*A I EUROPEISKA GEMENKAPERNAS KOMMISSION J* TT «A» 
*" "it 
if v-
* * 
Bryssel den 04.06.1996 
KOM(96) 250 slutlig 
95/0160 (SYN) 
Omprövat förslag till 
RÅDETS FÖRORDNING (EG) 
OM PRINCIPERNA FÖR LIVSMEDELSBISTÅND 
OCH DESS FÖRVALTNING SAMT SÄRSKILDA 
STÖDÅTGÄR: KR FÖR ATT SÄKERSTÄLLA 
LIVSIS EDELSFÖRSÖRJNINi ; 
(framlagt av kommissionen i enlighet med artikel 189c d 
i Romfördraget) 

MOTIVERING 
(om de ändringsförslag som antagits samt de ändringsförslag som avvisats) 
ÄRENDE: Omprövat förslag till rådets förordning (EG) om principerna för 
livsmedelsbistånd och dess förvaltning samt särskilda stödåtgärder för att 
säkerställa livsmedelsförsörjning. 
Referenser: Förslag KOM (95) 283 slutlig 95/0160 (SYN). 
Samarbetsförfarande vid en andra behandling art. 189c, d. 
BAKGRUND 
Den 14 juli 1996 lade kommissionen fram ett förslag till förordning till rådet och 
Europaparlamentet om principerna för livsmedelsbistånd och dess förvaltning samt 
särskilda stödåtgärder för att säkerställa livsmedelsförsörjning. 
Denna förordning syftar till att ompröva, omstrukturera, uppdatera och anpassa samtliga 
rättsliga instrument för principerna för livsmedelsbistånd och dess förvaltning inbegripet 
särskilda stödåtgärder för att säkerställa livsmedelsförsörjning såsom insatsvaror, utsäde, 
lagerprogram och system för tidig varning. 
Förslaget till rådets förordning om livsmedelsbistånd och livsmedelssäkerhet som grundar 
sig på artikel 130w i Romfördraget omfattas av samarbetsförfarandet (art. 189c i 
Romfördraget). 
I enlighet med samarbetsförfarandet avgav Europaparlamentet den 21 maj 1996 sitt 
yttrande vid en andra behandling och antog sammanlagt 39 ändringsförslag (EP 216/574). 
I enlighet med artikel 189c, d lade kommissionen fram ett omprövat förslag som 
införlivar de ändringsförslag som kommissionen antagit. 
ANMÄRKNINGAR OM DE ÄNDRINGSFÖRSLAG SOM ANTAGITS AV 
EUROPAPARLAMENTET VID EN ANDRA BEHANDLING 
En samlad överblick av ändringsförslagen visar att de kan delas upp i två kategorier: de 
förslag som berör innehållet i förordningen (livsmedelsbistånd som ett instrument i 
kampen mot fattigdomen, förstärkning av lokala inköp, dricksvattensförsörjning, 
deltagande av kvinnor i projekt om livsmedelssäkerhet) och de förslag som berör lydelsen 
och som ofta omfattar preciseringar och relevanta förklaringar som kan förbättra texten. 
a) Kort och exakt analys av de ändringsförslag som antagits och avvisats. 
De ändringsförslag som lagts fram för en andra behandling kan delas upp i fyra 
kategorier. Kommissionen har antagit följande ändringsförslag i deras helhet: Nr 
1, 2, 3, 5, 6, 7, 9, 10, 15 första ledet, 15 andra ledet, 15 tredje ledet, 16 tredje 
ledet, 17, 18, 19, 20, 21 första ledet, 21 andra ledet, 21 fjärde ledet, 21 femte 
L<*~ 
ledet, 21 sjätte ledet, 21 sjunde ledet, 22, 23, 24, 27, 28, 29, 30, 31, 34, 35, 37 
och 38 eftersom de förbättrar texten eller gör en godtagbar ändring. 
Kommissionen har antagit innehållet men med en annan lydelse av följande 
ändringsförslag: Nr 8, 4, 11, 13 och 14 eftersom de innehållsmässigt innebär 
godtagbara förändringar men för vilka kommissionen föredrar en annan 
lydelse. 
