Offentliggörande av ett meddelande om godkännande av en standardändring av produktspecifikationen för ett namn i vinsektorn enligt artikel 17.2 och 17.3 i kommissionens delegerade förordning (EU) 2019/33

(2022/C 160/13)

Detta meddelande offentliggörs i enlighet med artikel 17.5 i kommissionens delegerade förordning (EU) 2019/33 (1).

MEDDELANDE OM EN STANDARDÄNDRING AV DET SAMMANFATTANDE DOKUMENTET

”Εύβοια” (Evia)

PGI-GR-A1559-AM01

Datum för meddelandet: 18 januari 2022

BESKRIVNING AV OCH MOTIVERING TILL DEN ÄNDRING SOM GODKÄNTS

1. Förbättring av vinernas organoleptiska egenskaper

Motivering: Syftet med den föreslagna ändringen är att förbättra och utöka beskrivningen av vinernas organoleptiska egenskaper för att ge konsumenterna en mer exakt produktbeskrivning.

Avsnitten ”Beskrivning av vinerna” och ”Samband med det geografiska området” har ändrats genom information har lagts till under rubriken ”Produktbeskrivning”.

2. Införande av druvsorterna viognier och grön moschato, utan angivelse av andel, i det vita vinets sammansättning av druvsorter (torrt, halvtorrt, halvsött, sött)

Motivering: Dessa druvsorter är mycket väl lämpade för området, och vinframställning med dem har gett viner av hög kvalitet.

Experimentplantering med druvsorterna viognier och grön moschato, både tidigare och på senare tid, och vinframställning i samarbete med Atens jordbruksuniversitet, har lett till utmärkta viner med egenskaper som kan tillskrivas särdragen hos vinodlingarna i vårt område. Druvsorterna har anpassat sig väl till de lokala odlingsförhållandena. Egenskaperna hos de vita viner som framställs av druvsorterna viognier, vidiano och grön moschato motsvarar egenskaperna hos de vita viner som beskrivs i det tekniska underlaget för den geografiska beteckningen Evia, och kan till och med vara ännu mer utpräglade.

Druvsorten grön moschato ger viner med en klar gulgrön färg och inslag av guldgult. Doften är komplex, med aromer av frukt och färska druvor, citron, apelsin och andra citrusblommor, rosenblad och honung. Vinerna är fylliga, med citrussyra och en lång eftersmak.

Druvsorten viognier ger viner med en klar gulgrön färg och inslag av grönt till guldgult. Doften är uttrycksfull, med hög aromatisk intensitet av citrus, stenfrukt och tropiska frukter, som kompletteras av citron- och apelsinblommor. Vinerna är rika, fylliga och fruktiga, med balanserad syra och en lång, komplex och fyllig eftersmak.

Dessa druvsorter används även för att framställa vita viner (torra, halvtorra, halvsöta och söta), som tillgodoser de nuvarande konsumenttrenderna och är av särskilt kommersiellt intresse. De kan antingen användas som enda druvsort i vinframställningen eller kombineras med andra rekommenderade gröna druvsorter som odlas i området (savatiano, assyrtiko, roditis).

3. Införande av druvsorten viognier i det röda vinets sammansättning av druvsorter (torrt, halvtorrt, halvsött, sött) och klargörande av andelen

Röda viner som omfattas av SGB Evia (torra, halvtorra, halvsöta, söta) framställs av druvsorterna mandilaria (kountoura mavri), vradyano, agiorgitiko, liatiko, karampraimis, ritino, cabernet sauvignon, syrah, grenache rouge och merlot, utan angivelse av andel. Druvsorten viognier kan användas med en andel på upp till 10 % i kombination med andra druvsorter.

Motivering: Orden ”utan angivelse av andel” har lagts till för att klargöra produktens sammansättning av druvsorter. Druvsorten viognier ger viner med lägre syrahalt, vilket förbättrar kvaliteten på de viner som omfattas av SGB Evia. När den gröna druvsorten viognier odlas tillsammans med de blå druvsorter som är tillåtna för rött vin och används i framställningen av dessa får de en karaktär av övermogna torkade mörka bär med färsk syra, fyllighet och fetma, en robust struktur och mjuka sammetslika tanniner, vilket beror på att druvor av druvsorten viognier är övermogna när de skördas.

4. Tillägg av orden ”utan angivelse av andel” i beskrivningen av rosévinets sammansättning av druvsorter (torrt, halvtorrt, halvsött, sött)

Motivering: Orden ”utan angivelse av andel” har lagts till för att klargöra produktens sammansättning av druvsorter.

5. Införande av druvsorten vradyano i det sammanfattande dokumentet

Druvsorten vradyano har lagts till för alla viner i det sammanfattande dokumentet. Den hade fallit bort av misstag, trots att den fanns med i produktspecifikationen.

6. Avskaffande av kravet att vinodlingarna ska ligga på en högre höjd än 10 meter

Denna ändring gäller följande stycke:

”Det avgränsade produktionsområdet för viner som omfattas av SGB Evia utgörs av det område som ligger inom de administrativa gränserna för den regionala enheten (den tidigare prefekturen) Evia.”

Motivering: Jordmånen på ön Evia har delvis ökaraktär och påverkas också av det bergiga landskapet. Vinodlingarna har traditionellt brett ut sig från havet fram till foten av de tre stora bergen – Dirfi, Telethrio och Ochi. Vinodlingarna nära havet ger viner med samma kvalitetsegenskaper som de vinodlingar som är belägna på en högre höjd än 10 meter och även de vinodlingar som ligger i inlandet, eftersom havsbrisen blåser igenom dem inåt landet och sedan tillbaka, när vinden avleds av bergens naturliga barriär. Viner som framställs av druvor som odlas i vinodlingar inom de administrativa gränserna för den regionala enheten Evia bör ha rätt att omfattas av SGB Evia.

Avsnittet ”Avgränsat område” har ändrats.

