RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN om möjligheten att inleda förhandlingar om ett stabiliserings- och associeringsavtal med Kroatien

RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN om möjligheten att inleda förhandlingar om ett stabiliserings- och associeringsavtal med Kroatien

INNEHÅLLSFÖRTECKNING

1. Bakgrund

2. Bilaterala förbindelser mellan Europeiska gemenskapen och Kroatien sedan 1991 samt utsikterna för mer långtgående förbindelser

3. Den senaste tidens ekonomiska och politiska utveckling i Kroatien

3.1. Demokratiprocessen och de institutionella reformerna

3.2. Ekonomisk stabilisering och ekonomiska reformer

4. Stabiliserings- och associeringsavtalets parametrar

4.1. Politisk dialog

4.2. Regionalt samarbete

4.3. Handel med varor

4.3.1. Industriprodukter

4.3.2. Jordbruks- och fiskeriprodukter

4.4. Tjänster, etableringsrätt

4.5. Löpande betalningar och kapitalrörelser

4.6. Tillnärmning av lagstiftning

4.6.1. Tekniska standarder och certifiering

4.6.2. Konkurrens och statligt stöd

4.6.3. Offentlig upphandling

4.6.4. Immateriella rättigheter, industriellt och kommersiellt rättsskydd

4.6.5. Telekommunikation och informationssamhället

4.6.6. Konsumentskydd

4.6.7. Arbetsrätt och lika möjligheter för män och kvinnor

4.7. Rättsliga och inrikes frågor

4.8. Ekonomiskt och finansiellt samarbete

4.8.1. Statistik

4.8.2. Industri och små och medelstora företag

4.8.3. Tull och beskattning

4.8.4. Utbildning

4.8.5. Kultur och den audiovisuella sektorn

4.8.6. Transport

4.8.7. Energi

4.8.8. Jordbruk

4.8.9. Forskning och teknisk utveckling

4.8.10. Miljö

5. Slutsatser

Bilagor

1. Bakgrund

Genom kommissionens meddelande av den 26 maj 1999 [1] inrättades nya ramar för närmare förbindelser mellan EU och länderna i sydöstra Europa, genom en gradvis strategi som är anpassad till varje lands situation. I dessa nya ramar ingår ett vittomfattande partnerskap i form av de nya stabiliserings- och associeringsavtalen.

[1] Kommissionens meddelande till rådet och Europaparlamentet om stabiliserings- och associeringsprocessen för länderna i södra Östeuropa - Bosnien och Hercegovina, Kroatien, Förbundsrepubliken Jugoslavien, f.d. jugoslaviska republiken Makedonien och Albanien (KOM (99) 235 slutlig, 26.5.1999).

För att förhandlingar om stabiliserings- och associeringsavtal skall kunna inledas måste landet i fråga uppfylla de relevanta politiska och ekonomiska villkoren. Vidare har det beslutats att kommissionen skall rapportera om möjligheten att inleda förhandlingar om ett sådant avtal, innan detta övervägs.

Den politiska utvecklingen i Kroatien efter parlaments- och presidentvalen i början av 2000 har markerat en ny start för de bilaterala förbindelserna. Redan i sitt meddelande av den 2 februari 2000 [2] berömde kommissionen den första politiska utvecklingen i Kroatien, och den nya kroatiska regeringen uppmanades att vidta ytterligare åtgärder för att möjliggöra förstärkta förbindelser, särskilt i samband med utarbetandet av en rapport om möjligheten att inleda förhandlingar.

[2] Meddelande från kommissionen till rådet om praktiska slutsatser av EU:s stabiliserings- och associeringsprocess för länderna i sydöstra Europa: Bosnien och Hercegovina, Kroatien, Jugoslavien, f.d. jugoslaviska republiken Makedonien och Albanien (KOM (2000) 49 slutlig, 2.2.2000).

Sedan den nya kroatiska ledningen förklarat sig fast besluten att genomföra demokratiska och ekonomiska reformer uppmanade rådet (allmänna frågor) vid sitt möte den 14-15 februari 2000 kommissionen att utarbeta en rapport om möjligheten att inleda förhandlingar om ett stabiliserings- och assoceringsavtal med Kroatien.

Denna rapport innehåller en redogörelse för den senaste politiska och ekonomiska utvecklingen och en bedömning av läget inom samtliga sektorer där samarbete är möjligt, med sikte på förhandlingar om ett stabiliserings- och associeringsavtal.

2. Bilaterala förbindelser mellan Europeiska gemenskapen och Kroatien sedan 1991 samt utsikterna för mer långtgående förbindelser

EG erkände Kroatien i januari 1992, och Kroatien har sedan dess mottagit stöd från EG. Under 1991-1995 gavs endast humanitärt bistånd och stöd för demokratisering. När det gäller upprättandet av avtalsförbindelser hävdes 1980 års samarbetsavtal och 1991 års transportavtal med f.d. Socialistiska federala republiken Jugoslavien genom ett beslut av ministerrådet i november 1991, och det beslutades därefter att bilaterala avtalsförbindelser skulle upprättas. Som villkor för detta ställdes att Kroatien skulle iaktta en "demokratisk uppförandekodex", och på grund av den politiska situationen kunde inga avtalsförbindelser upprättas. Däremot enades man om årligen förnyade autonoma handelsförmåner, vilka har givit kontinuitet åt handelsförbindelserna.

Dessutom har den regelbundna dialogen mellan det kroatiska parlamentet och Europaparlamentet sedan 1992 underlättats genom att årliga möten mellan parlamenten har hållits. Hittills har åtta möten ägt rum.

I mars 1995 beslutade EG att utvidga biståndsprogrammet Phare till att även omfatta Kroatien och att inleda förhandlingar om ett handels- och samarbetsavtal och ett transportavtal. Biståndet drogs dock in och förhandlingarna sköts upp den 7 augusti 1995 till följd av Kroatiens militära operationer i de tidigare FN-kontrollerade sektorerna i väst, nord och syd, vilka innebar att Kroatiens demokratisträvanden och dess respekt för rättsstatliga principer ifrågasattes. Sedan 1996 har EG givit Kroatien ett begränsat bistånd för flyktingars och tvångsförflyttade personers återvändande.

Mellan 1996 och 1999 utvecklades förbindelserna med Kroatien inom ramen för den "regionala strategin" för sydöstra Europa [3], vilken vidareutvecklades i de slutsatser om villkoren som överenskoms 1997. I detta sammanhang konstaterades det i kommissionens återkommande rapporter om uppfyllandet av villkoren att Kroatiens framsteg inte var tillräckliga för att det skulle vara motiverat att uppgradera de bilaterala förbindelserna. EU ansåg att Kroatien inte hade nått tillräckligt långt i fråga om demokratisering och respekt för demokrati och rättsstatliga principer. De mest problematiska områdena var fullständig respekt för mänskliga rättigheter inklusive minoriteters rättigheter, fullgörande av förpliktelserna enligt Dayton- och Erdutavtalen, särskilt när det gäller genomförandet av återvändandeprocessen, och fullständigt samarbete med den internationella krigsförbrytartribunalen för f.d. Jugoslavien (ICTY), väsentligt förbättrat regionalt samarbete samt fullständig demokratisering av medierna. Kroatien fortsatte att omfattas av EG:s ordning för autonoma handelsförmåner, men biståndet från Phare förblev indraget och inledandet av förhandlingar om avtalsförbindelser sköts upp ytterligare.

[3] Bosnien och Hercegovina, Kroatien, Jugoslavien, f.d. jugoslaviska republiken Makedonien och Albanien.

I maj 1999 utvecklades EU:s politik gentemot länderna i sydöstra Europa ytterligare inom ramen för stabiliserings- och associeringsprocessen. De grundläggande politiska och ekonomiska villkoren och den gradvisa strategin bibehölls. Det beslutades att extra stöd skulle ges till utbildning genom öppnande av Tempus-programmet för högre utbildning och genom samarbete med Europeiska yrkesutbildningsstiftelsen. Dessutom hölls i juli 1999 det första mötet på ministernivå inom ramen för den informella politiska dialogen.

Genomförandet och resultatet av parlaments- och presidentvalen i början av 2000 markerade en vändpunkt i Kroatiens politiska situation. En radikal förnyelse av förbindelserna mellan EU och Kroatien har inletts. EU välkomnade den nya kroatiska ledningens första åtgärder genom att förstärka den politiska dialogen och inrätta en rådgivande arbetsgrupp för EU och Kroatien. Den rådgivande arbetsgruppen är ett gemensamt tekniskt organ som utformats för att förse Kroatien med expertis och tekniskt bistånd på alla områden av gemensamt intresse inför förhandlingarna om avtalsförbindelser. Arbetsgruppen har redan sammanträtt två gånger, den 15 februari och den 12 april 2000.

3. Den senaste tidens ekonomiska och politiska utveckling i Kroatien

3.1. Demokratiprocessen och de institutionella reformerna

Den nya politiska ledningen har på ett dramatiskt sätt förändrat den politiska scenen i Kroatien under de senaste månaderna. Det kroatiska folket har genom valresultatet uttryckt ett starkt krav på demokratiska förändringar.

