Förkortningar

CRMF : gemensam ram för riskhantering

EU : Europeiska unionen

GD BUDG : generaldirektoratet för budget

GD TAXUD : generaldirektoratet för skatter och tullar

WCO : Världstullorganisationen

Termlista

Anmälan till tullen av varors ankomst : en anmälan till tullmyndigheterna om att varor har ankommit till tullkontoret eller till någon annan plats som anvisats eller godkänts av tullmyndigheterna.

Automatiserad riskhantering/riskanalys : systematisk riskidentifiering och genomförande av alla åtgärder som krävs för att begränsa riskexponering med hjälp av automatiserad databehandling. I detta ingår t.ex. insamling av uppgifter och information, riskanalys och riskbedömning, föreskrifter om och vidtagande av åtgärder samt regelbunden övervakning och översyn av denna process och dess resultat, baserat på internationella och nationella källor och strategier samt EU-källor och EU-strategier.

Avstämningskontroll : en avstämning mellan en förenklad deklaration eller en post i marknadsaktörens bokföring och den kompletterande deklarationen. Kontrollen kan bestå i en omfattande granskning av enskilda poster (riktighet) och/eller en granskning med syftet att uppnå säkerhet om att alla förenklade transaktioner anges i den kompletterande deklarationen (fullständighet).

Deklaration/tulldeklaration : den handling genom vilken en person anger ett önskemål om att hänföra varor till ett visst tullförfarande.

Dokumentkontroll : en kontroll av att uppgifterna i tulldeklarationen (t.ex. beskrivning av varor, värde, kvantitet) är korrekta, fullständiga och giltiga eller en kontroll av andra dokument (t.ex. importlicenser och ursprungsintyg).

Efterhandsrevision : en revision av marknadsaktörernas räkenskaper, bokföring och system som görs för att man ska försäkra sig om att marknadsaktörerna följer tullbestämmelserna och bedöma de risker som är förenade med deras näringsverksamhet.

Efter övergång : efter varornas övergång till fri omsättning.

Fri rörlighet : statusen hos varor som importeras från tredjeländer när de har genomgått alla importformaliteter för att kunna säljas eller konsumeras på EU-marknaden.

Fysisk kontroll : en kontroll som innebär att man undersöker och räknar varor och utför provtagning av varor och system för att kontrollera om de motsvarar den tulldeklaration som följer med varorna.

Förhandsrevision/revision innan tillstånd beviljas : en revision av marknadsaktörer där man granskar räkenskaper, bokföring och system innan tillstånd att använda ett tullförfarande utfärdas. Syftet är att pröva om marknadsaktören uppfyller villkoren för att använda förfarandet och bedöma den risk som är förenad med dennes näringsverksamhet.

Import : Tillämpning av tullförfarandet övergång till fri omsättning efter vilket varor kan säljas eller konsumeras på EU-marknaden.

Importlicens : ett dokument som utfärdas av behöriga myndigheter i en medlemsstat och som ger tillåtelse till import av vissa varor som omfattas av restriktioner i EU. På varje licens specificeras hur stor importvolym som tillåts, och den totala volymen får inte överskrida detta maximibelopp.

Kontroll innan varor övergår till fri omsättning : en fysisk kontroll eller en dokumentkontroll av respektive tullförfarande innan varorna görs tillgängliga för marknadsaktören för det fastställda ändamålet.

Kontroll/er/tullkontroll/er : särskilda åtgärder som vidtas av tullmyndigheterna för att säkerställa en korrekt tillämpning av tullagstiftningen. I detta ingår att undersöka varor, kontrollera uppgifter i deklarationer, kontrollera att elektroniska eller skriftliga dokument finns och är äkta, granska företagens räkenskaper och annan bokföring eller undersöka transportmedel, bagage och andra varor.

Risk : sannolikheten för att något händer som skulle förhindra att EU-åtgärder eller nationella åtgärder tillämpas korrekt, som skulle äventyra EU:s och dess medlemsstaters ekonomiska intressen eller som skulle innebära ett hot mot säkerhet och skydd för EU, mot folkhälsan, mot miljön eller mot konsumenter.

Riskprofil : en kombination av riskkriterier och kontrollområden (t.ex. typ av varor, ursprungsländer) som visar att det finns en risk och leder till ett förslag om att vidta en kontrollåtgärd.

Tullklarering : den process som består i att alla tullformaliteter uppfylls så att den sökande kan förfoga över varorna.

Tullförfarande : tillämpning av ett av följande förfaranden: övergång till fri omsättning, transitering, lagring i tullager, aktiv förädling, bearbetning under tullkontroll, tillfällig införsel, passiv förädling och export.

Ursprungsintyg : en handling som krävs när man ansöker om förmånstullsats och som ska fyllas i av den som exporterar varorna (t.ex. varucertifikat EUR.1, blankett A, fakturadeklaration).

Varors övergång till fri omsättning : den åtgärd genom vilken tullmyndigheterna gör varor tillgängliga för de ändamål som föreskrivs enligt det tullförfarande som de har hänförts till.

Övervakningsdokument : produkter som står under EU-övervakning får endast importeras under förutsättning att marknadsaktören visar upp ett övervakningsdokument som utfärdas av de behöriga myndigheterna i en medlemsstat.

Sammanfattning

I. Marknadsaktörer som får använda förenklade förfaranden för import får en snabbare tullklareringsprocess. Tullen litar då på att deras importdeklarationer är korrekta och genomför därför färre kontroller innan varorna övergår till fri omsättning. Detta bör kompenseras av kontroller innan tillstånd att använda förenklade förfaranden lämnas och efterhandsrevisioner. Förfarandena har funnits länge och används i stor omfattning inom EU; år 2008 gjordes mer än två tredjedelar av alla EU:s tulldeklarationer för import med hjälp av förenklade förfaranden.

II. Dessa förfaranden är en viktig del av EU:s policy för att underlätta handeln, och de utvecklades ytterligare under 2008 genom att begreppet godkänd ekonomisk aktör, som är en privilegierad användare av förenklade tullförfaranden, infördes med förordning (EG) nr 1192/2008 och genom att Moderniserad tullkodex, som kommer att börja gälla 2013, antogs.

III. Vid revisionen bedömer revisionsrätten huruvida de två främsta förenklade tullförfarandena för import kontrolleras på ett ändamålsenligt sätt så att de ger rimlig säkerhet om att traditionella egna medel uppbärs korrekt och bidrar till att garantera att marknadsaktörerna uppfyller de skyldigheter som följer av den gemensamma handelspolitiken. Revisionsrätten undersöker huruvida kommissionen har tagit hänsyn till internationell bästa praxis vid utarbetandet av en sund metod för kontroll av förenklade förfaranden och om den ser till att de tillämpas korrekt över hela EU. Vid revisionen bedöms också om medlemsstaterna genomför ändamålsenliga kontroller som bygger på en sådan metod.

IV. Revisionsrätten konstaterade följande:

- Kommissionen har tagit hänsyn till internationella normer och infört ett lämpligt regelverk för förenklade förfaranden, men det skedde först i slutet av 2008.

- Kommissionen har utarbetat ett automatiserat riskhanteringssystem för hela EU. Genom systemet är det visserligen möjligt med ett automatiskt utbyte av riskinformationsformulär, men det innefattar ännu inte de riskprofiler som inbegriper traditionella egna medel eller gemensamma handelspolitiska åtgärder.

- Skyldigheten att tillämpa automatiserade riskanalyser inom ramen för förenklade förfaranden kommer inte att börja gälla förrän den 1 januari 2011.

- Kommissionen genomförde särskilda inspektioner av förenklade förfaranden för import för första gången under 2008 och förbättrade sin övervakningsverksamhet under 2009.

- En standardmetod för efterhandsrevisioner av förenklade förfaranden tillämpas ännu inte över hela EU eftersom kommissionens arbete för att uppnå detta ännu inte är slutfört.

V. Revisionsrätten konstaterade att medlemsstaterna använder sina egna, ibland bristfälliga, metoder för att kontrollera förenklade förfaranden, vilket leder till

- att revisioner innan en marknadsaktör beviljas tillstånd att använda förenklade förfaranden i regel är dåliga eller bristfälligt dokumenterade,

- att automatiserad databehandling används i liten utsträckning för kontroller under användningen av förenklade förfaranden,

- att förenklingar, nämligen hävande av meddelandekravet inom det lokala klareringsförfarandet, som förhindrar riskbaserade kontroller innan varor släpps på EU-marknaden används i alltför stor utsträckning,

- att efterhandsrevisioner av marknadsaktörens handelsdokument och räkenskaper har låg kvalitet, inte genomförs tillräckligt ofta eller inte är tillräckligt inriktade på transaktioner.

VI. Revisionsrätten mätte hur ändamålsenliga medlemsstaternas kontroller av import enligt de förenklade förfarandena var genom att slumpmässigt kontrollera deklarationer där man hade begärt en förmånstullsats eller där dokumenten måste överensstämma med den gemensamma handelspolitiken. En hög felfrekvens konstaterades i sex av nio medlemsstater. Felen berodde ofta på att marknadsaktörerna inte hade de dokument som krävs för att de ska få importera varor som omfattas av handelspolitiska åtgärder eller för att en förmånstullsats ska tillämpas.

VII. För att förbättra kontrollerna av förenklade förfaranden och bidra till utvecklingen av en politik som underlättar handeln inom EU bör kommissionen

- beakta revisionsrättens granskningsresultat när den överväger ytterligare förenklingar av tullförfarandena,

- uppmuntra medlemsstaterna att utan dröjsmål införa det regelverk och de riktlinjer som nyligen har utarbetats, följa upp genomförandet av dem och ytterligare förbättra regelverket mot bakgrund av revisionsrättens och dess egna gransknings- och övervakningsresultat,

- införa gemensamma normer för efterhandsrevisioner inom tullen med hjälp av en sund revisionsmetod och ett systembaserat tillvägagångssätt,

- ta fram automatiserade riskprofiler för hela EU som inbegriper traditionella egna medel och gemensamma handelspolitiska åtgärder och kritiskt granska medlemsstaternas användning av förenklingar,

- uppmuntra medlemsstaterna att datorisera alla steg i behandlingen av förenklade förfaranden för import,

- uppmuntra medlemsstaterna att göra marknadsaktörerna mer medvetna om sina skyldigheter och sitt ansvar och uppmuntra mätning av i hur hög grad de efterlever lagstiftningen.

