EUROPEISKA KOMMISSIONEN Bryssel den 8.11.2021 COM(2021) 675 final RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET, RÅDET OCH EUROPEISKA EKONOMISKA OCH SOCIALA KOMMITTÉN om tillämpningen och genomförandet av förordning (EU) 2018/644 om gränsöverskridande paketleveranstjänster



1 Inledning Efterfrågan på paketleveranstjänster har ökat avsevärt under de gångna åren, både när det gäller inrikes och gränsöverskridande leveranser. De gränslösa möjligheterna för konsumenter som handlar på nätet har lett till ökad gränsöverskridande e-handel och banat väg för en dynamisk tillväxt inom paketleveranstjänster. Som den senaste rapporten från Europeiska gruppen av tillsynsmyndigheter för posttjänster visade har paketvolymerna under den observerade perioden 2018–2019 ökat med 9,1 % eller över 500 miljoner paket . Covid-19-pandemin har ytterligare påskyndat den här utvecklingen. Kunderna hade tillgång till ett avsevärt utbud av produkter även när de isolerade sig i hemmet och leveransoperatörerna har kunnat fortsätta bedriva verksamhet trots de restriktioner som införts under pandemin, i synnerhet i transport- och fraktsektorerna. Dagens konsumenter väntar sig tillgång till ett brett urval av paketleveranstjänster, konkurrenskraftiga erbjudanden om sådana tjänster både vad gäller kvalitet och taxenivå samt insyn i taxorna för inrikes och gränsöverskridande paketleveranstjänster. Konsumenter betraktar också i allt större utsträckning kvalitetsaspekter, såsom flexibla leveranspunkter och korta leveranstider, som viktiga egenskaper hos gränsöverskridande paketleveranser. Förordning (EU) 2018/644 om gränsöverskridande paketleveranstjänster (nedan kallad förordningen) antogs 2018 i samband med EU:s strategi för en inre digital marknad i syfte att undanröja farhågor om att de relativt höga taxorna för gränsöverskridande paketleveranstjänster samt bristen på insyn i och tillsyn över sådana tjänster och taxor utgjorde ett hinder för det gränsöverskridande tillhandahållandet av paketleveranstjänster och för den inre marknadens funktion. Förordningen bygger på och kompletterar reglerna i direktiv 97/67/EG (postdirektivet) när det gäller gränsöverskridande paketleveranstjänster. Kommissionen antog tillsammans med denna rapport en rapport om tillämpningen av postdirektivet, baserad på utvärderingen av det direktivet. I den rapporten identifieras områden där ramen för posttjänster eventuellt kan behöva anpassas till marknadens och teknikens utveckling samt förändringar i användarnas behov . I förordningen fastställs krav på att operatörer ska rapportera sina taxor för vissa inrikes och gränsöverskridande leveranstjänster. I förordningen föreskrivs också ett förfarande enligt vilket nationella tillsynsmyndigheter måste identifiera taxor för gränsöverskridande leveranser av enstaka paket som är orimligt höga. Förordningen ger också alla tillsynsmyndigheter enhetliga befogenheter att övervaka paketleveranstjänster. Slutligen bekräftas i förordningen konsumenters rätt att erhålla information om alternativ för gränsöverskridande leveranser, om avgifter som konsumenter ska betala för gränsöverskridande paketleveranser och om näringsidkares reklamationshantering enlighet med direktivet om konsumenträttigheter . Enligt artikel 11 i förordningen ska kommissionen rapportera om förordningens tillämpning och genomförande samt utvärdera, i synnerhet, bidraget från förordningen till förbättringen av gränsöverskridande paketleveranstjänster, inbegripet överkomligheten för små och medelstora företag och privatpersoner samt dess inverkan på antalet gränsöverskridande paketleveranser och e-handeln. Kommissionen ska också utvärdera i vilken utsträckning de nationella tillsynsmyndigheterna har haft svårigheter att tillämpa förordningen samt de framsteg som gjorts avseende andra initiativ för att fullborda den inre marknaden för paketleveranstjänster. Denna rapport belyser de viktigaste framgångarna och utmaningarna hittills när det gäller förordningens tillämpning och genomförande och visar, i synnerhet, att alla nationella tillsynsmyndigheter har skaffat sig avsevärda kunskaper om de paketleveransoperatörer som verkar på marknaden för paketleveranstjänster, inbegripet kunskaper om nya affärsmodeller. 2. Metod och avgränsning Den här rapporten behandlar de två första årens tillämpning av förordningen. Den bygger på underlag från Europeiska gruppen av tillsynsmyndigheter för posttjänster . De taxor som används i rapporten har uppgetts av de nationella tillsynsmyndigheterna varje år mellan 2019 och 2021. Kommissionen höll också ett riktat samråd med leveransoperatörer, konsumenter, detaljister och arbetsmarknadens parter i den europeiska kommittén för social dialog inom postsektorn. Nationella tillsynsmyndigheter är enligt förordningen skyldiga att samla in specifik information, inbegripet information om taxor, från tillhandahållare av paketleveranstjänster. De taxor som omfattas av förordningen är offentliggjorda taxor för de 15 vanliga tjänster för paketleverans inrikes respektive gränsöverskridande inom EU som identifieras i bilagan till förordningen. Det är endast taxor för enstaka paket utan rabatter som berörs. Taxorna avser därför främst paketleveranstjänster som inhandlas av enskilda konsumenter eller mycket små e-handelsdetaljister som inte har förhandlat taxorna med operatörerna. Avsändare av större volymer, särskilt stora e-handelsdetaljister eller e-handelsplattformar, har i regel tillgång till förhandlade, rabatterade taxor främst på grund av stora volymer, men också för att avsändarna utför en del försorterings- och transportarbete. De offentliggjorda taxorna tillämpas därför endast på en mycket liten del av marknaden för paketleveranstjänster, som kan utgöra så lite som 6 % av den totala paketvolymen . Enskilda avsändare är dock särskilt känsliga för taxorna, som bör förbli överkomliga för dem. Detta bekräftades av de konsumenter som deltog i det riktade samrådet. Mycket små e-handelsdetaljister, som oftare använder paketleveranstjänster med enhetstaxa, letar ofta efter de billigaste leveransalternativen när de utvecklar sin e-handelsverksamhet. Det skulle därför kunna vara till fördel för dem om taxorna blir mer öppna för insyn. Då kan också enhetstaxorna användas som referenspunkt för större e-handelsdetaljister när dessa förhandlar om rabatterade taxor med tillhandahållare av leveranstjänster. 