7. Uppdatering av det tekniska underlaget för SGB Evia

Följande ändringar har gjorts i produktspecifikationen för att uppdatera de tekniska underlagen:

a) Beskrivningen i avsnittet ”Samband med det geografiska området” har förbättrats.

b) Nationella bestämmelser om tillämpliga krav för och kontroller av SUB- och SGB-viner har införts och ersatts.

c) Ändringar har gjorts av kontaktuppgifterna för de behöriga kontrollorganen.

Ändringar har gjorts i avsnitten ”Samband med det geografiska området”, ”Tillämpliga krav” och ”Kontroller – kontaktuppgifter för kontrollorgan och organisationer”.

SAMMANFATTANDE DOKUMENT

1. Namn

Εύβοια (Evia)

2. Typ av geografisk beteckning

SGB – skyddad geografisk beteckning

3. Kategorier av vinprodukter

1. Vin

4. Beskrivning av vinet eller vinerna

–

1. Torrt vitt vin

KORT BESKRIVNING

Utseende: blek citrongrön färg.

Doft: doftpaletten består av intensiva aromer av päron, gröna äpplen, melon, ananas, mango, aprikos och persika med vitt fruktkött.

Smak: citronfrisk med en fruktig eftersmak. När druvsorterna sauvignon blanc, viognier eller malagouzia ingår ger de en intensiv doft med aromer av grapefrukt, limefrukt, mango, passionsfrukt och citrongräs, med inslag av växter och nyslaget gräs. Vinerna är fylliga och fruktiga, med en utpräglad syra och en komplex eftersmak.

— Lägsta totala alkoholhalt: 11,5 volymprocent.

— Lägsta naturliga alkoholhalt: 11,0 volymprocent.

— Total sockerhalt (g/l): högst 9,0.

— Högsta totala syrahalt: 7,5 gram per liter uttryckt som vinsyra.

— För den högsta totala alkoholhalten gäller de värden som anges i relevant EU-lagstiftning.

— Om sockerhalten överstiger 4 g/l gäller de villkor som fastställs i del B i bilaga III till kommissionens delegerade förordning (EU) 2019/33. Allmänna analytiska egenskaper Högsta totala alkoholhalt (i volymprocent) Lägsta verkliga alkoholhalt (i volymprocent) 11,5 Lägsta totala syrahalt 3,5 gram per liter uttryckt som vinsyra Högsta halt av flyktiga syror (i milliekvivalenter per liter) 18 Högsta totala halt av svaveldioxid (i milligram per liter) 200

2. Halvtorrt vitt vin

KORT BESKRIVNING

Utseende: blek guldgul färg med inslag av grönt.

Smak: doftpaletten har intensiva aromer av ros, litchiplommon, paprika, mint, ingefära, karamell och kryddor.

Smak: fyllig med fetma och intensiva blommiga aromer och kryddor. Den balanserade syran skapar en angenäm kontrast till fetman, vilket ger en lång eftersmak.

— Lägsta naturliga alkoholhalt: 11,0 volymprocent.

— Total sockerhalt (g/l): minst 4,5 – högst 17,5.

— Högsta totala syrahalt: 7,5 gram per liter uttryckt som vinsyra.

— För den högsta totala alkoholhalten gäller de värden som anges i relevant EU-lagstiftning.

— Om sockerhalten överstiger 12 g/l gäller de villkor som fastställs i del B i bilaga III till kommissionens delegerade förordning (EU) 2019/33.

— Den högsta tillåtna svaveldioxidhalten är 250 mg/l för vita viner med en sockerhalt, uttryckt som summan av glukos och fruktos, av minst 5 g/l (i enlighet med det undantag som fastställs i del B i bilaga I till kommissionens delegerade förordning (EU) 2019/934). Allmänna analytiska egenskaper Högsta totala alkoholhalt (i volymprocent) Lägsta verkliga alkoholhalt (i volymprocent) 11,5 Lägsta totala syrahalt 3,5 gram per liter uttryckt som vinsyra Högsta halt av flyktiga syror (i milliekvivalenter per liter) 18 Högsta totala halt av svaveldioxid (i milligram per liter) 250

3. Halvsött vitt vin

KORT BESKRIVNING

Utseende: gulgrön färg som kan utvecklas till en medelintensiv guldgul färg vid lagring.

Smak: doftpaletten är komplex med inslag av melon, ananas, persika, aprikos och citronblommor.

Smak: fruktig, med samma aromatiska karaktär som doften. Medelhög fyllighet.

— Lägsta naturliga alkoholhalt: 11,0 volymprocent.

— Total sockerhalt (g/l): minst 12,5 – högst 45.

— Högsta totala syrahalt: 7,5 gram per liter uttryckt som vinsyra.

— För den högsta totala alkoholhalten gäller de värden som anges i relevant EU-lagstiftning.

— Den högsta tillåtna svaveldioxidhalten är 250 mg/l för vita viner med en sockerhalt, uttryckt som summan av glukos och fruktos, av minst 5 g/l (i enlighet med det undantag som fastställs i del B i bilaga I till kommissionens delegerade förordning (EU) 2019/934). Allmänna analytiska egenskaper Högsta totala alkoholhalt (i volymprocent) Lägsta verkliga alkoholhalt (i volymprocent) 11,5 Lägsta totala syrahalt 3,5 gram per liter uttryckt som vinsyra Högsta halt av flyktiga syror (i milliekvivalenter per liter) 18 Högsta totala halt av svaveldioxid (i milligram per liter) 250

4. Sött vitt vin

KORT BESKRIVNING

Utseende: ljust guldgul färg.

Smak: doftpaletten är komplex med koncentrerade aromer av rosor, honung, apelsinblommor och örter och inslag av knäck. Aromerna utvecklas vid lagring och har inslag av russin, söta kryddor, choklad, karamell och hasselnöt.