Inledning

1. Förenklade tullförfaranden för import är en central del av EU:s tullpolitik: de underlättar marknadsaktörernas näringsverksamhet genom att de innebär färre tullformaliteter och kontroller innan varor övergår till fri omsättning. Uppgifterna för 2008 visar att cirka 70 % av alla tullförfaranden för import är förenklade. De anses därför ha en väsentlig inverkan på uppbörden av traditionella egna medel.

2. Den europeiska tullagstiftningen har konstant ändrats för att anpassas till de föränderliga tekniska, ekonomiska och politiska villkoren. Detta resulterade i en Moderniserad tullkodex 2008 [1], som ytterligare banar väg för en förenklad handel.

3. I denna revisionsrapport analyserar revisionsrätten två viktiga tullförfaranden som underlättar varors övergång till fri omsättning, nämligen förenklat tullförfarande och lokalt klareringsförfarande. Dessa två förfaranden har funnits länge och används i stor omfattning i EU och de utgör en central del av de handelsfrämjande åtgärderna.

4. Enligt ett standardiserat tullförfarande för import ska en marknadsaktör anmäla varors ankomst till tullen, lämna in en standarddeklaration och betala eller ge säkerhet för alla eventuella tullar och avgifter innan varorna kan övergå till fri omsättning. Tullen får kontrollera dokument och/eller inspektera varorna.

5. En marknadsaktör som ofta importerar varor kan ansöka om att få använda förenklade förfaranden. Detta måste godkännas på förhand. När nationella tullmyndigheter genomför en förhandsrevision innan tillstånd beviljas bör de försäkra sig om att den ansökande marknadsaktören är tillförlitlig, bedöma om de kommer att kunna genomföra alla kontroller som de anser krävs och få en säkerhet som täcker alla eventuella tullar och avgifter.

6. När ett tillstånd att använda förenklade förfaranden beviljas kan marknadsaktören lämna in en tulldeklaration som kan vara delvis ifylld, ett kommersiellt dokument (t.ex. en faktura) (förenklat deklarationsförfarande) eller helt enkelt genom att föra in en post i sin bokföring (lokalt klareringsförfarande). Marknadsaktören kan beviljas förenklingar när det gäller anmälan av varornas ankomst till tullen, och varorna övergår då till fri omsättning mot en säkerhet och eventuella tullar och avgifter betalas i ett senare skede. På så sätt påskyndas hela klareringsprocessen och marknadsaktören kan snabbare förfoga över varorna.

7. Inom en fastställd tid – i regel en månad – ska marknadsaktören lämna in en heltäckande deklaration (kompletterande deklaration), där de förenklade deklarationerna/bokföringsposterna sammanfattas och där de uppgifter som saknas fylls i, och betala eventuella tullar och avgifter.

8. Tullkontoren litar i regel på att de uppgifter som marknadsaktören lämnar är fullständiga och riktiga. Endast i undantagsfall genomförs kontroller innan varorna övergår till fri omsättning.

9. Eftersom mycket av nyckelinformationen lämnas senare i den kompletterande deklarationen äger eventuella kontroller vanligen rum efter det att varorna har övergått till fri omsättning. Kontrollerna kan bestå av en genomgång av tulldokumenten, avstämningar eller fullständiga efterhandsrevisioner i marknadsaktörens lokaler.

10. I EU:s tullagstiftning fastställs den rättsliga ramen för genomförande av kontroller och skyldigheten att använda riskhantering. Sedan den 1 januari 2009 gäller kommissionens särskilda regler för hur förenklade förfaranden ska kontrolleras, särskilt när det gäller revisioner innan tillstånd beviljas och harmoniserade villkor och kriterier som marknadsaktörerna måste uppfylla innan de kan få tillstånd att använda förenklade förfaranden.

11. Kommissionens mål [2] är att få de nationella tullförvaltningarna att agera som om de vore en enda förvaltning, och för detta ändamål har den även utarbetat riktlinjer ("icke-bindande regler") för tullrevision i allmänhet och kontroller av förenklade förfaranden i synnerhet.

12. I bilaga 1 förklaras i korthet hur det förenklade förfarandet och det lokala klareringsförfarandet fungerar.

Revisionens inriktning och omfattning samt revisionsmetod

Huvudsakliga revisionsmål

13. Vid revisionen bedömde revisorerna huruvida det regelverk och den kontrollmetod som kommissionen har tagit fram och infört i medlemsstaterna gör det möjligt att kontrollera de förenklade förfarandena på ett ändamålsenligt sätt, ger rimlig säkerhet om att traditionella egna medel uppbärs korrekt och bidrar till att garantera att marknadsaktörer fullgör de skyldigheter som följer av den gemensamma handelspolitiken.

14. Vid revisionen försökte revisionsrätten besvara följande särskilda frågor:

a) Har kommissionen tagit fram en sund metod för kontroller av förenklade förfaranden med hänsyn till internationell bästa praxis, och har den sett till att de förenklade förfarandena tillämpas korrekt och att detta kontrolleras?

b) Använder medlemsstaterna en sund och standardiserad metod för kontroller av förenklade förfaranden och är dessa kontroller ändamålsenliga?

Tillvägagångssätt och metod för revisionen

15. Revisionen genomfördes i två etapper. Först tog revisionsrätten fram en kontrollmodell för förenklade förfaranden (se bilaga II), som bygger på egna och andra organisationers erfarenheter. Den analyserade det nuvarande tillvägagångssättet och kontaktade länder utanför EU och besökte Världstullorganisationen (WCO) för att inhämta information om internationella kontrollmetoder när det gäller förenklade förfaranden.

16. Sedan jämförde revisionsrätten kommissionens rekommenderade kontrollmetod med kontrollmodellen och bedömde kommissionens övervakning av förenklade förfaranden.

17. Under den andra etappen granskade revisionsrätten kvaliteten på de strategier och kontroller som faktiskt används för förenklade förfaranden i nio medlemsstater [3] och jämförde dem med kontrollmodellen. Dessa medlemsstater stod för mer än 60 % av alla uppburna traditionella egna medel i EU under 2008, och förenklade förfaranden för importdeklarationer användes i en betydande omfattning [4].

18. Kvaliteten på kontrollstrategierna och de kontroller som faktiskt genomfördes i dessa medlemsstater bedömdes mot bakgrund av svaren på frågeformulär och genom bevis som inhämtats vid stickprovskontroller och walk-through-test av totalt 157 marknadsaktörers handlingar.

Diagram 1

Granskade medlemsstater och andel av uppbörden av traditionella egna medel 2008

+++++ TIFF +++++

19. Under en revision 2007 konstaterade revisionsrätten brister i hur de förenklade förfarandena användes i flera medlemsstater och framför allt en högre risk för fel vid användning av förenklade förfaranden när marknadsaktörer begär att få använda en förmånstullsats [5] eller importerar varor som omfattas av den gemensamma handelspolitiken [6].

20. Revisionsrätten kontrollerade lagligheten och korrektheten i 967 tulldeklarationer för åren 2005–2008 som valdes ut slumpmässigt i de granskade medlemsstaterna för att komma till en slutsats om huruvida de kontroller som fanns i dessa medlemsstater hade förhindrat för låga betalningar av traditionella egna medel och import som inte följde den gemensamma handelspolitiken.

Iakttagelser

Har kommissionen tagit fram en sund metod för kontroller av förenklade förfaranden med hänsyn till internationell bästa praxis, och har den sett till att de förenklade förfarandena tillämpas korrekt och att detta kontrolleras?

21. Förenklade förfaranden har funnits länge och kodifierades i tullkodexen 1992 [7]. Revisionsrätten bedömde i vilken utsträckning kommissionen har utvecklat gemensamma standarder för kontroll av förenklade förfaranden och hur den har övervakat den faktiska tillämpningen av dem.

Det ursprungliga regelverket var otillräckligt men förbättrades i början av 2009

22. År 2008 började begreppet godkänd ekonomisk aktör att tillämpas i EU. En godkänd ekonomisk aktör är en privilegierad användare av förenklingar i tullen som måste uppfylla särskilda villkor och kriterier innan denna ställning beviljas [8].

23. För att villkoren och kriterierna för en godkänd ekonomisk aktör skulle anpassas till dem som gäller för marknadsaktörer som använder förenklat deklarationsförfarande och lokalt klareringsförfarande antog kommissionen en förordning [9] där man från den 1 januari 2009 för första gången införde en uppsättning kontroller som måste genomföras när tullen beviljar marknadsaktörer tillstånd att använda dessa två förfaranden. Genom förordningen blev också medlemsstaterna skyldiga enligt lag att datorisera de förenklade förfarandena till den 1 januari 2011.

24. Kommissionen har också tagit fram omfattande riktlinjer för enhetstillstånd för förenklade förfaranden [10]. Ett sådant tillstånd gör det möjligt för marknadsaktörer att centralisera alla formaliteter hos tullförvaltningen i den medlemsstat som beviljar tillståndet, också när importen kanske sker i en annan medlemsstat. Under 2008 utvidgade kommissionen omfattningen av dessa begrepp i riktlinjerna till att även gälla nationella tillstånd för förenklade förfaranden, det vill säga tillstånd där import- och tullformaliteter sker i en och samma medlemsstat eftersom samma villkor och kriterier gäller för båda tillstånden.

25. Regelverket överensstämmer nu i stor utsträckning med revisionsrättens kontrollmodell för förenklade förfaranden och i regelverket tas också hänsyn till internationellt erkända normer [11] för denna typ av kontroller.

26. I kommissionens riktlinjer specificeras dock inte följande:

- Användningen av riskbedömningsmetoder, till exempel Compact-modellen för godkända ekonomiska aktörer [12] vid revisioner innan tillstånd beviljas.

- Nödvändigheten av ett minimum av kontroller innan varor övergår till fri omsättning.

- Fördelen med en automatiserad avstämning mellan kompletterande och förenklade deklarationer/bokföringsposter för att garantera att den kompletterande deklarationen är fullständig.

