Förslag RÅDETS FÖRORDNING om den gemensamma organisationen av marknaden för ris

(framlagda av Komissionen)

MOTIVERING

1. Inledning

Den europeiska marknaden för ris är i klar obalans.

I början av regleringsåret 1999/2000 fanns sammanlagt 495 402 ton paddyris (motsvarande ungefär 303 000 ton slipat ris) i interventionslager, vilket utgör ungefär 20 % av den interna produktionen. Om läget förblir oförändrat riskerar denna mängd att öka med motsvarande 150 000-200 000 ton slipat ris per år, vilket endast kan minskas genom tillfällig försäljning inom program för livsmedelsbistånd. Kostnaderna är betydande, eftersom riset på grund av att det försämras under lagring riskerar att förlora sitt värde helt efter 2-3 år.

Marknadspriserna ligger ständigt under interventionspriserna.

Obalansen orsakas av en kombination av dels ökad import och produktion, dels den begränsning av exportbidragen som GATT-avtalet innebär.

Detta problem kräver en snabb lösning genom att den gemensamma organisationen av marknaden för ris anpassas, och att anpassningen träder i kraft så snart som möjligt, dvs. regleringsåret 2001/2002. Lösningen bör innebära såväl att den europeiska produktens konkurrenskraft ökar som att flödet på rismarknaden förbättras. Dessutom bör den europeiska produktionen minska.

2. Marknadsläget nu och i framtiden

Historiskt produceras i gemenskapen Japonicaris (rund- och mellankornigt) som konsumeras i de producerande medlemsstaterna (Italien, Spanien, Grekland, Frankrike och Portugal).

I de norra medlemsstaterna konsumeras dock huvudsakligen Indicaris (långkornigt) som importeras från USA, AVS-staterna, ULT, Thailand, Indien och Pakistan.

För att konvertera överskottet av Japonica till Indica stödde gemenskapen mellan 1988 och 1993 produktionen av olika Indica-sorter genom direktstöd till producenterna. Efter denna period har Indica-produktionen ökat, också utan direktstöd, som en följd av efterfrågan från de norra medlemsstaterna (från 27 000 ha 1988/89 till 120 000 ha 1999/2000), vilket täcker ca 55 % av konsumtionen av Indicaris i gemenskapen.

Tabell 1 Balansräkning för ris inom EU 1994/95-1999/2000

>Plats för tabell>

Produktionen har ökat sedan 1996/1997, dels därför att risodlingsarealen har ökat, dels tack vare den höga avkastningen på grund av att torkan har upphört i Spanien och de allmänt gynnsamma klimatförhållandena. En viss minskning av risproduktionen kan noteras för 1998/99, troligen orsakad av sjunkande marknadspriser (se punkt 3).

Importen har ökat sedan 1994/95 (särskilt av Basmatiris) som en följd av tillämpningen av avtalet från Uruguayrundan och tillämpningen av förmånssystem (tullkvoter för AVS-stater).

Den totala exporten har stabiliserats sedan 1996/97, eftersom åtgärder för livsmedelsstöd delvis har ersatts av kommersiell export.

Konsumtionen har ökat sedan 1995/96, huvudsakligen tack vare de nya medlemsstaterna.

Sedan 1996/97 har EU börjat ackumulera interventionslager på grund av en kombination av ökad import och ökad produktion. Under de senaste tre åren har sammanlagt 818 000 ton paddyris köpts upp för intervention. Detta motsvarar 273 000 ton paddyris per år eller 164 000 ton helt slipat ris.

Tabell 2 Interventionsköp av ris i EU

>Plats för tabell>

Enligt de preliminära siffrorna för 1999/2000 kommer motsvarande ungefär 130 000 ton slipat ris att bjudas ut för intervention. Som tidigare nämnts är ris som lagras känsligt för försämring och kostsamma specialbetingelser krävs för lagring för att i möjligaste mån undvika att riset förstörs.

Vissa kvantiteter skulle kunna användas för livsmedelsbistånd i tredje land (Nordkorea och Ryssland) och till de sämst ställda inom EU, men de sammanlagda offentliga lagren har ökat till 303 000 ton i slipat ris-ekvivalenter, dvs. 20 % av årsproduktionen.

Möjligheterna till exportbidrag kommer att minska ytterligare i framtiden på grund av GATT-gränsen på 133 400 ton per år.

Om läget förblir oförändrat kan man förvänta sig att interventionslagren ökar med 250 000-350 000 ton paddyris per år (motsvarande 150 000-210 000 ton slipat ris). Varje ytterligare 100 000 ton paddyris som köps upp för intervention innebär en omedelbar budgetkostnad på 10 miljoner EUR (avskrivning och inlagringskostnader) och en årlig budgetkostnad på 4 miljoner EUR (lagring och finansiella kostnader).

Detta innebär att situationen blir ohållbar både från ekonomisk synpunkt och budgetsynpunkt.

3. Utvecklingen av producentpriserna (paddyris)

Under 1995/96 var EU-produktionen fortfarande lägre än normalt på grund av torkan i Spanien. De interna medelpriserna var då högre än interventionspriserna.

Under 1996/97 ökade produktionen och importen, varför de interna medelpriserna sjönk till långt under interventionspriset.

Även under regleringsåren 1997/98 och 1998/99 var de interna priserna lägre än interventionspriset, både för Japonica- och Indicaris. De var särskilt låga i Grekland för Indicaris.

Tabell 3 Interna medelpriser som procentandel av interventionspriset

>Plats för tabell>

Sammanfattningsvis kan man säga att priserna på de mest representativa marknaderna under de senaste tre åren har legat långt under interventionspriset (interventionsköpen är öppna i 4 månader från och med den 1 april).

4. Importsystemet

4.1 Fast tull

Vid förhandlingarna under Uruguayrundan kom man överens om att konvertera de rörliga avgifterna till fasta tullar och att sänka dessa med sammanlagt 36 % fram till 2000. Detta gällde också för ris, och tabell 4 visar de avtalade tullarna för paddyris, råris och slipat ris.

Tabell 4 Importtullar för ris enligt GATT-schemat

>Plats för tabell>

4.2 Systemet med maxpriser

EU har dock samtyckt till att i sitt GATT-schema lägga in en särskild not 7 för ris, som innebär ett maxpris för importerat råris, oavsett priset/kvaliteten på riset i fråga, som skall motsvara följande:

- för Japonicaris: 188 % av interventionspriset för paddyris

- för Indicaris: 180 % av interventionspriset för paddyris.

I praktiken innebär detta en lägre tull för dyrare paddyris medan motsatsen gäller i ett normalt system med värdetullar.

Eftersom priserna på Basmatiris (aromatiskt Indicaris från Indien och Pakistan) i genomsnitt låg 250 EUR per ton högre än de referenspriser för världsmarknaden som skulle användas för beräkning av tullen var man tvungen att bevilja en särskild minskning av ekvivalensmängden för denna typ av ris [1]. Som en följd av detta ökade den tullfria importen och importen till låg tullsats av Basmatiris från ca 40 000 ton 1994/95 till ca 100 000 ton 1998/99.

[1] Under 1995/96 var sänkningen bara 50 euro per ton för Basmatiris från Pakistan.

På grund av systemet med maxpriser sjönk den importtull som tillämpades på råris av Indica-typ från ca 390 EUR per ton till ca 200 EUR per ton mellan juli 1995 och februari 2000. Detta ligger 89 EUR per ton under den avtalade fasta tullen för 1999/00.

4.3 Systemet för kumulativ återbetalning

Förenta staterna har två gånger (i november 1995 och i februari 1997) begärt att Världshandelsorganisationen skulle inrätta en tvistlösningspanel för gemenskapens importsystem för ris och spannmål, eftersom de ansåg att gemenskapens system med representativa priser är oförenligt med GATT. Enligt Förenta staterna måste noten tillämpas på varje enskild sändning. För att undvika en tvistlösningspanel införde gemenskapen ett system för kumulativ återbetalning för råris under en provperiod den 1.7.1997-31.12.1998 för att beräkna importtullar på grundval av de priser som deklarerats för varje sändning.

