RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN - Europeiska unionens verksamhet inom forskning och teknisk utveckling - Årsrapport 2001

Sammanfattning

1. En ny politik för forskning och teknisk utveckling (FoTU) i Europeiska unionen: det europeiska området för forskningsverksamhet

1.1. Projektets riktmärken

1.2. En stegvist genomförd konstruktion

1.3. Förberedelse av ramprogrammet 2002-2006

2. Ramprogrammets genomförande och inverkan under år 2000

2.1. Femte ramprogrammets genomförande

2.2. Inverkan av gemenskapens forskningsverksamhet

2.3. Internationellt samarbete

2.4. Utvärdering av ramprogrammet

2.5. Utvärdering efter halva programperioden och anpassning av femte ramprogrammet

2.6. Förenklad förvaltning

3. Samrådsaspekter

3.1. Kommittén för vetenskaplig och teknisk forskning (CREST)

3.2. Rådgivande expertgrupper

3.3. Programkommittéerna

3.4. Högnivågrupperna

4. Framtidsutsikter

4.1 Inrättandet av det europeiska området för forskningsverksamhet

4.2 Beslutsprocess för antagandet av den rättsliga ramen

Bilaga I: Statistik och budgetmässiga uppgifter.

Bilaga II: Väsentliga dokument rörande gemenskapens forskningsverksamhet

Årsrapportens rättsliga grund

Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, artikel 173:

"I början av varje år skall kommissionen överlämna en rapport till Europaparlamentet och rådet. Rapporten skall särskilt avse dels verksamheterna inom området för forskning och teknisk utveckling och spridningen av resultaten av dessa verksamheter under det föregående året, dels arbetsprogrammet för det innevarande året."

Beslut om femte FoTU-ramprogrammet (182/1999/EG, EGT L 26, 1.2.1999), artikel 5:

"Kommissionen skall regelbundet informera Europaparlamentet och rådet om hur genomförandet av ramprogrammet och de särskilda programmen som helhet fortlöper."

Beslut om regler för deltagande (1999/65/EG, EGT L 26, 1.2.1999), artikel 24:

"Den rapport som kommissionen varje år skall överlämna till Europaparlamentet och rådet i enlighet med artikel 173 i fördraget skall innehålla information om genomförandet av detta beslut."

Ytterligare informationskällor

- Årliga "övervakningsrapporter" (systematisk, löpande granskning): Sådana rapporter offentliggörs varje år för ramprogrammet och för varje särskilt program. I rapporterna redogörs det på ett sammanfattande och objektivt sätt för hur långt man kommit med genomförandet av programmen, och för verksamhetens kvalitet.

- Femårsutvärderingsrapporter: dessa offentliggörs vart fjärde år för ramprogrammet och varje särskilt program och ger en tillbakabildande oberoende bedömning av hur målinriktade och effektiva Europeiska unionens FoTU-åtgärder har varit och vilka resultat och effekter de fått.

- Gemenskapsrapport om vetenskapliga och tekniska indikatorer: djupgående framställningar, statistik och analyser avseende gemenskapens och medlemsstaternas FoTU-verksamhet och deras globala sammanhang.

- Forskning och utveckling: årlig statistik (Eurostat): årlig publikation med internationellt jämförbar statistik om budgetanslagen för FoTU, FoTU-utgifter, FoTU-personal och patent i de olika medlemsstaterna, med detaljerade siffror för den regionala nivån.

- FoTU- och innovationsstatistik för kandidatländerna och Ryska federationen (Eurostat).

- "Statistiques de la Science et de la Technologie en Europe" - EU:s Collection Panorama (Eurostat).

- Kortfattad statistik ("Statistiques en bref"), om temat vetenskap och teknik (Eurostat).

- Kommissionens årliga budgetdokument: preliminärt budgetförslag, budget, konsoliderad inkomst- och utgiftsredovisning samt balansräkning.

- Undersökningar och analyser som publicerats inom ramen för gemenskapens FoTU-program och som rör specifika FoTU-relaterade frågor som omfattas av programmen.

De flesta dokumenten kan hämtas eller beställas via kommissionens Internetsidor:

- Kommissionens allmänna EUROPA-webbplats: http://europa.eu.int

- CORDIS, en informationswebbplats för FoTU-ramprogrammen: http://www.cordis.lu

- Webbplatsen för GD Forskning: http://europa.eu.int/comm/dgs/research

- GD Informationssamhällets webbplats: http://europa.eu.int/comm/dgs/information_society

- Webbplatsen för GD Näringsliv http://europa.eu.int/comm/dgs/entreprise

- Gemensamma forskningscentrets (GFC) webbplats: http://www.jrc.org

- EUROSTAT:s webbplats: http://europa.eu.int/comm/dgs/eurostat

Dessutom kan man på dessa webbsidor finna mycket omfattande upplysningar om Europeiska unionens politik. På den Cordis-webbsida som rör FoTU-ramprogrammen, på GD Forsknings hemsida och på de övriga berörda kommissionsavdelningarnas hemsidor kan man dessutom hitta alla referensdokument, meddelanden om ansökningsomgångar och mycket annan information, i enlighet med kommissionens politik för insyn och information.

Mer information finns on line på adressen http://europa.eu.int/comm/research/report2001.html:

- Ytterligare statistik beträffande de förslag som inkommit, valts ut och finansierats under 2000.

- En bilaga som sammanfattar de vetenskapliga och tekniska attiviteterna uncer 2000 samt planerna för år 2001 for vart och ett av desärskilda programmen inem det 5:e ramprogrammet.

Sammanfattning

Denna årsrapport om gemenskapens verksamhet inom områdena forskning och teknisk utveckling omfattar en avgörande period under vilken två stora politiska initiativ har lanserats, nämligen debatten kring upprättandet av det europeiska området för forskningsverksamhet och förberedandet av det nya FoTU-ramprogrammet 2002-2006. Dessutom uppnådde femte FoTU-ramprogrammet sin största intensitet under år 2000.

I sitt meddelande Mot ett europeiskt område för forskningsverksamhet lade kommissionen fram oroväckande fakta avseende Europeiska unionens allt större eftersläpningar i fråga om forskning och utveckling, jämfört med de viktigaste konkurrenterna. Kommissionen har varit i kontakt med institutioner, näringslivet och forskarvärlden för att ta fram ett antal riktlinjer som skall blåsa nytt liv i den europeiska forskningen genom att man avlägsnat de vattentäta skotten dememellan och i stället integrerar de regionala, nationella och europeiska insatserna på ett mer samstämmigt sätt. Därigenom kommer man att kunna använda de tillgängliga resurserna mer effektivt. Vid sitt möte i Lissabon enades stats- och regeringscheferna om en sådan insats, i syfte att inom de närmaste tio åren göra Europa till "världens mest konkurrenskraftiga och dynamiska kunskapsbaserade ekonomi, med möjlighet till hållbar ekonomisk tillväxt med fler och bättre arbetstillfällen och en högre grad av social sammanhållning". Europaparlamentets, rådets och de övriga institutionernas ställningstaganden och forskarvärldens och näringslivets synpunkter stöder den analys av läget och de riktlinjer som kommissionen presenterat.

De förstastegen har redan tagit mot att förveckling det europeiska området för forskningsverksamhet har redan tagit form genom att skapandet av ett europeiskt patent inletts, och genom att man börjat mäta de nationella forsknings- och innovationsstrategiernas prestanda, kartläggning av spetsforskningen i Europa, sammankopplingen av nationella forskningsprogram i nät, utvärdering av forskarnas möjligheter till rörlighet i Europa och identifiering av hinder för sådan rörlighet.

Under år 2000 präglades genomförandet av femte FoTU-ramprogrammet av antagandet av arbetsprogram som syftade till skapandet av det europeiska området för forskningsverksamhet, bland annat genomen förstärkt satsning på samordnade åtgärder och tematiska nätverk. Genom den kraftiga ökningen av det totala beloppet för de avtal som undertecknats (nästan 3,9 miljarder euro) får åtgärderna för gemenskapsforskningen stor genomslagskraft inom EU, och kontakterna med de associerade länderna och andra partnerländer intensifieras. Inom ramen för de tematiska programmen ligger gemenskapens bidrag till åtgärder med samfinansiering i snitt kring 1 300 000 euro per projekt. Antalet små och medelstora företag som deltar har ökat kraftigt, och andelen kvinnor bland deltagarna växer inom alla forskningsområden. De socioekonomiska effekterna kan mätas i form av kunskapsutveckling och ökad konkurrenskraft inom näringslivet.

Under år 2000 inleddes dessutom förberedelserna inför FoTU-ramprogrammet för perioden 2002-2006. Ett viktigt steg på vägen mot detta nya ramprogram var det meddelande som antogs i oktober 2000, Genomförandet av "ett europeiskt område för forskningsverksamhet": riktlinjer för unionens åtgärder inom forskning (2002-2006), som redogör för de nya former av gemenskapsverksamhet till stöd för forskningen som skulle kunna komma i fråga. Förslaget till det nya ramprogrammet, som syftar till att bidra till skapandet av det europeiska området för forskningsverksamhet och till att tillföra ett europeiskt mervärde till den FoTU-verksamhet som genomförs på nationellt och regionalt plan, grundar sig på tre viktiga principer: Medlen skall koncentreras till ett begränsat antal tematiska områden, nya stödinstrument skall sättas in för att bättre strukturera den europeiska FoTU-verksamheten och förvaltningen av programmen skall förenklas genom mindre tungrodda förfaranden.

Om man vill att det nya ramprogrammet antas innan det pågående programmet löper ut, måste en rad viktiga beslut fattas redan under 2001. Bland annat skall Europaparlamentets yttrande i första behandlingen presenteras, och en gemensam ståndpunkt antas av ministerrådet.

Samtidigt kompletteras dessa debatter med reflexioner och funderingar som uppkommit ur en rad dokument som behandlar olika specifika aspekter av strategin för skapandet av det europeiska området för forskningsverksamhet, t.ex. dialogen mellan forskning och samhälle, infrastruktur och mänskliga resurser eller de internationella och regionala dimensionerna. Inom ramen för dessa reflexioner kommer den rådgivande instans för forskningen som nyligen inrättats (EURAB) att spela en viktig roll. EURAB skall ge opartiska råd i samband med insatserna för att utveckla en sammanhängande och effektiv europeisk forskningspolitik.

