Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om "Kommissionens meddelande angående utvecklingen av den sociala dialogen på gemenskapsnivå"

(97/C 89/12)

Den 24 september 1996 beslutade kommissionen i enlighet med artikel 198 i EG-fördraget att begära Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande om ovannämnda meddelande.

Sektionen för sociala frågor och familje-, utbildnings- och kulturfrågor, som ansvarade för kommitténs arbete i frågan, antog sitt yttrande den 13 januari 1997. Föredragande var Jan Jacob van Dijk.

Vid sin 342:a plenarsession den 29-30 januari 1997 (sammanträdet den 29 januari 1997), antog Ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 78 röster för, 50 emot och 20 nedlagda röster.

1. Allmänna synpunkter

1.1. Ekonomiska och sociala kommittén uppskattar att kommissionen har utarbetat detta viktiga och informativa meddelande.

1.2. I meddelandet koncentrerar sig kommissionen på alla former av samråd mellan arbetsgivare och arbetstagare på europeisk nivå.

1.3. Ekonomiska och sociala kommitténs ställning tas inte upp i meddelandet. Som rådgivande församling bestående av representanter från medlemsstaternas samhälleliga organisationer och arbetsmarknadsorganisationer utgör ESK en integrerad del av Europeiska gemenskapernas institutionella system ().

1.3.1. I fördraget föreskrivs följande i fråga om ESK:

"Kommittén skall höras av rådet eller kommissionen i de fall som anges i detta fördrag. Den får höras av dessa institutioner i samtliga fall då dessa finner det lämpligt. Den får på eget initiativ avge ett yttrande i sådana fall där den anser att det är lämpligt" ().

1.3.2. Ekonomiska och sociala kommittén skall rådfrågas i praktiskt taget alla frågor som kan få ekonomiska och sociala konsekvenser, med undantag för frågor som rör den ekonomiska och monetära unionen (). I praktiken begär man dock ESK:s yttrande också på detta område.

1.3.3. Kommittén kan i framtiden endast fördjupa sitt arbete med detta viktiga uppdrag, som är ett uttryck av en verklig ekonomisk och social demokrati.

1.3.4. Ekonomiska och sociala kommitténs sammansättning avspeglar hur samhället förändras. Kommittén säkerställer banden mellan de organiserade socio-ekonomiska aktörerna och gemenskapens institutioner.

1.3.5. Det är mycket viktigt att ESK integreras i gemenskapens beslutsprocess för att de grundläggande demokratiska principerna skall respekteras, särskilt då beslutsfattarna inte representerar alla dem som berörs av de beslut som fattas. ESK förväntar sig att kommissionen, "fördragens väktare", skall vidta lämpliga åtgärder för att man i framtiden begär kommitténs yttrande även i det senare fallet.

1.4. På grundval av detta meddelande vill kommissionen få till stånd en diskussion för att i början av 1997 kunna komma med några konkreta förslag. För att strukturera diskussionen ställs ett antal frågor. Kommittén skall svara på de frågor den anser vara relevanta.

1.5. Kommissionen skiljer mellan den medborgerliga dialogen och den sociala dialogen. När det gäller den första bestämmer kommissionen vilka organisationer som rådfrågas, medan de deltagande organisationerna i den sociala dialogen själva bestämmer vilka som får delta i förhandlingarna. För värdet av resultaten från förhandlingarna är det tillrådligt att låta så många som möjligt av de representativa europeiska organisationer som arbetar på de socio-ekonomiska området få delta i dem. ESK uttryckte nyligen sin åsikt i denna fråga när kommittén förklarade att representanter från de viktigaste ekonomiska och sociala sektorerna (bland vilka ESK bestämt inkluderar små och medelstora företag) på ett eller annat sätt bör delta inom en lämplig ram ().

1.6. Detta yttrande följer inte uppläggningen i kommissionens meddelande. Kommittén anser att de olika dialogtyperna på europeisk nivå där arbetsmarknadens parter berörs på så sätt bättre kommer till sin rätt. I den korta beskrivningen av olika former av överläggningar på europeisk nivå, i vilka arbetsmarknadens parter ingår, kommer kommittén i de följande punkterna framför allt att beakta arbetsmarknadens parters och kommissionens ställning och roll.

