EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION 
Bryssel den 03.06.1998 
KOM(1998) 354 slutlig 
MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN 
Gemenskapspolitiken i sysselsättningens tjänst 

Gemenskapspolitiken i sysselsättningens tjänst 
Meddelande från kommissionen 
Inledning 
Vid Europeiska rådets särskilda möte om 
sysselsättningen som hölls i Luxemburg 
i november 1997 efterlystes ett mer 
systematiskt och genomtänkt sätt att 
använda sig av all gemenskapspolitik till 
förmån för sysselsättningen. Det bör 
omfatta såväl rampolitik som stödpolitik 
och bidra till att frigöra den inneboende 
potential för livskraft och företagande 
som står att finna i Europas ekonomi. 
Det är i linje med artikel 127.2 i 
Amsterdamfördraget där det fastställs att 
målet att uppnå en hög 
sysselsättningsnivå skall beaktas när 
gemenskapens verksamhet och politik 
utformas och genomförs. 
Kommissionen har i många år påpekat 
att gemenskapens politik och initiativ 
innehåller en viktig 
sysselsättningspotential. Meddelandena 
från den 5 juni 1996 - Insatser för 
sysselsättningen i Europa: En 
förtroendepakt - respektive från den 12 
november 1997 - Gemenskapens politik 
i sysselsättningens tjänst - är viktiga i 
det avseendet. 
I det här meddelandet visas hur 
gemenskapspolitiken och verksamheten 
inom EU kan hjälpa medlemsstaterna att 
utveckla och genomföra en 
sysselsättningspolitik som stämmer 
överens med såväl riktlinjerna för 
sysselsättningen som de allmänna 
ekonomiska riktlinjerna. Tillsammans 
innehåller de tre dokumenten, som 
kommer att behandlas vid toppmötet i 
Cardiff, parametrar för den samordnade 
sysselsättningsstrategi som har förts in i 
det nya fördraget. Ram för ökad sysselsättning 
Europeiska unionen blir en alltmer 
integrerad ekonomisk enhet. Handels-
och kapitalflöden visar att ekonomin blir 
alltmer integrerad - liksom i USA - med 
ökat beroende mellan medlemsstaternas 
ekonomier. Genom EMU kommer de 
europeiska företagens möjligheter till 
handel över gränserna att förbättras 
ytterligare. Det gäller särskilt de små och 
medelstora företagen. Varuimporten frän 
länder utanför EU uppgår för närvarande 
endast till 8 % av unionens BNP. 
Vi står nu inför den sista etappen i 
genomförandet av EMU. Det inbördes 
beroendet mellan ekonomierna ger ett 
tillfälle och en anledning att stärka den 
ekonomiska politiken och 
sysselsättningspolitiken, och fullt ut 
utnyttja de möjligheter som följer av att 
EMU införs den första januari 1999. Det 
förutsätter att politiken samordnas 
effektivt och att regler och normer inom 
den inre marknaden följs. 
Den inre marknaden 
Enligt handlingsplanen för den inre 
marknaden som antogs vid Europeiska 
rådets möte i Amsterdam skall 
medlemsstaterna avlägsna kvarvarande 
hinder till den första januari 1999. I den 
andra resultatöversikten för den inre 
marknaden visas att det har gjorts 
betydande framsteg. Reformerna på 
försörjningssidan går vidare i fråga om 
till exempel telekommunikationer, 
energi och lufttransporter. Men det är 
bara sex månader kvar till slutet av året. 
Viss tveksamhet och eftersläpning har 
visat sig, och det är oroande. 
Resultatöversikten visar särskilt att några 
medlemsstater ligger eller med 
genomförandet av 
gemenskapslagstiftningen. 
Kommissionens rapport till Europeiska 
rådet "Lagstifta mindre men bättre -
resultat" visar att antalet förslag till 
gemenskapslagstiftning har sjunkit och 
att det faktiskt är medlemsstaterna som i 
hög grad står bakom nya bestämmelser. 
Under tiden fortsätter förenklingsarbetet. 
Den tredje fasen av projektet SLIM för 
förenklad lagstiftning på den inre 
marknaden inleddes i mars 1998, och fas 
fyra startas troligen inom några veckor. 