- Fördelen med åtgärder som syftar till att uppnå säkerhet (t.ex. mätning av i hur hög grad marknadsaktören efterlever tullagstiftningen).

Det är ännu inte obligatoriskt att använda automatiserad riskanalys

27. Med Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 648/2005 [13]infördes kravet att tullkontroller ska baseras på riskanalys med hjälp av automatiserad databehandling. Kommissionen har utvecklat ett IT-baserat riskhanteringssystem för tullen som gäller över hela EU, nämligen en gemensam riskhanteringsram (CRMF) [14].

28. Man gav företräde åt tillämpningen av gemensamma kriterier (riskprofiler) för riskanalyser av varor vid deras första införselort på EU:s territorium av säkerhets- och skyddsskäl. Hittills har ingen sådan profil som omfattar traditionella egna medel eller de gemensamma handelspolitiska åtgärderna utarbetats på EU-nivå i detta sammanhang.

29. Eftersom förenklade förfaranden får behandlas manuellt fram till slutet av 2010 kommer dessutom tillämpningen av eventuella automatiserade riskprofiler (på nationell nivå eller på EU-nivå) att bero på graden av datorisering och varje enskilds medlemsstats beslut att faktiskt genomföra automatiserade riskanalyser av förenklade förfaranden. Därför kommer inte en gemensam metod för hantering av risker (knutna till traditionella egna medel eller annat) som uppstår vid användning av förenklade förfaranden att tillämpas förrän då.

30. Vidare tillåter ett antal tullförvaltningar i medlemsstaterna marknadsaktörer att använda förenklingar inom det lokala klareringsförfarandet som gör det omöjligt att genomföra riskanalyser eller kontroller innan varorna övergår till fri omsättning. Dessa medlemsstater gör en flexibel tolkning av EU:s tullagstiftning, som endast tillåter sådana förenklingar under särskilda omständigheter (se punkt 46).

31. Kommissionen har inte gett den vägledning som krävs för att förhindra en omotiverad eller omåttlig användning av denna möjlighet som förhindrar tillämpningen av automatiserade riskanalyser, också efter det att de förenklade förfarandena har datoriserats helt och hållet.

Riktlinjerna för efterhandsrevisioner är ännu inte fullständiga

32. Kommissionens modernisering av EU:s tullagstiftning har underlättat handeln och lett till färre tullkontroller innan varor övergår till fri omsättning. Detta bör kompenseras med en riskbaserad och gemensam metod för en förbättrad tullkontroll, särskilt efter varornas övergång till fri omsättning.

33. När det gäller standardiseringen av efterhandsrevisioner utarbetade kommissionen 2007 en vägledning för tullrevision [15] som omfattar alla tullförfaranden. I vägledningen tar man inte hänsyn till risken för förlust av traditionella egna medel genom preskription [16], och avsnittet om revisionsmetod tar inte upp sådana viktiga aspekter som riskbedömningsverktyg, stickprovsmetoder och revisionsrisker.

Kommissionen genomförde särskilda inspektioner av förenklade förfaranden för första gången 2008

34. Generaldirektoratet för skatter och tullar ansvarar för att se till att EU:s tullagstiftning tillämpas konsekvent/enhetligt och därmed för att få de nationella tullförvaltningarna att fungera som om de vore en enda. Generaldirektoratet för budget genomför inspektioner av traditionella egna medel och kontrollerar då även att gällande tullagstiftning efterlevs.

35. År 2007 konstaterade revisionsrätten brister i hur de förenklade förfarandena fungerade i flera medlemsstater [17] och bestämde sig därför för att genomföra denna mer omfattande revision.

36. Generaldirektoratet för budget valde förenklade förfaranden som ett särskilt ämne för sin inspektion för första gången 2008. Det konstaterade ett antal brister i de sju medlemsstater som inspekterades (se tabell 1).

37. Generaldirektoratet för skatter och tullar införde år 2006 en funktion för övervakning av att EU:s tullagstiftning tillämpas enhetligt. Det har infört övervakning av delar av de förenklade förfarandena i sina övervakningsprogram för 2009 och 2010.

38. Skyldigheten att använda en lämplig ram för kontroller först från 2009, avsaknaden av en gemensam och automatiserad riskanalys för kontroller av traditionella egna medel och aspekter av den gemensamma handelspolitiken innan varor övergår till fri omsättning och ofullständiga riktlinjer för efterhandsrevisioner ökar sannolikheten för att de risker som är förenade med användningen av förenklade förfaranden blir verklighet.

Tabell 1

Översikt över generaldirektoratet för budgets inspektionsresultat när det gällde förenklade förfaranden 2008

| Medlemsstat |

Brister i | DE | IE | ES | FR | PL | FI | UK |

Tillståndsprocess | | | | | | | |

Kontroller före övergång till fri omsättning | | | | | | | |

Användning av riskanalys | | | | | | | |

Förenklingspraxis | | | | | | | |

Efterhandskontroller/revisioner | | | | | | | |

Använder medlemsstaterna en sund och standardiserad metod för kontroller av förenklade förfaranden och är dessa kontroller ändamålsenliga?

39. Revisionsrätten granskade de kontroll- och revisionsmetoder som tillämpades i nio medlemsstater och jämförde dem med sin kontrollmodell. I detta ingick en genomgång av 157 marknadsaktörers handlingar. Dessutom mätte revisionsrätten hur ändamålsenliga kontrollerna var med hjälp av stickprov av tulldeklarationer. Totalt kontrollerades 967 tulldeklarationer.

Medlemsstaterna följde sina egna metoder och utförde olika kontroller vid varje etapp

40. Samtliga medlemsstater hade nationella anvisningar för förenklade förfaranden och använde en egen metodik för sina kontroller i detta sammanhang. Kvaliteten och kvantiteten på de kontroller som genomfördes vid de olika etapperna (innan tillstånd beviljas, medan förfarandet används och i efterhand) av förenklade förfaranden skilde sig åt mellan medlemsstaterna. I bilaga III finns en översikt över kvaliteten och kvantiteten per kontrollmodellstandard för varje granskad medlemsstat.

Kontroll innan tillstånd beviljas

Nederländernas tullmyndigheter hade det bästa upplägget för revisioner innan tillstånd beviljas, men kunde inte visa att det hade tillämpats

41. Marknadsaktörer som får använda förenklade förfaranden har den fördelen att de får en snabbare tullklareringsprocess med färre kontroller innan varorna övergår till fri omsättning. Endast tillförlitliga marknadsaktörer [18] bör få en sådan fördel. Deras tillförlitlighet bör utvärderas genom en grundlig revision innan tillståndet beviljas, där det också ska ingå en bedömning av risker i marknadsaktörens näringsverksamhet och en rekommendation om hur ofta och hur noggrant marknadsaktörens verksamhet bör granskas (kontrollplan) efter det att tillståndet har beviljats.

42. Av de nio granskade medlemsstaterna hade Nederländerna det bästa upplägget för revisioner innan tillstånd beviljas som helt motsvarar revisionsrättens kontrollmodell. Revisionsrätten fann dock få bevis på att Nederländernas tullmyndigheter hade följt detta upplägg. De tillvägagångssätt som används i de andra granskade medlemsstaterna var ofta bristfälliga.

43. Medlemsstaterna kunde inte heller alltid visa att de hade genomfört en revision där marknadsaktörens interna kontroller och administrativa organisation granskades innan tillståndet beviljades. Granskningsrapporterna kunde ofta inte kopplas till det tillstånd som revisionsrätten granskade. Endast de belgiska tullmyndigheterna kunde systematiskt tillhandahålla tillräckliga bevis på att revisioner innan tillstånd beviljades hade genomförts. Revisionsrätten fann få bevis på att riskbedömningar eller kontrollplaner avseende marknadsaktören hade utarbetats.

44. I tabell 2 ges en mer detaljerad bild av revisionsrättens resultat när det gäller revisioner innan tillstånd beviljas.

Tabell 2

Bedömning av revisioner innan tillstånd beviljas

Anm.: tillfredsställande; delvis tillfredsställande; inte tillfredsställande.

Revision innan tillstånd beviljas granskades inte när det gällde Irland.

Kontrollmodellstandarder | BE | FR | IT | HU | NL | SI | SE | UK |

Antal granskade handlingar hos marknadsaktörer | 17 | 20 | 20 | 16 | 18 | 17 | 22 | 20 |

Revision utförd/granskningsrapport finns | | | | | | | | |

Administrativ organisation/interna kontroller har granskats | | | | | | | | |

Bokföring/system inbegripet IT har granskats | | | | | | | | |

Kontroll av om det har förekommit allvarliga överträdelser | | | | | | | | |

Ekonomisk solvens har granskats | | | | | | | | |

Riskbedömning avseende marknadsaktören har gjorts | | | | | | | | |

Kontrollrekommendation (plan) | | | | | | | | |

Kvalitetssäkring (t.ex. utbildning) | | | | | | | | |

Kontroller medan förfarandena används – kontroller innan varorna övergår till fri omsättning

Omåttlig användning av förenklingar i det lokala klareringsförfarandet

45. Förenklade förfaranden innebär att få kontroller görs innan varor övergår till fri omsättning. Revisionsrätten anser dock att ett minimum av kontroller som baseras på automatiserade riskanalyser bör göras i detta skede så att man kan behålla en osäkerhetsfaktor för marknadsaktören, upptäcka importer som inte följer de gemensamma handelsreglerna och förhindra för låga betalningar av traditionella egna medel.

46. Enligt EU:s tullagstiftning ska marknadsaktörer antingen anmäla sina varor till tullen eller meddela den sin avsikt att låta varorna övergå till fri omsättning. Detta gäller på samma sätt vid användning av förenklade förfaranden. Vid ett lokalt klareringsförfarande får dock tullen bevilja en "extraförenkling" (hävande av meddelandekravet) i exceptionella och motiverade fall [19] som innebär att marknadsaktören inte behöver anmäla varje enskild sändning till tullen eller sin avsikt att låta varorna övergå till fri omsättning (se punkt 30).