Smak: söt, men med bra syra och mycket intensiva aromer av rosor, honung, persika, karamell och smör.

Sammetsliknande textur och en välstrukturerad lång eftersmak.

— Lägsta naturliga alkoholhalt: 11,0 volymprocent.

— Total sockerhalt (g/l): minst 45.

— Högsta totala syrahalt: 7,5 gram per liter uttryckt som vinsyra.

— För den högsta totala alkoholhalten gäller de värden som anges i relevant EU-lagstiftning.

— Den högsta tillåtna svaveldioxidhalten är 250 mg/l för vita viner med en sockerhalt, uttryckt som summan av glukos och fruktos, av minst 5 g/l (i enlighet med det undantag som fastställs i del B i bilaga I till kommissionens delegerade förordning (EU) 2019/934). Allmänna analytiska egenskaper Högsta totala alkoholhalt (i volymprocent) Lägsta verkliga alkoholhalt (i volymprocent) 11,5 Lägsta totala syrahalt 3,5 gram per liter uttryckt som vinsyra Högsta halt av flyktiga syror (i milliekvivalenter per liter) 18 Högsta totala halt av svaveldioxid (i milligram per liter) 250

5. Torrt rött vin

KORT BESKRIVNING

Utseende: djupröd färg som kan övergå till röd eller tegelröd vid lagring, och skiftningar i violett.

Smak: doftpaletten är sammansatt av aromer med en intensiv och komplex bouquet av plommon, körsbär, surkörsbär, mullbär, aprikos, kryddor och paprika och balanserade inslag av fat.

Smak: fyllig och kryddig, med sammetslika tanniner och bra syra. Sammetsliknande textur och lång eftersmak.

— Lägsta totala alkoholhalt: 12,0 volymprocent.

— Lägsta naturliga alkoholhalt: 11,5 volymprocent.

— Total sockerhalt (g/l): högst 9,0.

— Högsta totala syrahalt: 7,0 gram per liter uttryckt som vinsyra.

— För den högsta totala alkoholhalten gäller de värden som anges i relevant EU-lagstiftning.

— Om sockerhalten överstiger 4 g/l gäller de villkor som fastställs i del B i bilaga III till kommissionens delegerade förordning (EU) 2019/33. Allmänna analytiska egenskaper Högsta totala alkoholhalt (i volymprocent) Lägsta verkliga alkoholhalt (i volymprocent) 12,0 Lägsta totala syrahalt 3,5 gram per liter uttryckt som vinsyra Högsta halt av flyktiga syror (i milliekvivalenter per liter) 20 Högsta totala halt av svaveldioxid (i milligram per liter) 150

6. Halvtorrt rött vin

KORT BESKRIVNING

Utseende: djupröd färg som kan övergå till röd eller tegelröd vid lagring, och skiftningar i violett.

Doft: doftpaletten är sammansatt av aromer av mullbär, plommon, körsbär och jordgubbar.

Smak: medelfyllig, något söt med milda tanniner. Måttlig eftersmak.

— Lägsta naturliga alkoholhalt: 11,5 volymprocent.

— Total sockerhalt (g/l): minst 4,5 – högst 17,5.

— Högsta totala syrahalt: 7,0 gram per liter uttryckt som vinsyra.

— För den högsta totala alkoholhalten gäller de värden som anges i relevant EU-lagstiftning.

— Om sockerhalten överstiger 12 g/l gäller de villkor som fastställs i del B i bilaga III till kommissionens delegerade förordning (EU) 2019/33.

— Den högsta tillåtna svaveldioxidhalten är 200 mg/l för röda viner med en sockerhalt, uttryckt som summan av glukos och fruktos, av minst 5 g/l (i enlighet med det undantag som fastställs i del B i bilaga I till kommissionens delegerade förordning (EU) 2019/934). Allmänna analytiska egenskaper Högsta totala alkoholhalt (i volymprocent) Lägsta verkliga alkoholhalt (i volymprocent) 12,0 Lägsta totala syrahalt 3,5 gram per liter uttryckt som vinsyra Högsta halt av flyktiga syror (i milliekvivalenter per liter) 20 Högsta totala halt av svaveldioxid (i milligram per liter) 200

7. Halvsött rött vin

KORT BESKRIVNING

Utseende: djupröd färg som kan övergå till röd eller tegelröd vid lagring, och skiftningar i violett.

Doft: doftpaletten är sammansatt av aromer av mullbär, plommon, körsbär och jordgubbar.

Smak: medelfyllig, med utpräglad sötma. Måttligt söt eftersmak.

— Lägsta naturliga alkoholhalt: 11,5 volymprocent.

— Total sockerhalt (g/l): minst 12,5 – högst 45.

— Högsta totala syrahalt: 7,0 gram per liter uttryckt som vinsyra.

— För den högsta totala alkoholhalten gäller de värden som anges i relevant EU-lagstiftning.

— Den högsta tillåtna svaveldioxidhalten är 200 mg/l för röda viner med en sockerhalt, uttryckt som summan av glukos och fruktos, av minst 5 g/l (i enlighet med det undantag som fastställs i del B i bilaga I till kommissionens delegerade förordning (EU) 2019/934). Allmänna analytiska egenskaper Högsta totala alkoholhalt (i volymprocent) Lägsta verkliga alkoholhalt (i volymprocent) 12 Lägsta totala syrahalt 3,5 Högsta halt av flyktiga syror (i milliekvivalenter per liter) 20 Högsta totala halt av svaveldioxid (i milligram per liter) 200

8. Sött rött vin

KORT BESKRIVNING

Utseende: djupröd färg som kan övergå till röd eller tegelröd vid lagring, och skiftningar i violett.

Doft: doftpaletten är sammansatt av komplexa aromer av plommon, mullbär, surkörsbär, mörk choklad och vanilj.

Smak: söt med mjuka tanniner, god syra och aromer av plommon, blåbär, körsbärssylt och vanilj. Lång söt eftersmak.