Det finns dock en risk för nya tekniska 
handelshinder till följd av att 
medlemsstaterna fortsätter att införa 
mängder av tekniska föreskrifter för 
olika produkter. Det visar vikten av de 
förslag som kommissionen håller på att 
utarbeta i fråga om ömsesidigt 
erkännande och normer. De kommer att 
leda till ännu flera arbetstillfällen på den 
inre marknaden, som redan nu har lett 
till flera hundra tusen nya jobb enligt 
kommissionens ekonomiska utvärdering 
från 1996. 
Elektronisk handel 
Globaliseringen, ökningen av 
informations- och 
kommunikationsteknik och utvecklingen 
av elektronisk handel erbjuder enorma 
möjligheter för EU:s konkurrensförmåga 
och skapande av arbetstillfällen. Med 
tanke på informations- och 
kommunikationsteknikens betydelse för 
utbildning och sysselsättning, och i 
enlighet med uppdraget från Europeiska 
rådets särskilda möte om 
sysselsättningen, håller kommissionen 
på att utarbeta en rapport till Europeiska 
rådet i Wien om resultaten hittills och 
om den framtida utvecklingen för 
elektronisk handel, Öppna nät och 
användningen av multimedia i olika 
former av utbildning. Skatter och sysselsättning 
Vid flera tillfällen, senast i Luxemburg i 
november 1997, har Europeiska rådet 
påpekat att skattepolitiken inom EU bör 
inriktas så att skattesystemen blir mer 
sysselsättningsvänliga. Det förutsätter 
bland annat att man bryter den 
nuvarande tendensen att föra över 
skattebördorna från kapital till arbete. Ett 
viktigt steg i den riktningen togs den 
första december 1997 när rådet (Ekofin) 
enades om ett paket för att motverka 
skadlig skattekonkurrens inom 
Europeiska unionen. Paketet består av en 
uppförandekod tor företagsbeskattning 
och en överenskommelse om beskattning 
av sparande respektive av rflnte- och 
royaltyutbetalningar mellan toretag, och 
kommer att öka medlemsstaternas 
manöverutrymme när det gäller att 
minska skatten på arbete. Sedan dess har 
kommissionen lagt fram två 
direktivförslag som grundas på 
riktlinjerna från rådets möte (Ekofin) i 
december 1997. Ytterligare ett sätt att 
minska skattebördorna på arbete ges i 
kommissionens förslag till beskattning 
av energiprodukter, vilket skulle kunna 
bidra till nya arbetstill tallen om 
intäkterna från skatterna på naturresurser 
används till att minska 
socialförsäkringsavgifterna. 
Ett mer företagarvänligt Europa 
Enkla regler för företagsskapande och 
uppmuntran av företagaranda är 
nödvändiga villkor för att skapa nya och 
bättre arbetstillfällen. Insatserna på EU-
nivå skall skapa och upprätthålla en 
gynnsam miljö för alla ekonomiska 
sektorer som innehåller möjligheter till 
nya jobb. Sysselsättningspotentialen i 
växande sektorer och tjänster skall 
främjas och inte bromsas. 
- Arbetsgruppen BEST 
Arbetsgruppen BEST för enklare 
företagsvillkor har nyligen lagt fram sin 
rapport om hur företagsmiljön skall 
kunna förbättras så att företagande 
uppmuntras och kvarvarande hinder 
avlägsnas eller minskas, särskilt för de 
små och medelstora företagen. 
Rapporten innehåller rekommendationer 
som bör behandlas såväl på unionsnivå 
som av medlemsstaterna och har 
överlämnats till toppmötet i Cardiff. 
Kommissionens svar på de olika 
rekommendationerna från BEST-
gruppen kommer att läggas till grund för 
en övergripande strategi för vidare 
åtgärder före årets slut. I sitt meddelande 
"Uppmuntra företagandet" underströk 
kommissionen nyligen ännu en gång att 
det är viktigt att främja företagskultur 
och en företagarvänlig miljö, liksom att 
det finns ett behov av samordnade 
insatser på gemenskapsnivå, nationellt 
och lokalt så att åtgärderna kartläggs och 
genomförs på ett sammanhållet och 
enhetligt sätt. I prioriteringarna ingår att 
främja utbildning, förbättra stöd till 
företag, förenkla den offentliga 
förvaltningen, ge tillgång till ny teknik, 
uppmuntra innovation och skapa bättre 
tillgång till finansiering. 