Kommissionen har inte antagit följande ändringsförslag eftersom de antingen 
begränsar verksamhetsområdet för livsmedelsbiståndet eller ställer för stora 
krav på kommissionen vad gäller förvaltningen (15 fjärde ledet, 16 första 
ledet, 16 andra ledet, 21 tredje ledet, 32, 39 och 40) eller att de är för svåra att 
förena med den kompromiss som man uppnått i rådet (nr 25, 26, 33 och 36). 
b) Kommissionens ståndpunkt och dess motivering 
Samtidigt som kommissionen beaktar den ståndpunkt som föreslagits för de 
övriga ändringsförslag som anges under a) avvisar kommissionen de 
ändringsförslag som avses i föregående stycke av följande skäl: 
Nr 15 fjärde ledet: Detta ändringsförslag avser att minska mottagarländernas 
beroende av livsmedelsimport. Kommissionen stöder däremot den kommersiella 
importen som en viktigt aspekt i livsmedelssäkerhetspolitiken i länder med 
strukturellt underskott. 
Nr 16 första och andra ledet: Detta ändringsförslag avser att fastställa som enda 
kriterium för tilldelning av livsmedelshjälp antingen att mottagarna själva inte har 
möjlighet att täcka bristen på livsmedel eller förekomsten av grundläggande 
livsmedelsbrist. En sådan avgränsninp i tilldelningen av livsmedelshjälp kan 
begränsa möjligheterna till ingripande för åtgärder för livsmedelshjälp och 
livsmedelssäkerhet. 
Nr 21 tredje ledet: Detta ändringsförslag avser att öka finansieringen till förmån 
för personer som ansvarar för saluföring, transport och distribution av jordbruks-
och livsmedelsprodukter. Gemenskapsfinansieringen bör avse insatser för 
saluföring, transport, distribution eller bearbetning av jordbruks- eller 
livsmedelsprodukter och inte bistånd till "personer som ansvarar" för dessa 
insatser. 
Nr 25 och 26: Dessa ändringsförslag avser mobiliseringen av produkter på 
utvecklingsländernas marknader och är själva huvudpunkten i förordningen. 
Kommissionen anser att det prioriteringskriterium för inköp som 
Europaparlamentet fastställer i ändringsförslag nr 25 och 26 samtidigt som vikten 
av triangelinköp gynnas och förstärks, går långt utöver den "dynamiska jämvikt" 
som man med stort besvär uppnådde i gruppen för livsmedelsbistånd efter att 
ordförandeskapet lade fram ett kompromissförslag om artikel 11. 
j. G>-
Nr 32: Detta ändringsförslag kräver att kornmissionen säkerställer en nödvändig 
samordning mellan de olika generaldirektoraten och enheterna för att säkerställa 
förenligheten mellan de åtgärder som vidtas inom området för livsmedelsbistånd 
och livsmedelssäkerhet och de åtgärder som vidtages inom andra områden. 
Kommissionen kan inte anta detta ändringsförslag eftersom kommissionen redan 
säkerställer en sådan samordning som under alla omständigheter följer de egna 
interna förvaltningsreglerna. 
Nr 33: Detta ändringsförslag avser artikel 21 i den gemensamma ståndpunkten 
som syftar till att fastställa fördelningen av spannmålshjälpen i enlighet med 
konventionen för livsmedelsbistånd mellan det belopp som åligger gemenskapen 
och det belopp som åligger medlemsstaterna. Lydelsen av denna artikel orsakade 
en lång debatt i rådsgruppen och ledde till den slutliga texten som fastställer 
antagande av en gemensam åtgärd enligt vilken rådet fattar beslut avseende 
gemenskapens belopp på gemenskapens vägnar och företrädarna för 
medlemsstaterna på medlemsstaternas vägnar avseende de nationella beloppen. 
Nr 36: Detta ändringsförslag syftar till att införliva det nationella biståndet i 
analysen och uppföljningen som skall utarbetas av kommittén för 
livsmedelsbiståndet. Det visar sig nödvändigt att klargöra att kommitténs 
befogenheter begränsar sig till åtgärder för livsmedelssäkerhet som får 
gemenskapsbistånd men aldrig nationellt bistånd. 