1.6.1. Efter de allmänna kommentarerna går kommittén in på den yrkesövergripande sociala dialogen (även kallad Val Duchesse). Det handlar om de diskussioner som pågår sedan 1985 på kommissionens initiativ. Tillsammans med arbetsmarknadsparterna upprättar kommissionen sammanträdesagendan. Kommissionen leder sekretariatet och på begäran av de deltagande parterna leder den dessa sammanträden. För tillfället deltar Europeiska fackliga samorganisationen (EFS), Europeiska sammanslutningen för industri- och arbetsgivarorganisationer (Unice) och Europeiska centret för offentliga affärsverk och företag (CEEP) i överläggningarna.

1.6.2. Den andra delen handlar om förfaranden, som de föreskrivs i det sociala protokollet. I den första fasen (art. 3) bestämmer kommissionen vilka organisationer som skall rådfrågas om den möjliga inriktningen i fråga om gemenskapens hållning. I den andra fasen (art. 4) fastställer arbetsmarknadens parter tillsammans vilka de vill förhandla med. Kommissionen informeras om dessa överläggningar och erbjuder faciliteter för sammanträden, men berörs inte utöver detta. Arbetsmarknadens parter upplyser kommissionen om förhandlingarnas förlopp.

1.6.3. Den sektorsinriktade sociala dialogen behandlas i den tredje delen. Här handlar det om förhandlingar mellan arbetsmarknadens parter inom olika sektorer. Kommissionen tar initiativ till dessa sammanträden och ansvarar för sekretariatet. Det rör sig om gemensamma kommittéer eller informella arbetsgrupper.

1.6.4. I den fjärde delen går kommittén in på de rådgivande kommittéerna. Dessa kommittéer består av tre parter. Det är representanter för regeringarna, fackföreningarna och arbetsgivarorganisationerna, som kommissionen rådfrågar om politisk planering eller om genomförandet av vissa åtgärder.

1.6.5. Avslutningsvis ägnar kommittén en del av sitt yttrande åt den ständiga kommittén för sysselsättning (SCE). Denna kommitté är unik i sin sammansättning: representanter från kommissionen, rådet, arbetsgivar och arbetstagarorganisationer diskuterar möjliga åtgärder på det arbetsmarknadspolitiska området. Europeiska rådets ordförandeskap ansvarar för dessa diskussioner.

1.6.6. Sedan går kommittén in på frågan om att utvidga den sociala dialogen till att omfatta organisationer i länder som ännu inte är medlemmar i EU, och på utvidgningen av underlaget bland de europeiska arbetsgivarna och arbetstagarna.

1.7. Kommissionen behandlar bara helt kort den gränsöverskridande regionala sociala dialogen. För tillfället har några pilotprojekt påbörjats inom ramen för Eures. Dessutom säger kommissionen inget om den sociala dialogen för särskilda målgrupper.

1.8. En viktig fråga när man talar om den europeiska sociala dialogen rör representativiteten. Vilka organisationer kan anses vara representativa? Kommittén menar att en representativ organisation bör uppfylla följande fyra kriterier:

1) En representativ europeisk organisation måste vara vitt utbredd i hela Europeiska unionen. Detta innebär att dess medlemsorganisationer skall vara representerade på relevant förhandlingsnivå i minst tre fjärdedelar av EU-medlemsstaterna och sträva efter en representation i samtliga EU-länder.

2) Den europeiska organisationen måste ha mandat från sina medlemsorganisationer att kunna förhandla på europeisk nivå.

3) Samtliga organisationer som är anslutna till den europeiska organisationen måste, antingen själva eller genom sina medlemsorganisationer i medlemsstaterna, ha befogenhet att förhandla och kunna genomföra de överenskommelser som nåtts på europeisk nivå i medlemsstaterna, i enlighet med nationell praxis och sedvänja.

4) Den europeiska organisationen måste vara uppbyggd av organisationer som i sina medlemsstater betraktas som representativa.