3 Överblick över marknaden för paketleveranstjänster i EU Marknaden för gränsöverskridande paketleveranser har varit öppen för konkurrens sedan 1990-talet. Sedan dess erbjuder olika tillhandahållare olika tjänster och priser beroende på försändelsernas vikt, storlek och destination, samt mervärdestjänster som spårbarhet eller valmöjligheter avseende sändningstid. Paketleveransmarknaden kan i stort delas in i tre undermarknader: företag till företag (B2B), företag till konsument (B2C) och konsument till annan part (C2X). Av dessa utgör C2X-segmentet endast en liten del av marknaden. Exempelvis uppskattas C2X-segmentet, som utgörs av paket som skickas till enhetstaxa, stå för mindre än 7 % av den totala paketleveransmarknaden i Tyskland och mindre än 3 % i Nederländerna . Paketleveransmarknadens tillväxtpotential är nära kopplad till e-detaljhandelns tillväxt. Den internetbaserade detaljhandelsförsäljningen i Europa nådde 424 miljarder euro 2019, och har vuxit med 15 % per år sedan 2014. Gränsöverskridande leveranser utgör nästan 24 % av den totala e-handelsförsäljningen i Europa . Till följd av detta har den europeiska marknaden för paketleveranser vuxit avsevärt under de gångna två åren och omsatte 2019 över 70 miljarder euro . Ny teknik för spårning av post och paket och säkrare, mer pålitliga leveranser har förbättrat och stärkt konsumenternas förtroende för tjänsterna. Covid-19-krisen har ytterligare stimulerat den redan växande e-handeln och därmed även paketleveranstjänsterna. Globalt ökade paketvolymerna andra kvartalet 2020, under covid-19-nedstängningarna, med i genomsnitt 43 procent . Trenden fortsatte under resten av året . Vid den första översynen på kort sikt av förordningen om geoblockering som antogs den 30 november 2020, konstaterades det att vissa e-handelsdetaljister fortfarande inte vill erbjuda gränsöverskridande leveransalternativ. Förordningen om geoblockering kräver visserligen inte att en näringsidkare ska utföra gränsöverskridande leveranser om det inte finns någon avtalsbestämmelse om det, men inköpsprocessen kan avbrytas i slutskedet om konsumenten först då får veta att e-handelsdetaljisten inte levererar till konsumentens hemland. Rapporten om förordningen om geoblockering hänvisar till en undersökning utförd genom anonyma kundbesök där man tittat på olika aspekter av onlineköp (inte endast till gränsöverskridande paketleveranser). I denna undersökning lyckades endast ett av tre försök till gränsöverskridande köp. Sådana problem kan leda till svikna förväntningar hos konsumenter som skulle vilja att produkterna i e-handelsutbudet var tillgängliga på hela EU:s inre marknad. Samtidigt stöter e-handlare fortfarande på administrativa hinder (t.ex. momsregistreringskrav) och är inte insatta i de konsumentskyddskrav som gäller vid gränsöverskridande försäljning . Dessa frågor avskräcker e-handelsdetaljister från ett mer aktivt gränsöverskridande engagemang. Bland de tillhandahållare av paketleveranstjänster som verkar på marknaden finns nationella postoperatörer, internationella express- och logistikoperatörer, operatörer som främst är verksamma inrikes och paketmäklare (dvs. mellanhänder mellan kunder och operatörer som aggregerar kundernas efterfrågan på paketleveranstjänster). Medan nationella postoperatörer som tillhandahåller samhällsomfattande posttjänster generellt sett har mycket stora andelar av marknaden för brev i sina respektive länder uppgick deras andel av paketmarknaden endast till i genomsnitt runt 33 % av volymen och 27 % av intäkterna under perioden 2015 till 2019 . Internationella express- och logistikoperatörer är de viktigaste aktörerna inom de olika segmenten på marknaden. Även internationella e-handelsplattformar har trätt in på marknaden för paketleveranstjänster i vissa medlemsstater (Österrike, Frankrike, Tyskland, Italien och Spanien). Utöver historiska operatörer med nationell räckvidd rymmer sektorn alltså ett ökande antal aktörer som har en multinationell eller internationell logistikstruktur.

Paketleveransmarknaden kännetecknas av ständigt pågående innovation och digitalisering. Tekniska lösningar har bidragit till bättre, billigare och mer pålitliga paketleveranstjänster. Operatörerna har investerat i förbättrade informationssystem, både för att kunna ge sina kunder bättre information (t.ex. genom att använda innovativa lösningar för paketspårning) och för att effektivisera driften. Många transportföretag har nyligen börjat använda lastcyklar för sista kilometern-leveranser och elfordon för att minska sin miljöbelastning samt ökat användningen av paketskåp och upphämtningspunkter för att göra e-handeln ännu mer praktisk för konsumenterna. 4 Huvudsakliga slutsatser om förordningens tillämpning och genomförande 4.1 Tillsyn I enlighet med de krav som fastställs i förordningen har tillhandahållare av paketleveranstjänster (som sysselsätter över 50 personer eller är etablerade i mer än en medlemsstat) lämnat in viktig information om sin verksamhet, inbegripet omsättning, volymer och personal, till den nationella tillsynsmyndigheten i det land där de är etablerade. Emellertid ansåg nio av de tretton fackföreningsföreträdare som deltog i samrådet att denna rapportering inte hade ökat insynen i hur många anställda paketleveransoperatörerna har, och elva av dem ansåg att inte heller rapporteringen om eller insynen i anställningsförhållandena för de som arbetar inom paketleveranssektorn hade förbättrats. Europeiska gruppen av tillsynsmyndigheter för posttjänster rapporterade att fler nationella tillsynsmyndigheter upplevt svårigheter med att samla in anställningsdata och tillhandahålla tillräckligt detaljerade uppgifter avseende anställningar. Gruppen rapporterade också att 15 nationella tillsynsmyndigheter 2020 beslutat att inte offentliggöra de uppgifter man samlat in . Tillhandahållare av gränsöverskridande tjänster har också lämnat in sina offentliggjorda prislistor med taxor för 15 vanliga paketleveranstjänster. Rapporteringskraven har sammantaget gett en mer enhetlig och detaljerad process för informations- och datainsamling i medlemsstaterna, även om vissa skillnader i precisionsgraden hos de data som lämnats in kunde konstateras. De nationella tillsynsmyndigheterna har lämnat in offentliggjorda prislistor med taxor för 15 vanliga paketleveranstjänster till kommissionen en gång om året. Tidsfristen för inlämning av taxeuppgifterna har i de flesta fall hållits av alla tillsynsmyndigheter. De nationella tillsynsmyndigheterna var också skyldiga att identifiera och bedöma de taxor som de anser vara orimligt höga, och lämna in dessa bedömningar till kommissionen. Dessa bedömningar omfattar dock endast taxor för tjänster som omfattas av skyldigheten att tillhandahålla samhällsomfattande tjänster, eftersom det endast är sådana tjänster som måste vara kostnadsorienterade och rimligt prissatta enligt postdirektivet. I sina riktlinjer från 2018 rekommenderar kommissionen att nationella tillsynsmyndigheter, när de tillämpar en filtermekanism för förhandsbedömning, dvs. ett system för rangordning av de gränsöverskridande taxorna för de 15 vanliga paketleveranstjänsterna som en del i bedömningsförfarandet, ska undersöka de 25 % högsta taxorna i