Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om "Förslag till rådets förordning (EG) om ändring av rådets förordning (EEG) nr 404/93 om den gemensamma organisationen av marknaden för bananer" () (98/C 235/15)

Den 27 januari 1998 beslutade rådet i enlighet med artiklarna 43 och 198 i EG-fördraget att rådfråga Ekonomiska och sociala kommittén om ovannämnda förslag.

Sektionen för jordbruk och fiskeri, som ansvarat för kommitténs beredning av ärendet, antog sitt yttrande den 12 maj 1998. Föredragande var José María Espuny Moyano.

Vid sin 355:e plenarsession den 27-28 maj 1998 (sammanträdet den 27 maj 1998) antog Ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 82 röster för, 16 emot och 19 nedlagda.

1. Inledning

1.1. Kommissionens förslag innebär en ändring av de delar av den gemensamma organisationen av marknaden som kritiserats i rapporterna från Världshandelsorganisationens panel och organ för överklagande, så att gemenskapens importbestämmelser för bananer stämmer överens med Världshandelsorganisationens regler.

1.2. Kommissionsdokumentet bygger på följande:

1.2.1. En tullkvot på 2,2 miljoner ton för import av bananer från tredje land (till en avgift av 75 ecu/ton) och icke-traditionella AVS-bananleverantörer (nolltull).

1.2.2. En ytterligare tullkvot på 353 000 ton till en avgift av 300 ecu/ton för import av bananer från tredje land och 100 ecu/ton för import av icke-traditionella AVS-bananer.

1.2.3. Det nuvarande systemet med importlicenser (B-licenser och fördelning med hänsyn till verksamhet) slopas.

1.2.4. Kommissionen föreslår ett nytt system för importlicenser som bygger på det tidigare handelsflödet (enligt metoden "nya/traditionella aktörer"). Kommissionens tillämpningsföreskrifter, som skall antas enligt förvaltningskommittéförfarandet, kommer att fastställa villkoren för den nya importordningen och den praktiska handläggningen.

1.2.5. Om det skulle visa sig vara omöjligt att nå en överenskommelse inom ramen för Världshandelsorganisationen med samtliga avtalsslutande parter som står för en väsentlig del av bananförsörjningen (Colombia, Costa Rica, Ecuador och Panama) kan kommissionen fastställa en kvot för vart och ett av dessa fyra länder.

1.2.6. Kvantiteten traditionella AVS-bananer fördelas inte per land och fastställs till totalt 857 700 ton.

1.2.7. Den kompletterande autonoma tullkvoten kan höjas när gemenskapens efterfrågan stiger, enligt en beräkning av produktionen, konsumtionen samt importen och exporten. Arbetet med att fastställa och godkänna det som skall ingå i denna beräkning samt ökningen av den kompletterande tullkvoten skall ske enligt förvaltningskommittéförfarandet.

1.2.8. Om gemenskapsmarknadens försörjning skulle påverkas på grund av exceptionella omständigheter som påverkar produktions- eller importvillkoren skall kommissionen anta nödvändiga bestämmelser enligt förvaltningskommittéförfarandet. I detta fall kan den kompletterande tullkvoten ändras och särskilda åtgärder vidtas. Dessa åtgärder bör undvika all diskriminering avseende bananernas ursprung.

1.2.9. Den nya ordningen träder i kraft den 1 januari 1999.

1.3. Förslaget till ändring av den gemensamma organisationen av marknaden för bananer åtföljs av en rekommendation till ett rådsbeslut genom vilket kommissionen får fullmakt att förhandla fram ett avtal med de länder som står för en väsentlig del av bananförsörjningen: Colombia, Costa Rica, Ecuador och Panama.

2. Allmänna kommentarer

2.1. Kommittén välkomnar kommissionens ansträngningar att anpassa vissa bestämmelser i förordning (EEG) nr 404/93 till de internationella kompromisser som träffats inom ramen för Världshandelsorganisationen och Fjärde Lomékonventionen, särskilt protokoll 5 om bananer.

2.2. Till följd av utlåtandet från Världshandelsorganisationens panel och organ för överklagande konstaterar kommittén att det är nödvändigt att förändra systemet för tilldelning av importlicenser, en av grundpelarna i systemet för den gemensamma organisationen av marknaden för bananer.