— Lägsta naturliga alkoholhalt: 11,5 volymprocent.

— Total sockerhalt (g/l): minst 45.

— Högsta totala syrahalt: 7,5 gram per liter uttryckt som vinsyra.

— För den högsta totala alkoholhalten gäller de värden som anges i relevant EU-lagstiftning.

— Den högsta tillåtna svaveldioxidhalten är 200 mg/l för röda viner med en sockerhalt, uttryckt som summan av glukos och fruktos, av minst 5 g/l (i enlighet med det undantag som fastställs i del B i bilaga I till kommissionens delegerade förordning (EU) 2019/934). Allmänna analytiska egenskaper Högsta totala alkoholhalt (i volymprocent) Lägsta verkliga alkoholhalt (i volymprocent) 12,0 Lägsta totala syrahalt 3,5 gram per liter uttryckt som vinsyra Högsta halt av flyktiga syror (i milliekvivalenter per liter) 20 Högsta totala halt av svaveldioxid (i milligram per liter) 200

9. Torrt rosévin

KORT BESKRIVNING

Utseende: en bred färgpalett, med färger från måttligt intensiv laxfärg till intensivt rosa och violetta skiftningar.

Doft: doftpaletten är sammansatt av aromer av jordgubbar, granatäpple och bigarråer.

Smak: frisk och fruktig med aromer av jordgubbar och granatäpple, frisk syra med en kryddig karaktär av paprika. Lång eftersmak.

— Lägsta totala alkoholhalt: 11,5 volymprocent.

— Lägsta naturliga alkoholhalt: 11,0 volymprocent.

— Total sockerhalt (g/l): högst 9,0.

— Högsta totala syrahalt: 7,5 gram per liter uttryckt som vinsyra.

— För den högsta totala alkoholhalten gäller de värden som anges i relevant EU-lagstiftning.

— Om sockerhalten överstiger 4 g/l gäller de villkor som fastställs i del B i bilaga III till kommissionens delegerade förordning (EU) 2019/33. Allmänna analytiska egenskaper Högsta totala alkoholhalt (i volymprocent) Lägsta verkliga alkoholhalt (i volymprocent) 11,5 Lägsta totala syrahalt 3,5 gram per liter uttryckt som vinsyra Högsta halt av flyktiga syror (i milliekvivalenter per liter) 18 Högsta totala halt av svaveldioxid (i milligram per liter) 200

10. Halvtorrt rosévin

KORT BESKRIVNING

Utseende: en bred färgpalett, med färger från måttligt intensiv laxfärg till intensivt rosa och violetta skiftningar.

Doft: doftpaletten är sammansatt av aromer av jordgubbar och körsbär.

Smak: frisk och fruktig, med aromer av jordgubbar och en mild sötma. Måttlig eftersmak.

— Lägsta naturliga alkoholhalt: 11,0 volymprocent.

— Total sockerhalt (g/l): minst 4,5 – högst 17,5.

— Högsta totala syrahalt: 7,5 gram per liter uttryckt som vinsyra.

— För den högsta totala alkoholhalten gäller de värden som anges i relevant EU-lagstiftning.

— Om sockerhalten överstiger 12 g/l gäller de villkor som fastställs i del B i bilaga III till kommissionens delegerade förordning (EU) 2019/33.

— Den högsta tillåtna svaveldioxidhalten är 250 mg/l för roséviner med en sockerhalt, uttryckt som summan av glukos och fruktos, av minst 5 g/l (i enlighet med det undantag som fastställs i del B i bilaga I till kommissionens delegerade förordning (EU) 2019/934). Allmänna analytiska egenskaper Högsta totala alkoholhalt (i volymprocent) Lägsta verkliga alkoholhalt (i volymprocent) 11,5 Lägsta totala syrahalt 3,5 gram per liter uttryckt som vinsyra Högsta halt av flyktiga syror (i milliekvivalenter per liter) 18 Högsta totala halt av svaveldioxid (i milligram per liter) 250

11. Halvsött rosévin

KORT BESKRIVNING

Utseende: en bred färgpalett, med färger från måttligt intensiv laxfärg till intensivt rosa och violetta skiftningar.

Doft: doftpaletten är sammansatt av aromer av jordgubbar och körsbär.

Smak: frisk och fruktig, med aromer av jordgubbar och god sötma. Måttlig eftersmak.

— Lägsta naturliga alkoholhalt: 11,0 volymprocent.

— Total sockerhalt (g/l): minst 12,5 – högst 45.

— Högsta totala syrahalt: 7,5 gram per liter uttryckt som vinsyra.

— För den högsta totala alkoholhalten gäller de värden som anges i relevant EU-lagstiftning.

— Den högsta tillåtna svaveldioxidhalten är 250 mg/l för roséviner med en sockerhalt, uttryckt som summan av glukos och fruktos, av minst 5 g/l (i enlighet med det undantag som fastställs i del B i bilaga I till kommissionens delegerade förordning (EU) 2019/934). Allmänna analytiska egenskaper Högsta totala alkoholhalt (i volymprocent) Lägsta verkliga alkoholhalt (i volymprocent) 11,5 Lägsta totala syrahalt 3,5 gram per liter uttryckt som vinsyra Högsta halt av flyktiga syror (i milliekvivalenter per liter) 18 Högsta totala halt av svaveldioxid (i milligram per liter) 250

12. Sött rosévin

KORT BESKRIVNING

Utseende: en bred färgpalett, med färger från måttligt intensiv laxfärg till intensivt rosa och violetta skiftningar.

Doft: doftpaletten är sammansatt av aromer av jordgubbar och körsbär.

Smak: fruktig och söt, med aromer av jordgubbar. Måttlig eftersmak.

— Lägsta naturliga alkoholhalt: 11,0 volymprocent.

— Total sockerhalt (g/l): minst 45.