Den nya regeringen bildades utan problem av en koalition av sex partier som har en bred majoritet och som på kort tid har visat både att den delar de europeiska värderingarna när det gäller demokrati och rättsstatsprincipen och att dess främsta prioritering vad de yttre förbindelserna beträffar är integrering i de euroatlantiska strukturerna. Regeringen är i detta syfte fast besluten att ta itu med olösta politiska frågor och att inleda de strukturreformer som är nödvändiga för ett uppfyllande av EU:s villkor.

Genom sitt ambitiösa program, som lades fram för det nya parlamentet den 9 februari, har regeringen förpliktat sig att genomföra svåra och modiga reformer för att åtgärda alla politiska brister, framför allt för att uppnå fullständig respekt för mänskliga rättigheter, inklusive minoriteters rättigheter, demokratisering av medierna, fullständig efterlevnad av Dayton- och Erdutavtalen, särskilt vad återvändandeprocessen beträffar, fullständigt samarbete med ICTY samt förbättrade förbindelser med grannländerna, särskilt en radikal attitydförändring gentemot Bosnien och Hercegovina. Inom ramen för programmet planeras också betydande ekonomiska reformer.

I alla dessa frågor har ett givande samarbete inletts inom den rådgivande arbetsgruppen för EU och Kroatien. Vid de två möten som hittills hållits har det varit möjligt att enas om gemensamma rekommendationer beträffande samtliga återstående politiska brister och beträffande de åtgärder som krävs för att de olika kraven skall kunna uppfyllas. Den kroatiska regeringen har med denna utgångspunkt utvecklat detaljerade åtgärdsprogram för att ett snabbt genomförande skall kunna säkras. Genom övergripande program som inrättades av regeringen den 2 mars och den 5 maj har genomförandet av dessa rekommendationer redan inletts, och en del betydande framsteg har gjorts på viktiga områden.

Vad särskilt yttrandefriheten beträffar har den kroatiska radion och televisionen kritiserats upprepade gånger. Regeringen har nu förpliktat sig att genomföra nödvändiga åtgärder för att omvandla den kroatiska televisionen till en offentlig tjänst. Vissa framsteg har redan gjorts i och med att ett nytt utkast till lag om den kroatiska televisionen diskuteras och inom kort kommer att överlämnas till Europarådet för granskning. Förslaget förväntas överlämnas till parlamentet i början av juni. En översyn av telekommunikationslagen har också påbörjats. Förslaget kommer att färdigställas sedan den nya rättsliga ramen för den kroatiska televisionen har antagits. Dessutom har en ny generaldirektör för den kroatiska televisionen utsetts, och annan personal på hög nivå har bytts ut. Reformen av den monopolistiskt präglade pressen är fortfarande en praktiskt och ekonomiskt komplicerad fråga som kommer att vara svårare att lösa. Arbetet har slutförts när det gäller ändringen av strafflagen för att avskaffa möjligheten att utan särskild angivelse åtala journalister som kränker höga statstjänstemäns ära eller värdighet.

Vad skyddet av minoriteter beträffar antog parlamentet den 11 maj ändringar av grundlagen om skydd av mänskliga rättigheter och grundläggande friheter och om skydd av etniska och nationella samfunds och minoriteters rättigheter. Man enades om att dessa ändringar endast skulle gälla under en övergångsperiod fram till antagandet, troligen inom sex månader, av en ny övergripande konstitutionell ram på detta område, vilken skall utarbetas av en arbetsgrupp i nära samarbete med Europarådet och Venedigkommissionen för demokrati genom lag. Dessutom antog parlamentet den 11 maj en lag om användning av minoritetsspråk i officiella sammanhang och en lag om undervisning i minoritetsspråk.

Ett annat bekymmersamt område är fullgörandet av förpliktelserna enligt Dayton- och Erdutavtalen. De viktigaste frågorna är fortfarande fullständigt samarbete med ICTY, fullständigt genomförande av återvändandeprocessen och förbättrat regionalt samarbete.

När det gäller samarbetet med ICTY, en politiskt känslig fråga för Kroatien, kan stora framsteg noteras. Den nya regeringen har förpliktat sig att återuppta samarbetet med tribunalen i Haag. Regeringen har gjort stora förändringar av rådet för samarbete med ICTY, som leds av vice premiärministern, och inlett givande diskussioner med ICTY:s chefsåklagare. Till följd härav kunde en viktig förklaring om samarbete med ICTY antas den 14 april, i vilken Kroatien erkänner ICTY:s jurisdiktion när det gäller militäroperationerna "Storm" och "Flash" 1995 och godkänner en intensifiering av alla utredningar av krigförbrytelser.

Vad beträffar återvändandeprocessen har den nya regeringen förpliktat sig att göra allt som krävs för att processen skall kunna genomföras på ett korrekt sätt. Den ekonomiska framtiden i de krigsdrabbade områden dit återvändandet skall ske kommer givetvis i lika hög grad att vara avgörande för processens framgång. En särskild kommission för genomförande av återvändandeprogrammet, med många företrädare på högsta administrativa och politiska nivå och med internationellt deltagande, inrättades i början av mars. Regeringen har i samarbete med UNHCR lagt fram ett förslag till ett program för att underlätta återvändandet för mer än 16 000 flyktingar inom den närmaste framtiden. Trots ett visst inre motstånd och efter vissa inledande problem har översynen av den rättsliga ramen kunnat inledas framgångsrikt. Ändringarna av lagen om återuppbyggnad avsedda att avskaffa de diskriminerande bestämmelserna gick igenom den första behandlingen i parlamentet den 27 april och förväntas antas inom kort. Ett förslag om översyn av de diskriminerande bestämmelserna i lagen om områden av särskilt intresse för staten antogs av regeringen den 6 maj, och det parlamentariska förfarandet pågår. Regeringen har också för avsikt att övervaka genomförandet av lagstiftningen och att processen verkligen går framåt. Den kommer i detta syfte att utfärda särskilda bestämmelser som kommer att underlätta ett korrekt genomförande på lokal nivå, där de verkliga problemen och motståndet tycks ligga.

3.2. Ekonomisk stabilisering och ekonomiska reformer

Genom framgångsrika stabiliseringsinsatser i slutet av 1993 lyckades Kroatien nå en genomsnittlig årlig BNP-tillväxt på mer än 6 % under 1994-1997 och en anmärkningsvärd prisstabilitet. Under 1997 började den ekonomiska situationen försämras. Löneökningarna täcktes inte helt av produktivitetsvinster, vilket fick exporten att minska med 7,4 % jämfört med året innan, medan importen fortsatte att öka kraftigt, med 14,5 %. Detta ledde till att underskottet i bytesbalansen ökade från 5,8 % av BNP 1996 till 11,6 % 1997 och orsakade en kraftig ökning av utlandsskulden, från 23 % av BNP 1996 till 32 % av BNP vid utgången av 1997.

En kombination av problem med betalningsförmågan inom banksektorn, allt större utestående fordringar, återhållsam penningpolitik, skattehöjningar och ökade fasta priser samt effekterna av Kosovokrisen bidrog till den lågkonjunktur som inleddes under sista kvartalet 1998 och fortsatte under de första tre kvartalen 1999. Samtidigt tyngdes ekonomin i allt högre grad av strukturella problem. Lågkonjunkturen verkade ha upphört vid utgången av 1999, och under det sista kvartalet 1999 växte ekonomin. BNP i reala termer uppskattas dock ha minskat med 1 % under hela 1999. Ekonomin förväntas fortsätta att återhämta sig under 2000; ökad export, större privat konsumtion och ökade investeringar förväntas bidra till att den uppåtgående trenden håller i sig.

Prisstabiliteten kunde i stort sett bibehållas under 1999. Mellan juni 1998 och februari 1999 ledde emellertid spekulationer till att den kroatiska valutan kuna (HRK) minskade i värde med omkring 10 % gentemot euron. Valutans värdeminskning och de höjda priserna på petroleumprodukter och telekommunikationstjänster ledde till att ett visst inflationstryck uppstod mot slutet av 1999.

Kroatien har hittills lyckats hålla sitt budgetunderskott inom rimliga gränser. Detta döljer emellertid den underliggande ständiga ökningen av de sammanlagda offentliga utgifterna, vilka 1998 uppgick till 52 % av BNP (vilket är den högsta siffran för länderna i Central- och Östeuropa). Enligt det preliminära budgetresultatet, som justerades i juni 1999, motsvarade budgetunderskottet 1,7 % av BNP, men siffran skulle vara 6,0 % om inkomsterna från privatisering undantogs. I framtiden kommer privatiseringsinkomsterna att upphöra, och regeringen kommer att ställas inför en alltmer krävande skuldtjänst, stora eftersläpande skulder och stora statligt garanterade skulder utanför budgeten.

Stora korrigeringar av finanspolitiken kommer att krävas för att budgetunderskottet skall kunna minskas kraftigt och varaktigt och för att de offentliga lånen skall kunna hållas kvar på en hanterbar nivå på medellång sikt. Budgeten för 2000, som antogs den 23 mars, är ett steg i rätt riktning eftersom den innefattar en liten nominell minskning av utgifterna och en avsevärd omstrukturering. På medellång sikt kommer en budgetkonsolidering inte att kunna äga rum om inte lönerna i den offentliga sektorn sänks betydligt och det görs omfattande reformer av fonderna utanför budgeten, särskilt pensions- och hälsovårdsfonderna. En åtstramning av finanspolitiken skulle möjliggöra en mindre stram penningpolitik, vilket sannolikt skulle stimulera tillväxten.