2.3. Kommittén konstaterar att kommissionen i sitt förslag inte kan kompensera gemenskapens och AVS-ländernas bananproducenter för de B-licenser som avskaffats på grund av att de stred mot GATT. Den avser inte vidta några åtgärder för att kompensera dessa producenter för avskaffandet av B-licenser. Att förändra systemet för fördelning av importlicenser kan innebära att producenter från gemenskapen och AVS-länderna inte längre garanteras avsättningsmöjligheter på gemenskapens marknad till rimliga priser för producenter och konsumenter, vilket är en absolut grundförutsättning för att deras inkomstnivå skall kunna upprätthållas.

2.3.1. Kommittén fruktar därför att den föreslagna ändringen kan leda till en ytterligare försämrad sysselsättningssituation i de bananproducerande regioner som redan har en hög arbetslöshet.

2.3.2. Kommittén anser följaktligen att kommissionen bör skriva upp den totala referensinkomst som ligger till grund för beräkningen av den kompensation som ges till gemenskapens producenter med 20 %, så att producenterna kompenseras för de förändrade importbestämmelserna. Denna översyn kan dessutom motiveras av det nya Amsterdamfördraget, eftersom artikel 299 såsom rättslig grund möjliggör en flexibel tillämpning av gemenskapspolitiken i unionens mest avlägsna regioner.

2.3.3. Kommittén anser också att kommissionen bör lägga fram förslag på incitament som gör att marknadsaktörerna kan fortsätta att sälja traditionella gemenskaps- och AVS-bananer. Detta incitament är nödvändigt eftersom de särskilda produktionsvillkoren för denna typ av bananer, särskilt avsaknaden av stordriftsfördelar och högre sociala kostnader, innebär att vinstmarginalen är mycket mindre än för latinamerikanska bananer.

2.4. Kommittén anser att det gäller att stärka långsiktigt hållbar produktion och marknadsföring av bananer som producerats under acceptabla sociala och miljömässiga förhållanden. Vi beklagar att man inte föreslagit några substantiella åtgärder i denna riktning.

2.4.1. Kommittén uppmanar därför kommissionen att föreslå en rad åtgärder för att marknadsföra sådana bananer. Dessa åtgärder bör även omfatta information till den europeiska allmänheten om de problem som bananproducenterna i tredje världen möter. Åtgärderna är särskilt viktiga eftersom produktionen sker i småskaliga produktionsenheter, vars produktionskostnader är mycket högre än kostnaderna för de stora multinationella företagen, som ofta utför arbetet i flera led: produktion, transport och import.

2.4.2. Konsumenterna kommer också att dra nytta av denna åtgärd. Uppgifter som kommissionen samlat in visar att Europeiska unionens medborgare gärna väljer att köpa bananer som odlats under rimliga arbets- och miljöförhållanden och de oroas i hög grad av missbruket av bekämpningsmedel och andra kemiska inslag i produktionen i vissa regioner i Latinamerika.

2.4.3. Det bör inrättas ett effektivt kontrollsystem, som syftar till att garantera att endast de bananer som odlas under rimliga arbets- och miljöförhållanden betraktas som sådana. Lämpliga instrument för att åstadkomma detta kan vara internationella bananstadgar, uppförandekodex och kvalitetsmärkning.

2.4.4. Samtidigt är det viktigt att avkastningen till producenterna bibehålls med hjälp av lämpliga marknadsmekanismer eller direkt stöd till odlarna. För odlare inom EU bör detta ges i form av höjda kompensationsbetalningar. För producenter i AVS-länderna bör det bli fråga om stöd i en form som kan godkännas av WTO, utöver de strukturella stödåtgärder som vidtas för att höja industrins konkurrenskraft.

2.5. Kommittén anser att man fortlöpande måste säkerställa att konsumenterna har säker och varierad tillgång till bananer med olika geografiskt ursprung och olika produktions- och marknadsföringsmetoder. Det nya system som skall införas måste således garantera marknadstillträde för såväl EU-, AVS- som Latinamerikabananer.

2.6. Med hänsyn till att gemenskapens marknad för bananer har ökat i volym och med beaktande av unionens framtida utvidgning anser kommittén att man bör fastställa den kvantitet gemenskapsbananer som ger rätt till kompensation och på så sätt se till att dessa bananer gynnas av den ökade inhemska konsumtionen. Annars kommer endast producenter i tredje land att dra nytta av unionens ökade marknad.

2.7. Kommittén anser att kommissionens förslag att fastställa den totala kvantiteten traditionella AVS-bananer kan innebära en obalans avseende leveranserna från dessa länder. Man måste finna vägar för att säkerställa att ingen traditionell AVS-producent förvägras avsättningsmöjligheter för sin traditionella kvantitet.

2.7.1. Kommittén uppmanar kommissionen att utarbeta ett bättre förfarande, så att inget AVS-land förfördelas i förhållande till övriga AVS-länder.

