EUROPEISKA KOMMISSIONEN Bryssel den 3.9.2018 COM(2018) 553 final RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET OCH RÅDET 29:e årsrapporten om skydd av Europeiska unionens ekonomiska intressen och bedrägeribekämpning (2017)



















{SWD(2018) 381 final}

{SWD(2018) 382 final}

{SWD(2018) 383 final}

{SWD(2018) 384 final}

{SWD(2018) 385 final}

{SWD(2018) 386 final}



INNEHÅLLSFÖRTECKNING RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET OCH RÅDET 29:e årsrapporten om skydd av Europeiska unionens ekonomiska intressen och bedrägeribekämpning (2017) Sammanfattning 1. Inledning 2. Harmonisera och förstärka bedrägeribekämpningen inom EU: övergripande politik, åtgärder och resultat avseende bedrägeribekämpning 2.1. En ny rättslig situation: rättsakter som antagits av EU-institutionerna 2.1.1. Direktiv om bekämpande genom straffrättsliga bestämmelser av bedrägeri som riktar sig mot unionens finansiella intressen 2.1.2. Förordningen om genomförande av fördjupat samarbete om inrättande av Europeiska åklagarmyndigheten 2.2. Forma framtiden: EU-institutionernas rättsliga och politiska initiativ 2.2.1. Utvärdering av förordning (EU, Euratom) nr 883/2013 2.2.2. Insatser mot korruption i EU 2.2.3. Förslag till översyn av budgetförordningen och vissa sektorsspecifika finansiella regler (Omnibusförslaget) 2.2.4. Internationellt samarbete 2.2.5. Kommissionens strategi mot bedrägerier 2.2.6. Genomförande av Herkulesprogrammet 2.3. EU-domstolens rättspraxis 2.3.1. Preskriptionstid Alytaus- och Glencore-målen

2.3.2. Mervärdesskatt: Målet M.A.S. och M.B. 2.4. Åtgärder som vidtas av medlemsstaterna 2.4.1. Sammanfattning 2.4.1.1. Nationella strategier mot bedrägerier 2.4.1.2. Offentlig upphandling och korruption 2.4.1.3. Andra åtgärder 2.4.2. Genomförande av 2016 års rekommendationer 2.5. Sammanfattning av statistik över upptäckta oriktigheter och bedrägerier 2.5.1. Upptäckta oriktigheter med misstanke om bedrägeri 2.5.2. Upptäckta och anmälda oriktigheter utan misstanke om bedrägeri 2.5.3. Olafs utredningar 3. Politik, åtgärder och resultat avseende bedrägeribekämpning – inkomster 3.1. EU-institutionernas bedrägeribekämpningsåtgärder – inkomster 3.1.1. Ömsesidigt administrativt bistånd 3.1.1.1. Genomförande av artikel 43b i förordning (EG) nr 515/97 3.1.1.2. Informationssystem för bedrägeribekämpning (Afis) 3.1.1.3. Gemensamma tullaktioner 3.1.2. Bestämmelser om ömsesidigt bistånd och bedrägeribekämpning i internationella avtal 3.1.3. Insatser mot olaglig handel med tobaksvaror 3.1.4. Insatser mot momsbedrägeri

3.2. Medlemsstaternas bedrägeribekämpningsåtgärder – inkomster 3.3. Statistik över upptäckta oriktigheter och bedrägerier – inkomster 3.3.1. Upptäckta oriktigheter med misstanke om bedrägeri 3.3.2. Upptäckta och anmälda oriktigheter utan misstanke om bedrägeri 4. Sektorsspecifik bedrägeribekämpning, åtgärder och resultat – utgifter 4.1. Medlemsstaternas sektorsspecifika bedrägeribekämpning och åtgärder på flera utgiftsområden 4.2. Jordbruk – sektorsspecifik bedrägeribekämpning, åtgärder och resultat 4.2.1. Jordbruk – medlemsstaternas bedrägeribekämpningsåtgärder 4.2.2. Jordbruk – statistik över upptäckta oriktigheter och bedrägerier 4.2.2.1. Upptäckta oriktigheter med misstanke om bedrägeri 4.2.2.2. Upptäckta och anmälda oriktigheter utan misstanke om bedrägeri 4.3. Sammanhållningspolitik och fiskeri – sektorsspecifik bedrägeribekämpning, åtgärder och resultat 4.3.1. Sammanhållningspolitik och fiskeri – medlemsstaternas bedrägeribekämpningsåtgärder 4.3.2. Sammanhållningspolitik och fiskeri – statistik över upptäckta oriktigheter och bedrägerier 4.3.2.1. Upptäckta oriktigheter med misstanke om bedrägeri 4.3.2.2. Upptäckta och anmälda oriktigheter utan misstanke om bedrägeri 4.4. Indirekt förvaltning (föranslutningsinstrumenten) – sektorsspecifik bedrägeribekämpning, åtgärder och resultat 4.4.1. Indirekt förvaltning (föranslutningsinstrumenten) – statistik över upptäckta oriktigheter och bedrägerier 4.5. Direkt förvaltning – sektorsspecifik bedrägeribekämpning, åtgärder och resultat 4.5.1. Direkt förvaltning – statistik över upptäckta oriktigheter och bedrägerier

4.5.1.1. Upptäckta oriktigheter med misstanke om bedrägeri 4.5.1.2. Upptäckta och anmälda oriktigheter utan misstanke om bedrägeri 5. Återkrav och andra förebyggande och korrigerande åtgärder 6. Samarbete med medlemsstaterna 7. System för tidig upptäckt och uteslutning 8. Uppföljning av Europaparlamentets resolution om årsrapporten 2016 9. Slutsatser och rekommendationer 9.1. Inkomster 9.2. Utgifter 9.3. Samarbete på alla nivåer BILAGA 1 – Anmälda oriktigheter med misstanke om bedrägeri 2017 BILAGA 2 – Anmälda oriktigheter utan misstanke om bedrägeri 2017 Tabell över diagram Diagram 1: Viktiga resultat på lagstiftningsområdet – 2017 Diagram 2: EU-domstolens rättspraxis om PIF‑relaterade frågor (2017) Diagram 3: Anmälda oriktigheter med misstanke om bedrägeri 2017 Diagram 4: Anmälda oriktigheter med misstanke om bedrägeri och därtill relaterade belopp 2013–2017 Diagram 5: Anmälda oriktigheter utan misstanke om bedrägeri 2017

Diagram 6: Pågående utredningar i slutet av 2017, per sektor Diagram 7: Viktiga politiska resultat på inkomstområdet Diagram 8: Gemensamma tullaktioner under 2017 Diagram 9: Viktiga mönster för de oriktigheter som upptäcktes och anmäldes under 2017 Diagram 10: Jordbrukspolitiken – viktiga fakta och siffror Diagram 11: Åtgärder för marknadsföringsstöd som berörs mest av oriktigheter (med eller utan misstanke om bedrägeri) Diagram 12: Sammanhållningspolitik och fiskeri – fakta och siffror Diagram 13: Fokus på programperioden 2007–2013 Diagram 14: Cocolafs struktur och undergrupper Sammanfattning Årsrapporten 2017 om skydd av Europeiska unionens ekonomiska intressen läggs fram av kommissionen i samarbete med medlemsstaterna i enlighet med artikel 325 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (nedan kallat EUF-fördraget). Två viktiga framsteg på lagstiftningsområdet Under 2017 antogs två viktiga rättsakter, som kommer att förbättra konvergensen mot ett ändamålsenligt och likvärdigt skydd av EU‑budgeten, särskilt mot gränsöverskridande bedrägerier: ·Direktivet om bekämpning genom straffrättsliga bestämmelser av bedrägerier som riktar sig mot unionens ekonomiska intressen. ·Förordningen om genomförande av fördjupat samarbete om inrättande av Europeiska åklagarmyndigheten. Dessa två rättsakter antogs efter flera års förhandlingar och vittnar om EU‑institutionernas och medlemsstaternas åtagande att bekämpa bedrägeri som skadar unionens ekonomiska intressen. Rättsliga och politiska initiativ Rättsakterna kommer att kräva en anpassning av det nuvarande systemet för bedrägeribekämpning för att säkerställa en effektiv samordning mellan behöriga organ och myndigheter. Detta arbete kommer att fortsätta under de närmaste åren, och en särskild prioritering är att utforma den rättsliga ramen för den fleråriga budgetramen 2021–2027.