Kommissionen avser för sin del att verka 
för en rad insatser, bland annat ett 
meddelande om yrkesutbildning för små 
och medelstora företag, samt inrättande 
av ett nätverk för aflärsskolor (BENE -
Business Education Network of Europe). 
- Tillgång till finansiering 
Bristen på finansiering hindrar att nya 
företag skapas eller begränsar deras 
utvecklingspotential. Det gäller särskilt 
små och medelstora företag eller företag 
som lanserar nya produkter eller tjänster. 
Begränsad finansiell flexibilitet till följd 
av kortfristiga lån ökar risken för 
misslyckande, särskilt under lågkonjunktur. Det utbredda bruket av 
försenade betalningar förvärrar 
problemet ytterligare, särskilt för små 
och medelstora företag. 
Kommissionen analyserade i sitt 
meddelande "Riskkapital: En nyckel till 
sysselsättning i Europeiska unionen" 
hur tillväxt och anställningskapacitet 
hämmas i snabbväxande och nyskapande 
företag genom en dåligt anpassad kultur 
i fråga om eget kapital. Handlingsplanen 
för att öppna de europeiska 
kapitalmarknaderna och förbättra 
förutsättningarna i fråga om eget kapital 
för de europeiska företagen skall 
genomföras. Dessutom måste en rad 
andra hinder (som betingas av kultur, 
beskattning, bestämmelser eller 
byråkratisk splittring) tacklas, främst av 
medlemsstaterna. Unionen måste skapa 
ett ekonomiskt klimat där nya idéer ges 
utrymme för snabb och lönsam 
utveckling inom unionen för användning 
på den globala marknaden. 
Kommissionen kommer att föreslå 
förbättringar av lånefinansieringen, i 
synnerhet i startskedet, genom bankernas 
och de små och medelstora företagens 
rundabordsgrupp, och utreda 
möjligheten att inrätta en fond på EU-
nivå för små och medelstora företag 
baserad på den framgångsrika Small 
Business Investment Corporation i USA. 
En årsrapport med inriktning pä de 
viktigaste prioriteringarna som inte ingår 
i de nationella handlingsplanerna 
kommer att läggas Irani lor rådet och 
Europaparlamentet lor att garantera 
enhetlighet på alla nivåer vid 
genomförandet av de politiska åtgärder 
som uppmuntrar till toretagande. 
Kultur och sysselsättning 
Kulturbranschens olika grenar 
(kulturarv, litteratur, press, musik, 
scenkonst, visuella och audiovisuella 
medier, socio-kulturell verksamhet) 
utgör en betydande ekonomisk drivkraft 
i Europeiska unionen med avsevärd 
sysselsättningspotential. Utredningar på 
senare tid visar att antalet arbetstillfällen 
inom sektorn, inräknat konsthantverk, 
uppgick till över 3 miljoner 1995, eller 
ungefär 2 % av sysselsättningen i EU. 
Kultursektorn erbjuder intressanta 
möjligheter att prova nya metoder för att 
kombinera mångsidighet, yrkesmässig 
och geografisk rörlighet och nyskapande 
verksamhet som kan leda till nya 
arbetstillfällen. Även om 
multimediegrupper med ett 
världsomspännade verksamhetsfält har 
etablerats, domineras branschen 
fortfarande av småföretag och 
egenföretagare. 
Informationssamhällets möjligheter i 
fråga om multimedia och direkttjänster 
utvecklas snabbt. Det kan dock visa sig 
nödvändigt med stöd från samhällets 
sida för att utveckla nödvändig 
infrastruktur och uppmuntra 
företagaranda. Det gäller särskilt 
tillgången till finansiering, men också 
hjälp att råda bot på kunskapsbrist 
genom ny utbildning och 
vidareutbildning. 