— Högsta totala syrahalt: 7,5 gram per liter uttryckt som vinsyra.

— För den högsta totala alkoholhalten gäller de värden som anges i relevant EU-lagstiftning.

— Den högsta tillåtna svaveldioxidhalten är 250 mg/l för roséviner med en sockerhalt, uttryckt som summan av glukos och fruktos, av minst 5 g/l (i enlighet med det undantag som fastställs i del B i bilaga I till kommissionens delegerade förordning (EU) 2019/934). Allmänna analytiska egenskaper Högsta totala alkoholhalt (i volymprocent) Lägsta verkliga alkoholhalt (i volymprocent) 11,5 Lägsta totala syrahalt 3,5 gram per liter uttryckt som vinsyra Högsta halt av flyktiga syror (i milliekvivalenter per liter) 18 Högsta totala halt av svaveldioxid (i milligram per liter) 250

5. Vinframställningsmetoder

5.1. Särskilda oenologiska metoder

1. Framställning av rött vin

Restriktioner för vinframställning

Röda viner som omfattas av SGB Evia framställs med traditionella vinframställningsmetoder. Om druvsorten viognier tillsätts med en andel på upp till 10 % blandas den tillsammans med andra druvsorter med hjälp av traditionella metoder för framställning av rött vin.

2. Framställning av rosévin

Restriktioner för vinframställning

Roséviner som omfattas av SGB Evia framställs med modern teknik för framställning av rosévin. Temperaturen under alkoholjäsningen får inte överstiga 20 °C.

3. Specifika oenologiska metoder som används för att framställa vinerna

Särskilda oenologiska metoder

Vid framställning av halvtorrt, halvsött och sött vin godkänns sötning av vin i enlighet med tillämpliga bestämmelser (del D i bilaga I till kommissionens delegerade förordning (EU) 2019/934).

4. Odlingsmetoder

Odlingsmetod

Vinerna binds upp med kordong- eller bägarmetoden och beskärningsmetoden varierar beroende på druvsorten.

5. Framställning av vitt vin

Restriktioner för vinframställning

Vita viner som omfattas av SGB Evia framställs med modern teknik för framställning av vitt vin. Temperaturen under alkoholjäsningen får inte överstiga 20 °C.

5.2. Högsta avkastning

1. Högsta avkastning i hektoliter slutprodukt per hektar

96 hektoliter per hektar

2. Högsta avkastning i kg druvor per hektar

12 000 kg druvor per hektar

6. Avgränsat geografiskt område

Det avgränsade produktionsområdet för viner som omfattas av SGB Evia utgörs av det område som ligger inom de administrativa gränserna för den regionala enheten (den tidigare prefekturen) Evia.

7. Huvudsakliga druvsorter

Cabernet sauvignon N

Grenache blanc B

Grenache rouge N

Merlot N

Sauvignon blanc B

Syrah N

Viognier B

Agiorgitiko N

Aidani aspro B

Vradyano N

Karampraimis N

Liatiko N

Malagouzia B

Mandilaria aspri B

Monemvassia B – monovassia, monomvassitiko

Moschato aspro B

Moschofilero N – mavrofilero

Ritino N

Roditis Rs – alepou

Savatiano Β – doumprena aspri, kountoura aspri, perachoritiko, sakeiko

8. Beskrivning av samband

8.1. Historiskt, kulturellt, socialt och ekonomiskt samband

A. Historiskt samband

Såsom framgår av Iliaden var vinodlingen i regionen väl utvecklad redan på Homeros tid. Det gamla namnet för Evia (Euboea) var Abantis, som uppstod ur namnet på Evias invånare. Abanterna var det första forngrekiska folket som bosatte sig på Evia, särskilt kring Halkida (Chalcis) och Eretria, mellan år 2100 och 1900 f.Kr. Enligt myten tog de sitt namn från nymfen Aba. Abanterna var ett krigiskt folk som bland annat deltog i Trojanska kriget under kung Elefenor. Den store poeten Homeros benämner vid flera tillfällen både Evia i allmänhet och vissa områden i synnerhet, t.ex. Istaia, som ”druvodlingsområden”.

Evias uråldriga vinodlingstradition nämns i följande utdrag från Theognis från Megara (784, 892):

”ηλθον δ’ Ευβοιης απελοειν πεδιον (…) και Ληλαντου δ’αγαθον κειρεται οινοπεδου.”

Översättning: ”Jag kom till Evia, som är ett område fullt med vinstockar (…) i vackra Lilantio framställs stora mängder vin.”

Vinodlingarna i provinsen Karystia har även en tradition som har gått förlorad med tiden. Under andra halvan av 1900-talet spelade dessa vinodlingar en ledande roll i regionens ekonomi. Köpmän från Karystia sålde regionens druvmust på marknaderna i Volos och Thessaloniki. Tusentals ekfat med must lastades på stora kaiker i Karystos hamn.

Under 500-talet e.Kr. beskrev geografen Stephanus från Bysans Kymi på Evia som en stad, medan den under venetianernas styre (1204–1470) även benämndes som hamn (Porto Chimi).

Mot slutet av det ottomanska styret utvecklades Kymi ekonomiskt, främst tack vare framställning av och handel med vin. Staden blev till stora delar förstörd under självständighetskriget 1821, där den spelade en aktiv roll. Efter självständigheten blev den huvudstad för provinsen Karystia. Kymis ekonomi blomstrade som mest från 1830-talet och fram till slutet av 1800-talet tack vare handeln med lokalt producerade jordbruksprodukter (vin, olja, silke) och kol. Exporten av vin, särskilt till Frankrike, skapade välstånd för Kymi.

B. Kulturella, sociala och ekonomiska samband

Vinodling och vinframställning har sedan urminnes tider varit en oskiljaktig del av den lokala befolkningens kulturella, sociala och ekonomiska livsvillkor. Denna koppling finns än i dag, vilket framgår av de evenemang och konferenser som anordnas för att marknadsföra vinerna och av de lokala kulturella traditionerna.