Det första steget var utvärderingen av förordning (EU, Euratom) nr 883/2013 (Olafs mandat och befogenheter), som visade de resultat som hade uppnåtts, men även brister i fråga om inrättandet av Europeiska åklagarmyndigheten. Under 2017 gjorde kommissionen följande: ·Fortsatte sin regelbundna bedömning av utvecklingen och utfärdade landsspecifika rekommendationer till medlemsstaterna om bekämpning av korruption inom ramen för den europeiska planeringsterminen. ·Tillhandahöll en budget på 14,95 miljoner euro via Herkules III-programmet för att öka medlemsstaternas operativa och administrativa kapacitet. ·Förhandlade med framgång om bestämmelser om bedrägeribekämpning i EU:s internationella avtal. ·Inledde en utvärdering av kommissionens strategier mot bedrägerier för att uppdatera den. EU-domstolens rättspraxis Under 2017 kompletterade Europeiska unionens domstol (nedan kallad EU-domstolen) sin rättspraxis med tre domar om skydd av EU:s ekonomiska intressen. Två av målen (Alytaus och Glencore) behandlade frågor om preskriptionstider, och det tredje (M.A.S. och M.B.) rörde mervärdesskatt, där domstolen klargjorde några aspekter av Taricco-domen. Viktiga resultat på inkomstområdet Kommissionen antog ett lagstiftningsförslag för att förenkla EU:s mervärdesskattesystem, göra det mer bedrägerisäkert och täppa till kryphålen i den gränsöverskridande handeln genom att stärka de administrativa instrumenten för samarbetet mellan skattemyndigheterna och andra rättsvårdande myndigheter. Avtal om ömsesidigt bistånd ingicks med Mercosur och Azerbajdzjan. En bestämmelse om bedrägeribekämpning infogades i frihandelsavtalet med Japan. Olaf samordnade eller stödde elva gemensamma tullaktioner som framgångsrikt inriktades på olika hot, till exempel cigarettsmuggling, inkomstbedrägerier, förfalskade produkter, olagliga förflyttningar av kontanta medel och narkotika. I finansiella termer var importerade solpaneler de varor som drabbades värst av bedrägerier och oriktigheter. I många fall upptäcktes oriktigheter i fråga om solpaneler efter ett meddelande om ömsesidigt bistånd som utfärdats av Olaf. Ett överträdelseförfarande inleddes i samband med ett fall av undervärdering som påverkade traditionella egna medel och egna medel från mervärdesskatt som hade upptäckts i Förenade kungariket. Viktiga resultat på utgiftsområdet Genom Omnibusförordningen främjas förenkling och förtydligande av de finansiella reglerna. Under 2017 antogs bestämmelser på jordbruksområdet, och förslagen till ändringar av de återstående utgiftsområdena bör antas under 2018. Den rådgivande kommittén för samordning av bedrägeribekämpningen (Cocolaf) utarbetade en vägledning om röda flaggor och bästa praxis inom offentlig upphandling och rapportering om oriktigheter. Analysen av oriktigheter med och utan misstanke om bedrägeri som upptäckts och rapporterats av de nationella myndigheterna bekräftade 2016 års slutsatser om de största riskområdena. Analysen visade även på metoder för upptäckt som har bidragit till att fastställa och rikta åtgärder i samband med fall med eller utan misstanke om bedrägeri som rör stora ekonomiska värden. Det handlar bland annat om riskanalys, tips från uppgiftslämnare, visselblåsare och information från medierna. Analysen visar dessutom de positiva resultat som uppnåtts genom en närmare samordning mellan rättsliga och administrativa myndigheter.

Med dessa resultat som grund utfärdas specifika rekommendationer till de nationella myndigheterna om att strukturera och systematiskt använda uppgifter från de nämnda källorna. Medlemsstaternas bedrägeribekämpningsåtgärder Medlemsstaterna rapporterade att de vidtagit 73 viktiga åtgärder för att skydda EU:s ekonomiska intressen och bekämpa bedrägerier. Åtgärderna omfattar hela bedrägeribekämpningscykeln, men inriktas särskilt på upptäckt och förebyggande. De rör främst kontroll av medel som omfattas av delad förvaltning. De flesta medlemsstaterna rapporterade om hur många åtgärder de hade vidtagit som uppföljning till rekommendationerna från 2016 och om åtgärdernas natur. Detta är positivt, men det finns fortfarande utrymme för förbättringar. Upptäckt och anmälan av oriktigheter med och utan misstanke om bedrägeri som påverkar EU:s budget År 2017 anmäldes sammanlagt 15 213 oriktigheter med och utan misstanke om bedrägeri till kommissionen, vilket var 20,8 % färre än år 2016. De omfattade omkring 2,58 miljarder euro, vilket utgör en minskning på 8,6 % jämfört med föregående år. De 1 146 anmälda oriktigheterna med misstanke om bedrägeri omfattade omkring 467 miljoner euro i utgifter eller inkomster. Upptäckta oriktigheter innebär att korrigerande åtgärder har vidtagits för att återkräva de berörda oriktiga beloppen och att straffrättsliga förfaranden har inletts om det föreligger en misstanke om bedrägeri. Bilaga 1 visar antalet anmälda oriktigheter med misstanke om bedrägeri som upptäckts av medlemsstaterna. Antalet visar i sin tur resultatet av medlemsstaternas insatser mot bedrägeri och annan olaglig verksamhet som skadar EU:s ekonomiska intressen. Siffrorna bör inte tolkas som graden av bedrägerier inom medlemsstaternas territorier.



1.Inledning I enlighet med artikel 325.5 i EUF-fördraget ska kommissionen i samarbete med medlemsstaterna varje år överlämna en rapport till Europaparlamentet och rådet om de åtgärder som vidtagits mot bedrägeri och annan olaglig verksamhet som skadar Europeiska unionens ekonomiska intressen. EU och medlemsstaterna delar ansvaret för att skydda EU:s ekonomiska intressen och bekämpa bedrägerier. Medlemsstaternas myndigheter förvaltar omkring 74 % av EU:s utgifter och uppbär traditionella egna medel. Kommissionen utövar tillsyn på båda dessa områden, fastställer standarder och kontrollerar efterlevnaden. Kommissionen och medlemsstaterna måste arbeta nära tillsammans för att säkerställa ett effektivt skydd av EU:s ekonomiska intressen. Rapporten innehåller en bedömning av detta samarbete med målet att förbättra det. Den ger ·en sammanfattning av de åtgärder som vidtagits på EU-nivå och medlemsstatsnivå för att bekämpa bedrägerier. ·I rapporten analyseras också viktiga framsteg som medlemsstaternas och EU:s organ gjort i fråga om upptäckt av bedrägerier och oriktigheter relaterade till EU:s utgifter och inkomster. Detta grundas främst på upptäckta oriktigheter och bedrägerier som medlemsstaterna har anmält enligt sektorslagstiftningen. Rapporten åtföljs av sex arbetsdokument från kommissionens avdelningar(SWD), enligt förteckningen i bilaga 3. 2.Harmonisera och förstärka bedrägeribekämpningen inom EU: övergripande politik, åtgärder och resultat avseende bedrägeribekämpning 2.1.En ny rättslig situation: rättsakter som antagits av EU-institutionerna Under de senaste åren har kommissionen vid flera tillfällen påpekat att det finns skillnader i de nationella myndigheternas metoder för att bekämpa bedrägerier och oriktigheter som skadar EU:s ekonomiska intressen. Undersökningar som genomförts av Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (Olaf) har visat att antalet transnationella bedrägerifall ökar.

Under 2017 antogs två viktiga rättsakter, som kommer att säkerställa konvergens mot ett ändamålsenligt och likvärdigt skydd av EU‑budgeten, särskilt mot gränsöverskridande bedrägerier: 1.direktivet om bekämpning genom straffrättsliga bestämmelser av bedrägerier som riktar sig mot unionens ekonomiska intressen (nedan kallat PIF-direktivet), och 2.Förordningen om genomförande av fördjupat samarbete om inrättande av Europeiska åklagarmyndigheten. Dessa två rättsakter antogs efter flera års förhandlingar och vittnar om EU‑institutionernas och medlemsstaternas åtagande att bekämpa bedrägerier som skadar unionens ekonomiska intressen. 2.1.1.Direktiv om bekämpande genom straffrättsliga bestämmelser av bedrägeri som riktar sig mot unionens finansiella intressen Direktivet ersätter konventionen om skydd av Europeiska gemenskapernas finansiella intressen från 1995 och dess protokoll för de 26 medlemsstater som är bundna av direktivet. Konventionen är fortfarande tillämplig på Danmark och Förenade kungariket. 2.1.2.Förordningen om genomförande av fördjupat samarbete om inrättande av Europeiska åklagarmyndigheten Deltagande medlemsstater: Andra medlemsstater kan ansluta sig i framtiden.



2.2.Forma framtiden: EU-institutionernas rättsliga och politiska initiativ De nya rättsakterna kommer att kräva en anpassning av det nuvarande systemet för bedrägeribekämpning till den senaste utvecklingen för att säkerställa den nödvändiga samordningen mellan behöriga organ och myndigheter. Detta arbete kommer att fortsätta under de närmaste åren, och en särskild prioritering är att utforma den rättsliga ramen för den fleråriga budgetramen 2021–2027. I nästa avsnitt ges en översikt av den viktigaste utvecklingen i kommissionens politik och lagstiftningsinitiativ under 2017. 2.2.1.Utvärdering av förordning (EU, Euratom) nr 883/2013 Förordning (EU, Euratom) nr 883/2013 är kärnan i den rättsliga ram som styr Olafs uppdrag att göra administrativa utredningar av bedrägerier, korruption och annan olaglig verksamhet som riktar sig mot unionens ekonomiska intressen.