En stark social dimension som klarar 
förändringar och möter utmaningar 
Kommissionen har antagit ett nytt socialt 
handlingsprogram för perioden 1998-
2000 som utgör ramarna för social- och 
arbetsmarknadspolitikens fortsatta 
utveckling på EU-nivä. Det inriktas pä 
tre målsättningar: främjande av 
arbetstillfällen, kompetens och rörlighet, 
förändringar i arbetslivet samt 
utveckling av ett integrerat samhälle. Sysselsättningen är en central fråga i den 
strategi som programmet innehåller, 
eftersom de grundläggande värdena i den 
europeiska samhällsmodellen bärs upp 
av ett Europa i arbete. 
I det sammanhanget har kommissionen 
startat debatt i en rad frågor såsom 
modernisering och förbättring av 
systemen för social trygghet, de 
demografiska förändringarnas betydelse 
för ekonomin, social- och 
arbetsmarknadspolitiken samt behovet 
av att dra fram odeklarerat arbete i ljuset. 
Förbättring av den sociala tryggheten 
Ett grundläggande mål för politiken i 
fråga om social trygghet är nu, förutom 
att garantera inkomst och förebygga 
social utslagning, att öka anställbarheten 
hos dem som står utanför 
arbetsmarknaden. I linje med 
kommissionens meddelande av den 12 
mars 1997 Modernisering och nydaning 
av social trygghet i Europeiska unionen 
håller kommissionen på att utreda hur 
systemen för social trygghet kan göras 
mer sysselsättningsvänliga. I det 
perspektivet har kommissionen i sin 
rapport Social trygghet i Europa 1997 
nyligen studerat medlemsstaternas 
initiativ för att skärpa 
kvalifikationskraven, öka incitamenten 
att arbeta, övergå till aktiva åtgärder för 
att hjälpa arbetslösa att finna jobb, utöka 
åtgärderna för skapande av 
arbetstillfällen, minska 
bidragsberoende, stödja 
funktionshindrade samt vända trenden 
mot förtidspensionering och uppmuntra 
delpensionering. 
- Industriell omvandling 
Som svar på slutsatserna från toppmötet 
om sysselsättningen inrättade 
kommissionen inrättade i början av året 
en högnivägrupp med uppgift att utreda 
de ekonomiska och sociala följderna av 
industriell omvandling. Gruppen har 
utarbetat och lagt fram en delrapport 
som har överlämnats till toppmötet i 
Cardiff. 
I rapporten framhävs att en effektiv 
social dialog som grundas på ömsesidigt 
förtroende och information är en 
oundgänglig faktor för en fortlöpande 
anpassning till förändringar och för 
hantering av svårigheterna i samband 
med industriell omstrukturering. Därför 
bör arbetsgivare, arbetstagare och 
myndigheter dela ansvaret för 
arbetsstyrkans anställbarhet på så sätt att 
myndigheterna tillhandahåller väl 
anpassad utbildning, arbetsgivarna 
fortsätter att utveckla kompetensen hos 
de anställda och arbetstagarna tar alla 
tillfällen att uppdatera sina 
kvalifikationer. 
I rapporten påpekas behovet av 
grundliga kunskaper om vilka krafter 
som ligger bakom industriell förändring, 
och det föreslås att ekonomiska 
prognoser och framtidsstudier som 
utarbetas av yrkesorganisationer och 
privata forskningsinstitut inom unionen 
skall samlas och ges vidare spridning 
med hjälp av ett europeiskt 
utredningsinstitut för industriell 
omvandling. 
- Social dialog 
Den sociala dialogen på EU-nivå spelar 
en allt viktigare roll för hur EU:s politik 
utvecklas, särskilt genom information, 
samråd, partnerskap för sysselsättningen 
och förhandlingar. Syftet är att öka 
samarbetet och öppenheten med 
arbetsmarknadnes parter och dem 
emellan, och uppmuntra till 
vidareutveckling av avtalsrelationerna 
såväl på övergripande nivå som 
branschvis. Dialogen behöver anpassas 
och förstärkas inför de genomgripande 
förändringar som unionen ställs inför, särskilt när det gäller anställning, 
inräknat arbetsorganisation, och 
flexibilitet i arbetslivet och i fråga om 
arbetstid. 