rangordningen. Europeiska gruppen av tillsynsmyndigheter för posttjänster har nyligen rekommenderat till kommissionen att de nationella tillsynsmyndigheterna från och med 2022 års bedömningsomgång ska reducera andelen taxor som bedöms till de 20 % högsta taxorna. År 2020 lämnades 20 bedömningsrapporter, samma antal som 2019, in till kommissionen av de nationella tillsynsmyndigheterna. I de sex länder där potentiellt höga taxor noterats 2020 ledde ingripanden från de nationella tillsynsmyndigheterna till lägre priser under 2021 i två medlemsstater. Kommissionen har offentliggjort de icke-konfidentiella versionerna av de ovan nämnda bedömningsrapporterna . Den antog också den 20 september 2018 en genomförandeförordning om fastställande av formulär för inlämnande av information från tillhandahållare av paketleveranstjänster. Vidare utfärdade kommissionen den 12 december 2018 riktlinjer för nationella tillsynsmyndigheter om insyn i och bedömning av taxor för gränsöverskridande paketleveranser . Båda dokumenten syftar till att standardisera och säkerställa ett konsekvent genomförande av rapporteringen och bedömningen av taxorna, samtidigt som man minskar den administrativa bördan för de nationella tillsynsmyndigheterna och tillhandahållarna av paketleveranstjänster. Förordningen kräver att medlemsstaterna antar regler om sanktioner för tillhandahållare som inte följer förordningen. Samtliga nationella tillsynsmyndigheter har sanktionsbefogenheter via nationell rätt. Ingen av de nationella tillsynsmyndigheterna har hittills förelagt några sanktioner till följd av påstådda överträdelser av förordningen. I stort sett har tillhandahållarna av paketleveranstjänster, de nationella tillsynsmyndigheterna och medlemsstaterna fullgjort sina skyldigheter enligt förordningen. I vissa fall har nationella tillsynsmyndigheter inte hållit tidsfristen för inlämning av rapporterna om bedömning av taxor till kommissionen. Kommissionen kommer att övervaka i vilken utsträckning dessa förseningar fortsätter under kommande rapporteringsperioder samt vad som ligger bakom förseningarna. Administrativa konsekvenser och svårigheter för de nationella tillsynsmyndigheterna När det gäller den insamling och det inlämnande av information som krävs av tillhandahållarna av paketleveranstjänster har vissa tillsynsmyndigheter rapporterat att tillhandahållarna stött på mindre problem av varierande karaktär t.ex. till följd av skilda tolkningar av specifika termer (franchisetagare, underleverantör) eller i samband med vissa data (omsättning, volymer, anställning). Det var dock färre nationella tillsynsmyndigheter som rapporterade sådana svårigheter 2020 än 2019, vilket kan tyda på att det rör sig om en läroprocess. När det gäller insamling och inlämnande av taxor från tillhandahållare av paketleveranstjänster till de nationella tillsynsmyndigheterna, som i sin tur lämnar uppgifterna till kommissionen, har de svårigheter som rapporterats främst rört tekniska problem med paketapplikationen (ett webbaserat verktyg för datainsamling) som används för att samla in taxorna. Dessa problem är nu lösta. Ett fåtal nationella tillsynsmyndigheter fick in taxorna från tillhandahållarna av paketleveranstjänster med viss försening och hade därför svårt att kontrollera dem och att hålla tidsfristen för inlämning till kommissionen. När det gäller taxorna för de 15 vanliga paketleveranstjänsterna beror definitionsproblem och svårigheter att hitta rätt taxekategori ofta på det faktum att förordningen bygger på viktkategorisering, vilket används av tillhandahållare av samhällsomfattande tjänster. Andra tillhandahållare av paketleveranstjänster (ofta tillhandahållare av expresstjänster) kan fastställa sina taxor utifrån andra kriterier än vikt, t.ex. mått. Vissa tillhandahållare hade därför svårt att bland de 15 kategorierna hitta en där deras tjänster passade in. Detta försvårade en rättvisande jämförelse av taxorna. Vissa inkonsekvenser i kategoriseringen av paketprodukterna, där vissa tillhandahållare rapporterar samma produktdata i olika kategorier, har också noterats. Vissa tillhandahållare av samhällsomfattande tjänster rapporterar att inga pakettjänster med spårning erbjuds, utan endast de standardpakettjänster utan spårning som ingår i de samhällsomfattande tjänsterna. Antalet tillhandahållare av paketleveranstjänster som rapporterat taxor till respektive nationell tillsynsmyndighet varierar kraftigt mellan medlemsstaterna, även när medlemsstaternas storlek beaktas. Antalet tillhandahållare som erbjuder inrikes och gränsöverskridande leveranstjänster för ett paket på 1 kg med spårning varierar mellan 4 och 18 beroende på medlemsstat. Detta kan indikera antingen att graden av marknadskoncentration varierar inom EU eller att tillsynsmyndigheterna i vissa fall har svårt att få operatörerna att uppfylla sin rapporteringsskyldighet. När det gäller de nationella tillsynsmyndigheternas bedömning av taxor som eventuellt är orimligt höga hade de svårigheter som tillsynsmyndigheterna rapporterade i allmänhet att göra med datatillgänglighet och bristande jämförbarhet. Erfarenheten har visat att vissa av de faktorer som ska beaktas av tillsynsmyndigheterna vid bedömningen, särskilt volymer mellan avsändarmedlemsstat och leveransmedlemsstat, specifika transport- eller hanteringskostnader och andra relevanta kostnader och standarder för tjänstekvalitet, används mer än andra (såsom den sannolika effekten på användare som är privatpersoner och små och medelstora företag) vid bedömningen av taxorna. Europeiska gruppen av tillsynsmyndigheter för posttjänster har också bedömt de administrativa konsekvenser som arbetet med att tillämpa förordningen får för de nationella tillsynsmyndigheterna . Det genomsnittliga antalet arbetstimmar som lades ned på insamling och behandling av information enligt förordningens krav var 108 timmar 2020, jämfört med 168 timmar 2019 (–35 %). Det genomsnittliga antalet arbetstimmar som lades ned på insamling och inlämning av information om taxor var 95 timmar 2020 jämfört med 159 timmar 2019 (–40 %). Antalet nedlagda arbetstimmar varierar dock relativt kraftigt mellan de olika nationella tillsynsmyndigheterna. För bedömningarna av taxor var det genomsnittliga antalet nedlagda arbetstimmar 135 timmar 2020, jämfört med 182 timmar 2019 (–26 %). De svårigheter som rapporteras ovan verkar främst röra den period då tillämpningen inleddes och tyder inte på några avsevärda datainsamlings- eller tillsynsproblem. Kommissionen kommer att övervaka huruvida vissa problem kvarstår samt bedöma hur bättre jämförbarhet mellan uppgifterna skulle kunna säkerställas, t.ex. genom riktlinjer till operatörer och tillsynsmyndigheter. De tekniska svårigheterna att överföra data för offentliggörande i den webbaserade paketapplikationen behöver övervakas kontinuerligt.