Kroatien har en god industribas, en kvalificerad och välutbildad arbetsstyrka och områden med stor utvecklingspotential, t.ex. turismen. Kroatiens konkurrenskraft på den europeiska marknaden skulle kunna förbättras avsevärt genom en konsekvent och ambitiös plan för strukturreformer, eftersom ett stort antal kroatiska företag under rådande förhållanden har svårt att konkurrera i en öppen ekonomi.

Under 1991 inledde Kroatien en process för omvandling och privatisering av företag, vilken nu har avslutats för de flesta av företagen. De områden där det fortfarande finns stora statliga företag som skall privatiseras är framför allt elektricitets-, olje- och transportsektorerna, i synnerhet järnvägssektorn. Privatiseringsprocessen har i viss mån tagit fart sedan slutet av Kosovokrisen. I oktober 1999 såldes en andel på 35 % i det kroatiska telekommunikationsbolaget (HT) till Deutsche Telekom för 850 miljoner US-dollar. I år kommer ytterligare 21 % att bjudas ut. Den tidigare regeringen erbjöd dessutom strategiska investerare majoritetsandelar i tre banker, och samtliga dessa transaktioner hade avslutats i april. Det kommer att vara av största vikt att privatiseringsansträngningarna fortsätter, men också att företagsledningen förbättras. Denna har påverkats negativt av en privatiseringsstrategi som gynnar insiders framför strategiska investerare. De grundläggande principerna och framtidsplanerna på detta område bör fastställas inom ramen för en statlig privatiseringsstrategi.

Kroatien har gjort framsteg när det gäller utvecklingen av en modern finanssektor genom att banksektorn har rehabiliterats, valuta- och kapitalmarknader har inrättats och en marknadsorienterad rättslig ram införts. En finansiell kris som började 1997 har dock allvarligt påverkat banksektorns stabilitetet och trovärdighet. Myndigheterna har sedan dess genomfört ett antal åtgärder för att förstärka banktillsynen och återställa konsumenternas förtroende. Insättningsgarantisystemet som inrättades 1998 kommer att kräva avsevärda budgetresurser för att förluster skall kunna täckas, och ytterligare konkurser kan komma att utgöra ett allvarligt hot mot budgetbalansen. De fyra största bankerna täcker en stor del av marknaden, men det finns fortfarande ett stort antal mycket små och regionala banker, vilket gör ytterligare konsolidering nödvändig.

En huvudpunkt på den nya regeringens reformprogram, slutligen, är en minskning av själva den offentliga sektorn. Den offentliga sektorn är mycket stor i Kroatien, och myndigheterna har fortfarande stort inflytande över den ekonomiska verksamheten. Den nya regeringen har förklarat sig fast besluten att upphöra med direkta statliga ingripanden i ekonomin och att inte längre rädda företag som befinner sig i svårigheter. Denna positiva politiska signal måste följas upp med konsekventa och övergripande åtgärder. En förbättring av rättsväsendet, särskilt när det gäller att verkställa konkursförfaranden, skulle vara ett första positivt tecken på myndigheternas vilja att gå vidare med Kroatiens omvandling till en modern marknadsekonomi.

Den nya regeringen övertog en situation som kännetecknades av stora strukturella problem och en avsevärd isolering av det ekonomiska systemet. Myndigheterna måste utarbeta ett övergripande och trovärdigt reformprogram, som kan få IMF:s och Världsbankens stöd. Detta är nödvändigt om Kroatien skall kunna återfå det internationella samfundets förtroende, vilket har urholkats under de senaste åren. En återgång till varaktig ekonomisk tillväxt och skapande av arbetstillfällen krävs dessutom för att Kroatien även i fortsättningen skall få samma gynnsamma kreditbedömning som i dag på de internationella kapitalmarknaderna och kunna dra till sig utländska direktinvesteringar, särskilt nya företagsetableringar.

4. Stabiliserings- och associeringsavtalets parametrar

Med hänsyn till de framsteg som gjorts och de reformer som fortfarande är nödvändiga när det gäller de politiska och ekonomiska aspekter som det redogörs för ovan, kommer möjligheten att ingå ett stabiliserings- och associeringsavtal med Kroatien att vara beroende av Kroatiens förmåga att fullgöra sina skyldigheter enligt denna nya typ av avtal.

4.1. Politisk dialog

Det saknas visserligen formella ramar för en bilateral politisk dialog mellan EU och Kroatien, men en informell politisk dialog inleddes i juli 1999. Efter parlaments- och presidentvalen har de officiella kontakterna ökat avsevärt, framför allt i form av ministerbesök. EU och Kroatien tycks snabbt ha uppnått en hög grad av samstämmighet i regionala och internationella frågor. Framför allt kan det konstateras att Kroatien erkänner och godtar sin viktiga roll för stabiliseringen i området.

En central aspekt kommer att vara formalisering och förstärkning av den politiska dialogen mellan EU och Kroatien inom ramen för det framtida stabiliserings- och associeringsavtalet, liksom utveckling av en kompletterande regional struktur för politisk dialog.

4.2. Regionalt samarbete

Förbättring och förstärkning av det regionala samarbetet är av stor vikt för stabiliseringen i området. Kroatien eftersträvar en normalisering av de politiska förbindelserna med länderna på västra Balkan och har goda förbindelser med alla övriga länder i Öst- och Centraleuropa, med vilka en förstärkning av handelsförbindelserna aktivt eftersträvas. Den nya politiska ledningen tycks ha accepterat landets naturliga förbindelser med sina grannar i söder och deltar till fullo i samarbetet för en långsiktig stabilisering i hela området. Presidentens och utrikesministerns tidiga officiella besök i Slovenien, Bosnien och Hercegovina och f.d. jugoslaviska republiken Makedonien vittnar om de insatser som görs för att förbättra förbindelserna och finna förhandlingslösningar på de bilaterala frågor som ännu inte lösts.

Den avsevärda förbättringen av förbindelserna med Bosnien och Hercegovina är en utveckling av avgörande betydelse inom Kroatiens nya utrikespolitik. Den nya regeringen har förpliktat sig att upprätta normala förbindelser med Bosnien och Hercegovina, varvid Kroatien till fullo stöder Bosnien och Hercegovinas territoriella integritetet och oberoende samt bidrar till att stärka de centrala institutionerna i enlighet med förpliktelserna i Daytonavtalet. Den nya regeringen, som beaktar de starka naturliga banden mellan Kroatien och Bosnien-kroaterna, har börjat utarbeta en öppen politik gentemot Bosnien och Hercegovina i politiskt, ekonomiskt, finansiellt och kulturellt hänseende, vilket den nyligen antagna budgeten utgör ett bevis för. Samarbetet har förbättrats i synnerhet med Republika Srpska, framför allt i frågan om flyktingars återvändande (se minister Piculas och premiärminister Dodiks gemensamma förklaring om återvändande i båda riktningar). Framsteg väntas också när det gäller färdigställande eller ratificering av ett antal bilaterala avtal, inklusive avtalen om dubbelt medborgarskap och om riksgränsen. Avtalet mellan Kroatien och Bosnisk-kroatiska federationen om finansiellt bistånd till Bosnisk-kroatiska federationen och det federala försvarsministeriet antogs den 6 maj.

Framsteg görs också vad beträffar de bilaterala förbindelserna mellan Kroatien och Slovenien, men förbindelserna hindras fortfarande i viss mån av några olösta frågor, framför allt gränsfrågor, äganderätten till kärnkraftverket i Krsko och Ljublianska Bankas skulder. De två länderna har enats om att fastställa en tidsplan för behandlingen av dessa frågor.

Förbindelserna med Jugoslavien har av uppenbara skäl inte utvecklats i någon större utsträckning, även om Kroatien upprätthåller goda förbindelser med Montenegro.

Goda framsteg har gjorts inom ramen för stabilitetspakten för sydöstra Europa, där Kroatien har varit aktivt och samarbetsvilligt, liksom när det gäller utveckling av det adriatisk-joniska initiativet.

Denna utveckling utgör en god grund för främjandet av regionalt samarbete genom det framtida stabiliserings- och associeringsavtalet.

4.3. Handel med varor

Handelsförbindelserna mellan Kroatien och EG baserar sig på ordningen för autonoma handelsförmåner (rådets förordning (EG) nr 6/2000 av den 17 december 1999 [4]). Textilprodukter med ursprung i Kroatien får utan begränsningar importeras till gemenskapen fritt från importtullar och avgifter med motsvarande verkan. De textilprodukter som anges i bilaga III B till förordning (EG) nr 517/94 [5], ändrad genom förordning (EG) nr 7/2000 [6], omfattas emellertid av kvantitativa begränsningar.

[4] Rådets förordning (EG) nr 6/2000 av den 17 december 1999 om ordningen för import till gemenskapen av produkter med ursprung i Republikerna Bosnien och Hercegovina och Kroatien och för import av vin med ursprung i f.d. jugoslaviska republiken Makedonien och Republiken Slovenien (EGT L 2, 5.1.2000, s. 1).