47. I fem av de nio granskade medlemsstaterna får marknadsaktörer som använder lokalt klareringsförfarande regelbundet använda sig av denna "extraförenkling" (hävande av meddelandekravet) [20] trots att lagstiftningen endast tillåter en sådan förenkling under vissa särskilda omständigheter. Kommissionen konstaterade liknande praxis i Tyskland, Spanien och Finland 2008 (se tabell 1).

48. Trots att en del medlemsstater uppgav att användningen av denna "extraförenkling" kunde dras in tillfälligt så att tullen kunde genomföra kontroller av varorna kunde de inte visa att detta faktiskt hade gjorts. Därmed gjordes få eller inga kontroller av lokala klareringsförfaranden innan varorna övergick till fri omsättning i dessa medlemsstater.

Liten användning av automatiserade riskanalyser för kontroller av traditionella egna medel och frågor rörande den gemensamma handelspolitiken innan varor övergår till fri omsättning

49. Användningen av riskanalyser för tullkontroll har varit ett rättsligt krav sedan den 1 januari 2007, och endast automatiserade riskprofiler som integreras i behandlingen av tulldeklarationer kan ge ett tillräckligt skydd av EU:s ekonomiska och handelspolitiska intressen.

50. Frankrike och Slovenien var de enda medlemsstater som hade automatiserade riskprofiler som inbegrep traditionella egna medel och frågor rörande den gemensamma handelspolitiken för alla förenklade förfaranden. I Sverige och Nederländerna omfattade dessa profiler endast det förenklade deklarationsförfarandet.

51. I de fall då man vid kontroller innan varorna övergick till fri omsättning upptäckte sådant som kunde medföra en risk bokfördes detta i regel korrekt och följdes upp och matades in i riskhanteringssystemet. I Belgien konstaterades dock brister i flödet av information om risker, särskilt till nationell nivå.

52. I tabell 3 ges en mer detaljerad bild av revisionsrättens granskningsresultat när det gäller kontroller innan varor övergår till fri omsättning i de granskade medlemsstaterna.

Tabell 3

Bedömning av kontroller innan varor övergår till fri omsättning

Anm.: tillfredsställande; delvis tillfredsställande; inte tillfredsställande.

Kontrollmodellstandarder | BE | FR | IE | IT | HU | NL | SI | SE | UK |

Antal granskade handlingar hos marknadsaktörer | 17 | 20 | 7 | 20 | 16 | 18 | 17 | 22 | 20 |

"Extraförenkling" (hävande av meddelandekravet) vid lokalt klareringsförfarande | | | | | | | | | |

Minimikontroller av traditionella egna medel | | | | | | | | | |

Automatiserade riskprofiler för traditionella egna medel | | | | | | | | | |

Automatiserade slumpmässiga kontroller | | | | | | | | | |

Återkoppling av information till riskhanteringen | | | | | | | | | |

Kontroller medan förfarandena används – kontroller av kompletterande deklarationer

53. En marknadsaktör som använder förenklade förfaranden måste regelbundet komplettera tulldeklarationer med hjälp av en detaljerad kompletterande deklaration. Tullen bör inrikta sig på ett urval av transaktioner med hjälp av automatiserade riskanalyser och genomföra kontroller av dem. Kontrollerna bör omfatta en granskning av relevanta tulldokument (fakturor, intyg, licenser m.m.) så att man upptäcker för låga betalningar av traditionella egna medel eller importer där de grundläggande dokument som krävs enligt den gemensamma handelspolitiken saknas och omedelbart kan vidta korrigerande åtgärder när så krävs.

Slovenien är riktmärket när det gäller kontroller av kompletterande deklarationer

54. Revisionsrätten konstaterade att kompletterande deklarationer lämnades in elektroniskt i alla granskade medlemsstater. I sex av dem [21] gjordes det dock endast en mindre granskning eller ingen granskning alls av tulldokumenten, och automatiserade riskanalyser knutna till traditionella egna medel för förenklade förfaranden användes endast i fyra [22] medlemsstater i detta skede.

55. En systematisk avstämning mellan förenklade transaktioner (det vill säga förenklade deklarationer vid förenklat deklarationsförfarande och poster i marknadsaktörens bokföring vid lokalt klareringsförfarande) och den kompletterande deklarationen bör göras så att man uppnår säkerhet om att den senare är fullständig och riktig. Denna avstämning bör vara automatiserad i så stor utsträckning som möjligt och eventuella fel bör följas upp.

56. Frankrike och Slovenien hade databehandlingssystem för förenklade förfaranden som var så pass datoriserade att det gick att göra en automatiserad avstämning för samtliga förenklade förfaranden. En del [23] medlemsstater gjorde automatiserade avstämningar endast för det förenklade deklarationsförfarandet och en del gjorde ibland manuella avstämningar. I tabell 4 ges en mer detaljerad bild av granskningsresultaten när det gäller kontroller av de granskade medlemsstaternas kompletterande deklarationer.

Tabell 4

Bedömning av kontroller av kompletterande deklarationer

Anm.: tillfredsställande; delvis tillfredsställande; inte tillfredsställande; e.t.: ej tillämplig.

Kontrollmodellstandarder | BE | FR | IE | IT | HU | NL | SI | SE | UK |

Antal granskade handlingar hos marknadsaktörer | 17 | 20 | 7 | 20 | 16 | 18 | 17 | 22 | 20 |

IT-baserade kompletterande deklarationer | | | | | | | | | |

Omfattande dokumentgranskningar | | | | | | | | | |

Automatiserade riskprofiler för traditionella egna medel | | | | | | | | | |

Automatiserade slumpmässiga kontroller | | | | | | | | | |

Automatiserad avstämning | e.t. | | | e.t. | e.t. | | | | |

Systematisk manuell avstämning | | e.t. | | | | | e.t. | | |

Återkoppling av information till riskhanteringen | | | | | | | | | |

Efterhandsrevisioner

57. Förenklade förfaranden innebär att färre kontroller görs medan förfarandena pågår och att tullen litar på att de uppgifter som marknadsaktören lämnar när tillståndet väl har beviljats är korrekta. Det enda effektiva sättet att uppnå rimlig säkerhet om att detta förtroende är motiverat är att tillräckligt ofta genomföra välplanerade, grundliga efterhandsrevisioner. Dessa revisioner bör inrikta sig både på marknadsaktörens system (internkontroll, IT, bokföring) och på ett urval transaktioner och bland annat inbegripa en granskning av de underliggande räkenskaperna. Vid sådana revisioner bör man beakta vilka risker marknadsaktörens näringsverksamhet medför för tullmyndigheterna och särskilt tänka på risken för att tullar och avgifter inte längre kan uppbäras på grund av att de har preskriberats.

58. Kommissionens vägledning för tullrevision användes ofta inte av nationella myndigheter, som i stället använde sin egen metodik. Trots att dessa myndigheter strävar efter att tillämpa en enhetlig metod för revisioner, till exempel genom att använda standardchecklistor och mallar för rapportering och riskvärdering, använde varje tullrevisor sin egen metod och dokumentationen i de tulldokument som granskats hos marknadsaktörerna var ofta inkonsekvent och/eller ofullständig.

59. Medlemsstaterna hade i regel nationella eller regionala kontrollplaner med omfattande kontrollmål. Revisionsrätten fann dock sällan bevis på att en rekommendation om hur ofta revisioner ska göras eller om vilken typ av kontroller som ska genomföras verkligen hade lämnats när det gällde marknadsaktörerna i urvalet som ett resultat av riskbedömningen under tillståndsprocessen.

Efterhandsrevisioner gjordes inte tillräckligt ofta

60. Efterhandsrevisioner som omfattade granskning av ett tillräckligt stort antal transaktioner och av marknadsaktörernas affärsräkenskaper gjordes i sju av de nio granskade medlemsstaterna, men det var endast i Ungern som sådana revisioner som ger rimlig säkerhet om att tullar och avgifter inte hinner preskriberas genomfördes tillräckligt ofta. I Sverige och Storbritannien förekom sådana revisioner särskilt sällan.

61. Lämpliga efterhandsrevisioner av marknadsaktörers system, inbegripet IT-system, genomfördes inte i fyra av de nio medlemsstater som granskades. Endast Nederländerna och Storbritannien gör en strukturerad genomgång av marknadsaktörernas agerande (mätning av i hur hög grad lagstiftningen efterlevs). I tabell 5 ges en mer detaljerad bild av revisionsrättens granskningsresultat när det gäller efterhandsrevisioner.

62. Det finns inte tillräcklig säkerhet om att de förenklade förfarandena kontrolleras på ett ändamålsenligt sätt i merparten av de granskade medlemsstaterna vilket beror på att den revisionsmetod som används är bristfällig, att planeringen är dålig och särskilt att det inte görs grundliga efterhandsrevisioner av de marknadsaktörer som använder dessa förfaranden tillräckligt ofta. Detta leder till en ökad risk för förlust av tullbelopp till EU-budgeten och också för importer som inte uppfyller de villkor som följer av den gemensamma handelspolitiken.

Tabell 5

Bedömning av efterhandsrevisioner

Anm.: tillfredsställande; delvis tillfredsställande; inte tillfredsställande.

Kontrollmodellstandarder | BE | FR | IE | IT | HU | NL | SI | SE | UK |

Antal handlingar som granskats hos marknadsaktörer | 17 | 20 | 7 | 20 | 16 | 18 | 17 | 22 | 20 |

Sund/enhetlig revisionsmetod | | | | | | | | | |

Systemgranskning, inbegripet IT-system | | | | | | | | | |

Granskning av att villkoren fortfarande uppfylls | | | | | | | | | |

Granskning av transaktioner/räkenskaper | | | | | | | | | |

Revisioner gjordes tillräckligt ofta | | | | | | | | | |

Procent av marknadsaktörer som inte har granskats inom tre år | 71 | 70 | 57 | 15 | 6 | 39 | 18 | 91 | 90 |

Uppföljning av granskningsrapporter | | | | | | | | | |

Icke ändamålsenliga kontroller i medlemsstaterna

63. Revisionsrätten mätte ändamålsenligheten i kontrollerna med hjälp av olika urval av tulldeklarationer. I bilaga IV redovisas antalet granskade deklarationer och upptäckta fel per land.

