Näringsämnesbalansen definieras som skillnaden mellan den mängd näringsämnen som tillförs ett jordbrukssystem (framför allt gödselmedel) och den mängd näringsämnen som lämnar systemet (framför allt grödor och foder). Ett överskott av näringsämnen uppstår när inte all näring absorberas av växterna, vilket innebär ett eventuellt miljöläckage, medan en negativ balans innebär att jorden utarmas, med risk för försämrad bördighet. Eurostat uppmuntrade till att använda en gemensam metodik för att beräkna näringsämnesbalansen. Dock används den inte av samtliga medlemsstater, vilket försvårar jämförelser. Vissa medlemsstater rapporterar inte näringsämnesbalanser till Eurostat .

Den högsta djurtätheten angiven i djurenhet per hektar fanns i Nederländerna (3,8) som har haft en ökande trend sedan 2013, Malta (2,9) med en minskande trend sedan 2010 och Belgien (2,8), där värdet har varit stabilt sedan 2005.

Bild 2: Medelvärde per år för nitratkoncentrationer i grundvatten på NUTS2-nivå under rapporteringsperioden 2016–2019

Bild 1: Procent av grundvattenstationer där värdet överstiger 50 mg nitrat per liter.

Under 2016–2019 översteg 14,1 % av grundvattenstationerna fortfarande det årliga medelvärdet på 50 mg nitrat per liter, vilket är jämförbart med föregående rapporteringsperiod då 13,2 % av stationerna översteg 50 mg/l.

När det gäller saltvatten är det välkommet att den tydliga minskningen på 29 % för det totala antalet övervakningsstationer under 2008–2015 delvis korrigerats med ytterligare stationer. Dock är det beklagligt att antalet övervakningsstationer för saltvatten fortfarande är relativt lågt i vissa medlemsstater . Det är viktigt att övervaka saltvattnet för att säkerställa föroreningarna i havsvatten och hur detta påverkar havets biologiska mångfald.

För första gången ombads medlemsstaterna att rapportera in uppgifter från samtliga övervakningsstationer som tagits bort från deras övervakningsnätverk, anledningen till borttagningen samt de alternativa stationerna som inrättats om föroreningarna fortskred. Under de två senaste rapporteringsperioderna kunde trender beräknas för 83 % av grundvattenstationerna (dock endast 20 % i Sverige) och 75 % för ytvattenstationer (dock mindre än 50 % för Grekland, Ungern, Lettland, Malta, Slovakien och Sverige).

Med anledning av det mycket akuta eutrofieringsproblemet som påverkar 97 % av Östersjön åtog sig jordbruks-, fiske- och miljöministrarna i medlemsstaterna kring Östersjön under överinseende av kommissionär Sinkevičius under vår konferens i Östersjöområdet den 28 september 2020 i en gemensam politisk förklaring att främja åtgärder för att Östersjön ska få en god miljömässig status genom minskningar av de största belastningarna, och främst då näringsbelastningen.

Bild 3: Frekvensdiagram för näringsstatus för floder a), sjöar b), vatten i övergångszon c), kustvatten d) och havsvatten e) under rapporteringsperioden 2016–2019.

I vissa medlemsstater som Bulgarien, Spanien, Ungern, Italien och Slovakien, är de fastställda nitratkänsliga områdena mycket begränsade områden där man inte tar hänsyn till hela avrinningsområdet, vilket också innebär att områdena fastställs på varierande sätt som kan innebära minskad effektivitet av åtgärdsprogrammen.

I strid med vad som anges i lagstiftningen har man observerat att eutrofieringen inte har beaktats i tillräckligt stor utsträckning under arbetet med att identifiera och fastställa förorenade områden. Kommissionen förväntar sig att samtliga medlemsstater omedelbart åtgärdar dessa brister, för att på ett lämpligt och fungerande sätt kunna fastställa nitratkänsliga områden.

5.VAD GÖR MEDLEMSSTATERNA

Åtgärdsprogrammen gäller inom det fastställda nitratkänsliga området eller i hela territoriet. Programmen ska uppdateras minst en gång vart fjärde år. Flera medlemsstater har även infört åtgärdsprogram på regional nivå.

Insatserna i åtgärdsprogrammen bör säkerställa en balanserad gödselmedelsanvändning, vilket innebär att gödselmedel, och särskilt gödselmedel innehållande kväve, används med högsta effektivitet för att begränsa nitratläckagen i miljön till ett minimum och på så sätt minska och förebygga föroreningar. Allt fler medlemsstater (17 under denna rapporteringsperiod) tar även med åtgärder för gödselmedel med fosfor, vilket är ett måste eftersom fosforläckage orsakar eutrofiering av vattenområden.

Sedan 2012 har medlemsstaterna tillgång till vetenskapliga och tekniska rekommendationer för att inrätta åtgärdsprogram för varje typ av åtgärd .

De flesta medlemsstater har antagit nya eller reviderade åtgärdsprogram under rapporteringsperioden 2016–2019. Uppdateringar krävs fortfarande för Belgien (Vallonien), Cypern, Finland och Rumänien.