1. En ny politik för forskning och teknisk utveckling (FoTU) i Europeiska unionen: det europeiska området för forskningsverksamhet

Sedan 1999 har kommissionen på kommissionsledamoten Philippe Busquins initiativ givit nya impulser till gemenskapens forskningspolitik genom att ställa den i centrum för Europeiska unionens hållbara utveckling och nuvarande och kommande generationers välfärd.

Konkret yttrar sig forskningens nya centrala position bland unionens prioriteringar genom att kommissionen till en början har fått genomföra en omfattande granskning av de utmaningar och problem som unionen står inför, för att kunna föreslå sammanhängande och samordnade lösningar som kan blåsa nytt liv i den europeiska FoTU-politiken och återge unionen förutsättningarna för hållbar tillväxt med god och tillräcklig sysselsättning och som motsvarar samhällets behov.

Initiativet att skapa ett europeiskt område för forskningsverksamhet är unionens svar på denna utmaning, och förslaget till det nya ramprogrammet 2002-2006 utgör en viktig faktor i detta.

1.1. Projektets riktmärken

1.1.1. Bakgrund

Europeiska unionen har goda förutsättningar för att bedriva forskning av hög kvalitet. Bland annat finns det en lång tradition av vetenskaplig kvalitet, och det finns solida strukturer av offentliga och privata forskningscentra. Europa uppvisar också ett stort antal olika typer av skolor och har gamla akademiska traditioner, och hör till de ledande på det globala planet i många olika ämnesområden.

Men Europa har också fyra allvarliga svagheter: För det första återinvesterar Europa en otillräcklig andel av sin bruttonationalprodukt (BNP) i forskning och utveckling. Under 1999 [1] anslog Europeiska unionen 1,92 % av sin BNP för forskning, mot 2,64 % i USA och 3,04 % i Japan. För det andra speglas Europas forskningsinsatser och vetenskapliga resultat inte i näringslivets och ekonomins resultat, vilket bl.a. framgår av "den europeiska resultattavlan för innovation" som kommissionen publicerade i september 2001 [2]. För det tredje är forskningspolitiken och -verksamheten ofta splittrad och begränsad till den nationella nivån: 80 % av insatserna görs inom ramen för nationella system som är relativt isolerade. Slutligen är de europeiska universiteten och forskningscentren mindre attraktiva för forskare än de amerikanska.

[1] Eurostat och OECD

[2] SEK(2001) 1414

1.1.2. En framtidsvision

Mot denna bakgrund lade kommissionen i sitt meddelande av den 18 januari 2000 [3] fram förslaget att skapa ett europeiskt område för forskningsverksamhet (ERA) för att med beaktande av subsidiaritetsprincipen och med målet att uppnå europeiskt mervärde tillhandahålla referensramarna för bättre samordning av forsknings- och innovationspolitiken i Europa och för ett mer samstämmigt genomförande av forskningsprogrammen på det regionala, nationella och europeiska planet, bland annat genom effektivare utnyttjande av forskningsinfrastrukturen, bättre möjligheter för forskare att röra sig mellan länder och institutioner, och bättre beaktande av frågor som rör "forskning och samhälle". ERA skall bli ett öppet område för forskning, som ger forskare möjlighet att röra sig fritt och som gör det möjligt att bättre utnyttja forskningsresultaten på unionsnivå.

[3] KOM(2000) 6, 18.1.2000.

ERA:s mål skall uppnås med hjälp av följande sju prioriterade tematiska åtgärder:

- Att förbättra de materiella resurserna och infrastrukturen som helhet på europeisk nivå utgående från kartläggningen av spetsforskningen i Europa och dess sammankoppling i nät, utvecklingen av elektroniska kommunikationsnät och effektivare användning av dessa till förmån för den europeiska forskningen.

- Att använda de offentliga instrumenten och medlen på ett mer samordnat sätt genom att skapa förbindelser och bättre samordna de nationella och europeiska forskningsprogrammen och genom att bygga ut kontakterna mellan de vetenskapliga och tekniska samarbetsorganisationerna i Europa.

- Att uppmuntra till privata investeringar genom att på ett mer samordnat sätt använda indirekta stöd till forskningen och bättre skydda immateriell egendom, bland annat genom ett europeiskt patent. Samtidigt skall nya möjligheter för att främja skapandet av nya företag och stimulera till investering av riskkapital undersökas.

- Att upprätta ett gemensamt vetenskapligt och tekniskt referenssystem för genomförandet av strategier så att forskningsverksamheten bättre kan anpassas till befolkningens behov och beslutsfattarnas krav.

- Att bidra till fler och rörligare mänskliga resurser genom att främja de europeiska forskarnas rörlighet mellan olika länder och mellan den akademiska världen och näringslivet under hela deras yrkesliv, genom att öka andelen kvinnor i forskningen och genom att uppmuntra unga människor att välja yrken inom forskning och vetenskap.

- Att göra Europa mer dynamiskt, öppet och attraktivt för forskare och investeringar genom att stärka regionernas roll i den europeiska forskningsverksamheten och integrera Väst- och Östeuropas forskarsamfund, samt genom att skapa sådana villkor i Europa att forskare från andra delar av världen lockas att komma hit.

- Att skapa ett område med gemensamma värderingar genom att ta fram gemensamma eller samstämmiga lösningar på frågor rörande "forskning och samhälle", som i dag ofta har en europeisk dimension. Detta kan uppnås genom att man främjar samordning mellan de olika medlemsstaternas insatser för att ta itu med dessa frågor.

1.1.3. Omfattande samråd med allmänheten

ERA är i stor utsträckning frukten av debatter mellan alla berörda parter. Därför inledde det meddelande av den 18 januari 2000 som föreslog den breda inriktningen för genomförandet av ett verkligt europeiskt område för forskningsverksamhet också en grundläggande debatt om forskningens och den tekniska utvecklingens framtid i Europa.

Samrådet främjades genom att meddelandet fick mycket stor spridning i Europeiska unionen och lades ut på nätet på Europa-servern. Kommissionen konsulterade mer än 2000 forskningsorgan och 700 företag. Enskilda forskare, allmänheten och alla berörda organ har fått tillfälle att delta i debatten via ett elektroniskt forum, tillsammans med de offentliga instanserna och de organisationer som företräder forskarsamfundet och näringslivet.

Dessutom organiserade kommissionen den 3 maj 2000 ett högnivåseminarium om ERA i Bryssel, där framträdande representanter för forskarvärlden och näringslivet i EU, EES och kandidatländerna deltog. Dessa insatser har lett till en förteckning över prioriterade åtgärder.

Samrådsförfarandet avseende ERA har hjälpt kommissionen att kunna slutföra sin analys och identifiera särskilt känsliga frågor.

1.1.4. Stöd på politisk nivå

Vid europeiska rådets möte i Lissabon den 23 och 24 mars 2000 beslöt Europeiska unionens stats- och regeringschefer att sätta FoTU- och innovationspolitiken i centrum för sin strategi för att EU under loppet av de kommande tio åren skall kunna bli "världens mest konkurrenskraftiga och dynamiska kunskapsbaserade ekonomi, med möjlighet till hållbar ekonomisk tillväxt med fler och bättre arbetstillfällen och en högre grad av social sammanhållning".

Stats- och regeringscheferna betonade också att "forskning på nationell nivå och unionsnivå måste integreras och samordnas bättre för att göra dem så effektiva och innovativa som möjligt och säkerställa att Europa erbjuder attraktiva framtidsutsikter för de största begåvningarna". De framhävde att ERA är ett mycket viktigt instrument för att, inom ramen för den "öppna metoden för samordning", förstärka Europas konkurrenskraft.

Europaparlamentets resolution av den 18 maj 2000 och rådets slutsatser av den 15 juni 2000 i Luxemburg, Europeiska rådets slutsatser av den 19 och 20 juni 2000 i Santa Maria da Feira och av den 16 november 2000 i Nice har bekräftat det starka stöd som Europeiska unionens beslutsfattare ämnar ge ERA.

1.2. En stegvist genomförd konstruktion

ERA har utvecklats stegvis under loppet av år 2000. Förberedande verksamhet har inletts inom de flesta prioriterade tematiska områdena och fortsätter även i dag. Denna verksamhet berör bland annat samordning av medlemsstaternas forskningspolitik, inrättande av en övergripande, europeisk strategi för forskningsinfrastruktur, bedömning av situationen beträffande forskares rörlighet i Europa och definition av strategier för utveckling av ERA:s internationella och regionala dimensioner.

1.2.1. Samordning av den nationella och europeiska politiken

Genomförandet av det europeiska området för forskningsverksamhet bygger till stor del på en förbättring av samstämmigheten och samordningen av den verksamhet som sker inom ramen för den forskningspolitik som bedrivs på nationell, regional och europeisk nivå. Följande förberedande insatser har inletts under år 2000 till följd av åtgärder rörande detta prioriterade temaområde:

- Upprättandet av en informationsbas för nationell verksamhet: En av kommissionens första åtgärder under år 2000 var att ta kontakt med medlemsstaterna för att upprätta en första informationsbas som skall göra det lättare att i framtiden vidta konkreta åtgärder för att koppla ihop forskningsverksamheter på nationell och regional nivå i nät, att ömsesidigt öppna de nationella programmen och förbättra samarbetet mellan och med andra organ och system för europeiskt samarbete. På så sätt har man kunnat samla ihop detaljerade upplysningar om forskningspolitik och -program runt om i Europa, och därmed uppnå den situation som i dag råder i fråga om öppning av nationella forskningsprogram.

- Jämförelser av de nationella strategierna för forskning och innovation: Vid sitt möte i Lissabon uppmanade Europeiska rådet medlemsstaterna och kommissionen att inom ramen för genomförandet av den nya "öppna samordningsmetoden" utveckla ett system för bedömning av de nationella forskningsstrategiernas prestanda samt en rad kvantitativa indikatorer. Kommissionens insatser, som genomförts i samarbete med en högnivågrupp som tillsatts för detta ändamål av kommissionsledamoten Philippe Busquin (se punkt 3.4), presenterades inför rådet den 15 juni och den 16 november år 2000. Fyra teman har valts ut för jämförelser: mänskliga resurser, offentlig och privat investering i forskning och utveckling, vetenskaplig och teknisk produktivitet samt forskningens inverkan på näringslivets konkurrenskraft och på sysselsättningen. I ett dokument som sammanställts av kommissionen [4] redogörs det för dessa teman. Där presenteras också tjugo indikatorer och en metodik som kan tillämpas för jämförelser av forskningspolitikens prestanda i olika länder. Fyra expertgrupper har fått i uppdrag att analysera de uppgifter som samlats in. Bland de tjugo indikatorer som valts ut är femton internationellt tillgängliga i dag, medan de övriga fem fortfarande kräver utvecklingsarbete i samarbete med Eurostat. Denna första serie av indikatorer anmäldes och offentliggjordes i juli 2001 [5]. I sitt meddelande Innovation i en kunskapsstyrd ekonomi [6] lade kommissionen även fram en preliminär version av en "europeisk resultattavla för innovation". Den följdes i september av en första version av resultattavlan, där 17 indikatorer använts [7]. Där mäts hur innovativ forskningen är i de olika medlemsstaterna i EU.