Den 2 oktober 2017 antog kommissionen enligt artikel 19 i förordningen en utvärderingsrapport om tillämpningen av förordningen. Utvärderingen visar att Olaf tack vare förordningen har kunnat fullgöra sitt mandat med konkreta resultat som ger klara förbättringar i genomförandet av utredningar, partnersamarbetet och av de berörda personernas rättigheter. Samtidigt visar utvärderingen vissa brister som påverkar ändamålsenligheten och effektiviteten hos Olafs utredningar. Bristerna rör bland annat ·Olafs utredningsverktyg, ·Olafs verkställande av sina befogenheter, ·enhetliga villkor för genomförandet av internutredningar hos EU:s institutioner, organ och byråer, ·skillnader i uppföljningen av Olafs rekommendationer, ·medlemsstaternas och EU:s institutioners, organs och byråers samarbetsskyldigheter, ·den övergripande enhetligheten i den rättsliga ram som gäller för Olafs utredningar, ·möjligheten till åtkomst till information om bankkonton, och ·tydligheten hos Olafs mandat på mervärdesskatteområdet. När det gäller inrättandet av Europeiska åklagarmyndigheten (se avsnitt 2.1) och hur detta påverkar Olafs arbete bekräftar analysen tydligt att förbindelserna mellan de båda organen behöver regleras ytterligare och att det krävs en snabb anpassning till Olafs verksamhet för att se till att den rättsliga ramen är ändamålsenlig. Den 23 maj 2018 antog kommissionen ett riktat förslag för att ändra förordningen. Förslaget föranleddes främst av inrättandet av Europeiska åklagarmyndigheten, men kommissionen behandlade även de mest konkreta resultaten av utvärderingen för att se till att Olaf förblir en stark och fullständigt fungerande partner till åklagarmyndigheten. Förordningen om Europeiska åklagarmyndigheten innehåller redan bestämmelser för att reglera förbindelserna mellan myndigheten och Olaf. De bygger på principen om nära samarbete, utbyte av information, komplementaritet och undvikande av dubbelarbete. Reglerna måste avspegla och kompletteras av ändringar av förordning (EU, Euratom) nr 883/2013, med det övergripande målet att stärka bekämpningen av bedrägeri som skadar unionens budget. Detta ska uppnås genom en integrerad politik enligt vilken en starkt och fullt fungerande Olaf genomför administrativa utredningar för att komplettera Europeiska åklagarmyndighetens straffrättsliga arbete. Kommissionen inriktar sig på områden där förordningen för närvarande ger upphov till avsevärda skillnader när det gäller hur Olaf fungerar i medlemsstaterna, till exempel kontroller på plats och inspektioner, åtkomst till information om bankkonton och bistånd från nationella myndigheter. 2.2.2.Insatser mot korruption i EU Under 2017 var korruptionsbekämpning en prioritet i den europeiska planeringsterminen för ekonomisk styrning. Flera landsrapporter innehåller en bedömning av korruptionsbekämpningen och den rättsliga, politiska och institutionella situationen, inbegripet framsteg och kvarstående problem. Flera medlemsstater har fått rekommendationer från kommissionen om att vidta åtgärder för att förbättra öppenheten, förbättra förebyggandet av intressekonflikter, bekämpa informella betalningar inom hälso- och sjukvården eller trappa upp insatserna mot korruption inom den offentliga förvaltningen, rättsväsendet och inom offentlig upphandling. Inom ramen för EU:s program för utbyte av erfarenheter om korruptionsbekämpning anordnade kommissionen tre workshoppar för erfarenhetsutbyte under 2017, som samlade runt 100 aktörer på korruptionsbekämpningsområdet samt sakkunniga från medlemsstaternas nationella förvaltningar, internationella organisationer, civilsamhället, den akademiska världen och andra intressenter. Workshopparna underlättade utbyte av bästa praxis inom följande tematiska områden: korruptionsbekämpningsindikatorer (Bryssel, mars 2017), intressekonflikter och svängdörrsproblematik (Barcelona, juni 2017) och de ekonomiska följderna av korruption (Bryssel, december 2017). En förslagsinfordran för projekt avsedda att förebygga och bekämpa korruption i medlemsstaterna inleddes i december 2017, med ett totalt värde på 2,2 miljoner euro. Kommissionen och Olaf deltog aktivt i flera europeiska och internationella forum om korruptionsbekämpning, till exempel Förenta nationernas konvention mot korruption, Organisationen för ekonomiskt samarbete och utveckling, G20:s arbetsgrupp om korruptionsbekämpning och Europeiska partners mot korruption (EPAC)/det europeiska nätverket med kontaktpunkter mot korruption (EACN). EACN antog Lissabonförklaringen av november 2017, där de europeiska beslutsfattarna uppmanas att stärka kampen mot korruption.

2.2.3.Förslag till översyn av budgetförordningen och vissa sektorsspecifika finansiella regler (Omnibusförslaget) Under 2017 behandlade Europaparlamentet och rådet kommissionens förslag från september 2016 för en omfattande och ambitiös översyn av budgetförordningen och motsvarande ändringar av de finansiella reglerna för specifika sektorer för ett antal olika fleråriga program. Förslaget syftar till att modernisera och förenkla unionens finansiella regler och stärka de befintliga systemen för att skydda EU-budgeten mot bedrägeri och finansiella oriktigheter. Förslaget innebär bland annat en skärpning av bestämmelserna om skatteundandragande för EU:s partner i genomförandet av budgeten, och det klargörs att skyldigheten att undvika intressekonflikter gäller oavsett genomförandemetod (det vill säga även om EU‑medel förvaltas på medlemsstatsnivå). Förenklingen i sig bör bidra till att minska antalet fel, men förväntas också öka åtgärdernas positiva verkan och konkreta resultat på fältet. Under lagstiftningsförhandlingarna stärktes grunderna för uteslutning av opålitliga mottagare från att få EU-medel ytterligare på parlamentets begäran, särskilt i fråga om skalbolag. En del av de föreslagna ändringarna på det jordbrukspolitiska området antogs separat som förordning (EU) 2017/2393, medan den nya budgetförordningen och ändringarna av de återstående reglerna för specifika sektorer planeras antas under tredje kvartalet 2018. 2.2.4.Internationellt samarbete För att mer effektivt bekämpa bedrägeri mot EU‑budgeten utanför EU:s gränser fortsatte kommissionen att inbegripa bestämmelser om bedrägeribekämpning i avtal med länder utanför EU och i mallar för bidragsavtal och överenskommelser om medverkan med internationella finansinstitut och andra internationella organisationer. Under 2017 anordnade Olaf två evenemang för att stödja länder utanför EU: ·sitt årliga seminarium (som hölls i Montenegro) för partnermyndigheter i kandidatländer och potentiella kandidatländer om bästa praxis för upptäckt och anmälan av bedrägeri, och ·en workshop om bedrägeribekämpning med deltagande av alla relevanta bedrägeri- och korruptionsbekämpningsorgan i Georgien, för att hjälpa dem att genomföra bestämmelserna om bedrägeribekämpning i associeringsavtalet mellan EU och Georgien. Olaf ingick också överenskommelser om administrativa samarbetsarrangemang med partnermyndigheter i Tunisien och Kosovo. 2.2.5.Kommissionens strategi mot bedrägerier Kommissionen överväger att uppdatera den strategi mot bedrägerier som antogs den 24 juni 2011, vars mål är att förbättra det förebyggande arbetet, spårning och utredningsvillkoren i samband med bedrägerier och se till att lämpliga påföljder, återkrav och avskräckande åtgärder står högt upp på kommissionens agenda. De flesta åtgärderna i strategin mot bedrägerier har nu avslutats eller pågår. Samtliga 49 avdelningar hos kommissionen har infört sektorsvisa strategier mot bedrägerier för sina respektive politikområden. Under 2017 gjorde kommissionen en utvärdering av det övergripande genomförandet av strategin mot bedrägerier. Utvärderingen mäter framstegen efter antagandet av strategin 2011 mot de uppställda målen, med hänsyn till utvecklingen av EU:s politik och situationen på bedrägeribekämpningsområdet, motsvarande bedrägeririsker och nya bedrägerimönster. Resultaten kommer att ligga till grund för beslutet om huruvida kommissionens strategi mot bedrägerier behöver uppdateras. Utvärderingen kommer att omfatta perioden efter antagandet av strategin och innehålla en bedömning av strategins relevans, ändamålsenlighet, effektivitet och samstämmighet. 2.2.6.Genomförande av Herkulesprogrammet Herkules III-programmet 2014–2020 främjar insatser för att bekämpa bedrägerier, korruption och all annan olaglig verksamhet som skadar EU:s ekonomiska intressen. Under 2017, som är det fjärde genomförandeåret, hade programmet en budget på 14,95 miljoner euro för ·finansiering av åtgärder för att stärka den operativa och administrativa kapaciteten hos tull- och polisstyrkor i medlemsstaterna samt it-stöd (75 % av programbudgeten), och ·utbildningsverksamhet och konferenser, bland annat kriminalteknisk utbildning för personal vid brottsbekämpande organ i medlemsstaterna och partnerländer (25 % av budgeten). Mottagare av bidrag från Herkules III rapporterade att de gjort stora framsteg tack vare utrustning och utbildning som finansierats via programmet, såsom ·beslagtagande av smugglade och förfalskade cigaretter och tobak,

