A4-0133/96

Resolution om problemet inom fiskerisektorn i Nafo-området.

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

- med beaktande av resolutionsförslagen från Miranda och Novo för gruppen Europeiska enade vänstern - Nordisk grön vänster om det torskfiske som den portugisiska flottan bedriver (B4-0157/95),

- med beaktande av betänkandet från fiskeriutskottet (A4-0133/96), och med beaktande av följande:

A. Förbindelserna med tredje land och internationella organisationer är en viktig del av den gemensamma fiskeripolitiken.

B. Det bekräftar än en gång vilken betydelse EU tillmäter bevarandet av fiskbestånden i nordvästra Atlanten.

C. Parlamentet är medvetet om att stater som inte tillhör Nafo fiskar i de vatten som regleras av Nafo, vilket inte bidrar till en rationell hushållning med bestånden.

D. Parlamentet stöder fullständigt villkoren i det avtal som ingicks mellan Kanada och Europeiska unionen och som senare antogs av Nafo.

E. Man bör fortsätta att inom ramen för de internationella avtalen utveckla modeller som möjliggör en rationell förvaltning av fiskeriresurser, miljöskydd och bevarande av extremt känsliga områden i dessa regioner.

F. Starka band har knutits mellan folken i Europeiska unionen och Kanadas folk.

G. Fiskeförbindelserna mellan Kanada och Europeiska unionen karakteriseras sedan 1984 av regelbundna konfrontationer om fiskerättigheterna i Atlanten.

H. Det bilaterala fiskeriavtalet mellan EU och Kanada av den 16 april 1995 genom vilket tvisten angående liten hälleflundra löstes öppnar möjligheter för förnyelse av relationerna mellan EU och Kanada på fiskeriområdet och kommer i avsevärd omfattning att bidra till den långsiktiga målsättningen om förbättrade internationella åtgärder för bevarande, vilket även Europaparlamentet uppmanat till i sin resolution av den 16 mars 1995 om den illegala bordningen av det spanska fiskefartyget «Estai» ((EGT nr C 89, 10.4.1995, s. 162.)).

I. Att undvika en konflikt måste vara av största vikt för båda parter.

J. Den kanadensiska lagstiftningen innehåller fortfarande bestämmelser som Europeiska unionen inte kan acceptera.

K. Multilaterala avtal inom fiskerisektorn är en avgörande aspekt på politiken för resursförvaltning på internationell nivå.

L. Fiskeriorganisationen för Nordatlantens västra del (Nafo) är en särskilt användbar referensram vars auktoritet måste respekteras av alla avtalsparter.

M. Sammansättningen av Nafo:s vetenskapliga kommitté, det organ som förbereder beslut om tillåten fångstmängd (TAC) och kvoter, är obalanserad och antalet representanter för Kanada överskrider vida antalet representanter för de övriga avtalsparterna.

N. Den relativa avsaknaden av vetenskaplig forskning från Europeiska unionens sida i Nafo-området leder oundvikligen till bristande kunskap om den verkliga situationen vad gäller resurserna och till ett olämpligt beroende av den information som de övriga avtalsparterna tillhandahåller.

O. De omfattande kontrollerna med de kostnader de medför för den europeiska flottan är att betrakta som priset för de krympande fiskresurserna.

P. Det bilaterala fiskeriavtalet mellan EU och Kanada som förhandlades fram 1992 har fortfarande inte ratificerats av Kanada.

Q. Tillträde till de kanadensiska hamnarna är fortfarande förbjudet för unionens fartyg på grundval av en lag som förbjuder tillträde till hamnarna för fartyg från länder som inte samarbetar på rätt sätt inom Nafo.

R. Majoriteter i Nafos fiskerikommission bildas ofta utifrån politisk samhörighet som inte direkt har något samband med fiskeriintressen eller omsorg om fiskebestånden.

S. Det nuvarande systemet för omröstning (1 röst per avtalspart) är inte tillfredsställande för unionen.

T. Det förslag till avtal som antogs i New York den 4 augusti 1995 om bevarande och förvaltning av gemensamma bestånd och bestånd av ständigt vandrande arter innebär en stor framgång och bör ratificeras av unionen så snart som möjligt.