4.2 Insyn i gränsöverskridande taxor I syfte att förbättra insynen de i gränsöverskridande taxorna lanserade kommissionen 2019 ett webbaserat insynsverktyg. Via detta verktyg publiceras de offentliggjorda inrikes och gränsöverskridande enhetstaxorna för 15 vanliga paketleveranstjänster i samtliga medlemsstater . Taxorna är i princip endast relevanta för konsumenter eller mycket små e-handelsdetaljister (mikroföretag) som inte har tillgång till rabatterade taxor. År 2021 offentliggjorde kommissionen 40 440 taxor som tillämpades av 281 tillhandahållare av paketleveranser, en minskning från 52 276 taxor och 386 tillhandahållare 2019. Det minskade antalet tillhandahållare och taxor tycks inte återspegla någon verklig trend mot konsolidering på marknaden, utan verkar snarare vara resultatet av att de nationella tillsynsmyndigheterna har omvärderat eller omdefinierat omfattningen av sina rapporteringsskyldigheter i ljuset av sina inledande erfarenheter från 2019, eftersom man i vissa länder mottagit dubbla prisuppgifter från dotterföretag som verkade i samma land. På grundval av antalet besök bedöms medvetenheten om det webbaserade insynsverktyget vara relativt låg. Det genomsnittliga antalet besök per månad var 333 under 2019 och 814 under 2020. Vissa nationella tillsynsmyndigheter har varit mer proaktiva än andra när det gäller att sprida länken till verktyget, vilket framgår av användarprofilerna; de flesta som besökte sidan kom från Italien (40 %), Ungern (16 %), Belgien (8 %) och Kroatien (7 %). Kommissionen och de nationella tillsynsmyndigheterna bör verka för att öka kännedomen om insynsverktyget och göra det mer användarvänligt. De som deltog i kommissionens riktade samråd om gränsöverskridande paketleveranstjänster bekräftade också att e-handelsdetaljister och konsumenter knappast känner till verktygets existens. Tillhandahållare av paketleveranstjänster känner visserligen till verktyget, men påpekar att det finns mer relevant information på deras egna webbplatser liksom på andra webbplatser för prisjämförelse. De nationella tillsynsmyndigheterna lyfter fram ytterligare ett antal brister hos kommissionens webbaserade insynsverktyg, vilket reser frågor om dess effektivitet och nuvarande format . Exempelvis uppdateras databasen bara en gång om året medan taxorna kan ändras när som helst under årets gång. Nationella tillsynsmyndigheter påpekar också att de taxor som visas inte nödvändigtvis är taxorna för de tjänster som oftast nyttjas av enskilda konsumenter och e-handelsdetaljister. Vidare baserar vissa tillhandahållare av paketleveranstjänster sina taxor på paketets mått och inte dess vikt, samtidigt som vikt är ett av sökkriterierna i webbverktyget. Dessutom finns det fler produktegenskaper som slutkunderna behöver känna till för att kunna göra ett informerat val, t.ex. leveranstid eller försäkringsvillkor. Dessa rapporteras inte. I linje med förordningen uppges taxorna på kommissionens webbplats exklusive mervärdesskatt. En tillhandahållare av paketleveranstjänster som inte är tillhandahållare av samhällsomfattande tjänster är föremål för mervärdesskatt, medan tillhandahållare av samhällsomfattande tjänster inte är det. Jämförelseverktyget gör det därför svårt för konsumenterna att jämföra de priser som de i själva verket skulle behöva betala för en viss paketleveranstjänst. Detta påverkar verktygets effektivitet och användarvänlighet. En mer dynamisk priskalkylator, med exempelvis regelbundna uppdateringar av taxorna eller möjlighet att ange fler alternativ vid sökningen efter en tjänst, skulle kanske vara bättre än kommissionens befintliga webbverktyg. De nationella tillsynsmyndigheterna varnar dock för att ett sådant alternativ riskerar att medföra en avsevärd administrativ börda för både tillsynsmyndigheter och tillhandahållare av paketleveranstjänster och menar att kommersiella tillhandahållare kanske är bättre lämpade att tillhandahålla en tjänst av detta slag, som också redan erbjuds i vissa medlemsländer. Enligt förordningen måste kommissionens webbverktyg vara av neutral och icke-kommersiell karaktär. Rabatter som avtalats mellan e-handelsdetaljister och paketleveransoperatörer är resultatet av förhandlingar mellan de två parterna. Att inkludera rabatter på kommissionens webbplats skulle inte vara ändamålsenligt eftersom informationen då inte skulle avspegla de villkor som gäller för alla e-handelsdetaljister. Dessutom utgör rabatterna känsliga affärsuppgifter som inte är offentligt tillgängliga. Det är fortfarande för tidigt att göra en fullständig bedömning av hur kommissionens webbaserade insynsverktyg för taxor fungerar, men insynen i taxorna för gränsöverskridande leveranser av enstaka paket tycks vara bättre idag än innan förordningen trädde i kraft. För att ta itu med den låga användningen av insynsverktyget ska kommissionen överväga möjliga förbättringar som skulle kunna ge större jämförbarhet mellan taxor, och då särskilt med avseende på skillnaderna i tillämpning av mervärdesskatten. Kommissionen ska också se till att verktyget på ett bättre sätt marknadsförs mot den breda allmänheten, t.ex. genom att visa på hur verktyget kompletterar andra tillgängliga prisjämförelseverktyg. Överkomlighet för små- och medelstora företag och för enskilda Tanken är att bättre insyn i taxorna ska bidra till förbättrade och mer överkomliga gränsöverskridande paketleveranstjänster, särskilt för de som använder tjänsterna för enstaka paket, utan prisförhandling. En analys av taxorna för standardpaket på 1 respektive 2 kg med spårning, de mest populära kategorierna sett till antalet priserbjudanden som registrerats i insynsverktyget, har genomförts . Analysen omfattar utvecklingen under de första tre år som data har samlats in. Vad gäller taxornas utveckling och nivå visar analysresultaten på skillnader mellan de tjänster som erbjuds av tillhandahållare av samhällsomfattande tjänster respektive av andra tillhandahållare . De genomsnittliga taxor som tillämpades av tillhandahållare av samhällsomfattande tjänster för gränsöverskridande leverans av dessa två paketkategorier förblev i stort sett stabila i nominella termer under perioden 2019–2021, med undantag för Finland, där taxorna för gränsöverskridande leveranser sjönk kraftigt, och Ungern, där de istället ökade avsevärt. Under samma period såg man också i många medlemsstater betydande höjningar av taxorna för inrikes leveranser av samma paketkategorier, med ökningar på mer än 12 % i åtta medlemsstater. Kvoten mellan den genomsnittliga gränsöverskridande taxa och den genomsnittliga inrikestaxa som tillämpas av tillhandahållare av samhällsomfattande tjänster 2021 varierar mellan cirka 2 (i Frankrike, Malta, Nederländerna, Spanien och Sverige för båda paketkategorierna) och cirka 9 (i Rumänien för kategorin paket på 2 kg med spårning). Det innebär att taxorna för gränsöverskridande leveranser är mellan två och nio gånger så höga som inrikestaxorna. Förhållandet mellan priserna förändrades inte nämnvärt under de tre år som undersökts. När det gäller de taxor för gränsöverskridande leveranser av samma