Under 1997/98 sjönk den genomsnittliga importtullen för råris med ca 70 EUR per ton till 200 EUR per ton som en följd av systemet för kumulativ återbetalning.

4.4 Nuvarande beräkningsmetod för importtull

I december 1998, efter samråd mellan kommissionen och Förenta staterna, beslutades det att det kumulativa systemet för återbetalning inte skulle fortsätta tillämpas, eftersom det var svåradministrerat och gav upphov till snedvridningar av handeln. Ett nytt system har inrättats som grundar sig på de tidigare representativa priserna för råris av Indica-typ ökat med 8 %, vilket för närvarande ger en tull för den ristypen på ca 200 EUR per ton. (Sänkningen för Basmatiris bibehålls på samma nivå, högst 250 EUR per ton).

4.5 Förmånsimport

Förutom importen under systemet med maxpriser importerar EU avsevärda kvantiteter ris på förmånsvillkor, varav den viktigaste är kvoten på 160 000 ton råris från AVS-staterna och ULT (35 % av den normala tullen för AVS-staterna och tullfrihet för ULT).

Dessutom har man nödsakats öppna en tullkvot grundad på artikel XXIV.6 i GATT (anslutning av nya medlemsstater) för

- 63 000 ton slipat ris per år tullfritt

och

- 20 000 ton råris per år till tullen 88 EUR per ton.

Denna import utgör ungefär 40 % av den totala importen, och den genomsnittliga tull som erlagts är 15 % av den som fastställts i GATT-schemat.

Det fanns ingen kvantitativ begränsning för importen enligt systemet med maxpriser, men förmånsvillkoren och tullkvoterna ovan är begränsade till vissa kvantiteter.

5. Reformförslag

Efter noggrann genomgång av alla aspekter, även förenligheten med GATT, har kommissionen kommit till slutsatsen att den bästa lösningen på de nuvarande problemen är att integrera rissektorn i systemet för jordbruksgrödor och samtidigt avskaffa systemet med interventionspriser.

5.1 Integrera rissektorn i systemet för jordbruksgrödor

En fullständig integrering av rissektorn i systemet med grödor innebär mycket stora fördelar i form av förenklingar och i form av marknadsjämvikt genom att det blir möjligt för jordbrukarna att där det är möjligt välja mellan ris och andra jordbruksgrödor.

En integration av rissektorn innebär att olika åtgärder måste vidtas:

- medlemsstaternas nationella basarealer för jordbruksgrödor måste utökas med hänsyn till arealerna för risproduktion under samma referensår som användes för jordbruksgrödorna, dvs. 1989, 1990 och 1991,

- det föreslås att det nuvarande arealstödet för ris höjs från 52,65 EUR per ton till 63 EUR per ton, vilket är det planerade arealstödet för spannmål för 2001/2002. Hektarstödet beräknas genom att dessa 63 EUR per ton multipliceras med den regionala avkastningen,

- medlemsstaterna kommer också att behöva anpassa sina regionala planer genom att ris läggs in,

- risproducerande medlemsstater kommer att, i sina regionala planer, kunna använda en annan avkastning för ris än för spannmål. Om denna avkastning är större än avkastningen för spannmål blir det nödvändigt att fastställa en separat basareal,

- för att integreringen av ris skall kunna ske utan att det förändrar medlemsstaternas möjlighet att behålla läget oförändrat för övriga jordbruksgrödor måste de totala nationella avkastningarna anpassas genom att befintliga risodlingsarealer räknas med.

Fullständig integrering av ris i systemet för jordbruksgrödor innebär också tillämpning av arealuttag. Med den nuvarande nivån på 10 % skulle detta innebära en produktionssänkning på ca 150 000 ton paddyris (motsvarande 90 000 ton slipat ris), vilket i sin tur utgör över 50 % av den kvantitet som i genomsnitt har köpts upp för intervention under de senaste tre åren.

5.2 Avskaffande av systemet med interventionspriser

Ett korrekt fungerande interventionssystem skall utgöra en säkerhetsmekanism vid överproduktion. Det måste dock tillstås att intervention i praktiken ofta utgör en hämsko för flödet på marknaden och ett hinder för att inrikta produktionen efter den verkliga efterfrågan på marknaden.

Redan under 1995 års reform av rissektorn beslutade man att minska interventionsköpens betydelse genom att förkorta interventionsperioden från 7 till 4 månader (april-juli).

Nu föreslås det att interventionssystemet helt avskaffas.

Genom att rissektorn integreras i systemet för jordbruksgrödor kommer jordbrukarna att kunna reagera bättre på marknadssignalerna om efterfrågan. Marknadsbalansen kommer också att förbättras genom arealuttaget. Enligt förklaringen i punkt 5.1 kommer jordbrukarna att få ökat arealstöd, vilket kompenserar dem för att de inte genom interventionsköp skyddas mot marknadsprisernas variationer.

En rättslig grund föreslås för att kommissionen skall kunna öppna privat lagring som en metod för att klara marknadsstörningar utan intervention.

En särskild rättslig grund skapas, som tillåter kommissionen att vidta lämpliga kompletterande åtgärder om allvarliga marknadsstörningar fortsätter uppträda efter det att interventionssystemet avskaffats.

När det gäller import, enligt punkt 4.2, lades noten för ris till för tillämpningen av det allmänna systemet med fasta tullar (rörliga avgifter konverterades till fasta tullar och sänktes gradvis med 36 %). Om noten blir omöjlig att tillämpa i frånvaro av ett interventionssystem bör den fasta tullen i princip tillämpas på allt ris som nu importeras till gemenskapen under systemet med maxpriser. I så fall skulle gemenskapens förmånsimport öka, eftersom de tullar som för närvarande tillämpas enligt noten skulle öka från ca 200 EUR per ton för råris till den fasta tullen 264 EUR per ton och eftersom sänkningen för Basmatiris (högst 250 EUR per ton) inte längre skulle gälla.

Enligt detta scenario skulle de kvantiteter som importeras med förmånsvillkor (ca 200 000 ton eller 40 % av den nuvarande importen) fortsätta importeras, eftersom importen sker tullfritt eller till låga tullsatser.

Andra kvaliteter, till exempel US parboiled, Thai fragrant och Basmati, som har tagit icke föraktliga marknadsandelar (för närvarande ca 275 000 ton), skulle troligen fortsätta att ha samma konkurrenskraft, eftersom det rör sig om speciella typer av ris och på grund av konsumenternas preferenser. Om noten skulle tas bort skulle det i praktiken innebära att ett instrument försvann vars existens är svår att motivera, eftersom det både leder till diskriminering mellan olika kvaliteter och snedvridning av handeln. En återgång till fasta tullar skulle göra systemet mycket enklare och tillåta operatörerna bättre insyn, vilket i sin tur skulle stabilisera den internationella handeln.

Återgången till fasta tullar kommer att leda till tillämpningen av de tullsatser som är bundna enligt listan och kommer att göra not 7 verkningslös. Eftersom detta kommer att påverka vår handel med de exporterande länderna är kommissionen beredd att förhandla med dem för att söka en lösning som tar hänsyn till våra internationella förpliktelser. När tiden är mogen tänker kommissionen för rådet lägga fram en rekommendation i denna fråga enligt WTO-förfarandena och i vilken utvecklingsländernas intressen beaktas.

Det föreslås att den rättsliga grunden för exportbidrag för rissändningar till de franska utomeuropeiska departementen på Réunion bibehålls i grundförordningen för ris. Denna rättsliga grund kommer att ersättas med en övergripande förordning som kommissionen kommer att lägga förslag till.