64. Urvalen delades in i två kategorier, en för nyligen gjorda deklarationer (från 2008) för att man skulle bedöma huruvida de kontroller som genomförs för närvarande faktiskt har förhindrat fel, och en för deklarationer från tidigare år (2006 eller tidigare) för att man skulle se huruvida fel har upptäckts och korrigerats som en följd av efterhandsrevisionerna.

Ändamålsenligheten i kontrollerna i urvalet från 2008

65. När det gäller 2008 gjordes två urval som gällde uppgifter från samliga tullkontor i medlemsstaten och som avsåg två olika populationer:

a) Det finansiella urvalet: cirka 30 deklarationer per medlemsstat, för kontroll av frågor avseende traditionella egna medel, till exempel huruvida en förmånstullsats hade tillämpats korrekt på grundval av tillräckliga verifierande underlag (t.ex. ett ursprungsintyg).

b) Det icke finansiella urvalet: cirka 60 deklarationer per medlemsstat för kontroll av frågor avseende den gemensamma handelspolitiken, till exempel huruvida det fanns importlicenser (textilsektorn) eller övervakningsdokument (järn- och stålsektorn) och huruvida dessa hade behandlats korrekt.

Resultat när det gäller det finansiella urvalet från 2008

66. I fyra av de nio granskade medlemsstaterna konstaterades en felfrekvens [24] på minst 10 % (se diagram 2).

67. Marknadsaktörer är skyldiga att spara relevant tulldokumentation ifall att tullmyndigheterna skulle vilja göra en efterhandsrevision. De informeras om denna skyldighet under tillståndsprocessen. Den höga felfrekvensen i Sverige (19 %) och Irland (40 %) berodde främst på det faktum att de dokument som krävdes inte fanns eller inte kunde hittas.

Resultat när det gäller det icke finansiella urvalet från 2008

68. Licenser och övervakningsdokument utfärdas för en bestämd kvantitet varor. För att garantera att inga varor släpps på EU-marknaden utan ett giltigt dokument måste kvantiteterna räknas av på licensen och attesteras av tullmyndigheterna för varje enskild import då varorna övergår till fri omsättning.

Diagram 2

Felfrekvens (%) i det finansiella urvalet från 2008

+++++ TIFF +++++

69. Endast Sverige och Storbritannien hade ett IT-baserat system för avräkningen på licenserna. Marknadsaktörerna i Storbritannien kunde dock lätt sätta sig över kravet att registrera licensen korrekt och ange kvantiteten då varorna övergick till fri omsättning.

70. Alla medlemsstater utom Sverige och Italien räknade systematiskt av respektive kvantiteter några dagar eller en månad efter den faktiska importen, vanligtvis i samband med att den kompletterande deklarationen lämnades in.

71. I 34 av 426 transaktioner (8 %) gjordes avräkningen flera månader efter det att varorna hade övergått till fri omsättning eller så attesterades de aldrig av tullmyndigheterna. I 31 andra fall (7 %) var importlicenserna/övervakningsdokumenten inte giltiga eller avsåg inte de varor som faktiskt hade importerats. Dessutom kunde medlemsstaterna inte tillhandahålla bevis på att något sådant dokument verkligen hade funnits när varor motsvarande 58 transaktioner (14 %) hade övergått till fri omsättning. Dessa fall sammanfattas i diagram 3 [25].

Diagram 3

Felfrekvens (%) i det icke finansiella urvalet från 2008

+++++ TIFF +++++

72. Fel som konstateras i det finansiella urvalet kan korrigeras genom att man återvinner tullar och avgifter under förutsättning att felen upptäcks innan avgifterna har preskriberats, medan fel i det icke finansiella urvalet påverkar EU-producenters intresse då importer sker utan de nödvändiga dokumenten.

Ändamålsenligheten i efterhandsrevisioner

73. Revisionsrätten gjorde ett urval på cirka 30 deklarationer per medlemsstat från 2006 [26] för att kontrollera frågor rörande traditionella egna medel, nämligen huruvida en förmånstullsats hade tillämpats korrekt, och för att bedöma om de fel som upptäckts hade korrigerats av tullen.

74. I sex [27] av de nio granskade medlemsstaterna konstaterades höga felfrekvenser. Dessa medlemsstater kunde inte visa att de hade korrigerat eventuella fel i ett senare skede genom efterhandsrevisioner. Varje fel hade en ekonomisk inverkan och ledde till en för låg betalning av traditionella egna medel. I de 274 deklarationer som granskades hittades 49 fel, som gav upphov till ett bortfall av tullar och avgifter på 558000 euro. Dessa belopp har preskriberats och kan inte längre återvinnas och har därmed slutgiltigt gått förlorade för EU-budgeten.

75. Det faktum att marknadsaktörerna i fem [28] av dessa sex medlemsstater inte kunde tillhandahålla den tulldokumentation som efterfrågades, inte ens flera månader efter det att importen hade ägt rum, betyder att dessa aktörer inte har fullgjort de åtaganden som de ingick när tillståndet beviljades. Sådana aktörer är inte tillförlitliga och deras försumliga uppträdande utgör en risk för uppbörden av traditionella egna medel och för EU-producenterna. De bör inte få tillstånd att använda förenklade förfaranden.

76. I de tre [29] medlemsstater som genomförde ett acceptabelt antal efterhandsrevisioner (se tabell 5) innehöll inte någon av de deklarationer som revisionsrätten granskade något fel.

77. I diagram 4 visas den totala felfrekvensen i urvalet från 2006 och andelen fel som berodde på att grundläggande dokument saknades.

78. Särskilt i sex av de nio granskade medlemsstaterna väcker dessa iakttagelser tvivel om att importer som sker enligt de förenklade förfarandena kontrolleras på ett effektivt sätt så att man förhindrar förlust av medel till EU-budgeten eller nackdelar för EU-producenter.

Diagram 4

Felfrekvens (%) i det finansiella urvalet från 2006

+++++ TIFF +++++

Slutsatser och rekommendationer

79. Resultatet av revisionsrättens revision visar att förenklade förfaranden ännu inte kontrolleras på ett ändamålsenligt sätt i merparten av de granskade medlemsstaterna. Det finns ingen rimlig säkerhet om att traditionella egna medel uppbärs korrekt eller om att marknadsaktörer fullgör de skyldigheter som följer av den gemensamma handelspolitiken.

80. Kommissionen bör se till att det regelverk som gäller från 2009 fungerar ändamålsenligt över hela EU.

Har kommissionen tagit fram en sund metod för kontroller av förenklade förfaranden med hänsyn till internationell bästa praxis, och har den sett till att de förenklade förfarandena tillämpas korrekt och att detta kontrolleras?

81. Kommissionen har tagit fram en sund metod för kontroller av förenklade förfaranden och infört ett regelverk med tydliga riktlinjer. Detta regelverk infördes dock först i slutet av 2008. Vissa aspekter, som användningen av riskanalyser eller kontroller medan förfarandena pågår, måste förbättras ytterligare (se punkterna 22–26).

82. Eftersom förenklade förfaranden får skötas manuellt till slutet av 2010 kommer det inte att bli obligatoriskt att tillämpa automatiserade riskanalyser på EU-nivå som tar hänsyn till traditionella egna medel eller frågor rörande den gemensamma handelspolitiken förrän då. Medlemsstater tillåter dessutom ofta användning av vissa förenklingar inom lokalt klareringsförfarande som förhindrar tillämpningen av automatiserade riskanalyser före varornas övergång till fri omsättning (se punkterna 27–31).

83. Riktlinjerna för tullrevisioner i efterhand är ännu inte fullständiga, och kommissionen började inte göra särskilda inspektioner av förenklade förfaranden för import förrän 2008. Ytterligare övervakningsverksamhet har endast nyligen inletts (se punkterna 32–38).

84. Kommissionen bör

- förbättra det befintliga regelverket och riktlinjerna för förenklade förfaranden utifrån revisionsrättens kontrollmodell,

- övervaka införandet av detta regelverk och dessa riktlinjer i medlemsstaterna,

- ta fram EU-profiler för de risker som är förenade med traditionella egna medel och den gemensamma handelspolitiken och inbegripa dem i den gemensamma ramen för riskhantering,

- färdigställa riktlinjerna för efterhandsrevisioner,

- beakta revisionsrättens granskningsresultat då den planerar att införa ytterligare förenklingar av tullförfarandena.

Använder medlemsstaterna en sund och standardiserad metod för kontroller av förenklade förfaranden och är dessa kontroller ändamålsenliga?

85. Medlemsstaterna använde ingen standardmetod för kontroller/revisioner vid olika stadier av de förenklade förfarandena, till exempel innan tillstånd beviljades eller i efterhand och använde ofta bristfälliga metoder för sådana kontroller/revisioner. Revisionsrättens revision visade att deras kontroller ofta inte var ändamålsenliga och att medlemsstaterna inte alltid följde kommissionens vägledning (se punkt 40).

86. Det stora antal bristfälliga eller dåligt dokumenterade revisioner innan tillstånd beviljades som har konstaterats ökar risken för att icke tillförlitliga marknadsaktörer får tillstånd att använda förenklade förfaranden (se punkterna 41–44).

87. De metoder som används för kontroller av förenklade förfaranden medan de pågår och när varorna övergår till fri omsättning varierade och var ofta bristfälliga (se punkterna 45–56):

- Det ofta förekommande och omotiverade bruket av "extraförenklingar" (hävande av meddelandekravet) inom ramen för det lokala klareringsförfarandet och det faktum att det i regel saknades automatiserade riskprofiler förhindrade kontroller innan varorna övergick till fri omsättning och ökade risken för importer som inte uppfyller de villkor som följer av den gemensamma handelspolitiken och/eller för bortfall av traditionella egna medel.

- Det begränsade antalet dokumentgranskningar av kompletterande deklarationer, och särskilt det faktum att förenklade deklarationer/poster i marknadsaktörernas bokföring inte systematiskt stämdes av mot de kompletterande deklarationerna, ökade dessa risker.

88. Sju av de nio granskade medlemsstaterna använde en bristfällig eller delvis bristfällig revisionsmetod och hade en dålig planering. I åtta av de nio granskade medlemsstaterna genomförde man inte efterhandsrevisioner tillräckligt ofta för att kunna undvika risken för att avgifterna hade preskriberats (se punkterna 57–62).

