EUROPEISKA KOMMISSIONEN Bryssel den 16.11.2016 COM(2016) 731 final 2016/0357(COD) Förslag till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING om inrättande av ett EU-system för reseuppgifter och resetillstånd (Etias) och om ändring av förordningarna (EU) nr 515/2014, (EU) 2016/399, (EU) 2016/794 och (EU) 2016/1624



MOTIVERING 1.BAKGRUND TILL FÖRSLAGET Bakgrund Vår övergripande prioritering är att garantera medborgarnas säkerhet i ett öppet Europa. Migrations- och flyktingkrisernas påfrestningar samt flera terroristattacker har inneburit en stor påfrestning på EU:s ramar för migration och säkerhet. EU:s medborgare förväntar sig att de yttre gränserna i Schengenområdet ska förvaltas effektivt för att förhindra irreguljär migration och säkerställa en god inre säkerhet. En effektiv förvaltning av de yttre gränserna är en central förutsättning för den fria rörligheten inom Schengenområdet och för att underlätta passage av EU:s yttre gränser i en rörlig värld. Varje år passerar ungefär 400 miljoner EU-medborgare och 200 miljoner tredjelandsmedborgare Schengengränserna. Idag kan cirka 1,4 miljarder människor från omkring 60 länder i hela världen resa in till Europeiska unionen utan visering. Detta innebär att EU är den mest välkomnande destinationen i den industrialiserade världen, och på grundval av reciprocitetsprincipen gynnar detta även EU-medborgarna genom att underlätta viseringsfria resor utomlands. Antalet viseringsbefriade tredjelandsmedborgare som reser till Schengenländerna kommer att fortsätta att öka. Antalet tredjelandsmedborgare som är undantagna från viseringskrav och passerar Schengengränserna förväntas öka med över 30 procent fram till år 2020, från 30 miljoner människor år 2014 till 39 miljoner år 2020. Dessa siffror visar att det behövs ett system med liknande mål som viseringssystemet, nämligen att bedöma och hantera de eventuella risker för irreguljär migration och säkerheten som är förknippade med tredjelandsmedborgare som besöker EU, men på ett enklare och mer besökarvänligt sätt, vilket även ligger i linje med målen för EU:s politik för viseringsliberalisering. Kommissionen bekräftade i sitt meddelande av den 14 september 2016 ”Att höja säkerheten i en rörlig värld – starkare yttre gränser och förbättrat informationsutbyte i kampen mot terrorism” behovet av att finna jämvikt mellan att säkerställa rörligheten och höja säkerheten samtidigt som man underlättar lagliga inresor till Schengenområdet utan visering. Viseringsliberaliseringen har visat sig vara ett viktigt redskap för att skapa partnerskap med tredjeländer, bland annat för att säkerställa effektiva system för återvändande och återtagande samt för att öka EU:s attraktionskraft för företag och turister. Jämfört med de uppgifter som finns om tredjelandsmedborgare som omfattas av viseringskrav har behöriga gräns- och brottsbekämpande myndigheter mycket lite information om vilka risker som kan vara förknippade med tredjelandsmedborgare som är undantagna från viseringskrav innan de anländer till Schengengränsen. Att få den information som saknas och en riskbedömning av besökare som är undantagna från viseringskrav skulle väsentligt förbättra de befintliga åtgärderna för att upprätthålla och förbättra säkerheten i Schengenområdet och göra det möjligt för besökare som är undantagna från viseringskrav att fullt ut åtnjuta sin viseringsbefriade status. Målet att ta fram en effektiv och integrerad förvaltning av de yttre gränserna med hjälp av ny teknik genom att utnyttja driftskompatibilitetens fulla potential fastställdes i kommissionens meddelande ”Starkare och smartare informationssystem för gränser och säkerhet” och tillämpades i ett reviderat lagstiftningsförslag om ett EU-system för in- och utresor . In- och utresesystemet har till syfte att modernisera insamling och registrering av in- och utreseregistreringar om tredjelandsmedborgare som passerar EU:s yttre gränser. Parallellt inledde kommissionen en genomförbarhetsstudie om inrättande av ett EU-system för reseuppgifter och resetillstånd (Etias). Etias ska samla in uppgifter om tredjelandsmedborgare som är undantagna från viseringskrav och säkerställa driftskompatibilitet med in- och utresesystemet och EU:s andra informationssystem vad gäller informationsinfrastruktur och teknisk infrastruktur. För att säkerställa maximal driftskompatibilitet och resursdelning bör utvecklingen och genomförandet av in- och utresesystemet och Etias utföras tillsammans och parallellt. Vikten av att snabbt föreslå ett EU-system för reseuppgifter och resetillstånd betonades av kommissionens ordförande Jean-Claude Juncker i talet om tillståndet i unionen och kommissionen meddelade att ett lagstiftningsförslag om inrättandet av detta system skulle antas senast i november 2016. I detta sammanhang, och efter att det hänvisats till Etias i Bratislavafärdplanen, uppmanade Europeiska rådet i oktober 2016 kommissionen att lägga fram ett förslag om inrättande av Etias och betonade behovet av ”att möjliggöra säkerhetskontroller på förhand av resenärer som är undantagna från viseringskrav och vid behov neka dem inresa”. Motivering för att inrätta Etias Etias kommer att vara ett automatiskt system som inrättas för att identifiera eventuella risker förknippade med besökare som är undantagna från viseringskrav och som reser till Schengenområdet. Länder som USA, Kanada och Australien använder redan liknande system och anser att de är en central del av deras säkerhetsramar. Följaktligen känner många européer till dessa system nu. Etias kommer att samla in information om resenärerna innan de påbörjar sin resa vilket möjliggör behandling på förhand. Det innebär att resenärerna kan lita på att de smidigt kan passera gränserna. Att stärka den integrerade gränsförvaltningen och höja den inre säkerheten För närvarande finns det ingen information på förhand om besökare som är undantagna från viseringskrav och som anländer till Schengens yttre gränser. Såväl ur migrations- som ur säkerhetssynpunkt finns det ett klart behov av att genomföra kontroller på förhand i syfte att identifiera eventuella risker förknippade med viseringsbefriade besökare som reser till Schengenområdet. I nuläget måste gränskontrolltjänstemännen fatta beslut vid Schengenområdets yttre gränser utan att kunna dra nytta av någon förhandsbedömning. Under 2014 nekades ungefär 286 000 tredjelandsmedborgare inresa vid de yttre gränserna för EU-28. De flesta inresor som nekats registrerades vid de yttre landgränserna (81 %) och därefter registrerades flest vid luftgränserna (16 %). Ungefär en femtedel av dessa nekade inresor berodde på att en giltig visering saknades, men de flesta ärenden rörde en negativ bedömning av den migrations- och/eller säkerhetsrisk som tredjelandsmedborgaren utgjorde. Europols och Europeiska gräns- och kustbevakningsbyråns riskbedömningar bekräftar att dessa risker föreligger både avseende irreguljär migration och ur ett säkerhetsperspektiv. Etias huvudsakliga funktion skulle därför vara att kontrollera uppgifter som tredjelandsmedborgare som är undantagna från viseringskrav lämnat på ett elektroniskt ansökningsformulär innan de anländer till EU:s yttre gränser, för att se om de medför risk för irreguljär migration, för den inre säkerheten eller hot mot folkhälsan. Detta görs genom automatisk behandling av alla de ansökningar som görs via den särskilda webbplatsen eller mobilapplikationen för att jämföra dem med EU:s andra informationssystem, en särskild bevakningslista för Etias och klart definierade sökregler. Prövningen skulle göra det möjligt att utesluta att faktiska indikationer eller rimliga skäl hindrar att ett resetillstånd utfärdas. Genom inrättandet av Etias skulle Europeiska gräns- och kustbevakningsbyrån och Europol via en central enhet för Etias ges behörighet att säkerställa förvaltningen av Etias centralsystem som kommer att vara kopplat till och integrerat med de nationella gränskontrollinfrastrukturerna. Ansökningar som avvisas vid den automatiska behandlingen skulle överföras till Etias centrala enhet vid Europeiska gräns- och kustbevakningsbyrån som snabbt kontrollerar om den information som tillhandahållits är riktig och de registreringar som identifierats. De ansökningar som är föremål för en registrering eller en träff kommer att vidarebefordras till den eller de ansvariga medlemsstaterna. Byrån för den operativa förvaltningen av stora it-system inom området frihet, säkerhet och rättvisa (nedan kallad eu-LISA) utvecklar Etias informationssystem och säkrar den tekniska förvaltningen. Europol skulle bistå i fråga om säkerhetsaspekterna. Genom att kräva ett giltigt resetillstånd för alla tredjelandsmedborgare som är undantagna från viseringskrav, oavsett transportsätt eller plats för inresa, kommer EU att kunna kontrollera alla besökare innan de anländer utan att inkräkta på deras viseringfria status. Systemet är dock särskilt relevant för landgränserna eftersom de tredjelandsmedborgare som är undantagna från viseringskrav och som reser landvägen (till fots, med bil, buss, lastbil eller tåg) inte ger upphov till förhandsinformation om passagerare (API-uppgifter) eller passageraruppgifter (PNR-uppgifter), vilket gäller för flyg- och/eller sjöresor. Följaktligen kommer Etias att stärka EU:s inre säkerhet på två sätt: för det första genom att identifiera personer som utgör en säkerhetsrisk innan de anländer till Schengenområdets yttre gränser och för det andra genom att göra information tillgänglig för nationella brottsbekämpande myndigheter och Europol, om detta är nödvändigt i ett särskilt fall för att förebygga, upptäcka eller utreda terroristbrott eller andra grova brott. Underlättande av resor