Evia har nu tre olika ”vinvandringar” som täcker hela ön och samtliga 17 organiserade vinodlingar.

Öns vingårdar deltar även i alla europeiska vinevenemang, t.ex. ”Öppet hus” och den europeiska vinturismdagen.

Vin är också en viktig produkt i öns ekonomi, både som dominerande produkt inom jordbruks- och hantverkssektorn, och inom turismen i form av vinturism.

8.2. Geografisk miljö och geografiskt ursprung

Viner som omfattas av SGB Evia produceras inom de administrativa gränserna för den regionala enheten Evia (se kartan).

Evia är Greklands näst största ö och den sjätte största ön i Medelhavet. Den sträcker sig längs centrala Greklands nordvästra kust (Sterea Ellada), från viken Maliakós Kólpos till Atticas stränder, och är åtskild från fastlandet genom Evia-viken. Öns norra och nordöstra kuster gränsar till Egeiska havet.

Evia är uppdelad i små, naturligt isolerade regioner som åtskiljs genom de höga, branta bergen som upptar den största delen av ön: berget Telethrio i norr, berget Dirfi på den centrala delen av ön och Ochi i söder. Mellan bergen finns bördiga slätter, som Psachna och Lilantio, små dalar och kustremsor med grottor och sund (vikarna Karystos och Styra osv.).

23°48’56.14" Ö.

38°33’42.68" N.

Område: 3 661,64 km2.

Utformning

Området är stort med olika jordmåns- och terrängtyper. De aktiva vinodlingarna börjar på en höjd av 10 meter över havet och den högsta ligger på 600 meters höjd på berget Dirfi (1 745 m). Traditionellt planterades vinstockarna främst på de bördigaste slätterna, men odlas nu på branta sluttningar som ger god dränering och bättre exponering för solljus. De flesta vinodlingar ligger på sluttningar.

Jordmån

Geologiskt sett är Evia en fortsättning av Attica. Marken består främst av skiffer och det finns många geologiska formationer. Intensiv vulkanisk aktivitet verkar ha förekommit under den geologiska eran kenozoikums kvartärperiod, då ön bröts loss från fastlandet.

Jordmånen varierar från sand till lersand, lera och sandlera. Jordmånen i vinodlingarna är medelgrov (sandlera), med ett neutralt pH-värde och ett lågt innehåll av kalciumkarbonat.

Klimat

Enligt meteorologiska data har regionen ett Medelhavsklimat. Den genomsnittliga årstemperaturen är 18,4 °C, med 24,9 °C under sommarmånaderna och 10,5 °C på vintern. Den högsta medeltemperaturen nås i juli och den lägsta temperaturen i januari.

Den genomsnittliga nederbörden uppgår till omkring 600 mm och fördelningen är typisk för Medelhavsområdet, dvs. kraftigare regn från oktober till april. Den teoretiska evapotranspirationsnivån är densamma som nederbördsnivån under vintermånaderna, men högre under växtperioden. Kraftiga nordöstliga vindar är dominerande i regionen, särskilt under vintern, medan vindarna är svaga till måttliga under våren och sommaren.

8.3. Produktuppgifter

Klimatet, jordmånstyperna, de druvsorter som odlas och de odlings- och vinframställningsmetoder som används bidrar till kvalitetsegenskaperna hos SGB-vinerna Evia.

De vita vinerna är ljusgröna till färgen, ibland med en svag gul nyans. Den aromatiska profilen är sammansatt av aromer av citrus, blommor och mogna bär. Detta beror på de särskilda egenskaperna hos de druvsorter som används och odlingsområdet, eftersom profilerna varierar beroende på plats och jordmånstyp. Vinerna har också ett bra djup och eftersmak, som både beror på de druvsorter som används och den goda druvmognaden i området.

Rosévinerna skiljer sig från mängden på grund av sin breda färgpalett och klara eller intensiva nyanser, som de får från druvsorterna och odlingsområdet. De har även en kraftfull bouquet, som domineras av blommor och röda bär. Alla typer av roséviner (torra, halvtorra, halvsöta och söta) har en utmärkt balans, främst på grund av sin utpräglade syra.

De röda vinerna har en intensiv djupröd färg med skiftningar i mörkviolett när de är unga och tegelröda skiftningar när de lagras under några år. Aromerna är rika med inslag av svarta vinbär, körsbär, mörka bär och en kryddig ton. Smaken är fyllig med milda tanniner och en stark, lång och fruktig eftersmak.

Viner som omfattas av SGB Evia har vunnit priser vid internationella tävlingar (Le Challenge International du Vin, Frankrike, Decanter, London, AWC, Wien, IWSC, London, TEXSOM International Wine Awards, Förenta staterna, Sommeliers Choice Awards, Storbritannien, SMV international wine championship, Kanada).

8.4. Orsakssamband

De unika kvaliteterna hos viner som omfattas av SGB Evia härrör från områdets särskilda egenskaper (jordmånen, klimatet och vindarnas effekter på sommaren), tillsammans med de druvsorter som odlas och de odlingstekniker som används.

Det geografiska område som har avgränsats för produktion av viner som omfattas av SGB ”Evia” har mångskiftande jordmåns- och klimatförhållanden som har en särskilt gynnsam inverkan på mognaden hos många druvsorter. På grund av klimatet dominerar gröna druvsorter på slätterna, medan blå druvsorter dominerar på de tre bergens sluttningar (berget Telethrio i norr, berget Dirfi på den centrala delen av ön och Ochi i söder).

Vindförhållandena är en särskild egenskap hos området, som gränsar till Evia-viken i väst och till Egeiska havet i öst. När den fuktiga luften från havet möter bergen stiger den brant, vilket leder till temperaturförändringar, samtidigt som luften ändrar riktning. Detta ger gynnsamma vindar och en bra temperaturskillnad mellan natt och dag (upp till 10 grader) över hela ön, särskilt under de månader då veraison förekommer.