1.9. Vid sidan om denna form av representativitet diskuteras också en annan fråga. Om det avtal som arbetsmarknadens parter ingått läggs fram för kommissionen i syfte att föreslå ett förslag till rådets beslut, kan man ställa sig frågan om avtalet har ingåtts av organisationer som representerar ett tillräckligt stort antal arbetstagare och arbetsgivare, med beaktande av det faktum att arbetsmarknadens parter själva väljer sina förhandlingsparter. Denna fråga går inte att besvara med hjälp av siffror. När frågan besvaras är det dock väsentligt att varje representativ organisation som uppfyller kriterierna i punkt 1.8 tillåts delta i förhandlingarna på relevant nivå, om de vill detta.

2. Den yrkesövergripande sociala dialogen

2.1. Förhandlingarna mellan Unice, CEEP och EFS startade som frivilliga förhandlingar under de så kallade Val Duchesse-förhandlingarna. Dessa förhandlingar har sammanlagt lett till 21 gemensamma ståndpunkter och förklaringar.

2.2. Redan i Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande om tillämpningen av det sociala protokollet pläderades för ett adekvat stöd till den sociala dialogen. Om arbetsmarknadens parter önskar detta kan de eftersträva ett oberoende sekretariat ().

Detta skulle förstärka arbetsmarknadens parters självständighet.

2.3. En viktig fråga rör deltagandet i den sociala dialogen. Kommissionen påpekar med rätta att "kommissionen kan inte utse deltagarna i kommittén för den sociala dialogen och uppmanar arbetsmarknadens parter att underbygga den sociala dialogen genom att säkerställa tillfredsställande representation av alla lämpliga intressen".

2.3.1. Kommittén instämmer i detta ställningstagande. Vid en frivillig förhandling mellan arbetsmarknadens parter är det dessa som själva måste bestämma med vilka de vill överlägga och förhandla. Ingen roll har reserverats för kommissionen.

2.3.2. Det är annorlunda när kommissionen samråder i fråga om sina egna förslag eller när arbetsmarknadens parter har slutit ett avtal som läggs fram för kommissionen med en uppmaning om att kommissionen skall lägga fram ett förslag till rådets beslut. Vi återkommer till denna fråga i ett senare kapitel.

3. Den sociala dialogen i enlighet med protokollet om socialpolitik

3.1. Kommissionen har redan tidigare givit ut ett meddelande om tillämpningen av avtalet om socialpolitik. Ekonomiska och sociala kommittén utarbetade ett yttrande i denna fråga i november 1994 (). I detta yttrande återkommer kommittén till ett antal aspekter som den fortfarande anser vara tillräckligt värdefulla för att kommissionen skall uppmärksammas på dem. Man bör ta hänsyn till den senaste utvecklingen och de erfarenheter som gjorts.

3.2. Sedan kommissionens meddelande om tillämpningen av protokollet om socialpolitik har de förfaranden som beskrivs i meddelandet tillämpats några gånger ().

3.3. På grundval av dessa erfarenheter har det visat sig att den sexveckorsperiod som kommissionen givit arbetsmarknadens parter för att svara på kommissionens frågor är för kort.

3.3.1. I det tidigare nämnda yttrandet föreslog Ekonomiska och sociala kommittén att denna period skulle förlängas till åtta veckor. Kommittén angav även att kommissionen också skulle beakta en åttaveckorsperiod i sitt eget arbete (). Undantag från denna regel skulle kunna göras vid tungt vägande skäl.

3.4. Ekonomiska och sociala kommittén anser att ESK och Europaparlamentet kan informeras om förhandlingarnas förlopp av arbetsmarknadens parter. Om arbetsmarknadens parter når en överenskommelse och, i enlighet med artikel 4 i avtalet om socialpolitik, presenterar den för kommissionen med en uppmaning till kommissionen att presentera ett förslag för rådet, måste parterna ange vilket rättsligt instrument de önskar. Rådets roll bör vara att undersöka i vilken mån det slutna avtalet undertecknats av representativa organisationer. Kommissionen kan utföra det förberedande arbetet. Vid sidan om detta kan dessa organ instämma eller inte med det ingångna avtalet. De kan dock inte göra några ändringar av innehållet i avtalet. Det skulle ha en negativ inverkan på självständigheten hos arbetsmarknadens parter. Det står Europaparlamentet fritt att utarbeta ett yttrande om det ingångna avtalet, där man skulle kunna uttala sig om representativiteten.