2.7.2. Kommittén konstaterar att kommissionens förslag inte föreskriver hur man skall lösa de särskilda problemen med Somalia-frågan, vilket också framhållits av kommittén i dess yttrande av den 30 maj 1996 (CES 704/96, punkt 1.3 och 1.3.1).

Kommittén anser dock att Somalia undantagsvis och som en extraåtgärd skall tilldelas en betydande särskild kvot. Detta är det enda möjliga bidraget till ekonomisk och social återhämtning i ett land som ställts inför en utdragen och allvarlig kris efter inbördeskriget och de katastrofala översvämningarna år 1996 som nästan ödelade halva den uppodlade ytan.

3. Särskilda kommentarer

3.1. Kommittén anser att den föreslagna kompletterande autonoma tullkvoten på 353 000 ton är alltför stor och föreslår att den begränsas till 100 000 ton. Summan av den totala kvoten, kvantiteten traditionella AVS-bananer och gemenskapens referenskvantitet leder till att systemet inte är i jämvikt, eftersom utbudet på 4,26 miljoner ton överstiger efterfrågan på 3,9 miljoner ton.

3.1.1. Överutbudet på gemenskapens marknad under de senaste åren utgör skäl för att begränsa den kompletterande tullkvoten. Denna kvot kan årligen justeras uppåt eller nedåt beroende på marknadens verkliga behov.

3.2. Kommittén anser att den nya ordningen för tilldelning av importlicenser på ett korrekt sätt bör garantera en fri konkurrens mellan marknadens samtliga aktörer, så att det inte uppstår störningar i leveranserna till unionen från samtliga producenter oavsett ursprung. Det är därför absolut nödvändigt att denna nya importordning på ett effektivt sätt garanterar en försäljning av gemenskaps- och AVS-bananer och ger odlarna en tillräcklig avkastning. I synnerhet måste konkurrenskraften hos bananproducenterna i Europa förbättras. Kommissionen uppmanas att i detalj rapportera om vilka metoder som tillämpats och vilka resultat som uppnåtts samt även om vilka eventuella invändningar som funnits.

3.3. Kommittén anser att referensperioden för tilldelning av importlicenser bör vara det sista år från vilket det finns tillgängliga uppgifter. På så sätt skulle det enligt kommittén stämma bättre överens med de verkliga förhållandena på marknaden. För att beräkningen av referenskvantiteterna skall bli enklare, mer tillförlitlig och rättvis är det nödvändigt att man vid dessa beräkningar endast tar hänsyn till de kvantiteter som faktiskt importerats till medlemsstaterna efter vad som framgår av de importlicenser som granskats (eller intygats av tullmyndigheterna).

3.4. För att underlätta övergången från dagens importordning till det nya system som kommissionen föreslagit anser kommittén att det bör vidtas ett antal åtgärder under en övergångsperiod, i syfte att minimera de störningar som uppstår på grund av de omfattande förändringarna av dagens system. Under denna övergångsperiod bör aktörerna kunna anpassa sin industriella och kommersiella struktur till den nya importordningen.

3.5. Kommittén anser det vara av avgörande betydelse att bestämmelserna för tilldelning av importlicenser behålls i fall av exceptionella omständigheter.

3.5.1. Kommittén anser att sådana exceptionella omständigheter bör omfatta situationen i de länder som historiskt har försörjt gemenskapens marknad men som för närvarande befinner sig i en period av anarki, vilket hindrar dem från att fylla sina traditionella exportkvoter.

4. Slutsatser

4.1. Kommittén är medveten om behovet av att anpassa bestämmelserna om import av bananer i förordning (EEG) nr 404/93 till det beslut som fattats av Världshandelsorganisationens förlikningsorgan, men vidhåller att detta inte får inverka negativt på den gemensamma organisationen av marknaden för bananer när det gäller att uppnå systemets grundläggande syften. Tillgången till marknaden för gemenskaps- och AVS-bananer skall säkerställas, producenterna i Europa såväl som i AVS-länderna måste garanteras en rimlig inkomst och konsumenterna skall ha tillgång till ett brett utbud av olika slags bananer av olika ursprung till rimliga och enhetliga priser i hela unionen. Det nya systemet bör också främja handeln med bananer som odlats under rimliga arbets- och miljöförhållanden, så att producenterna och arbetstagarna i tredje land kan dra större fördelar av bananförsäljningen utan att riskera sin hälsa och verka för en ekologisk balans i de bananodlande regionerna.