[4] SEK(2001) 1002, 20.6.2001.

[5] Key figures 2001 (viktiga siffror 2001): http://europa.eu.int/comm/research/area/benchmarking2001.pdf.

[6] KOM(2000) 567, 20.9.2000.

[7] SEK(2001) 1414.

- Kartläggning av spetsforskning i Europa: På uppdrag av Europeiska rådet i Lissabon, och som en uppföljning av rådets möte den 15 juni 2000, har kommissionen och medlemsstaterna tillsammans utvecklat en metod för upprättandet av en karta över den europeiska spetsforskningen. Denna metod, som bygger på kvantitativa indikatorer och på fackgranskning, tillämpas till en början inom tre prioriterade områden av olika typ: nanoteknik, biovetenskap och ekonomi.

1.2.2. Forskningsinfrastruktur

I sina slutsatser från mötet i Lissabon uppmanar Europeiska rådet medlemsstaterna och kommissionen att bättre integrera och samordna de nationella och europeiska åtgärderna för att stödja forskningsinfrastrukturen och göra den effektivare, samt för att främja innovation och se till att den europeiska forskningen (och i synnerhet användningen av den europeiska forskningsinfrastrukturen) erbjuder mer lockande perspektiv för Europas mest framstående forskare. Rådet har i sin tur, i samband med sina möten den 15 juni och den 14 december 2000, uttalat sig positivt om en ny europeisk metod i fråga om forskningsinfrastruktur, som bland annat skall omfatta upprättandet av ett europeiskt elektroniskt kommunikationsnät.

I detta sammanhang anordnade kommissionen i samarbete med det franska forskningsministeriet och Europeiska vetenskapsstiftelsen en konferens om forskningsinfrastruktur som ägde rum i Strasbourg mellan den 18 och den 20 september år 2000. Konferensen syftade till att undersöka nya metoder för att främja en samordnad utveckling av forskningsinfrastrukturen på europeisk nivå, och gav företrädarna för Europas forskningssamfund och näringsliv samt de nationella beslutsfattarna inom forskningspolitiken tillfälle till ett omfattande utbyte av erfarenheter och åsikter om forskningsinfrastrukturens roll för vetenskap och innovation, fördelarna med sammanslutning i nätverk och infrastrukturens funktionsmekanismer och tillträdesvillkor samt till att sammanställa en översikt över Europas nuvarande styrkor och svagheter. Det rådde stor enighet mellan parterna, både inom politiken och inom forskningsvärlden, om att det krävs bättre samordning av de europeiska strategierna på detta område.

I sitt arbetsdokument om ett europeiskt område för forskningsverksamhet för infrastrukturen, som lades fram i februari 2001 [8], sammanställde kommissionen de viktigaste punkterna i den pågående debatten och föreslog allmänna riktlinjer för en europeisk politik i fråga om forskningsinfrastruktur, som bland annat gick ut på att beslut om att förbättra utnyttjandet av befintlig infrastruktur och om att utveckla ny, viktig infrastruktur bör grundas på en europeisk beslutsmekanism som stöds av ett oberoende vetenskapligt råd.

[8] SEK(2001) 356, 27.2.2001.

1.2.3. Mänskliga resurser och rörlighet

Vid sitt möte i Lissabon uppmanade Europeiska rådet även ministerrådet och kommissionen att (vid behov i samråd med medlemsstaterna) vidta de åtgärder som krävs för att fram till år 2002 avlägsna hindren för forskares rörlighet i Europa och att sträva efter att dra till sig och hålla kvar forskare av hög kvalitet. Detta mål, som upprepades i rådets resolution av den 15 juni 2000, ledde till att kommissionsledamoten Philippe Busquin inrättade en högnivågrupp för att främja forskarnas rörlighet (se punkt 3.4).

Till följd av högnivågruppens arbete och på uppmaning av Europeiska rådet, vid dess möte i Stockholm den 23 och 24 mars 2001, antog kommissionen den 20 juni 2001 ett meddelande om En strategi för rörlighet i det europeiska området för forskningsverksamhet [9]. Meddelandet bygger på ett antal åtgärder som dels syftar till att i Europa skapa attraktiva villkor för forskare både från de europeiska länderna och utifrån och att ytterligare främja rörlighet över gränserna och mellan universitet och näringsliv under forskarnas hela yrkeskarriär, dels till att undersöka vilka ekonomiska åtgärder som krävs för att se till att den nödvändiga rörligheten för forskare uppnås inom ERA.

[9] KOM(2001) 331, 20.6.2001.

1.2.4. Frågor avseende "vetenskap och samhälle"

En kvalitativ analys av frågor rörande kunskap och allmänhetens syn på vetenskapen har inletts.

I november 2000 lade kommissionen fram ett arbetsdokument om forskningen, samhället och allmänheten i gemenskapen [10], för att på så sätt inleda en debatt på europeisk nivå om frågor rörande "forskning och samhälle" i det europeiska området för forskningsverksamhet. Dessa frågor rör främst struktureringen av forskningspolitiken runt samhällets målsättningar, riskhantering och försiktighetsprincipen, forsknings- och vetenskapsetik, dialogen mellan forskare och allmänhet, allmänhetens kunskap om forskningen och kvinnornas roll i forskning och vetenskap.

[10] SEK(2000) 1973, 14.11.2000.

I syfte att bidra till inrättandet av ett gemensamt vetenskapligt och tekniskt referenssystem har Gemensamma forskningscentret (GFC) tillsatt en arbetsgrupp som består av ledarna för de stora nationella forskningslaboratorierna. Gruppen skall i detalj ta upp hur ett sådant system skulle kunna drivas. En intern arbetsgrupp inom kommissionen har samtidigt jämfört olika modeller för hur beslutsfattarnas behov kan beaktas på olika stadier av genomförandet av den offentliga politiken.

1.2.5. Att främja investeringar från den privata sektorn

I juli 2000 lade kommissionen fram ett förslag till en förordning om skapandet av ett europeiskt patent som skulle erbjuda skydd för industriell äganderätt i hela unionen på bättre villkor i fråga om kostnader, rättssäkerhet och förfaranden än vad det nuvarande europeiska patentet kan erbjuda. I den efterföljande debatten har man gjort framsteg på många punkter, men frågorna om definitionen av en juridiktion för lösning av tvister och om inrättandet av den infrastruktur som behövs är fortfarande öppna.

1.2.6. Inrättandet av EURAB

I maj år 2000 inrättade kommissionsledamoten Philippe Busquin en arbetsgrupp som fick i uppdrag att förbereda mandatet för en oberoende rådgivande instans på hög nivå för forskning, teknik och innovation i Europa.

Denna arbetsgrupp, vars ordförande är professor Helga Nowotny, och som består av 43 europeiska sakkunniga från näringslivet och den akademiska världen, lade fram sin rapport i februari 2001. Gruppens rekommendationer ligger till grund för kommissionens beslut av den 27 juni 2001 om inrättandet av en rådgivande europeisk kommitté för forskning (EURAB) med uppdrag att bistå kommissionen med råd beträffande gemenskapens forsknings- och innovationspolitik, bland annat i samband med fullbordandet av ERA och genomförandet av ramprogrammet, samt beträffande vetenskapliga och tekniska frågor som kan påverka gemenskapens övriga politik.

1.2.7. ERA:s internationella och regionala dimension

I fråga om vetenskapligt och tekniskt samarbete på internationellt plan antog kommissionen den 25 juni 2001 ett meddelande om Den internationella dimensionen av det europeiska området för forskningsverksamhet [11], i vilket en strategi läggs fram för att dels öka samstämmigheten och samordningen för samarbetet på nationell och europeisk nivå, dels koncentrera unionens insatser på ett litet antal tematiska områden och parter i utlandet. När denna strategi genomförs av medlemsstaterna och kommissionen måste man ta hänsyn till unionens forsknings- och teknikpolitik och dess yttre förbindelser.

[11] KOM(2001) 346, 25.6.2001.

I sitt meddelande Det europeiska området för forskningsverksamhet och den regionala dimensionen som antogs den 3 oktober 2001 [12] analyserar kommissionen regionernas roll i Europas forsknings- och innovationsverksamhet, och presenterar en strategi i tre delar för att förstärka den regionala dimensionen av det europeiska området för forskningsverksamhet. De båda existerande instrumenten, dvs. innovationsåtgärdsplanen för 2000-2006 som syftar till att främja innovation som komplettering av strukturstöd inom ramen för Europeiska regionala utvecklingsfonden (ERUF), och ramprogrammet 2002-2006, kompletteras med särskilda åtgärder för att förstärka den vetenskapliga och tekniska basen i regionerna.

[12] KOM(2001) 549, 3.10.2001.

1.3. Förberedelse av ramprogrammet 2002-2006

Den 4 oktober 2000 antog kommissionen, på kommissionsledamoten Philippe Busquins initiativ, meddelandet Genomförandet av "ett europeiskt område för forskningsverksamhet": riktlinjer för unionens åtgärder inom forskning (2002-2006) [13], där man redogör för de principer som skall ligga till grund för utvecklingen och genomförandet av det kommande ramprogrammet. Bland annat beskrivs vilka mål som skall uppnås, vad man måste ta hänsyn till och vilka instrument som skall tillämpas för att ramprogrammet skall kunna bidra till skapandet av det europeiska området för forskningsverksamhet i så stor utsträckning som möjligt. Dessutom föreslås att gemeskapsmedlen koncentreras till ett begränsat antal prioriterade forskninsteman.

[13] KOM(2000) 612, 4.10.2000.

Rådet och Europaparlamentet har uttryckt sitt allmänna stöd till dessa riktlinjer. I rådets resolution från november 2000 betonas bland annat ramprogrammets strategiska roll i skapandet av ERA, betydelsen av den nya "öppna metoden för samordning av den nationella politiken" och den selektiva metod som använts för att fastställa prioriteringarna. I sin rapport från februari 2000 godkänner Europaparlamentet att insatserna koncentreras på ett begränsat antal prioriterade teman och att nya instrument införs för att genomföra ramprogrammet. I detta stadium ville man dock framföra vissa förbehåll avseende tillämpningen av artikel 169 i EG-fördraget.

