GEMENSAM STÅNDPUNKT (EG) nr 33/1999

Antagen av rådet den 12 juli 1999

inför antagandet av Europaparlamentets och rådets direktiv 1999/.../EG om att ändra rådets direktiv 93/104/EG om arbetstidens förläggning i vissa avseenden för att täcka sektorer och verksamheter som inte omfattas av det direktivet

(1999/C 249/04)

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 137.2 i detta,

med beaktande av kommissionens förslag(1),

med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(2),

i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget(3), och

av följande skäl:

1. I artikel 137 i fördraget föreskrivs att gemenskapen skall understödja och komplettera medlemsstaternas verksamhet för att förbättra arbetsmiljön för att skydda arbetstagarnas hälsa och säkerhet. I direktiv som antas på grundval av denna artikel skall sådana administrativa, finansiella och rättsliga ålägganden undvikas som motverkar tillkomsten och utvecklingen av små och medelstora företag.

2. I rådets direktiv 93/104/EG an den 23 november om arbetstidens förläggning i vissa avseenden(4) föreskrivs minimikrav för säkerhet och hälsa vid förläggningen av arbetstiden i fråga om dygnsvila, raster, veckovila, begränsning av veckoarbetstiden, årlig semester samt former av nattarbete, skiftarbete och arbetsrytm. Det direktivet bör ändras av följande skäl:

3. Väg-, luft-, sjö- och järnvägstransport, inlandssjöfart, havsfiske, annat arbete till sjöss samt det arbete som utförs av läkare under utbildning omfattas inte av rådets direktiv 93/104/EG.

4. I sitt förslag av den 20 september 1990 undantog kommissionen inte några sektorer eller verksamheter från rådets direktiv 93/104/EG och inte heller godtog Europaparlamentet i sitt yttrande den 20 februari 1991 några sådana undantag.

5. Arbetstagarnas hälsa och säkerhet bör skyddas på arbetsplatsen inte därför att de arbetar inom en särskild sektor eller bedriver viss verksamhet utan därför att de är arbetstagare.

6. När det gäller sektorsvis lagstiftning för mobila arbetstagare behövs ett kompletterande och parallellt angreppssätt i bestämmelserna om transportsäkerhet och de berörda arbetstagarnas hälsa och säkerhet.

7. De speciella arbetsförhållandena till sjöss och för läkare under utbildning måste beaktas.

8. Skyddet för de mobila arbetstagarnas hälsa och säkerhet i de undantagna sektorerna och verksamheterna bör också garanteras.

9. De befintliga bestämmelserna om årlig semester och hälsokontroller för nattarbete och skiftarbete bör utökas till att omfatta mobila arbetstagare i de undantagna sektorerna och verksamheterna.

10. De befintliga bestämmelserna om arbetstid och vila behöver anpassas till mobila arbetstagare i de undantagna sektorerna och verksamheterna.

11. Alla arbetstagare bör ha lämpliga viloperioder. Begreppet vila måste uttryckas i tidsenheter, dvs. i dagar, timmar och/eller delar av dessa.

12. Ett europeiskt avtal om arbetstiden för sjömän genomförs för närvarande genom ett rådsdirektiv(5) på förslag av kommissionen, i enlighet med artikel 139.2 i fördraget. Bestämmelserna i detta direktiv bör därför inte gälla sjömän.

13. När det gäller de andelsfiskare som är arbetstagare åligger det medlemsstaterna att, i enlighet med artikel 7 i rådets direktiv 93/104/EG, fastställa villkoren för rätten till och beviljandet av årlig semester. däribland bestämmelser om betalning.

14. De särskilda normer som fastställs i övriga gemenskapsinstrument när det gäller t.ex. viloperioder, arbetstid, årlig semester och nattarbete för vissa kategorier av arbetstagare bör ha företräde framför bestämmelserna i rådets direktiv 93/104/EG i sin lydelse efter ändringarna i detta direktiv.