[5] Rådets förordning (EG) nr 517/94 av den 7 mars 1994 om gemensamma bestämmelser för import av textilprodukter från vissa tredje länder som inte omfattas av bilaterala avtal, protokoll eller andra överenskommelser eller av andra särskilda gemenskapsbestämmelser för import (EGT L 67, 10.3.1994, s. 1).

[6] Rådets förordning (EG) nr 7/2000 av den 21 december 1999 om ändring av förordning (EG) nr 517/94 om gemensamma bestämmelser för import av textilprodukter från vissa tredje länder som inte omfattas av bilaterala avtal, protokoll eller andra överenskommelser eller av andra särskilda gemenskapsbestämmelser för import (EGT L 2, 5.1.2000, s. 51).

Vad värdet av handeln beträffar uppgick EU:s export till Kroatien under 1998 och 1999 till 4,4 miljarder ecu respektive 4,0 miljarder euro. Under samma period beräknas exporten från Kroatien till EU ha uppgått till 1,8 miljarder ecu respektive 1,9 miljarder euro. Exporten från Kroatien är betydligt större än exporten från övriga länder på västra Balkan men mycket mindre än exporten från andra närliggande länder, t.ex. Bulgarien, Rumänien och, framför allt, Slovenien. Uttryckt i procent motsvarade EU:s export till Kroatien under samma period omkring 0,6 % av EU:s sammanlagda export till övriga världen, medan Kroatiens export till EU motsvarade 0,25 % av EU:s sammanlagda import från övriga världen. EU hade under bägge åren ett klart handelsöverskott gentemot Kroatien, 2,59 miljarder ecu respektive 2,07 miljarder euro.

Av Kroatiens export går 48,8 % till EU, och 56,6 % av dess import kommer därifrån (1999). Mot bakgrund av den senaste tidens politiska förändringar och de framsteg som gjorts hittills bör ett osymmetriskt ytterligare öppnande av EU:s och Kroatiens marknader till förmån för Kroatien övervägas, med målet att upprätta ett frihandelsområde efter en övergångsperiod (i förhandlingsdirektiven avseende ett stabiliserings- och associeringsavtal med f.d. jugoslaviska republiken Makedonien har det föreslagits att denna övergångsperiod skall vara tio år). All bilateral handel och alla sektorer, även industri- och jordbruksprodukter, bör omfattas av detta arrangemang, i enlighet med artikel XXIV i GATT. Landet bör också gradvis införlivas med systemet för alleuropeisk diagonal ursprungskumulation, vilket skulle möjliggöra en ytterligare utvidgning av handeln.

En anslutning till WTO inom kort är fortfarande ett viktigt politiskt mål. Det ses som en integrerad del av de ekonomiska reformer som Kroatien genomför för att öppna och modernisera sin ekonomi. EG ger sitt starka stöd för ett avslutande av förhandlingarna och hoppas att Kroatien skall kunna bli medlem av WTO inom en mycket snar framtid.

Sedan Kroatien ansökte om medlemskap i WTO för sex och ett halvt år sedan har förhandlingarna avslutats beträffande alla sektorer utom den audiovisuella. Under dessa förhandlingar har Kroatien samtyckt till att genomföra samtliga WTO-avtal vid anslutningen och åtagit sig att sänka tullarna på importerade varor till en nivå som ligger nära den som tillämpas av många OECD-länder. Dessutom kommer Kroatien i och med anslutningen till WTO att liberalisera sin tjänstemarknad.

Kroatien stöder också aktivt ett ökat regionalt samarbete, bl.a. genom ingående av frihandelsavtal. Kroatien har för närvarande frihandelsavtal med f.d. jugoslaviska republiken Makedonien och Slovenien, förhandlingarna med Ungern har kommit långt, och Kroatien har för avsikt att inom kort inleda förhandlingar med övriga Cefta-länder, de baltiska staterna, Israel, Turkiet och Efta-länderna.

Mot bakgrund av den rådande situationen bör det vara möjligt för Kroatien att förhandla om handelsbestämmelserna i ett framtida stabiliserings- och associeringsavtal, under förutsättning att landets handelsordning liberaliseras ytterligare så att de framtida förpliktelserna kan fullgöras.

4.3.1. Industriprodukter

Större delen av Kroatiens handel avser industriprodukter, vilka omfattas av EG:s ordning för autonoma handelsförmåner, varigenom kroatiska industriprodukter i stor utsträckning har fritt tillträde till EU:s marknad. De viktigaste exportprodukterna är kemikalier, textilprodukter och produkter från varvsindustrin. De viktigaste importprodukterna är maskiner och elektrisk utrustning, mekaniska apparater och kemikalier (se motsvarande bilaga).

4.3.2. Jordbruks- och fiskeriprodukter

Jordbruket bidrar med omkring 9 % till Kroatiens BNP och sysselsätter ca 13 % av befolkningen. Sektorn är fortfarande relativt skyddad, med låg konkurrenskraft och höga priser. Importen från EU utgör knappt 50 % av den sammanlagda importen av jordbruksprodukter, medan exporten till EU utgör omkring 10 % av den sammanlagda exporten av jordbruksprodukter. Handelsbalansen i fråga om jordbruksprodukter är därmed avsevärt positiv för EU.

Handeln med EG regleras för närvarande genom rådets förordning (EG) nr 6/2000, som innehåller bestämmelser om ensidiga medgivanden för jordbruksprodukter, framför allt inom sektorerna för vin, tobak, frukt och grönsaker med ursprung i Kroatien. Dessa förmåner består till största delen i tullfritt tillträde, med eller utan kvantitativa begränsningar. Den gällande handelsordningen omfattar inga medgivanden för fiskeriprodukter, men dessa omfattas av Allmänna preferenssystemet.

Med hänsyn till omfattningen av handeln med jordbruksprodukter, marknadernas särskilda känslighet, EG:s gemensamma jordbrukspolitik och jordbrukets betydelse för landets ekonomi bör en ytterligare liberalisering av handeln med sikte på ett stabiliserings- och associeringsavtal övervägas. Vid upprättandet av ett framtida frihandelsområde bör en gradvis liberalisering av handeln med jordbruksprodukter äga rum redan från början. Detta bör ske på grundval av en realistisk bedömning av produktions- och handelspotentialen och av expansionskapaciteten, med en inledande asymmetri till förmån för Kroatien, i enlighet med slutsatserna beträffande Västra Balkan från Europeiska rådets möte i Lissabon. På längre sikt kommer det att krävas att Kroatien gör avsevärda liberaliseringsinsatser. Det bör dock noteras att Kroatien redan, i samband med förhandlingarna om anslutning till WTO, har åtagit sig att minska tullskyddet med omkring 30 %, att avsevärt sänka vissa tulltaxor och att avstå från exportsubventioner. Ett vin- och spritavtal skulle ges formen av ett tilläggsprotokoll till stabiliserings- och associeringsavtalet, eftersom förhandlingarna om ett sådant avtal omfattas av ett särskilt mandat som gavs av rådet den 29 april 1996.

4.4. Tjänster, etableringsrätt

Kroatien har nyligen, inom ramen för sina förhandlingar om anslutning till WTO och med sikte på tillnärmning till EG:s lagstiftning, inlett en liberalisering av tjänstesektorn. Stora insatser krävs dock fortfarande för att privatiseringsprocessen skall kunna påskyndas och den institutionella uppbyggnaden fortsätta. Inom den finansiella sektorn pågår privatiseringen av stora statliga banker och försäkringsbolag.

Kroatien har avskaffat regleringarna för utländska investeringar. Utländska företags tillträde till den kroatiska marknaden har liberaliserats genom att utländska investerare beviljas nationell behandling. Enligt den kroatiska bolagslagen finns det inga skillnader i regleringshänseende mellan inhemska och utländska investerares utövande av affärsverksamhet. Den nya banklagen (1998) gör det möjligt för utländska banker att etablera sig på basis av ömsesidighet, men utländska företag har ännu inte rätt att etablera filialer. Vissa praktiska problem i samband med genomförandet av den befintliga lagstiftningen kvarstår.

När det gäller bolags- och redovisningsrätt har tillnärmningen till EG:s regelverk redan inletts, och ett antal institutioner är redan verksamma. En harmonisering av redovisningsreglerna med internationellt accepterade redovisningsnormer och relevanta EG-direktiv har påbörjats. Avsevärda framsteg krävs dock fortfarande. På vissa områden, t.ex. dataskydd, finns ännu ingen rättslig ram.

Kroatien bör uppmuntras att ytterligare utveckla sin finansmarknad och fortsätta med privatiseringen av bankväsendet. Landet bör också förbättra soliditeten i det finansiella systemet samt förvaltningens förmåga att säkra en effektiv tillsyn inom den finansiella sektorn (bank-, försäkrings- och investeringstjänster).

Denna utveckling har banat vägen för ett samarbete inom dessa viktiga sektorer inom ramen för ett framtida stabiliserings- och associeringsavtal. Inga större problem förväntas i samband med förhandlingarna, och om Kroatien fortsätter att harmonisera lagstiftning och praxis bör landet kunna fullgöra sina framtida förpliktelser.

