handlar här om icke-vinstdrivande företag eller organisationer. Utvecklingen av dylika "företag" skiljer sig åt mellan olika medlemsstater, vilket gör det svårt att föra en enda gemenskapspolitik. Man kommer förmodligen inte längre än till ett utbyte av erfarenheter, vilket dock inte får innebära att medlemsstaterna och kommissionen blundar inför de näringsdrivande föreningarnas viktiga bidrag i samhället. De initiativ som nu aviseras bör dock utvecklas vidare inom ramen för en dialog med berörda organisationer (som ännu inte tycks ha kommit till stånd). Kommittén kan därför ännu inte uttala sig om denna del av programmet. Tanken på särskilda kurser som leder fram till ett europeisk examensbevis tycks vid första ögonkastet falla på att EU saknar befogenheter när det gäller att fastställa innehållet i medlemsstaternas utbildningssystem. Det verkar därför mer aktuellt och av visst värde att skapa nätverk mellan olika organisationer för att man skall kunna utbyta erfarenheter mellan de medlemsstater som har särskilda kurser för personer som är verksamma i näringsdrivande föreningar.

5. Avslutning

5.1. Många olika faktorer spelar en viktig roll i strävan efter en hållbar ekonomisk tillväxt i Europa. Att uppmuntra företagandet är bara en liten om än inte helt obetydlig del. Det är dock viktigt att se till att förväntningarna inte växer sig alltför stora, eftersom detta på sikt kan leda till besvikelse. Det finns naturligtvis många små och medelstora företag som bidrar till att öka sysselsättningen, men det finns också många mikroföretag som erbjuder en god levnadsnivå för de personer som är verksamma i företaget. Dessa företag växer dock inte och kommer sällan göra det. Dessa företag, som ofta bedriver en lokal verksamhet, utgör den största delen av de små och medelstora företagen och spelar en ovärderlig roll för Europas ekonomier. Dessa företag är oftast verksamma i mer traditionella småföretagarbranscher: t.ex. detaljhandel, hantverk, hotell och restaurang, turism och småindustri.

5.2. Kommittén noterar att kommissionen tenderar att till viss del förlora denna viktiga företagsgrupp ur sikte. Kommissionens tyngdpunkt tycks i stället ligga på nystartade, nyskapande och snabbt växande företag. Att rikta all uppmärksamhet mot "gasellerna" i företagsbeståndet riskerar att få en hämmande effekt på de nödvändiga åtgärder som är inriktade på redan etablerade företag. Kommittén anser det vara nödvändigt att den förda politiken är balanserad, så att redan etablerade företag möter samma konkurrensvillkor som nystartade företag.

5.3. Eftersom företagandet är just ett dynamisk process - att starta, expandera och utveckla samt slutligen överlåta eller lägga ner ett företag - bör alla aspekter av företagets livscykel få den politiska uppmärksamhet som de förtjänar. Med reservation för denna kommentar välkomnar kommittén den vision och strategi som kommissionen presenterar i sitt meddelande.

5.4. Kommittén anser dock att kommissionens förslag till årlig utvärdering av gemenskapens och medlemsstaternas politik på detta område också skall remitteras till kommittén. Att endast rådfråga rådet och Europaparlamentet kan innebära att den förda politiken inte får genomslag i hela samhället.

5.5. Kommittén anser att denna utvärdering bör bli något mer än bara en vanlig verksamhetsrapport. I linje med inre marknadens "scoreboard" skulle rapporten kunna bli ett slags barometer, i vilken det anges om - och i så fall på vilka områden - unionen och de enskilda medlemsstaterna gjort framsteg som är avgörande för företagandet. Arbetsgruppen för enklare arbetsvillkor, som nämns ovan, skriver i sin rapport att det är "dags att sluta att enbart tala om vikten av rätt klimat för småföretag och i stället genom handling sätta företagens behov i centrum när politiken utformas".

5.6. Kommittén anser att en årlig checklista vore ett nyttigt styrinstrument, som skulle kunna innebära att man når det mål som nämnts här.

Bryssel den 27 maj 1998.

Ekonomiska och sociala kommitténs

ordförande

Tom JENKINS

() EGT C 19, 21.1.1998, s. 72.

() EGT C 355, 21.11.1997.

() KOM(98) 126 slutlig.

() KOM(97) 187 slutlig.

() EGT C 157, 25.5.1998.