Etias kommer också att göra det enklare att passera Schengenområdets yttre gränser för tredjelandsmedborgare som är undantagna från viseringskrav. Ett Etias-tillstånd skulle erhållas genom ett ansökningsförfarande som är enkelt, billigt, snabbt och som i de flesta fall inte kräver några ytterligare åtgärder. Enligt erfarenheterna från andra länder med liknande system för resetillstånd (USA, Kanada och Australien) leder uppskattningsvis 95 % eller mer till ett positivt svar som meddelas sökanden inom några minuter. Fingeravtryck och andra biometriska uppgifter skulle inte samlas in. Tillståndet är giltigt i fem år för ett flertal resenärer och ansökningsavgiften kommer att vara endast 5 euro. Tillståndet före resan skulle ge tydliga besked till de tredjelandsmedborgare som är undantagna från viseringskrav och som ska resa till Schengenområdet. När resetillståndet utfärdas får sökanden en tillförlitlig första indikation på att han eller hon uppfyller kraven för att resa in i Schengenområdet. Detta är en avsevärd förbättring för resenärerna jämfört med nuläget. Även om det slutliga beslutet om att tillåta inresa i Schengenområdet fortfarande ligger hos gränskontrolltjänstemännen vid de yttre gränserna i enlighet med kodexen om Schengengränserna, kommer Etias att avsevärt minska antalet nekade inresor vid gränsövergångsställena. Gränskontrolltjänstemännen kommer att kunna se om personen har fått ett resetillstånd innan ankomsten till gränsen. Etias kommer också att på detta sätt sänka transportörernas kostnader för att återsända passagerare från sjö- och luftgränserna. Personer som har nekats tillstånd kommer inte att ödsla tid och pengar på att resa till Schengenområdet. Sådana beslut kan överklagas i den medlemsstat som har fattat beslutet och det behövs inget utdraget och dyrt förfarande för en viseringsansökning såsom är fallet för liknande system för resetillstånd. Etias viktigaste beståndsdelar Definition Det föreslagna EU-systemet för reseuppgifter och resetillstånd (Etias) kommer att vara ett EU-system för tredjelandsmedborgare som är undantagna från viseringskrav när de passerar de yttre gränserna. Systemet gör det möjligt att avgöra om dessa personers närvaro på medlemsstaternas territorium innebär risker för irreguljär migration, för den inre säkerheten eller hot mot folkhälsan. För det ändamålet införs ett resetillstånd som ett nytt villkor för inresa till Schengenområdet. Saknas giltigt Etias-resetillstånd nekas inresa till Schengenområdet. Transportörerna behöver dessutom i tillämpliga fall kontrollera att passagerarna har ett giltigt Etias-resetillstånd innan de tillåts stiga ombord på det transportmedel som ska färdas till ett Schengenland. Ett giltigt resetillstånd skulle ge besökaren en tillförlitlig indikation på att de riskbedömningar som utförts före ankomsten till ett av Schengens gränsövergångsställen innebär att han/hon på förhand uppfyller kraven för att resa in i Schengenområdet. Gränskontrolltjänstemännen kommer fortfarande att utföra gränskontroller i enlighet med kodexen om Schengengränserna och fattar det slutliga beslutet om att bevilja eller neka inresa. Etias består av Etias informationssystem, Etias centralenhet och Etias nationella enheter. Etias informationssystem består av ett centralsystem som behandlar ansökningarna, ett enhetligt nationellt gränssnitt i varje medlemsstat som grundas på samma tekniska specifikationer för alla medlemsstater och som kopplar de nationella infrastrukturerna för gränskontroll till centralsystemet, en säker kommunikationsinfrastruktur mellan centralsystemet och de enhetliga nationella gränssnitten, en offentlig webbplats och mobilapp för mobila enheter, en e-posttjänst, säkra kontotjänster som ger sökanden möjlighet att lämna ytterligare upplysningar och/eller handlingar om det är nödvändigt, en nätport för transportörer, en webbtjänst som möjliggör kommunikation mellan centralsystemet och externa berörda parter samt programvara som gör det möjligt för Etias centralenhet och Etias nationella enheter att behandla ansökningarna. I största möjliga utsträckning och i den mån det är tekniskt genomförbart kommer Etias informationssystem att återanvända in- och utresesystemets och den tillhörande kommunikationsinfrastrukturens hårdvaru- och programvarukomponenter. Driftskompatibilitet inrättas också med övriga informationssystem som Etias kommer att göra sökningar i såsom VIS, uppgifter från Europol, Schengens informationssystem (SIS) och det europeiska informationssystemet för utbyte av uppgifter ur kriminalregister (Ecris). Etias centralenhet kommer att inrättas inom Europeiska gräns- och kustbevakningsbyrån och är en del av den rättsliga och politiska ramen. Etias centralenhet kommer att drivas dygnet runt alla dagar i veckan och har fyra centrala uppgifter: 1) säkerställa att de uppgifter som lagras i ansökningsakterna och de uppgifter som registreras i Etias informationssystem är korrekta och aktuella, 2) om tillämpligt, kontrollera ansökningar om resetillstånd för att undanröja alla tvivel om sökandens identitet om en träff erhålls under den automatiserade behandlingen, 3) fastställa, testa, genomföra, utvärdera och se över de specifika riskindikatorerna i Etias sökregler efter samråd med Etias granskningsstyrelse och 4) utföra regelbundna granskningar av hur ansökningarna handläggs och hur Etias sökregler tillämpas, särskilt när det gäller hur de grundläggande rättigheterna påverkas och i synnerhet rätten till privatliv och skyddet av personuppgifter. Etias nationella enheter inrättas i varje medlemsstat och har huvudansvaret för att utföra riskbedömning och fatta beslut om ansökningar om resetillstånd som fått avslag vid den automatiska behandlingen. De måste ha lämpliga resurser för att kunna utföra sina uppgifter dygnet runt alla dagar i veckan. Vid behov samråder de med andra nationella enheter och Europol och avger yttranden när de rådfrågas av andra medlemsstater. De fungerar också som nationella centrala åtkomstpunkter för begäran om åtkomst till Etias-uppgifter i brottsbekämpande syfte för att förhindra, upptäcka och utreda terroristbrott eller andra grova brott som omfattas av deras behörighet. Etias granskningsstyrelse med en rådgivande funktion inrättas också inom Europeiska gräns- och kustbevakningsbyrån. Den består av en företrädare från alla Etias nationella enheter och från Europol och rådfrågas vad gäller fastställande, utvärdering och översyn av riskindikatorerna samt vad gäller Etias bevakningslista. Tillämpningsområde Etias kommer att tillämpas på de tredjelandsmedborgare som är undantagna från viseringskrav och, vad gäller kontroll av säkerhetsrisker och hot mot folkhälsan, familjemedlemmar till medborgare i Europeiska unionen och till tredjelandsmedborgare som åtnjuter rätten till fri rörlighet om de inte har ett uppehållskort. Etias kommer inte att tillämpas på innehavare av viseringar för längre vistelse, innehavare av tillstånd för lokal gränstrafik, medborgare i mycket små stater i Schengenområdet, innehavare av diplomatpass och besättningsmedlemmar på fartyg eller luftfartyg när de är i tjänst, tredjelandsmedborgare som är familjemedlemmar till en EU-medborgare eller till en tredjelandsmedborgare som åtnjuter fri rörlighet enligt unionsrätten och innehar ett giltigt uppehållskort samt erkända flyktingar, statslösa personer och andra personer som är bosatta i och innehar en resehandling som utfärdats av en medlemsstat. Etias tillämpas inte på EU-medborgare. Följaktligen måste de tredjelandsmedborgare som har flera medborgarskap, däribland medborgarskap i en EU-medlemsstat, använda ett pass som utfärdats av en EU-medlemsstat för att resa in i Schengenområdet. Innehavare av tillstånd för lokal gränstrafik undantas från tillämpningsområdet för Etias-förordningen, medan det görs en grundlig bedömning av de säkerhetsrisker som denna personkategori utgör i enlighet med förordning (EG) nr 1931/2006 där det fastställs bestämmelser om lokal gränstrafik vid medlemsstaternas yttre landgränser och ändringar av bestämmelserna i Schengenkonventionen. Europeiska kommissionen kommer att undersöka behovet av att ändra förordning (EG) nr 1931/2006 för att se till att villkoren för utfärdande av tillstånd för lokal gränstrafik förutsätter lämpliga bedömningar av säkerhetsriskerna, utan att för den skull inskränka de lättnader som beviljas innehavare av tillstånd för lokal gränstrafik enligt förordning (EG) nr 1931/2006 och kodexen om Schengengränserna. Europeiska kommissionen kommer också att undersöka säkerhetsdetaljerna i själva tillståndet. Ansökan om resetillstånd och förfarande för utfärdandet

I lagstiftningsförslaget anges i detalj de praktiska åtgärderna och förfarandet för att utfärda eller neka resetillstånd. I figuren nedan presenteras en översikt över förfarandet ur en viseringsbefriad tredjelandsmedborgares perspektiv. Figur 1: Resenärens resa med Etias Elektronisk ansökan Före den planerade resan skapar sökanden en elektronisk ansökan via den särskilda webbplatsen eller mobilapplikationen. När ansökan fylls i ska sökanden lämna följande uppgifter: –Efternamn (familjenamn), (samtliga) förnamn, efternamn som ogift, smeknamn, födelsedatum, födelseort, födelseland, kön, nuvarande medborgarskap, föräldrarnas förnamn, bostadsadress. –Resehandling. –I förekommande fall, alla andra medborgarskap. –Information om permanent uppehållstillstånd. –E-postadress och telefonnummer. –Planerad inresemedlemsstat. –Utbildning och nuvarande sysselsättning. –Svar på ett antal Etias-bakgrundsfrågor (om hälsotillstånd med epidemisk potential, andra infektionssjukdomar eller smittsamma parasitsjukdomar, kriminalregisteruppgifter, närvaro i krigsdrabbade områden, eventuella tidigare beslut om återsändande till gränsen eller en order om att lämna en EU-medlemsstats territorium.) –Om sökanden är ett barn, identiteten på den person som är ansvarig för barnet. –Om ansökan lämnas in av någon annan än sökanden, personens identitet och det företag som han eller hon företräder (i förekommande fall). –För familjemedlemmar till EU-medborgare eller till tredjelandsmedborgare som åtnjuter fri rörlighet utan uppehållskort: deras ställning som familjemedlem, uppgifter om identiteten på den familjemedlem som sökanden har anknytning till, familjeanknytningen. Att fylla i det elektroniska ansökningsformuläret ska i princip inte ta mer än 10 minuter. Utöver ett giltigt pass krävs det ingen ytterligare dokumentation för att besvara de frågor som ställs. Etias godtar ansökningar som lämnas in på sökandens vägnar i situationer där tredjelandsmedborgare som är undantagna från viseringsskyldighet inte själva kan skapa en ansökan (till exempel på grund av ålder, läskunnighetsnivå, bristande tillgång till eller möjlighet att använda informationsteknik). I sådana fall får ansökan lämnas in av tredje man om identiteten på denna person anges i ansökan.

Sökande från långväga destinationer köper vanligtvis en biljett på internet eller via en resebyrå. Båda möjligheterna innebär att informationsteknik används. Sökanden får följaktligen direkt tillgång till den teknik som krävs för att lämna in en Etias-ansökan eller kan begära att resebyrån lämnar in ansökan på hans eller hennes vägnar. Avgiftsbetalningen När ansökan är klar krävs det att alla sökande som fyllt 18 år betalar en avgift på 5 euro per ansökan. Det är en elektronisk betalning i euro med hjälp av kreditkort eller något annat betalningssätt. Tillgängliga betalningsmedel kan specificeras vidare i ett senare skede så att ytterligare och uppdaterade betalningsmedel kan inkluderas, med beaktande av den tekniska utvecklingen och tillgången till den, för att detta inte ska utgöra ett hinder för de tredjelandsmedborgare som är undantagna från viseringskrav och eventuellt inte har tillgång till vissa betalningsmedel när de ansöker om ett Etias-tillstånd. Betalningen förvaltas av en bank eller en finansiell intermediär. De uppgifter som krävs för att slutföra betalningen ges endast till det företag som utför den finansiella transaktionen och behandlas inte av Etias i samband med ansökan. När betalningen har mottagits lämnas Etias-ansökan automatiskt in. Behandling av ansökan Förfarandet med att bedöma och besluta om ansökan inleds omedelbart efter det att inbetalning av avgiften har bekräftats. Ansökan behandlas automatiskt. I förekommande fall behandlas ansökan manuellt av Etias centralenhet och Etias nationella enhet(er). Etapp 1 – Automatisk behandling Denna automatiserade etapp behandlar uppgifter om identitet, resehandling och svaren på bakgrundsfrågorna. Centralsystemet kommer inom några minuter att gå vidare till en helt automatiserad dubbelkontroll av de uppgifter sökanden lämnat mot andra informationssystem, en bevakningslista som inrättats i Etias och mot Etias klart definierade sökregler. Figur 2: Automatiserad behandling av ansökan Syftet med detta automatiserade förfarande är att säkerställa följande: –Att det inte redan finns något annat giltigt resetillstånd, att uppgifterna i ansökan om resehandlingen inte motsvarar någon annan ansökan om resetillstånd som är kopplad till annorlunda identitetsuppgifter och att sökanden eller sökandens resehandling inte motsvarar en ansökan om resetillstånd (Etias) som avslagits, återkallats eller annullerats. –Att sökanden inte omfattas av en registrering om nekad inresa (SIS) och/eller att den resehandling som använts för ansökan inte är en resehandling som rapporterats som stulen, borttappad eller ogiltigförklarad (SIS och Interpols databas över stulna och förkomna resehandlingar). –Att sökanden inte omfattas av en registrering på grundval av en europeisk arresteringsorder eller inte är efterlyst för att gripas och utlämnas (SIS). –Att sökanden inte har rapporterats som en person som för närvarande eller tidigare har överskridit den tillåtna vistelsetiden, eller nekats inresa (in- och utresesystemet). –Att en viseringsansökan som rör sökanden inte har avslagits i informationssystemet för viseringar (VIS - detta gäller för medborgare i länder som har beviljats undantag från viseringskravet i högst fem år och för sökande som har flera medborgarskap). –Att sökanden och de uppgifter som angetts i ansökan överensstämmer med den information som registrerats i Europols uppgifter. –Att det görs en riskbedömning av riskerna för irreguljär migration, särskilt huruvida sökanden är föremål för ett beslut om återsändande eller ett avlägsnandebeslut som utfärdats efter det att en ansökan om internationellt skydd dragits tillbaka eller fått avslag (Eurodac).