paketkategorier som tillämpas av tillhandahållare som inte är tillhandahållare av samhällsomfattande tjänster noteras en snabbare procentuell uppgång under perioden 2019–2021. I många fall har dock taxorna för inrikes leveranser ökat ännu mer. Kvoten mellan den genomsnittliga gränsöverskridande taxa och den genomsnittliga inrikestaxa som tillämpas av tillhandahållare som inte är tillhandahållare av samhällsomfattande tjänster 2021 varierar mellan cirka 2 (i Finland, Frankrike, Italien, Luxemburg och Nederländerna för paket på 1 kg med spårning) och cirka 30 (i Malta för paket på 2 kg med spårning). De genomsnittliga gränsöverskridande taxor som tas ut av tillhandahållare som inte är tillhandahållare av samhällsomfattande tjänster är i allmänhet högre än de som tas ut av tillhandahållare av samhällsomfattande tjänster för sådana tjänster. En jämförelse från 2019 mellan de taxor som togs ut av tillhandahållare av samhällsomfattande tjänster och de som togs ut av andra tillhandahållare visar också att de taxor för samhällsomfattande tjänster som togs ut av tillhandahållare av samhällsomfattande tjänster för gränsöverskridande leverans av ett paket på 1 kg med spårning ligger närmare det lägre taxeintervallet för tjänsten än den högsta taxan . Priset är dock inte den enda faktor som gör en paketleverans överkomlig (eller ej) för slutanvändaren. Tjänsternas kvalitet, t.ex. leveranstid eller leveranspunkt, spelar också stor roll. På det hela taget har servicenivån höjts under de gångna fem åren, t.ex. genom snabbare leveranser, digitala spårningssystem som informerar mottagaren om var paketet befinner sig och bredare tillgång till alternativa leveranspunkter som paketskåp eller butiker. Mot bakgrund av stabila eller något ökande priser ser vi nu paketleveranstjänster som håller högre kvalitet eller omfattar kostnadsfria leveranstjänster. Bland de medlemsstater där paketleveranser i de samhällsomfattande tjänsterna återfanns i det högre prissegmentet för gränsöverskridande leveranser var det 2019 endast ett fåtal som i sin bedömning kom till slutsatsen att de aktuella taxorna var orimligt höga (fyra medlemsstater) eller potentiellt orimligt höga (en medlemsstat). Dessa tillsynsmyndigheter fann, vid beaktande av ett antal objektiva faktorer såsom relevanta taxor för jämförbara paketleveranstjänster, handelsvolymer eller specifika kostnader för transport, hantering eller andra relevanta aktiviteter, att det förelåg en avsevärd skillnad mellan taxorna och de underliggande kostnaderna. Taxor som identifierats som orimligt höga 2019 identifierades i allmänhet som orimligt höga även 2020. Förordningen föreskriver ingen skyldighet för nationella tillsynsmyndigheter att vidta åtgärder för att korrigera sådana förhållanden. Postdirektivet omfattar endast bestämmelser om en allmän ram för bedömning av huruvida taxorna för samhällsomfattande posttjänster är överkomliga och kostnadsorienterade. Enligt Europeiska gruppen av tillsynsmyndigheter för posttjänster bekräftar ett antal nationella tillsynsmyndigheter att dessa taxor är överkomliga för konsumenter och för små och medelstora företag. Detta förklaras bland annat av att andra tillhandahållare av leveranstjänster erbjöd liknande tjänster till lägre priser eller att taxorna avsåg produkter som inte användes i någon stor utsträckning.

De intressenter som deltog i kommissionens samråd uttryckte skilda meningar om huruvida taxorna för paketleveranstjänster är överkomliga. Slutkunder och detaljistorganisationer uppgav att det under de gångna två åren inte skett någon förändring av hur överkomliga taxorna är. En majoritet av tillhandahållarna av paketleveranstjänster, inbegripet tillhandahållare av samhällsomfattande tjänster, hade istället en mer positiv uppfattning och ansåg att paketleveranstjänsterna blivit mer överkomliga. Den övergripande bedömningen av svaren på samrådet indikerar att taxorna i allmänhet är överkomliga. Kommissionen kommer att fortsätta övervaka de taxor som tas ut av postoperatörerna, inbegripet taxornas utveckling och överkomlighet för användarna, med beaktande även av den avsevärda övergripande volymförändring som skett de senaste åren. Inverkan på antalet gränsöverskridande paketleveranser och e-handeln, inbegripet information om leveransavgifter Förordningen har ett begränsat tillämpningsområde och specifika mål; den innehåller inga bestämmelser som direkt kan påverka antalet gränsöverskridande paketleveranser i e-handelssammanhang. Den ökade insynen i de gränsöverskridande taxorna skulle kunna underlätta för nya små e-handelsdetaljister att etablera sig liksom för detaljister med fysiska butiker att börja sälja sina produkter via e-handel, genom att det blir lättare att identifiera de bästa leveransalternativen bland de 15 vanliga paketleveranstjänsterna. Bland de berörda aktörerna finns också de många små fysiska detaljistföretag som tvingades hitta alternativa sätt att sälja sina produkter i samband med covid-19-pandemin, i synnerhet under nedstängningsperioderna. När det gäller leveransavgifter i e-handelssammanhang måste man skilja mellan de taxor som tillhandahållarna av pakettjänster tar ut av e-handelsdetaljisterna och de leveransavgifter som e-handelsdetaljisterna tar ut av sina kunder. Medan förordningen syftar till att genom ökad insyn göra vissa av de taxor som tas ut av tillhandahållarna av paketleveranstjänster mer överkomliga för enskilda konsumenter kan de taxor som förhandlas fram av detaljister vara väsentligt annorlunda. Vilket belopp slutkunden till slut betalar i en transaktion beror till stor del på detaljistens affärsstrategi. En e-handelsdetaljist kan ju välja att erbjuda kostnadsfri frakt genom att absorbera leveranskostnaderna (helt eller delvis) eller genom att integrera leveranskostnaderna (helt eller delvis) i produktpriset. Samma princip gäller även andra kostnader kopplade till e-handelsförsäljning av produkter, såsom förpackningskostnader. Det är därför inte möjligt att ur det totala pris som slutkunden betalar härleda de faktiska leveransavgifterna. Detta gör det svårt att utvärdera huruvida förordningen påverkar de leveranskostnader som slutkunderna betalar när de köper produkter genom e-handel. Det skulle dock kunna vara värt att undersöka hur paketleveranstaxor fastställs i e-handelssammanhang. 