89. Brist på kontroller före och efter varornas övergång till fri omsättning och särskilt brist på efterhandsrevisioner av god kvalitet som genomförs tillräckligt ofta uppmuntrar till försumlighet från marknadsaktörernas sida. Detta ökar i sin tur risken för oriktigheter som inte upptäcks, vilket leder till ett bortfall av traditionella egna medel eller importer som inte uppfyller de villkor som följer av den gemensamma handelspolitiken (se punkterna 45–62).

90. Det stora antalet fel i urvalen av tulldeklarationer visar följande när det gäller förenklade förfaranden (se punkterna 63–78):

a) Kontrollerna innan varor övergår till fri omsättning är inte ändamålsenliga.

b) Import av varor som kräver licenser eller liknande dokument är svår att övervaka om det inte finns någon tillförlitlig IT-hantering.

c) Många marknadsaktörer fullgjorde inte de åtaganden som följer med tillståndet att använda förenklade förfaranden.

d) Efterhandsrevisioner genomförs inte tillräckligt ofta i merparten av de granskade medlemsstaterna och har inte på lämpligt sätt förhindrat fel eller lett till att fel upptäcks.

91. Kommissionen bör

- omedelbart uppmana medlemsstaterna att utan dröjsmål införa det nyligen inrättade regelverket för förenklade förfaranden där det också ingår en gemensam metod för kontroller och revisioner under hela förfarandet i linje med den kontrollmodell som revisionsrätten har fastställt,

- kritiskt granska medlemsstaternas bruk att bevilja "extraförenklingar" (hävande av meddelandekravet) och ge vägledning i denna fråga, särskilt när det gäller varor som kräver tullmyndigheternas inblandning innan varorna övergår till fri omsättning,

- uppmana alla medlemsstater att datorisera behandlingen av förenklade förfaranden, inbegripet den elektroniska hanteringen (registrering online när varorna övergår till fri omsättning) av licenser och liknande dokument och använda IT-baserade riskprofiler som omfattar traditionella egna medel och frågor rörande den gemensamma handelspolitiken,

- uppmuntra medlemsstaterna att förbättra utbildningen för marknadsaktörer så att de blir mer medvetna om vilka skyldigheter och vilket ansvar som gäller vid användning av förenklade förfaranden,

- främja resultatmätning och jämförande analys mellan medlemsstater och uppmuntra dem att förbättra sina metoder för kontroll av förenklade förfaranden.

Denna rapport har antagits av revisionsrätten vid dess sammanträde i Luxemburg den 25 mars 2010.

För revisionsrätten

+++++ TIFF +++++

Vítor Manuel da Silva Caldeira

Ordförande

[1] Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 450/2008 (EUT L 145, 4.6.2008, s. 1).

[2] I enlighet med bland annat Europaparlamentets och rådets beslut nr 624/2007/EG av den 23 maj 2007 om ett åtgärdsprogram för tullfrågor i gemenskapen (Tull 2013) (EUT L 154, 14.6.2007, s. 25).

[3] Belgien, Frankrike, Italien, Ungern, Nederländerna, Slovenien, Sverige och Storbritannien. Irland granskades inom ramen för en förstudie innan kontrollmodellen var färdig. Eftersom revisionsmetoden var jämförbar presenteras resultaten tillsammans med dem som gäller för övriga granskade medlemsstater.

[4] Under 2008 utgjorde de importer där förenklade förfaranden tillämpades mellan 26 och 93 % av de granskade medlemsstaternas totala importdeklarationer.

[5] Import av varor från tredjeländer är tullpliktig (egna medel i EU-budgeten). Under vissa omständigheter får tullsatsen minskas på grundval av förmånshandelsavtal på villkor att importören har specifika dokument till sitt förfogande, t.ex. ursprungsintyg.

[6] Vissa importvaror som textilier eller stål är föremål för särskilda övervakningsåtgärder som följer av den gemensamma handelspolitiken för att man ska skydda EU-producenters intressen. Om marknadsaktörer vill importera sådana varor från vissa länder måste de ha specifika tullhandlingar från det ögonblick då varorna övergår till fri omsättning, t.ex. importlicenser eller övervakningsdokument.

[7] Rådets förordning (EEG) nr 2913/92 (EGT L 302, 19.10.1992, s. 1).

[8] Kommissionen har utfärdat omfattande riktlinjer för nationella tullförvaltningar när det gäller godkännande av ställning som godkänd ekonomisk aktör (se. DOC TAXUD/2006/1450 av den 29 juni 2007).

[9] Kommissionens förordning (EG) nr 1192/2008 (EUT L 329, 6.12.2008, s. 1).

[10] TAXUD/1284/2005.

[11] Bland annat den reviderade Kyotokonventionen som EG anslöt sig till genom rådets beslut 2003/231/EG (EUT L 86, 3.4.2003, s. 21) och riktlinjerna till den.

[12] TAXUD/2006/1452: Compact-modellen för godkänd ekonomisk aktör (COMpliance and Partnership, Customs and Trade) är en metod för bedömning av de risker som är förenade med en marknadsaktörs affärsverksamhet med hjälp av en analys av dennes administrativa organisation och internkontrollsystem.

[13] EUT L 117, 4.5.2005, s. 13.

[14] De viktigaste inslagen i den gemensamma riskhanteringsramen har varit i kraft sedan januari 2007 och de som gäller säkerhet/skydd planerades börja gälla den 1 juli 2009. Då vissa medlemsstater inte var tillräckligt datoriserade kunde detta inte ske till den 1 juli och nu har tidsfristen förlängts till slutet av 2010.

[15] Vägledningen för tullrevision utarbetades inom ramen för Tull 2007-programmet. Vägledningen utgörs av riktlinjer för hur efterhandsrevisioner inom tull ska genomföras och har utarbetats i samarbete mellan kommissionen och medlemsstaterna. Den är översatt till 19 språk och har delats ut till medlemsstaterna.

[16] Under normala omständigheter är den tidsperiod som är tillåten för uppbörd av tullar och avgifter tre år efter det att den faktiska importen har ägt rum (se artikel 221.3 i förordning (EEG) nr 2913/92).

[17] Medlemsstater som granskades inom ramen för revisionsförklaringen 2007: Bulgarien, Danmark, Tyskland, Spanien, Portugal och Rumänien.

[18] Marknadsaktörer som uppfyller de rättsliga villkoren för att använda förenklade förfaranden och som ger nödvändig säkerhet om att de är medvetna om sina skyldigheter i detta sammanhang.

[19] Se artikel 266.2 b i tillämpningsföreskrifterna till tullkodexen: "På villkor att kontrollen av att verksamheten genomförs enligt föreskrifterna inte påverkas får tullmyndigheterna (…) b) under vissa speciella omständigheter, om de ifrågavarande varornas beskaffenhet och den snabba omsättningen motiverar det, befria tillståndshavaren från kravet att till det behöriga tullkontoret anmäla varje ankomst av varor (...)", kommissionens förordning (EEG) nr 2454/93 (EGT L 253, 11.10.1993, s. 1), såsom ändrad.

[20] Ungern, Nederländerna, Slovenien, Sverige och Storbritannien.

[21] Belgien, Frankrike, Irland, Nederländerna, Sverige och Storbritannien.

[22] Frankrike, Italien, Ungern och Slovenien.

[23] Sverige och Nederländerna (automatiserad avstämning för förenklat deklarationsförfarande); Belgien, Irland, Ungern, Nederländerna och Storbritannien (enstaka manuella avstämningar för förenklat deklarationsförfarande och/eller lokalt klareringsförfarande).

[24] Dessa fel uppgår till 358000 euro, men kan fortfarande korrigeras genom en återvinning av avgifter. Det går att göra en sådan återvinning inom tre år från det att tullskulden har uppkommit.

[25] Systemet för hantering av licenser och övervakningsdokument i Storbritannien visade sig vara otillförlitligt. Den felfrekvens som presenteras gäller endast de betydande fel som faktiskt konstaterades. I Irland var den storleken på det granskade urvalet mycket mindre eftersom det endast var en del av förstudien.

[26] När det gäller Irland och Storbritannien valde revisionsrätten ut deklarationer från 2005 eftersom granskningsbesöken ägde rum under 2008. Av praktiska skäl gällde urvalet i Nederländerna delvis 2007.

[27] Belgien, Frankrike, Irland, Nederländerna, Sverige och Storbritannien.

[28] Belgien, Frankrike, Irland, Sverige och Storbritannien.

[29] Italien, Ungern och Slovenien.

--------------------------------------------------

BILAGA I

Översikt över huvuddragen i förenklade förfaranden [30]

Artikel 76 i gemenskapens tullkodex [31] är den rättsliga grunden för förenklade förfaranden. I artikel 76.1 a-c fastställs huvuddragen i tre olika förfaranden:

a) Förfarandet för ofullständiga deklarationer (som ligger utanför revisionens inriktning och omfattning).

b) Det förenklade deklarationsförfarandet.

c) Det lokala klareringsförfarandet.

Artikel 253 i tillämpningsföreskrifterna till tullkodexen [32] ger en allmän definition av syftet med och karaktären på vart och ett av de tre förenklade förfarandena. När det mer specifikt gäller revisionsämnet – förfarandet för övergång till fri omsättning – fastställs detaljerna i artiklarna 254–267 i tillämpningsföreskrifterna till tullkodexen.

FÖRFARANDET FÖR OFULLSTÄNDIGA DEKLARATIONER LIGGER UTANFÖR REVISIONENS INRIKTNING OCH OMFATTNING OCH BEHANDLAS INTE VIDARE I DENNA BILAGA

I. Förenklat deklarationsförfarande (artiklarna 253, 253a–253m och 260–262 i tillämpningsföreskrifterna till tullkodexen)

Artikel 253.2 i tillämpningsföreskrifterna: "Det förenklade deklarationsförfarandet skall göra det möjligt att hänföra varor till tullförfarandet i fråga genom att lämna en förenklad deklaration under förutsättning att det senare inges en kompletterande deklaration som får vara av allmän, periodisk eller sammanfattande natur."