Nr 39: I detta ändringsförslag uppmanas kommissionen att en gång om året 
utarbeta en utvärderingsrapport av åtgärderna för livsmedelsbistånd och 
överlämna den till Europaparlamentet. I detta sammanhang anser kommissionen 
enligt "Williamsonförklaringen" att det är mer korrekt att avskaffa 
tidshänvisningen vad gäller framläggandet av andra rapporter än den som avses 
i artikel 31 i den gemensamma ståndpunkten. 
rfe 40: Detta ändringsförslag syftar till att utverka att kommissionen gör en 
målinriktad utvärdering av komplementariteten mellan åtgärderna på området för 
livsmedelsbistånd och EU:s övriga politikområden. Ett sådant krav skulle tvinga 
kommissionen att lägga fram utvärderingar om 
livsmedelsbiståndskomplementariteten vilket är utvärderingsuppgifter som redan 
i hög grad utförs. 
Va 
EUROPEISKA UNIONENS RAD HAR ANTAGIT DENNA FORORDNING 
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt 
artikel 130w i detta, 
med beaktande av kommissionens förslag1, 
i enlighet med det förfarande som avses i artikel 189c i fördraget2, och 
med beaktande av följande: 
livsmedelsbistånd är fortfarande en av de viktigaste aspekterna av gemenskapens politik 
för utvecklingssamarbete. 
Livsmedelsbistånd bör införlivas med utvecklingsländernas politik för att förbättra deras 
livsmedelsförsörjning, särskilt genom införandet av livsmedelsstrategier som syftar till 
att minska fattigdomen och vars yttersta mål är att göra livsmedelsbistånd obehövligt. 
Europeiska gemenskapen och dess medlemsstater samordnar i hög grad sin 
biståndspolitik vad gäller sina program för livsmedelsbistånd och åtgärder som särskilt 
är inriktade på att ytterligare säkerställa livsmedelsförsörjningen. Gemenskapen och dess 
medlemsstater deltar inom ramen för vissa internationella avtal på detta område, särskilt 
Konventionen om livsmedelsbistånd. 
Ett långsiktigt livsmedelsbistånd, både på regional och nationell nivå och när det gäller 
enskilda familjer, som garanterar att alla människors har regelbunden tillgång till 
livsmedel, så att de kan föra ett aktivt och sunt liv, utgör ett viktigt inslag i kampen mot 
fattigdomen. Det är viktigt att betona denna kamp i samtliga program som är avsedda 
för utvecklingsländerna. 
1 EGT nr C 253, 29.9.1995, s. 10. 
2 Europaparlamentets beslut av den..., ännu ej offentliggjort i EGT. 
yl- 2. . 
Livsmedelsbiståndet får inte ha skadlig inverkan på de normala strukturerna för 
produktion och kommersiell import i de länder som erhåller bistånd. 
Livsmedelsbistånd och åtgärder för att säkerställa livsmedelsförsörjningen, som utgör 
väsentliga aspekter av gemenskapens samarbetspolitik i utvecklingsfrågor, bör övervägas 
när det gäller samtliga gemenskapsåtgärder som kan påverka utvecklingsländerna, särskilt 
med avseende på ekonomiska reformer och strukturanpassning. 
Med hänsyn till mäns och kvinnors olika ansvar vad gäller att säkerställa hushållens 
livsmedelsförsörjning bör man vid utarbetandet av program som syftar till att säkerställa 
livsmedelsförsörjningen systematiskt beakta mäns och kvinnors olika roller. 
Det är viktigt att kvinnor och lokalsamhällen deltar i ansträngningarna för att säkerställa 
livsmedelsförsörjningen på det nationella, regionala och lokala planet samt i hushållen. 
Livsmedelsbiståndet bör vara ett effektivt instrument för att säkerställa tillgång på 
tillräcklig och lämplig kost och förbättra villkoren för befolkningens tillgång på livsmedel 
på ett sätt som är förenligt med lokala konsumtionsvanor och lokala produktions- och 
handelssystem, särskilt vid kiiser i livsmedelsförsörjningen, och bör fullständigt 
införlivas i utvecklingspolitiken. 