När det gäller risodlingsarealen i Franska Guyana måste en bestämmelse införas i samma övergripande förordning, som kommer att tillämpas från och med den 1 juli 2001, med en definition av arealens särskilda status, som innebär att arealuttag inte skall tillämpas och att stödet är begränsat till en maxareal.

6. Budgetkostnader

Om ris integreras helt bland jordbruksgrödorna kommer budgetkostnaderna för hektarstödet att öka med ca 23 miljoner EUR per år.

Avskaffandet av interventionssystemet kommer dock att ge besparingar som väl kompenserar för de ökade kostnaderna. Så snart man har gjort sig av med de befintliga offentliga lagren kommer besparingarna att uppgå till ca 38 miljoner EUR per år.

7. Slutkommentarer

En integrering av rissektorn i systemet för jordbruksgrödor kräver en ändring av rådets förordning (EG) nr 1251/1999 om upprättande av ett stödsystem för producenter av vissa jordbruksgrödor. Det krävs bestämmelser för att anpassa såväl de nationella basarealerna som genomsnittsavkastning till ris.

Eftersom kommissionen nyligen även i samband med reformen av stödsystemet för lin och hampa har föreslagit en ändring av förordning (EG) nr 1251/1999 kommer förordningen att behöva konsolideras efter det att rådet har antagit de båda ändringarna.

Förslaget innebär enligt ovan att interventionssystemet tas bort från den nuvarande grundförordningen för ris (förordning (EG) nr 3072/95).

På grund av de ovannämnda ändringarnas omfattning och den nödvändiga harmoniseringen av de olika förordningarna om gemensam organisation av marknader föreslås det att den nuvarande grundförordningen för ris ersätts med en ny.

Genom detta förslag kan balansen på den inre marknaden för ris återställas vilket kommer att bidra till att skydda risproducenternas inkomster på lång sikt, vilket är ett av förslagets huvudmål, och möjliggöra en fortsatt risproduktion i Europeiska gemenskapen.

De föreslagna åtgärderna har potential att återställa och upprätthålla EU-risets konkurrenskraft, och de bör därför gynna de många små och medelstora jordbruksföretag som är verksamma inom rissektorn.

De föreslagna åtgärderna innebär även att hänsyn tas till miljön och jordbrukets mångsidiga betydelse eftersom deras syfte är att säkerställa att ris kommer att fortsätta odlas där en välplanerad vattenförvaltning är viktig för att bevara särdrag i miljön. Kommissionen är övertygad om betydelsen av att ris odlas i särskilda traditionella områden och uppmanar medlemsstaterna att senast den 31 december 2003 överlämna en särskild rapport om effekten av de föreslagna åtgärderna och om effekten av de nationella åtgärder som eventuellt vidtagits i detta hänseende.

Det är i detta sammanhang viktigt att notera att rådets förordning (EG) nr 1259/1999, där gemensamma bestämmelser fastställs för system för direktstöd inom ramen för den gemensamma jordbrukspolitiken, också gäller för ris, särskilt artikel 3 i förordningen om miljöskydd. Vidare medger den nuvarande förordningen för landsbygdsutveckling (förordning (EG) nr 1257/1999, kapitel VI) att medlemsstaterna tar risodlingsarealer ur bruk permanent (dvs. i minst 5 år) för att exempelvis skapa naturreservat för fåglar.

De föreslagna åtgärderna bidrar väsentligt till budgetdisciplinen, eftersom den dyra ackumuleringen av interventionslager som inte kan fortsätta kommer att upphöra.

För att jordbrukarna skall få tillräcklig information i god tid, och för att medlemsstaterna skall kunna vidta de nödvändiga administrativa åtgärderna, är det viktigt att rådet fattar beslut om detta förslag så snart som möjligt.

2000/0151 (CNS)

Förslag RÅDETS FÖRORDNING om den gemensamma organisationen av marknaden för ris

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artiklarna 36 och 37 i detta,

med beaktande av kommissionens förslag [2],

[2] EGT C ..., s. .

med beaktande av Europaparlamentets yttrande [3],

[3] EGT C ..., s. .

med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande [4], och

[4] EGT C ..., s. .

av följande skäl:

(1) Parallellt med den gemensamma marknadens funktion och utveckling skall en gemensam jordbrukspolitik utformas för jordbruksprodukter. Denna politik skall särskilt omfatta en gemensam organisation av marknaderna för jordbruksprodukter, som kan ta olika former beroende på produkten.

(2) Marknaden för ris inom gemenskapen är i kraftig obalans och läget kännetecknas av att mycket stora kvantiteter ris, ungefär en femtedel av gemenskapens hela årsproduktion, hålls i interventionslager, och andelen ökar för varje år. Denna obalans har sitt ursprung dels i den ökade interna produktionen och en ökad import, dels i begränsningarna av exportbidragen i enlighet med bestämmelserna i jordbruksavtalet.

(3) En lösning bör vara att i detta läge anpassa den gemensamma organisationen av marknaden för ris på ett sådant sätt att produktionen kan styras, att en bättre jämvikt och ett bättre flöde kan uppnås på marknaden och att konkurrenskraften hos gemenskapens jordbruk kan öka, samtidigt som man strävar att uppnå de andra målen i artikel 33 i fördraget, bland annat en höjning av producenternas inkomster.

(4) Efter en noggrann genomgång av situationens alla aspekter förefaller en integrering av rissektorn i systemet med stöd till producenter av vissa jordbruksgrödor, som regleras genom rådets förordning (EG) nr 1251/1999 [5], senast ändrad genom förordning (EG) nr 2704/1999 [6], i kombination med att interventionssystemet avskaffas, vara den bästa lösningen. Denna integration skall genomföras genom förordning (EG) nr .../2000 [7].

[5] EGT L 160, 26.6.1999, s. 1.

[6] EGT L 327, 21.12.1999, s. 12.

[7] Se sidan 1 i detta nummer av EGT.

(5) Tillämpningen av en enhetlig importtull i kombination med en ökning av flödet på marknaden kommer att leda till att jämvikten återställs inom rissektorn och att gemenskapens produktion åter blir konkurrenskraftig. Producenterna kommer genom att ovannämnda system tillämpas att kompenseras för att interventionssystemet avskaffas.

(6) Det finns dock skäl att föreskriva möjligheten att dels bevilja stöd för privat lagring, dels vidta åtgärder då gemenskapsmarknaden störs eller riskerar att störas på ett sätt som försvårar uppnåendet av målen i artikel 33 i fördraget.

(7) Det visar sig lämpligt med ett bidrag för produktion av risstärkelse och härledda produkter i analogi med vad som föreskrivs för de produkter som anges i artikel 7 i rådets förordning (EEG) nr 1766/92 av den 30 juni 1992 om den gemensamma organisationen av marknaden för spannmål [8], senast ändrad genom förordning (EG) nr 1253/1999 [9], med vilka dessa konkurrerar.

[8] EGT L 181, 1.7.1992, s. 21.

[9] EGT L 160, 26.6.1999, s. 18.

(8) Förverkligandet av en inre marknad för ris inom gemenskapen förutsätter att ett enhetligt system upprättas för handeln vid gemenskapens yttre gränser. Ett handelssystem med importtullar och exportbidrag fungerar på ett sätt som bör stabilisera gemenskapsmarknaden. Ett sådant system bör bygga på de åtaganden som godtagits genom multilaterala handelsförhandlingar inom ramen för Uruguayrundan.

(9) För att handelsrörelserna skall kunna kontrolleras kontinuerligt bör det föreskrivas att import- och exportlicenser utfärdas samtidigt som en säkerhet ställs som garanterar att de transaktioner licensansökningarna avser verkligen genomförs.

(10) För att förhindra eller motverka de negativa effekterna på gemenskapsmarknaden som kan bli följden av import av vissa jordbruksprodukter, bör en eller flera av dessa produkter beläggas med en tilläggstull som betalas vid import under förutsättning att vissa villkor har uppfyllts.