Kvalitetsegenskaperna hos de viner som produceras på ön Evia beror på regionens särskilt mångsidiga jordmånstyper, som varierar från sand till lersand, lera och sandlera.

Till följd av de makroklimatiska förhållandena i ursprungsområdet och samspelet med topografin och jordmånsförhållandena, ger områdets druvsorter vita viner och roséviner med egenskaper som är typiska för odlingsområdet. Druvsorterna sauvignon blanc, moschato och malagouzia mognar under andra tiodagarsperioden av augusti, assyrtiko och viognier under de sista tio dagarna i augusti, medan roditis och savatiano mognar under andra halvan av september. Viner som framställs av druvsorten sauvignon blanc har fruktiga aromer, särskilt av persika, och i mindre utsträckning en grön karaktär. Detta varierar dock kraftigt mellan vinodlingarna, vilket ger vinodlarna ännu större valfrihet. Tyngre jordmån ökar den gröna karaktären, medan lättare jordmån framhäver aromerna av mogna bär. Druvsorten malagouzia ger vanligen viner med en intensivt blommig doft, och berikar den aromatiska paletten när den kombineras med andra druvsorter. I områden där druvorna mognar senare kan druvsorterna malagouzia, aidani aspro och athiri ge viner med doft av citrusfrukter och en rik, lång eftersmak. Viner som framställs av sorten assyrtiko har en utpräglad fyllighet och struktur, hög syra och en distinkt arom som varierar mellan blommor och citrusfrukter. När druvsorten grön moschato odlas i jordmån med lersand, lera eller sandlera ger den komplexa aromer av frukt och färska druvor, citron, apelsin och andra citrusfrukter, rosenblad och honung. Vinerna är fylliga, med citrussyra och en lång eftersmak.

Den gröna druvsorten viognier ger en hög aromatisk intensitet av citrus, stenfrukt och tropiska frukter, som kompletteras av citron- och apelsinblommor. Vinerna är rika, fylliga och fruktiga, med balanserad syra och en lång, komplex och fyllig eftersmak.

Evias speciella mikroklimat och klimatets inverkan på de viner som produceras är även mycket framträdande hos de röda vinerna. Ett typiskt exempel är druvsorten syrah, som är mångsidig eftersom den kan användas för att framställa röda viner och roséviner av hög kvalitet. Druvsorten syrah används därför allmänt i Evia-regionen för att framställa viner med en intensiv aromatisk karaktär och en aromkoncentration som varierar beroende på vinodlingens läge. Vinodlingar med en jordmån av sandlera ger viner med en delikat arom, medan viner som framställs av druvor som odlas i jordmån med hög lerhalt och mindre kalciumkarbonat har en stark fenolkaraktär. När den gröna druvsorten viognier odlas och används parallellt med områdets blå druvsorter, särskilt syrah, mognar viognier tidigare än syrah. Viognier-druvorna är därför övermogna vid skörd. Denna kombination/samordning ger de röda vinerna egenskaper av övermogna mörka bär med frisk syra. Vinerna har dock främst en fyllig karaktär med fetma, en robust struktur och mjuka sammetsliknande tanniner när de används tillsammans med druvsorten viognier i vinframställningen.

Till följd av de makroklimatiska förhållandena i ursprungsområdet och samspelet med topografin och jordmånen, ger områdets druvsorter röda viner med egenskaper som är typiska för odlingsområdet. Med druvsorterna mandilaria (kountoura mavri), vradyano, karampraimis, ritino, cabernet sauvignon, grenache rouge och merlot utnyttjas Evia-områdets särskilda klimatförhållanden och morfologiska egenskaper på bästa sätt för att framställa viner med gott fenolinnehåll, avrundade mjuka tanniner och en rik smak.

Evias roséviner, som huvudsakligen framställs av druvsorterna mandilaria (kountoura mavri), vradyano, karampraimis, ritino, cabernet sauvignon, grenache rouge, merlot och syrah, som planteras i vinodlingar nära havet, skiljer sig från mängden genom sin djuprosa färg, intensiva aromatiska komplexitet av röda bär och den rika smaken, eftersom de mognar mycket väl. När dessa druvsorter planteras på de karga sluttningarna inåt landet mognar de däremot senare och ger ljusrosa viner med aromatisk friskhet och karakteristisk syra.

9. Väsentliga ytterligare villkor (förpackning, märkning, andra krav)

Undantag

Rättslig ram:

EU-lagstiftning

Typ av ytterligare villkor:

Undantag för produktion i det avgränsade geografiska området

Beskrivning av villkoret:

Artikel 5.1 i kommissionens delegerade förordning (EU) 2019/33 om komplettering av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1308/2013 vad gäller ansökningar om skydd av ursprungsbeteckningar, geografiska beteckningar och traditionella uttryck inom vinsektorn, invändningsförfarandet, begränsningar i fråga om användning, ändringar av produktspecifikationer, avregistrering av skydd samt märkning och presentation.

Undantag

Rättslig ram:

Nationell lagstiftning

Typ av ytterligare villkor:

Undantag för produktion i det avgränsade geografiska området

Beskrivning av villkoret:

Enligt artikel 4 c i gemensamt ministerbeslut nr 392169/20.10.1999 om fastställande av allmänna regler för användningen av uttrycket ”lokalt vin” i beskrivningen av bordsvin (Greklands officiella kungörelseorgan, serie II, nr 1985/8.11.99), i dess ändrade lydelse enligt gemensamt ministerbeslut nr 321813/29.8.2007 (Greklands officiella kungörelseorgan, serie II, nr 1723/29.8.2007)

ska bordsviner för vilka uttrycket ”lokalt vin” får användas tillsammans med en geografisk beteckning på en provins, en prefektur eller ett vinodlingsområde som är mindre än en prefektur, produceras på vinföretag som är verksamma i prefekturen eller i angränsande prefekturer. Viner som omfattas av SGB Evia får framställas på vinerier som ligger i den regionala enheten (tidigare prefekturen) Evia eller i den angränsande regionala enheten (tidigare prefekturen) Viotia.