OdeHarerat arbete 
Den 7 april 1998 antog kommissionen 
ett meddelande om odeklarerat arbete. 
Avsikten är att starta en debatt om 
orsakerna till odeklarerat arbetet och 
vilka politiska möjligheter det finns att 
föra fram sådant arbete i ljuset. Enligt 
meddelandet bör orsaker och omfattning 
först kartläggas och kampen mot 
odeklarerat arbete sedan behandlas som 
en del av den övergripande 
sysselsättningsstrategin. 
När enskilda och företag utnyttjar 
systemet på ett orättfärdigt sätt måste 
myndigheterna uppnå en bättre 
efterlevnad av reglerna genom att 
förstärka sina kontroller och minska 
fördelarna med att inte deklarera arbete. 
I de fall odeklarerat arbete kan förklaras 
med att lagstiftningen släpar efter 
jämfört med förändringarna i 
arbetsvillkoren behövs en förebyggande 
inställning. Den bör innefatta 
avreglering av marknaderna för varor 
och tjänster, anpassning av olämpliga 
lagar och bestämmelser, strukturering av 
vård- eller städtjänster, lägre skatt på 
arbete och Ökad medverkan för 
arbetsmarknadens parter i fråga om 
information, genomförande och kontroll. 
Kommissionen har lagt fram ett 
meddelande om anpassning och 
främjande av den sociala dialogen. 
Syftet är att stärka dialogen på europeisk 
nivå och ge arbetsmarknadsparternas 
verksamhet en närmare koppling till 
gemenskapspolitikens utformning och 
genomförande. Meddelandet bygger på 
ett omfattande samråd som inleddes i 
september 1996 och innehåller en rad 
nyckelåtgärder för en öppnare social 
dialog, effektivare samråd och dialog 
och utveckling av 
kollektivavtalsprocessen på EU-nivå. 
Att komplettera och stödja 
medlemsstaternas åtgärder 
Reform av strukturfonderna 
Förslagen till nya förordningar om 
struktur- och sammanhållningsfonderna 
utgör den rättsliga grunden för 
ekonomiskt stöd under nästa 
programplaneringsperiod (2000-2006) 
enligt förslagen i Agenda 2000. 
Kommissionens avsikt är att 
totalbeloppet för struktur- och 
sammanhållningspolitiken skall ligga 
kvar på 0,46 % av BNI under perioden 
2000-2006, vilket betyder nästan 287 
miljarder euro (i 1999 års priser). Av 
detta belopp kommer ungefär 240 
miljarder euro (inklusive 21 miljarder till 
sammanhållningsfonden) att vara 
disponibla i de nuvarande 
medlemsstaterna (jämfört med 208 
miljarder euro för 1993-1999, samma 
prisnivå). De återstående 47 miljarderna 
euro kommer att användas till 
strukturstöd i de nya medlemsstaterna 
och kandidatländerna. Detta utgör 
ytterligare ett starkt engagemang i 
politiken för att främja ekonomisk och 
social sammanhållning i Europa. 
Huvudsyftet med detta stöd från 
strukturfonderna är att bidra till att skapa 
villkor för en hållbar ekonomisk 
utveckling genom tillväxt, 
konkurrenskraft och sysselsättning. Det 
är enda: härigenom som 
sysselsättningen kan skyddas och nya 
arbetstillfällen kan skapas. De 
huvudsakliga stödområdena är 
infrastruktur, kompetensutveckling, 
främjande av lika möjligheter och stöd 
till produktiv verksamhet. 
Sysselsättningseffekterna är positiva på 
både kort och lång sikt. På kort sikt därför att stödet stimulerar efterfrågan på 
varor och tjänster, och långsiktigt därför 
att man fullt ut utnyttjar den inneboende 
potentialen såväl mänskligt som 
materiellt och stärker kopplingen mellan 
den producerande verksamheten och 
arbetsmarknaden. 