1.3.1. En strukturerande metod

Förslaget till det nya ramprogrammet för Europeiska gemenskapens och Europeiska atomenergigemenskapens forskningsverksamhet under perioden 2002-2006 [14], som antogs av kommissionen den 21 februari 2001, syftar till att bidra till skapandet av det europeiska området för forskningsverksamhet genom att man stärker unionens vetenskapliga och tekniska bas och främjar näringslivets konkurrenskraft.

[14] KOM(2001) 94, 21.2.2001.

De tre viktigaste principerna som har legat till grund för programmets utveckling är en koncentration av resurserna på ett begränsat antal prioriterade teman, utveckling av nya instrument som bättre lämpar sig för att strukturera gemenskapens och medlemsstaternas FoTU-verksamhet samt en förenkling av förvaltningen och smidigare administrativa förfaranden.

Den 30 maj 2001 antog kommissionen förslagen till de särskilda program som skall omsätta ramprogrammet 2002-2006 [15] i praktiken, i syfte att så snart som möjligt konkret bidra till den debatt som pågår i gemenskapsinstitutionerna.

[15] KOM(2001) 279, 30.5.2001.

1.3.2. Tre stora verksamhetsområden och sju vetenskapliga och tekniska prioriteringar

Det nya ramprogrammet är därför, enligt kommissionens förslag, indelat i tre stora åtgärdsområden.

Det första åtgärdsområdet syftar till att integrera gemenskapens forskningsverksamhet inom sju temaområden som fastställts etter samråd om ERA och riktlinjerna som föreslogs I oktober 2000 [16] och som kräver koncentrerade insatser för att man skall kunna uppnå en verklig effekt. Dessa områden har att göra med stora ekonomiska och samhälleliga utmaningar som unionen står inför och där gemenskapens verksamhet kan medföra ett europeiskt mervärde: genforskning och bioteknik för förbättrad hälsa, informationssamhällets teknik, nanoteknik, intelligenta material, nya produktionsprocesser, flyg- och rymdteknik, livsmedelssäkerhet och hälsorisker, hållbar utveckling och globala förändringar, samt medborgare och styrelseformer i det europeiska kunskapssamhället.

[16] Ett ytterligare samråd organiserades av Kommissionen inom ramen för nätverket av nationella institut för framtidsstudier som leddes av IPTS (Institutet för framtidsstudier) från EFC.

En åttonde prioritering syftar till att man skall förbereda sig på unionens vetenskapliga och tekniska behov genom att tillföra en viss flexibilitet till programmet, dels utveckla och genomföra stödåtgärder för gemenskapspolitiken och dels undersöka de aktuellaste vetenskapliga och tekniska områdena, som ofta är av tvärvetenskaplig art, och som kan komma att bli avgörande för om Europa skall kunna uppnå en framstående position inom vetenskapen och på de nya marknaderna. Detta avsnitt omfattar även särskilda åtgärder för kollektiv forskning eller forskningssamverkan till förmån för små och medelstora företag, samt särskild internationell samarbetsverksamhet för att främja samarbetet med tredje land i Medelhavsområdet, Ryssland, de nya oberoende staterna i f.d. Sovjetunionen samt utvecklingsländerna.

Det andra åtgärdsområdet syftar till att strukturera det europeiska området för forskningsverksamhet med hjälp av olika åtgärder för att främja mänskliga resurser och forskares rörlighet, forskningsinfrastruktur, forskning och innovation samt frågor rörande "forskning och samhälle".

Slutligen, i det tredje området, syftar det nya ramprogrammet till att förstärka grunden till det europeiska området för forskningsverksamhet med hjälp av olika mer allmänna åtgärder för att förstärka samordningen av forsknings- och innovationsverksamheten och främja en samstämmig utveckling av den forsknings- och innovationspolitik som förs i Europa.

Den forsknings- och utbildningsverksamhet som planeras inom kärnenergiområdet berör fortsatt utnyttjande av JET-anläggningen, förberedelser inför deltagandet i byggandet av den framtida demonstrationsreaktorn för kontrollerad termisk kärnfusion ("Next Step"), behandling och lagring av avfall samt åtgärder i fråga om kärnsäkerhet.

Gemensamma forskningscentret (GFC) har till uppgift att ge vetenskapligt stöd till gemenskapspolitiken, bland annat i fråga om miljö och hållbar utveckling, säkerhet och civilskydd samt teknisk framtidsforskning, men också att med hjälp av direkta åtgärder utveckla vetenskapliga och tekniska referenssystem inom ERA. På kärnenergiområdet skall GFC:s forsknings- och utbildningsverksamhet i första hand röra hantering av avfall, säkerhetskontroll av kärnmaterial, reaktorsäkerhet, mätning av joniserande strålning samt medicinska tillämpningar av kärnforskning.

1.3.3. Tre nya genomförandeinstrument

Genom det nya ramprogrammet införs tre nya genomförandeinstrument för att koncentrera de mänskliga och ekonomiska resurserna och uppnå den "kritiska massa" som krävs för genomförandet av verksamheten inom de prioriterade tematiska områdena. Dessa är spetsforskningsnäten, de integrerade projekten samt gemenskapens deltagande i program för forskning och utveckling som genomförs av flera medlemsstater i enlighet med artikel 169 i EG-fördraget.

Spetsforskningsnäten går ut på att främja vetenskaplig kvalitet och spridning av den europeiska forskningen genom en varaktig integration av forskningskapaciteterna inom ett visst område. De är tänkta som långsiktiga lösningar och skall inte leda till några särskilda, i förvägfastställda resultat.

De integrerade projekten skall koncentrera resurserna på problem som anses viktiga på europeisk nivå. Till skillnad från spetsforskningsnäten skall de integrerade projekten uppnå konkreta, klart definierade resultat och skall på medellång sikt leda till nya produkter, förfaranden eller tjänster.

Spetsforskningsnäten och de integrerade projekten genomförs med hjälp av förenklade administrativa förfaranden och är mycket självständiga i fråga om förvaltningen, vilket gör att de exempelvis enkelt kan ta med nya parter i samarbete vid behov.

I artikel 169 i EG-fördraget behandlas gemenskapens deltagande i program som genomförs gemensamt av flera medlemsstater. Denna bestämmelse, som ännu aldrig har tillämpats i något ramprogram, skall göra det möjligt att strukturera nationell forskningsverksamhet kring gemenskapens intressen på områden där vissa mer direkt berörda medlemsstater är beredda att göra gemensamma insatser. I sitt meddelande av den 30 maj 2001 [17] presenterade kommissionen villkoren för genomförandet av artikel 169 i syfte att förbättra samverkan mellan de nationella forskningsprogrammen och gemenskapsforskningen, och uppmanade till debatt om dessa villkor.

[17] KOM(2001) 282, 30.5.2001.

Det nya ramprogrammet ger också möjlighet att använda gemenskapsfinansieringen i kombination med andra finansieringskällor, t.ex. strukturfonderna och Phare-programmet för kandidatländerna, eller i gemensamma åtgärder med Europeiska investeringsbanken (EIB [18]) och Europeiska investeringsfonden (EIF [19]). Genom den förklaring som kommissionen och EIB undertecknade tillsammans den 7 juni 2001 [20] fastställs ramarna för samarbete mellan ramprogrammet och initiativet "Innovation 2000" [21]. Detta samarbete skall främst främja forskningsprojekt, stödja forskningsinfrastruktur, och bidra med riskkapital till högteknologiska företag och företagsinkubatorer.

[18] http://www.eib.org

[19] http://www.eif.org

[20] KOM(2001) 1550, http://europa.eu.int/comm/research/press/2001/memorandum-eib-fr.pdt

[21] http://www.eib.org/pub/news/i2i/overview.htm

2. Ramprogrammets genomförande och inverkan under år 2000

Under år 2000 avslutades ett betydande antal projekt från fjärde ramprogrammet, och fler befann sig i sin slutfas. I huvudsak berörde ramprogramsverksamheten därför genomförandet av femte ramprogrammet.

2.1. Femte ramprogrammets genomförande

Under år 2000 undertecknades ungefär 4 800 kontrakt, vilket motsvarar gemenskapsstöd på nästan 3,9 miljarder euro, som fördelas mellan över 23 000 deltagare. En statistisk analys av uppgifterna rörande dessa kontrakt visar att femte ramprogrammet allmänt sett kan anses ha nått sin maximala omfattning under år 2000, och att deltagande- och stödnivåerna för de olika åtgärderna och programmen överensstämmer med planerna. Samarbetet har också ökat kraftigt.

Nedan redogörs mer detaljerat för verksamheten:

- Åtgärder med kostnadsdelning, och i synnerhet åtgärder avseende forskning och teknisk utveckling, utgör fortfarande det viktigaste sättet att främja vetenskapligt samarbete och kunskapsutveckling på gemenskapsnivå. Sådana åtgärder utgör ungefär 80 % av budgeten för år 2000, och omfattade över 70 % av alla deltagare i ramprogrammet under det året. 94 % av anslagen går till projekt för forskning och teknisk utveckling, som omfattar 90 % av deltagarna i projekt med kostnadsdelning. Resten fördelas mellan demonstrationsprojekt, kombinerade projekt, stöd till tillgång till forskningsinfrastruktur samt särskilda åtgärder för små och medelstora företag.

- Det genomsnittliga stödet per undertecknat kontrakt (projekt till åtgärder med kostnadsdelning) låg kring 1,29 miljoner euro under år 2000, vilket innebär en liten minskning mot 1999 (1,48 miljoner euro), medan det genomsnittliga antalet deltagare per åtgärd ökade från 5,4 under 1999 till nära 6,5. Detta medför en lätt minskning av det genomsnittliga stödet per deltagare.

- Mer än 28 % av projektförslagen väljs i genomsnitt ut för finansiering, vilket är en markant ökning mot 1999 (22 %). Denna allmänna andel omfattar dock ytterst skilda siffror för de olika särskilda programmen, där andelen framgångsrika projekt varierar mellan 65 % (Euratom) och 19 % (Energi, miljö och hållbar utveckling).

- Gemenskapens finansiella stöd är jämnt fördelat mellan forskningsorganisationer, högskolor och näringsliv: Denna jämna fördelning visar sig också i fråga om antalet kontrakt som slutits med dessa tre deltagarkategorier inom ramprogrammet.