Livsmedelsbistånd utgör ett väsentligt inslag i gemenskapens politik för att förhindra och 
ingripa vid krissituationer i utvecklingsländer och eventuella sociala och politiska effekter 
bör beaktas vid dess genomförande. 
Livsmedelsbiståndsinsatser kan inte bidra till hållbara lösningar om de inte integreras i 
utvecklingsåtgärder som kan få igång den lokala produktionen och handeln. 
3i 
Det är nödvändigt att förbättra möjligheterna till analys, diagnos, programmering och 
uppföljning av livsmedelsbistånd i syfte att säkerställa bättre effektivitet och undvika 
negativa effekter på den lokala kapaciteten för produktion, distribution, transporter och 
saluföring. 
Livsmedelsbiståndet bör göras till ett effektivt instrument i gemenskapens 
utvecklingspolitik i dessa länder och särskilt göra det möjligt för gemenskapen att fullt 
ut delta i fleråriga samarbetsprojekt. 
För detta ändamål bör gemenskapen säkerställa ett allmänt och regelbundet 
livsmedelsflöde och i förekommande fall kunna åta sig att förse det berörda landet med 
ininimikvantiteter av varor inom ramen för fleråriga särskilda program med anknytning 
till utvecklingspolitiken liksom att delta i åtgärder som vidtas av internationella 
organisationer. 
Gemenskapens bistånd till utvecklingsländernas strävanden att säkerställa 
livsmedelsförsörjningen kan förstärkas genom en större flexibilitet i livsmedelsbiståndet 
som gör det möjligt att under vissa omständigheter ersätta livsmedelsbiståndsinsatser med 
ekonomiskt stöd till åtgärder som syftar till att livsmedelsförsörjningen säkerställs, 
särskilt i fråga om jordbruk ocli matgrödor, och detta bör ske med hänsyn tagen till 
miljökrav samt småjordbrukares och fiskares intressen. 
Gemenskapen kan bistå behövande i städer och på landsbygden i utvecklingsländerna 
genom att delta i finansieringen av åtgärder som är inriktade på att säkerställa 
livsmedelsförsörjningen genom inköp av livsmedel, utsäde jordbruksredskap, insatsvaror 
och diverse produktionsmedel, liksom genom lagringsprogram, effektiva 
förvarningssystem, framskaffande av livsmedel, styrning samt tekniskt och ekonomiskt 
bistånd. 
Regionala metoder för att säkerställa livsmedelsförsörjningen bör förstärkas och stödjas, 
vilket även inbegriper triangulära transaktioner inom området livsmedelsbistånd och 
lokala köptransaktioner i sylta att utnyttja det faktum att det finns naturliga 
kompletterande effekter mellan länder i en och samma region. I syfte att främja lokal 
handel med livsmedel och integration bör den politik som förs avseende säkerställande 
av livsmedelsförsörjningen ha en regional dimension. 
Livsmedelsköp på det lokala planet möjliggör ökad effektivitet, minskade kostnader och 
miljöskador, vilket kan uppstå till följd av transporter av stora mängder livsmedel i 
världen. 
Den genetiska potentialen och livsmedelsproduktionens biologiska mångfald bör bevaras. 
Gemenskapens politik i fråga om livsmedelsbistånd bör anpassas till geopolitiska 
förändringar liksom till pågående ekonomiska reformer i en rad mottagarländer. 
En förteckning över de länder och organ som är berättigade till insatser i form av 
livsmedelsbistånd bör upprättas. 
Det är dessutom lämpligt att i samma syfte ställa gemenskapsbistånd till förfogande för 
internationella, regionala och icke-statliga organisationer. Dessa bör uppfylla vissa villkor 
som garanterar att livsmedelsbiståndsinsatserna kan genomföras på ett tillfredsställande 
sätt. 
I syfte att underlätta tillämpningen av vissa av de planerade bestämmelserna och 
säkerställa att mottagarländerna anpassar sin politik vad gäller säkerställande av 
livsmedelsförsörjningen, bör medlemsstaterna och kommissionen utöva ett nära samarbete 
inom en kommitté för säkerställande av livsmedelsförsörjningen och livsmedelsbistånd. 