–Att det inte finns några kriminalregisteruppgifter (Ecris). –Att varken sökanden eller resehandlingen omfattas av en Interpol-registrering (TDAWN). Den automatiska behandlingen skulle också säkerställa att sökanden inte finns på Etias bevakningslista och kontrollera om sökanden har svarat ja på någon av bakgrundsfrågorna i Etias. Tydligt definierade sökregler inom Etias centralsystem kommer att användas för att bedöma ansökningsakten. Dessa regler kommer att bestå av en algoritm som jämför de uppgifter som registrerats i en Etias-ansökningsakt med specifika riskindikatorer som tyder på identifierade risker för irreguljär migration, säkerheten eller hot mot folkhälsan. De specifika riskindikatorerna fastställs av Etias centralenhet efter samråd med Etias granskningsstyrelse (se nedan). Risker för irreguljär migration, för den inre säkerheten eller hot mot folkhälsan fastställs på följande grunder: –Statistik från in- och utresesystemet om ett onormalt antal personer som överskridit den tillåtna vistelsetiden eller särskilda grupper av tredjelandsmedborgare som nekats inresa. –Statistik från Etias om resetillstånd som avslagits på grund av risk för irreguljär migration, för den inre säkerheten eller hot mot folkhälsan kopplad till särskilda grupper av tredjelandsmedborgare. –Statistik från både in- och utresesystemet och Etias som visar på samband mellan den information som insamlats genom ansökningsformuläret i Etias och överskridanden av den tillåtna vistelsen eller nekade inresor. –Information från medlemsstaterna om särskilda indikatorer på säkerhetsrisker eller hot som identifierats av dessa medlemsstater. –Information från medlemsstaterna och Europeiska centrumet för förebyggande och kontroll av sjukdomar (ECDC) om särskilda hot mot folkhälsan. Sökreglerna och bedömningen av risker för irreguljär migration, för den inre säkerheten eller hot mot folkhälsan kommer att vara riktad, proportionell och specifik. De uppsättningar uppgifter som används för dessa regler får under inga omständigheter grundas på en persons ras, etniska ursprung, politiska åskådning, religiösa eller filosofiska övertygelse, fackföreningstillhörighet, sexualliv eller sexuella läggning. Om det under det automatiska förfarandet inte har rapporterats någon träff eller något inslag som kräver ytterligare analys, utfärdas resetillståndet automatiskt och sökanden underrättas per e-post. Ett sådant positivt svar kommer att beröra det stora flertalet ansökningar (förväntas utgöra mer än 95 % av fallen) och det kommer att meddelas sökanden inom några minuter efter betalningen. Om det under det automatiska förfarandet har rapporterats en träff eller ett inslag som kräver ytterligare analys kommer ansökan att bedömas närmare manuellt. Etapp 2 (om nödvändigt) – Manuell behandling som utförs av Etias centralenhet Etias centralenhet utför en manuell bedömning om det under den automatiska bedömningen rapporteras en träff från andra informationssystem, Etias bevakningslista eller särskilda riskindikatorer, eller om bedömningen är tvetydig därför att det råder ovisshet om sökandens identitet. Etias centralenhet kontrollerar i så fall ansökan för att undanröja ovisshet om sökandens identitet med hjälp av den information som rapporterats under det automatiska förfarandet. Detta kan leda till ett positivt beslut om ansökan inom 12 timmar. Om det finns en bekräftad träff överförs ansökan till Etias nationella enhet i den planerade inresemedlemsstaten enligt vad sökanden angett under ansökningsförfarandet. Ytterligare 3–4 % av ansökningarna väntas leda till ett positivt beslut efter det att Etias centralenhet har kontrollerat uppgifterna. Detta innebär att återstående 1–2 % av Etias-ansökningarna för vilka en eller flera träffar rapporterats överförs till Etias nationella enheter för manuell behandling och ett beslut. Etapp 3 (i förekommande fall) – manuell behandling som utförs av Etias nationella enhet i den planerade inresemedlemsstaten Om det under det automatiska förfarandet i Etias centralsystem upptäcks en (bekräftad) träff mot någon av de genomsökta databaserna eller mot Etias bevakningslista och/eller sökreglerna kommer ansökan att överföras till Etias nationella enheter. Etias tilldelning av ansökan till en viss medlemsstat är automatiserad och riktas till den planerade inresemedlemsstaten enligt vad som angetts i ansökningsformuläret.

När ansökan har överförts till Etias ansvariga nationella enhet ska den nationella enheten bedöma ansökningsakten och inom 72 timmar efter det att ansökan lämnats in underrätta sökanden om vilket beslut som fattats (positivt eller negativt beslut). Etias ansvariga nationella enhet har till uppgift att bedöma riskerna för irreguljär migration, för den inre säkerheten eller för hot mot folkhälsan och besluta om ett resetillstånd ska beviljas eller avslås. om ett negativt beslut fattas om ansökan har sökanden alltid rätt att överklaga. Överklagandet ska ges in i den medlemsstat som fattade beslut om ansökan, i enlighet med den medlemsstatens nationella lagstiftning. Dessutom finns det ett särskilt förfarande där Etias nationella enheter får utfärda ett tillfälligt resetillstånd med begränsad territoriell giltighet av humanitära skäl, av hänsyn till nationella intressen eller på grund av internationella förpliktelser. Om den information som lämnats av resenären i ansökningsformuläret inte gör det möjligt för Etias ansvariga nationella enhet att besluta huruvida ett resetillstånd ska utfärdas eller nekas, kan den nationella enheten begära mer information och/eller dokumentation av sökanden. Begäran ska meddelas sökanden via e-post och det ska tydligt anges vilken information och/eller dokumentation som saknas och som ska tillhandahållas. Denna information måste tillhandahållas inom sju arbetsdagar och Etias nationella enhet måste behandla denna information senast 72 timmar efter att resenären lämnat in den. I undantagsfall kan sökanden via e-post kallas till en intervju på ett konsulat i sökandens bosättningsland. Vid en manuell bedömning av ansökningar för vilka de är ansvariga får Etias nationella enheter använda tillgänglig information i nationella databaser eller andra decentraliserade system som de har tillgång till. Under detta förfarande rådfrågas även de ansvariga myndigheterna i övriga medlemsstater och Europol och de får tillgång till relevant ytterligare information eller dokumentation, om de är ansvariga för de uppgifter som gett upphov till en träff vid en dubbelkontroll mot andra informationssystem. Etias nationella enheter i de medlemsstater som rådfrågas utfärdar därefter inom 24 timmar ett motiverat yttrande, antingen positivt eller negativt, som registreras i ansökningsakten. Om en eller flera av de nationella Etias-enheterna som rådfrågats utfärdar ett negativt yttrande om ansökan ska den ansvariga medlemssaten neka resetillståndet. Vid manuell behandling är det mycket viktigt att de behöriga brottsbekämpande myndigheterna har tillgång till relevant och klart definierad information i Etias, om detta är nödvändigt för att förebygga, upptäcka eller utreda terroristbrott eller andra grova brott. Tillgången till uppgifter i informationssystemet för viseringar (VIS) för brottsbekämpande ändamål har redan visat sig vara till hjälp för att utredare ska kunna göra betydande framsteg i ärenden som rör människohandel, terrorism och olaglig narkotikahandel. Informationssystemet för viseringar innehåller emellertid inte uppgifter om tredjelandsmedborgare som är undantagna från viseringsskyldighet. Med tanke på den globaliserade brottsligheten kan det vara nödvändigt för brottsbekämpande myndigheter att få tillgång till information från Etias avseende en viss utredning för att fastställa bevis och inhämta information om personer som är misstänkta för brott eller som är brottsoffer. Det kan också vara nödvändigt att identifiera gärningsmän som begått terroristbrott eller andra grova brott med hjälp av de uppgifter som lagrats i Etias, särskilt när det krävs brådskande åtgärder. Tillgång till uppgifter i Etias för dessa ändamål bör endast beviljas efter det att de behöriga myndigheterna ingett en motiverad begäran där det anges varför det är nödvändigt att få tillgång till uppgifterna. Begäran bör omfattas av en förhandskontroll av en domstol eller någon annan myndighet som kan garantera fullt oberoende och opartiskhet. I ytterst brådskande situationer kan det dock vara avgörande att de brottsbekämpande myndigheterna omedelbart erhåller personuppgifter som är nödvändiga för att förhindra grova brott eller för att lagföra gärningsmännen. I sådana fall ska kontrollen av de personuppgifter som erhållits från Etias göras så snabbt som möjligt efter det att de behöriga myndigheterna har beviljats åtkomst till sådana uppgifter. För att förhindra att brottsbekämpande myndigheter gör systematiska sökningar i Etias ska åtkomst till uppgifter som lagrats i Etias centralsystem endast ges i specifika fall och endast när det är nödvändigt för att förhindra, upptäcka eller utreda terroristbrott eller andra grova brott. De utsedda myndigheterna och Europol bör endast begära åtkomst till Etias om de har rimliga skäl att anta att åtkomsten kommer att tillhandahålla information som på ett avgörande sätt kan hjälpa dem att förhindra, upptäcka eller utreda ett terroristbrott eller ett annat grovt brott. De utsedda myndigheterna och Europol bör endast begära åtkomst till Etias om tidigare sökningar i medlemsstaternas alla relevanta nationella databaser och i Europols databaser inte givit den begärda informationen. Om ansökan behandlas manuellt därför att en träff erhållits bland uppgifter från Europol ska Etias nationella enhet i den ansvariga medlemsstaten samråda med Europol avseende ärenden som omfattas av Europols behörighet. I sådana ärenden ska Etias nationella enhet i medlemsstaten till Europol överföra de relevanta uppgifterna i ansökningsakten samt den eller de träffar som är nödvändiga för samrådet samt annan relevant information eller dokumentation som tillhandahållits av sökanden. Europol ska lämna ett motiverat yttrande inom 24 timmar. Etias nationella enhet laddar upp information om det slutgiltiga beslutet i centralsystemet. När systemet underrättar sökanden om beslutet ska han eller hon, i tillämpliga fall, informeras om vilken nationell myndighet som var ansvarig för att behandla och fatta beslut om resetillståndet. Etias centralsystem, centrala enhet och nationella enheter ska föra register över all uppgiftsbehandling som utförs. Detta register ska ange datum och tidpunkt, vilka uppgifter som använts för den automatiserade behandlingen av ansökningarna och de träffar som erhållits när kontrollerna utförts. Det beslut som fattats om resetillståndet, vare sig det är positivt eller negativt, ska motiveras och förklaras. Beslutet och den tillhörande motiveringen registreras i den individuella Etias-ansökningsakten av den enhet som har fattat beslutet. I samtliga fall ska ett slutgiltigt beslut fattas av Etias nationella enhet inom två veckor efter det att ansökan mottagits av centralsystemet. Svar till sökande De sökande får ett e-postmeddelande med ett giltigt resetillstånd och nummer på tillståndet eller en motivering till avslaget. Resetillståndet är giltigt i fem år (eller till och med passets sista giltighetsdag). Om resetillståndet avslås ska sökanden underrättas om vilken nationell myndighet som var ansvarig för att behandla och fatta beslut om resetillståndet samt få information om överklagandeförfarandet. Transportörernas kontroll Före ombordstigning måste transportörerna kontrollera om tredjelandsmedborgare som är undantagna från viseringskrav har ett giltigt Etias-resetillstånd. De kan göra detta med hjälp av ett webbaserat gränssnitt eller en annan mobil teknisk lösning. Om en resenär med ett giltigt resetillstånd därefter vägras inresa, ansvarar transportören för att föra resenären tillbaka till den ursprungliga orten för ombordstigning men drabbas inte av någon påföljd. Om en resenär som inte har ett giltigt resetillstånd har tillåtits att stiga ombord och sedan nekas inresa ansvarar transportören för att föra resenären tillbaka till den ursprungliga orten för ombordstigning och drabbas även av en påföljd. Ankomst till ett gränsövergångsställe vid Schengenområdet När resenären anländer till gränsövergångsstället ska gränskontrolltjänstemannen, som en del av det standardiserade gränskontrollförfarandet, elektroniskt avläsa uppgifterna i resehandlingen. Detta kommer att leda till en förfrågan till olika databaser enligt kodexen om Schengengränserna, inbegripet en förfrågan till Etias som tillhandahåller aktuell status för resetillståndet. Själva Etias-akten är inte tillgänglig för gränskontrolltjänstemannen för gränskontrolländamål. Om det inte finns något giltigt resetillstånd, måste gränskontrolltjänstemannen neka inresa till Schengenområdet och avsluta gränskontrollförfarandet i enlighet med detta. Resenären, samt den nekade inresan, registreras i in- och utresesystemet enligt förordningen om in- och utresesystemet. Om det finns ett giltigt resetillstånd, utförs gränskontrollförfarandet enligt kodexen om Schengengränserna. Förfarandet leder till att resenären tillåts att resa in i Schengenområdet eller nekas inresa enligt villkoren i kodexen om Schengengränserna.