Under nästa period kommer stödet från 
strukturfonderna, särskilt Europeiska 
socialfonden, också att bidra till att 
stödja den europeiska 
sysselsättningsstrategin och de nationella 
handlingsplanerna för sysselsättningen 
enligt Luxemburgprocessen. 
Lokal utveckling 
Samordnade ansträngningar för att 
främja skapandet av arbetstillfällen blir 
allt vanligare på regional och lokal nivå. 
Den andra rapporten om lokala 
utvecklings- och sysselsättningsinitiativ i 
januari 1998 visar att de har stor 
sysselsättningsskapande effekt på 
medellång sikt. Förslagen att reformera 
Europeiska socialfonden och Europeiska 
regionala utvecklingsfonden betonar 
särskilt att denna möjlighet skall 
utvecklas. I detta sammanhang stödjer 
kommissionen utvecklingen av de 89 
områdespakterna för sysselsättning som 
täcker ungefär 10 % av EU:s befolkning. 
Ett pilotprojekt ("Tredje systemet och 
sysselsättningen") har igångsatts för att 
undersöka och främja möjligheterna till 
sysselsättning som lokala initiativ kan ge 
inom nya servicenäringar. 
Femte ramprogrammet inom området 
forskning, teknisk utveckling och 
demonstration (FoTU) 
Att förbättra den internationella 
konkurrenskraften inom EU:s industri, 
öka den ekonomiska tillväxten och skapa 
arbetstillfällen är några av de utmaningar 
som man genom EU:s politik för 
forskning och teknisk utveckling måste 
möta. Den 23 mars 1998 antog rådet, 
i 
efter Europaparlamentets yttrande från 
december 1997 om kommissionens 
förslag, sin gemensamma ståndpunkt om 
Femte ramprogrammet inom området 
forskning, teknisk utveckling och 
demonstration (FoTU). I kommissionens 
förslag fanns en öronmärkt budget på 
16,3 miljarder ecu för femårsperioden 
1998-2002. Europaparlamentet och rådet 
måste enas om detta ramprogram före 
årets slut. Den 13 maj 1998 antog 
kommissionen förslag om 8 specifika 
program för att genomföra det femte 
ramprogrammet. 
Främjandet av sysselsättningen kommer 
att vara det viktigaste kriteriet när 
forskningsprogrammen väljs ut. Fyra av 
de åtta programmen har direkt relevans 
för detta. De är inriktade på att skapa ett 
användarvänligt informationssamhälle, 
att främja en konkurrenskraftig och 
hållbar tillväxt, att skapa innovation 
inom små och medelstora företag och 
öka deras deltagande samt att höja 
kompetensen hos arbetsstyrkan. 
Miljö och sysselsättning 
Som framgick av kommissionens 
meddelande om miljö och sysselsättning 
av den 18 november 1997 kommer 
uppbyggnaden av ett hållbart Europa att 
kräva omfattande förändringar inom 
industri-, transport-, energi- och 
jordbrukspolitiken samt inom 
konsumtionsmönstren. För att uppnå 
detta krävs olika instrument och 
samarbete från alla parter (offentliga 
myndigheter, den privata sektorn, 
arbetsmarknadens parter och icke 
statliga organisationer) på alla nivåer. 
Ny teknik och nyinvesteringar kommer 
också att krävas. 
Många av tillverkningsindustrins 
ansträngningar hittills att svara mot 
miljökrav har koncentrerats på åtgärder 
som sätts in för att minska 
föroreningarna först i slutet av den tekniska processen. Dessa ger normalt 
sett inte vinster i effektivitet och 
produktivitet, medan en ren teknik skulle 
göra processerna effektivare. 
Möjligheterna att skapa sysselsättnirs 
inom energmushållningen kan vara 
betydande samtidigt som avsevärda 
positiva miljöeffekter kan uppnås, i 
synnerhet i fråga om klimatförändringar 
och försurning. Program för kombinerad 
värmekraftproduktion bidrar dessutom 
till ökad konkurrensförmåga för 
näringslivet och handeln samtidigt som 
de skapar arbetstillfällen. Inom 
jordbrukssektorn och närliggande 
verksamhet finns det potential för 
skapande av arbetstillfällen inom: 
(i) förädling och marknadsföring av 
jordbruks- och skogsbruksprodukter, 
framförallt regionala produkter och inom 
organisk produktion; 
(ii) diversifiering till verksamhet inom 
icke-livsmedelssektorn och förnybara 
råvaror; 
(iii) verksamhet inom miljöskydd och 
landskapsskydd; 
(iv) diversifiering av 
lantbruksverksamhet, till exempel med 
anknytning till turism. 