15. Med hänsyn till EG-domstolens rättspraxis bör bestämmelsen om söndagsvila utgå.

16. I sin dom i mål C-84/94 Förenade Kungariket mot rådet(6) fastställde EG-domstolen att rådets direktiv 93/104/EG överensstämmer med subsidiaritetsprincipen och proportionalitetsprincipen enligt artikel 5 i fördraget. Det finns inte skäl att anta att domen inte är tillämplig på jämförbara regler om ett antal aspekter på arbetstidens förläggning i de undantagna sektorerna och verksamheterna.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Direktiv 93/104/EG ändras på följande sätt:

1. Artikel 1.3 skall ersättas med följande:

"3. Detta direktiv skall tillämpas på all verksamhet, såväl offentlig som privat, i den betydelse som avses i artikel 2 i direktiv 89/391/EEG, utan att det påverkar tillämpningen av artiklarna 14 och 17 i detta direktiv.

Detta direktiv skall inte tillämpas på sjömän, enligt definitionen i rådets direktiv 1999/63/EG av den 21 juni 1999 om avtalet om arbetstidens organisation för sjömän som ingåtts mellan European Community Shipowners' Association (ESCA) och Federation of Transport Workers' Unions in the European Union (FST)(7), dock utan att detta påverkar tillämpningen av artikel 2.8 i detta direktiv."

2. Följande punkter skall införas i artikel 2:

"7. mobila arbetstagare: arbetstagare som är anställda som resande personal av företag som för annans eller egen räkning bedriver person- eller godstransport på väg, i luften eller inre vattenvägar.

8. offshorearbete: arbete som huvudsakligen utförs på eller från offshoreanläggningar (inklusive oljeborrplattformar) i direkt eller indirekt anslutning till prospektering, utvinning eller exploatering av mineraltillgångar, inbegripet kolväten, samt dykning i anslutning till sådan verksamhet, oavsett om dykningen utförs från en offshoreanläggning eller från ett fartyg.

9. tillräcklig vila: att arbetstagarna har regelbundna viloperioder, vars längd anges i tidsenheter och som är tillräckligt långa och sammanhängande för att säkerställa att de inte på grund av trötthet eller ojämn arbetsrytm skadar sig själva, sina kolleger eller andra personer och att deras hälsa inte tar skada, vare sig på kort eller lång sikt."

3. Följande stycke i artikel 5 skall utgå:

"Den minimitid för vila som avses i första stycket skall i princip omfatta söndag."

4. Artikel 14 skall ersättas med följande:

"Artikel 14

Mer detaljerade gemenskapsbestämmelser

Bestämmelserna i detta direktiv skall inte tillämpas när andra gemenskapsinstrument innehåller särskilda mer detaljerade föreskrifter om arbetstidens förläggning för vissa yrken eller arbeten."

5. Artikel 17.2.1 skall ersättas av följande:

"2.1. Avvikelser från artiklarna 3, 4, 5, 8 och 16 får göras

a) i fråga om verksamhet då det föreligger långt avstånd mellan arbetstagarens bostad och arbetsplats eller då arbetstagarens olika arbetsplatser ligger långt ifrån varandra, särskilt offshorearbete,

b) i fråga om säkerhets- och övervakningsarbeten som kräver permanent närvaro för att skydda egendom eller personer, särskilt i fråga om säkerhetsvakter, vaktmästare eller vaktbolag,

c) i fråga om arbeten som kräver en kontinuitet i servicen eller produktionen, särskilt

i) service i form av reception, behandling eller vård på sjukhus och liknande inrättningar, inbegripet det arbete som utförs av läkare under utbildning, institutioner eller fängelser,

ii) hamn- eller flygplatsarbete,

iii) press, radio, television, filmproduktion, post- och telekommunikation, ambulans, brand- och civilförsvar,

iv) produktion och distribution av gas, vatten och el, sophämtning och sopförbränningsanläggningar,

v) industrier i vilka arbetet inte kan avbrytas av tekniska skäl,

vi) forsknings- och utvecklingsarbete,

vii) jordbruk,

viii) arbetstagare som är inbegripna i transport av passagerare i reguljär stadstransporttjänst som inte omfattas av artikel 17a,

d) på områden inom vilka det förekommer förutsägbara arbetstoppar, särskilt

i) jordbruk,

ii) turism,

iii) postservice,

e) i fråga om personer som arbetar inom järnvägstransport

i) med intermittent arbete,

ii) som fullgör sin arbetstid på tåg, eller

iii) vilkas verksamhet har samband med tågtidtabeller och som säkerställer en kontinuerlig och regelbunden järnvägstrafik."