Återkallande eller upphävande av resetillstånd Ett utfärdat resetillstånd måste upphävas eller återkallas så snart det står klart att villkoren för att utfärda det inte var uppfyllda vid tidpunkten för utfärdandet, eller inte längre är uppfyllda, särskilt om det finns tungt vägande skäl att anta att resetillståndet erhållits på bedrägligt sätt. Beslutet om återkallande eller upphävande fattas i princip av myndigheterna i den medlemsstat som innehar den bevisning som leder till återkallandet eller upphävandet, alternativt av Etias nationella enhet i den planerade inresemedlemsstat som sökanden uppgivit. I synnerhet när det skapas en ny SIS-registrering för nekad inresa informerar SIS Etias centralsystem som i sin tur kontrollerar huruvida denna nya registrering motsvarar ett giltigt resetillstånd. Om så är fallet, kommer den medlemsstat som har skapat registreringen att informeras omedelbart och måste sedan återkalla resetillståndet. Europols roll Europol bidrar till det mervärde som Etias kommer att innebära för EU:s inre säkerhet. Detta återspeglar Europols roll som EU:s informationsnav och centrala verktyg för säkerhetssamarbetet inom en stärkt rättslig ram. De uppgifter som de sökande lämnar för att erhålla ett Etias-tillstånd kommer att dubbelkontrolleras mot uppgifter hos Europol om personer som misstänks för att ha begått eller deltagit i brott, som har lagförts för brott eller avseende vilka det finns faktiska indikationer på eller rimliga skäl att anta att de kommer att begå brott. Europol har unika förutsättningar att kombinera information som inte är tillgänglig för enskilda medlemsstater eller i andra EU-databaser. Därför kommer Europol att vara involverad i att definiera Etias sökregler genom att delta i Etias granskningsstyrelse. Europol förvaltar även Etias bevakningslista inom ramen för uppgifter från Europol. Dessutom kan Etias nationella enheter samråda med Europol för att följa upp träffar som uppkommit under Etias automatiserade behandling i ärenden som omfattas av Europols behörighet. Detta gör det möjligt för Etias nationella enheter att dra nytta av relevant information som kan vara tillgänglig hos Europol under bedömningen av en Etias-ansökan som ingetts av en person som kan utgöra en säkerhetsrisk. Slutligen kan Europol begära att få söka i uppgifter som lagrats i Etias centralsystem i ett givet ärende där Europol stödjer medlemsstaternas arbete för att förhindra, upptäcka eller utreda terroristbrott eller andra grova brott som omfattas av Europols behörighet. Etias tekniska infrastruktur Etias tillhandahåller den tekniska infrastrukturen –för de sökande, så att de kan lämna in de uppgifter som krävs för varje elektronisk ansökan om resetillstånd, med lämplig vägledning i oklara fall, –för Etias centralsystem för att skapa, uppdatera och radera en ansökan om resetillstånd, och den information som samlas in för att behandla ansökan, till dess att ett beslut om att bevilja eller neka tillståndet har fattats, –för Etias centralsystem för att behandla sökandens personuppgifter och göra sökningar i särskilda databaser och samla in den information som de innehåller om sökanden, i syfte att bedöma ansökan, –för gränskontrolltjänstemännen så att de får tillgång till status på resetillståndet vid Schengens samtliga gränsövergångsställen genom att avläsa uppgifterna i resehandlingens maskinläsbara fält eller i ansökningsnumret, –för transportörerna så att de kan kontrollera status på resetillståndet endast med hjälp av uppgifterna i resehandlingens maskinläsbara fält eller i ansökningsnumret, –för personalen vid Etias centralenhet och vid Etias nationella enheter så att de kan behandla ansökningarna och kontakta de andra medlemsstaternas behöriga myndigheter och lämna meddelanden till de sökande, –för Etias centralenhet samt för personalen och de behöriga myndigheterna vid Etias nationella enheter så att de kan ta fram statistik med hjälp av anonymiserade uppgifter, utan att möjliggöra identifiering av individer genom att statistiken begränsas till en mycket liten grupp. Etias tekniska infrastruktur måste tillhandahålla skyndsamma svar vid gränskontrollinsatser och till transportörer, vilket grundas på att systemet drivs dygnet runt, alla dagar i veckan och är tillgängligt till 99,9 %. Etias informationssystem måste också säkerställa de högsta säkerhetsskyddsmekanismerna mot intrång i, tillgång till och överföring av uppgifter till obehöriga personer, korruption och intrång i dataintegriteten. Detta krav kommer att uppfyllas med hjälp av en säkerhetsplan som ska antas i form av en genomförandeåtgärd. Lagringsperiod för uppgifterna I allmänhet lagras ansökningsuppgifterna i Etias i fem år efter det att resetillståndet senast använts eller från det senaste beslutet att neka, återkalla eller upphäva ett resetillstånd. Denna lagringsperiod motsvarar lagringsperioden för en registrering i in- och utresesystemet samt en beviljad inresa på grundval ett Etias-resetillstånd. Denna synkronisering av lagringsperioderna ser till att både registreringen om inresan och det därtill kopplade resetillståndet lagras under samma tidsperiod och är ytterligare ett sätt att säkerställa driftskompatibilitet mellan Etias och in- och utresesystemet. Denna synkronisering av uppgifternas lagringsperioder är nödvändig för att de behöriga myndigheterna ska kunna utföra den riskanalys som krävs enligt kodexen om Schengengränserna och Etias. Lagringsperioden kommer också att minska omregistreringsfrekvensen, vilket alla resenärer gynnas av. Efter utgången av denna period raderas ansökningsakten från Etias automatiskt och fullständigt. Driftskompatibilitet och resursdelning med in- och utresesystemet

I den föreslagna förordningen ingår en allmän princip enligt vilken Etias bygger på driftskompatibilitet mellan de informationssystem i vilka sökningar ska göras (in- och utresesystemet, SIS, VIS, uppgifter från Europol, Eurodac och Ecris) och om återanvändning av de beståndsdelar som utvecklats för dessa informationssystem, särskilt in- och utresesystemet. Detta tillvägagångssätt leder också till betydande kostnadsbesparingar för att inrätta och driva Etias. Etias och in- och utresesystemet delar på en gemensam databas med personuppgifter om tredjelandsmedborgare, med ytterligare uppgifter från Etias-ansökningarna (t.ex. information om hemvist, svar på bakgrundsfrågor, IP-adress) och registreringar om in- och utresor från in- och utresesystemet som lagras separat men är kopplade till denna gemensamma och enda identifieringsakt. Detta tillvägagångssätt överensstämmer helt med den driftskompatibilitetsstrategi som föreslås i meddelandet om starkare och smartare informationssystem för gränser och säkerhet av den 6 april 2016 och innehåller nödvändiga garantier för uppgiftsskydd. In- och utresesystemets följande beståndsdelar är gemensamma eller återanvänds: –Det globala datanätet (genomförs som ett virtuellt nätverk och kallas för närvarande Testa-ng vilket kopplar samman medlemsstaternas nationella domäner med den centrala domänen) har tillräcklig kapacitet att förmedla Etias-meddelanden mellan de nationella infrastrukturerna och centralsystemet. –Det enhetliga nationella gränssnittet är ett generiskt system som har utvecklats av eu-LISA för att tillhandahålla ett antal kommunikationstjänster mellan de nationella infrastrukturerna för gränskontroll och centralsystemet och kommer också att användas för att hantera Etias-meddelanden. –Samma tjänst som den som tillhandahålls in- och utresesystemet kommer att användas för de tekniska hjälpmedel som gör det möjligt för transportörer att söka på Etias-status avseende viseringsbefriade tredjelandsmedborgare som reser in i Schengenområdet. –De tekniska hjälpmedel som gör det möjligt för sökandena att lämna in begäranden till Etias (genomförs som ett webbgränssnitt och en mobil plattform) kommer också att använda infrastrukturen i in- och utresesystemet för att ge resenärerna möjlighet att kontrollera längden på den återstående tillåtna vistelsen. Kostnaderna för utvecklingsfasen och driftfasen Kostnaden för att utveckla Etias-systemet uppskattas till 212,1 miljoner euro och den genomsnittliga årliga driftskostnaden till 85 miljoner euro. Etias är ekonomiskt självförsörjande eftersom de årliga driftskostnaderna kommer att täckas avgiftsintäkterna. Gällande bestämmelser Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/399 av den 9 mars 2016 om en unionskodex om gränspassage för personer (kodex om Schengengränserna). Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 767/2008 om informationssystemet för viseringar (VIS) och utbytet mellan medlemsstaterna av uppgifter om viseringar för kortare vistelse (VIS-förordningen). Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 810/2009 om införande av en gemenskapskodex om viseringar. Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1987/2006 av den 20 december 2006 om inrättande, drift och användning av andra generationen av Schengens informationssystem (SIS II). Förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om inrättande av ett in- och utresesystem som har till syfte att registrera in- och utreseuppgifter och uppgifter om nekad inresa för tredjelandsmedborgare som passerar Europeiska unionens medlemsstaters yttre gränser och om fastställande av villkoren för åtkomst till in- och utresesystemet för brottsbekämpande ändamål och om ändring av förordning (EG) nr 767/2008 och förordning (EU) nr 1077/2011, COM(2016) 194 final. Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 603/2013 av den 26 juni 2013 om inrättande av Eurodac för jämförelse av fingeravtryck för en effektiv tillämpning av förordning (EU) nr 604/2013 om kriterier och mekanismer för att avgöra vilken medlemsstat som är ansvarig för att pröva en ansökan om internationellt skydd som en tredjelandsmedborgare eller en statslös person har lämnat in i någon medlemsstat och för när medlemsstaternas brottsbekämpande myndigheter begär jämförelser med Eurodacuppgifter för brottsbekämpande ändamål, samt om ändring av förordning (EU) nr 1077/2011 om inrättande av en Europeisk byrå för den operativa förvaltningen av stora it-system inom området frihet, säkerhet och rättvisa. Förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om ändring av rådets rambeslut 2009/315/RIF vad gäller utbyte av information om tredjelandsmedborgare och vad gäller det europeiska informationssystemet för utbyte av uppgifter ur kriminalregister (Ecris), samt om upphävande av rådets beslut 2009/316/RIF. Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1077/2011 om inrättande av en Europeisk byrå för den operativa förvaltningen av stora it-system inom området frihet, säkerhet och rättvisa. Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/1624 av den 14 september 2016 om en europeisk gräns- och kustbevakning och om ändring av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/399 och upphävande av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 863/2007, rådets förordning (EG) nr 2007/2004 och rådets beslut 2005/267/EG. Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 515/2014 av den 16 april 2014 om inrättande, som en del av fonden för inre säkerhet, av ett instrument för ekonomiskt stöd för yttre gränser och visering och om upphävande av beslut nr 574/2007/EG.

Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/794 av den 11 maj 2016 om Europeiska unionens byrå för samarbete inom brottsbekämpning (Europol) och om ersättande och upphävande av rådets beslut 2009/371/RIF, 2009/934/RIF, 2009/935/RIF, 2009/936/RIF och 2009/968/RIF. 2.SAMRÅD MED BERÖRDA PARTER OCH KONSEKVENSBEDÖMNING Samråd med berörda parter Förslaget om Etias utarbetades på grundval av en genomförbarhetsstudie. Som en del av denna studie samlade kommissionen in synpunkter från medlemsstaternas experter på gränskontroll och säkerhet. Dessutom diskuterades de viktigaste inslagen i förslaget om Etias inom ramen för högnivågruppen för driftskompatibilitet som inrättades som en uppföljning av meddelandet om starkare och smartare gränser av den 6 april 2016. Samråd ägde också rum med företrädare för luft-, sjö- och järnvägstransportörer samt med företrädare för de EU-medlemsstater som har yttre landgränser. Som en del av genomförbarhetsstudien genomfördes också ett samråd med byrån för grundläggande rättigheter. Konsekvensbedömning Lagstiftningsförslaget om Etias grundas på resultaten av den genomförbarhetsstudie som utfördes mellan juni och oktober 2016. 3.FÖRSLAGETS RÄTTSLIGA ASPEKTER Sammanfattning av de föreslagna åtgärderna I lagstiftningsförslaget definieras målen för, funktionerna och ansvarsområdena för Etias. Förslaget ger Europeiska gräns- och kustbevakningsbyrån behörighet att säkerställa att en centralenhet för Etias inrättas och förvaltas. Dessutom ges Europeiska byrån för den operativa förvaltningen av stora it-system inom området frihet, säkerhet och rättvisa (eu-LISA) behörighet att utveckla och säkerställa systemets tekniska operativa förvaltning. Europol får också en betydande roll när det gäller att säkerställa de säkerhetsrelaterade målen för Etias. Därför omfattar detta förslag följdändringar av förordning (EU) nr 2016/399, förordning (EU) nr 2016/1624, förordning (EU) nr 1077/2011 och förordning (EU) 2016/794. Följdändringar av förordningarna avseende de EU-system som Etias kommer att söka i ska omfattas av separata kommissionsförslag. Genom detta lagstiftningsförslag inrättas Etias beståndsdelar. De tekniska och operativa detaljerna kommer att fastställas i ett senare skede, inom ramen för genomförandebeslut, där kommissionen ska anta ytterligare åtgärder och bestämmelser om följande: –Upprättandet och utformningen av driftskompatibiliteten på hög nivå. –Specifikationer och villkor för webbplatsen. –Införandet av uppgifter. –Definitionen av särskilda uppgiftskategorier. –Tillgången till uppgifterna. –Vilka informationssystem som det ska göras sökningar i. –Definitionen av sökreglerna. –Ändring och radering av uppgifter och radering av uppgifter i förtid.