(11) Det är, på vissa villkor, lämpligt att bemyndiga kommissionen att öppna och förvalta tullkvoter som följer av internationella avtal som ingås i enlighet med fördraget eller andra rådsakter.

(12) Möjlighet att vid export till tredje land bevilja ett bidrag motsvarande skillnaden mellan priserna inom gemenskapen och på världsmarknaden, inom de gränser som föreskrivs i WTO-avtalet om jordbruk skulle utgöra ett skydd för gemenskapens deltagande i den internationella rishandeln. Dessa bidrag bör begränsas med avseende på kvantiteter och värde.

(13) Efterlevnaden av begränsningarna med avseende på värde kan säkras när bidragen fastställs genom att utbetalningarna övervakas enligt de regler som gäller för Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket. Kontrollen kan förenklas genom att bidragen obligatoriskt fastställs på förhand, medan det för differentierade bidrag finns möjlighet att ändra den bestämmelseort som fastställts på förhand inom ett geografiskt område där en enda bidragsnivå gäller. Om bestämmelseorten ändras bör det bidrag som gäller den faktiska bestämmelseorten utbetalas, dock med tillämpning av det maxbelopp som gäller för den ursprungliga bestämmelseorten.

(14) Ett tillförlitligt och effektivt övervakningssystem bör införs för kontroll av att kvantitetsbegränsningarna efterlevs. I detta syfte bör beviljandet av bidrag kopplas till en exportlicens. Bidrag bör beviljas inom de gällande begränsningarna beroende på de särskilda omständigheter som gäller för varje berörd produkt. Undantag från denna regel får tillåtas endast för de bearbetade produkter som inte omfattas av bilaga I till fördraget och för vilka volymbegränsningarna inte är tillämpliga samt för verksamhet i form av livsmedelsstöd, eftersom sådan verksamhet är undantagen från alla begränsningar. För produkter vilkas export med bidrag troligen inte kommer att överstiga volymbegränsningarna bör det finnas möjlighet att avvika från de regler som endast avser förvaltningen.

(15) För att systemet skall fungera tillfredsställande bör det i nödvändig utsträckning kompletteras med möjligheten att reglera användningen av systemen för aktiv och passiv förädling eller, om marknadsläget så kräver, förbjuda dem.

(16) Systemet med tullar gör alla andra skyddsåtgärder vid gemenskapens yttre gränser överflödiga. Den mekanism som utgörs av den inre marknaden och tullarna kan dock i undantagsfall visa sig vara otillräcklig. För att i sådana fall kunna skydda gemenskapsmarknaden mot de störningar som kan uppkomma som ett resultat av att de tidigare importhindren avskaffats bör gemenskapen därför ha möjlighet att utan dröjsmål vidta alla nödvändiga åtgärder. Dessa åtgärder bör vara förenliga med de åtaganden som följer av WTO-avtalen.

(17) Vissa former av stöd kan äventyra förverkligandet av den inre marknaden. Bestämmelserna i fördraget om att stöd som beviljas av medlemsstaterna kan utvärderas och eventuellt förbjudas om det är oförenligt med den gemensamma marknaden bör tillämpas på rissektorn.

(18) Utvecklingen av gemenskapsmarknaden inom rissektorn kräver att medlemsstaterna meddelar varandra de uppgifter som är nödvändiga för att tillämpa denna förordning.

(19) För att underlätta genomförandet av förordningen bör ett förfarande införas för ett nära samarbete mellan medlemsstaterna och kommissionen. De åtgärder som krävs för att genomföra denna förordning fastställs i enlighet med rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter [10].

[10] EGT L 184, 17.7.1999, s. 23.

(20) De utgifter som medlemsstaterna ådrar sig genom åtagandena som följer av denna förordning bör finansieras av gemenskapen i enlighet med rådets förordning (EG) nr 1258/1999 av den 17 maj 1999 om finansiering av den gemensamma jordbrukspolitiken [11].

[11] EGT L 160, 26.6.1999, s. 103.

(21) Den gemensamma organisationen av marknaden inom sektorn bör samtidigt, och på ett lämpligt sätt, innebära att målen i artiklarna 33 och 131 i fördraget beaktas.

(22) Den gemensamma organisation av marknaden för ris som infördes genom kommissionens förordning (EG) nr 3072/95 [12], senast ändrad genom förordning (EG) nr 2072/98 [13], har ändrats vid flera tillfällen. Eftersom texterna är många och komplexa, och dessutom återfinns i olika utgåvor av EGT, är de svåra att använda och saknar därmed den tydlighet som bör utmärka all lagstiftning. De bör därför konsolideras i en ny förordning och ovannämnda förordning (EEG) nr 3072/95 bör upphöra att gälla. Efter det att interventionssystemet avskaffats bör också rådets förordning (EG) nr 3073/95 av den 22 december 1995 om fastställande av standardkvaliteten för ris [14], som tidigare reglerade interventionspriset, upphöra att gälla.

[12] EGT L 329, 30.12.1995, s. 18.

[13] EGT L 265, 30.9.1998, s. 4.

[14] EGT L 329, 30.12.1995, s. 33.

(23) Övergången från systemet i förordning (EEG) nr 3072/95 till det som återges i den här förordningen kan komma att orsaka problem som för närvarande inte kan förutses. För att sådana problem skall kunna hanteras bör det föreskrivas att kommissionen skall kunna anta nödvändiga övergångsåtgärder. För att säkerställa korrekt genomförande av ordningen, är det även lämpligt att bemyndiga kommissionen att tillfälligt och i undantagsfall lösa enskilda och specifika problem.

(24) Det bör föreskrivas att den nya gemensamma organisationen av marknaden för ris skall tillämpas från och med den 1 juli 2001.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

1. Den gemensamma organisationen av marknaden för ris skall utgöras av ett system för den inre marknaden och för handel med tredje land och omfatta följande produkter:

KN-nr // Varuslag

a) 1006 10 21-1006 10 98 // Med ytterskal (paddy)

1006 20 // Endast befriat från ytterskalet (råris)

1006 30 // Helt eller delvis slipat ris, även polerat eller glaserat

b) 1006 40 00 // Brutet ris

c) 1102 30 00 // Finmalet mjöl av ris

1103 14 00 // Krossgryn samt grovt mjöl (inbegripet fingryn)

1103 29 50 // Pelletar av ris

1104 19 91 // Risflingor

1108 19 10 // Risstärkelse

2. I denna förordning avses med paddyris, råris, ris befriat från ytterskalet, delvis slipat ris, helt slipat ris, rundkornigt ris, mellankornigt ris, långkornigt ris och brutet ris de produkter som anges i del I i bilaga A.

Definitionen på korn och brutet ris som inte är av felfri kvalitet finns i del II i bilaga A.

Kommissionen skall i enlighet med förfarandet i artikel 19.2

- fastställa omräkningskurserna för ris på olika bearbetningsstadier, bearbetningskostnaderna och värdet på biprodukterna,

- vid behov ändra de definitioner som avses i punkt 2.

Artikel 2

Denna förordning skall tillämpas utan att det påverkar bestämmelserna i förordning (EG) nr 251/1999 om stöd för producenter av vissa jordbruksgrödor.

AVDELNING I

DEN INRE MARKNADEN

Artikel 3

1. Ett produktionsbidrag får beviljas för stärkelse och vissa härledda produkter som erhålls ur ris och brutet ris och används vid tillverkningen av vissa varor.

Bidragets storlek skall fastställas med regelbundna intervall.

2. Kommissionen skall i enlighet med förfarandet i artikel 19.2

a) bestämma för vilka produkter bidraget skall beviljas,

b) fastställa bidragsbeloppen.

c) fastställa tillämpningsföreskrifter för denna artikel.

Artikel 4

1. Subventioner får fastställas för leveranser från medlemsstaterna till det franska utomeuropeiska departementet Réunion av produkter som omfattas av KN-nummer 1006 (med undantag för nr 1006 10 10), är avsedda att konsumeras där, härrör från medlemsstaterna och befinner sig i en av de situationer som avses i artikel 9.2 i fördraget.