6. I slutet av artikel 17.2 skall följande läggas till:

"2.4. Avvikelser från artiklarna 6 och 12 när det gäller läkare under utbildning får göras:

a) med avseende på artikel 6, under en övergångsperiod på nio år räknat från ...(8). Inom ramen för en sådan avvikelse

i) skall medlemsstaterna säkerställa att veckoarbetstimmarna aldrig överskrider i genomsnitt 60 timmar under de första tre åren av övergångsperioden, i genomsnitt 56 timmar under de följande tre åren och i genomsnitt 52 timmar under de återstående tre åren,

ii) skall arbetsgivaren i god tid samråda med arbetstagarnas företrädare för att nå en överenskommelse, när detta är möjligt, om villkoren för övergångsperioden. Inom de gränser som anges i punkt i kan en sådan överenskommelse omfatta

- det genomsnittliga antalet veckoarbetstimmar under övergångsperioden, och

- de åtgärder som skall vidtas för att minska antalet veckoarbetstimmar till i genomsnitt 48 timmar vid slutet av övergångsperioden,

b) med avseende på artikel 16.2, under förutsättning att beräkningsperioden inte överstiger 12 månader, under den första delen av den övergångsperiod som fastställs i punkt a och sex månader därefter."

7. Följande artiklar skall införas:

"Artikel 17a

Mobila arbetstagare och offshorearbete

1. Artiklarna 3, 4, 5 och 8 skall inte gälla mobila arbetstagare.

2. Medlemsstaterna skall dock vidta de åtgärder som krävs för att säkerställa att mobila arbetstagare har rätt till tillräcklig vila utom under de omständigheter som anges i artikel 17.2.2.

3. Under förutsättning att de allmänna principerna om skydd av arbetstagarnas hälsa och säkerhet respekteras, får medlemsstaterna på objektiva grunder eller av tekniska skäl, eller av skäl som har att göra med arbetets organisation, utsträcka den beräkningsperiod som avses i artikel 16.2 till tolv månader för mobila arbetstagare och arbetstagare som huvudsakligen utför offshorearbete.

Artikel 17b

Arbetstagare ombord på sjögående fiskefartyg

1. Artiklarna 3, 4, 6, och 8 skall inte gälla arbetstagare ombord på sjögående fiskefartyg som för en medlemsstats flagg.

2. Medlemsstaterna skall dock vidta de åtgärder som krävs för att säkerställa att alla arbetstagare ombord på ett sjögående fiskefartyg som för en medlemsstats flagg har rätt till tillräcklig vila.

3. Inom de gränser som anges i punkterna 4 och 5 skall medlemsstaterna vidta de åtgärder som krävs för att, med hänsyn till behovet att skydda sådana arbetstagares säkerhet och hälsa, säkerställa att

a) arbetstiden begränsas till ett högsta antal timmar som inte får överskridas under en viss period, eller

b) ett minsta antal timmar för vila garanteras under en given period.

Det högsta antalet arbetstimmar eller minsta antalet vilotimmar skall närmare anges i lagar och andra författningar, genom kollektivavtal eller genom avtal mellan arbetsmarknadens parter.

4. Gränserna för arbets- eller vilotid skall vara antingen

a) ett högsta antal timmar som arbetstiden inte får överskrida, nämligen

i) 14 timmar under varje 24-timmarsperiod, och

ii) 72 timmar under varje sjudagarsperiod,

eller

b) ett lägsta antal timmar som vilotiden inte får understiga, nämligen

i) tio timmar under varje 24-timmarsperiod, och

ii) 77 timmar under varje sjudagarsperiod.

5. Vilotiden får inte delas upp på mer än två perioder, av vilka den ena skall vara minst sex timmar lång och intervallen mellan två på varandra följande viloperioder skall inte överskrida 14 timmar.