–Registerföring och tillgång till registren. –Prestandakrav, inklusive minimispecifikationer för den tekniska utrustningen. Rättslig grund Den rättsliga grunden för denna förordning är artikel 77.2 b och d i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt. Artikel 77.2 b och d utgör en lämplig rättslig grund för att ytterligare specificera de åtgärder som avser passage av medlemsstaternas yttre gränser, utveckla standarder och förfaranden som medlemsstaterna ska följa när de utför personkontroller vid sådana gränser och specificera åtgärder som syftar till att etappvis inrätta ett integrerat förvaltningssystem för de yttre gränserna. Dessutom utgör artikel 87.2 a en rättslig grund för förslaget för att möjliggöra tillgång för brottsbekämpande ändamål enligt strikta villkor. Denna ytterligare rättsliga grund för tillgång för brottsbekämpande ändamål omfattar samma ordinarie lagstiftningsförfarande som är tillämpligt enligt artikel 77.2 b och d. Slutligen grundas förslaget även på artikel 88.2 a i den mån förteckningen över Europols uppgifter ändras. Subsidiaritetsprincipen Det föreslagna initiativet omfattas av artikel 77.2 b i EUF-fördraget, där Europeiska unionen har behörighet att anta åtgärder som rör personkontroller och en effektiv övervakning av passagen av medlemsstaternas yttre gränser. Den nuvarande EU-ramen för passage av medlemsstaternas yttre gränser ger inte möjlighet till en automatisk, samordnad och enhetlig förhandskontroll av tredjelandsmedborgare som är undantagna från viseringskrav. Detta innebär att medlemsstaterna inte kan tillämpa de gemensamma Schengenreglerna på ett harmoniserat och samordnat sätt. Det finns ett tydligt gränsöverskridande problem eftersom tredjelandsmedborgare som är undantagna från viseringskrav fritt kan välja den första platsen för inresa till Schengenområdet för att undvika vissa kontroller vid vissa gränsövergångsställen. När det gäller viseringssökande bör det finnas tillgänglig information om tredjelandsmedborgare som är undantagna från viseringskrav i syfte att effektivisera säkerhets- och migrationskontrollerna av personer och den övergripande kvaliteten på EU:s förvaltning av de yttre gränserna. Dessa mål kan inte i tillräcklig utsträckning uppnås av medlemsstaterna själva och kan bättre uppnås på unionsnivå. Proportionalitetsprincipen I artikel 5 i fördraget om Europeiska unionen anges det att åtgärder inte ska gå utöver vad som är nödvändigt för att nå målen i fördraget. Det föreslagna initiativet utgör en vidareutveckling av Schengenregelverket för att säkerställa att gemensamma regler tillämpas på samma sätt vid de yttre gränserna av alla medlemsstater som har avskaffat kontroller vid de inre gränserna. Genom förslaget skapas ett instrument som ger Europeiska unionen möjlighet att se till att alla medlemsstater bedömer vilken riskviseringsbefriade tredjelandsmedborgare innebär för irreguljär migration, för säkerheten eller för folkhälsan på samma sätt som bedömningen av tredjelandsmedborgare som är skyldiga att ha visering. Förslaget ger också brottsbekämpande myndigheter möjlighet att söka i uppgifter som lagrats i Etias centralsystem om detta är nödvändigt i ett särskilt fall för att förebygga, upptäcka eller utreda terroristbrott eller andra grova brott. I ett sådant fall, och om tidigare sökningar i nationella databaser och Europols databaser inte har gett den information som begärs, ger Etias de nationella brottsbekämpande myndigheterna och Europol ett snabbt, noggrant, säkert och kostnadseffektivt sätt att utreda viseringsbefriade tredjelandsmedborgare som misstänks för (eller är offer för) terrorism eller grov brottslighet. Därmed kan behöriga myndigheter söka i Etias ansökningsakter för viseringsbefriade tredjelandsmedborgare som misstänkts för (eller är offer för) grov brottslighet. Förslaget innehåller alla nödvändiga garantier för uppgiftsskydd och är proportionerligt vad gäller rätten till skydd av personuppgifter. Det följer principen om uppgiftsminimering, innehåller strikta bestämmelser om datasäkerhet och innebär att behandling av uppgifter endast tillåts under den tidsperiod som är absolut nödvändig för att systemet ska kunna fungera och uppfylla sina mål. Samtliga garantier och mekanismer som krävs för att effektivt skydda tredjelandsmedborgarnas grundläggande rättigheter kommer att beaktas och genomföras fullt ut (se avsnittet nedan om de grundläggande rättigheterna). Det krävs inga ytterligare förfaranden eller någon ytterligare harmonisering på EU-nivå för att systemet ska fungera. Den planerade åtgärden är således proportionerlig eftersom den inte går utöver vad som är nödvändigt vad gäller åtgärder på EU-nivå för att uppnå de fastställda målen. Val av instrument Föreslaget instrument: förordning. Övriga instrument skulle vara olämpliga av följande skäl: Genom det aktuella förslaget inrättas ett centraliserat system som medlemsstaterna använder för att samarbeta med varandra avseende förvaltningen av Schengenområdets yttre gränser, vilket kräver en gemensam struktur och gemensamma regler för driften. I förslaget fastställs regler om riskbedömningskontroller avseende irreguljär migration, säkerhet och folkhälsa för viseringsbefriade tredjelandsmedborgare innan de anländer till de yttre gränserna och om åtkomst till systemet, bland annat i brottsbekämpande syfte, vilka är samma för alla medlemsstater. Centralsystemet kommer att förvaltas av Europeiska gräns- och kustbevakningsbyrån. Följaktligen kan dessa mål endast uppnås fullt ut genom en förordning, vilket bör väljas som rättsligt instrument.