Ytterligare bestämmelser om märkning av vin

Rättslig ram:

EU-lagstiftning

Typ av ytterligare villkor:

Kompletterande bestämmelser om märkning

Beskrivning av villkoret:

A. I samband med vissa produktionsmetoder

Artikel 53.1, 53.2 och 53.6 i kommissionens delegerade förordning (EU) 2019/33 om komplettering av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1308/2013 vad gäller ansökningar om skydd av ursprungsbeteckningar, geografiska beteckningar och traditionella uttryck inom vinsektorn, invändningsförfarandet, begränsningar i fråga om användning, ändringar av produktspecifikationer, avregistrering av skydd samt märkning och presentation.

Ytterligare bestämmelser om märkning av vin

Rättslig ram:

Nationell lagstiftning

Typ av ytterligare villkor:

Kompletterande bestämmelser om märkning

Beskrivning av villkoret:

A. I samband med vissa produktionsmetoder

I artiklarna 3 och 4 i ministerbeslut nr 280557/9.6.2005 om fastställande av beslut om mognad, lagring och utsläppande på marknaden av kvalitetsviner med ursprungsbeteckning och lokala viner samt om de uttryck som används för märkning av dessa viner med avseende på produktions- eller beredningsmetoder (Greklands officiella kungörelseorgan, serie II, nr 818/15.6.2005) fastställs reglerna för användning av följande uttryck:

— ”ΝΕΟΣ ΟΙΝΟΣ” eller ”ΝΕΑΡΟΣ ΟΙΝΟΣ” (UNGT VIN).

— ”ΩΡΙΜΑΝΣΗ ΣΕ ΒΑΡΕΛΙ” eller ”ΩΡΙΜΑΣΕ ΣΕ ΒΑΡΕΛΙ” (LAGRAT PÅ FAT).

— ”ΠΑΛΑΙΩΜΕΝΟΣ ΣΕ ΒΑΡΕΛΙ” eller ”ΠΑΛΑΙΩΣΗ ΣΕ ΒΑΡΕΛΙ” (LAGRAT PÅ FAT).

— ”ΟΙΝΟΠΟΙΗΘΗΚΕ ΚΑΙ ΩΡΙΜΑΣΕ ΣΕ ΒΑΡΕΛΙ” eller ”ΟΙΝΟΠΟΙΗΣΗ ΚΑΙ ΩΡΙΜΑΝΣΗ ΣΕ ΒΑΡΕΛΙ” (FRAMSTÄLLT OCH LAGRAT PÅ FAT).

— ”ΟΙΝΟΠΟΙΗΣΗ ΣΕ ΒΑΡΕΛΙ” eller ”ΟΙΝΟΠΟΙΗΘΗΚΕ ΣΕ ΒΑΡΕΛΙ” (FRAMSTÄLLT PÅ FAT).

B. Tryckning av årgång på etiketten

Där uttrycken ”ΝΕΟΣ ΟΙΝΟΣ” eller ”ΝΕΑΡΟΣ ΟΙΝΟΣ” (”UNGT VIN”) används vid märkningen av vinerna är det obligatoriskt att trycka årgången i enlighet med artikel 1.2 i ministerbeslut nr 280557/9.6.2005 om fastställande av beslut om mognad, lagring och utsläppande på marknaden av kvalitetsviner med ursprungsbeteckning och lokala viner samt om de uttryck som används för märkning av dessa viner med avseende på produktions- eller beredningsmetoder (Greklands officiella kungörelseorgan, serie II, nr 818/15.6.2005).

C. Traditionella uttryck

— Traditionella uttryck i enlighet med ministerbeslut nr 235309/7.2.2002 om godkännande av traditionella uttryck som används för viner (Greklands officiella kungörelseorgan, serie II, nr 179/19.2.2002) som har samband med ursprungsbeteckningen eller den geografiska beteckningen.

Enligt ovannämnda ministerbeslut får följande traditionella uttryck användas på etiketten på viner som omfattas av den skyddade geografiska beteckningen (SGB) Evia:

ΛΕΥΚΟΣ ΑΠΟ ΛΕΥΚΑ ΣΤΑΦΥΛΙΑ/Blanc de blancs (Vitt på gröna druvor), ΛΕΥΚΟΣ ΑΠΟ ΕΡΥΘΡΑ ΣΤΑΦΥΛΙΑ/Blanc de noir (Vitt på blå druvor), ΛΕΥΚΟΣ ΑΠΟ ΕΡΥΘΡΩΠΑ ΣΤΑΦΥΛΙΑ eller ΛΕΥΚΟΣ ΑΠΟ ΓΚΡΙΖΑ ΣΤΑΦΥΛΙΑ/Blanc de gris (Vitt på rosa druvor eller vitt på grå druvor), ΚΟΚΚΙΝΕΛΙ/kokineli (Kokineli), ΟΙΝΟΣ ΛΟΦΩΝ/Vin de collines (Vin från kullar), ΟΙΝΟΣ ΠΛΑΓΙΩΝ/Vin de coteaux (Vin från sluttningar).

D. Begränsningar avseende namn på druvsorter

Enligt beslut nr 311498/10.7.2009 (Greklands officiella kungörelseorgan, serie II, nr 1493/23.7.2009) är det förbjudet att använda namnet på druvsorten ”monemvassia” i märkning och förpackning av vita viner.

Länk till produktspecifikationen

http://www.minagric.gr/images/stories/docs/agrotis/POP-PGE/2021/prodiagrafes_evia170122.pdf

(1) EUT L 9, 11.1.2019, s. 2.