6. I enlighet med de allmänna principerna om skydd av arbetstagares hälsa och säkerhet får medlemsstaterna anta nationella lagar och andra författningar samt verka för kollektivavtal eller avtal mellan arbetsmarknadens parter i vilka undantag tillåts, inbegripet fastställande av beräkningsperioder, från de gränser som anges i punkterna 4 och 5. Sådana undantag skall så långt som möjligt överensstämma med de fastställda normerna, varvid hänsyn dock får tas till oftare förekommande eller längre ledighetsperioder eller beviljande av kompensationsledighet till arbetstagare.

7. Befälhavaren på ett sjögående fiskefartyg skall ha rätt att kräva att en sjöman arbetar det antal timmar som behövs för att trygga fartygets, de ombordvarandes eller lastens omedelbara säkerhet, eller för att bistå andra fartyg eller personer i sjönöd.

8. Medlemsstaterna får föreskriva att arbetstagare ombord på sjögående fiskefartyg, för vilka det fastställs i nationell lagstiftning eller praxis att dessa fartyg inte tillåts fiska under en viss period av kalenderåret, som är längre än en månad, inom denna period skall ta årlig semester i enlighet med artikel 7."

Artikel 2

1. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de bestämmelser i lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den ...(9) eller se till att arbetsmarknadens parter senast den dagen genom avtal fastställer nödvändiga bestämmelser, varvid medlemsstaterna skall vidta de åtgärder som krävs för att när som helst kunna garantera de resultat som föreskrivs i detta direktiv. Medlemsstaterna skall genast underrätta kommissionen om detta.

2. När en medlemsstat antar de bestämmelser som avses i punkt 1 skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.

3. Utan att det påverkar medlemsstaternas rätt att med hänsyn till förändrade omständigheter utarbeta olika lagar och andra författningar inom arbetstidsområdet, så länge de minimikrav som föreskrivs i detta direktiv uppfylls, får genomförandet av detta direktiv inte utgöra skäl att sänka den allmänna skyddsnivån för arbetstagarna.

4. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till de bestämmelser i nationell lagstiftning som de redan har antagit eller som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.

Artikel 3

Senast den ...(10) skall kommissionen, i samråd med medlemsstaterna och med arbetsgivare och arbetstagare på europeisk nivå, se över hur bestämmelserna om arbetstagare ombord på sjögående fiskefartyg fungerar och framför allt granska om dessa bestämmelser fortfarande är lämpliga, särskilt när det gäller hälsa och säkerhet, i syfte att vid behov föreslå lämpliga ändringar.

Artikel 4

Detta direktiv träder i kraft samma dag som det offentliggörs i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

Artikel 5

Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

Utfärdat i ...

På Europaparlamentets vägnar

...

Ordförande

På rådets vägnar

...

Ordförande

(1) EGT C 43, 17.2.1999, s. 1.

(2) EGT C 138, 18.5.1999, s. 33.

(3) Europaparlamentets yttrande av den 14 april 1999 (ännu ej offentliggjort i EGT), rådets gemensamma ståndpunkt av den 12 juli 1999 och Europaparlamentets beslut av den ... (ännu ej offentliggjort i EGT).

(4) EGT L 307, 13.12.1993, s. 18.

(5) Rådets direktiv 1999/63/EG av den 21 juni 1999 om det avtal om arbetstidens organisation för sjömän som ingåtts mellan European Community Shipowners' Association (ESCA) och Federation of Transport Workers' Unions in the European Union (FST) (EGT 167, 2.7.1999, s. 33).

(6) REG 1996, s. I-5755.

(7) EGT L 163, 2.7.1999, s. 33.

(8) Fyra år efter ikraftträdandet av direktiv 1999/.../EG.

(9) Fyra år efter dagen för ikraftträdandet av detta direktiv.

(10) Nio år efter dagen för ikraftträdandet av detta direktiv.

RÅDETS MOTIVERING

I. INLEDNING

1. Den 25 november 1998 förelade kommissionen Europaparlamentet och rådet detta förslag till direktiv på grundval av artikel 137 i EG-fördraget (f.d. artikel 118 A).