4.5. Löpande betalningar och kapitalrörelser

Kroatien har redan liberaliserat sina löpande betalningar i enlighet med artikel VIII i avtalet om Internationella valutafonden, och landet skulle inte ha några svårigheter att fullgöra ett åtagande om fria löpande betalningar inom ramen för ett framtida stabiliserings- och associeringsavtal.

Kroatien tillämpar fortfarande många restriktioner för kapitalrörelser. När det gäller kapitalrörelser till landet har valutakontrollen redan avskaffats i fråga om direktinvesteringar (inklusive hemtagning av vinster och investerat kapital) och, med ett fåtal undantag, portföljinvesteringar. Kroatien tillämpar dock fortfarande restriktioner för utlänningars, inbegripet utländska företags, förvärv av fast egendom. Det finns också restriktioner både för etablering av företag och för verksamheten hos företag som redan är etablerade i Kroatien. Exempelvis är det svårt att få tillstånd att förvärva den fasta egendom som är nödvändig för verksamheten och att anställa nyckelpersonal från utlandet. En förpliktelse att avskaffa dessa restriktioner inom ramen för ett framtida stabiliserings- och associeringsavtal skulle bidra till utarbetandet av en lämplig rättslig och institutionell ram för affärsverksamhet i Kroatien.

4.6. Tillnärmning av lagstiftning

Kroatien arbetar sedan 1999 med att harmonisera sin lagstiftning med gemenskapens regelverk. I september 1999 antog den kroatiska regeringen en åtgärdsplan för den europeiska integrationen, vilken utgör det första försöket att ge en heltäckande bild av rättsläget i Kroatien, särskilt i förhållande till de krav som integrationen med EU ställer. Dessutom har Kroatien sedan 1998 en byrå för europeisk integration, vilken har omvandlats till ett ministerium under den nya regeringen.

4.6.1. Tekniska standarder och certifiering

Kroatien har redan inlett processen med anpassning av tekniska standarder och certifiering, genom antagande av en rättslig grund för utarbetandet av tekniska föreskrifter, standarder och förfaranden för bedömning av överensstämmelse. Den statliga byrån för standardisering och metrologi är ansluten till CEN, Cenelec och ETSI. Den rättsliga ramen är dock inte helt förenlig med det europeiska systemet, och tillnärmningsprocessen befinner sig uppenbarligen i ett inledningsskede och måste påskyndas. Processen hindras också av att de ekonomiska aktörerna inte deltar i tillräcklig utsträckning när det gäller certifiering. EG har inte erbjudit något samarbete eller något tekniskt bistånd på detta område.

Kroatien bör alltså utarbeta en strategi för ytterligare harmonisering, med inriktning på den rättsliga ramen, ökad institutionell kapacitet och de ekonomiska aktörernas ställning och deltagande på detta område. Inom ramen för denna strategi bör det anges var ansvaret för fastställandet av "grundläggande krav" ligger, och organisatoriskt oberoende mellan de organ som ansvarar för reglering, standardisering, ackreditering och certifiering bör införas. Avsevärda insatser krävs fortfarande inför stabiliserings- och associeringsavtalet, som bör innehålla bestämmelser om samarbete på detta område, inklusive genomförande av WTO-avtalet om tekniska handelshinder och deltagande i internationella standardiseringsorganisationer.

4.6.2. Konkurrens och statligt stöd

Kroatien har antagit en lag om skydd av den fria konkurrensen, vilken utformats med gemenskapens lagstiftning som förebild. Arbetet med ytterligare harmonisering av den rättsliga ramen har nu inletts. En oberoende konkurrensmyndighet, myndigheten för skydd av den fria konkurrensen, som är direkt ansvarig inför det kroatiska parlamentet och behörig när det gäller kontroll av avtal, missbruk av monopol och dominerande ställning samt koncentrationskontroll har inrättats sedan dess. Ytterligare insatser kommer att krävas för en förbättrad kontroll av att denna lagstiftning efterlevs och för att det skall kunna säkras att den tillämpas av samtliga ekonomiska aktörer.

Det finns ingen lagstiftning om statligt stöd, och det förekommer fortfarande kraftiga ingripanden från ekonomiminsteriets sida för rehabilitering och omstrukturering av vissa företag. Efter den undantagssituation som rådde under kriget är emellertid den kroatiska regeringen nu villig att reformera sitt system för statligt stöd och gradvis anpassa det till gemenskapens regelverk. Under loppet av detta år väntas de första framstegen mot genomförande av ett system med övergripande åtgärder som gäller samtliga sektorer och företag.

Hittills har inget stöd tillhandahållits inom detta område. Det framtida stabiliserings- och associeringsavtalet bör innehålla bestämmelser om samarbete inom dessa sektorer. Kroatien måste därför fortsätta sina ansträngningar för att genomföra konkurrenspolitiken och göra avsevärda insatser när det gäller statligt stöd.

4.6.3. Offentlig upphandling

De grundläggande reglerna och förfarandena för upphandling av varor, tjänster och bygg- och anläggningsarbeten fastställs i lag. Denna lagstiftning gäller samtliga enheter inom den offentliga förvaltningen, även lokala myndigheter och rättsliga enheter som utnyttjar garantier som belastar budgeten och offentliga resurser. Genom den relevanta lagen genomförs EG:s lagstiftning på detta område endast delvis, och ytterligare tillnärmning är därför nödvändig. Gällande bestämmelser om nationellt företräde måste så småningom avskaffas. Finansministeriets avdelning för upphandling och datorisering är behörig myndighet när det gäller tillsyn och övervakning av upphandlingsförfaranden. Kroatien har observatörsstatus inom ramen för WTO-avtalet om offentlig upphandling. Kroatien måste göra ytterligare harmoniseringsinsatser för att kunna fullgöra sina förpliktelser enligt ett framtida stabiliserings- och associeringsavtal.

4.6.4. Immateriella rättigheter, industriellt och kommersiellt rättsskydd

Kroatien antog nyligen (1999) ett antal lagstiftningsåtgärder på detta område, vilka uppges vara förenliga med bestämmelserna enligt WTO/TRIPs, och i varierande grad med motsvarande EG-direktiv och Europeiska patentkonventionen. Under 2000 kommer immaterialrättsbyrån, som bildades 1991, att genomföra en jämförande undersökning för att identifiera de ändringar som krävs för fullständig förenlighet med gemenskapens regelverk.

Kroatien har gjort stora insatser på detta område och bör uppmanas att fortsätta arbetet för att åstadkomma ett skydd för immateriella rättigheter och industriellt rättsskydd som ligger på samma nivå som i EG, liksom effektiva metoder för kontroll av att dessa rättigheter respekteras. Kroatien bör också uppmanas att ansluta sig till de internationella konventioner avseende immaterialrätt som landet ännu inte är part i.

4.6.5. Telekommunikation och informationssamhället

När det gäller infrastrukturen för elektronisk kommunikation har det fasta telefonnätet i Kroatien digitaliserats nästan helt och hållet, och telefontätheten uppgår till 34 linjer per 100 invånare, vilket är en hög siffra jämfört med andra länder i området. Åtgärder måste vidtas för att öka investeringarna i mobila tjänster och Internet-tjänster, vilket skulle bidra till att öka genomslagskraften. Vissa betydande inledande åtgärder för anpassning till gemenskapens regelverk infördes i juni 1999 genom den nya telekommunikationslagen. Ytterligare ändringar av denna lag är nu under utarbetande inom ramen för demokratiseringen av medierna. Sektorn planeras vara fullständigt liberaliserad den 1 januari 2003. Denna harmoniseringsprocess bör stödjas inom ramen för det framtida stabiliserings- och associeringsavtalet.

Vad informationssamhället beträffar släpar utvecklingen efter i Kroatien när det gäller utnyttjandet av tjänster på detta område, vilket framgår exempelvis av persondatortätheten. Kroatien bör därför uppmanas att anta specifika mål som är förenliga med de tillgängliga resurserna, för att kunna göra framsteg på detta område.

Inga större problem förväntas i samband med de framtida förhandlingarna om ett stabiliserings- och associeringsavtal och förpliktelserna enligt detta.

4.6.6. Konsumentskydd

Den befintliga rättsliga ramen för konsumentskyddet är relativt osammanhängande. Konsumenträttigheter på olika områden föreskrivs endast indirekt i flera olika rättsakter, och lagstiftningen är otillräcklig i förhållande till EG:s standard. En konsumentskyddslag, som är avsedd att utgöra första steget i harmoniseringen med EG:s regelverk, är under utarbetande och förväntas träda i kraft under 2000.

Samarbete på detta område inom ramen för det framtida stabiliserings- och associeringsavtalet kommer att vara viktigt som ett stöd för Kroatiens insatser för att anpassa sin konsumentskyddsstandard till gemenskapens. Ett effektivt konsumentskydd är nödvändigt för att det skall kunna säkras att marknaden fungerar på ett tillfredsställande sätt, och detta skydd kommer att vara avhängigt av att det utvecklas en administrativ struktur för marknadsövervakning och kontroll av att lagarna på detta område efterlevs. Det finns ännu inget särskilt organ med ansvar för konsumentskydd i Kroatien.