·upptäckt av nya bedrägerisystem och nätverk av organiserade kriminella grupper, och ·aktioner mot och utredningar av oriktigheter och korruption som riktas mot unionens ekonomiska intressen. 2.3.EU-domstolens rättspraxis Under 2017 kompletterade EU-domstolen sin rättspraxis om skydd av EU:s ekonomiska intressen. Två av målen (Alytaus och Glencore) behandlade frågor om preskriptionstider, och det tredje (M.A.S. och M.B.) rörde mervärdesskatt, där domstolen klargjorde några aspekter av Taricco-domen. 2.3.1.Preskriptionstid Alytaus- och Glencore-målen I Alytaus-målet klargjorde domstolen innebörden av preskriptionstiden för en oriktighet som begåtts inom ramen för ett flerårigt program och innebörden av begreppet ”kontinuerliga eller upprepade” oriktigheter. Den klargjorde också när ett flerårigt program kan anses vara ”definitivt avslutat”. I Glencore-målet lämnade domstolen ytterligare klargöranden av tolkningen av de bestämmelser som avses i artikel 3.1 och 3.4 i rådets förordning (EG, Euratom) nr 2988/95 med avseende på krav på fordringar. 2.3.2.Mervärdesskatt: Målet M.A.S. och M.B. Till följd av domen i målet M.A.S. och M.B., och för att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 325.1 och 325.2 i EUF-fördraget, ska medlemsstaterna säkerställa att grovt mervärdesskattebedrägeri som riktar sig mot unionens ekonomiska intressen beläggs med effektiva och avskräckande straffrättsliga påföljder. 2.4.Åtgärder som vidtas av medlemsstaterna 2.4.1.Sammanfattning Denna sammanfattning ger en översikt av tendenserna inom och prioriteringarna för medlemsstaternas bedrägeribekämpningsåtgärder, men är inte uttömmande. Medlemsstaterna uppmanades att rapportera om högst tre bedrägeribekämpningsåtgärder, men vissa kan ha vidtagit fler åtgärder. Under 2017 rapporterade medlemsstaterna om 73 åtgärder för att skydda EU:s ekonomiska intressen och bekämpa bedrägerier. Åtgärderna omfattar hela bedrägeribekämpningscykeln, och rör främst delad förvaltning, men även ekonomisk brottslighet, tull och olaglig handel, offentlig upphandling, intressekonflikter, strategier mot korruption och bedrägerier, organiserad brottslighet, sambandscentraler för bedrägeribekämpning (Afcos), definitionen av bedrägeri samt visselblåsare. De flesta åtgärderna rörde upptäckt, följt av förebyggande, utredning och åtal, återkrav och påföljder. De flesta åtgärderna var sektorsspecifika (77 %) snarare än allmänna (23 %). Femton sektorsåtgärder rörde intäkter på områdena skattebedrägerier och tull. Ytterligare 41 av dem rörde utgifter, inom alla delar av budgeten. De sektorsspecifika åtgärderna behandlas i punkterna om de olika budgetområdena. Detta avsnitt inriktas i stället på allmänna åtgärder. 2.4.1.1.Nationella strategier mot bedrägerier I slutet av 2017 hade totalt tio medlemsstater infört en nationell strategi mot bedrägerier och skickat in den till kommissionen. Detta visar att medlemsstaterna har förstått vikten av ett strategiskt tillvägagångssätt för att bekämpa bedrägerier och oriktigheter. Kommissionen välkomnar denna utveckling och uppmanar de andra medlemsstaterna att ta fram strategier mot bedrägerier. 2.4.1.2.Offentlig upphandling och korruption Många av de åtgärder för offentlig upphandling som medlemsstaterna införde 2017 inriktas på att hantera korruption och intressekonflikter och öka insynen. Sex medlemsstater uppgav att de vidtar sådana åtgärder.

2.4.1.3.Andra åtgärder De andra rapporterade allmänna åtgärderna rörde främst ekonomisk och organiserad brottslighet (Tjeckien, Polen och Litauen), översyner av organisationen av och befogenheterna för specifika organ (Grekland och Sverige), eller förbättringar av samarbetet mellan organ. Tre medlemsstater rapporterade åtgärder för att hantera inkomster och utgifter inom vissa sektorer: ·Lettland inledde en kampanj mot bedrägerier (#FraudOff!) för att öka allmänhetens medvetande om bedrägerier, kompletterad med särskild utbildning för de berörda förvaltningarna. ·Italien vidtog åtgärder som kombinerar administrativa och straffrättsliga initiativ för att göra det möjligt att återställa olagliga finansiella flöden och beslagta kriminella organisationers tillgångar. ·Slovenien vidtog åtgärder för att öka andelen upptäckta och uppklarade brott som skadar EU-budgeten. 2.4.2.Genomförande av 2016 års rekommendationer I 2016 års PIF-rapport lämnade kommissionen fyra rekommendationer till medlemsstaterna, varav en inriktades på inkomster och tre rörde utgifter. Generellt visade uppföljningen av rekommendationerna (se diagrammen nedan) att de flesta medlemsstater har gjort eller gör viktiga och konstruktiva insatser. Majoriteten uppmärksammade dessutom de flesta rekommendationerna på vederbörligt sätt. Kommissionen rekommenderade att medlemsstaterna skulle göra följande: (1)Se över sina förvaltnings- och kontrollstrategier med avseende på fastställande av tullvärde. (2) Fullständigt införliva de reviderade direktiven om offentlig upphandling. (3)Förbättra uppgiftskvaliteten vid anmälan av oriktigheter.

(4)Ta hänsyn till resultaten från riskanalyser. Det finns dock fortfarande utrymme för förbättringar, till exempel att genomföra nya regler om undervärdering på tullområdet och kvarhållande av varor i tveksamma fall. En annan möjlighet är att öka användningen av EU‑omfattande profiler som baseras på ”rena genomsnittspriser”, Mer kan göras för att skapa fullständigt digitala upphandlingsförfaranden. Vissa medlemsstater tillhandahåller eller anordnar utbildning och seminarier om användningen av it‑system för rapportering med målet att förbättra uppgiftskvaliteten och uppdatera redan anmälda oriktigheter, medan andra kan göra mer på detta område. Samarbetet mellan medlemsstaterna kan också förbättras, särskilt när det gäller det ökade hotet från transnationella bedrägerier och i samband med de territoriella samarbetsprogrammen. 2.5.Sammanfattning av statistik över upptäckta oriktigheter och bedrägerier År 2017 anmäldes sammanlagt 15 213 oriktigheter med och utan misstanke om bedrägeri till kommissionen, 20,8 % färre än 2016. De omfattade omkring 2,58 miljarder euro, vilket utgör en minskning på 8,6 % jämfört med föregående år. Upptäckta oriktigheter innebär att korrigerande åtgärder har vidtagits för att återkräva de berörda oriktiga beloppen och att straffrättsliga förfaranden har inletts om det föreligger en misstanke om bedrägeri. 2.5.1.Upptäckta oriktigheter med misstanke om bedrägeri Antalet oriktigheter som anmälts som bedrägerier (som omfattar fall av misstänkt eller konstaterat bedrägeri) samt därtill relaterade belopp är inte en direkt indikator för bedrägerier som riktar sig mot EU:s budget. Detta visar endast hur många fall av potentiella bedrägerier som upptäcks av medlemsstaterna och EU:s organ. Under 2017 anmäldes totalt 1 146 oriktigheter som bedrägerier (dvs. 7,5 % av alla upptäckta och rapporterade oriktigheter), till ett belopp på omkring 467 miljoner euro (vilket utgör 18,1 % av alla belopp som berördes av oriktigheter). Detta omfattar både utgifter och inkomster, vilket visas i Figure 3 . Antalet upptäckta oriktigheter med misstanke om bedrägeri 2017 minskade med 19,3 % jämfört med 2016, samtidigt som deras ekonomiska värde ökade med 37,5 %. Över en femårsperiod (2013–2017) var detta 32 % färre än 2013, 23 % under femårsgenomsnittet. De ekonomiska konsekvenserna varierar stort (se diagram 4), eftersom de kan påverkas av individuella fall som berör mycket stora belopp. Fördelningen per medlemsstat och budgetområde av alla anmälda oriktigheter med misstanke om bedrägeri under 2017 visas i bilaga 1.

2.5.2.Upptäckta och anmälda oriktigheter utan misstanke om bedrägeri Under 2017 anmäldes till kommissionen 14 067 oriktigheter utan misstanke om bedrägeri (20,9 % färre än 2016). Siffrorna minskade för alla sektorer utom föranslutning. De berörda beloppen minskade med omkring 2,1 miljarder euro, vilket visas i Figure 5 . 2.5.3.Olafs utredningar Under 2017 inledde Olaf 215 utredningar och avslutade 197. Olaf lämnade också ekonomiska rekommendationer om återkrav till ett värde av 3,1 miljarder euro, varav 2,7 miljarder euro rörde inkomster. Denna exceptionellt höga siffra beror på stora undervärderingsfall som avslutats av Olaf under året. I slutet av året pågick 362 utredningar. 3.Politik, åtgärder och resultat avseende bedrägeribekämpning – inkomster 3.1.EU-institutionernas bedrägeribekämpningsåtgärder – inkomster När det gäller bedrägeribekämpning är ett snabbt, lägligt och korrekt informationsutbyte av största vikt. Detta säkerställer en lämplig samordning för att upplösa bedrägerisystem som är transnationella. EU bekämpar bedrägerier och oriktigheter inom dessa områden genom att förstärka den rättsliga ramen och de internationella samarbetsavtalen, säkerställa operativ samordning via gemensamma tullaktioner och underlätta informationsutbytet om momsbedrägerier. Medlemsstaterna har infört nationella åtgärder för att ·se över strategiska planer, riskbedömningar och indikatorer, ·omorganisera behöriga avdelningar, och ·förbättra informationsutbytet. 3.1.1.Ömsesidigt administrativt bistånd