U. Konstaterandet om att den huvudsakliga orsaken till den drastiska nedgången i de grundläggande bestånden av fisk i regionen står att söka i det protestförfarande som tidigare praktiserats av alla avtalsparter och som går ut på att en åtgärd som beslutats i beståndsvårdande eller beståndsförvaltande syfte, inte skall vara bindande för en avtalspart som inom 60 dagar inlagt protest, och att FN-avtalet om bevarande och förvaltning av gemensamma bestånd och ständigt vandrande arter innebär en skyldighet för kuststaterna och för de stater som bedriver högsjöfiske att samarbeta vid fastställandet av åtgärder för bevarande och förvaltning av bestånden.

1. Parlamentet anser att unionen bör ompröva sin representation i Nafos olika organ och utse representanter på en nivå som är jämförbar med andra representationer.

2. uppmanar kommissionen att respektera alla rekommendationer från Nafos vetenskapliga kommitté,

3. anmodar kommissionen att tillsammans med övriga Nafo-stater göra sitt yttersta för att påverka de stater som inte ingår i Nafo att ansluta sig så snart som möjligt,

4. bedömer att Europeiska unionen följaktligen bör se till att den vetenskapliga synvinkeln på Europeiska unionens representanter värderas högre,

5. välkomnar det bilaterala fiskeriavtalet av den 16 april 1995 mellan EU och Kanada som ett viktigt avtal med tanke på förbättrad beståndsförvaltning genom vidareutveckling av nya metoder för övervakning av förvaltningsåtgärderna inom Nafo, bland vilka åtgärder kan nämnas systemet för positionsbestämning per satellit och programmet för observatörer,

6. upprepar sin begäran till de kanadensiska myndigheterna att snarast ratificera det bilaterala avtalet om normalisering av relationerna mellan Europeiska unionen och Kanada på detta område,

7. kräver att de kanadensiska myndigheterna häver förbudet för tillträde till de kanadensiska hamnarna för gemenskapens fartyg,

8. uppmanar kommissionen att ompröva sitt politiska uppträdande för att garantera ett permanent stöd från andra länder med vilka unionen har viktiga handelsförbindelser, som exempelvis Norge, och utarbeta en gemensam strategi inom Nafo,

9. uttrycker sin oro över det faktum att problemet med marina däggdjur riskerar att skapa särskilda relationer mellan de länder som är direkt berörda av detta problem och anser att en avvikande inställning på detta område inte bör inverka på hur Nafo fungerar och bör lösas i ett annat sammanhang,

10. uppmanar kommissionen att ompröva röstsystemet inom internationella organisationer i fiskerisektorn genom att föreslå att Europeiska unionen skall ha lika många röster som det har medlemsländer som har intressen i de aktuella fiskevattnen,

11. uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att investera mer i vetenskaplig forskning inom Nafo-området angående tillståndet för fiskbestånden och mer selektiva fångstmetoder,

12. uppmanar kommissionen att bättre försvara gemenskapsflottans fiskemöjligheter, särskilt med avseende på kvoterna för torsk och liten hälleflundra; uppmanar dessutom kommissionen att kräva att den förändring upphävs som innebär att TAC för torsk i zon 3NO nollställs, så länge det inte finns några vetenskapliga argument för en dylik åtgärd,

13. uppmanar Nafos avtalsparter att säkerställa bevarandet av och en optimal förvaltning av gemensamma bestånd och ständigt vandrande fiskbestånd i Nafo-områden,

14. uppmanar kommissionen att i Nafo:s råd verka för att möjligheten att inlägga protest mot beslutna åtgärder på beståndsförvaltningens och - bevarandets område (artikel XII i överenskommelsen om Fiskeriorganisationen för Nordatlantens västra del) inte mera skall komma till bruk och för att alla medlemmar av Nafo skall erkänna alla åtgärder i ovannämnda syfte om vilka det föreligger majoritetsbeslut såsom rättsligt bindande,

15. uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att snarast lösa sina juridiska meningsskiljaktigheter beträffande undertecknandet av FN-avtalet om bevarande och förvaltning av gemensamma bestånd och bestånd av ständigt vandrande arter så att ingenting längre står i vägen för EU:s undertecknande av detta avtal,

16. uppdrar åt sin ordförande att vidarebefordra denna resolution till rådet, kommissionen och medlemsstaternas regeringar samt till Kanadas regering och Nafo-sekretariatet.