Subventionsbeloppet skall fastställas med hänsyn till försörjningsbehovet på marknaden i Réunion och på grundval av den gällande skillnaden mellan de berörda produkternas noteringarna eller priser på världsmarknaden och motsvarande noteringar eller priserna på gemenskapsmarknaden samt, vid behov, priserna för produkterna fritt ön Réunion.

2. Subventionsbeloppet skall fastställas med regelbundna intervall. Om nödvändigt får kommissionen dock tillfälligt ändra subventionen, antingen på begäran av en medlemsstat eller på eget initiativ.

Subventionsbeloppet får fastställas genom anbudsinfordran.

3. Kommissionen skall anta de eventuella närmare bestämmelser som behövs för genomförandet av denna artikel i enlighet med förfarandet i artikel 19.2.

Subventionsbeloppet skall fastställas enligt samma förfarande.

Artikel 5

Om en väsentlig prisökning eller ett väsentligt prisfall noteras på gemenskapsmarknaden och om situationen sannolikt kommer att bestå och därmed störa eller hota att störa marknaden skall beslut som nödvändiga åtgärder fattas enligt förfarandet i artikel 19.2. Dessa åtgärder får bland annat innebära stöd till privat lagring.

Artikel 6

Producentmedlemsstaterna skall, i enlighet med bestämmelser som skall fastställas enligt förfarandet i artikel 19.2, varje år underrätta kommissionen om sina risodlingsarealer, risproduktionen, avkastningen samt lager hos producenter och på riskvarnar, med uppgifterna indelade efter sort. Uppgifterna bör grunda sig på ett av varje medlemsstat infört, skött och kontrollerat system med obligatoriska deklarationer som lämnas av risodlarna och riskvarnarna.

AVDELNING II

HANDEL MED TREDJE LAND

Artikel 7

1. Import till gemenskapen eller export från gemenskapen av de produkter som anges i artikel 1 får endast ske mot uppvisande av en import- eller exportlicens.

Licenser skall utfärdas av medlemsstaterna till varje sökande, oavsett dennes etableringsort inom gemenskapen och utan att det påverkar åtgärder som följer av artikel 10.

Import- och exportlicenser skall gälla inom hela gemenskapen. Licenserna skall utfärdas mot att en säkerhet ställs som garanti för att produkterna importeras eller exporteras under licensens giltighetstid. Utom i händelse av force majeure skall säkerheten vara helt eller delvis förverkad om import eller export inte genomförs eller endast genomförs delvis under licensens giltighetstid.

2. Tillämpningsföreskrifterna för denna artikel skall utformas i enlighet med förfarandet i artikel 19.2.

Avsnitt I

Importbestämmelser

Artikel 8

1. Om inte annat föreskrivs i denna förordning, skall tullsatserna i Gemensamma tulltaxan tillämpas på de produkter som anges i artikel 1.

2. Genom undantag från punkt 1 gäller vid import till det franska utomeuropeiska departementet Réunion av produkter som skall konsumeras eller användas där att

a) ingen tull skall tas ut för produkter som omfattas av KN-numren 1006 10, 1006 20 och 1006 40 00,

b) koefficienten 0,30 skall tillämpas på tullen på produkter som omfattas av KN-nummer 1006 30.

3. Kommissionen skall enligt förfarandet i artikel 19.2 fastställa tillämpningsföreskrifter för denna artikel, särskilt för möjligheten att, om det visar sig lämpligt, i vissa bestämda fall tillåta att aktörerna får kännedom om vilken avgift som skall tillämpas innan leveransen i fråga tas emot.

Artikel 9

1. För att förhindra eller motverka de negativa effekter på gemenskapsmarknaden som kan bli följden av import av vissa produkter enligt artikel 1, skall en tilläggstull betalas vid import av en eller flera sådana produkter till den tullsats som fastställs i artikel 8, förutsatt att villkoren i artikel 5 i det jordbruksavtal som inom ramen för de multilaterala handelsförhandlingarna i Uruguayrundan slöts i enlighet med artikel 300 i fördraget har uppfyllts, dock inte om det är osannolikt att importen skulle störa gemenskapsmarknaden, eller om effekterna skulle bli oproportionerliga i förhållande till det avsedda syftet.

2. De utlösande priserna, över vilka en tilläggsimporttull får tas ut, skall vara de utlösande priser som gemenskapen anmäler till Världshandelsorganisationen.

De kvantiteter som skall överskridas för att en tilläggsimporttull skall få tas ut skall i första hand fastställas på grundval av importen till gemenskapen under de tre år som föregår det år då skadliga effekter enligt punkt 1 uppstår eller riskerar att uppstå.

3. De importpriser som skall beaktas när en tilläggsimporttull tas ut skall fastställas på grundval av cif-importpriset för den berörda försändelsen.

Cif-importpriserna skall därför kontrolleras mot de representativa priserna för produkten på världsmarknaden eller på gemenskapens importmarknad.

4. Kommissionen skall anta tillämpningsföreskrifter för denna artikel i enlighet med förfarandet i artikel 19.2. Dessa tillämpningsföreskrifter skall särskilt avse

a) produkter för vilka tilläggsimporttull får tas ut enligt artikel 5 i jordbruksavtalet,

b) övriga kriterier som krävs för tillämpning av punkt 1 på ett sätt som följer artikel 5 i jordbruksavtalet.

Artikel 10

1. Kommissionen skall i enlighet med de föreskrifter som antagits enligt förfarandet i artikel 19.2 öppna och förvalta de tullkvoter för import av produkter som anges i artikel 1 som följer av avtal som ingåtts i enlighet med artikel 300 i fördraget eller av någon annan av rådets akter enligt fördraget.

2. Tullkvoterna får förvaltas med en enda eller en kombination av flera av följande metoder:

- En metod baserad på kronologisk ordning efter tidpunkten då ansökningarna lämnades in (enligt principen "först till kvarn får först mala").

- En metod enligt vilken kvoter fördelas i proportion till de begärda kvantiteterna enligt inkomna ansökningar (metoden "samtidig behandling").

- En metod som är grundad på traditionella handelsflöden (metoden "traditionella importörer/nykomlingar").

Även andra metoder får användas.

Metoderna skall inte innebära någon omotiverad särbehandling av berörda aktörer.

3. Den förvaltningsmetod som används skall innebära att det i förekommande fall går att ta hänsyn till försörjningsbehovet på gemenskapsmarknaden och nödvändigheten att bevara jämvikten på denna, utan att detta påverkar tullar som följer av de avtal som slöts vid handelsförhandlingarna inom ramen för Uruguayrundan.

4. Tillämpningsföreskrifterna skall innehålla bestämmelser om öppnandet av årliga kvoter som vid behov fördelas på lämpligt sätt över året, om den förvaltningsmetod som skall användas, och skall vid behov också innehålla bestämmelser

a) som garanterar produktens art, härkomst och ursprung,

b) om erkännande av de dokument som används för kontroll av de garantier som avses i a

och

c) villkoren för utfärdande av importlicenser samt licensernas giltighetstid.

Avsnitt II

Exportbestämmelser

Artikel 11

1. I den mån det krävs för export av de produkter som anges i artikel 1, antingen i obearbetad form eller i form av de varor som anges i bilaga B, får skillnaden mellan noteringar eller priser på produkterna på världsmarknaden och priserna inom gemenskapen täckas av ett exportbidrag, inom de gränser som anges i de avtal som slutits i överensstämmelse med artikel 300 i fördraget.

För produkter som anges i artikel 1 och exporteras i form av varor som anges i bilaga B exportbidraget inte vara högre än det som tillämpas för produkterna när de exporteras i obearbetad form.