Kroatien kommer att uppmuntras att göra de ansträngningar som krävs för att ett aktivt konsumentskydd snabbt skall kunna införas, för att lagstiftningen skall kunna harmoniseras med den som gäller i EG och för att ett effektivt rättsligt skydd för konsumenterna skall kunna säkerställas och konsumentvarornas säkerhet och kvalitet liksom konsumenternas ekonomiska situation därigenom förbättras.

4.6.7. Arbetsrätt och lika möjligheter för män och kvinnor

Den kroatiska regeringen har förpliktat sig att skapa förutsättningar för utarbetandet av ett nationellt sysselsättningsprogram. Arbetslösheten ligger nu rekordhögt på 21,6 % och är ojämnt fördelad över landet med den lägsta siffran, 9 %, i Zagreb och den högsta, över 37 %, i Vukovar-Sirmium (östra Kroatien), och olika indikatorer tyder inte på någon nedgång under den närmaste framtiden. Förhandlingar om ändring av arbetslagen har inletts.

Enligt uppgifter från den kroatiska förvaltningen erkänns lika möjligheter för män och kvinnor i den kroatiska grundlagen, och Kroatien är anslutet till vissa av de grundläggande internationella rättsliga instrumenten för avskaffande av diskriminering av kvinnor. För att säkra genomförandet av det handlingsprogram som utfärdades vid världskonferensen om kvinnor 1995 har Kroatien dessutom utarbetat en övergripande nationell strategi för främjande av kvinnors ställning. För att jämställdheten systematiskt skall kunna övervakas och främjas inrättade Kroatiens regering 1996 en regeringskommission för jämställdhetsfrågor med vice premiärministern som ordförande. Arbete pågår för att införa en aktiv strategi när det gäller att främja kvinnors deltagande i det offentliga och politiska livet. Det civila samhället deltar till fullo.

Kroatien bör utan större svårigheter kunna förhandla fram lämpliga bestämmelser om arbetsvillkor, social trygghet och lika möjligheter, för införande i ett framtida stabiliserings- och associeringsavtal.

4.7. Rättsliga och inrikes frågor

De första bilaterala kontakterna har nyligen inletts med det kroatiska justitie- och inrikesministeriet beträffande rättsväsendet, polisen, asyl, yttre gränser, migration, organiserad brottslighet, korruption och narkotika. Vad rättsväsendet beträffar står Kroatien inför ett flertal generella problem som hänger samman med domarnas kvalifikationer och utbildning, bristen på expertis och personal när det gäller utarbetande av lagförslag och bristen på kvalificerad personal inom polisen. Kroatien har ännu inte antagit någon specifik asyllag, och gränstvister förekommer fortfarande. Dessutom är det inte möjligt att beslagta vinster som härrör från organiserad brottslighet, det finns ingen heltäckande juridisk definition av korruption, och ingen lagstiftning om prekursorer har antagits. Kroatien är transitland för illegala invandrare.

Kroatien har börjat åtgärda många av dessa frågor. Samarbetet med EG på dessa områden har just inletts med ett första projekt avseende rättsväsendet, och kommer att utökas. Det framtida stabiliserings- och associeringsavtalet bör kunna utgöra en ändamålsenlig rättslig ram för ett förstärkt samarbete i rättsliga och inrikes frågor, men Kroatien måste fortfarande göra stora insatser för att kunna fullgöra förpliktelserna i ett sådant avtal.

4.8. Ekonomiskt och finansiellt samarbete

Sedan 1991 har det sammanlagda biståndet från EG till Kroatien uppgått till 349 miljoner euro. Under den inledande perioden (1991-1995) fick Kroatien endast humanitärt bistånd och demokratiseringsbistånd. Fram till mars 2000, när ECHO slutgiltigt lämnade Kroatien, beviljades sammanlagt 293,80 miljoner euro i humanitärt stöd. Av demokratiseringsstödet gick omkring 3 miljoner euro till nationella kroatiska projekt, samtidigt som Kroatien deltog i vissa regionala projekt. Ett ytterligare belopp på 3,5 miljoner euro gavs till stöd för oberoende medier.

Sedan 1996 har Kroatien fått ett bistånd på 47 miljoner euro inom ramen för Obnova-programmet för återuppbyggnad av f.d. Jugoslavien. Detta bistånd har framför allt inriktats på återuppbyggnad och ett hållbart återvändande för flyktingar och tvångsförflyttade personer. Under 1998 och 1999 gavs särskilt bistånd för minröjning (1,5 miljoner euro). Under läsåret 2000-2001 kommer Kroatien dessutom att omfattas av Tempus-programmet. Under 2000 kommer stödet till återvändandeprocessen att fortsätta, och dessutom kommer tekniskt bistånd och stöd att ges till små och medelstora företag.

Kommissionen har nyligen antagit ett förslag om att Europeiska investeringsbanken skall återuppta sin verksamhet i Kroatien. Förslaget granskas för närvarande av rådet.

Antagandet av en ny rättslig grund för biståndet till länderna i sydöstra Europa, vilken kommer att ersätta de tidigare finansiella instrumenten, kommer att innebära att det inte längre är nödvändigt med ett upphävande av bestämmelserna om att hålla inne biståndet från Phare till Kroatien. Kroatien kommer att omfattas av det nya biståndsprogram som kommissionen antog den 10 maj 2000 och lade fram för rådet. Inom ramen för detta nya program kommer en väsentlig nyinriktning av biståndet till Kroatien att vara nödvändig för att det övergripande samarbetet enligt det framtida stabiliserings- och associeringsavtalet skall kunna stödjas.

4.8.1. Statistik

Det kroatiska statistiksystemet har genomgått en tillnärmning till Europeiska statistiksystemet (ESS), och Kroatiens statistiska centralbyrå har deltagit som observatör i en del av diskussionerna om förbättring av statistikmetoderna, även om detta sedan 1995 har ägt rum utanför strukturerade samarbetsramar. Kroatien har förmåga att genomföra statistiska undersökningar och bearbeta resultaten i enlighet med vissa av EG:s krav och kommer att kunna tillämpa EG:s standarder om den nödvändiga kunskapen överförs.

En statistiklag antogs 1997 och innehåller vissa grundläggande bestämmelser om dataskydd och konfidentialitet, men dessa måste förstärkas. Nationalräkenskaper sammanställs i enlighet med Europeiska nationalräkenskapssystemet (ENS 95), men vissa förbättringar är fortfarande nödvändiga.

De områden som i första hand behöver utvecklas i Kroatien är den statistiska infrastrukturen, där det krävs inrättande av statistiska register (företagsregister, personregister, jordbruksregister och register över territoriella enheter), och dessutom måste europeiska klassifikationer och nomenklaturer (Kombinerade nomenklaturen) antas. Konsumentprisindex bör harmoniseras i enlighet med EG:s standarder. I en plan för det framtida avskaffandet av betalningsbyrån (ZOP) måste hänsyn tas till överföringen av kompetens på statistikens område. Den senaste folkräkningen genomfördes 1991, och i rekommendationer från EU och FN föreslås en ny folkräkning nästa år, eftersom det sedan 1991 skett betydande förändringar av den etniska fördelningen liksom ett inflöde av ett okänt antal flyktingar och internt tvångsförflyttade personer.

Samarbetet på detta område bör förstärkas inom ramen för ett framtida stabiliserings- och associeringsavtal.

4.8.2. Industri och små och medelstora företag

Trots de insatser som redan gjorts av de kroatiska myndigheterna står utvecklingen av den privata sektorn fortfarande inför stora utmaningar i Kroatien. Den kroatiska regeringen beslutade 1999 om åtgärder och verksamhet på lång sikt för att uppmuntra privat företagsamhet, särskilt småföretag, som är av mycket stor betydelse för den ekonomiska omstruktureringen och skapandet av arbetstillfällen.

Vissa positiva resultat har nåtts när det gäller små och medelstora företag, men ett antal hinder för företagens verksamhet och deras vidare utveckling återstår fortfarande, nämligen omfattande likviditetsproblem, svårigheter med de finansiella instituten, bristande institutionellt stöd för företagen och bristande ledningskompetens. Kroatien måste göra ytterligare framsteg när det gäller att genomföra politiken för utveckling av den privata sektorn. Kroatiens regering utarbetar för närvarande en ny strategi för att få företagsutvecklingen att komma i gång genom ett ökat främjande av entreprenörskap och ytterligare finansiellt stöd, tekniskt bistånd och utbildning, stöd till utveckling av den ekonomiska infrastrukturen och teknisk utveckling samt anpassning av lagstiftningen till näringslivets specifika behov.

Vad industrin beträffar är en av de viktigaste frågorna för den kroatiska regeringen varvsindustrins rehabiliteringsprocess och privatiseringen av varven. Omodern teknik, höga fasta kostnader m.m. har fått negativa konsekvenser i finansiellt hänseende. Eftersom denna sektor är av så stor betydelse för den kroatiska ekonomin planerar regeringen att förstärka industrins konkurrenskraft genom åtgärder som omstrukturering, modernisering och privatisering samt tillhandahållande av stabila finansieringsmöjligheter och subventioner. Även turistsektorn är av avgörande betydelse, och en omfattande omstrukturering av denna sektor planeras som ett viktigt led i processen för att ge den kroatiska ekonomin ny livskraft.