4.3 Information till konsumenter Det anges i förordningen att konsumenterna, när det gäller avtal som omfattas av direktivet om konsumenträttigheter , redan innan avtalet ingås måste informeras av näringsidkaren om gränsöverskridande leveransalternativ, om de avgifter som konsumenterna ska betala samt om näringsidkarens reklamationshantering. EU:s regelverk för konsumenträttigheter har nyligen setts över, vilket resulterade i följande nya initiativ med bäring på paketleveranser: ·Direktivet om bättre upprätthållande och modernisering av unionens konsumentskyddsregler kräver att en marknadsplats online uttryckligen redogör för hur de skyldigheter ett avtal ger upphov till fördelas mellan den tredje part som erbjuder varorna och marknadsplatsen online. (Här ingår exempelvis uppgifter om vilken näringsidkare – den tredje parten eller marknadsplatsen online – som ansvarar för att tillhandahålla paketleveransen och hantera returnerade varor samt vart konsumenten kan vända sig vid problem.) ·Direktivet om grupptalan för att skydda konsumenters kollektiva intressen kommer att göra det möjligt för godkända inrättningar att väcka grupptalan både för att få kränkningar av konsumenternas rättigheter att upphöra och för att gottgöra förluster. Det är värt att notera att även om förordning 2018/644 inte finns med i den förteckning över rättsakter som återfinns i bilaga I till direktivet om grupptalan (direktiv (EU) 2020/1828), tillämpligt från och med 2023, har medlemsstaterna behörighet att utöka tillämpningsområdet för bestämmelserna i direktiv (EU) 2020/1828 till fler områden än de som nämns i bilaga I . 5 Framsteg avseende andra initiativ för att fullborda den inre marknaden för paketleveranstjänster Förordningen kräver att de framsteg som gjorts även avseende andra initiativ som är relevanta för gränsöverskridande paketleveranser ska bedömas. Avsnittet nedan belyser den senaste tidens utveckling med påverkan på gränsöverskridande paketleveranser. Digitalisering och e-handel Att få ett slut på oberättigade hinder för gränsöverskridande e-handel, förbättra de gränsöverskridande paketleveranstjänsterna, skydda e-handelskunders rättigheter och främja gränsöverskridande tillgång till onlineinnehåll är hörnstenar i strategin för en inre digital marknad Ett nytt regelverk för geoblockering trädde i kraft den 3 december 2018 . Även om den ovan nämnda förordningen om geoblockering inte reglerar gränsöverskridande paketleveranser syftar den specifikt till att ta itu med och tackla diskriminering mot konsumenter och företag baserat på dessas nationalitet eller bostads- respektive etableringsort i samband med inköp online av varor eller tjänster i EU. Den 30 november 2020 offentliggjordes kommissionens första rapport om förordningen om geoblockering. Den visar att konsumenter ofta har höga förväntningar på gränsöverskridande leveranser på den inre marknaden, förväntningar som sviks när näringsidkare, inbegripet multinationella aktörer, inte vill utföra gränsöverskridande leveranser eller inte kan erbjuda leveransalternativ för alla länder. Det konstateras i rapporten att köpprocessen ofta stoppas i de sista stadierna eftersom näringsidkaren inte levererar till kundens land. Bara ett av tre gränsöverskridande köpförsök var framgångsrika i de senaste testerna med anonyma kunder . Detta beror främst på att leveransbegränsningarna vid gränsöverskridande köp kvarstår. Sådana begränsningar påverkar fortfarande mer än 50 % av alla köpförsök, även med multinationella näringsidkare som erbjuder olika nationella versioner av sina webbplatser. Av dessa skäl kommer kommissionen bland annat fram till att den ska fortsätta övervaka utvecklingen av de faktorer som påverkar näringsidkarnas aktiva gränsöverskridande engagemang, inbegripet avseende gränsöverskridande leverans och/eller tillgång till innovativa leveranstjänster för konsumenter . Utveckling av standarder Kommissionens senaste begäran om standardisering antogs 2016 och slutfördes 2020. Sedan dess har flera standarder som syftar till att förbättra paketleveranserna utvecklats:

·En standard för mätning av klagomål avseende skadade, försenade eller försvunna paket. I standarden betonas e-handeln genom att man behandlar frågan om flera operatörer för en och samma sändning, liksom mottagarens roll i förhållande till den person som betalat för tjänsten. ·Standardisering av paketlådor med digitala funktioner. Sådana paketlådor för hemmabruk gör e-handeln mer användarvänlig. ·Gränssnitt för gränsöverskridande paket. Detta verktyg bidrar till e-handeln genom att specificera informationsutbytet mellan e-handlaren och den första logistikoperatören. Det rör både den fysiska etiketten och det elektroniska utbytet. ·Standardisering av kraven på elektroniska förhandsuppgifter inom postverksamhet. Verktyget avser uppgifter om värde, riskmaterial med mera som skickas innan själva paketet når sin destination. Det främjar interoperabilitet mellan paketleveransoperatörer. Kommissionen förbereder i nuläget en ny standardiseringsbegäran avseende posttjänster. Interconnect 30 postoperatörer, inklusive en majoritet av EU:s tillhandahållare av samhällsomfattande tjänster, deltar i programmet Interconnect, som lanserats av International Post Corporation (IPC) i syfte att förbättra de gränsöverskridande paketleveransernas interoperabilitet. De tillhandahållare av samhällsomfattande tjänster som deltar har åtagit sig att ta emot och leverera artiklar till varandra enligt överenskomna standarder, vilket innebär att de kan utföra ett ökat antal e-handelsleveranser. Interconnect registrerade rekordmånga gränsöverskridande paket med spårning under 2020 . Detta beror delvis på den covid-relaterade ökningen av e-handeln, men återspeglar också en ökande tillit hos postoperatörer och e-handelsdetaljister. År 2018 lanserade IPC också en plattform för gränsöverskridande handel (Dynamic Merchant Platform), genom vilken e-handelsdetaljister, särskilt små och medelstora företag, kan erbjuda sina kunder ett brett urval av (gränsöverskridande) postleveranslösningar . Världspostföreningen Det väsentligt ökade antalet paketförsändelser från länder utanför EU, särskilt länder i Sydostasien, har ställt operatörerna i EU inför ett antal stora kommersiella och policymässiga utmaningar. Tillhandahållare av samhällsomfattande posttjänster mottog ersättningsbelopp (”terminalavgifter”) från ursprungstillhandahållarna som var alltför låga och som inte hade någon koppling till vare sig de inrikes portonivåerna eller de faktiska leveranskostnaderna. Detta skapade marknadssnedvridningar i e-handelssektorn då e-handelsoperatörer från länder utanför EU kunde dra fördel av lägre leveransavgifter. Detta påverkade framför allt små europeiska e-handelsdetaljister. År 2019 gjordes en översyn av det ersättningssystem på global nivå som inrättats under Världspostföreningens överinseende, och man införde en ersättningsnivå som får beslutas ensidigt av den mottagande tillhandahållaren av samhällsomfattande tjänster och uppgå till högst 70 procent av taxan för inrikesleveranser av enstaka paket (de så kallade egendeklarerade taxorna). Ändringarna kommer att införas gradvis fram till 2025 (juli 2020 för USA). Vidare togs det undantag från mervärdesskatt vid import som gällde för varor med ett mycket ringa värde (upp till 22 euro) bort den 1 juli 2021. Åtgärden syftade till att lösa det problem med bedrägerier som begicks genom missbruk av undantaget från mervärdesskatt för varor från länder utanför EU och som orsakade marknadssnedvridningar och illojal konkurrens . Dessa förändringar kommer att skapa en jämnare spelplan för pakettjänsteleverantörer och e-handelsdetaljister. 