4. Den sociala dialogen inom de enskilda sektorerna

4.1. Som en följd av att den tredje fasen av EMU har inletts kommer betydelsen av de europeiska överläggningarna att öka, framförallt inom de olika sektorerna. Därmed kommer också den sektorsinriktade sociala dialogen att vinna i strategisk betydelse. Det är i ljuset av detta som kommissionens förslag måste bedömas.

4.1.1. Det är i själva verket på sektorsnivå som de mest kännbara konsekvenserna av den ekonomiska integrationen och den monetära unionen uppstår, i synnerhet riskerna med omstrukturering av verksamheter, om- och utlokaliseringar samt sysselsättningens kvalitativa och kvantitativa utveckling.

4.2. För en fortsatt utveckling av den sektorsinriktade sociala dialogen kan man gå tillbaka till erfarenheterna av en social dialog inom ramen för EKSG. Man måste i synnerhet säkerställa att det inrättas rimliga strukturer för att fortsätta den sektorsinriktade sociala dialogen när EKSG-systemet löper ut.

4.3. Samrådet på europeisk nivå mellan arbetstagare och arbetsgivare inom olika branscher äger rum i gemensamma kommittéer och informella arbetsgrupper. I fråga om de gemensamma kommittéerna finns det en koppling till Europeiska unionens gemenskapspolitik. När det gäller de informella arbetsgrupperna är denna relation mindre tydlig.

4.4. Kommissionen utser de europeiska organisationer som skall delta i detta samråd. Dessa utnämner i sin tur de nationella organisationernas representanter för detta samråd.

4.5. Kommissionen anser att vissa gemensamma kommittéer och informella arbetsgrupper har antagit en alltför institutionell karaktär.

4.5.1. För att kunna vidareutveckla den sociala dialogen bör man ta hänsyn till olika aspekter. Effektivitet är en viktig aspekt, men man bör även beakta det bidrag som kan ges till att förbättra de europeiska arbetsvillkoren. Man bör även ta kostnadseffektivitetsfrågan under övervägande, men detta får inte vara det enda kriteriet.

4.5.2. Ekonomiska och sociala kommittén anser att de gemensamma kommittéernas och informella arbetsgruppernas sammankomster skall vara resultatinriktade. Det krävs dock regelbundna överläggningar för att utveckla den (sektorsinriktade) sociala dialogen. Endast på detta sätt kan man nå och bibehålla ett ömsesidigt förtroende.

4.5.3. Om kommissionen vill vidareutveckla dialogen mellan arbetsmarknadens parter på europeisk nivå, vilket fördragets artikel 118b förpliktar kommissionen att göra, måste arbetsmarknadens parter ha tillräckliga ekonomiska möjligheter för dessa överläggningar.

4.5.4. Detta utesluter dock ej att strukturer och arbetssätt skall granskas kritiskt. En betydande utgiftspost omfattar det språkliga stödet. Den sektorsinriktade sociala dialogen skall vara effektiv, rationell och välriktad. Språkhanteringen kostar visserligen pengar, men är nödvändig för att den sociala dialogen skall kunna föras på ett framgångsrikt sätt.

4.6. De gemensamma kommittéernas och informella arbetsgruppernas arbetsområden bör inte begränsas till enbart sociala frågor, utan de bör även kunna omfatta ekonomiska spörsmål som är av vikt för de berörda branschernas utveckling. Särskilt konsekvenserna för sysselsättningen bör vara en viktig diskussionsfråga inom ramen för den sektorsinriktade sociala dialogen.

4.6.1. Ekonomiska och sociala kommittén stöder därför kommissionens uppfattning att ansvaret för den (sektorsinriktade) sociala dialogen inte enbart bör ligga hos generaldirektorat V. Andra generaldirektorat med ansvar för denna typ av frågor bör inbegripas i större utsträckning. Därmed åläggs de även att samråda med arbetsmarknadens parter om alla sina förslag rörande viktiga samhällsekonomiska frågor i ett tidigt skede i beslutsprocessen.