I artikel 76.1 b i tullkodexen specificeras följande: "(...) tullmyndigheterna [skall] tillåta (...) att [deklarationen] ersätts av ett kommersiellt eller administrativt dokument som åtföljs av en framställning om att varorna skall hänföras till tullförfarandet i fråga."

Förfarandet:

a) Marknadsaktörer måste få tillstånd innan de kan börja använda förfarandet (artiklarna 253, 253a–253m, 260–262 i tillämpningsföreskrifterna till tullkodexen); tullen ska göra en grundlig kontroll av den sökandes tillförlitlighet och fastställa alla relevanta uppgifter i tillståndet.

b) I förfarandet ingår anmälan till tullen av varors ankomst.

Förfarandet ger olika möjligheter men går oftast till på följande sätt:

1) Marknadsaktören anmäler varornas ankomst till tullen och lämnar antingen in en förenklad deklarationsblankett eller ett kommersiellt dokument (t.ex. en faktura) i stället för den detaljerade standarddeklarationen.

2) De deklarationer som gäller övergång till fri omsättning behandlas på sedvanligt sätt (beslut om eventuella kontroller av skattemässiga eller icke skattemässiga frågor).

3) Vid utgången av den period som överenskommits i tillståndet (i regel en månad) lämnar marknadsaktören in den kompletterande deklarationen, som innehåller alla uppgifter (tullvärde, vikt etc.) för varje enskild förenklad deklaration så att det går att beräkna tullar och avgifter för samtliga förenklade deklarationer (totalt tullbelopp) under perioden.

4) Det totala tullbeloppet bokförs i tullens räkenskaper fem dagar från referensperiodens slut, det vill säga månadens slut i exemplet (se artikel 218.1 i tullkodexen) och betalas enligt artikel 227 i tullkodexen, det vill säga den sextonde dagen den månad som följer efter referensmånaden.

5) Kontroller efter varors övergång till fri omsättning kan genomföras i form av enstaka kontroller av den kompletterande deklarationen eller genom grundliga efterhandsrevisioner i marknadsaktörens lokaler då bland annat marknadsaktörens kommersiella dokument och räkenskaper granskas.

II. Lokalt klareringsförfarande (artikel 253.3 och artiklarna 263–267 i tillämpningsföreskrifterna till tullkodexen)

Artikel 253.3: "Det lokala klareringsförfarandet skall göra det möjligt att hänföra varor till tullförfarandet i fråga i den berörda personens lokaler eller på andra platser som tullmyndigheterna avvisat eller godkänt."

I artikel 76.1 c i tullkodexen specificeras följande: "(…) tullmyndigheterna [ska] (…) tillåta följande: (...) I fråga om deklarationen av varorna för förfarandet i fråga, att den sker genom införande av varorna i bokföringen. I så fall får tullmyndigheterna frångå kravet att deklaranten skall visa upp varorna för tullen."

Förfarandet:

a) Marknadsaktörer måste få tillstånd innan de kan börja använda förfarandet (artiklarna 253, 253a–253m, 263–267 i tillämpningsföreskrifterna till tullkodexen); tullen ska göra en grundlig kontroll av den sökandes tillförlitlighet och fastställa alla relevanta uppgifter i tillståndet.

b) I förfarandet ingår i regel en anmälan till tullen av varors ankomst till marknadsaktörens lokaler (eller någon annan plats som utsetts för detta ändamål) och om avsikten att låta varorna övergå till fri omsättning.

Förfarandet ger olika möjligheter men går oftast till på följande sätt:

1) Marknadsaktören tar emot varorna i sina lokaler, vanligtvis enligt andra tullregler som han redan har tillstånd för (t.ex. transitering).

2) Marknadsaktören gör sedan något av följande beroende på graden av förenkling:

- Han eller hon meddelar tullen sin avsikt att låta varorna övergå till fri omsättning, för in uppgifter om varorna i sin bokföring och väntar tills tullen beslutar om den vill genomföra kontroller före varornas övergång till fri omsättning.

- Han eller hon för direkt in uppgifter om varorna i sin bokföring, vilket kan innebära att varorna övergår till fri omsättning.

3) Således har tullen, beroende på graden av förenkling, möjlighet att kontrollera varorna innan de övergår till fri omsättning eller inte.

4) Vid utgången av den period som överenskommits i tillståndet (i regel en månad) lämnar marknadsaktören in en kompletterande deklaration, som innehåller alla uppgifter (tullvärde, vikt etc.) för varje bokföringspost så att det går att beräkna tullar och avgifter för summan av alla bokföringsposter (totalt tullbelopp) under perioden.

5) Det totala tullbeloppet förs in i tullens räkenskaper fem dagar från referensperiodens slut, det vill säga månadens slut i exemplet (se artikel 218.1 i tullkodexen) och betalas enligt artikel 227 i tullkodexen, det vill säga den sextonde dagen den månad som följer efter referensmånaden.

6) Kontroller efter det att varorna har övergått till fri omsättning kan genomföras i form av enstaka kontroller av den kompletterande deklarationen eller genom grundliga efterhandsrevisioner i marknadsaktörens lokaler, som bland annat omfattar marknadsaktörens kommersiella dokument och räkenskaper.

Schematisk presentation av det förenklade deklarationsförfarandet och det lokala klareringsförfarandet för övergång av varor till fri omsättning

Etapp Typ av förfarande | Förenklat deklarationsförfarande | Lokalt klareringsförfarande |

Etapp 1 Tillstånd | Formellt förfarande (ansökan  godkännande): Tillstånd krävs innan förfarandet kan användas.Tullen kontrollerar marknadsaktörens tillförlitlighet och andra villkor.Detaljerna för användningen specificeras i tillståndet. | Formellt förfarande (ansökan  godkännande): Tillstånd krävs innan förfarandet kan användas.Tullen kontrollerar marknadsaktörens tillförlitlighet och andra villkor.Detaljerna för användningen specificeras i tillståndet. |

Etapp 2 Klarering | Marknadsaktören: Anmäler varors ankomst till tullen.Lämnar in en förenklad deklaration (t.ex. faktura). | Marknadsaktören: Tar emot/har varor i sina lokaler (eller på den plats som angetts).Meddelar tullen sin avsikt att låta varorna övergå till fri omsättning och för in de uppgifter som krävs i sin bokföring (hävande av meddelandekravet möjligt). |

Tullen: Registrerar den förenklade deklarationen.Beslutar huruvida en kontroll ska göras.Beviljar att varorna övergår till fri omsättning. | Tullen: Tar emot (eller inte) ett meddelande från marknadsaktören.Beslutar huruvida en kontroll ska göras (om det fortfarande är möjligt).Beviljar att varorna övergår till fri omsättning (om inte marknadsaktören redan har låtit varorna övergå till fri omsättning). |

Etapp 3 Kompletterande deklaration | Marknadsaktören: Lämnar in en kompletterande deklaration (= sammanfattning av alla förenklade deklarationer under perioden).Betalar det sammanlagda tullbeloppet. | Marknadsaktören: Lämnar in en kompletterande deklaration (= sammanfattning av alla förenklade deklarationer under perioden).Betalar det sammanlagda tullbeloppet. |

Tullen: För in tullbeloppet i bokföringen.Beslutar huruvida en kontroll ska göras efter varornas övergång till fri omsättning. | Tullen: För in tullbeloppet i bokföringen.Beslutar huruvida en kontroll ska göras efter varornas övergång till fri omsättning. |

Etapp 4 Efterhandsrevision | Marknadsaktören: Har dokumenten tillgängliga för tullen. | Marknadsaktören: Har dokumenten tillgängliga för tullen. |

Tullen: Beslutar huruvida en efterhandsrevision ska genomföras. | Tullen: Beslutar huruvida en efterhandsrevision ska genomföras. |

[30] I slutet av bilagan finns en schematisk presentation.

[31] Rådets förordning (EEG) nr 2913/92, såsom ändrad.

[32] Kommissionens förordning (EEG) nr 2454/93 (EGT L 253, 11.10.1993, s. 1), såsom ändrad.

--------------------------------------------------

BILAGA II

Revisionsrättens kontrollmodell för förenklade förfaranden

1) Kriterier för kontroller innan en marknadsaktör beviljas tillstånd

a) Man bör kontrollera att marknadsaktörerna har ett tillfredsställande förflutet när det gäller efterlevnad av tullkraven, att de har ett tillräckligt och tillförlitligt (IT-)system för hantering av bokföringen, påvisad ekonomisk solvens och att det går att kontrollera att importförbud och importrestriktioner efterlevs.

b) Marknadsaktörens administrativa organisation och internkontroller bör granskas; i denna revision bör det ingå ett besök i marknadsaktörens lokaler.

c) De risker som påverkar marknadsaktörens näringsverksamhet bör identifieras och bedömas under revisionen och hanteras genom lämpliga kontrollåtgärder; en kontrollplan/rekommendation för kvarstående risker bör fastställas för varje marknadsaktör.

d) Resultaten av revisionen bör formaliseras i en rapport.

e) Marknadsaktörerna bör få korrekta råd under tillståndsprocessen och göras medvetna om sina skyldigheter och om de tullrisker som kan påverka deras handel.

f) Tillstånden bör bestå i ett formellt skriftligt åtagande mellan tullmyndigheter och marknadsaktör där deras samarbete och båda parters rättigheter och skyldigheter uttryckligen fastställs, däribland marknadsaktörens skyldighet att meddela eventuella förändringar som uppkommer i näringsverksamheten och organisationen och att utse ett ombud i tullfrågor.

2) Kriterier för kontroller [33] som ska utföras medan de förenklade förfarandena pågår, det vill säga kontroller av förenklade deklarationer/bokföringsposter och kompletterande deklarationer

a) Ett minsta antal riskbaserade fysiska kontroller och dokumentgranskningar bör genomföras före varors övergång till fri omsättning för att man ska kunna behålla en osäkerhetsfaktor för marknadsaktören, upptäcka oriktiga importer och undvika för låga betalningar av traditionella egna medel.

b) Omfattande dokumentgranskningar av kompletterande deklarationer bör genomföras i samma syfte.

c) En automatiserad avstämning mellan kompletterande deklarationer och förenklade deklarationer/poster i marknadsaktörens bokföring bör genomföras så att man försäkrar sig om att de kompletterande deklarationerna är fullständiga.

d) Fysiska kontroller och dokumentgranskningar bör bygga på en riskanalys där man använder lämplig automatisk databehandling som innehåller en slumpmässig del.

e) Resultaten av sådana kontroller måste dokumenteras ordentligt och föras in i riskhanteringssystemet; tullen bör regelbundet mäta resultaten för att kunna garantera att riskprofilerna är effektiva och aktuella.