4.1.1. Kommittén hoppas därför att hänsyn tas till dessa kommentarer när det gäller att ändra inriktningen på den gemensamma organisationen av marknaden för bananer. Kommittén kan inte under några omständigheter acceptera att man avskaffar preferensen för gemenskapsprodukter, som utgör en hörnpelare i den gemensamma jordbrukspolitiken, genom att gemenskapens producenter inte längre garanteras tillträde till marknaden. Kommittén anser det även vara av största vikt att man behåller det preferenssystem för tillträde till gemenskapens marknad och de traditionella förmåner som AVS-ländernas producenter garanterats inom ramen för Lomékonventionerna.

4.2. Kommittén vill snarast informeras och rådfrågas av kommissionen om förslagen till tillämpningsregler för den nya gemensamma marknadsordningen för bananer.

Bryssel den 27 maj 1998.

Ekonomiska och sociala kommitténs

ordförande

Tom JENKINS

() EGT C 75, 11.3.1998, s. 6.

BILAGA till Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande

Följande ändringsförslag, som erhållit minst en fjärdedel av de avgivna rösterna avvisades under debatten:

1. Punkt 2.3.2

Texten bör lyda som följer:

"Sektionen anser följaktligen att kommissionen med alla lämpliga medel bör främja insatser för strukturförändringar i de berörda regionerna. Först bör man dock göra en grundlig analys av de resultat som uppnåtts genom strukturstödet.

I detta sammanhang kan man också undersöka möjligheten till en översyn av den totala referensinkomsten som ligger till grund för beräkningen av den kompensation som ges till gemenskapens producenter.

Efter ratificeringen av Amsterdamfördraget kan artikel 299 utgöra rättslig grund för en sådana översyn, eftersom den möjliggör en flexibel tillämpning av gemenskapspolitiken i unionens mest avlägsna regioner."

Motivering

De strukturella stödåtgärder som behövs i berörda regioner bör inte på något vis inskränka sig till en eventuell höjning av kompensationsbidragen. Sådana bör endast beviljas om de ingår som en integrerad del i ett helt åtgärdspaket.

Resultat av omröstning

För: 36, emot: 48, nedlagda: 13.

2. Punkt 2.6

Texten bör lyda som följer:

"Kommittén kan konstatera att gemenskapens bananproduktion har ökat sedan man införde GMO tack vare stödåtgärder. Trots det ligger den nu med en produktion på 680 000-700 000 ton fortfarande långt under den kvantitet som 1993 fastställdes för stöd (854 000 ton).

Om den europeiska produktionens kvantitets- och kvalitetsmål uppnås kan man - i strid mot de allmänna tendenserna i gemenskapens jordbrukspolitik - överväga att ändra den fastställda mängden. Detta kan framför allt ske med beaktande av unionens framtida utvidgning."

Motivering

Självförklarande.

Resultat av omröstning

För: 39, emot: 52, nedlagda: 15.

3. Punkterna 3.1 och 3.1.1

Stryks helt.

Motivering

En kompletterande tullkvot på 353 000 ton motsvarar de tre senast anslutna ländernas import från tredje land före anslutningen. Under tiden har deras konsumtion stigit något (med ändrad sammansättning beträffande ursprungsländer).

Det angivna utbudet på 4,26 miljoner ton har i praktiken inte uppnåtts eftersom EU- och AVS-stödkvoterna av olika anledningar inte kunde utnyttjas fullt ut i de bananodlande regionerna. Av främst administrativa orsaker (bl.a. licenshandel) nådde inte heller kvoterna för import från tredje land de uppsatta målen.

Resultat av omröstning

För: 34, emot: 49, nedlagda: 24.

4. Punkt 3.3, första meningen

Ersätt "... det sista år ..." med:

"... de sista tre åren ..."

Motivering

Att grunda tilldelningen av importlicenser på en referensperiod av ett år skulle vara mycket orättvist mot länder som av klimatskäl eller andra skäl hade en ovanligt låg produktion det året.

Beroende av vädret brukar tilldelningen baseras på genomsnittet från ett antal år.

Resultat av omröstning

För: 35, emot: 38, nedlagda: 26.

5. Punkt 3.3

Gör följande tillägg efter första meningen:

"Man bör dock räkna ut hur stor effekt som det gamla systemet - som anses strida mot GATT - har vad gäller en snedvridning av marknaden."

Motivering

Självförklarande.

Resultat av omröstning

För: 32, emot: 49, nedlagda: 25.

6. Punkt 3.4

Stryk punkten.

Motivering

Enligt WTO:s regler skall det nya systemet vara infört den 1 januari 1999.

Resultat av omröstning

För: 35, emot: 53, nedlagda: 18.