3.1.1.1.Genomförande av artikel 43b i förordning (EG) nr 515/97 Genom förordning (EU) 2015/1525 om ändring av rådets förordning (EG) nr 515/97 om ömsesidigt bistånd mellan medlemsstaternas administrativa myndigheter och om samarbete mellan dessa och kommissionen för att säkerställa en korrekt tillämpning av tull- och jordbrukslagstiftningen införs en ny artikel 43b, enligt vilken kommissionen ska genomföra en utvärdering av behovet av att utöka databasen över meddelanden om containerstatus (Container Status Messages, CSM) och databasen över uppgifter om import, export och transitering (IET) till att omfatta exportuppgifter som inte begränsas till punktskattepliktiga varor. Kommissionen ska också utvärdera möjligheten att utöka uppgifterna i transportdatabasen genom att inkludera uppgifter om import, export och transitering av varor med väg- eller lufttransport. Kommissionen lämnade sina preliminära slutsatser i 2016 års PIF-rapport. Under tiden har kommissionen fortsatt arbetet och avslutat sin bedömning. 3.1.1.2.Informationssystem för bedrägeribekämpning (Afis) Afis är ett samlingsnamn för en rad bedrägeribekämpningstillämpningar som drivs av Olaf under en gemensam teknisk infrastruktur. Det är ett viktigt it-verktyg för många förvaltningar och andra användare som arbetar med att skydda EU:s ekonomiska intressen. Afis möjliggör också betydande stordriftsfördelar och synergieffekter vad gäller utveckling, underhåll och drift av ett sådant omfattande och mångfacetterat utbud av it‑tjänster och it-verktyg, och syftar till ·ett snabbt och säkert utbyte av bedrägerirelaterad information mellan behöriga nationella förvaltningar och EU‑förvaltningar, och ·lagring och analys av relevanta uppgifter. Afis omfattar två huvudområden: ·ömsesidigt bistånd i tullfrågor, och ·hantering av oriktigheter. I slutet av 2017 hade Afis 8 600 registrerade slutanvändare på uppdrag av mer än 1 800 behöriga tjänsteavdelningar i medlemsstaterna, partnerländer utanför EU, internationella organisationer, kommissionens avdelningar samt andra EU-organ. Under 2017 fanns sammanlagt 16 324 ärenden tillgängliga i Afis‑systemets databaser och program för ömsesidigt bistånd. Systemet för hantering av oriktigheter (IMS), som använder Afis-plattformen, fick 88 347 nya meddelanden om oriktigheter från medlemsstaterna och kandidatländerna. Två nya it-system enligt förordning (EG) nr 515/97 (i dess ändrade lydelse), databasen över meddelanden om containerstatus (Container Status Messages, CSM) och databasen över uppgifter om import, export och transitering (IET), togs i drift den 1 september 2016. Afis mottog 637 miljoner meddelanden om containerstatus 2017. IET-databasen innehåller deklarationsuppgifter om import och transitering av varor och export av punktskattepliktiga varor. Cirka 5,3 miljoner exportdeklarationer och relaterade meddelanden behandlades. Afis användes för säker åtkomst till och utbyte av information i elva gemensamma tullaktioner (se nästa avsnitt). Systemet för transiteringsinformation mot bedrägeri (Atis) har fått information om 22,5 miljoner nya transitsändningar. Dessa uppgifter finns även i IET-databasen. 3.1.1.3.Gemensamma tullaktioner Gemensamma tullaktioner är samordnade och riktade operativa åtgärder som genomförs av tullmyndigheterna i medlemsstater och tredjeländer under en begränsad tidsperiod för att bekämpa smuggling av handel med varor. Under 2017 samordnade och stödde Olaf elva gemensamma tullaktioner i samarbete med medlemsstaterna och bidrog med underrättelser och tekniskt, ekonomiskt och logistiskt stöd. De gemensamma tullaktionerna inriktades på flera hot, bland annat cigarettsmuggling, inkomstbedrägeri, förfalskade produkter, olagliga förflyttningar av kontanta medel och narkotika. Figure 8 Diagram 8 innehåller en sammanfattning av de flesta aktionerna.

Verksamhet Deltagande länder Tillämpningsområde Resultat Den gemensamma tullaktionen Renegade Asien/Europa-mötet: samtliga medlemsstater, Norge, tolv asiatiska länder, Interpol, Europol, Regional Intelligence Liaison Office (WCO). Förfalskade varor, särskilt reservdelar till bilar 70 000 reservdelar till bilar, 400 000 andra förfalskade varor, 56 miljoner cigaretter (värda 12 miljoner euro i tullar och skatter). Den gemensamma tullaktionen Cerberus 27 medlemsstater, stöd från Europol Underlåtenhet att deklarera kontanta medel, penningtvätt samt kriminella organisationer involverade i terroristaktiviteter. Kvarhållande av 6,4 miljoner euro. Den gemensamma tullaktionen Magnum II Samordnad av de estniska tullmyndigheterna, med deltagande av 14 medlemsstater, Europol och Frontex. Smuggling av tobaksprodukter som transporterades på väg från länder utanför EU (Vitryssland, Ukraina och Ryssland). Beslagtagande av 20 miljoner cigaretter. Octopus II Organiserad av de franska tullmyndigheterna. Inkomstbedrägeri Utvärdering pågår. Load, Lock Sea, Lucky och Pascal Samordnade av de franska tullmyndigheterna Regionala övervakningsaktioner till havs för att upptäcka olaglig handel med känsliga varor sjövägen, i Atlanten och Medelhavet. Beslagtagande av över 5 ton cannabisharts och tio anhållna personer. Den gemensamma tullaktionen Postbox Ledd av de belgiska, tyska och svenska tullmyndigheterna inom ramen för åtgärden för tullen mot internetbrottslighet. Punktskattebedrägerier och olaglig handel med förfalskade varor, läkemedel och vapen i sändningar som fraktas med post eller kurir. Över 3 000 beslag av tusentals olagliga produkter, bland annat farmaceutiska preparat, narkotika, cigaretter, förfalskade varor, skyddade arter samt vapen. Den gemensamma tullaktionen Darius Organiserad av de nederländska tullmyndigheterna. Smuggling av specifika nya psykoaktiva substanser samt förfalskade och undervärderade varor, som fraktas med snabba kurir- och posttjänster. Över 300 beslag. Den gemensamma tullaktionen Hansa Ledd av Förenade kungarikets tullmyndigheter i samarbete med Europol Interna förflyttningar av olagliga punktskattepliktiga varor, huvudsakligen cigaretter. Beslagtagande av ett stort antal cigaretter och andra tobaksvaror. 3.1.2.Bestämmelser om ömsesidigt bistånd och bedrägeribekämpning i internationella avtal Enligt artikel 19 i förordning (EG) nr 515/97 slutfördes förhandlingarna med Mercosur (Argentina, Brasilien, Paraguay och Uruguay) och Azerbajdzjan om bestämmelser om ömsesidigt administrativt bistånd, som utgör en rättslig grund för informationsutbyte om bedrägeri och oriktigheter. Goda framsteg gjordes i förhandlingarna med Tunisien och Indonesien. EU gjorde också framsteg i de pågående förhandlingarna om infogande av en bestämmelse om bedrägeribekämpning i frihandelsavtalen med Mexiko, Mercosur, Chile, Indonesien och Tunisien, och ingick ett avtal med Japan. 3.1.3.Insatser mot olaglig handel med tobaksvaror Den 12 maj 2017 utfärdade kommissionen en framstegsrapport om det preliminära resultatet av sitt meddelande Upptrappning av kampen mot cigarettsmuggling och andra former av olaglig handel med tobaksprodukter – en omfattande EU-strategi från 2013, som åtföljs av en omfattande åtgärdsplan. Rådets slutsatser om en upptrappning av kampen mot cigarettsmuggling och andra former av olaglig handel med tobaksvaror i EU (antagna den 7 december 2017) och resultaten från konferensen ”Kampen mot olagliga tobaksvaror” för berörda aktörer (anordnad av Olaf och Europeiska ekonomiska och sociala kommittén i mars 2018), ingår i kommissionens arbete med en ny handlingsplan för att bekämpa olagliga tobaksvaror, med planerat antagande under sensommaren 2018. Den 24 juni 2016 ratificerade EU dessutom protokollet till Världshälsoorganisationens ramkonvention om tobakskontroll. Protokollet kommer att träda i kraft den 25 september 2018. Kommissionen kommer att företräda EU vid det första mötet för parterna i protokollet i oktober 2018, och fortsätter att spela en ledande roll för att uppmuntra medlemsstaterna, grannländer och de största käll- och transitländerna att ratificera och genomföra protokollet. 3.1.4.Insatser mot momsbedrägeri Den 30 november 2017 antog kommissionen, som en uppföljning till sin handlingsplan för mervärdesskatt från april 2016, ett förslag om ändring av förordning (EU) nr 904/2010 om administrativt samarbete och kampen mot mervärdesskattebedrägeri. I juni 2018 nådde rådet en politisk överenskommelse om förslaget. Avsikten med förslaget är att göra EU:s mervärdesskattesystem mer bedrägerisäkert och täppa till kryphål som kan leda till storskaligt mervärdesskattebedrägeri. De nya reglerna syftar till att bygga upp förtroendet mellan medlemsstaterna så att de kan utbyta mer information och öka samarbetet mellan nationella skattemyndigheter och rättsvårdande myndigheter. Centrala åtgärder är att ·stärka samarbetet mellan medlemsstaterna (t.ex. ett nytt it-system för informationsbehandling och riskanalys inom Eurofisc (EU:s nätverk av sakkunniga på bedrägeribekämpningsområdet), gemensamma revisioner), ·förstärka kommunikationen och uppgiftsutbytet mellan nationella skattemyndigheter inom Eurofisc och rättsvårdande organ på EU-nivå (Olaf, Europol och den framtida europeiska åklagarmyndigheten), ·förbättra samarbetet mellan nationella skattemyndigheter och tullmyndigheter i samband med vissa tullförfaranden för import från länder utanför EU, som för närvarande är öppna för mervärdesskattebedrägeri, och ·stärka informationsutbytet för att hantera mervärdesskattebedrägeri i fråga om begagnade fordon. 3.2.Medlemsstaternas bedrägeribekämpningsåtgärder – inkomster Cirka tolv medlemsstater anmälde åtgärder för att bekämpa tull- och skattebedrägerier. Åtgärderna omfattade bland annat följande: ·Finslipa riskindikatorerna för att hantera undervärdering i importdeklarationer. ·Se över de nationella tullmyndigheternas riskbedömningar och höja det lägsta bötesbeloppet för deklarationer av medförda kontanta medel.