- Ungefär lika mycket stöd utgår till privata och offentliga organ, och ungefär lika många kontrakt har slutits med båda kategorier: Under år 2000 var stödet nästan jämt fördelat mellan privata (1,741 miljarder euro eller 45 % av det sammanlagda stödet) och offentliga organ (1,998 miljarder euro eller 51 % av det sammanlagda stödet). Deltagarna från den offentliga (12 268 eller 53 % av det sammanlagda antalet) och från den privata sektorn (9 450 eller 41 %) får också anses vara av samma storleksordning. Resten av stödet fördelas mellan internationella organisationer, enskilda och Gemensamma forskningscentret.

- Medlemsstaternas deltagande fortsätter att dominera, men antalet deltagare från kandidatländerna ökar: 87 % av deltagarna i ramprogrammet kommer från Europeiska unionen. Det sammanlagda deltagandet från associerade länder ligger stadigt kring 10 %, men inom denna kategori har kandidatländerna ökat sin andel från 39,5 % till 46 %. Dessa länders system kan fortfarande förbättras på flera punkter, t.ex. tillgång till forskningsinfrastruktur, utveckling av en metodik för utskrivningar med tillämpning av ansökningsomgångar samt bättre spridning av information om dessa och stegvis integration i de akademiska och vetenskapliga näten på gemenskapsnivå inom de temaområden som omfattas av ramprogrammet.

- De kontrakt som slutits under år 2000 har möjliggjort ett stort antal samarbetslänkar: Organ från medlemsstaterna har skapat över sextio tusen kopplingar mellan varandra och över sex tusen med associerade kandidatländer, över sjutusen med organ i andra associerade länder och nästan tre tusen med organ i tredje land. Organ från associerade kandidatländer har samtidigt skapat nästan nio hundra samarbetslänkar sinsemellan.

- Tillgång till forskningsinfrastruktur: 126 nya tematiska nätverk med sammanlagt 1 438 deltagare har under år 2000 tillsammans fått 84 miljoner euro i gemenskapsstöd för att främja europeiska forskares tillgäng till offentlig forskningsinfrastruktur, oberoende av deras nationalitet, och för att erbjuda innovativa forskningsmöjligheter på nya instrument eller förbättra utnyttjandet av den europeiska forskningsinfrastrukturen.

- Stöd till forskares utbildning och rörlighet i Europa spelar numera en viktig roll i gemenskapens forskningsverksamhet: Under år 2000 inrättades 167 nät för forskarutbildning, vilket har givit 1 339 grupper möjlighet att ansluta sig och delta i gemensamma projekt under de kommande åren. Inom ramen för systemet med Marie Curie-stipendierna har 646 stipendier till enskilda, 162 värdstipendier för industrin, 67 värdstipendier för mindre utvecklade regioner och 213 värdstipendier för doktoranders uppehälle i en utbildningsinstitution delats ut, vilket givit företagen, utbildningsinstitutionerna och regionerna som mottagit stödet möjlighet att börja ta emot unga forskare. 255 projekt för vetenskapliga konferenser på hög nivå har dessutom valts ut, vilket möjliggjort organisationen av sammankomster för etablerade och unga europeiska forskare. Sammanlagt uppgick gemenskapens ekonomiska stöd till forskares utbildning och rörlighet till nästan 392 miljoner euro under år 2000.

2.2. Inverkan av gemenskapens forskningsverksamhet

2.2.1. Socioekonomisk inverkan

Under år 2000 offentliggjordes en femårsrapport om ramprogrammen och de särskilda programmen, och undersökningar om fjärde ramprogrammets inverkan på nationell nivå genomförda av de danska och finska myndigheterna, som bidrar till analysen av ramprogrammets effekter på unionens samhälle och ekonomi.

Dessa analyser visar att gemenskapsstödet har haft följande effekter:

- För bättring av kunskaps- och metodikutbytet, inrättandet av övergripande eller vertikala nät i unionen och med partnerländer i Europa och den övriga världen, främjande av innovativa initiativ och förbättrad forskningskvalitet som bidrog till detta.

- Introducerandet av nya produkter och produktionsmetoder, tätare kontakter mellan företag, universitet och forskningsorgan, och mer internationellt samarbete.

Under år 2000 inleddes tre metodiska undersökningar som syftade till att på ett effektivare sätt identifiera, samla in och utnyttja resultatindikatorer för att i större detalj bedöma ramprogrammets inverkan på gemenskapens lagstiftning och regler och på dess politik inom olika områden, t.ex. sådana som berör konkurrenskraft och hållbar utveckling, sysselsättning, hälsa, utbildning, miljö och forskning. Utgående från dessa resultat kommer undersökningen av de socioekonomiska effekterna att fortsätta under 2001.

Undersökningar av de särskilda programmens inverkan, som skall genomföras av externa experter på uppdrag av kommissionen, har inletts inom områdena internationellt samarbete, icke-nukleär energi och konkurrenskraftig och hållbar tillväxt.

2.2.2. Små och medelstora företags tillgång till forskningen

Under år 2000 tog den byrå som inrättats för små och medelstora företag ("single entry point") emot över 7 000 förfrågningar. Byrån, som får stöd av medlemsstaternas och de associerade staternas informations- och kontaktnät, skall uppmuntra och underlätta små och medelstora företags deltagande i ramprogrammet. De "nationella kontrakt byråerna för små och medelstora företag" som omfattas sammanträdde fyra gånger under år 2000 för att samordna sin verksamhet.

Under år 2000 hade nästan 4 500 små och medelstora företag tecknat kontrakt, räknat över hela ramprogrammet. Små och medelstora företag utgör 22,5 % av deltagarna i de fyra tematiska programmen och har erhållit stöd motsvarande 19 % av de medel som anslagits till dessa program.

I synnerhet ökar antalet ansökningar för särskilda stödåtgärder för små och medelstora företag (bidrag till förstudier och projekt för forskningssamarbete inom CRAFT) i jämförelse med tidigare ramprogram: över 900 ansökningar om bidrag till förstudier och över 600 förslag till forskningssamarbete inkom under år 2000. För CRAFT innebär det en tredubbling av antalet ansökningar. Cirka fyrtio procent av dessa projekt har valts ut och kommer att ge över 2 000 små och medelstora företag möjlighet att delta i ett internationellt forskningsprojekt, ofta för första gången. I över 80 % av fallen handlar det om små företag med färre än 50 anställda. Bidragen har särskilt lockat små och medelstora företag i de associerade länderna, som utgör 8 % av förmånstagarna.

Små och medelstora företags framtida deltagande i ramprogrammet kommer att främjas av resultaten av de 53 kontrakt om ekonomisk och teknisk information som undertecknades under år 2000, och som kommer att ge små och medelstora företag möjlighet att se de ekonomiska och tekniska tendenserna i olika sektorer för att vid behov kunna förbereda projekt för forskningssamverkan eller kollektiv forskning. Dessutom uppstår det samverkan mellan olika typer av parter till små och medelstora företag (stödnätverk, industriförbund, kontor för regional utveckling osv.), vilka på så sätt kan bidra till att strukturera nätverket för stöd till Europas små och medelstora företag.

2.2.3. Kvinnornas roll i gemenskapsforskningen

I februari år 2000 antog Europaparlamentet en resolution i vilken det uppmuntrar kommissionen att fortsätta och att bygga ut sina insatser på området "kvinnor och forskning", som främjar kvinnornas roll och position inom forskningen. Bland annat till följd av denna uppmuntran organiserade kommissionen under år 2000 flera internationella sammankomster och inrättade politiska fora samt ett övervakningssystem kvinnor och forskning (gender watch system). Dessutom inleddes flera undersökningar för om könsrollers betydelse i de särskilda programmen.

Vid konferensen "Women and Science: Making change happen" som hölls i Bryssel den 3 och 4 april år 2000 samlades 450 deltagare. Man kom fram till att det krävs ett vetenskapligt förfarande för att ta itu med frågan om jämställdhet mellan könen inom vetenskapen.

I juni och december år 2000 utvärderade medlemmarna i den grupp av nationella tjänstemän som har hand om övervakningen av åtgärden "kvinnor och forskning" (den s.k. Helsingforsgruppen) de åtgärder som medlemsstaterna och de stater som är associerade till femte ramprogrammet har vidtagit för att främja kvinnornas roll inom forskningen. I juni och december år 2000 utvärderade medlemmarna i den grupp av nationella tjänstemän som har hand om övervakningen av åtgärden "kvinnor och forskning" (den s.k. Helsingforsgruppen) de åtgärder som medlemsstaterna och de stater som är associerade till femte ramprogrammet har vidtagit för att främja kvinnornas roll inom forskningen.

I juni 2000 inleddes de första konsekvensbedömningarna ur könsrollssynpunkt. De skall ta upp könsaspekterna i bedömningen av de olika särskilda programmen. Resultaten lades fram i samband med konferensen om forskning och kön den 8 och 9 november 2001.

De rekommendationer som lades fram i samband med dessa olika arbeten har tagits upp av kommissionen och införts i ett arbetsdokument från maj 2001 [22], i vilket det föreslås att förstärka de politiska forumen, bygga ut övervakningssystemet för kvinnor och forskning och genomföra ytterligare undersökningar för att bättre belysa frågan "kön och forskning".

[22] SEK(2001) 771, 15.5.2001.

År 2000 ingick 30 % kvinnor i grupperna för systematisk och löpande uppföljning av programmen, 27 % i de rådgivande expertgrupperna, 21 % i programkommittéerna, 23 % i de expertgrupper som utvärderar de särskilda programmen och 26 % i de grupper som genomför femårsutvärderingen. Dessa siffror närmar sig stegvis det mål på minst 40 % som kommissionen har fastställt. Andelen kvinnor bland projektsamordnarna i ramprogrammet uppgick 1999 (de aktuellaste tillgängliga siffrorna) till i snitt 18 %, och till 25 % för programmen IHP och INCO II. Dessa siffror är ännu inte finjusterade. Bland de små och medelstora företag som deltog leds något fler än 5 % av kvinnor, vilket är jämförbart med snittet för tekniska företag som leds av kvinnor i OECD-länderna.

2.2.4. Etiska aspekter på gemenskapens forskningsverksamhet

De referensramar som kommissionen stegvis har infört för att ta hänsyn till de etiska aspekterna på gemenskapens forskningsverksamhet grundar sig på en rekommendation från den europeiska gruppen för etik inom forskning och ny teknik, avseende "etiska aspekter på femte ramprogrammet".