Vid fastställandet av bestämmelser för genomförande av livsmedelsbiståndsinsatser bör 
särarten hos varje mottagaromrade beaktas, dock inom ramen för en gemensam politik 
och strategi. 
I syfte att säkerställa en effektivare förvaltning av livsmedelsbiståndet som bättre 
motsvarar mottagarländernas intressen och behov och för att förbättra förfarandena för 
beslut och genomförande bör följande förordningar ersättas; rådets förordning (EEG) nr 
3972/86 om livsmedelsbistånd och dess administering3, senast ändrad genom förordning 
(EEG) nr 1930/90, rådets förordning (EEG) nr 1755/84 om genomförande av alternativ 
biståndsverksamhet i stället för leveranser av livsmedelsbistånd4, rådets förordning (EEG) 
nr 2507/88 om genomförande av lagringsprogram och förvarningssystem5, rådets 
förordning (EEG) nr 2508/88 om genomförande av medfinansiering vid internationella 
organisationers eller icke-statliga organisationers inköp av livsmedel eller utsäde6 och 
rådets förordning (EEG) nr 1420/87 av den 21 maj 1987 om tillämpningsföreskrifter för 
förordning (EEG) nr 3972/86 om livsmedelsbistånd och dess administering7. 
3 EGT nr L 370, 30.12.1986, s., senast ändrad genom förordning (EEG) nr 1930/90 
(EGT nr L 174, 7.7.1990, s. 6). 
4 EGT nr L 165,23.6.1984, s. 7. 
5 EGT nr L 220,11.8.1988, s. I. 
6 EGT nr L 220, 11.8.1988, s. 4. 
7 EGT nr L 136, 26.5.1987, s. 1. 
6 _ 
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS I-OLJANDE. 
KAPITEL I 
• Mål och allmänna riktlinjer för livsmedelsbistånd och åtgärder för att säkerställa 
livsmedelsförsörjningen 
Artikel 1 
1. Inom ramen för sin samarbetspolitik med utvecklingsländerna och för att säkerställa 
tillräckliga insatser när livsmedelsförsörjningen är osäker till följd av allvarlig 
livsmedelsbrist eller livsmedelskriser skall gemenskapen genomföra 
livsmedelsbiståndsinsatser samt åtgärder inriktade på att säkra livsmedelsförsörjningen 
i utvecklingsländerna. 
Livsmedelsbiståndsinsatser av humanitär art skall genomföras i enlighet med 
bestämmelserna om humanitärt bistånd och omfattas inte av denna förordning. I 
allvarliga krissituationer skall alla gemenskapsinstrument nära samordnas till förmån 
för den berörda befolkningen. 
2. Insatser som faller under denna förordning skall föregås av en analys av om detta 
instrument är ändamålsenligt och effektivt i förhållande till gemenskapsbiståndets 
övriga tillgängliga interventionsmedel som kan påverka livsmedelsförsörjningen och 
livsmedelsbiståndet, och skall samordnas med dessa medel. 
Kommissionen skall se till att de insatser som planeras enligt denna förordning görs 
i nära samarbete med andra biståndsgivare. 
3. De livsmedelsbistandsinsatser liksom de åtgärder för att säkerställa 
livsmedelsförsörjningen som avses i artikel 1 skall särskilt ha som mål 
att främja en säker tillgång på livsmedel, med inriktning på fattigdom, till 
förmån för befolkningen i utvecklingsländer och regioner. 
att höja näringsvärdet i de mottagande befolkningarnas kost och att främja 
deras tillgång till en balanserad kost, 
förbättra dricksvattenförsörjningen för befolkningen, 
att främja befolkningens tillgång till livsmedel, 
att bidra till en harmonisk ekonomisk och social utveckling i 
mottagarländerna både på landsbygden och i städerna genom att särskilt 
uppmärksamma kvinnors och mäns respektiva roller i familjeekonomin och 
samhällsstrukturen; gemenskapens biståndsinsatser skall ha som slutmål att 
göra mottagarna till aktörer i deras egen utvecklingsprocess, 
att stödja mottagarländernas strävanden att förbättra sin livsmedelsproduktion 
på regional, nationell och lokal nivå samt i familjerna, 
att minska deras beroende av livsmedelsbistånd, 
att främja deras oberoende på livsmedelsområdet, antingen genom ökad 
produktion eller genom förbättrad och ökad köpkraft, 
att bidra till initiativ i kampen mot fattigdom i ett utvecklingsperspektiv. 