Det bilaterala samarbetet på dessa områden har varit relativt begränsat. Ökat samarbete inom dessa sektorer, som är av särskild betydelse för den kroatiska ekonomin, kommer att vara av yttersta vikt och bör bedrivas inom ramen för ett framtida stabiliserings- och associeringsavtal.

4.8.3. Tull och beskattning

Kroatien har genom antagandet av en ny tullkodex, som trädde i kraft den 1 januari 2000, tagit ett första stort steg mot harmonisering med EG:s tullagstiftning. Regeringen arbetar nu med att färdigställa en ny tulltaxelag. EG har samarbetat med Kroatien på tullområdet inom ramen för EG:s delegation för bistånd på tullområdet (CAM-ES), varigenom stöd har givits till OSSE:s uppdrag 1998 och 1999 i den kroatiska Donauregionen i Östslavonien, Baranja och västra Sirmium.

På beskattningsområdet kan en viss tillnärmning till EG:s krav noteras. Viktigast är införandet av mervärdesskatt den 1 januari 1998. Inom den allmänna ram som utgörs av de strukturella ekonomiska reformerna planerar den kroatiska regeringen en omfattande skattereform under överinseende av Internationella valutafonden.

Kroatien har förmåga till utökat samarbete på dessa områden, och detta bör äga rum inom ramen för ett framtida stabiliserings- och associeringsavtal.

4.8.4. Utbildning

För närvarande anslår Kroatien ett belopp motsvarande 4,2 % av sin BNP till utbildning. Utbildningssystemets struktur är ett arv från både det österrikisk-ungerska kejsardömet och det socialistiska systemet i f.d. Socialistiska federala republiken Jugoslavien. Skolsystemet är fortfarande centraliserat och i hög grad akademiskt, med hög akademisk standard.

Lagen om högre utbildning från 1996, genom vilken organisationen av institutionerna för högre utbildning fastställs, innebar att universitetsstudier skildes från kortare yrkesinriktade studier vid de nyinrättade högskolorna för teknisk yrkesutbildning och vid institutioner för högre yrkesutbildning. Yrkesskolorna är i hög grad specialiserade. Kvalitetsbedömning och kvalitetssäkring görs av nationella rådet för högre utbildning, ett oberoende organ som utses direkt av parlamentet.

Det finns ett tydligt behov av en partiell decentralisering av utbildningssystemet, utarbetande av en bredare marknadsinriktad kursplan för yrkesskolorna och kompetensutveckling för lärare och skolledning.

När det gäller universitetsförvaltning och kursplansutveckling behöver ledningsförmågan utvecklas ytterligare vad beträffar förvaltning, finansiering och internationella förbindelser, och detsamma gäller förmågan hos kroatiska institutioner för högre utbildning att nära samarbeta med företag när det gäller tekniköverföring och personalutveckling. Utbildningen i naturvetenskapliga och tekniska ämnen håller hög standard, och de fortsatta reformansträngningarna avser kursplansutveckling och personalutveckling, med särskild inriktning på samhälls- och statsvetenskap och humaniora.

Efter mötet i rådet (allmänna frågor) den 21-22 juni 1999, vid vilket kommissionen uppmanades att vidta alla nödvändiga åtgärder för att öppna Tempus-programmet och verksamheterna inom Europeiska yrkesutbildningsstiftelsen för Kroatien, har samarbetet på detta område återupptagits. Ett antal åtgärder till stöd för yrkesutbildningen har genomförts av Europeiska yrkesutbildningsstiftelsen inom ramen för stabilitetspaktens arbetsgrupp II.

Dessutom håller Kroatien på att på nytt införlivas med Tempus-programmet för högre utbildning för 2000. Prioriteringarna för Tempus-programmet omfattar bl.a. reformering av universitetens administration och ekonomiska förvaltning, förstärkning av enheterna för internationella förbindelser, främjande av tekniköverföring, institutionell uppbyggnad i samband med reformering av den offentliga förvaltningen och utveckling av det civila samhället samt kursplansutveckling när det gäller samhälls- och statsvetenskap, europeisk rätt, Europastudier och lärarutbildning.

Som en förberedelse inför nästa urvalsomgång kommer i slutet av 2000 ett nationellt Tempus-kontor att formellt inrättas vid ministeriet för vetenskap och teknik. De kroatiska institutionerna för högre utbildning förväntas tack vare sin betydelse i regionen kunna bidra positivt framför allt till Tempus-samarbete som omfattar flera länder.

Kroatien deltar också aktivt i stabilitetspaktens särskilda grupp för utbildning och ungdomsfrågor (Graz-processen), som inrättats under arbetsgrupp I.

Samarbetet på detta område bör förbättras inom ramen för det framtida stabiliserings- och associeringsavtalet. Inga större problem förväntas.

4.8.5. Kultur och den audiovisuella sektorn

Samarbetet med Kroatien inom den audiovisuella sektorn har utvecklats i samband med förhandlingarna om landets anslutning till WTO. I detta sammanhang kommer Kroatiens åtaganden att innebära att landet bibehåller sin förmåga att anta och genomföra gemenskapens standarder.

4.8.6. Transport

Kroatien är ett viktigt transitland för gemenskapens väg-, järnvägs- och kombitrafik, och detta är av betydelse för den inre marknaden. I februari 1995 antogs direktiv för förhandlingar om ett transportavtal med EG, men diskussionerna frystes sedan de politiska förbindelserna och samarbetet på alla områden avbrutits. Sedan dess har inget samarbete förekommit inom denna sektor.

En fullständig liberalisering av transittrafiken genom Kroatien och hela gemenskapen bör genomföras, samtidigt som det bör säkerställas att kroatiska lastbilar ges en icke-diskriminerande behandling med avseende på det miljöpoängsystem som tillämpas på lastbilar från gemenskapen vid transittrafik genom Österrike. Särskild uppmärksamhet bör också ägnas ett fullständigt genomförande av sådana infrastrukturprojekt med anknytning till transittrafik som har konstaterats vara av gemensamt intresse. När det gäller harmoniseringen av lagstiftningen bör dessutom en väsentlig del av regelverket avseende avgifter för vägtransport och tekniska och sociala bestämmelser prioriteras. Vad beträffar trafik på inre vattenvägar och lufttransport bör tillfredsställande villkor för etablering och tillhandahållande av tjänster säkerställas. När det gäller sjötransport, slutligen, bör det övervägas om principen om obegränsat tillträde på kommersiella grunder till den internationella marknaden och den internationella trafiken kan tillämpas.

Ett framtida stabiliserings- och associeringsavtal bör innehålla bestämmelser om ett omfattande samarbete på detta område. Med lämpligt bistånd bör Kroatien kunna fullgöra sina framtida förpliktelser inom denna sektor.

4.8.7. Energi

Kroatien har hittills inte deltagit i gemenskapens åtgärder för att främja regionalt energisamarbete i sydöstra Europa. Detta har lett till bristande effektivitet i denna verksamhet, eftersom Kroatien är av så stor betydelse för de regionala elektricitets- och gasnäten.

Kroatien har förmåga att ta på sig en avgörande roll på detta område, särskilt när det gäller utveckling av de regionala överföringsförbindelserna (oavsett om det gäller infrastruktur eller marknader) inom olje-, gas- och elektricitetssektorerna. Specifika bestämmelser i ett stabiliserings- och associeringsavtal bör kunna bidra till att Kroatien kan utveckla denna roll.

Stöd bör även ges till omstrukturering av energisektorn (som för närvarande domineras av vertikalt integrerade, statligt ägda monopol) som en förberedelse inför Kroatiens integrering i gemensam europeisk praxis på energiområdet.

4.8.8. Jordbruk

Jordbruket är av stor betydelse i Kroatien. Familjejordbruk dominerar och marken är i hög grad uppdelad; 70 % av jordbrukshushållen äger mindre än tre hektar. De tidigare socialt ägda "agrokombinaten" befinner sig nu i olika skeden av omstrukturering, privatisering eller återlämnande. Övergången till marknadsekonomi, i kombination med stora krigsskador, har påverkat sektorn kraftigt. Förseningar när det gäller de nödvändiga reformerna och otillräckligt finansiellt stöd har bidragit ytterligare till den relativt negativa utvecklingen. Den kroatiska jordbrukssektorn är därför fortfarande i behov av omfattande strukturreformer. Regeringen har förpliktat sig att göra de nödvändiga ändringarna av den rättsliga ramen och att genomföra en anpassning till och harmonisering med europeiska standarder, så att jordbruket blir internationellt konkurrenskraftigt och kan stå emot konkurrenstrycket.

Inget specifikt bilateralt samarbete har utvecklats inom denna sektor, och det framtida stabiliserings- och associeringsavtalet bör innebära att ett intensivt samarbete inleds, vilket kommer att kräva omfattande reformer.