2. Metoden för att fördela kvantiteter som berättigar till exportbidrag skall vara den som

a) dels är bäst lämpad med hänsyn till produktens art och situationen på den aktuella marknaden, dels gör det möjligt att utnyttja tillgängliga resurser så effektivt som möjligt, med hänsyn både till gemenskapsexportens effektivitet och struktur och till att ingen åtskillnad görs mellan små och stora aktörer,

b) ur administrativ synpunkt är minst besvärlig för aktörerna med hänsyn till förvaltningskraven,

c) förhindrar diskriminering mellan de berörda aktörerna.

3. Exportbidragen skall vara desamma för hela gemenskapen.

Om det är nödvändigt på grund av situationen på världsmarknaden eller de särskilda behoven på vissa marknader får exportbidragen variera mellan olika bestämmelseorter.

Exportbidragen skall fastställas av kommissionen enligt förfarandet i artikel 19.2. Exportbidrag får fastställas

a) med regelbundna intervall, och

b) genom anbudsinfordran för de produkter för vilka detta lämpar sig.

Vid behov får kommissionen under den mellanliggande perioden, antingen på begäran av en medlemsstat eller på eget initiativ, ändra de bidrag som fastställs med regelbundna intervall.

De exportbidrag som skall fastställas med regelbundna intervall skall fastställas minst en gång per månad.

4. Bidragen skall fastställas med beaktande av följande faktorer:

a) Förhållandena och utsikterna rörande

- priserna och tillgången på ris och brutet ris på gemenskapsmarknaden,

- priserna på ris och brutet ris på världsmarknaden.

b) målen för den gemensamma organisationen av marknaden för ris, som är en balanserad marknadssituation och en naturlig utveckling av priserna och handeln,

c) de begränsningar som följer av avtal som ingåtts i enlighet med artikel 300 i fördraget,

d) vikten av att undvika störningar på gemenskapsmarknaden och

e) ekonomiska aspekter av planerad export.

5. För de produkter som anges i artikel 1.1 a och 1.1 b skall bidragen fastställas i enlighet med följande särskilda kriterier:

- gällande priser på representativa gemenskapsmarknader,

- gällande priser vid export,

- de mest förmånliga kostnaderna för saluföring och för transport från de gemenskapens marknader som avses i första strecksatsen till hamnar eller andra exportörer i gemenskapen som har kommunikationer med dessa marknader samt kostnader för tillträde till världsmarknaden.

Priserna på världsmarknaden enligt punkt 1 skall fastställas på grundval av

- gällande priser på marknader i tredje länder,

- de fördelaktigaste priserna i det tredje land som är bestämmelseland vid import från tredje land,

- anbudspriserna fritt gemenskapens gräns.

Artikel 12

1. För produkter som exporteras i obearbetad form skall bidrag beviljas endast på begäran och mot uppvisande av exportlicensen för produkterna.

2. För de produkter som avses i artikel 1 skall exportbidraget vara det bidrag som gäller den dag då licensansökan inkommer och, när det gäller differentierade bidrag, det bidrag som gäller samma dag

a) för den destination som anges i licensen

eller

b) för den verkliga bestämmelseorten, om den är en annan än den som den som anges i licensen. I så fall skall gällande belopp inte överstiga det belopp som gäller för den bestämmelseort som anges i licensen.

Lämpliga åtgärder får antas för att förhindra missbruk av den flexibilitet som medges enligt denna punkt.

3. Bestämmelserna i punkterna 1 och 2 får utsträckas till att omfatta de produkter som exporteras i form av varor som anges i bilaga B, i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 16 i rådets förordning (EG) nr 3448/93 [15].

[15] EGT L 318, 20.12.1993, s. 18.

4. När det gäller produkter för vilka exportbidrag utbetalas inom ramen för livsmedelsbistånd får undantag medges från punkterna 1 och 2 i enlighet med förfarandet i artikel 19.2.

5. För produkter som anges i artikel 1 och för produkter som anges i artikel 1 och exporteras i form av varor som anges i bilaga B får exportbidragen enligt förfarandet i artikel 19.2 anpassas till prisutvecklingen på gemenskapsmarknaden. Vid behov får kommissionen ändra de anpassade beloppen.

6. Bidraget för de produkter som avses i artikel 1 a och 1 b skall betalas när bevis framläggs för att produkterna

- har framställts helt och hållet i gemenskapen i enlighet med artikel 23 i förordning (EEG) nr 2913/1992, förutom då punkt 6 tillämpas,

- har exporterats utanför gemenskapen

och

- vid differentierat exportbidrag, att produkterna har nått den destination som anges på exportlicensen eller en annan destination för vilken exportbidrag har fastställts, utan att detta påverkar tillämpningen av punkt 2 b. Undantag från denna regel får dock föreskrivas enligt förfarandet i artikel 19.2, med reservation för villkor som skall bestämmas i syfte att erbjuda likvärdiga garantier.

De kompletterande bestämmelserna får fastställas enligt samma förfarande.

7. Inget bidrag skall beviljas vid export av ris som importeras från tredje land och återexporteras till tredje land, utom om exportören lämnar bevis på

- identitet för den produkt som skall exporteras och den tidigare importerade produkten

och

- uppbörd av alla importtullar vid övergång till fri omsättning av denna produkt.

I detta fall skall bidraget för var och en av produkterna vara lika med de avgifter som togs ut vid importen, förutsatt att dessa är lägre än det tillämpliga bidraget. Om avgifterna är större än det tillämpliga bidraget skall den överskjutande delen beviljas.

8. Efterlevandet av de volymgränser som följer av avtal som slutits i enlighet med artikel 300 i fördraget skall kontrolleras med hjälp av de exportlicenser som utfärdas för referensperioderna i avtalet för de aktuella produkterna. När det gäller åtaganden enligt avtal slutna inom ramen för handelsförhandlingarna i Uruguayrundan skall licensernas giltighetstid inte påverkas av att en referensperiod tar slut.

Artikel 13

1. Tillämpningsföreskrifter för artiklarna 11 och 12, även bestämmelserna om omfördelning av kvantiteter som får exporteras och som inte har tilldelats eller utnyttjats, skall fastställas i enlighet med förfarandet i artikel 19.2. Kommissionen får genom dessa föreskrifter bestämma vilka produktkvaliteter som får beviljas exportbidrag.

Bilaga B skall ändras enligt samma förfarande.

2. Tillämpningsföreskrifterna för artikel 11.1 för produkter som exporteras i form av varor som anges i bilaga B skall dock fastställas i enlighet med förfarandet i artikel 16 i förordning (EG) nr 3448/93.

Avsnitt III

Allmänna bestämmelser

Artikel 14

1. I den mån det krävs för att den gemensamma organisationen av marknaden för ris skall fungera tillfredsställande får rådet, på förslag från kommissionen, med kvalificerad majoritet besluta att i särskilda fall helt eller delvis förbjuda tillämpningen av bestämmelser om aktiv eller passiv förädling i samband med de produkter som anges i artikel 1.

2. Om den situation som avses i punkt 1 uppstår utomordentligt akut och gemenskapsmarknaden störs eller sannolikt kommer att störas genom aktiv eller passiv förädling, skall kommissionen genom undantag från punkt 1 besluta om de nödvändiga åtgärderna, antingen på begäran av en medlemsstat eller på eget initiativ. Rådet och medlemsstaterna skall underrättas om sådana åtgärder, vilka skall träda i kraft med omedelbar verkan och gälla i högst sex månader. Om kommissionen mottar en begäran från en medlemsstat, skall den fatta beslut därom inom en vecka från det att begäran mottagits.

3. En medlemsstat får inom en vecka från och med underrättelsen hänskjuta kommissionens beslut om sådana åtgärder till rådet. Rådet får med kvalificerad majoritet bekräfta, ändra eller upphäva kommissionens beslut. Om rådet inte har agerat inom tre månader skall kommissionens beslut anses vara upphävt.