6 Slutsatser I sin nuvarande form har förordningen ett begränsat tillämpningsområde och tydligt definierade mål. Eftersom förordningens fokus ligger på leveranser av enstaka paket berör den inte taxorna för bulkleveranser i e-handelssammanhang. Inom förordningens tillämpningsområde och begränsningar har dess huvudsakliga mål om ökad insyn i vissa enhetstaxor och förbättrad tillsyn över den del av paketleveransmarknaden som omfattas i stort sett uppnåtts. Det är betydelsefullt att förordningens nya rapporteringsskyldigheter har lett till vissa förbättringar av metoderna för insamling av information och data i medlemsstaterna. Det har bidragit till att de nationella tillsynsmyndigheterna ökat sin kapacitet att övervaka paketmarknaden. Medlemsstaterna, de nationella tillsynsmyndigheterna och tillhandahållarna av paketleveranstjänster har i allmänhet uppfyllt sina skyldigheter enligt förordningen. Under rapporteringsperioden har de nationella tillsynsmyndigheterna inte använt sina sanktionsbefogenheter för att verkställa förordningen. Kommissionen anser att det i detta tidiga skede är för tidigt att bedöma de direkta och indirekta effekterna av förordningens genomförande och att överväga ändringar i det avseendet. Mer tid behövs också för att kunna bedöma hur förordningen samspelar med andra pågående initiativ som direkt eller indirekt kan påverka de frågor som berörs av förordningen. I detta sammanhang skulle en undersökning av hur paketleveranstaxor fastställs kunna ingå. Det finns flera initiativ som skulle kunna fullföljas för att förbättra tillsynen och insynen i taxorna: ·Jämförbarheten i de data som samlas in av nationella tillsynsmyndigheter skulle kunna förbättras ytterligare om kommissionen i samarbete med Europeiska gruppen av tillsynsmyndigheter för posttjänster gav ytterligare vägledning. ·Kommissionen kommer också att fortsätta övervaka de taxor som tas ut av postleveransoperatörerna, inbegripet taxornas utveckling och överkomlighet för användarna, och vara uppmärksam på alternativa affärsmodeller som dyker upp på paketleveransmarknaden, t.ex. modeller som utgår från delningsekonomin och e-handelsplattformar. Kommissionen kommer också att fortsätta övervaka de generella marknadsföringsmetoder som tillämpas av näringsidkarna och hur dessa påverkar de valmöjligheter som allmänheten i EU har tillgång till mot bakgrund av förordningen om geoblockering. ·Kommissionen och de nationella tillsynsmyndigheterna skulle kunna fortsätta sina ansträngningar att marknadsföra kommissionens webbaserade insynsverktyg och göra det mer användarvänligt, i synnerhet genom att visa på dess mervärde jämfört med andra tillgängliga verktyg för prisjämförelser. Det bör erkännas att verktyget har sina begränsningar i och med att de offentliggjorda taxorna avser enstaka paket utan rabatter, vilket är tillämpligt endast på en mycket liten del av marknaden för paketleveranstjänster, och inte i ett bredare e-handelssammanhang. Möjliga förbättringar av insynsverktyget som skulle kunna anpassa det mer till hur marknaden i realiteten ser ut kommet att diskuteras med konsumentföreträdare, operatörer och nationella tillsynsmyndigheter. ·Dessutom bör den övergripande överensstämmelsen med andra pågående initiativ, såsom genomförandet av den europeiska digitala agendan och den europeiska gröna given, säkerställas. Kommissionen uppmanar Europaparlamentet och Rådet samt Europeiska ekonomiska och sociala kommittén att ta del av rapporten, i enlighet med artikel 11 i förordningen.





Bilaga 1 Analys av taxorna för paket på 1 respektive 2 kg med spårning Metod Tabellerna över taxor för paket på 1 respektive 2 kg med spårning baseras på enhetstaxor som offentliggjorts 2019, 2020 och 2021 via kommissionens webbverktyg för insyn i taxorna . Taxorna anges i euro exklusive mervärdesskatt. För att undvika att fluktuationer i växelkurserna påverkar trendberäkningarna har den kurs som tillämpades av Europeiska centralbanken den 31 mars 2020 använts för omräkning till euro av alla taxor som uttryckts i andra valutor för alla tre åren. Kommissionen konstaterar att eftersom datainsamlingen inleddes först 2019 är prisdataseten ännu inte helt stabila över de tre åren. I synnerhet är det i någon mån osäkert om vissa variationer beror på faktiska utvecklingstrender eller på datainsamlingsproblem (t.ex. inkonsekvent rapportering från tillhandahållare eller förändringar i tillsynsmyndigheternas insamlingsmetoder). För att hantera detta problem har datasetet rensats från 1) paketprodukter för vilka rapporteringen inte varit konsekvent mellan de tre åren och 2) paketprodukter från tillhandahållare som rapporterat ett onormalt lågt pris för 2020/2021 i förhållande till 2019. Tabellerna ska därför användas med vederbörlig försiktighet och beaktande av de begränsningar som nämns ovan. Paket på 1 kg med spårning (i euro) Paket på 2 kg med spårning (i euro) 2019 2020 2021 % skillnad 2021 vs 2019 2019 2020 2021 % skillnad 2021 vs 2019 Inrikes EES Inrikes EES Inrikes EES Inrikes EES Inrikes EES Inrikes EES Inrikes EES Inrikes EES Österrike 4,8 13,9 4,8 13,9 4,8 13,9 0 % 0 % 4,8 13,9 4,8 13,9 4,8 13,9 0,2 % 0 % Belgien 5,7 30,5 5,7 30,5 5,7 30,5 0 % 0 % 5,7 30,5 5,7 30,5 5,7 30,5 0,0 % 0 % Kroatien 2,6 13,7 2,6 13,7 3,3 13,8 27 % 1 % 2,6 17,6 2,6 17,6 3,3 17,8 25,2 % 1 % Cypern 4,2 16,5 4,2 16,5 4,2 16,5 0 % 0 % 4,5 20,0 4,5 20,0 4,5 20,0 0,0 % 0 % Tjeckien 4,0 15,3 4,7 15,3 4,7 15,3 18 % 0 % 4,0 16,5 4,7 16,5 4,7 16,5 17,1 % 0 % Danmark 8,0 21,0 10,2 22,1 8,0 20,4 0 % –3 % 8,6 30,0 10,2 31,1 8,6 29,5 0,0 % –2 % Estland 3,8 17,2 3,8 17,2 5,2 17,1 37 % –1 % 4,1 19,1 4,1 19,1 5,6 19,3 36,3 % 1 % Finland 4,8 27,0 4,8 27,2 4,8 20,6 0 % –24 % 4,8 26,8 4,8 27,2 4,8 20,6 0,0 % –23 % Frankrike 7,8 15,2 8,0 15,5 8,0 16,0 3 % 5 % 8,8 17,2 9,0 17,6 9,2 18,1 4,0 % 5 % Grekland 2,6 22,4 2,6 22,4 3,0 22,1 15 % –1 % 3,1 26,1 3,1 26,3 3,5 26,6 12,9 % 2 % Ungern 4,3 23,7 4,5 23,8 4,8 27,9 12 % 18 % 4,3 24,6 4,5 24,7 4,8 28,8 11,8 % 17 % Litauen 2,5 14,4 2,5 14,4 2,5 14,1 0 % –2 % 2,7 16,0 2,7 16,0 2,7 15,7 0,0 % –2 % Malta 9,0 13,9 9,0 13,9 9,0 13,9 0 % 0 % 9,0 16,4 9,0 16,4 9,0 16,4 0,0 % 0 % Nederländerna 7,0 16,8 7,3 17,0 7,3 16,8 4 % 0 % 7,0 16,8 7,3 17,0 7,3 16,8 4,3 % 0 % Polen 1,7 11,9 1,7 11,9 2,9 11,9 71 % 0 % 1,7 13,2 2,3 13,2 3,3 13,2 94,1 % 0 % Portugal 7,7 27,3 7,7 27,3 8,1 27,3 5 % 0 % 7,7 30,7 7,7 30,7 8,1 30,7 5,9 % 0 % Rumänien 11,5 1,4 11,9 1,4 11,4 –1 % 14,4 1,5 15,0 1,5 14,2 –1 % Slovakien 3,9 16,7 3,9 16,7 3,9 16,7 0 % 0 % 3,9 18,7 3,9 18,7 3,9 18,7 0,0 % 0 % Slovenien 3,7 13,7 3,9 13,7 4,4 14,0 19 % 2 % 3,7 13,7 3,9 13,7 4,4 14,0 18,0 % 2 % Spanien 10,9 29,4 11,4 29,4 12,7 30,5 17 % 4 % 12,9 32,8 13,5 32,8 14,3 34,2 11,3 % 4 % Sverige 11,0 25,1 11,0 25,1 11,0 25,1 0 % 0 % 11,0 27,6 11,0 28,0 11,0 28,0 0,0 % 1 % Källa: data från EU:s verktyg för insyn i taxorna för 21 medlemsstater Det fanns inga tillgängliga data för: ·Bulgarien, Irland, Lettland: Tillhandahållaren av samhällsomfattande tjänster uppgav att paket på 1 respektive 2 kg inte är tillgängliga. ·Tyskland: Inga data har tillhandahållits. ·Italien: Tillhandahållaren av samhällsomfattande tjänster uppgav att paket på 1 respektive 2 kg inte ingår i de samhällsomfattande tjänsterna. ·Luxemburg: Uppgifter saknas för 2021.