4.6.2. Kommittén vill dock argumentera för ökad tydlighet i fråga om vilket generaldirektorat som bär det yttersta ansvaret för samrådet med arbetsmarknadens parter. Kommittén föreslår att generaldirektorat V skall samordna den sektorsinriktade sociala dialogens verksamhet och uppmuntra övriga generaldirektorat att samråda med arbetsmarknadens parter i viktiga socio-ekonomiska frågor.

4.7. Kommissionen vill sätta igång en undersökning om de deltagande organisationernas representativitet. Ekonomiska och sociala kommittén är förvånad över att kommissionen inte formulerat några tydligare kriterier när det gäller vilka organisationer som är tillräckligt representativa. ESK anser att man först måste fastställa dessa kriterier innan en undersökning kan äga rum. Kommittén hänvisar i detta sammanhang till sina kommentarer i punkt 1.8.

4.8. Ekonomiska och sociala kommittén förespråkar därför att den sociala dialogens räckvidd utökas väsentligt. På denna punkt bär deltagarna från de olika organisationerna ett stort ansvar. Uppkomsten av en social dimension även på branschnivå är av stor betydelse för den sociala dialogens utveckling. Den sektorsinriktade sociala dialogen måste begränsas till angelägenheter som berör sektorn.

4.8.1. Kommissionens förslag att minska antalet medlemmar i den gemensamma kommittén strider mot ovannämnda krav att utvidga den sociala dialogens räckvidd. Det är lämpligt att använda gemensamma kommittéer för de branscher som utmärks av särskilda strukturer och för vilka det finns en specifik sektorsinriktad europeisk politik. Informella arbetsgrupper lämpar sig för en sektorsinriktad dialog om konkreta regleringsförfaranden. Anmärkningsvärda resultat har redan nåtts på detta område.

5. Yrkesövergripande rådgivande kommittéer

5.1. För närvarande finns följande rådgivande kommittéer:

- Rådgivande kommittén för social trygghet för migrerande arbetstagare.

- Rådgivande kommittén för arbetskraftens fria rörlighet.

- Rådgivande kommittén för yrkesutbildning.

- Rådgivande kommittén för arbetarskyddsfrågor.

- Rådgivande kommittén för lika möjligheter för kvinnor och män.

- Kommittén för Europeiska socialfonden.

5.2. Dessa rådgivande kommittéer är samtliga sammansatta av tre parter. Med undantag för den rådgivande kommittén för lika möjligheter för kvinnor och män är samtliga länder inom EU medlemmar i dessa kommittéer, som består av representanter från arbetstagar- och arbetsgivarorganisationer samt regeringar.

5.3. Kommittéernas uppgift är att ge kommissionen råd när den utarbetar särskilda politiska åtgärder och eventuellt hjälpa kommissionen att genomföra fattade beslut.

5.4. Kommissionen menar i likhet med arbetsmarknadens parter att de rådgivande kommittéerna för social trygghet för migrerande arbetare och för arbetskraftens fria rörlighet kan slås samman. Ekonomiska och sociala kommittén stöder denna tanke.

5.5. En viktig fråga gäller förhållandet mellan de rådgivande kommittéerna och förfarandena som regleras av det sociala protokollet och meddelandet från kommissionen om tillämpningen av det sociala protokollet.

5.5.1. Ekonomiska och sociala kommittén föreslår att följande förfarande tillämpas. Kommissionen brukar endast sammankalla de rådgivande kommittéerna när det föreligger ett konkret förslag. ESK anser att de rådgivande kommittéerna skall rådfrågas i ett tidigare skede. Dessa kommittéer skulle då kunna peka på problem och lämna förslag på hur dessa problem kan diskuteras på europeisk nivå. Kommissionen skulle därefter kunna tillämpa förfarandena i enlighet med avtalet om socialpolitik och meddelandet om tillämpningen av avtalet om socialpolitik.

5.6. Ekonomiska och sociala kommittén hyser en del betänkligheter över det sätt på vilket somliga kommittéer fungerar, i synnerhet Kommittén för Europeiska socialfonden.

6. Den ständiga kommittén för sysselsättning

6.1. Sammansättningen av den ständiga kommittén för sysselsättning är unik. Inte enbart representanter från arbetsmarknadens parter och kommissionen deltar i dessa överläggningar, utan även rådet är representerat i kommittén.