Under loppet av år 2000 inriktades insatserna främst på programmet "Livskvalitet och förvaltning av levande resurser". De berörda avdelningarna har uppmanat forskarna att redan i ansökningsskedet tydligt redogöra för den etiska dimensionen i sina projekt. Projekt som ger upphov till särskilda etiska frågeställningar har efter den vetenskapliga bedömningen fått genomgå en särskild etisk granskning. Detta gäller särskilt för forskning med vävnad från embryon eller foster, experiment med apor, kliniska försök och genomforskning med mänsklig vävnad eller utgående från personuppgifter. Grupperna för etisk bedömning, som består av åtta till femton företrädare för olika ämnesområden (sociologi, filosofi, juridik, medicin, biologi, psykologi etc.) har granskat ett hundratal ansökningar och bedömt deras förenlighet med etiska principer avseende människa och djur.

Sedan januari 2001 beaktas de forskningsetiska frågorna i ännu större utsträckning, och även inom ramen för de övriga särskilda programmen. Etiska aspekter tas upp i samband med ansökningarna och analyseras vid bedömningen av projekten. Projekt som ger upphov till särskilda etiska frågeställningar inom programmen "Livskvalitet och förvaltning av de levande resurser", "Befästande av gemenskapsforskningens internationella roll" (INCO) och "Förbättring av den mänskliga forskningspotentialen" genomgår särskild etisk granskning.

2.2.5. Inverkan på den ekonomiska sammanhållningen i gemenskapen

Verksamheten inom ramen för programmet Innovation samt stimulans av små och medelstora företags deltagande har hjälpt kommissionens avdelningar inom regionalpolitiken, att utveckla regionala innovationsstrategier, tekniköverföring och sammankoppling av de berörda regionerna i nät.

Även under år 2000 visade det sig vilken positiv roll ramprogrammet spelar för de s.k. "sammanhållningsländerna" (Grekland, Spanien, Irland och Portugal). Andelen deltagare från dessa länder i de kontrakt som slutits med parter från medlemsstaterna under år 2000 uppgick till 16,5 % (mot 14,5 % 1999), I finansiella termer hor: 13,3 % av gemenskapens bidrag har gått till sammanhållningsländerna, medan dessa länders FoTU-utgifter endast uppgår till cirka 5 % av unionens sammanlagda utgifter. Sammanhållningsländerna har dessutom deltagit i närmare 29 % av alla samarbetsförbindelser som inrättats mellan deltagare från medlemsstaterna, vilket också har ökat den FoTU-volym som de haft tillgång till.

2.3. Internationellt samarbete

Det internationella FoTU-samarbetet genomförs inom två komplementära verksamhetsområden i femte ramprogrammet.

- Åtgärder för att främja vetenskapligt och tekniskt samarbete inom de olika programmen, t.ex. regionala och bilaterala dialoger samt samarbetsavtal inom forskning och teknik.

- Särskild verksamhet inom programmet för befästande av gemenskapsforskningens internationella roll (INCO).

2.3.1. De associerade kandidatländernas deltagande

De tio kandidatländerna i Central- och Östeuropa samt Cypern är associerade till ramprogrammet [23] och bidrar till dess budget i proportion till sin BNP. Under år 2000 avslutades förhandlingarna inför Maltas associering, och den 20 juni 2001 undertecknades associationsavtalet.

[23] Cypern, Estland, Litauen och Polen är inte associerade till Euratom-ramprogrammet.

Under år 2000 deltog ungefär tusen forskningsorgan från kandidatländerna i ramprogramsverksamheten. Bland annat upprättades 34 spetsforskningscentra i samband med omstruktureringen av dessa länders forsknings- och tekniksektorer (INCO-programmet).

I september år 2000 inleddes en konferensserie som skall behandla möjligheterna och medlen för att förbättra de vetenskapliga samarbetet med de associerade kandidatländerna och uppmuntra dessa till att delta aktivt i det europeiska området för forskningsverksamhet. Vid det informella ministermötet i Bryssel den 12 juni 2001, med kommissionsledamoten Philippe Busquin som ordförande, kunde medlemsstaternas och kandidatländernas forskningsministrar utbyta åsikter om kandidatländernas deltagande i det europeiska området för forskningsverksamhet och ramprogrammet 2002-2006.

2.3.2. Andra länder som är associerade till ramprogrammet

De tre länder som är associerade till ramprogrammet genom fördraget om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (Norge, Island och Liechtenstein) samt Israel har tillsammans stått för ungefär 700 deltagare i ramprogrammet under år 2000. Över 500 deltagare i de tematiska programmen kommer från Schweiz (som deltar på projektbas och själv står för sina kostnader).

2.3.3. Tredje land

Antalet deltagare från länder utanför gemenskapen uppgår till ungefär 700.

Relationerna med icke-kandidatländer i Central- och Östeuropa var hittills begränsade till Albanien, Bosnien och Hercegovina samt f.d. jugoslaviska republiken Makedonien (FYROM). Utvecklingarna i denna region har medfört att man till slutet av år 2000 kunde föreslå en särskild åtgärd för reintegration av Balkan.

Länderna i f.d. Sovjetunionen: genom möten för genomförande av samarbetsavtalen har man kunnat fördjupa de temaområden inom forskning och teknik som omfattas av samarbetet. Den 16 november år 2000 tecknade unionen och Ryssland ett avtal om vetenskapligt och tekniskt samarbete.

Länder med tillväxtekonomi och industriländer: Inom ramen för avtalet om vetenskapligt och tekniskt samarbete med USA har en gemensam avsiktsförklaring avseende forskning inom området digitala bibliotek undertecknats med NSF (National Science Foundation). Förhandlingar om andra genomförandeåtgärder för avtalet pågår. Förhandlingar om ett avtal om vetenskapligt och tekniskt samarbete med Brasilien inleddes i december 2000. Vid det fjärde EU-Japan-forumet, som ägde rum i Lissabon den 22 och 23 juni 2000, gjordes framsteg i fråga om unionens och Japans forsknings- och teknikrelationer, inte minst inom biovetenskap, informationsteknik, materialteknik, miljö och kampen mot fattigdomsrelaterade infektionssjukdomar (malaria, tbc och aids).

Medelhavsländerna: Europeiska rådets slutsatser efter mötet i Santa Maria da Feira följdes upp genom att kommissionen offentliggjorde ett arbetsdokument om synergierna mellan Meda och femte ramprogrammet. Vid sitt möte i april 2000 beslutade övervakningskommittén att inrätta två arbetsgrupper för forskares rörlighet och teknisk innovation.

Utvecklingsländer: Kommissionen har anslutit sig till omstruktureringen av jordbruksforskningen på global nivå (världsforumet i Dresden i maj 2000), inte minst i de afrikanska länderna söder om Sahara. Även ramprogrammethar varit en källa för initiativ om strategiska teman för utvecklingsländerna, som t.ex. utveckling av vattenbruk (Nice-konferensen år 2000), kampen mot ökenspridningen och skyddet av de tropiska skogarna. Ett initiativ inleddes för förstärkt forskning om de tre fattigdomsrelaterade sjukdomarna (malaria, tbc, aids) under 2001.

2.3.4. Bilaterala regionala dialoger och internationella åtaganden

Inom ramen för sina interregionala relationer har gemenskapen fortsatt den bilaterala och regionala dialogen på FoTU-området med Asien (ASEM), Afrika (Europa-Medelhavssamarbetet och uppföljningen av toppmötet i Kairo), Latinamerika och Västindien (REALC). Dialogen är främst inriktad på regionala problem och utgör en del av EU:s politik för samarbete med dessa regioner inom ramen för det framväxande kunskapssamhället och stödet till regional integration.

2.4. Utvärdering av ramprogrammet

År 2000 genomfördes femårsutvärderingen av gemenskapens forskningsprogram [24]. Utvärderingen gjordes av oberoende expertgrupper på hög nivå, i enlighet med besluten om dessa program.

[24] Femårsutvärdering av Europeiska unionens program för forskning och teknisk utveckling 1995-1999, rapport från den oberoende expertgruppen och kommissionens synpunkter på expertgruppens slutsatser och rekommendationer (EUR 19426 och KOM(2000) 659, 19.10.2000).

Den femårsutvärderingsrapport för ramprogrammet som sammanställts under Joan Majos överinseende har visat att ramprogrammet bör infogas i det större sammanhanget av ett verkligt europeiskt område för forskningsverksamhet, som skall skapas i nära samarbete med medlemsstaterna och övrig gemenskapspolitik, bland annat inför den stundande utvidgningen. Programmet bör främst inriktas på vetenskaplig och teknisk kvalitet samt på en koncentration av insatserna, flexibilitet och effektivitet (bland annat genom bättre utnyttjande av de olika instrument som fördraget erbjuder och genom bättre förvaltningsstrukturer och -förfaranden). Kommissionen ställde sig mycket positiv till de rekommendationer som gruppen lade fram, och har i stor utsträckning tagit hänsyn till dessa i sina förslag till det nya ramprogrammet 2002-2006.

Vid den årliga bedömningen av ramprogrammet kom man år 2000 fram till att genomförandet av femte ramprogrammet hade förbättrats, bland annat genom att man infört åtgärder för utveckling av ERA, de små och medelstora företagens deltagande, enklare förfaranden och bättre information till de sökande, samt genom att man omsatt tidigare rekommendationer från utvärderingspaneler i praktiken. I årsrapporten rekommenderas det dock att man förstärker ramprogrammets strukturerande roll och dess internationella dimension, i syfte att främja upprättandet av ERA. Det föreslås också att man bör förbättra förvaltningskulturen inom kommissionen, bland annat genom bättre delegering av beslutsfattandet, lämplig utbildning av forskningshandläggarna och bättre samordning av vissa program. Det betonas dessutom att informationen till potentiella sökande och stödet till små och medelstora företag måste förbättras ytterligare och att förvaltingsförfarandena måste få klara mål och tidsscheman. Slutligen påpekas det att kommissionens interna informationssystem bör förbättras.

2.5. Utvärdering efter halva programperioden och anpassning av femte ramprogrammet

Kommissionen har genomfört en utvärdering efter halva programtiden [25] för femte ramprogrammet, i enlighet med beslutet om ramprogrammet. Utvärderingen ledde till liknande slutsatser som de som dragits av den panel som genomförde femårsutvärderingen och av utvärderingsgruppen 2000.

[25] KOM(2000) 612, 4.10.2000 och SEK(2000) 1780, 23.10.2000.