Artikel 15

1. De allmänna reglerna för tolkning av Kombinerade nomenklaturen och de särskilda reglerna för tillämpning av denna gäller för klassificeringen av de produkter som omfattas av den här förordningen. Den tullnomenklatur som tillämpningen av denna förordning leder till, inbegripet de definitioner som förtecknas i bilaga A, skall infogas i Gemensamma tulltaxan.

2. Om inte annat föreskrivs i denna förordning eller enligt bestämmelser som antagits i enlighet härmed, skall följande vara förbjudet i handeln med tredje land:

- att ta ut avgifter som har samma verkan som en tull,

- tillämpning av kvantitativa begränsningar eller åtgärder med motsvarande verkan.

Artikel 16

1. Om gemenskapsmarknaden för en eller flera av de produkter som anges i artikel 1 på grund av import eller export påverkas eller hotas av allvarliga störningar som sannolikt kommer att äventyra uppnåendet av de mål som anges i artikel 33 i fördraget, får lämpliga åtgärder vidtas i samband med handeln med tredje land till dess att sådan störning eller sådant hot om störning har upphört.

Rådet skall på kommissionens förslag och med kvalificerad majoritet anta allmänna tillämpningsföreskrifter för denna punkt och skall bestämma i vilka fall och inom vilka gränser medlemsstater får vidta skyddsåtgärder.

2. Om den situation som avses i punkt 1 uppstår skall kommissionen, antingen på begäran av en medlemsstat eller på eget initiativ, besluta om nödvändiga åtgärder, som skall meddelas rådet och medlemsstaterna och som skall vara direkt tillämpliga. Om kommissionen mottar en begäran från en medlemsstat, skall den fatta beslut därom inom tre arbetsdagar från det att begäran mottagits.

3. En medlemsstat får inom tre arbetsdagar från och med underrättelsen hänskjuta kommissionens beslut om sådana åtgärder till rådet. Rådet skall sammanträffa utan dröjsmål. Det får med kvalificerad majoritet ändra eller upphäva beslutet i fråga inom en månad efter den dag då det hänskjutits till rådet.

4. Denna artikel skall tillämpas med beaktande av de skyldigheter som följer av avtal som ingåtts i enlighet med artikel 300.2 i fördraget.

AVDELNING III

ALLMÄNNA BESTÄMMELSER

Artikel 17

Artiklarna 87, 88 och 89 i fördraget skall tillämpas på framställning av och handel med de produkter som anges i artikel 1.

Artikel 18

Medlemsstaterna och kommissionen skall meddela varandra de uppgifter som behövs för att tillämpa denna förordning. Dessa uppgifter skall fastställas i enlighet med förfarandet i artikel 19.2. Föreskrifter för hur dessa uppgifter skall överföras och spridas skall antas enligt samma förfarande.

Artikel 19

1. Kommissionen skall biträdas av den förvaltningskommitté för spannmål som tillsattes genom artikel 23 i förordning (EEG) nr 1766/92.

2. När hänvisning görs till denna punkt skall artiklarna 4 och 7 i beslut 1999/468/EG tillämpas, i enlighet med artikel 8 i samma beslut.

3. Den period som föreskrivs i artikel 4.3 i beslut 1999/468/EG skall vara en månad.

Artikel 20

Kommittén får behandla alla andra frågor som tas upp av ordföranden, antingen på dennes eget initiativ eller på begäran av en företrädare för en medlemsstat.

Artikel 21

Förordning (EG) nr 1258/1999 och genomförandebestämmelser för denna skall gälla för de produkter som anges i artikel 1.

Artikel 22

Vid tillämpningen av denna förordning skall hänsyn samtidigt och på lämpligt sätt tas till de mål som anges i artiklarna 33 och 131 i fördraget.

AVDELNING IV

ÖVERGÅNGSBESTÄMMELSER OCH SLUTBESTÄMMELSER

Artikel 23

Kommissionen skall i enlighet med förfarandet i artikel 19.2 besluta om

a) de åtgärder som krävs för att underlätta övergången från bestämmelserna i förordning (EEG) nr 3072/95 till dem som införs genom denna förordning, åtgärderna skall främst omfatta avsättningen av produkter som köpts upp för intervention genom tillämpning av ovannämnda förordning,

b) de åtgärder som krävs för att lösa särskilda praktiska problem. Under förutsättning att de är vederbörligen bestyrkta får sådana åtgärder avvika från vissa delar av denna förordning.

Artikel 24

1. Förordningarna (EG) nr 3072/95 och (EG) nr 3073/95 upphör att gälla.

2. Hänvisningar till förordning (EG) nr 3072/95 skall betraktas som hänvisningar till den här förordningen och skall läsas enligt jämförelsetabellen i bilaga C.

Artikel 25

Denna förordning träder i kraft den tredje dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

Den skall tillämpas från och med den 1 juli 2001.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den

På rådets vägnar

Ordförande

BILAGA A

I. DEFINITIONER

1. a) Paddyris: ris som efter tröskning har skalet kvar.

b) Råris: paddyris från vilket endast ytterskalet har avlägsnats. Exempel på ris som omfattas av denna definition är ris med handelsbeteckningarna "brown rice", "cargo rice", "loonzain" och "riso sbramato".

c) Delvis slipat ris: paddyris från vilket skalet, en del av grodden och hela eller delar av de yttre skikten av fruktväggen, men inte de inre skikten, har avlägsnats.

d) Helt slipat ris: paddyris från vilket skalet, hela de yttre och inre skikten av fruktväggen, hela grodden vad avser mellan- och långkornigt ris, och vad avser rundkornigt ris åtminstone en del av grodden, har avlägsnats, men där högst 10% av kornen får ha kvar vita längsgående strimmor.

2. a) Rundkornigt ris: ris vars korn som längst är 5,2 mm och där förhållandet mellan kornets längd och bredd är mindre än 2.

b) Mellankornigt ris: ris vars korn är längre än 5,2 mm men som längst 6,0 mm och där förhållandet mellan kornets längd och bredd är mindre än 3.

c) Långkornigt ris:

i) ris vars korn är längre än 6,0 mm och där förhållandet mellan kornets längd och bredd är större än 2 men mindre än 3,

ii) ris vars korn är längre än 6,0 mm och där förhållandet mellan kornets längd och bredd är större än eller lika med 3,

d) Mätning av kornen: kornens mått bestäms för helt slipat ris enligt följande metod:

i) ett representativt prov tas från varupartiet.

ii) provet siktas så att hela korn återstår, däri inbegripet omogna korn,

iii) två mätningar genomförs om vardera 100 korn och genomsnittet beräknas,

iv) resultatet uttrycks i mm och avrundas till en decimal.

3. Brutet ris: korndelar vars längd inte överstiger tre fjärdedelar av de hela kornens genomsnittliga längd.

II. DEFINITION AV KORN OCH BRUTET RIS SOM INTE ÄR AV FELFRI KVALITET

A. Hela korn

Korn från vilka endast en del av tanden har avlägsnats, oberoende av de egenskaper som varje bearbetningsled åstadkommer.

B. Klippta korn

Korn från vilka hela tanden har avlägsnats.

C. Brutna korn eller brutet ris

Korn från vilka en större del än tanden har avlägsnats. Brutet ris inbegriper

- grovt brutet ris (delar av korn, vilkas längd är lika med eller större än halva kornet men som inte utgör ett helt korn),

- medelfint brutet ris (delar av korn, vilkas längd är lika med eller större än en fjärdedel av kornet men som inte uppnår minsta storleken för "grovt brutet ris"),

- fint brutet ris (delar av korn, vilkas längd är mindre än en fjärdedel av kornets, men som inte passerar genom en sikt med en maskstorlek på 1,4 mm),

- kornfragment (små delar eller bitar av korn, som passerar genom en sikt med en maskstorlek på 1,4 mm). Kluvna korn (bitar som uppkommer genom att kornen klyvs på längden) ingår i denna definition.

D. Gröna korn

Korn som inte är fullt mogna.