6.2. Kommissionen undrar i vilken utsträckning den ständiga kommitténs nuvarande arbetssätt kan bibehållas. Kommissionen störs särskilt av bristen på en seriös debatt och det faktum att slutsatser faller inom ordförandeskapets ansvarsområde.

6.3. Ekonomiska och sociala kommittén har redan tidigare förespråkat att man här formulerar konkreta lösningar på sysselsättningsproblemen i Europa. Den ständiga kommittén för sysselsättning spelar en särskild roll när det gäller sysselsättningsfrågor, eftersom dess sammansättning är unik och rådet är representerat tillsammans med arbetsmarknadens parter och kommissionen. I grund och botten håller Ekonomiska och sociala kommittén med om att den ständiga kommitténs ställning bör stärkas.

6.4. Kommissionen påpekar med rätta att slutresultatet från regeringskonferensen måste omfatta även detta område. Hittills har ett antal förslag utarbetats som rent generellt kan sägas fästa större vikt vid sysselsättningspolitiken.

6.5. Oavsett vilken institutionell status som den ständiga kommittén för sysselsättning kommer att få efter översynen av EU-fördraget, håller kommittén med kommissionen när den vill förbättra samordningen mellan sysselsättningspolitiken och den ekonomiska politiken. Kommittén delar därför rent allmänt åsikten att åtskillnaden mellan sociala frågor, ekonomi och arbetsmarknad är konstgjord.

6.6. Kommissionen bör följaktligen informera arbetsmarknadens parter varje år om huvuddragen i de kommande årens ekonomiska politik.

6.7. I syfte att förbättra den ständiga kommitténs arbetssätt föreslår kommissionen att det upprättas ett sekretariat som skall bistå den ständiga kommittén i dess verksamhet.

7. Överläggningar på arbetsmarknaden och potentiella framtida EU-medlemmar

7.1. För närvarande är den sociala dialogen endast öppen för EU-ländernas medlemsorganisationer. Med tanke på den sociala dialogens konsekvenser för EES-länderna bjuds även organisationer in från dessa länder. Organisationer från sydeuropeiska länder som ansökt om medlemskap, och från länder i Central- och Östeuropa med associeringsavtal, omfattas inte av dessa överläggningar.

7.2. Med hänsyn till dessa länders möjliga tillträde till EU anser kommittén det vara tillrådligt att dessa länder också bjuds in för att delta i överläggningarna såsom observatörer. Detta bör åtminstone bli verklighet när medlemskapsförhandlingarna med ansökarländerna inleds.

7.2.1. Just i den situation som uppstått på senare tid med politisk och social instabilitet står det klart att de central- och östeuropeiska länderna, som nu är upptagna med att ansöka om medlemskap i EU, är i färd med att bygga upp strukturer för en social dialog. Detta är en del av arbetet med att utforma demokratiska strukturer och organiserade former för att olika intressegrupper skall representeras i samhället. På denna punkt utvecklade kommittén en bred framtidsvision i sina yttranden om "Den alleuropeiska transportkonferensen och den sociala dialogen" och "Förberedelse av de associerade staterna i Central- och Östeuropa för integrering med den inre marknaden i unionen" (), vilka utarbetades under 1996.

7.2.2. Kommittén anser det vara positivt att kommissionen i sitt meddelande uttrycker avsikten att EU skall stödja arbetsmarknadens parter, när dessa får förfrågningar från motsvarande central- och östeuropeiska organisationer om att bygga upp kontakter och att hjälpa till med det praktiska samarbetet.

7.2.3. När strukturerna för den sociala dialogen skapas är det förmodligen inte absolut nödvändigt att strukturerna låses fast helt och hållet. Man skulle på så sätt kunna fundera över flexibla arbetsmetoder - både i fråga om form och tid - som kan anpassas till olika frågor, så länge som parterna fortfarande är förpliktade av slutresultatet. Arbetsmarknadens parter bör involveras i utvalda projekt och samarbete i konkreta fall, särskilt när det gäller frågor där de har ett direkt intresse. Här kan man exempelvis tänka sig åtgärder för att minska byråkratin och höja yrkesutbildningsnivån.