Man kom fram till att de årliga arbetsprogrammen för de särskilda programmen måste anpassas, bland annat för att främja utvecklingen av det europeiska området för forskningsverksamhet genom mer koncentrerade insatser och genom pilotprojekt som kan vara relevanta för de åtgärder som planeras i nästa ramprogram. Man kan även nämna det stöd som uttalades för genomförandet av riktade projekt av medelstort och stort omfång, ökat stöd till forskningsinfrastrukturen, inledandet av åtgärder för samordning med nationell verksamhet (samordnade åtgärder, expertgrupper osv.) samt upprättandet av tematiska nätverk inom ett antal olika områden.

Dessa anpassningar har diskuterats på ett konstruktivt sätt inom programkommittéerna och har lett till ändringar i arbetsprogrammen och, i vissa fall, till smärre justeringar av budgetfördelningen inom det berörda programmet.

2.6. Förenklad förvaltning

Förenklingen av förvaltningen kring ramprogrammen bygger på en löpande analys, bedömning och förbättring av förfarandena som skall göra förvaltningen bättre och effektivare. Till följd av det arbete som utförts av en intern arbetsgrupp som upprättats i detta syfte har kommissionen under år 2000 inlett flera åtgärder för att förenkla och förbättra femte ramprogrammet administration. Härvid har man uppmuntrats av den pågående reformen av kommissionen.

Bland andra ändringar av förvaltningsbestämmelserna i syfte att förkorta utvärderings-, urvals- och kontraktförhandlingsförfarandena har det beslutats att en del av de interna besluten skall decentraliseras till de enheter som ansvarar för driften av programmet. På ett allmännare plan har det beslutats att handläggare som förvaltar forskningsverksamheten ska få bättre utbildning, särskilt I finansiella ekonomiska frågor, och arbetsbördan skall minskas för de små och medelstora företag som deltar i ramprogrammet. Dessa företag skall också snabbare få veta resultaten av utvärderingen av deras ansökningar.

I förslaget till ramprogrammet 2002-2006 kommer denna strävan efter förenkling, effektivitet och användarnärhet till fullt uttryck, särslikt genom införandet av de nya genomförandeinstrumenten med mer flexibla förvattningsarrangemang.

3. Samrådsaspekter

De olika rådgivande organ som biträder kommissionen vid genomförandet av dess institutionella uppgifter och genomförandeverksamhet har under loppet av år 2000 deltagit i förvaltningen av ramprogrammet och i förberedelserna av det europeiska området för forskningsverksamhet.

3.1. Kommittén för vetenskaplig och teknisk forskning (CREST)

Under år 2000 utarbetade CREST fyra rapporter om "samordning av FoTU-politiken", "nya perspektiv för det europeiska FoTU-systemet", "nya åtgärder för genomförandet av den europeiska forskningsverksamheten" och "gränsöverskridande samarbete". Dessa rapporter sammanställdes av arbetsgrupper som upprättats i juli 1999 för att bidra till debatten om den europeiska forskningspolitikens framtid.

CREST, som regelbundet rådfrågas om nya FoTU-initiativ, tog emot de båda meddelandena om ERA mycket positivt, och har behandlat dem ingående. Kommittén har regelbundet informerats om hur femte ramprogrammet utvecklas, och tagit del av slutrapporterna från vissa ETAN/STRATA-undersökningar samt av de första initiativen avseende ERA, t.ex. om "kvinnor och forskning" och de arbeten som genomfördes av de högnivågrupper för samordning av forskningsverksamheten och för forskares rörlighet som tillsattes till följd av Europeiska rådets möte i Lissabon.

Spaniens, Portugals och Frankrikes nationella FoTU-politik har också varit föremål för en presentation i kommittén.

3.2. Rådgivande expertgrupper

Under loppet av år 2000 har de rådgivande expertgrupperna, i enlighet med de uppgifter de fått sig tilldelade i det beslut från 1998 genom vilka de inrättats, byggt upp kopplingar mellan programmen och nyckelåtgärderna, och mellan forskningsaktörer och -användare.

Meddelandet om ERA, som kom i januari 2000, har presenterats och diskuterats inom de rådgivande expertgrupperna. Dessa reagerade mycket positivt. Expertgrupperna har också varit delaktiga i omstruktureringen av nyckelåtgärderna och utformningen av de reviderade arbetsprogrammen och meddelandena om ansökningsomgångar. De har också bidragit till diskussionerna om sambanden mellan forskning, ekonomi och samhälle inom sina uppgiftsområden.

I februari 2000 utsåg kommissionen nya medlemmar i expertgrupperna, bland annat med anledning av de avtal om association till femte ramprogrammet som slutits med länderna i Central- och Östeuropa och Cypern. Gruppmedlemmarnas mandat löpte ut i slutet av år 2000, och grupperna förnyades den 21 mars 2001 för resten av programperioden. Vid det tillfället utsågs nästan tre fjärdedelar av de gamla gruppmedlemmarna för en andra mandatperiod.

Vid ett möte med kommissionsledamoten Philippe Busquin den 10 oktober 2000 sammanfattade expertgruppernas ordföranden och vice-ordföranden gruppernas verksamhet under de första två åren efter det att de inrättats. Därvid tog de upp gruppernas bidrag till utvecklingen av programmens innehåll och genomförande, och de pågående ändringarna inom ramen för den nya strategin för ERA.

3.3. Programkommittéerna

De nio programkommittéerna och kommittén för reglerna för deltagande och spridning av forskningsresultaten sammanträdde mer än fyrtio gånger under år 2000. De rådfrågades ungefär hundra gånger på kommissionens begäran, främst beträffande förslag till beslut om urval av ansökningar. Alla yttranden som avgavs var positiva. Kommissionen tog dessutom informell kontakt med kommittéerna ungefär 300 gånger, för att utbyta åsikter eller för informationsändamål. Sammanlagt ledde dessa konsultationer till att kommissionen antog över 200 bestämmelser och beslut om genomförandet av de särskilda programmen.

Kommissionen konsulterade framföralt kommittérna vad gällde uppdateringen av de olika särskilda programmens arbetsprogram. Anpassningarna syftade till att bättre möta de fastställda målen, samtidigt som man tog hänsyn till varje programs utvecklingsstadium och de nya referensramar som uppkommit genom ERA. I sina yttranden stödde programkommittéerna dessa åtgärder, och möjliggjorde på så sätt inledandet av ERA under loppet av femte ramprogrammet.

3.4. Högnivågrupperna

Till följd av rådets resolution av den 15 juni 2000 om den europeiska forskningens framtid, och i linje med det förstärkta samarbetet mellan kommissionen och medlemsstaterna, inrättade kommissionsledamoten Philippe Busquin två högnivågrupper bestående av företrädare för medlemsstaterna som utsetts av forskningsministrarna.

Den första gruppen, som har hand om jämförelser mellan de olika nationella forskningsstrategierna, kartläggning av den vetenskapliga spetskompetensen och sammankopplingen av de nationella forskningsprogrammen i nät, inledde sitt arbete i september 2000. När det gäller jämförelseverksamheten har kommissionens avdelningar och gruppen tillsammans utarbetat en metodik som grundar sig dels på en kvantitativ metod med 20 indikatorer och dels på en kvalitativ där man tar hjälp av externa experter. Denna metodik är inriktad på de fyra teman som tas upp i den rådsresolution som nämnts ovan. För kartläggningen har kommissionen och gruppen fastställt mål, metodik och ett första urval av områden. När det gäller sammankopplingen av de nationella forskningsprogrammen i nät har gruppen lagt fram första uppgifter om i vilken utsträckning och form dessa är öppna i dag. Detta skall användas som utgångspunkt för mer djupgående diskussioner, som skall äga rum under de närmaste månaderna.

Den andra gruppen har hand om utvärdering av hur situationen ser ut i fråga om forskares rörlighet i Europa, och skall identifiera hinder för sådan rörlighet och möjligheter att överbrygga dessa. Gruppen, som sammanträtt flera gånger under 2000 och 2001, har granskat svaren på en enkät som medlemsstaterna skickat ut, och sammanställt en rapport om hur forskarnas möjligheter till rörlighet kan förbättras. Denna rapport slutfördes i april 2001 och låg till grund för det meddelande om en strategi för rörlighet i det europeiska området för forskningsverksamhet som kommissionen antog den 20 juni 2001 [26].

[26] KOM(2001) 331, 20.6.2001.

4. Framtidsutsikter

Den debatt om framtiden för Europas FoTU-verksamhet som inleddes i början av år 2000 genom meddelandet om det europeiska området för forskningsverksamhet kommer att fördjupas under den kommande perioden. Den grundar sig på reflexioner som uppkommit till följd av en serie riktlinjedokument med teman och mål för unionens framtida forskningsverksamhet som redan antagits eller som kommer att antas.

Under den kommande perioden kommer också beslutsförfarandet för antagandet av de rättsakter som ligger till grund för gemenskapens forskningsverksamhet under åren 2002-2006 att slutföras. De förslag till beslut om ramprogrammet och om de särskilda programmen, som redan genomgår granskning i Europaparlamentet och ministerrådet, har kompletterats med förslag om regler för deltagande och spridning av resultat.

Samtidigt fortskrider arbetet inför antagandet av lagstiftningen om ett gemenskapspatent, och den rådgivande europeiska kommitté för forskning (EURAB) som upprättades den 27 juni 2001 kommer inom kort att vara utnämnd.

Genomförandet av femte ramprogrammet fortsätter också, bland annat i form av att ett stort antal ansökningsomgångar genomfördes under 2001. Dessa skall bidra till att de forskningsteman som fastställs i de särskilda programmen och beskrivs i tillhörande arbetsprogram täcks, och att de olika målen uppnås.

4.1 Inrättandet av det europeiska området för forskningsverksamhet

De reflexionsteman som kommer att tas upp och fördjupas omfattar alla dimensioner av forskningspolitiken och dess kopplingar till samhället. Bland annat berör de frågan hur man kan förstärka kopplingen mellan forskning, samhälle och allmänhet, hur de regionala och internationella dimensionerna bättre kan beaktas i unionens forskningspolitik, utvecklingen av en strategi för förbättrad rörlighet för forskare, utveckling av en europeisk politik för forskningsinfrastruktur, integration av könsaspekter i de forskningspolitiska förfarandena, kartläggning av spetsforskningen och jämförelser mellan de nationella forsknings- och innovationsstrategierna i Europa.

De olika reflexionerna befinner sig i olika skeden, och kommer i vissa fall att leda till rapporter som kan främja den pågående politiska debatten. En rapport om jämförelsen mellan de olika forskningsstrategierna i Europa lades fram i samband med rådets möte den 26 juni 2001. Den första "europeiska resultattavlan för innovation" offentliggjordes i september 2001. I slutet av 2001 väntas kommissionen lägga fram ett arbetsdokument om kartläggning av spetsforskningen.