3) Kriterier för efterhandsrevisioner [34] av förenklade förfaranden

a) Regelbundna och planerade efterhandsrevisioner bör genomföras och de bör bygga på en sund och standardiserad revisionsmetod som beaktar de risker som är förenade med marknadsaktörens näringsverksamhet och risker för preskription, och en del marknadsaktörer bör väljas ut slumpmässigt.

b) Revisionerna bör inriktas på transaktioner eller särskilda ämnen (t.ex. tullvärde), eller system, bland annat IT-system, eller göra det möjligt att bedöma huruvida en marknadsaktör fortfarande uppfyller villkoren för användning av förenklade förfaranden.

c) Granskningsresultaten bör formaliseras i en rapport och systematiskt följas upp; granskningsresultaten bör föras in i riskhanteringssystemet.

d) Man bör införa kvalitetssäkringsåtgärder (t.ex. mätning av marknadsaktörens resultat eller regelefterlevnad) och uppmuntra marknadsaktören att göra en självbedömning.

[33] Hur många kontroller som minst ska genomföras före varornas övergång till fri omsättning och av kompletterande deklarationer bör bero på vilken grad av risk som är förenad med den aktuella importen. För marknadsaktörer som endast arbetar med lågriskimporter bör man ändå ha kvar en osäkerhetsfaktor och genomföra slumpmässiga kontroller.

[34] För att risken för preskription av tullbeloppet ska begränsas bör efterhandsrevisioner som är inriktade på transaktioner genomföras minst vart tredje år. Hur många transaktioner som ska granskas vid varje efterhandsrevision bör bero på hur stora de faktiska riskerna är. En systemrevision eller en revision för att bedöma huruvida marknadsaktören fortfarande uppfyller villkoren för att använda förenklade förfaranden kan genomföras med större mellanrum, men det är alltid nödvändigt vid en förändring som påverkar systemet (IT eller annat).

--------------------------------------------------

BILAGA III

ÖVERSIKT ÖVER IAKTTAGELSERNA AVSEENDE DE NIO MEDLEMSSTATER SOM GRANSKATS

Anm.: tillfredsställande; delvis tillfredsställande; inte tillfredsställande; e.t.: ej tillämplig.

Kontrollmodellstandarder | BE | FR | IE | IT | HU | NL | SI | SE | UK |

Antal granskade handlingar hos marknadsaktörer | 17 | 20 | 7 | 20 | 16 | 18 | 17 | 22 | 20 |

Revisioner innan tillstånd beviljas

Genomfördes en revision i marknadsaktörens lokaler och skrevs en granskningsrapport och gjordes den tillgänglig? | | | e.t. | | | | | | |

Bedömdes marknadsaktörens administrativa organisation och interna kontroller? | | | e.t. | | | | | | |

Kontrollerades redovisnings- och IT-system? | | | e.t. | | | | | | |

Kontrollerades de rättsliga kraven i artiklarna 261.2 och 264.2 i tillämpningsföreskrifterna till tullkodexen (t.ex. att den sökande inte gjort sig skyldig till allvarliga överträdelser)? | | | e.t. | | | | | | |

Kontrollerades marknadsaktörens ekonomiska solvens? | | | e.t. | | | | | | |

Gjordes en riskbedömning av marknadsaktören? | | | e.t. | | | | | | |

Ledde riskbedömningen/revisionen till en kontrollrekommendation (plan)? | | | e.t. | | | | | | |

Ingick några kvalitetssäkringsåtgärder i tillståndsprocessen (t.ex. utbildning, information, samordnare)? | | | e.t. | | | | | | |

Kontroller medan förfarandet pågår – kontroller före varors övergång till fri omsättning

Beviljades förenklingar när det gäller det lokala klareringsförfarandet (hävande av meddelandekravet) i enlighet med lagstiftningen? | | | | | | | | | |

Gjordes verkligen ett minimum av kontroller när det gällde aspekter rörande traditionella egna medel/den gemensamma handelspolitiken före varornas övergång till fri omsättning? | | | | | | | | | |

Tillämpades automatiserade riskprofiler när det gäller traditionella egna medel/den gemensamma handelspolitiken? | | | | | | | | | |

Ingick en automatiserad slumpmässig del i riskhanteringen? | | | | | | | | | |

Gjordes en uppföljning av riskrelaterade frågor (t.ex. mätning av riskprofilernas effektivitet, återkoppling av information)? | | | | | | | | | |

Kontroll medan förfarandet pågår – kontroller av kompletterande deklarationer

Behandlas kompletterande deklarationer i regel genom IT? | | | | | | | | | |

Gjordes verkligen ett minimum av dokumentgranskningar? | | | | | | | | | |

Tillämpades automatiserade riskprofiler när det gäller traditionella egna medel/den gemensamma handelspolitiken? | | | | | | | | | |

Ingick en automatiserad slumpmässig del i riskhanteringen? | | | | | | | | | |

Gjordes en automatisk avstämning mellan kompletterande och förenklade poster? | e.t. | | | e.t. | e.t. | | | | |

Gjordes en systematisk manuell avstämning mellan kompletterande och förenklade poster? | | e.t. | | | | | e.t. | | |

Gjordes en uppföljning av riskrelaterade frågor (t.ex. mätning av riskprofilernas effektivitet, återkoppling av information)? | | | | | | | | | |

Efterhandsrevisioner

Bygger efterhandsrevisionerna på en sund revisionsmetodik (revisionsverktyg, enhetlig metod)? | | | | | | | | | |

Omfattar dessa revisioner system, däribland IT-system? | | | | | | | | | |

Omfattar dessa revisioner en granskning av att villkoren för tillstånd fortfarande uppfylls? | | | | | | | | | |

Omfattar dessa revisioner en grundlig granskning av transaktioner (inbegripet affärsräkenskaper)? | | | | | | | | | |

Görs revisioner tillräckligt ofta för att man ska kunna undvika risken för preskription? | | | | | | | | | |

Procent av marknadsaktörer som inte granskades tillräckligt ofta för att man skulle kunna undvika preskription av tullbelopp. | 71 | 70 | 57 | 15 | 6 | 39 | 18 | 91 | 90 |

Följs granskningsrapporterna upp (förvaltningskontroll, återkoppling av information)? | | | | | | | | | |

--------------------------------------------------

BILAGA IV

ÖVERSIKT ÖVER FEL I URVALEN

Anm.: Medlemsstaterna uppmanades att i sina svar på revisionsrättens sammanställningar av preliminära granskningsresultat tillhandahålla all eventuell dokumentation som saknades. I de fall då de inte har kunnat lämna de dokument som krävs har detta betraktats som ett fel.

| BE | FR | IE | IT | HU | NL | SI | SE | UK |

Finansiellt urval från 2008

Antal granskade transaktioner | 31 | 32 | 20 | 30 | 33 | 30 | 30 | 31 | 30 |

Noteringen "utfärdat i efterhand" hade inte gjorts på förmånsdokumentet när så krävdes | 3 | 2 | 0 | 0 | 0 | 2 | 0 | 0 | 0 |

Ingen direkttransport kunde bevisas | 1 | 1 | 0 | 1 | 0 | 0 | 0 | 3 | 1 |

Inget/inga dokument tillhandahölls | 0 | 0 | 8 | 0 | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 |

Andra betydande fel | 1 | 1 | 0 | 0 | 1 | 0 | 0 | 3 | 1 |

Antal fel totalt | 5 | 4 | 8 | 1 | 2 | 2 | 0 | 6 | 2 |

Fel totalt (%) i 2008 års urval – finansiellt | 16 | 13 | 40 | 3 | 6 | 7 | 0 | 19 | 7 |

Fel (%) på grund av att grundläggande dokument saknades | 3 | 3 | 40 | 3 | 3 | 0 | 0 | 10 | 3 |

Icke finansiellt urval från 2008

Antal granskade transaktioner | 60 | 57 | 6 | 62 | 32 | 61 | 30 | 58 | 60 |

Avräkningen gjordes inte direkt efter det att perioden för de sammanförda bokföringsposterna löpte ut/godkändes inte av tullen | 9 | 13 | 0 | 10 | 2 | 0 | 0 | 0 | 0 |

Inget/inga dokument tillhandahölls | 23 | 6 | 6 | 0 | 0 | 18 | 0 | 5 | 0 |

Andra betydande fel | 12 | 7 | 0 | 1 | 0 | 1 | 2 | 2 | 6 |

Antal fel totalt | 44 | 26 | 6 | 11 | 2 | 19 | 2 | 7 | 6 |

Fel totalt (%) i 2008 års urval – icke finansiellt | 73 | 46 | 100 | 18 | 6 | 31 | 7 | 12 | 10 |

Fel (%) på grund av att grundläggande dokument saknades | 38 | 11 | 100 | 0 | 0 | 30 | 0 | 9 | 0 |

Finansiellt urval från 2006

Antal granskade transaktioner | 34 | 33 | 24 | 33 | 29 | 30 | 30 | 31 | 30 |

Noteringen "utfärdat i efterhand" hade inte gjorts på förmånsdokumentet när så krävdes | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 | 0 | 1 | 0 |

Ingen direkttransport kunde bevisas | 4 | 8 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 8 | 2 |

Inget/inga dokument tillhandahölls | 1 | 0 | 7 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 3 |

Andra betydande fel | 4 | 3 | 0 | 0 | 0 | 3 | 0 | 2 | 1 |

Antal fel totalt | 10 | 11 | 7 | 0 | 0 | 4 | 0 | 11 | 6 |

Fel totalt (% ) i 2006 års urval - finansiellt | 29 | 33 | 29 | 0 | 0 | 13 | 0 | 35 | 20 |

Fel (%) på grund av att grundläggande dokument saknades | 15 | 24 | 29 | 0 | 0 | 0 | 0 | 26 | 17 |

--------------------------------------------------