7.2.4. Det är av stor betydelse att det finns dylika rådgivande organ under förhandlingarna om associeringsavtalen. Efter påtryckningar från ESK gjordes åtminstone ett tillägg i form av en gemensam förklaring till vissa avtal. På grundval av detta tillägg kan associeringsrådet inrätta ett rådgivande organ. Enligt alla dessa avtal kan man i princip inrätta ett dylikt organ bestående av ESK-medlemmar och medlemmar från de central- och östeuropeiska arbetsmarknadsorganisationerna och andra intresseorganisationer. Dylika organ bör också förankras i alla andra samarbets- och partnerskapsavtal.

7.3. Projekten för en social dialog inom ramen för Phare-programmet är av särskild betydelse när det gäller att bygga upp och stabilisera kontakterna mellan arbetsmarknadens parter i Central- och Östeuropa. Tidigare överlades inte med arbetsmarknadens parter om dylika projekt i tillräcklig utsträckning. Om man vill att resurserna skall användas på ett målinriktat och effektivt sätt, krävs överläggningar med arbetsmarknadens parter innan de specifika programmen skisseras. Det är också viktigt att generaldirektorat I och V utvecklar ett intimare samarbete.

8. Genomslag

8.1. Kommissionen konstaterar att resultatet av denna överläggning inte har spridits på bred front bland de anslutna organisationernas medlemmar. På längre sikt undermineras därmed den sociala dialogens effekter.

8.2. Kommittén delar denna åsikt. Ett genomslag på bred front är oumbärligt om man skall göra framsteg i fråga om förhandlingarna på europeisk nivå. Kommittén vill därmed framföra följande rekommendationer och göra en åtskillnad mellan överläggningarnas genomslag i de anslutna organisationerna och bland medlemmarna.

8.3. Överläggningarnas genomslag i och mellan organisationerna kan bli större genom att man låter dem delta som fullvärdiga medlemmar i de sammanträden som äger rum inom ramen för den sociala dialogen. Detta får inte få till följd att antalet deltagare i den (sektorsinriktade) sociala dialogen minskar. En sådan utveckling skulle strida mot kommissionens avsikt att utvidga den sociala dialogen.

8.4. Kunskapen bland de deltagande organisationernas medlemmar bör framför allt byggas på genom att man stimulerar aktiviteter inom organisationerna själva. Man blir oftast aktiv först när konsekvenserna på arbetsplatsen blir direkt kännbara. Arbetsmarknadens parter på nationell nivå bör stödjas i sina försök att tillhandahålla information om den sociala dialogens förfaranden och resultat, så att situationen i medlemsstaterna kan kännetecknas av större insyn.

8.5. Det är önskvärt att kunskapen om den sociala dialogen inom organisationerna förbättras med hjälp från Europeiska centret för arbetsvillkor i Florens. Detta center, som erbjuder möjligheter att involvera ett brett spektrum av olika arbetsmarknadsorganisationer, bör anpassas för detta ändamål, både i fråga om personalresurser och de åtgärder som skall vidtas. Generaldirektorat X och dess informationsenheter samt Europeiska fonden för förbättring av levnads- och arbetsvillkor kan också spela en viktig roll.

Bryssel den 29 januari 1997.

Ekonomiska och sociala kommitténs ordförande

Tom JENKINS

() Se artikel 195 i EU-fördraget.

() Artikel 198 i EU-fördraget.

() Ekonomiska och sociala kommittén rådfrågas i enlighet med artikel 198 i fördraget. Mer specifik rådfrågning som täcker principområden i fördraget omfattar: sysselsättning och socialpolitik (art. 118, 118a, 49, 121, 54, 125), utbildning och yrkesutbildning (art. 126-127), inre marknaden (art. 100, 100a), jordbruk (art. 47), tjänster (art. 63), transport (art. 75), skatter (art. 99), folkhälsa (art. 129), konsumentskydd (art. 129a), alleuropeiska nät (art. 129d), industri (art. 130), ekonomisk och social sammanhållning (art. 130b, d), forskning och utveckling (art. 130i, o), miljö (art. 130s). Fördraget föreskriver också särskilda sektioner inom ESK för dessa principområden, i synnerhet en jordbruks- och en transportsektion.