Uppnått flaggskeppsinitiativ 3 – Informationssystem för åtgärdsprogram för nitrat Kommissionen har tillgängliggjort en unik sammanställning av samtliga metoder och åtgärder som medlemsstaterna inkluderat i sina åtgärdsprogram enligt direktiv 91/676/EEG . Denna mycket omfattande databas som utarbetats tillsammans med medlemsstaterna inkluderar även en analys av möjligheterna att hantera näringsämnesföroreningar med hjälp av dessa åtgärder .

Analysen i rapporten från informationssystemet visar att åtgärdsprogrammen varierar mycket när det gäller de åtgärder som genomförts och på vilken ambitionsnivå dessa vidtagits. Det finns utrymme för medlemsstaterna att lära sig av varandra, särskilt där de regionala omständigheterna liknar varandra (klimat, jord). Utbyte av bästa praxis som möjliggörs genom databasen bör användas för att kunna optimera åtgärdsprogrammen.

20 medlemsstater som inrapporterade en prognos för vattenkvalitet, medan nio länder förutspådde ytterligare minskningar av nitratkoncentrationerna i grundvatten och ytvatten. Dessutom förutspådde sex länder en negativ trend medan fem länder sade sig ha ett oförändrat läge. Det bör noteras att direktivet anger att medlemsstaterna ska vidta förebyggande åtgärder när vattenkvaliteten stagnerar och inte förbättras. Kommissionen uppmanar samtliga medlemsstater att använda sig av och rapportera prognoser för vattenkvalitet, för att på ett korrekt sätt kunna förebygga eventuella risker för framtida vattenföroreningar.

Medlemsstaterna noterar ofta att effekterna av klimatförändringen gör det svårt att förutspå kommande kvalitet på ytvatten och grundvatten. Den oväntade torkan i Europa 2018–2019 ledde till sämre skördar och innebar även en ökning av näringsämnesföroreningarna. Klimatförändringarna innebär även perioder med ökade regnmängder som kan leda till vattenansamlingar, översvämningar och stor risk för växtnäringsläckage.

De befintliga åtgärdsprogrammen har kanske inte fokuserat på dessa risker ännu och är kanske inte tillräckligt effektiva för att kunna begränsa växtnäringsläckage under och efter torka eller översvämning. Kommissionen vidhåller att medlemsstaterna bör ta dessa prognoser och risker i beaktande vid översynen av åtgärdsprogrammen, genom att tillämpa försiktighetsprincipen.

6. BEGRÄNSA ANVÄNDNINGEN AV GÖDSEL I FÖRORENADE OMRÅDEN

En av de viktigaste bestämmelserna i direktivet är att lantbrukare i områden där man tillämpar åtgärdsprogram inte får sprida ut mer än 170 kg kväve som kommer från gödsel per hektar och år på sina åkrar. Gränsvärdet gäller för hela EU, oavsett om vattnet redan är förorenat eller om det riskerar att bli förorenat, och oavsett klimat- och markförhållanden samt vilka grödor som odlas.

Dock kan odlingsförhållandena i de kallare norra regionerna skilja sig från de mildare regionerna i väster mot Atlanten eller från de varma och torra förhållandena kring Medelhavet. Därför anges i nitratdirektivet möjligheten att använda en högre andel kväve per hektar och år. Det är av största vikt att betona att dessa undantag endast kan gälla under förutsättning av mängderna inte äventyrar målen i direktivet som avser vattenkvalitet. För att få överskrida gränsen på 170 kg/ha ska medlemsstaten begära ett undantag och med hjälp av vetenskapliga bevis visa att den högre dosen inte kommer att äventyra vattenkvaliteten under förutsättning att det används för angivna grödor och enligt lokala förhållanden.

Möjligheten att använda en större mängd gödsel beviljas genom kommissionens beslut som identifierar typerna av jordbruk och anger striktare miljöförhållanden för jordbruket. Dessa beslut antas efter att de tillstyrks av medlemsstaterna i nitratkommittén , som bistår kommissionen i arbetet med att tillämpa direktivet.

Under rapporteringsperioden godkändes undantag för följande medlemsstater: Belgien, i regionen Flandern, Danmark, Irland, Italien, i regionerna Lombardiet och Piemonte (löpte ut i december 2019 och har inte förnyats) samt Nederländerna. När det gäller Förenade kungariket löpte ett beslut ut för England, Skottland och Wales i december 2016. Ett nytt beslut lämnades för Nordirland (giltigt under hela rapporteringsperioden).

7.KOMMISSIONENS ARBETE FÖR ATT SÄKERSTÄLLA EFTERLEVNAD

Kommissionen för kontinuerligt en dialog med medlemsstaterna för att säkerställa att direktivet efterlevs fullt ut. I denna dialog fokuserar man på åtgärdsprogrammens innehåll, behovet av ytterligare åtgärder, nya eller reviderade nitratkänsliga områden och för att nå en förbättrad övervakning av vattenkvaliteten. Genom dialogen beaktar kommissionen även kraven på vattenkvalitet enligt ramdirektivet för vatten och ramdirektivet om en marin strategi samt riskerna för ammoniakutsläpp från gödselmedel som regleras i direktivet om nationella åtaganden om utsläppsminskningar .