Gemenskapens livsmedelsbistånd bör sä långt möjligt integreras med 
utvecklingspolitiken, särskilt inom jordbruks- och livsmedelssektorn, och med de 
berörda ländernas livsmedelsstrategier. Livsmedelsbiståndet skall stödja 
mottagarlandets politik i fråga om kamp mot fattigdom, näringslära, 
familjeplanering, miljöskydd och rehabilitering med särskild uppmärksamhet på att 
programmen följs upp, speciellt vid tillfällen då ett land är på väg ut ur en 
krissituation. Vare sig detta bistånd säljs eller ges gratis, får det inte orsaka 
störningar på den lokala marknaden. 
AVDELNING I - Livsmedelsbiståndsinsatser 
Artikel 2 
l.De varor som tillhandahålls liksom alla andra livsmedelsbiståndsinsatser skall i största 
möjliga utsträckning motsvara den mottagande befolkningens kostvanor och inte ha något 
negativt inflytande på de länder som erhåller bistånd. 
För att nå största möjliga antal människor skall det vid valet av varor undersökas om det 
går att maximera mängden av livsmedel, samtidigt som hänsyn skall tås till varornas 
kvalitet i syfte att säkra tillfredsställande näringsnivåer. 
Vid valet av de varor som skall tillhandahållas genom gemenskapens bistånd och av 
bestämmelserna för framskaffande och distribution skall särskild hänsyn tas till de sociala 
aspekterna av livsmedelstillgången i mottagarlandet, särskilt för de mest utsatta 
grupperna, och till kvinnornas roll i familjeekonomin. 
2.Tilldelning av livsmedelsbistånd skall främst grundas på en objektiv utvärdering av de 
faktiska behov som motiverar detta bistånd eftersom denna metod verkar vara den enda 
som kan förbättra säkerställandet av livsmedelsförsörjningen för grupper som varken har 
medel och möjligheter att själva täcka sin livsmedelsbrist. Lör detta ändamål skall 
följande kriterier beaktas utan att andra relevanta överväganden utesluts: 
-brist på livsmedel, 
- livsmedelssituationen, mätt enligt indikatorer för mänsklig utveckling och 
utvecklingen på livsmedelsområdet, 
-inkomst per invånare och förekomst av särskilt fattiga befolkningsgrupper, 
-sociala välfärdsindikatorer för den berörda befolkningen, 
-mottagarlandets betalningsbalans, 
-den ekonomiska och sociala betydelsen av det planerade biståndet och den finansiella 
kostnaden för detta, 
-förekomsten av en långsiktig politik för livsmedelsförsörjning i mottagarlandet. 
3.Livsmedelsbistånd skall vid behov beviljas under förutsättning att kortfristiga fleråriga 
utvecklingsprojekt, sektoriella åtgärder eller utvecklingsprogram genomförs, främst 
sådana som inriktas på att gynna en hållbar och långsiktig livsmedelsproduktion och 
säker livsmedelsförsörjning i mottagarländerna inom ramen för en livsmedelspolitik och -
strategi. Biståndet får i förekommande fall bidra direkt till genomförandet av dessa 
projekt, åtgärder eller program. Denna komplementaritet skall säkerställas genom 
användning - som fastställs i samförstånd mellan gemenskapen och mottagarlandet, eller 
i förekommande fall det organ eller den icke-statliga organisation som tar emot biståndet, 
- av motpartsfonder, om gemenskapens bistånd är avsett för försäljning. 
10 
Om livsmedelsbistånd beviljas som stöd för ett utvecklingsprogram som sträcker sig över 
flera år får biståndet ske i form av fleråriga leveranser som är knutna till detta program. 