() ESK:s yttrande av den 10 juli 1996 om förslaget till rådets beslut om ett tredje flerårigt program för små och medelstora företag, EGT nr C 295, 7.10.1996, s. 6.

() ESK förespråkade just detta i sitt yttrande om kommissionens meddelande till rådet och Europaparlamentet om tillämpningen av protokollet om socialpolitik (KOM(93) 600 slutlig), punkt 3.4.3.1. Detta yttrande antogs av Ekonomiska och sociala kommitténs plenarförsamling den 24 november 1994.

() Yttrande om kommissionens meddelande till rådet och Europaparlamentet om tillämpningen av protokollet om socialpolitik (KOM(93) 600 slutlig).

() Under sommaren 1994 ägde ett samrådsförfarande rum när det gällde information till och samråd med arbetstagare i multinationella företag. 1995 ledde förhandlingar slutligen till ett avtal om föräldraledighet. Samma år förhandlade man om omvänd bevisbörda. För närvarande pågår förhandlingar i frågan om atypiska anställningskontrakt.

() Se yttrandet om kommissionens meddelande till rådet och Europaparlamentet om tillämpningen av protokollet om socialpolitik (KOM(93) 600 slutlig), punkt 3.4.3.1.

() EGT nr C 204, 15.7.1996, s. 96; EGT nr C 30, 30.1.1996, s. 59.

BILAGA till Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande

Följande ändringsförslag, som fick mer än en fjärdedel av de avlagda rösterna, förkastades under diskussionen:

Punkt 1.5

Formulera om punkten enligt följande:

"Kommissionen skiljer mellan den medborgerliga dialogen och den sociala dialogen. När det gäller den första bestämmer kommissionen vilka organisationer som rådfrågas. ESK uppmanar kommissionen att utvidga samrådet till samtliga organ med ekonomisk och/eller social roll. I det senare fallet bestämmer de deltagande organisationerna i den sociala dialogen själva vilka som får delta i förhandlingarna. För värdet av resultaten från förhandlingarna är det avgörande att låta så många som möjligt av de representativa europeiska organisationer som arbetar på de socio-ekonomiska området få delta i dem. ESK uttryckte nyligen sin åsikt i denna fråga när kommittén förklarade att representanter från de viktigaste ekonomiska och sociala sektorerna (bland vilka ESK bestämt inkluderar små och medelstora företag) på ett eller annat sätt bör delta inom en lämplig ram (1). Det skall framhållas att detta också gäller företrädare för jordbruket, handeln, kooperationen och de fria yrkena, som uppfyller de kriterier som räknas upp under punkt 1.8.1.

(1) ESK:s yttrande av den 10 juli 1996 om förslaget till rådets beslut om ett tredje flerårigt program för små och medelstora företag, EGT nr C 295, 7.10.1996, s. 6."Motivering

Framgår av ändringsförslaget.

Resultat av omröstning

För: 80, emot: 87, nedlagda: 16.

Punkt 3.4

Stryk mening tre. De tre meningar som följer ändras och skall lyda:

"Kommissionen utför det förberedande arbetet, varefter rådet instämmer eller inte med det ingångna avtalet. Rådet kan dock inte göra några ändringar av innehållet i avtalet."

Resultat av omröstning

För: 60, emot: 77, nedlagda: 23.

Lägg till en ny punkt 4.5.5

"ESK är oroad över bristen på insyn i de gemensamma kommittéernas och de informella arbetsgruppernas möten, och föreslår att mötesprotokollen skall innehålla en kortfattad men allsidig rapport om diskussionerna och att deltagarnas åsikter skall offentliggöras."

Resultat av omröstning

För: 42, emot: 91, nedlagda: 24.

Punkt 4.7

Ändra andra och tredje meningen till följande:

"Kommittén stöder detta förslag och föreslår att kommissionen skall utforma klara kriterier för att utvärdera organisationernas representativitet, innan undersökningen påbörjas."

Motivering

Detta motsvarar bättre den bakomliggande tanken.

Resultat av omröstning

För: 39, emot: 92, nedlagda: 20.