E. Korn med naturliga missbildningar

Med naturliga missbildningar avses ärftliga eller icke-ärftliga missbildningar i förhållande till sortens typiska morfologiska kännetecken.

F. Kritaktiga korn

Korn med en yta som till minst tre fjärdedelar har ett ogenomskinligt och kritaktigt utseende.

G. Rödstrimmiga korn

Korn med längsgående röda strimmor av olika färgstyrka och nyans, som utgör rester av fruktväggen.

H. Fläckiga korn

Korn med en liten och välavgränsad mörk fläck av mer eller mindre regelbunden form. Till fläckiga korn räknas även korn som har svaga svarta strimmor på ytan, vilka ej går på djupet. Strimmorna och fläckarna får inte uppvisa någon gul eller mörk ytterring.

I. Missfärgade korn

Korn som på en begränsad del av ytan uppvisar en tydlig förändring i den naturliga färgen. Fläckarna kan vara av olika färg (svartaktiga, rödaktiga, bruna, etc.). Djupa, svarta strimmor skall också anses utgöra fläckar. Om fläckarnas färg är tillräckligt kraftig (svart, ljusröd, rödbrun), så att den är direkt synlig om de täcker en yta som är lika med eller större än halva kornet, skall kornen anses vara gula korn.

J. Gula korn

Korn som helt eller delvis genomgått en naturlig färgförändring på annat sätt än genom torkning och som har antagit en färgnyans från citron- till orangegul.

K. Bärnstensgula korn

Korn som på annat sätt än genom torkning har genomgått en enhetlig, lätt färgförändring över hela ytan. Genom denna förändring antar kornen en ljust bärnstensgul färg.

BILAGA B

KN-nr // Varubeskrivning

0403

ex 1704

1704 90 51-1006 90 99

ex 1806

1901

ex 1902

1902 20 91

1902 20 99

1902 30

1902 40 90

1904

ex 1905

1905 90 20

ex 2004

2004 10 91

ex 2005

2005 20 10

ex 2008

2008 11 10

ex 2101

2101 12

210120 92 2101 20 98

2105 00

2106

ex 3505

ex 3809 ex 3809 10 // Kärnmjölk, filmjölk, gräddfil, yoghurt, kefir och annan fermenterad eller syrad mjölk och grädde, även koncentrerade, försatta med socker eller annat sötningsmedel, smaksatta eller innehållande frukt, bär, nötter eller kakao

Sockerkonfektyrer (inbegripet vit choklad) som inte innehåller kakao:

- - Andra

Choklad och andra livsmedelsberedningar innehållande kakao, med undantag av underrubrikerna 1806 10, 1806 20 70, 1806 90 60, 1806 90 70 och 1806 90 90

Maltextrakt; livsmedelsberedningar av mjöl, stärkelse eller maltextrakt, som inte innehåller kakao eller innehåller mindre än 40 viktprocent kakao beräknat på helt avfettad bas, inte nämnda eller inbegripna någon annanstans; livsmedelsberedningar av mjöl, stärkelse eller maltextrakt, som inte innehåller kakao eller innehåller mindre än 5% viktprocent kakao beräknat på helt avfettad bas, inte nämnda eller inbegripna någon annanstans;

Pastaprodukter, såsom spagetti, makaroner, nudlar, lasagne, gnocchi, ravioli och cannelloni, även kokta, fyllda (med kött eller andra födoämnen) eller på annat sätt beredda; couscous, även beredd:

- - - Kokta

-- Andra

-Andra pastaprodukter

- - Andra

Livsmedelsberedningar erhållna genom svällning eller rostning av spannmål eller spannmålsprodukter (t.ex. majsflingor); Livsmedelsberedningar erhållna genom svällning eller rostning av spannmål eller spannmålsprodukter (t.ex. majsflingor); spannmål, annan än majs, i form av korn eller flingor eller andra bearbetade korn (med undantag av mjöl), förkokt eller på annat sätt beredd, inte nämnd eller inbegripen någon annanstans

Bröd, kakor, kex och andra bakverk, även innehållande kakao; nattvardsbröd, tomma oblatkapslar av sådana slag som är lämpliga för farmaceutiskt bruk, sigilloblater och liknande produkter

nattvardsbröd, tomma oblatkapslar av sådana slag som är lämpliga för farmaceutiskt bruk, sigilloblater och liknande produkter

Andra grönsaker, beredda eller konserverade på annat sätt än med ättika eller ättiksyra, frysta: Andra produkter enligt nr 2006.

- - - Potatis i form av mjöl, gryn eller flingor

Andra grönsaker, beredda eller konserverade på annat sätt än med ättika eller ättiksyra, inte frysta: Andra produkter enligt nr 2006.

- - Potatis i form av mjöl eller flingor

Frukt, bär, nötter och andra växtdelar, på annat sätt beredda eller konserverade, med eller utan tillsats av socker, annat sötningsmedel eller alkohol, inte nämnda eller inbegripna någon annanstans:

- - - Jordnötssmör

Extrakter, essenser och koncentrat av kaffe, te eller matte samt beredningar på basis av dessa produkter eller på basis av kaffe, te eller matte; rostad cikoriarot och andra rostade kaffesurrogat samt extrakter, essenser och koncentrat av dessa produkter:

- - Beredningar på basis av extrakter, essenser eller koncentrat eller på basis av kaffe:

- - Beredningar på basis av extrakter, essenser eller koncentrat eller på basis av te eller matte:

Glassvaror, även innehållande kakao

Livsmedelsberedningar, inte nämnda eller inbegripna någon annanstans

Dextrin och annan modifierad stärkelse (t.ex. förklistrad eller förestrad stärkelse), med undantag av förestrad eller företrad stärkelse som omfattas av underrubrik 3505 10 50; lim och klister på basis av stärkelse, dextrin eller annan modifierad stärkelse

Appreturmedel, preparat för påskyndande av färgning eller för fixering av färgämnen samt andra produkter och preparat (t.ex. glättmedel och betmedel), av sådana slag som används inom textil-, pappers- eller läderindustrin eller inom liknande industrier, på basis av stärkelse eller stärkelseprodukter, inte nämnda eller inbegripna någon annanstans

- På basis av stärkelse eller stärkelseprodukter

BILAGA C

JÄMFÖRELSETABELL

Förordning (EG) nr 3072/95 // Denna förordning

Artikel 1 // Artikel 1

// Artikel 2

Artikel 2 // -

Artikel 3 // -

Artikel 4 // -

Artikel 5 // -

Artikel 6 // -

Artikel 7 // Artikel 3

Artikel 8 // -

Artikel 9 // Artikel 7

Artikel 10 // Artikel 4

// Artikel 5

// Artikel 6

Artikel 11.1 //

Artikel 11.3 // Artikel 8.1

Artikel 11.4 // Artikel 8.2

Artikel 12.1, 12.2, 12.3 och 12.4 // Artikel 8.3

// Artikel 9.1, 9.2, 9.3 och 9.4

Artikel 13.1, 13.2 och 13.3 // Artikel 10

Artikel 13.4 och 13.5 // Artikel 11.1, 11.2 och 11.3

Artikel 13.6 // Artikel 11.4 och 11.5

Artikel 13.7-13.14 // -

Artikel 13.15 // Artikel 12

Artikel 14 // Artikel 13

Artikel 15 // Artikel 14

Artikel 16 // Artikel 15

Artikel 17 // -

Artikel 18 // Artikel 16

Artikel 19 // -

Artikel 20 // Artikel 17

Artikel 21 // -

Artikel 22 // Artikel 18

Artikel 23 // Artikel 19

Artikel 24 // Artikel 20

Artikel 25.1, 25.2, 25.3 och 25.4 // Artikel 22

Artikel 25.5 // Artikel 24

Artikel 26 // Artikel 23

Artikel 27 // Artikel 21

Bilaga A // Artikel 25

// Bilaga A - Del I

Bilaga B // Bilaga A - Del II

Bilaga C // Bilaga B

// Bilaga C