Förutom tilldelning av baslivsmedel får biståndet omfatta tillhandahållande av utsäde, 
gödningsmedel, redskap, andra insatsvaror och basprodukter, uppbyggnad av reservlager, 
tekniskt och finansiellt bistånd samt informations- och utbildningsprogram. 
4. Livsmedelsbistånd får beviljas i syfte att stödja mottagarländerna i deras 
ansträngningar att lägga upp buffertlager genom att större uppmärksamhet ägnas 
lokala och nationella lager, vilka utgör ett väsentligt inslag i programmet för att 
säkerställa livsmedelsförsörjningen samt att samtidigt planera för en uppbyggnad 
av regionala lager. 
5. Motpartsfonderna skall administreras konsekvent med de övriga instrumenten för 
bistånd från gemenskapen. 
När det gäller länder i vilka en strukturanpassning pågår och i enlighet med 
relevanta resolutioner av rådet, utgör de motpartsfonder som skapas med hjälp av 
de olika medlen för utvecklingsbistånd en resurs som bör administreras som en del 
av en enhetlig och konsekvent budgetpolitik inom ramen för ett reformprogram. 
I detta sammanhang kan gemenskapen övergå från det riktade stödet i 
motpartsfonderna till en mer global fördelning så snart framsteg gjorts i form av 
effektivitet för kontrollinstrumenten, budgetberedningen och -genomförandet, 
liksom i form av en internalisering av revisionen av de offentliga utgifterna. Utan 
att det påverkar vad som sägs i det föregående, skall dessa fonder administreras i 
överensstämmelse ned de allmänna förfarandena för gemenskapsbistånd för dessa 
fonder och främst till stöd för politiska åtgärder och program inriktade på att 
säkerställa livsmedelsförsörjningen. 
11 
AVDELNING 11 - Stödåtgärder för att säkerställa livsmedelsförsörjningen 
Artikel 3 
Om det är motiverat får gemenskapen genomföra åtgärder för att säkerställa 
livsmedelsförsörjningen i utvecklingsländer med livsmedelsbrist. 
Dessa åtgärder får genomföras av mottagarländerna, av kommissionen, av internationella. 
regionala eller icke-statliga organisationer. 
Målet med dessa åtgärder är att med hjälp av tillgängliga resurser utarbeta och 
genomföra en livsmedelsstratcgi eller andra åtgärder som underlättar säkerställandet av 
tillgången på livsmedel för den berörda befolkningen och att siimulera dem att minska 
sitt livsmedelsberoende och sitt beroende av livsmedelsbistånd, i synnerhet länder med 
låga inkomster och allvarlig livsmedelsbrist. Åtgärderna skall bidra till att förbättra 
livsvillkoren för de mest utsatta befolkningsgrupperna i de berörda länderna. 
Åtgärder avsedda att säkerställa livsmedelsförsörjningen skall genomföras i form av 
finansiellt och tekniskt bistånd i enlighet med de kriterier och förfaranden som fastställs 
i denna förordning. Dessa åtgärder skall planeras och hanteras konsekvent med de mål 
och åtgärder som finansieras via andra instrument för gemenskapens utvecklingsbistånd 
samt komplettera dessa. Dessa åtgärder skall genomföras inom ramen för 
flerårsplanering 
Artikel 4 
Åtgärder för att säkerställa livsmedelsförsörjningen får genomföras i de utvecklingsländer 
och internationella, regionala eller icke-statliga organisationer som är berättigade till 
12 
livsmedelsbiståndsinsatser från gemenskapen med stöd av denna förordning i fråga om 
en del av eller hela det livsmedelsbistånd som de tilldelats eller kan tilldelas och med 
särskild hänsyn till produktionsutvecklingen, konsumtionen och storleken på lagren i de 
berörda länderna, befolkningens livsmedelssituation samt också till det livsmedelsbistånd 
andra givarländer beviljat. 