2. Ekonomiska och sociala kommittén avgav sitt yttrande den 25 mars 1999.

3. Europaparlamentet avgav sitt yttrande vid första behandlingen den 14 april 1999.

4. Den 10 december 1998 överlämnade rådet ärendet till Regionkommittén. I en skrivelse daterad den 25 juni 1999 informerade Regionkommittén rådet om att "kommissionen 5 (socialpolitik, folkhälsa, konsumentskydd, forskning, turism) som är ansvarig för detta ärende har beslutat att, i enlighet med artikel 39 i dess arbetsordning, inte avge något yttrande i detta ärende".

5. I enlighet med artikel 251 i fördraget antog rådet den 12 juli 1999 en gemensam ståndpunkt om kommissionens förslag till direktiv efter att ha behandlat Europaparlamentets ändringsförslag.

II. SYFTE

Den 23 november 1993 antog rådet direktiv 93/104/EG om arbetstidens förläggning i vissa avseenden. Vissa sektorer och verksamheter är undantagna från tillämpningsområdet för detta direktiv: luft-, järnvägs,- väg- och sjötransporter, havsfiske, liksom annat arbete till sjöss samt arbete som utförs av läkare under utbildning.

Detta direktiv ingår i en enhet om fyra direktiv som är avsedda att skydda de arbetstagare som inte omfattas av direktiv 93/104/EG mot effekter som inverkar menligt på deras hälsa och säkerhet och som orsakas av oskäligt långa arbetsdagen, otillräcklig vila eller en oregelbunden organisation av arbetet.

Genom detta direktiv ändras direktiv 93/104/EG. Det syftar till att skydda alla icke-mobila arbetstagare samt mobila arbetstagare inom järnvägstransportsektorn och innehåller ett antal bestämmelser för andra icke-mobila arbetstagare.

III. ANALYS AV DEN GEMENSAMMA STÅNDPUNKTEN

1. ALLMÄNNA KOMMENTARER

Rådet respekterar det tillvägagångssätt och de syften som kommissionen föreslår och som stöds av Europaparlamentet men har ansett det nödvändigt att göra några ändringar i sak och när det gäller utformningen av förslaget till direktiv.

Rådet har gjort dessa ändringar i synnerhet för att göra det möjligt för medlemsstaterna att genomföra detta direktiv med den flexibilitet som krävs på grund av vissa sektorers speciella karaktär och inom tidsfrister som är tillräckliga för att de skall kunna genomföras utan att de berörda verksamheterna skadas.

2. EUROPAPARLAMENTETS ÄNDRINGSFÖRSLAG

2.1 Europaparlamentets ändringsförslag som inte godtagits av kommissionen

Kommissionen godtog inte ändringsförslagen 9, 12, 15, 17,19 och 20.

2.2 Europaparlamentets ändringar som godtagits av kommissionen

Kommissionen godtog 12 av Europaparlamentets 18 ändringsförslag.

3. RÅDETS ÄNDRINGAR AV KOMMISSIONENS ÄNDRADE FÖRSLAG

(om inte annat anges är numreringen av de artiklar till vilka hänvisning görs den som återfinns i direktiv 93/104/EG)

Rådet godtog i sin helhet 9 av de 12 ändringsförslag som kommissionen hade godtagit, om inte ordagrant så åtminstone till andemeningen. Det rör sig om ändringsförslagen 1-8 och 10. Dessa ändringsförslag rör ingressen till direktivet.

Rådet ansåg det däremot inte lämpligt att godta ändringsförslagen 11, 13 och 16.

3.1 Läkare under utbildning (artikel 17.2)

I motsats till önskemålen från Europaparlamentet (ändringsförslag 13) som stöddes av kommissionen önskade rådet bibehålla hänvisningen till läkare under utbildning i artikel 17.2.1 c i där det föreskrivs om en avvikelse från artiklarna 3 (dygnsvila), 4 (raster), 5 (veckovila), 8 (nattarbete) och 16 (beräkningsperioder) för att säkerställa kontinuitet i servicen.

I sitt förslag hade kommissionen angett en övergångsperiod på sju år från den dag då direktivet antas och under denna period skulle veckoarbetstiden omfatta i genomsnitt 48 timmar och högst 54 timmar per vecka under en beräkningsperiod på fyra månader, med förbehåll för att ett avtal sluts mellan arbetsmarknadens parter.