Paket på 1 kg med spårning (i euro) Paket på 2 kg med spårning (i euro) 2019 2020 2021 % skillnad 21–19 2019 2020 2021 % skillnad 21–19 Inrikes EES Inrikes EES Inrikes EES Inrikes EES Inrikes EES Inrikes EES Inrikes EES Inrikes EES Österrike 10,0 39,5 10,1 40,3 10,1 40,4 1 % 2 % 10,1 46,8 10,2 47,7 10,3 48,2 1 % 3 % Belgien 16,8 50,3 17,0 52,1 17,6 52,7 5 % 5 % 16,2 55,0 17,3 57,1 17,9 57,7 10 % 5 % Bulgarien 3,6 43,9 3,5 41,9 3,5 42,7 –2 % –3 % 4,2 48,3 3,8 46,2 3,8 47,4 –9 % –2 % Kroatien 5,2 27,7 5,4 28,6 5,4 33,2 3 % 20 % 5,7 32,3 5,8 35,5 5,8 39,8 3 % 23 % Cypern 7,2 41,4 7,2 41,7 7,2 41,6 0 % 0 % 7,2 70,2 7,2 76,6 7,2 76,3 0 % 9 % Tjeckien 7,6 54,1 7,9 47,4 8,3 50,2 9 % –7 % 8,0 60,8 8,3 52,4 8,8 56,0 9 % –8 % Danmark 31,1 80,9 31,7 82,2 33,2 83,4 7 % 3 % 31,4 101,7 32,1 103,6 33,5 105,7 7 % 4 % Estland 8,0 72,3 8,3 74,3 8,7 77,0 10 % 7 % 10,3 88,6 9,5 135,8 9,9 87,8 –3 % –1 % Finland 38,7 85,0 39,9 89,8 41,9 93,0 8 % 9 % 39,7 98,9 40,9 107,0 43,0 111,2 8 % 12 % Frankrike 37,4 77,6 38,5 81,4 41,1 84,8 10 % 9 % 29,2 93,9 29,2 94,4 29,2 94,8 0 % 1 % Tyskland 3,5 14,3 4,1 16,9 4,1 16,5 17 % 16 % 3,7 14,9 4,1 17,4 4,2 14,9 13 % 0 % Grekland 6,3 44,4 6,3 46,0 6,2 46,9 –1 % 6 % 7,1 62,6 7,1 64,6 7,0 65,0 –1 % 4 % Ungern 6,2 35,2 6,2 37,0 6,7 35,9 7 % 2 % 6,7 43,1 6,8 45,5 7,3 42,0 10 % –2 % Irland 7,3 58,7 17,7 61,1 12,0 63,8 65 % 9 % 7,3 67,7 17,7 70,7 12,0 73,6 65 % 9 % Italien 22,5 43,7 23,1 45,1 23,9 47,1 6 % 8 % 24,0 52,4 24,7 54,1 25,5 56,5 6 % 8 % Lettland 9,7 40,3 10,7 41,4 10,1 42,0 4 % 4 % 11,1 46,7 12,1 53,9 11,5 48,6 4 % 4 % Litauen 5,4 51,8 5,4 53,6 5,5 48,1 1 % –7 % 6,0 62,6 6,0 64,8 6,3 57,2 6 % –9 % Luxemburg 3,9 13,1 3,9 13,1 8,1 13,5 107 % 3 % 4,6 17,4 4,6 17,4 9,9 18,0 114 % 3 % Malta 5,8 53,3 1,9 49,8 1,9 45,5 –67 % –15 % 5,8 67,8 1,9 63,7 1,9 58,1 –67 % –14 % Nederländerna 19,1 48,2 19,5 48,9 19,9 50,3 4 % 4 % 17,0 43,8 17,4 44,4 17,6 46,3 3 % 6 % Polen 5,6 58,1 5,3 61,3 6,2 53,7 10 % –8 % 6,1 79,7 5,9 83,6 7,0 74,9 15 % –6 % Portugal 10,6 40,1 8,9 41,2 8,7 41,6 –18 % 4 % 12,6 71,4 10,6 56,0 10,4 55,8 –18 % –22 % Rumänien 10,2 49,6 10,2 51,5 10,7 53,0 5 % 7 % 8,6 62,6 8,8 60,5 9,5 65,8 10 % 5 % Slovakien 6,6 69,7 7,0 74,3 6,4 72,7 –3 % 4 % 6,6 76,7 7,6 80,0 6,5 80,8 –3 % 5 % Slovenien 6,6 53,6 6,9 55,3 7,2 57,7 8 % 8 % 6,3 62,1 6,6 63,9 6,8 65,6 9 % 6 % Spanien 7,6 43,2 7,7 43,1 8,0 44,5 5 % 3 % 8,6 47,7 8,9 50,0 10,0 55,7 16 % 17 % Sverige 26,3 71,4 27,1 74,7 28,3 76,3 8 % 7 % 23,4 73,2 24,7 78,2 25,1 78,0 7 % 7 % Källa: data från EU:s verktyg för insyn i taxorna för samtliga medlemsstater