4.8.9. Forskning och teknisk utveckling

De ansträngningar på området för forskning och teknisk utveckling som Kroatien gör för närvarande förväntas fortsätta att prioriteras i regeringens politik. För 2000 har inom ramen för budgeten 72 miljoner euro (540,5 miljoner kuna) avsatts för forskning och teknisk utveckling, vilket utgör 1,12 % av den sammanlagda statsbudgeten. Omkring 20 % av budgeten för forskning och teknisk utveckling avser finansiering av forskarstuderande med anknytning till program för forskning och teknisk utveckling. Forskningen bedrivs framför allt vid universiteten, och de vetenskapliga och industriella instituten finansieras åtminstone delvis av staten. Insatser har gjorts för att främja innovation och tekniköverföring; till de statligt finansierade åtgärderna hör stöd till flera teknik- och innovationscentrer i Split, Rijeka och Zagreb, där även offentliga företag, lokala myndigheter och universiteten deltar. Kroatien har bibehållit en fungerande forskningsinfrastruktur med kompetens och erfarenhet, särskilt när det gäller informationssystem, bioteknik, läkemedel, livsmedelsindustri och energiteknik. Bristen på investeringar har hindrat näringslivet från att i full utsträckning utnyttja de befintliga institutionella och rättsliga ramarna. Nu finns det emellertid relativt goda utsikter till en betydande förbättring.

Ansvaret för forskning och teknisk utveckling ligger hos ministeriet för vetenskap och teknik. Två rådgivande organ ansvarar för utvärdering av program och institutioner: det nationella vetenskapsrådet utvärderar vetenskapliga projekt som finansieras av staten via ministeriet för vetenskap och teknik, och det nationella rådet för högre utbildning utvärderar kursplaner och bedömer kvaliteten hos institutionerna för högre utbildning. De två nationella råden deltar dessutom, framför allt inom den parlamentariska vetenskapskommittén, i utarbetandet av lagar och föreskrifter avseende forskning och teknisk utveckling.

Större delen av det löpande samarbetet med EU avbröts 1995. Kroatien deltar dock i fyra pågående Eureka-projekt. Kroatien är också medlem i COST och deltar i 26 projekt.

Samarbetet på detta område bör bedrivas inom ramen för det framtida stabiliserings- och associeringsavtalet. Mot bakgrund av den rådande situationen bör inga större hinder mötas.

4.8.10. Miljö

Samarbetet på miljöområdet upphörde i samband med att det tekniska samarbetet avbröts 1995. Detta har inverkat negativt på kunskaperna om miljöns tillstånd och på den institutionella ramen för miljöskyddet. Som utgångspunkt för harmoniseringsinsatserna måste åtgärder vidtas för att återupprätta en omfattande kunskap om situationen.

Kroatien bör kunna beviljas bistånd enligt instrumentet för tredje land inom Life, vilket är särskilt inriktat på kapacitetsutveckling på miljöområdet. Miljöåtgärder skulle också kunna finansieras med medel från nationella biståndsprogram.

Kroatien arbetar aktivt med utformningen av den regionala återuppbyggnadsplan för miljön som stöds av kommissionen inom ramen för stabilitetspakten för sydöstra Europa, och samarbetet skulle kunna vidareutvecklas genom denna mekanism. Det skulle också kunna övervägas att låta Kroatien delta i Europeiska miljöbyråns verksamhet.

Med tanke på miljöfrågornas betydelse för Kroatien bör samarbetet och biståndet på detta område bedrivas i full utsträckning inom ramen för ett framtida stabiliserings- och associeringsavtal.

5. Slutsatser

Mot bakgrund av dessa överväganden drar kommissionen följande slutsatser:

Den nya regeringen är fast besluten att genomföra en fullständig demokratisering och en långsiktig stabilisering av landet och har redan inlett ett seriöst arbete med att finna lämpliga lösningar på tidigare politiska brister. Denna utveckling främjar efterlevnaden av EU:s villkor för förstärkta förbindelser inom ramen för stabiliserings- och associeringsprocessen. Avsevärda framsteg kan noteras på politiskt känsliga och bekymmersamma områden såsom flyktingars och tvångsförflyttade personers återvändande, fullständigt samarbete med ICTY, förbättrat regionalt samarbete och demokratisering av medierna. Politisk stabilitet är ett krav för att denna viktiga reformprocess skall kunna fortsätta.

De första lovande stegen inom den ekonomiska sektorn har också tagits, även om den kroatiska ekonomin fortfarande står inför svårigheter. Regeringen har förpliktat sig att ta itu med strukturproblemen och arbetar på att mycket snabbt kunna anta ett omfattande program för ekonomiska reformer.

Vad de tekniska frågorna beträffar har Kroatien inlett en gradvis harmonisering med europeiska standarder, och landet har förmågan att så småningom fullgöra förpliktelserna i ett stabiliserings- och associeringsavtal. Stora insatser för en ytterligare tillnärmning till EG:s regelverk kommer dock att krävas. Insatserna bör till en början inriktas på ett fullständigt genomförande av nödvändiga reformer inom handelsrelaterade sektorer av den inre marknaden.

Mot bakgrund av denna rapport och med beaktande särskilt av de avsevärda framsteg som gjorts under det nya kroatiska ledarskapet anser kommissionen att villkoren för ett inledande av förhandlingar om ett stabiliserings- och associeringsavtal är uppfyllda. Kommissionen rekommenderar därför rådet att bemyndiga den att inleda förhandlingar och kommer inom kort att lägga fram ett förslag till direktiv för förhandlingar om ett stabiliserings- och associeringsavtal med Kroatien.

BILAGA

Grunddata

Officiellt namn // Republiken Kroatien (Republike Hrvatska); Huvudstad: Zagreb

Yta // Totalt: 56 538 km Land: 56 410 km Vatten: 128 km

Tre regioner: kustlandet vid Medelhavet, höglandet och de pannoniska slätterna.

Angränsande länder (gräns i km) // Bosnien och Hercegovina (932 km), Ungern (329 km), Jugoslavien (266 km), Slovenien (501 km)

Befolkning // 4 671 584 (senaste folkräkningen 1991) Uppskattad tillväxt 0,13 %

Åldersstruktur: 0-14 år: 17 % (män: 411 022; kvinnor: 389 354)

15-64 år: 68 % (män: 1 591 716; kvinnor: 1 592 485)

65 år och över: 15 % (män: 262 471; kvinnor: 424 536)

Befolkningstäthet // 79,4 personer per km2

Etniska grupper // Kroater 78 %, serber 12,2 %, muslimer 1 %, ungrare 0,5 %, italienare 0,4 %, tjecker 0,3 %, albaner 0,3 % (senaste folkräkningen 1991)

Religioner // Katoliker 76,5 %, ortodoxa kristna 11,1 %, slaviska muslimer 1,2 %, protestanter 0,4 %, övriga 10,8 %

Språk // Kroatiska

Livslängd // Män: 68,59 år Kvinnor: 75,95 år (1991 års folkräkning)

Valuta // Kroatisk kuna: 1EUR = 7,7 HRK

Inflation // 4,2 % (1999)

BNP, löpande priser // (miljoner euro [7]) 1998: 19 391,85; 1999: 18 932,34

[7] Kroatiska riksbankens genomsnittliga växelkurs under perioden.

BNP per capita // (euro [8]) 1998: 4 151,02; 1999: 4 052,66

[8]

BNP:s tillväxttakt // 1998: 2,5 % 1999: -0,3 %

Genomsnittlig nettomånadslön // 3 179 kuna (februari 2000)

Arbetslöshet // 21,7 % (mars 2000)

Budget // (miljoner euro) 1998: 5 962,5; 1999: 6 448,7

Offentliga lån // (miljoner kuna) 1998: 13 697,5; 1999: 13 943,98

(miljoner euro) 1998: 1 919,3; 1999: 1 839,67

Offentlig utlandsskuld // (miljoner euro) 1998: 2 958,4; 1999: 3 675,29

Sammanlagd utlandsskuld // (miljoner euro) 1998: 8 547,2; 1999: 9 161,9

Bytesbalans // (miljoner euro) 1998: - 1 381,6 1999: - 1 378

Handel med EU // Import: 1997: 59,5 %; 1998: 58,9 %; 1999: 57,3 %

Export: 1997: 49,7 %; 1998: 47,0 %; 1999: 48,9 %

Främsta handelspartner (1999) // Export: Italien, Tyskland, Bosnien och Hercegovina, Slovenien, Österrike

Import: Tyskland, Italien, Slovenien

Handelsbalans // (miljarder euro) - 3 696 (1998); - 3 500 (1999, 6,5 % av den sammanlagda handeln)

HANDEL MELLAN EU (15 MEDLEMSSTATER) OCH KROATIEN

Tabell 1 : Allmänna utvecklingstendenser 1992 - 1999

>PLATS FÖR TABELL>

Tabell 2 : Viktigaste exportprodukter för EU 15 under 1999 och motsvarande värden för 1998

>PLATS FÖR TABELL>

Tabell 3 : Viktigaste importprodukter för EU 15 under 1999 och motsvarande värden för 1998* [9]

[9] 1998 låg kemiska produkter på 7:e plats och mineraliska produkter på 10:e plats.

>PLATS FÖR TABELL>

EG:S BISTÅND TILL KROATIEN 1991 - 1999

>PLATS FÖR TABELL>