·Utarbeta en intern plan på tullområdet. ·Fastställa strategiska och operativa prioriteringar för tull och punktskatt. ·Genomföra en ny metod för revision efter klarering, så att kontrollerna utökas till att omfatta all verksamhet som bedrivs av den berörda ekonomiska aktören. Tre länder införde åtgärder för att säkerställa korrekt betalning av EU:s egna medel, bättre resultat när det gäller återkrav eller för att bekämpa skattebedrägeri och skatteundandragande. Två länder införde eller såg över organisationen av specifika organ. En medlemsstat förbättrade mängden av och kvaliteten på den information som utbyts via internationella plattformar. 3.3.Statistik över upptäckta oriktigheter och bedrägerier – inkomster 3.3.1.Upptäckta oriktigheter med misstanke om bedrägeri Under 2017 anmäldes totalt 441 oriktigheter som bedrägerier. Detta är 33 % lägre än femårsgenomsnittet (658 oriktigheter i genomsnitt 2013–2017). Det uppskattade och fastställda beloppet för berörda traditionella egna medel (76 miljoner euro) 2017 är 28 % lägre än femårsgenomsnittet (106 miljoner euro). När det gäller utredningen av bedrägerier i form av undervärdering i Förenade kungariket inleddes ett överträdelseförfarande med en formell underrättelse i mars 2018. Förfarandet inleddes på rekordtid på grund av att Förenade kungariket i flera års tid hade underlåtit att vidta lämpliga åtgärder för att skydda EU:s ekonomiska intressen, och vägrade att kompensera EU-budgeten för de förluster i traditionella egna medel som landets underlåtenhet att agera medförde. Överträdelseförfarandet omfattar perioden 2011 och framåt. Om Förenade kungarikets myndigheter inte lyckas återkräva de berörda tullbeloppen kommer de att anses vara ekonomiskt ansvariga för eventuella traditionella egna medel som inte tillförs EU‑budgeten. För andra året i rad i lämnade kommissionen en reservation i den årliga verksamhetsrapporten 2017 om korrektheten hos de belopp avseende traditionella egna medel som överförts till EU‑budgeten av Förenade kungariket. 3.3.2.Upptäckta och anmälda oriktigheter utan misstanke om bedrägeri Antalet anmälda oriktigheter utan misstanke om bedrägeri för 2017 uppgår till 4 195, vilket är 8 % färre än femårsgenomsnittet (4 564 under perioden 2013–2017). Det sammanlagda uppskattade och fastställda värdet för traditionella egna medel uppgick till 425 miljoner euro 2017, vilket är 15 % högre än femårsgenomsnittet (369 miljoner euro). 4.Sektorsspecifik bedrägeribekämpning, åtgärder och resultat – utgifter 4.1.Medlemsstaternas sektorsspecifika bedrägeribekämpning och åtgärder på flera utgiftsområden Medlemsstaterna rapporterade flera åtgärder som tillämpas på flera fonder samtidigt, främst de europeiska struktur- och investeringsfonderna (ESI-fonderna). En del av åtgärderna omfattade även andra fonder med delad förvaltning, till exempel Asyl-, migrations‑ och integrationsfonden (Amif), Fonden för europeiskt bistånd till dem som har det sämst ställt (Fead) och Europeiska fonden för justering för globaliseringseffekter (EGF). Åtgärderna är mycket olika till karaktär och syfte, och sträcker sig från förenkling av förfaranden till en översyn av systemet för finansiella korrigeringar och från riskbedömningar till utbildningskurser om specifika övergripande frågor. 4.2.Jordbruk – sektorsspecifik bedrägeribekämpning, åtgärder och resultat 4.2.1.Jordbruk – medlemsstaternas bedrägeribekämpningsåtgärder

Nio medlemsstater rapporterade att de vidtagit bedrägeribekämpningsåtgärder på jordbruksområdet. Tre länder lyfte fram ”konstgjorda kriterier för stödberättigande”. Andra åtgärder avsåg att ·Införa obligatorisk utbildning i bedrägeribekämpning och en bedrägeribekämpningsstrategi för landsbygdsutveckling, ·förebygga oriktigheter vid beviljande av stöd och bidrag, ·kontrollera grunden för bestämmelser om offentlig upphandling och utvärdering av kostnaders ”rimlighet”, ·förbättra kvaliteten på den information som rapporteras via IMS och se till att rapporteringen går snabbare, ·se över det externa och interna kontrollsystemet efter upptäckt av svindleri, och ·se över förfarandena på områden som flaggningsrutiner, användning av riskindikatorer och samarbete med rättsvårdande myndigheter. 4.2.2.Jordbruk – statistik över upptäckta oriktigheter och bedrägerier Den gemensamma jordbrukspolitiken (GJP) består av två huvuddelar: ·direktstöd genom direkta utbetalningar till jordbrukare och åtgärder för marknadsföringsstöd, som finansieras av Europeiska garantifonden för jordbruket (EGFJ – omkring 80 % av GJP-budgeten), och ·landsbygdsutveckling, som främst finansieras via Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling (Ejflu – resterande 20 % GJP-budgeten). EGFJ har en årlig genomförandecykel, medan Ejflu finansierar fleråriga program. Utvecklingen för de oriktigheter som upptäckts och anmälts till kommissionen av medlemsstaterna under de senaste fem åren påverkas av följande skillnader: Direktstöden visar en stabil och jämn utveckling, medan tendensen för landsbygdsutvecklingen följer en kurva, med en topp 2015. En analys av oriktigheterna bekräftar att risken är högre i samband med åtgärder för marknadsföringsstöd och investeringar i landsbygdsutveckling. 4.2.2.1.Upptäckta oriktigheter med misstanke om bedrägeri Bedrägerifrekvensnivån (fraud frequency level, FFL) för rapporteringsåren 2013–2017 uppgår till omkring 11 % och bedrägeribeloppsnivån (fraud amount level, FAL) till 25 %. Båda indikatorerna, men särskilt FAL, var högre för direktstöd än för landsbygdsutveckling. I absoluta tal berörde majoriteten av de upptäckta eventuella bedrägerierna landsbygdsutvecklingsområdet, men det totala beloppet för ärenden avseende direktstöd var högre, och ökade dessutom betydligt under 2017. Det faktum att direktstöd dominerade i ekonomiska termer berodde på ett fåtal ärenden avseende åtgärder för marknadsföringsstöd som omfattade mycket stora belopp. Även om dessa exceptionella fall räknas bort är det genomsnittliga beloppet för eventuella bedrägerier i samband med åtgärder för marknadsföringsstöd dock högre än beloppet för landsbygdsutveckling. Det genomsnittliga beloppet för eventuella bedrägerier som rör direktstöd är lägre än beloppet för landsbygdsutveckling, och minskade under 2017. Totalt sett var andelen upptäckta bedrägerier högre för landsbygdsutveckling än för direktstöd. Trots detta drabbades åtgärder för marknadsföringsstöd värst, med en andel upptäckta bedrägerier på 1,17 %. Det ska dock noteras att denna siffra påverkas starkt av ett fåtal ärenden som omfattar exceptionellt höga belopp. De åtgärder för marknadsföringsstöd som främst berördes i ekonomiska termer var ”frukt och grönsaker”, ”svinkött, ägg och fjäderfän, biodling och andra animaliska produkter” samt ”produkter från vinodlingssektorn”. Andelen avvisade ärenden är högre inom jordbruket än inom sammanhållningspolitiken. De rättsliga myndigheterna verkar vara mindre benägna att lagföra påstådda brott inom denna sektor. ‑‑

4.2.2.2.Upptäckta och anmälda oriktigheter utan misstanke om bedrägeri Generellt sett stämmer de mönster som beskrivs i avsnitt 4.2.2 även in på anmälda oriktigheter utan misstanke om bedrägeri. Oriktigheter på landsbygdsutvecklingsområdet dominerar både när det gäller antal och totala belopp. Det genomsnittliga beloppet för direktstödsärenden är dock högre och ökade ytterligare under 2017. Som sagt var orsaken till det högre genomsnittet ett fåtal ärenden avseende åtgärder för marknadsföringsstöd som omfattade stora belopp. Även om dessa exceptionella fall räknas bort är det genomsnittliga beloppet för bedrägerier utan misstanke om bedrägeri i samband med åtgärder för marknadsföringsstöd under 2013–2017 dock fortfarande högre än beloppet för landsbygdsutveckling. Det genomsnittliga beloppet för bedrägerier utan misstanke om bedrägeri som rör direktstöd är lägre än beloppet för landsbygdsutveckling, och minskar. Överträdelser i samband med betalningsansökningar eller skriftliga bevis hör till de vanligaste fallen av upptäckta och anmälda oriktigheter utan misstanke om bedrägeri, och det finns många anmälningar om förfalskning. Dessa ärenden klassificeras dock inte som bedrägerier. Totalt sett var andelen upptäckta oriktigheter högre för landsbygdsutveckling än för direktstöd. Andelen upptäckta oriktigheter för åtgärder för marknadsföringsstöd uppgår dock till 1,39 %, vilket är den högsta andelen inom hela politikområdet. Som sagt påverkas detta av ett fåtal ärenden som rör höga belopp. 4.3.Sammanhållningspolitik och fiskeri – sektorsspecifik bedrägeribekämpning, åtgärder och resultat 4.3.1.Sammanhållningspolitik och fiskeri – medlemsstaternas bedrägeribekämpningsåtgärder De flesta av de åtgärder som medlemsstaterna införde 2017 rörde politikområdena sammanhållningspolitik och fiskeri. Åtta länder uppgav att de hade infört Arachne i sina förvaltningssystem, it-verktyg inom offentlig upphandling, ett datoriserat redovisningssystem eller förbättringar av deras informationssystem om bidragsmottagare. Fyra länder införde ett riskbedömningsverktyg eller tog fram särskilda riskanalyser för ekonomiska brott. Fyra länder införde åtgärder för hantering eller anmälan av oriktigheter. Tre av de åtgärder som infördes rörde en viss fond. De återstående åtgärderna rörde intressekonflikter, införande av ett kontrollförfarande och utbildning i bedrägeribekämpning. 4.3.2.Sammanhållningspolitik och fiskeri – statistik över upptäckta oriktigheter och bedrägerier Sammanhållningspolitiken är svårare att analysera än andra budgetsektorer, eftersom de uppgifter som tas emot (anmälda oriktigheter) rör olika programperioder som regleras av delvis olika regler. Programperioderna är fleråriga, och även detta påverkar betydligt de underliggande tendenserna. Eftersom fonderna förvaltas på liknande sätt analyseras fiskeri och sammanhållningspolitik tillsammans. Antalet anmälda oriktigheter i samband med sammanhållningspolitik och fiskeri nådde en topp 2015, i linje med programcykelns utveckling. De oriktigheter som anmäldes under 2017 rör fyra olika programperioder. Den största andelen (94 %) avser programperioden 2007–2013, medan endast 570 (mindre än 2 %) rör programperioden 2014–2020. I linje med genomförandecykeln startade rapporteringen för programperioden 2014–2020 i stort sett 2016, och ökade under 2017. Det finns fortfarande inte tillräckligt med uppgifter för en meningsfull analys. Eftersom de flesta anmälda oriktigheter rör programperioden 2007–2013 inriktas analysen främst på hela den programcykeln.