4.2 Beslutsprocess för antagandet av den rättsliga ramen

Förberedelserna inför ramprogrammet 2002-2006 kulminerade i att det formella förslaget antogs den 21 februari 2001. Fett första utbyte av åsikter mellan forskningsministrarna hölls, vid ett informellt möte i Uppsala den 3 mars, och följdes av en riktlinjedebatt i samband med forskningsrådets möte den 26 juni 2001. Europaparlamentets yttrande förväntas under sista kvartalet 2001. Detta innebär att rådet torde kunna anta sin gemensamma ståndpunkt före årsslutet. Detta tidsschema för första behandlingen är förenligt med de mål som rådet fastställt, nämligen att kunna anta besluten i mitten av 2002 och inleda verksamheten senast i början av 2003.

Förslagen till besluten om de fem särskilda programmen samt meddelandet om tillämpningen av artikel 169, som antogs den 30 maj 2001, kommer att granskas ingående av Europaparlamentet och rådet så snart första behandlingen av ramprogrammet avslutats. Som redan angivits i samband med antagandet av förslaget till det särskilda programmet Att integrera och stärka det europeiska området för forskningsverksamhet kommer kommissionen under hösten att lägga fram ett ändrat förslag i vilket man redogör i större detalj för innehållet i och metoderna för genomförandet av verksamheten under rubriken Att förutse EU:s tekniska och vetenskapliga behov, bland annat vad gäller de insatser som skall göras under det första programåret.

Förslagen till regler för deltagande och för spridning av forskningsresultaten, som kommissionen antog den 10 september, kommer också att granskas under den kommande perioden, och skall på så sätt kunna komplettera det nya ramprogrammets rättsliga styrmedel.

BILAGA I: Statistik och budgetmässiga uppgifter

INNEHÅLLSFÖRTECKNING

FÖRKLARINGAR

Tabell 1A : översikt över femte ramprogrammet år 2000 - inkomna förslag

Tabell 1B : översikt över femte ramprogrammet år 2000 - alla förslag som valts ut för finansiering

Tabell 1C : översikt över femte ramprogrammet år 2000 - undertecknade kontrakt

Tabell 2A: Undertecknade kontrakt per åtgärdskategori (i miljoner euro)

Tabell 2B: Undertecknade kontrakt år 2000 per åtgärdskategori (i %)

Tabell 3A : Undertecknade kontrakt per stödmottagarkategori (i miljoner euro)

Tabell 3B: Undertecknade kontrakt per stödmottagarkategori (i %)

Tabell 4 : Inkomna förslag per land

Tabell 5A : Undertecknade kontrakt per land och särskilt program

Tabell 5B : Undertecknade kontrakt per land, åtgärdskategori och stödmottagarkategori

Tabell 6: samarbete mellan länder som undertecknat kontakten

Tabell7 : finansiering av femte ramprogrammet

Tabell 8A: åtaganden för gemenskapens forskning under perioden 1984-2002 (löpande priser)

Tabell 8B: utveckling av åtaganden för gemenskapens forskning 1984-2002 (fasta priser 2000)

Tabell 9 : Använda landskoder

FÖRKLARINGAR

- I gruppen "kandidatländer och länder som är associerade till ramprogrammet" är samtliga länder både kandidatländer och associerade länder, med undantag för Turkiet som endast är ett kandidatland och inte associerat till ramprogrammet.

- Uppgifterna om antalet inkomna, utvalda och finansierade förslag kan inte användas till att beskriva de olika ländernas "framgång". Ett förslag som valdes ut år (n) kan i praktiken ha inkommit år (n-1) och finansieras år (n+1).

- Uppgifterna om stipendiekontrakt avser antalet inkomna, utvalda och finansierade förslag. Beroende på stipendiets art kan ett förslag leda till finansiering av en eller flera stipendiater. Antalet deltagare i kontraktet motsvarar alltså inte antalet stipendiater.

- Ett visst lands förekomst är lika med det antal förslag i vilka minst en intressent från det landet deltar. Ett visst lands deltagande är däremot lika med det totala antalet intressenter från det landet som deltar i de undertecknade kontrakten. Deltagandet är således högre än förekomsten.

- Samarbete anses ha inletts mellan två intressenter om dessa deltar i samma projekt. Dessa samarbetsstrukturer räknas en gång om de båda intressenterna kommer från samma land (diagonalt i tabellen över samarbete) och två gånger om intressenterna kommer från olika länder, dvs. en gång som samarbete mellan land A och land B, och en gång som samarbete mellan land B och land A. Det totala antalet samarbetsstrukturer är alltså lika med antalet strukturer mellan intressenter i samma land plus hälften av strukturerna mellan olika länder.

-

TABELL 1A : översikt över femte ramprogrammet år 2000 - inkomna förslag

>Plats för tabell>

tabell 1B : översikt över femte ramprogrammet år 2000 - alla förslag som valts ut för finansiering

>Plats för tabell>

tabell 1C : översikt över femte ramprogrammet år 2000 - undertecknade kontrakt

>Plats för tabell>

Tabell 2A: Undertecknade kontrakt per åtgärdskategori (i miljoner euro)

>Plats för tabell>

>Plats för tabell>

>Plats för tabell>

Tabell 2B: Undertecknade kontrakt år 2000 per åtgärdskategori (i %)

>Plats för tabell>

>Plats för tabell>

>Plats för tabell>

Tabell 3A - Undertecknade kontrakt per stödmottagarkategori (i miljoner euro)

>Plats för tabell>

>Plats för tabell>

>Plats för tabell>

Tabell 3B: Undertecknade kontrakt per stödmottagarkategori (i %)

>Plats för tabell>

>Plats för tabell>

>Plats för tabell>

Tabell 4 - Inkomna förslag per land

>Plats för tabell>

>Plats för tabell>

Tabell 5A - Undertecknade kontrakt per land och särskilt program

>Plats för tabell>

>Plats för tabell>

Tabell 5B - Undertecknade kontrakt per land, åtgärdskategori och stödmottagarkategori

>Plats för tabell>

>Plats för tabell>

Tabell 6: samarbete mellan länder som undertecknat kontakten

>Plats för tabell>

tabell7 : finansiering av femte ramprogrammet

>Plats för tabell>

tabell 8a: åtaganden för gemenskapens forskning under perioden 1984-2002 (löpande priser)

>Plats för tabell>

tabell 8B: utveckling av åtaganden för gemenskapens forskning 1984-2002 (fasta priser 2000)

Situation au 4.07.2001

>Plats för tabell>

Tabell 9 : Använda landskoder

Europeiska unionen

BE // Belgien

DK // Danmark

DE // Tyskland

EL // Grekland

ES // Spanien

FR // Frankrike

IE // Irland

IT // Italien

LU // Luxemburg

NL // Nederländerna

AT // Österrike

PT // Portugal

FI // Finland

SV // Sverige

UK // Förenade kungariket

Kandidatländer och associerade länder

BG // Bulgarien

CY // Cypern

CZ // Tjeckiska republiken

EE // Estland

HU // Ungern

LV // Lettland

LT // Litauen

MT // Malta

PL // Polen

RO // Rumänien

SK // Slovakien

SI // Slovenien

TR // Turkiet

IS // Island

LI // Liechtenstein

NO // Norge

CH // Schweiz

IL // Israel

Bilaga II: Huvuddokument rörande gemenskapens forskningsverksamhet

KOM(2000) 6 av den 18 januari 2000:

Kommissionens meddelande till rådet, Europaparlamentet, Ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén "Mot ett europeiskt område för forskningsverksamhet".

KOM(2000) 567 av den 20 september 2000:

Meddelande från kommissionen till rådet och Europaparlamentet "Innovation i en kunskapsstyrd ekonomi".

KOM(2000) 612 av den 4 oktober 2000:

Kommissionens meddelande till rådet, Europaparlamentet, Ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén "Genomförandet av 'ett europeiskt område för forskningsverksamhet': riktlinjer för unionens åtgärder inom forskning (2002-2006).

KOM(2000) 94 av den 21 februari 2001:

Förslag till Europaparlamentets och rådets beslut om Europeiska gemenskapens fleråriga ramprogram 2002-2006 för verksamhet inom området forskning, teknisk utveckling och demonstration med syfte att främja inrättandet av det europeiska området för forskningsverksamhet.

Förslag till rådets beslut om Europeiska atomenergigemenskapens fleråriga ramprogram 2002-2006 för verksamhet inom området forskning och utbildning med syfte att främja inrättandet av det europeiska området för forskningsverksamhet.

KOM(2001) 279 av den 30 maj 2001:

Förslag till rådets beslut om antagande av ett särskilt program 2002-2006 för verksamhet inom området forskning, teknisk utveckling och demonstration med syfte att integrera och stärka det europeiska området för forskningsverksamhet.

Förslag till rådets beslut om antagande av ett särskilt forsknings- och utbildningsprogram 2002-2006 som skall genomföras av Gemensamma forskningscentret genom direkta åtgärder för Europeiska atomenergigemenskapen

KOM(2001) 282 av den 30 maj 2001:

Kommissionens meddelande till rådet och Europaparlamentet "Ramprogrammet och det europeiska området för forskningsverksamhet: Genomförandet av artikel 169 och sammanslutning i nätverk för nationella program".

KOM(2001) 331 av den 20 juni 2001:

Meddelande från kommissionen till rådet och Europaparlamentet "En strategi för rörlighet i det europeiska området för forskningsverksamhet".

KOM(2001) 346 av den 25 juni 2001:

Meddelande från kommissionen "Den internationella dimensionen av det europeiska området för forskningsverksamhet".

COM(2001) 549 du 03 octobre 2001

Meddelande från kommissionen "Det europeiska området för forskningsverksamhet och den regionala dimensionen".

SEK(2000)1973 av den 14 november 2000:

Kommissionens arbetsdokument "Vetenskap, samhälle och medborgare i Europa".

SEK(2000) 356 av den 27 februari 2001:

Kommissionens arbetsdokument "Ett europeiskt område för forskningsverksamhet: infrastruktur".

SEK(2001) 771 av den 15 maj 2001:

Kommissionens arbetsdokument "Kvinnor och vetenskap: jämställdhetsaspekten som hävstång för att utveckla forskning och vetenskap".

SEK(2001)1002 av den 20 juni 2001:

Kommissionens arbetsdokument "Halvtidsrapport om riktmärkning av den nationella forskningspolitiken".