Grundläggande rättigheter Den föreslagna förordningen påverkar de grundläggande rättigheterna, särskilt rätten till värdighet (artikel 1 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna), rätten till frihet och säkerhet (artikel 6 i stadgan), respekten för privatlivet och familjelivet (artikel 7 i stadgan), skyddet av personuppgifter (artikel 8 i stadgan), rätten till asyl (artikel 18 i stadgan), rätten till skydd vid avlägsnande, utvisning och utlämning (artikel 19 i stadgan), rätten till icke-diskriminering (artikel 21 i stadgan), barnets rättigheter (artikel 24 i stadgan) och rätten till ett effektivt rättsmedel (artikel 47 i stadgan). Det legitima allmänintresset att säkerställa en hög säkerhetsnivå påverkas positivt av att Etias genomförs. En bättre och mer exakt identifiering av den säkerhetsrisk som är förknippad med viseringsbefriade tredjelandsmedborgare som passerar Schengenområdets yttre gränser ger stöd för att upptäcka människohandel (särskilt när det gäller minderåriga) samt gränsöverskridande brottslighet och gör det överlag lättare att identifiera personer vars närvaro i Schengenområdet utgör en säkerhetsrisk. Etias bidrar därmed till att förbättra medborgarnas säkerhet i Schengenområdet och till att höja den inre säkerheten i EU. Etias garanterar en icke-diskriminerande tillgång till ansökningsförfarandet för alla viseringsbefriade tredjelandsmedborgare och säkerställer att de beslut som fattas under inga omständigheter grundas på en persons ras, etniska ursprung, politiska åskådning, religiösa eller filosofiska övertygelse, sexualliv eller sexuella läggning. Etias garanterar att en person som har lämnat in en ansökan får tillgång till information och effektiva rättsmedel. Vad gäller rätten till skydd av personuppgifter innehåller förslaget alla lämpliga skyddsåtgärder när det gäller personuppgifter, särskilt om tillgången till dessa, vilken bör strikt begränsas till ändamålet med denna förordning. I förslaget föreskrivs även den enskildes rätt till prövning, särskilt rätten till rättsmedel och oberoende offentliga myndigheters övervakning av behandlingen. Begränsningen av den lagringsperiod för uppgifter som avses ovan bidrar också till skyddet av personuppgifter som en grundläggande rättighet. I förslaget föreskrivs att de nationella brottsbekämpande myndigheterna och Europol kan söka i Etias centralsystem i syfte att förebygga, upptäcka eller utreda terroristbrott eller andra grova brott. Såsom anges i artikel 52.1 i stadgan ska varje begränsning i utövandet av rätten till skydd av personuppgifter vara lämplig för att uppnå det mål som eftersträvas och får inte gå utöver vad som är nödvändigt för att uppnå det. I artikel 8.2 i Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna fastställs också att offentlig myndighets intrång i rätten till privatlivet kan vara berättigat om det är nödvändigt med hänsyn till den nationella säkerheten, den allmänna säkerheten eller för att förebygga brott, vilket gäller för det aktuella förslaget. EU-domstolen har också fastställt att bekämpande av terrorism och grov brottslighet, särskilt av organiserad brottslighet och terrorism, är mycket viktigt för att garantera den allmänna säkerheten, och hur effektivt detta utförs kan i stor utsträckning vara beroende av användningen av modern informationsteknik och moderna utredningstekniker. Det kan därför vara berättigat att bevilja tillgång till personuppgifter för dessa särskilda ändamål om det anses nödvändigt. Förslaget överensstämmer därför fullständigt med Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, särskilt när det gäller rätten till skydd av personuppgifter, och följer också artikel 16 i EUF-fördraget som garanterar var och en rätt till skydd av sina personuppgifter. I förslaget fastställs bestämmelser om åtkomst till Etias för att förhindra, upptäcka och utreda terroristbrott eller andra grova brott för att få tillgång till uppgifter som lämnats av viseringsbefriade tredjelandsmedborgare som ansökt om resetillstånd för att passera de yttre gränserna. VIS innehåller samma uppgifter om viseringsinnehavare eller viseringssökande, men uppgifter om viseringsbefriade tredjelandsmedborgare finns inte i någon annan EU-databas. Den globaliserade brottsligheten är en följd av en globaliserad ekonomi. Internationella kriminella organisationer utvecklar sin verksamhet över gränserna. Brottslig verksamhet såsom människohandel, människosmuggling och smuggling av olagliga varor involverar ett flertal gränspassager. Den information som lagrats i VIS är en viktig informationskälla under brottsutredningar av tredjelandsmedborgare som är inblandade i brottslig verksamhet, vilket framgår av att VIS används allt mer i brottsbekämpande syfte samt av att systemet är effektivt och användbart. Sådan information är dock för närvarande inte tillgänglig avseende tredjelandsmedborgare som är undantagna från viseringskrav. Möjligheten att söka i uppgifter som lagrats i Etias centralsystem för att förebygga, upptäcka eller utreda terroristbrott eller andra grova brott åtgärdar alltså en informationslucka avseende viseringsbefriade tredjelandsmedborgare och möjliggör vid behov en koppling till information som lagrats i en Etias-ansökningsakt. Då ett resetillstånd i allmänhet kommer att vara giltigt i fem år kan det vara nödvändigt att nationella brottsbekämpande myndigheter och Europol gör sökningar i de uppgifter som lagrats i Etias centralsystem när information om en person och ett terroristbrott eller ett annat grovt brott blir tillgänglig efter det att personen har beviljats ett resetillstånd. Sökningar i Etias centralsystem för att förebygga, upptäcka eller utreda terroristbrott eller andra grova brott utgör en begränsning av rätten till skydd av personuppgifter. Förslaget innehåller effektiva skyddsåtgärder för att lindra denna begränsning: –De behöriga myndigheternas utrymme för skönsmässig bedömning och hur den ska utövas anges tydligt: sökningar i uppgifter som lagrats i Etias centralsystem får endast beviljas för brottsbekämpande ändamål för att förhindra, upptäcka eller utreda terroristbrott eller andra grova brott enligt rådets rambeslut 2002/475/RIF om bekämpande av terrorism och 2002/584/RIF om en europeisk arresteringsorder, och endast om det är nödvändigt i ett specifikt ärende. Detta utesluter åtkomst till Etias för brott som inte är grova eller systematiska eller för att göra massjämförelser av uppgifter. –Motiverade begäranden om åtkomst till systemet för brottsbekämpande ändamål: utsedda brottsbekämpande myndigheter och Europol får endast begära åtkomst till uppgifter som lagrats i Etias centralsystem om det finns rimliga skäl att anse att detta väsentligt kommer att bidra till att förhindra, upptäcka eller utreda brottet i fråga. –En oberoende kontroll innan sökning i uppgifterna: en begäran om att söka i de uppgifter som lagrats i Etias centralsystem i ett särskilt ärende för att förebygga, upptäcka eller utreda terroristbrott eller andra grova brott omfattas av en oberoende kontroll av huruvida de strikta villkoren för att begära sökning i brottsbekämpande ändamål är uppfyllda. Denna oberoende kontroll ska genomföras på förhand av en domstol eller en myndighet som är fullständigt oberoende och opartisk och varken direkt eller indirekt är föremål för utomstående påverkan. –Uppgiftsminimering för att begränsa behandlingen till ett strikt minimum i förhållande till målen: alla uppgifter som lagrats i en Etias-ansökningsakt kommer inte att vara tillgängliga för att förebygga, upptäcka eller utreda terroristbrott eller andra grova brott. Vissa uppsättningar uppgifter kommer inte alls att vara tillgängliga eftersom de har begränsad betydelse för brottsutredningar (t.ex. information om en persons utbildning eller huruvida han eller hon kan utgöra ett hot mot folkhälsan). Andra uppsättningar uppgifter kommer endast att vara tillgängliga om det uttryckligen motiveras varför det är nödvändigt att söka i dessa uppgifter i den motiverade begäran om sökning för brottsbekämpande ändamål och om det bekräftas genom en oberoende kontroll (t.ex. uppgifter om nuvarande sysselsättning). –Sökning i uppgifter som lagrats i Etias centralsystem som en sista utväg: nationella brottsbekämpande myndigheter och Europol kan endast begära sökning i Etias centralsystem om tidigare sökningar i medlemsstatens alla relevanta nationella databaser och Europols databaser inte har gett den information som begärs. 4.BUDGETKONSEKVENSER Efter genomförbarhetsstudien grundas det aktuella förslaget på det rekommenderade alternativet för Etias-systemet. Det belopp som krävs har beräknats till 212,1 miljoner euro, där även åtkomsten för brottsbekämpande ändamål har beaktats. Det ekonomiska stödet skulle inte bara täcka kostnaderna för de centrala delarna under hela den fleråriga budgetramen (113,4 miljoner euro på EU-nivå, både utvecklingskostnader och operativa kostnader genom indirekt förvaltning), utan även kostnaderna för att integrera medlemsstaternas befintliga nationella gränsinfrastrukturer med Etias via de enhetliga nationella gränssnitten (92,3 miljoner euro genom delad förvaltning). Genom att tillhandahålla ett ekonomiskt stöd för nationella integrationskostnader säkerställs att projekten varken äventyras eller försenas på grund av ekonomiska problem på nationell nivå. Under utvecklingsfasen (2018–2020) kommer kommissionen att använda totalt 4,2 miljoner euro (genom delad förvaltning) till driftsrelaterade utgifter i medlemsstaterna. När det nya systemet har tagits i drift kan medlemsstaternas framtida driftskostnader från och med år 2020 bäras av de nationella programmen inom ramen för fonden för inre säkerhet (delad förvaltning). Driftstarten äger emellertid rum efter att den nuvarande fleråriga budgetramen avslutats och finansieringen bör därför beaktas under diskussionerna om nästa fleråriga budgetram. Både eu-LISA och Europeiska gräns- och kustbevakningsbyrån kommer att behöva ytterligare personalresurser och ekonomiska resurser för att kunna utföra sina nya uppgifter enligt Etias-förordningen. För eu-LISA:s del kommer utvecklingsfasen att börja 2018 medan Europeiska gräns- och kustbevakningsbyrån måste vara utrustad för att hantera den operativa fasen, vilket kräver att resurser gradvis införs från och med andra halvåret 2020. Såsom anges i avsnitt 1 ovan kommer Etias-systemet från och med 2020 att generera inkomster från avgifter som man, på grund av deras särskilda karaktär, föreslår ska betraktas som externa inkomster avsatta för särskilda ändamål. På grundval av den nuvarande uppskattningen av antalet ansökningar kommer inkomsterna från avgifter mer än väl att täcka de direkta kostnaderna för att utveckla och driva Etias. Detta kommer i sin tur att möjliggöra finansiering av relaterade utgifter på området för smarta gränser.

5.ÖVRIGA UPPLYSNINGAR Deltagande Detta förslag bygger på Schengenregelverket i och med att det rör passage av de yttre gränserna. Följaktligen måste konsekvenserna vad gäller olika protokoll och avtal med de associerade länderna beaktas. Danmark: I enlighet med artiklarna 1 och 2 i protokollet (nr 22) om Danmarks ställning, som är bifogat fördraget om Europeiska unionen (EU-fördraget) och Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget), deltar Danmark inte i rådets beslut om åtgärder i enlighet med avdelning V i tredje delen i EUF-fördraget. Eftersom denna förordning bygger på Schengenregelverket ska Danmark, i enlighet med artikel 4 i det protokollet, inom sex månader efter det att rådet har beslutat om denna förordning, besluta huruvida landet ska genomföra den i sin nationella lagstiftning. Förenade kungariket och Irland: Förenade kungariket och Irland deltar varken i förordning (EU) 2016/399 (kodex om Schengengränserna) eller i de andra rättsliga instrument, allmänt kända som Schengenregelverket, dvs. de rättsliga instrument som reglerar och stödjer avskaffandet av kontroller vid de inre gränserna och de kompletterande åtgärder som avser kontroller vid de yttre gränserna, i enlighet med artiklarna 4 och 5 i protokollet om Schengenregelverket införlivat inom Europeiska unionens ramar och rådets beslut 2000/365/EG av den 29 maj 2000 om en begäran från Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland om att få delta i vissa bestämmelser i Schengenregelverket samt rådets beslut 2002/192/EG av den 28 februari 2002 om Irlands begäran om att få delta i vissa bestämmelser i Schengenregelverket. Eftersom denna förordning är en utveckling av detta regelverk, deltar inte Förenade kungariket och Irland i antagandet av denna förordning. De är därför inte bundna av den och omfattas inte av dess tillämpning. I enlighet med domstolens dom i mål C-482/08, Förenade kungariket mot rådet, ECLI:EU:C:2010:631, påverkas ovanstående slutsats inte av den omständigheten att denna förordning har artiklarna 87.2 a och 88.2 a som rättslig grund utöver artikel 77.2 b och d i EUF-fördraget eftersom tillgången för brottsbekämpande ändamål är underordnad inrättandet av Etias. Island och Norge: De förfaranden som fastställs i associeringsavtalet mellan rådet och Republiken Island och Konungariket Norge om dessa staters associering till genomförandet, tillämpningen och utvecklingen av Schengenregelverket är tillämpliga, eftersom det aktuella förslaget bygger vidare på Schengenregelverket, såsom det definieras i bilaga A till det avtalet. Schweiz: Denna förordning utgör en vidareutveckling av bestämmelserna i Schengenregelverket i enlighet med avtalet mellan Europeiska unionen, Europeiska gemenskapen och Schweiziska edsförbundet om Schweiziska edsförbundets associering till genomförandet, tillämpningen och utvecklingen av Schengenregelverket. Liechtenstein: Denna förordning utgör en vidareutveckling av bestämmelserna i Schengenregelverket i enlighet med protokollet mellan Europeiska unionen, Europeiska gemenskapen, Schweiziska edsförbundet och Furstendömet Liechtenstein om Furstendömet Liechtensteins anslutning till avtalet mellan Europeiska unionen, Europeiska gemenskapen och Schweiziska edsförbundet om Schweiziska edsförbundets associering till genomförandet, tillämpningen och utvecklingen av Schengenregelverket. Kroatien, Cypern, Bulgarien och Rumänien: Denna förordning om inrättande av Etias bygger på de inresevillkor som anges i artikel 6 i förordning (EU) 2016/399. Denna bestämmelse skulle tillämpas av de anslutande medlemsstaterna från och med anslutningen till Europeiska unionen.



2016/0357 (COD) Förslag till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING om inrättande av ett EU-system för reseuppgifter och resetillstånd (Etias) och om ändring av förordningarna (EU) nr 515/2014, (EU) 2016/399, (EU) 2016/794 och (EU) 2016/1624 EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 77.2 b och d, 87.2 a och 88.2 a, med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,

efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten, efter att ha hört Europeiska datatillsynsmannen, med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande, med beaktande av Regionkommitténs yttrande, i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet, och av följande skäl: (1)I kommissionens meddelande av den 6 april 2016 Starkare och smartare informationssystem för gränser och säkerhet beskrevs EU:s behov av att stärka och förbättra sina it-system, sin dataarkitektur och sitt informationsutbyte när det gäller gränsförvaltning, brottsbekämpning och terrorismbekämpning. I meddelandet betonades också behovet av att förbättra driftskompatibiliteten mellan informationssystemen. Det är betydelsefullt att det i meddelandet fastställs möjliga alternativ för att maximera nyttan av de befintliga informationssystemen och vid behov utveckla nya och kompletterande system för att ta itu med de informationsbrister som fortfarande finns. (2)I meddelandet av den 6 april 2016 identifierades ett antal informationsbrister. En av bristerna är det faktum att gränskontrollmyndigheterna vid de yttre Schengengränserna saknar information om resenärer som är undantagna från kravet att inneha visering när de passerar de yttre gränserna. I meddelandet av den 6 april 2016 angavs att kommissionen skulle inleda en undersökning av genomförbarheten av att inrätta ett EU-system för reseuppgifter och resetillstånd (Etias). Ett sådant automatiskt system skulle avgöra huruvida tredjelandsmedborgare som är undantagna från viseringskrav uppfyller kraven för inresa innan de reser till Schengenområdet, och huruvida sådana resor utgör en säkerhetsrisk eller risk för irreguljär migration. (3)I meddelandet av den 14 september 2016 Att höja säkerheten i en rörlig värld – starkare yttre gränser och förbättrat informationsutbyte i kampen mot terrorism bekräftas att det är en prioritering att säkra de yttre gränserna och det läggs fram konkreta initiativ för att påskynda och utöka EU:s insatser i det fortsatta arbetet med att stärka förvaltningen av de yttre gränserna. (4)Det är nödvändigt att precisera målen för EU-systemet för reseuppgifter och resetillstånd (Etias), att definiera den tekniska arkitekturen, inrätta Etias centralenhet, Etias nationella enheter och Etias granskningsstyrelse, fastställa regler för driften och användningen av de uppgifter som sökanden ska föra in i systemet, fastställa regler för att utfärda resetillstånd eller avslå ansökningarna, fastställa för vilka ändamål uppgifterna ska behandlas, identifiera vilka myndigheter som är behöriga att få åtkomst till uppgifterna samt säkerställa skyddet av personuppgifter. (5)Etias bör tillämpas på de tredjelandsmedborgare som är undantagna från viseringskrav när de passerar de yttre gränserna. (6)Det bör också tillämpas på tredjelandsmedborgare som är undantagna från viseringskrav och som är familjemedlemmar till en unionsmedborgare som omfattas av direktiv 2004/38/EG eller till en tredjelandsmedborgare som åtnjuter fri rörlighet enligt unionsrätten och som inte innehar ett sådant uppehållskort som avses i direktiv 2004/38/EG. Enligt artikel 21.1 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt ska varje unionsmedborgare ha rätt att fritt röra sig och uppehålla sig inom medlemsstaternas territorier, om inte annat följer av de begränsningar och villkor som föreskrivs i fördragen och i bestämmelserna om genomförande av fördragen. Dessa begränsningar respektive villkor återfinns i direktiv 2004/38/EG om unionsmedborgares och deras familjemedlemmars rätt att fritt röra sig och uppehålla sig inom medlemsstaternas territorier. (7)Såsom bekräftats av EU-domstolen har sådana familjemedlemmar rätt att resa in till medlemsstatens territorium och erhålla en inresevisering för detta ändamål. Följaktligen bör även familjemedlemmar som är undantagna från viseringskrav ha rätt att erhålla ett resetillstånd. Medlemsstaterna bör ge dessa personer all den hjälp de behöver för att erhålla ett nödvändigt resetillstånd som måste utfärdas kostnadsfritt. (8)Rätten att erhålla ett resetillstånd är inte ovillkorlig eftersom den kan nekas familjemedlemmar som innebär risk för den allmänna ordningen, den inre säkerheten eller hot mot folkhälsan enligt direktiv 2004/38/EG. Mot denna bakgrund kan familjemedlemmar endast åläggas att lämna de personuppgifter som rör identifiering och status i den mån dessa är relevanta för bedömningen av den säkerhetsrisk som de kan utgöra. På liknande sätt bör ansökningarna om resetillstånd uteslutande prövas i förhållande till säkerhetsfrågor och inte de frågor som rör migrationsrisker. (9)Med hjälp av Etias bör det inrättas ett resetillstånd för tredjelandsmedborgare som är undantagna från viseringskrav när de passerar de yttre gränserna (nedan kallat viseringskravet), vilket gör det möjligt att avgöra om dessa personers närvaro på medlemsstaternas territorium innebär risk för irreguljär migration, för säkerheten eller hot mot folkhälsan. Att ha ett giltigt resetillstånd bör vara ett nytt villkor för att resa in i medlemsstaternas territorium, emellertid bör enbart innehavet av ett resetillstånd inte automatiskt ge rätt till inresa. (10)Etias bör bidra till en hög säkerhetsnivå och till att förebygga irreguljär migration och skydda folkhälsan genom att göra en bedömning av besökarna innan de anländer till gränsövergångsställena vid de yttre gränserna. (11)Etias bör bidra till att underlätta de gränskontroller som utförs av gränskontrolltjänstemän vid de yttre gränsövergångsställena och säkerställa en samordnad och harmoniserad bedömning av de tredjelandsmedborgare som har för avsikt att besöka Schengenområdet och som omfattas av kravet på resetillstånd. Vidare bör systemet göra det möjligt att bättre informera de sökande om huruvida de uppfyller villkoren att besöka Schengenområdet. Etias bör också bidra till att underlätta gränskontrollerna genom att antalet nekade inresor vid de yttre gränserna minskar. (12)Etias bör också stödja målen för Schengens informationssystem (SIS) avseende registreringar av personer som är efterlysta för att gripas, överlämnas eller utlämnas, försvunna personer eller personer som söks för att delta i ett rättsligt förfarande samt personer som är registrerade för diskret kontroll eller särskilda kontroller. För detta ändamål bör Etias göra en automatisk behandling för att jämföra ansökningsakterna med de relevanta registreringarna i SIS. Denna behandling kommer att genomföras till stöd för SIS. Alla träffar som är ett resultat av denna jämförelse bör följaktligen lagras i SIS. (13)Etias bör bestå av det stora informationssystemet Etias informationssystem, den centrala gruppen Etias centralenhet och de nationella grupperna Etias nationella enheter. (14)Etias centralenhet bör vara en del av Europeiska gräns- och kustbevakningsbyrån. Etias centralenhet bör ansvara dels för att kontrollera ansökningar om resetillstånd som avslagits vid den automatiska behandlingen för att fastställa om sökandens personuppgifter motsvarar personuppgifter för en person som gett upphov till en träff, dels för sökreglerna och dels för att regelbundet granska handläggningen av ansökningarna. Etias centralenhet bör bedriva verksamhet dygnet runt, sju dagar i veckan.

(15)Varje medlemsstat bör inrätta en nationell Etiasenhet som är huvudansvarig för att bedöma och besluta huruvida resetillstånd ska utfärdas eller nekas. Etias nationella enheter bör samarbeta sinsemellan och med Europol i syfte att bedöma ansökningarna. Etias nationella enhet bör bedriva verksamhet dygnet runt, sju dagar i veckan. (16)För att nå sina mål bör Etias tillhandahålla ett elektroniskt ansökningsformulär där sökanden ska lämna uppgifter om sin identitet, resehandling, hemvist, kontaktuppgifter, utbildning och aktuell sysselsättning, sin ställning som familjemedlem till en EU-medborgare eller en tredjelandsmedborgare som åtnjuter fri rörlighet utan uppehållstillstånd, om sökanden är underårig, den ansvariga personens identitet samt svar på ett antal bakgrundsfrågor (huruvida sökanden lider av en sådan sjukdom med epidemisk potential som definieras i Världshälsoorganisationens internationella hälsostadga eller några andra infektionssjukdomar eller smittsamma parasitsjukdomar, kriminalregisteruppgifter, närvaro i krigsdrabbade områden, beslut om återsändande till gränsen/beordran att lämna territoriet). Åtkomst till de sökandes hälsorelaterade uppgifter bör endast tillåtas för att avgöra om de utgör ett hot mot folkhälsan. (17)Etias bör godta ansökningar som lämnas in på sökandens vägnar i situationer där resenären själv inte kan lämna in en ansökan, oavsett vad orsaken är. I sådana fall ska ansökan göras av en tredje person som resenären gett behörighet eller som har juridiskt ansvar för honom eller henne förutsatt att denna persons identitet anges i ansökningsformuläret. (18)I syfte att slutföra ansökan bör alla sökande som är över 18 år vara skyldiga att betala en avgift. Betalningen bör förvaltas av en bank eller en finansiell intermediär. De uppgifter som krävs för att garantera den elektroniska betalningen bör endast tillhandahållas den bank eller den finansiella intermediär som utför den finansiella transaktionen och utgör inte en del av uppgifterna i Etias. (19)De flesta resetillstånd bör utfärdas inom några minuter men för ett begränsat antal tillstånd kan det ta upp till 72 timmar. I undantagsfall, om sökanden underrättas om att ytterligare information eller dokumentation krävs, kan förfarandet pågå i upp till två veckor. (20)De personuppgifter som sökanden tillhandahåller bör behandlas av Etias endast för att på förhand kontrollera huruvida villkoren i förordning (EU) 2016/399 är uppfyllda och för att bedöma om det är troligt att sökanden migrerar irreguljärt eller om sökandens inresa i unionen kan innebära risk för säkerheten eller hot mot folkhälsan i unionen. (21)En bedömning av sådana risker kan inte utföras utan att behandla de personuppgifter som förtecknas i skäl 16. Varje personuppgift i ansökan bör jämföras med de uppgifter som finns i ett register, en akt eller en registrering i ett informationssystem (Schengens informationssystem (SIS), Informationssystemet för viseringar (VIS), Europols uppgifter, Interpols databas över stulna och förkomna resehandlingar, in- och utresesystemet, Eurodac, det europeiska informationssystemet för utbyte av uppgifter ur kriminalregister (Ecris) och/eller Interpols databas för resehandlingar som är föremål för ett meddelande (Interpol TDAWN) eller mot Etias bevakningslistor eller särskilda riskindikatorer. De kategorier av personuppgifter som används för jämförelser bör begränsas till de uppgiftskategorier som förekommer i de informationssystem där sökningar görs, till Etias bevakningslista eller till särskilda riskindikatorer. (22)Jämförelsen bör äga rum automatiskt. När en sådan jämförelse visar att en motsvarighet (en ”träff”) föreligger mellan en personuppgift eller en kombination av dessa i ansökningarna och ett register, en akt eller en registrering i de ovannämnda informationssystemen eller med personuppgifter i Etias bevakningslista eller med riskindikatorer, bör ansökan behandlas manuellt av en operatör i Etias nationella enhet i den medlemsstat som uppgivits som första inreseland. Den bedömning som görs av Etias nationella enhet bör leda till ett beslut om att utfärda eller neka resetillståndet. (23)Den automatiska behandlingen kan leda till att ett tillstånd utfärdas. En övervägande majoritet av ansökningarna kommer troligen att få ett positivt svar på automatisk väg. Resetillstånd bör inte vägras enbart med hänvisning till den automatiska behandlingen av personuppgifterna i ansökan. Därför bör de ansökningar som lett till en träff bedömas manuellt av en operatör vid Etias nationella enhet. (24)Sökande som nekas resetillstånd bör ha rätt att överklaga beslutet. Överklagande bör ges in i den medlemsstat som fattade beslut om ansökan, i enlighet med den medlemsstatens nationella lagstiftning. (25)Sökreglerna bör användas för att analysera ansökningsakten genom att göra det möjligt att jämföra de uppgifter som registrerats i en ansökningsakt i Etias centralsystem med särskilda riskindikatorer som tyder på tidigare fastställda risker för säkerheten, för irreguljär migration eller hot mot folkhälsan. De kriterier som används för att fastställa de särskilda riskindikatorerna bör under inga omständigheter grundas på sökandens ras, etniska ursprung, politiska åskådning, religiösa eller filosofiska övertygelse, fackföreningstillhörighet, sexualliv eller sexuella läggning. (26)Det bör inrättas en bevakningslista för Etias för att identifiera kopplingar mellan uppgifter i en Etiasansökningsakt och uppgifter som rör personer som misstänks ha begått ett grovt brott eller terroristbrott eller avseende vilka det finns faktiska indikationer på eller rimliga skäl att anta att de kommer att begå ett grovt brott eller terroristbrott. Etias bevakningslista bör ingå i de uppgifter som Europol behandlar i enlighet med artikel 18.2 a i förordning (EU) 2016/794 och Europols integrerade datahanteringskoncept varigenom den förordningen genomförs. När medlemsstaterna tillhandahåller Europol information bör de kunna fastställa för vilket eller vilka syften den ska behandlas, och ha möjlighet att begränsa denna behandling till Etias bevakningslista. (27)Nya säkerhetsrisker som fortsätter att växa fram, nya mönster för den irreguljära migrationen och hot mot folkhälsan kräver en effektiv respons och måste bekämpas med moderna metoder. Eftersom dessa metoder innebär att stora mängder personuppgifter behandlas, bör lämpliga skyddsåtgärder införas för att se till att intrång i rätten till skydd av privatlivet och skydd av personuppgifter begränsas till vad som är nödvändigt i ett demokratiskt samhälle. (28)Personuppgifterna i Etias bör därför skyddas; enbart behörig personal bör ha åtkomst till dem och de bör inte under några omständigheter användas för att fatta beslut som grundas på någon form av diskriminering. De personuppgifter som lagras bör förvaras säkert i eu-LISA:s lokaler i unionen. (29)Ett utfärdat resetillstånd bör annulleras eller återkallas så fort det står klart att villkoren för utfärdandet inte var eller inte längre är uppfyllda. Särskilt när det skapas en ny SIS-registrering för en inresa som nekats eller för en resehandling som rapporterats som stulen eller borttappad bör SIS informera Etias, som i sin tur bör kontrollera om den nya registreringen motsvarar ett giltigt resetillstånd. Om så är fallet bör Etias nationella enhet i den medlemsstat som har skapat registreringen omedelbart informeras och återkalla resetillståndet. Enligt ett liknande tillvägagångssätt ska nya inslag på Etias bevakningslista jämföras med de ansökningsakter som lagrats i Etias för att kontrollera om de motsvarar ett giltigt resetillstånd. Om så är fallet bör Etias nationella enhet i den medlemsstat som är första inreseland bedöma träffen och, vid behov, återkalla resetillståndet. Det bör också vara möjligt att återkalla resetillståndet på sökandens begäran. (30)Om en medlemsstat i undantagsfall anser det nödvändigt att låta en tredjelandsmedborgare resa in i statens territorium av humanitära skäl, av hänsyn till nationella intressen eller på grund av internationella förpliktelser, bör den ha möjlighet att utfärda ett tillfälligt resetillstånd med begränsad territoriell giltighet. (31)Före ombordstigning bör transportörer som bedriver luft- och sjötrafik samt transportörer som ansvarar för grupptransporter med buss vara skyldiga att kontrollera om resenärerna har alla de resehandlingar som krävs för inresa till medlemsstaternas territorium enligt Schengenkonventionen. Detta bör omfatta kontroll av att resenärerna har giltigt resetillstånd. Transportörerna bör inte ha åtkomst till själva Etias-akten. En säker internetuppkoppling, inklusive möjlighet att använda mobila tekniska lösningar, bör göra det möjligt för transportörerna att utföra denna kontroll med hjälp av uppgifterna i resehandlingarna. (32)I syfte att följa de reviderade villkoren för inresa bör gränskontrolltjänstemännen kontrollera om resenären har ett giltigt resetillstånd. Under standardförfarandet för gränskontroll bör gränskontrolltjänstemannen elektroniskt avläsa uppgifterna i resehandlingen. Denna åtgärd bör leda till en sökning i olika databaser, vilket föreskrivs i kodexen om Schengengränserna, inbegripet en sökning i Etias som bör tillhandahålla aktuell status för resetillståndet. Gränskontrolltjänstemannen bör inte ha åtkomst till själva Etias-akten vid gränskontroller. Om giltigt resetillstånd saknas, bör gränskontrolltjänstemannen neka inresa och avsluta gränskontrollförfarandet i enlighet med detta. Om det finns ett giltigt resetillstånd, bör gränskontrolltjänstemannen fatta beslut om att tillåta eller neka inresa. (33)I kampen mot terroristbrott och andra grova brott och på grund av de kriminella nätverkens globalisering är det av största vikt att de brottsbekämpande myndigheterna har den information de behöver för att effektivt kunna utföra sina uppgifter. Åtkomsten till uppgifter i Informationssystemet för viseringar (VIS) för brottsbekämpande ändamål har redan visat sig vara till hjälp för att utredarna ska kunna göra betydande framsteg i ärenden som rör människohandel, terrorism och olaglig narkotikahandel. Informationssystemet för viseringar innehåller inte uppgifter om tredjelandsmedborgare som är befriade från viseringskrav. (34)Det är nödvändigt att få åtkomst till informationen i Etias för att förhindra, upptäcka eller utreda de terroristbrott som avses i rådets rambeslut 2002/475/RIF eller andra grova brott som avses i rådets rambeslut 2002/584/RIF. I samband med en särskild utredning och för att säkra bevisning och uppgifter avseende en person som misstänks för att ha begått ett brott eller avseende ett brottsoffer, kan de brottsbekämpande myndigheterna behöva åtkomst till de uppgifter som genererats av Etias. Det kan också vara nödvändigt att identifiera gärningsmannen vid terroristbrott eller andra grova brott med hjälp av de uppgifter som lagras i Etias, särskilt när brådskande åtgärder krävs. Åtkomst till Etias för att förhindra, upptäcka eller utreda terroristbrott eller andra grova brott utgör ett intrång i den grundläggande rätten till skydd för privatlivet och skydd av personuppgifter för människor vars personuppgifter behandlas i Etias. Uppgifterna i Etias bör därför lagras och göras tillgängliga för medlemsstaternas utsedda myndigheter och Europeiska unionens byrå för samarbete inom brottsbekämpning (nedan kallad Europol) med förbehåll för de strikta villkor som fastställs i denna förordning, så att åtkomsten begränsas till vad som är strikt nödvändigt för att förebygga, upptäcka och utreda terroristbrott och andra grova brott, i enlighet med de krav som fastställs i domstolens rättspraxis, i synnerhet i målet Digital Rights Ireland.