4.3.2.1.Upptäckta oriktigheter med misstanke om bedrägeri Antalet eventuella bedrägerier fortsatte att minska långsamt från toppen 2015, samtidigt som beloppen ökade (främst på grund av oriktigheter avseende programperioden 2007–2013). Forskning och teknisk utveckling (FTU) och transport hörde till de prioriteringar som drabbades värst av eventuella bedrägerier. När det gäller den förra var överträdelser av avtalsbestämmelser den vanligast anmälda överträdelsen för oriktigheter med eller utan misstanke om bedrägeri. Överträdelser av bestämmelserna om offentlig upphandling anmäldes, men mycket få med misstanke om bedrägeri. Mycket få överträdelser rörande etik och integritet anmäldes, men de flesta klassificerades som eventuella bedrägerier. Närmare bestämt rörde de flesta en intressekonflikt eller hörde till kategorin ”övrigt”. Vad gäller prioriteringen transport var överträdelser i samband med styrkande handlingar den överträdelse som oftast anmäldes som eventuellt bedrägeri. Överträdelser av bestämmelserna om offentlig upphandling var den överträdelse som anmäldes oftast, men sällan som eventuellt bedrägeri. Det motsatta gällde för överträdelser avseende etik och integritet. Sådana överträdelser var sällsynta, men nästan alla rörde eventuellt bedrägeri, och avsåg intressekonflikter, korruption eller ”övrigt”. Andelen konstaterade bedrägerier var högre och andelen avvisade ärenden var lägre för sammanhållningspolitiska åtgärder än för jordbruk. 4.3.2.2.Upptäckta och anmälda oriktigheter utan misstanke om bedrägeri Antalet oriktigheter utan misstanke om bedrägeri följer den allmänna utveckling som beskrivs ovan. Beloppen nådde en topp 2016, och minskade därefter långsammare än antalen. De resulterande högre genomsnittliga beloppen för programperioden 2007–2013 kan bero på att åtgärderna riktats bättre eller bara vara en slump. 4.4.Indirekt förvaltning (föranslutningsinstrumenten) – sektorsspecifik bedrägeribekämpning, åtgärder och resultat 4.4.1.Indirekt förvaltning (föranslutningsinstrumenten) – statistik över upptäckta oriktigheter och bedrägerier Analysen av oriktigheter i samband med indirekt förvaltning inriktas på föranslutningsinstrumenten. De anmälda oriktigheterna rör fortfarande främst två perioder: ·2000–2006 – program för föranslutningsstöd för att förbereda för anslutningsvågorna 2004 och 2007, som långsamt fasas ut (endast fem oriktigheter till ett belopp av 0,1 miljoner euro rapporterades i samband med föranslutningsstöd 2017), och ·2007–2013 – instrumentet för stöd inför anslutningen, där antalet anmälda oriktigheter i stort sett förblev oförändrat jämfört med 2016 (114, som omfattade 17,3 miljoner euro). När det gäller föranslutningsstöd upptäcktes och anmäldes endast en oriktighet som bedrägeri. I fråga om föranslutningsinstrumentet minskade antalet anmälda oriktigheter med misstanke om bedrägeri till 17 (från 22 år 2016), men omfattade 3,1 miljoner euro (en ökning från 0,7 miljoner euro). Det område som berörs främst är fortfarande landsbygdsutvecklingsstöd. 4.5.Direkt förvaltning – Sektorsspecifik bedrägeribekämpning, åtgärder och resultat 4.5.1.Direkt förvaltning – statistik över upptäckta oriktigheter och bedrägerier Statistiken över direkt förvaltning grundas på återkrav som utfärdas av kommissionens avdelningar och registreras i kommissionens system för periodiserad redovisning (ABAC). 4.5.1.1.Upptäckta oriktigheter med misstanke om bedrägeri

Under 2017 registrerades 65 återkrav i ABAC som klassificerades som fall med misstanke om bedrägeri, som stod för 7,33 miljoner euro. Om denna siffra jämförs med de sammanlagda medel som faktiskt utbetalades uppgår andelen upptäckta bedrägerier till 0,03 %, dvs. kring det stabila femårsgenomsnittet. 4.5.1.2.Upptäckta och anmälda oriktigheter utan misstanke om bedrägeri I fråga om oriktigheter utan misstanke om bedrägeri registrerades 1 585 återkrav på totalt 64,15 miljoner euro år 2017. Andelen upptäckta oriktigheter var stabil under femårsperioden, omkring 0,5 %. 5.Återkrav och andra förebyggande och korrigerande åtgärder Detaljerad information om återkrav, finansiella korrigeringar och andra förebyggande och korrigerande åtgärder (avbrutna eller inställda utbetalningar) offentliggörs i den årliga förvaltnings- och resultatrapporten, som från och med 2016 inbegriper kommissionens tidigare årliga meddelande till Europaparlamentet, rådet och revisionsrätten om skydd av EU:s budget. 6.Samarbete med medlemsstaterna Den rådgivande kommittén för samordning av bedrägeribekämpningen (Cocolaf) sammanför kommissionen (Olaf) och sakkunniga från medlemsstaterna. Cocolaf utgör ett forum för diskussion om den viktigaste utvecklingen i kampen mot bedrägerier och utarbetandet av denna rapport enligt artikel 325.5 i EUF‑fördraget. Kommitténs arbete är strukturerat kring fyra arbetsgrupper och en plenarsession (se Figure 14 ). Två delgrupper utarbetade vägledningsdokument under 2017: ·Undergruppen om anmälan och analys – Handbok om anmälningskrav för oriktigheter, som ger vägledning om vanliga aspekter i medlemsstaternas rapportering om oriktigheter för programperioden 2014–2020. ·Undergruppen om förebyggande av bedrägerier, Bedrägerier i offentlig upphandling – en samling av röda flaggor och bästa praxis, som innehåller många exempelfall, röda flaggor, lösningar och bästa praxis, tematiskt grupperade enligt de olika faserna i upphandlingsförfarandet. Sambandscentralerna för bedrägeribekämpning (Afcos) möts regelbundet under Olafs ledning. Under 2017 diskuterades Olafs utredningssamarbete, särskilt i samband med kontroller på plats och digitala kriminaltekniska aktioner, med Afcos företrädare under årsmötet. Andra diskussionsämnen var ·sambandscentralernas roll, ·den senaste tidens politiska utveckling, och ·användningen av e-postmeddelanden inom ramen för Afis mellan Olaf och Afcos. Olafs nätverk för informatörer i kampen mot bedrägerier (OAFCN) sammanför kommunikationsansvariga och talesmän från Olafs operativa partner ute i medlemsstaterna. Det spelar en central roll genom ett informera allmänheten i EU om risken med bedrägerier och de gemensamma insatserna från myndigheter på nationell nivå och EU-nivå för att bekämpa bedrägeri. För att underlätta utredningssamarbetet ingick Olaf under 2017 två avtal om administrativt samarbete med Italiens Carabinieri och Direzione Nazionale Antimafia e Antiterrorismo. Medlemsstaterna och kommissionen diskuterade bedrägeribekämpningsfrågor vid möten i rådets arbetsgrupp för bedrägeribekämpning. Arbetsgruppen höll fyra möten 2017: två under det maltesiska ordförandeskapet och två under det estländska ordförandeskapet. 7.System för tidig upptäckt och uteslutning