Även parlamentet insåg att det är nödvändigt att föreskriva om en övergångsperiod som enligt dess förslag skulle begränsas till fyra år (ändringsförslag 15).

Även rådet ansåg att läkare under utbildning bör omfattas av bestämmelserna i direktiv 93/104/EG. För att ta hänsyn till svårigheterna för vissa medlemsstater för vilka veckoarbetstiden för läkare under utbildning fortfarande är långt från målet på 48 timmar har rådet i sin gemensamma ståndpunkt föreskrivit en övergångsperiod på nio år från och med utgången av tidsfristen för genomförandet av detta direktiv för att göra det möjligt att anställa och utbilda ett tillräckligt stort antal läkare för att genomförandet av detta direktiv inte skall medföra någon minskning av kvaliteten på vården i dessa medlemsstater. Denna övergångsperiod omfattar tre etapper på tre år med veckoarbetstider på högst 60, 56 respektive 52 timmar under en beräkningsperiod på tolv månader under den första etappen på tre år, och på sex månader i fortsättningen.

3.2 Inbegripande av fiskare (artikel 17b)

I sitt förslag hade kommissionen önskat att fiskare skulle inbegripas i definitionen av mobila arbetstagare, vilket skulle ge dem det minimiskydd som föreskrivs för dessa mobila arbetstagare och omfattar tillräcklig vila och en genomsnittlig arbetstid som inte får överskridas under en beräkningsperiod på ett år.

Europaparlamentet hade stött kommissionens förslag.

Rådet ansåg för sin del att hänsyn bör tas till den särskilda karaktären när det gäller havsfisket, som innebär åtskilliga risker som har samband med meteorologiska, biologiska och miljömässiga förhållanden. Samtidigt som rådet inser att det är nödvändigt att skydda havsfiskarnas hälsa och säkerhet föredrog det därför att godkänna bestämmelserna i direktiv 1999/63/EG om ett avtal mellan arbetsmarknadens parter angående arbetsvillkoren för sjömän.

3.3 Andelsfiskare (artikel 1.2 och 1.9)

När det gäller andelsfiskarna, som kommissionen hade undantagit från tillämpningsområdet för artikel 7 (årlig semester) i sitt ursprungliga förslag, hade parlamentet önskat undanta endast de andelsfiskare vilkas inkomst härrör enbart från en del av de fångster som görs (ändringsförslag 11) och göra en hänvisning till andelsfiskarna inom ramen för de avvikelser som föreskrivs i artikel 1.9 (ändringsförslag 16).

Rådet önskade för sin del att bestämmelserna om årlig semester skall kunna tillämpas på de andelsfiskare som är löntagare.

3.4 Tidsfrist för genomförande (artikel 2)

Kommissionen hade föreslagit en tidsfrist för genomförandet på två år. På grund av de svårigheter som vissa medlemsstater räknade med för att genomföra ett så komplicerat direktiv som detta ansåg rådet det lämpligt att föreskriva en tidsfrist för genomförandet på fyra år.

3.5 Övrigt

Slutligen införde rådet ett antal mindre ändringar i kommissionens ursprungliga förslag, till exempel definitionerna av tillräcklig vila och offshorearbete. Dessa ändringar godtogs av kommissionen.

4. ÄNDRINGSFÖRSLAG SOM INTE GODTAGITS AV KOMMISSIONEN MEN SOM GODTAGITS AV RÅDET

Hänvisning till arbetstagare som sysslar med stadstransporter (artikel 2)

Rådet ansåg det inte lämpligt att inom ramen för definitionen av mobila arbetstagare godta en hänvisning till arbetstagare som sysslar med stadstransporter såsom Europaparlamentet förordade (ändringsförslag 19). Det måste emellertid påpekas att rådet har tagit med en hänvisning till denna typ av arbetstagare i artikel 17.2.1 c viii, där det föreskrivs om en avvikelse från artiklarna 3 (dygnsvila), 4 (raster), 5 (veckovila), 8 (nattarbete) och 16 (beräkningsperioder) med hänsyn till kontinuiteten i servicen, för att dessa skall erhålla ett visst skydd.