(35)Åtkomst till uppgifter i Etias för att förhindra, upptäcka eller utreda terroristbrott eller andra grova brott bör i synnerhet endast beviljas efter det att de behöriga myndigheterna har ingett en motiverad begäran med angivande av varför det är nödvändigt att få tillgång till uppgifterna. Medlemsstaterna bör säkerställa att en sådan begäran om åtkomst till uppgifter som lagrats i Etias omfattas av en förhandskontroll av en domstol eller en myndighet som är fullständigt oberoende och opartisk och fri från direkt eller indirekt utomstående påverkan. I brådskande undantagsfall kan det dock vara viktigt att de behöriga myndigheterna omedelbart får tillgång till personuppgifter för att förhindra ett grovt brott eller för att åtala gärningsmännen. I sådana fall bör utlämningen av personuppgifter från Etias istället granskas så snart som möjligt efter det att de behöriga myndigheterna har beviljats åtkomst till sådana uppgifter. (36)Det är därför nödvändigt att utse behöriga myndigheter i medlemsstaterna som är behöriga att begära sådan åtkomst specifikt i syfte att förebygga, upptäcka eller utreda terroristbrott eller andra grova brott. (37)Etias nationella enheter bör utgöra en central åtkomstpunkt och bör kontrollera att villkoren för att begära åtkomst till Etias centrala system är uppfyllda i det konkreta aktuella fallet. (38)Europol är navet för informationsutbytet i unionen och har en central roll i samarbetet mellan medlemsstaternas myndigheter i samband med utredningar av gränsöverskridande brottslighet och stöder brottsförebyggande åtgärder, analyser och utredningar i hela unionen. Följaktligen bör också Europol få åtkomst till Etias centrala system inom ramen för sina arbetsuppgifter och i enlighet med förordning (EU) 2016/794 i särskilda fall när det är nödvändigt för att Europol ska kunna stödja och stärka medlemsstaternas arbete med att förhindra, upptäcka eller utreda terroristbrott eller andra grova brott. (39)För att utesluta systematiska sökningar bör uppgifter som lagrats i Etias endast behandlas i specifika fall och endast när det är nödvändigt i syfte att förhindra, upptäcka eller utreda terroristbrott eller andra grova brott. De utsedda myndigheterna och Europol bör endast begära åtkomst till Etias om de har rimliga skäl att anta att en sådan tillgång kommer att ge dem information är avgörande för att hjälpa dem att förhindra, upptäcka eller utreda ett terroristbrott eller ett annat grovt brott. De brottsbekämpande myndigheterna och Europol bör endast begära åtkomst till Etias om tidigare sökningar i medlemsstatens alla relevanta nationella databaser och Europols databaser inte har tillhandahållit den information som begärs. (40)De personuppgifter som registreras i Etias får inte lagras under en längre tid än vad som är nödvändigt för systemets ändamål. För att Etias ska fungera är det nödvändigt att lagra uppgifter om sökanden under resetillståndets giltighetstid. För att kunna bedöma om de sökande medför risk för säkerheten, för irreguljär migration eller hot mot folkhälsan är det nödvändigt att lagra personuppgifterna i fem år räknat från den sista registreringen om sökanden i in- och utresesystemet. I själva verket bör Etias förlita sig på korrekta preliminära bedömningar av risker för säkerheten, hot mot folkhälsan och risk för irreguljär migration, särskilt med hjälp av sökregler. För att ge en tillförlitlig grund för medlemsstaternas manuella riskbedömning och i största möjliga utsträckning minska förekomsten av träffar som inte motsvarar de verkliga riskerna (så kallade falska positiva resultat) måste de träffar som blir resultatet av sökregler som grundas på statistik från Etiasuppgifterna vara representativa för en tillräckligt bred population. Detta är inte möjligt enbart med utgångspunkt i uppgifterna i resetillstånden under deras giltighetstid. Lagringsperioden bör börja från den sista registreringen om sökanden i in- och utresesystemet eftersom det är sista gången som resetillståndet faktiskt har använts. En lagringsperiod på fem år motsvarar lagringsperioden för en registrering i in- och utresesystemet med en beviljad inresa på grundval av ett Etias-resetillstånd eller en nekad inresa. Synkroniseringen av lagringsperioderna säkerställer att både registreringen om inresan och det därtill kopplade resetillståndet lagras under samma tidsperiod och säkerställer en framtida driftskompatibilitet mellan Etias och in- och utresesystemet. Synkroniseringen av lagringsperioderna är nödvändig för att de behöriga myndigheterna ska kunna utföra den riskanalys som krävs enligt kodexen om Schengengränserna. Ett beslut om att neka, återkalla eller annullera ett resetillstånd kan tyda på att sökanden utgör en högre säkerhetsrisk eller en risk för irreguljär migration. Om ett sådant beslut har utfärdats bör lagringsperioden på fem år för de relaterade uppgifterna inledas dagen för utfärdandet för att Etias bättre ska kunna ta hänsyn till den högre risk som sökanden eventuellt utgör. Efter utgången av denna period bör personuppgifterna raderas. (41)Det bör fastställas specifika bestämmelser om vilket ansvar som åligger byrån för den operativa förvaltningen av stora it-system inom området frihet, säkerhet och rättvisa (eu-LISA) för konstruktionen, utvecklingen och den tekniska förvaltningen av Etias informationssystem, samt om Europeiska gräns- och kustbevakningsbyråns, medlemsstaternas och Europols ansvarsområden. (42)Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 45/2001 är tillämplig på eu-LISA:s och Europeiska gräns- och kustbevakningsbyråns verksamhet när de utför sina arbetsuppgifter enligt denna förordning. (43)[Förordning (EU) 2016/679] är tillämplig på medlemsstaternas behandling av personuppgifter vid tillämpningen av denna förordning, såvida inte behandlingen utförs av medlemsstaternas utsedda myndigheter eller tillsynsmyndigheter i syfte att förhindra, upptäcka eller utreda terroristbrott eller andra grova brott. (44)Den behandling av personuppgifter som utförs av medlemsstaternas myndigheter i syfte att förhindra, upptäcka eller utreda terroristbrott eller andra grova brott i enlighet med denna förordning bör omfattas av en standard för skydd av personuppgifter enligt deras nationella lagstiftning som står i överensstämmelse med [direktiv (EU) 2016/680]. (45)De oberoende tillsynsmyndigheter som har inrättats i enlighet med [förordning (EU) 2016/679] bör övervaka att medlemsstaternas behandling av personuppgifter är laglig, medan den europeiska datatillsynsmannen, som inrättades genom förordning (EG) nr 45/2001, bör övervaka unionsinstitutionernas och unionsorganens behandling av personuppgifter. Europeiska datatillsynsmannen och tillsynsmyndigheterna bör samarbeta när det gäller övervakningen av Etias. (46)”(...) Europeiska datatillsynsmannen har hörts i enlighet med artikel 28.2 i förordning (EG) nr 45/2001 och avgav ett yttrande den ...”. (47)Det bör fastställas strikta regler för åtkomst till Etias centralsystem och nödvändiga skyddsåtgärder. Det är också nödvändigt att fastställa den enskildes rätt till åtkomst, rättelse, radering och prövning, särskilt rätten till rättsmedel och oberoende offentliga myndigheters övervakning av behandlingen. (48)För att bedöma om en resenär innebär risk för säkerheten, för irreguljär migration eller hot mot folkhälsan krävs driftskompatibilitet mellan Etias informationssystem och de andra informationssystem som Etias gör sökningar i, däribland in- och utresesystemet, informationssystemet för viseringar (VIS), uppgifter från Europol, Schengens informationssystem (SIS) och det europeiska informationssystemet för utbyte av uppgifter ur kriminalregister (Ecris). Denna driftskompatibilitet kan dock säkerställas fullt ut först när förslagen om inrättande av in- och utresesystemet, Ecris och det omarbetade förslaget till Eurodacförordningen har antagits. (49)En effektiv övervakning av tillämpningen av denna förordning kräver regelbundna utvärderingar. Medlemsstaterna bör fastställa påföljder för överträdelser av bestämmelserna i denna förordning och se till att de genomförs. (50)I syfte att fastställa de tekniska bestämmelser som är nödvändiga för tillämpningen av denna förordning bör befogenheten att anta akter i enlighet med artikel 290 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt delegeras till kommissionen: –att anta en på förhand fastställd förteckning över svarsalternativ på frågor om utbildningsnivå, utbildningsområde, nuvarande sysselsättning och yrkestitel som ska anges i ansökan om ett resetillstånd, –att specificera innehållet i och utformningen på de ytterligare frågor som kan ställas till en person som ansöker om ett resetillstånd, –att fastställa betalningsmetoder och behandlingen av avgiften för resetillstånd med beaktande av den tekniska utvecklingen och tillgängligheten samt att ändra avgiftsbeloppet, –att förlänga den anståndsperiod under vilken det inte krävs resetillstånd,

–att ytterli