Ur sysselsättningssynpunkt erbjuder 
förnyelsen av stadsmiljön stora 
möjligheter, inte bara genom 
investeringar i avfalls- och 
avloppshantering utan också genom 
byggnadsarbeten. 
Konsumtibnsmönstren blir mer 
miljövänliga allteftersom miljö- och 
resurskostnader integreras i 
marknadspriserna. Avfallsåtervinningen 
har visat sig kunna skapa ett betydande 
antal arbetstillfällen. 
Utbildning, yrkesutbildning och 
ungdomsfrågor 
Kommissionens förslag nyligen till tre 
beslut inom utbildning (Sokrates), 
yrkesutbildning (Leonardo da Vinci) och 
ungdomsfrågor (Ungdom) utsträcker och 
vidgar gemenskapens nuvarande 
handlingsprogram enligt vad som 
betonas i Agenda 2000 om förbättring av 
kunskapspolitiken inom EU. Den 
gemensamma centrala målsättningen i 
dessa tre förslag är att stödja den 
livslånga processen inom utbildning och 
yrkesutbildning på alla nivåer. Dessa tre 
förslag tillsammans syftar till att främja 
en gradvis uppbyggnad av en europeisk 
utbildningssfar som inriktas mot 
kompetensutveckling, ett berikat 
medborgarskap och ökad anställbarhet. 
De tre förslagen har utformats för att 
komplettera den europeiska 
sysselsättningsstrategin. Formell och 
informell utbildning är inte bara en 
ytterst viktig del av anställbarhet och 
anpassningsförmåga, utan kan också 
bidra till att en företagaranda utvecklas 
och att lika möjligheter främjas. 
Kommissionen har föreslagit en budget 
på 3 miljarder ecu för femårsperioden 
2000-2004. 
De transeuropeiska transportnäten 
Toppmötet om sysselsättning betonade 
också den vikt de transeuropeiska 
transportnäten spelar för 
konkurrensförmåga, tillväxt och 
sysselsättning på lång sikt. 
Vid toppmöia pekades på behovet av 
tidsplaner och finansieringsplaner, och 
kommissionen har därför i samarbete 
med medlemsstaterna granskat de 
framsteg som gjorts och 
framtidsutsikterna för de fjorton projekt 
som angavs som prioriterade vid 
toppmötet i Essen i december 1994. Helhetsbilden visar på betydande 
framsteg: tre projekt står nästan färdiga, 
alla de övriga har kommit i gång eller är 
på ett avancerat förberedelsestadium, 
och de flesta kommer att vara avslutade 
2005. Det är långsammare än 
ursprungligen planerat, men med tanke 
på den vanliga tidtabellen för mycket 
stora infrastrukturprojekt - och alla 
fjorton är sådana - är framstegen goda, 
och det bör påpekas att de har ägt rum 
under en tid av budgetåtstramning. 
I de senaste beräkningarna bekräftas att 
satsningarna på de fjorton prioriterade 
projekten kommer att öka avsevärt nästa 
finansieringsperiod (2000-2006), 
eftersom många av dem då går in i en 
intensiv uppbyggnadsfas. 
Medlemsstaternas finanser är nu 
betydligt sundare på lång sikt än 
tidigare, och det bör göra det möjligt att 
höja anslagen till infrastrukturprojekt 
samtidigt som budgeten som helhet är 
mycket stram. Anslag från gemenskapen 
kommer att fortsätta genom ERUF och 
Sammanhållningsfonden, och i 
kommissionens ändringsförslag till 
förordningen om finansiellt stöd till de 
transeuropeiska näten anslås fem 
miljarder ecu för denna period. För att de 
transeuropeiska näten skall kunna bli 
verklighet krävs dock ett samarbete 
mellan offentliga och privata 
finansieringskällor. Genom ett sådant 
partnerskap kan projekten avslutas 
snabbare och ge mer valuta för pengarna. 