Syftet med systemet för tidig upptäckt och uteslutning är att förstärka skyddet av EU:s ekonomiska intressen genom att säkerställa ·tidig upptäckt av ekonomiska aktörer som utgör risker för EU:s ekonomiska intressen, ·uteslutning från att få EU-medel och/eller införandet av vite för otillförlitliga ekonomiska aktörer, och ·i de grövsta fallen, offentliggörande på kommissionens webbplats av information om uteslutning och eller ekonomiska sanktioner, i syfte att förstärka den avskräckande effekten. Genom detta system, som inrättades 2016, förbättras tillämpningen av reglerna för administrativa påföljder avsevärt, med respekt för de grundläggande rättigheterna samt oberoende och insyn. I avsaknad av en slutgiltig dom eller i tillämpliga fall ett slutgiltigt administrativt besked, kan EU:s institutioner och organ endast besluta att ålägga påföljder för opålitliga ekonomiska aktörer efter att ha inhämtat en rekommendation från den centrala interinstitutionella instansen. Instansen har inga utredningsbefogenheter. I princip grundar instansen sina bedömningar på omständigheter och överväganden från revisioner eller utredningar som utförs av Europeiska revisionsrätten eller Olaf, eller på eventuella andra inspektioner, revisioner eller kontroller som genomförs under ansvar av den behöriga utanordnaren. Den är sammansatt av en ständigt oberoende ordförande på hög nivå, två ständiga ledamöter som företräder kommissionen (som ansvarig för systemet) samt en ad hoc-ledamot som företräder utanordnaren vid den avdelning som begär rekommendationen. Den respekterar den berörda ekonomiska aktörens rätt till försvar och tillämpar proportionalitetsprincipen. Under 2017 hänsköt utanordnare från flera avdelningar elva ärenden rörande elva ekonomiska aktörer till instansen via dess ständiga sekretariat. Av dessa hörde tio utanordnare till kommissionen och en till ett gemensamt företag som genomför ett offentligt‑privat partnerskap på EU-nivå. Denna rapport omfattar även ytterligare fyra ärenden som hänsköts till det ständiga sekretariatet under 2016 rörande fyra ekonomiska aktörer, eftersom dessa ärenden lades fram för instansen under 2017. Kommissionen ska även rapportera om beslut som fattats av utanordnarna: ·att inte utesluta berörda ekonomiska aktörer i avvaktan på deras korrigerande åtgärder för att säkra kontinuiteten i tjänsterna under en begränsad tid, och ·att inte offentliggöra information om administrativa påföljder på kommissionens webbplats, antingen om det föreligger skäl att skydda utredningssekretessen eller att upprätthålla proportionalitetsprincipen om ärendet rör en fysisk person. Utanordnarna fattade inga sådana beslut under 2017. 8.Uppföljning av Europaparlamentets resolution om årsrapporten 2016 Den 3 maj 2018 antog Europaparlamentet en resolution om årsrapporten för 2016 om skyddet av EU:s ekonomiska intressen – kampen mot bedrägerier. Kommissionen välkomnar resolutionen och noterar parlamentets erkännande av kommissionens arbete i kampen mot bedrägerier. Kommissionen kommer att kunna vidta åtgärder i många av de frågor som tas upp i resolutionen, särskilt när det gäller nära samarbete mellan Olaf och Europeiska åklagarmyndigheten. Den kommer att kommentera resolutionen i detalj i sitt formella svar, som kommer att överlämnas till parlamentet senare i år. 9.Slutsatser och rekommendationer Rättsliga och administrativa åtgärder för att bekämpa bedrägerier och oriktigheter och skydda EU:s ekonomiska intressen måste anpassas kontinuerligt. I detta avseende var 2017 en milstolpe, med antagandet av rättsakter som kommer att bana väg för ytterligare integration och konvergens. De återstående skillnaderna i de nationella och administrativa ramarna kräver skräddarsydda åtgärder, såsom dem som antogs på nationell nivå och beskrivs i denna rapport. Vissa gemensamma slutsatser och rekommendationer kan dock göras för att lyfta fram rådande hot och dra nytta av bästa praxis som har visat sig vara effektiv i vissa länder eller budgetområden. 9.1.Inkomster Trots en allmän minskning av antalet upptäckta oriktigheter var solpaneler i likhet med 2016 de varor som mest drabbades av bedrägerier och oriktigheter ekonomiskt sett. Många oriktigheter i fråga om solpaneler upptäcktes efter ett meddelande från Olaf om ömsesidigt bistånd. Detta visar på betydelsen av Olafs utredningar för att upptäcka oriktigheter i transaktioner med vissa typer av varor (t.ex. felaktiga KN-nummer eller ursprungsdeklarationer, kringgående av antidumpningstull, undervärdering av deklarerade varor). De ursprungsländer som berördes mest av bedrägerier och oriktigheter var Kina (räknat i antalet ärenden) och Förenta staterna (ekonomiskt sett). Olafs utredningar visade på storskaliga inkomstbedrägerier genom undervärdering av varor som importerats i EU. Sådana bedrägerier leder till enorma förluster, inte bara i tullar, utan även i utebliven mervärdesskatt. Olafs utredningar visade dessutom att bedrägliga aktörer utnyttjar alla kryphål och att storskaligt bedrägeri kan löna sig. Olafs erfarenhet visar att undervärdering är ett bestående hot som måste hanteras under de kommande åren.

Tullkontrollstrategier med en kombination av olika kontroller är avgörande för att täppa till dessa kryphål. När det gäller tullkontrollstrategier är det viktigt att hitta rätt balans mellan underlättad/förenklad handel och skyddet av EU:s ekonomiska intressen. Rekommendation 1 Medlemsstaterna uppmanas att även fortsättningsvis vara vaksamma på risken med undervärdering av varor, särskilt billiga produkter som importeras i extremt stora mängder, såsom textilier och skodon. För att stärka tullkontrollerna uppmanas medlemsstaterna att se till att ·det finns strategier för alla typer av tullförfaranden och alla aktörer, ·de har en lämplig samordning mellan alla tullavdelningar som arbetar med riskanalyser och kontroller, de har riskprofiler med tydliga instruktioner och utbyter riskinformation med de andra medlemsstaterna, ·de noggrant övervakar kontrollresultaten (återkoppling) och noga följer upp anvisningarna om ömsesidigt bistånd. Medlemsstaterna uppmanas också att ·systematiskt inbegripa en automatisk slumpmässig faktor och beakta preskriptionstiden på tre år för att meddela tullskulder som en riskfaktor i riskanalysen efter frigörande, ·se till att revisionerna efter frigörande är riskinriktade och noga övervaka resultaten, och ·genomföra tullkontroller av verksamheter som bedrivs av godkända ekonomiska aktörer, med beaktande av riskhanteringen i samband med de olika inslagen i dessa verksamheter. Kommissionen uppmuntrar även de nationella behöriga myndigheterna att till fullo utnyttja handboken om operativa tullkontroller, som baseras på bästa praxis från medlemsstaterna, samt tullens revisionshandledning. 9.2.Utgifter Analysen i denna rapport bekräftar de huvudsakliga tendenser och mönster som uppmärksammats under tidigare år. Andelen upptäckta oriktigheter/bedrägerier är fortsatt hög för program i de minst utvecklade regionerna i Europa och inom fiskeri, och låg för gränsöverskridande program. Inom jordbruket påverkas åtgärder för marknadsföringsstöd av ett begränsat antal oriktigheter med höga kostnader, vilket kräver fortsatt uppmärksamhet. Fokus skiftar mot bedrägerier som syftar till att på konstgjord väg skapa förutsättningar för tillgång till finansiering. Flera medlemsstater har rapporterat specifika åtgärder i detta avseende. Färre oriktigheter och bedrägerier rapporterades under 2017, samtidigt som de genomsnittliga beloppen ökade, vilket tyder på att kontrollerna är bättre riktade. Riskanalys, tips från uppgiftslämnare eller visselblåsare eller information från medier kan bidra till att rikta åtgärderna på ett bättre sätt, särskilt eftersom sådana metoder fortfarande inte verkar vara så vanliga. Uppgifter från rättsliga utredningar ledde till att några oriktigheter utan misstanke om bedrägeri som omfattade höga genomsnittliga belopp kunde upptäckas. Detsamma gällde kontroller som inleddes till följd av information/förfrågningar från eller oriktigheter upptäckta av ett EU-organ. Rekommendation 2

Medlemsstaterna uppmanas att ·ytterligare utnyttja möjligheterna med riskanalyser genom att skräddarsy metoderna till olika utgiftstyper och dra nytta av den bästa praxis och de riskfaktorer som beskrivs i denna rapport, ·underlätta och bedöma spontan rapportering av eventuella oriktigheter och stärka skyddet av visselblåsare, som även är en mycket viktig källa för undersökande journalistik , och ·främja systematiskt och snabbt samarbete mellan rättsliga och administrativa myndigheter. Alla dessa åtgärder skulle vara mer effektiva om de integreras i en nationell strategi mot bedrägerier. 9.3.Samarbete på alla nivåer Syftet med de ovanstående rekommendationerna är att stärka en tendens i de politiska och rättsliga initiativen som redan är märkbar i flera medlemsstater och stöds av den analys som ingår i denna rapport. Korrekt och riktad användning av uppgifter och information är ett effektivt sätt att förbättra bedrägeribekämpningen och infria det civila samhällets förväntningar. EU-medborgarna ser inte bara till det egna landet, utan bedömer det europeiska projektets framgång efter vad som händer i andra medlemsstater. De nödvändiga uppgifterna och upplysningarna är dock ofta spridda över flera myndigheter. Samarbete på nationell nivå och EU-nivå kommer därför att vara mycket viktigt. Samarbete mellan rättsliga och administrativa utredningar har redan visat sig vara ytterst viktigt för att bekämpa bedrägeri på ett effektivt och ändamålsenligt sätt. Från EU-institutionernas sida kommer kommissionen att se till att ett starkt och fullt fungerande Olaf genomför administrativa utredningar för att komplettera Europeiska åklagarmyndighetens straffrättsliga arbete. BILAGA 1 – Anmälda oriktigheter med misstanke om bedrägeri 2017 Antalet anmälda oriktigheter med misstanke om bedrägeri visar resultatet av medlemsstaternas insatser mot bedrägeri och annan olaglig verksamhet som skadar EU:s ekonomiska intressen. Siffrorna bör inte tolkas som graden av bedrägerier inom medlemsstaternas territorier. Denna bilaga omfattar inte tredjeländer (föranslutningsländer) eller direkta utgifter.



BILAGA 2 – Anmälda oriktigheter utan misstanke om bedrägeri 2017 Denna bilaga omfattar inte tredjeländer (föranslutningsländer) eller direkta utgifter. BILAGA 3 — FÖRTECKNING ÖVER ÅTFÖLJANDE ARBETSDOKUMENT FRÅN KOMMISSIONENS AVDELNINGAR 1. Medlemsstaternas genomförande av artikel 325 år 2017 (SWD(2018) 384).