För att den privata sektorn skall utveckla 
lämpliga former och vägar för 
finansiering och investera pengar där 
krävs att medlemsstaterna gör klara 
utfästelser. 
Nu när de flesta av projekten har inletts 
kommer alptunnlarna och de övriga 
projekten med otillräcklig finansiering 
att kräva särskild uppmärksamhet. När 
riktlinjerna för de transeuropeiska näten 
revideras under 1999 blir det också 
lämpligt att se över prioriteringarna. 
Mycket arbete måste också läggas ned 
på förberedelserna för nätens utvidgning 
till de kommande nya medlemsländerna, 
och härvid kommer gemenskapens 
medel huvudsakligen att slussas genom 
det strukturpolitiska instrument inför 
anslutningen (I SPA), som skapades 
genom kommissionens paket "Agenda 
2000". 
Initiativet för sysselsättning och tillväxt 
Den 21 april antog Ekofinrådet 
initiativet för sysselsättning och tillväxt, 
genom vilket 420 miljoner ecu kommer 
att anslås under tre år till innovativa och 
sysselsättningsskapande små och 
medelstora företag för att hjälpa dem att 
övervinna en del av de ekonomiska 
hinder de möter. För att kunna möta 
olika behov i olika regioner och sektorer 
delas medlen mellan tre varandra 
kompletterande fonder. 
• Europeiska teknikfondens starthjälp 
(riskkapital), som förvaltas av 
Europeiska investeringsfonden (EIF) 
och vars medel skall gå genom 
investeringsfonder som är 
specialiserade på det området. Stödet 
kommer att inriktas på en del av 
kapitalmarknaden där riskerna är 
höga, särskilt små och medelstora 
företag under grundande eller i början 
av sin utveckling. 
• En åtgärd för europeiska 
samriskföretag (finansiellt stöd), 
administrerad av kommissionen, som 
skall hjälpa små och medelstora 
företag inom EU att upprätta 
samriskföretag över statsgränserna. 
• En garantifond för små och 
medelstora företag, administrerad av 
Europeiska investeringsfonden, för att 
öka tillgången på lån till små eller 
nybildade företag genom riskdelning. 
I årsrapporterna om åtgärderna kommer 
man att värdera finansierings­möjligheterna för små och medelstora 
företag och se på de omedelbara och 
långsiktiga effekterna på skapandet av 
arbetstillfällen. 
Slutsatser 
Att skapa nya och bättre arbetstillfällen 
och bekämpa arbetslösheten prioriteras 
nu som tidigare högt av unionen. 
Medlemsstaterna visade sin 
beslutsamhet att göra framsteg genom att 
utarbeta och anta nationella 
handlingsplaner för sysselsättning och 
lägga fram dem vid toppmötet om 
sysselsättning i Luxemburg inom de 
snäva tidsramar som gavs. De har tagit 
avgörande steg från riktlinjer till 
handling. 
Detsamma gäller på EU-nivå: 
kommissionen har lagt tonvikten på 
sysselsättningen i sina förslag, såväl för 
strukturfonderna och Sammanhållnings­
fonden, femte ramprogrammet för 
forskning och teknisk utveckling och 
programmen för utbildning och ungdom 
som för förslag som inte innebär utgifter. 
Detta visar dess vilja att beakta målet att 
uppnå en hög sysselsättningsnivå när 
gemenskapens politik och verksamhet 
utformas och genomförs, så som anges 
i den nya artikel 127.2 i 
Amsterdamfördraget. 
Av detta skäl har kommissionen beslutat 
att i framtiden regelbundet rapportera till 
Europeiska rådet om hur gemenskapens 
politik bidrar till sysselsättningen. 
At> 
ISSN 1024-4506 
KOM(98) 354 slutlig 
DOKUMENT 
SV 04 06 08 10 
Katalognummer : CB-CO-98-379-SV-C 
ISBN 92-78-37111-4 
Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer 
L-2985 Luxemburg