Artikel 5 
Åtgärderna för att säkerställa livsmedelsförsörjningen är finansiella och tekniska 
stödåtgärder som i enlighet med artikel 1 syftar till en förbättring av en hållbar och 
långsiktig livsmedelsförsörjning särskilt genom att bidra till finansieringen av 
leveranser av utsäde, nödvändiga redskap och insatsmedel för produktion av 
matgrödor, 
stödåtgärder för jordbrukskrediter, särskilt till förmån för kvinnor, 
dricksvattenförsörjning till befolkningen, 
insatser för lageruppbyggnad på lämplig nivå, 
insatser som syftar till saluföring, transport, distribution eller bearbetning av 
jordbruksprodukter och matgrödor, 
stödåtgärder för den privata sektorn för utveckling av handeln på nationell, regional 
och internationell nivå, 
verksamhet för tillämpad forskning och praktisk utbildning på platsen, 
projekt för att utveckla en miljövänlig produktion av matgrödor, 
13 
kompletterande verksamhet och verksamhet för upplysning, tekniskt bistånd och 
praktisk utbildning på platsen, särskilt för kvinnor och producentorganisationer, 
stödåtgärder till förmån för kvinnorna och producentorganisationerna, 
projekt för gödselproduktion av råvaror och basmaterial från mottagarländerna, 
åtgärder för att stödja de lokala strukmrerna för livsmedelsbistånd, inbegripet 
utbildningsåtgärder på platsen. 
14 
AVDELNING III - Effektiva förvarningssystem och lagringsprogram 
Artikel 6 
Gemenskapen får stödja de nationella systemen och medverka till att de befintliga 
internationella effektiva förvarningssystemen stärks och får, i undantagsfall som 
motiveras på behörigt sätt, i enlighet med det förfarande som avses i artikel 27 i denna 
förordning, införa sådana system för livsmedelssituationen i utvecklingsländerna. 
Gemenskapen får också svara för genomförandet av lagringsprogram i dessa länder till 
stöd för livsmedelsbiståndsinsatser i enlighet med denna förordning eller motsvarande 
åtgärder som vidtas av medlemsstaterna, internationella, regionala och icke-statliga 
organisationer. 
Det är lämpligt att säkerställa att åtgärderna samordnas med gemenskapens övriga 
biståndsinstrument, inbegripet utnyttjandet av motpartsfonderna från försäljning av 
livsmedelsbistånd, och att de är förenliga med den biståndspolitik som gemenskapen 
bedriver. 
Dessa åtgärder skall vara avsedda att förstärka livsmedelsförsörjningen i 
mottagarländerna. De skall bidra till en förbättring av levnadsvillkoren för de mest 
utsatta befolkningsgrupperna i dessa länder och vara förenliga med de utvecklingsmål 
som länderna fastställt, särskilt med deras politik för produktion av matgrödor. 
Gemenskapens deltagande i dessa åtgärder skall ske i form av finansiellt och/eller 
tekniskt bistånd i enlighet med de kriterier och förfaranden som fastställs i denna 
förordning. 
15 
De åtgärder som får bistånd från gemenskapen skall administreras med hänsyn till och 
i överensstämmelse med befintliga program som administreras av specialiserade 
internationella organisationer 
Artikel 7 
Gemenskapens stöd till lagringsprogram och effektiva förvarningssystem får på begäran 
beviljas internationella organisationer och icke-statliga organisationer för åtgärder som 
gynnar utvecklingsländer som är berättigade till livsmedelsbistånd från gemenskapen och 
dess medlemsstater till internationella, regionala eller icke-statliga organisationer. 
, Artikel 8 
Gemenskapens bistånd får bidra till finansieringen av följande åtgärder: 
Effektiva system för förvarning och insamling av uppgifter om utvecklingen av 
skördar, lager, marknader, hushållens livsmedelssituation och befolkningens 
sårbarhet, som syftar till att förbättra informationen om livsmedelssituationen i 
de berörda länderna. 
Åtgärder som syftar till att förbättra lagringssystemen för att på så sätt 
säkerställa en minskning av förlusterna och garantera att tillräckliga lager finns 
om en nödsituation uppstår. Dessa åtgärder får också omfatta införandet av 
infrastruktur, särskilt enheter för paketering, lossning, insektsbekämpning, 
bearbetning och lagring, som är nödvändiga för att hantera livsmedel i dessa 
länder, i syfte att stödja livsmedelsbiståndsinsatser eller åtgärder avsedda att 
säkerställa livsmedelsförsörjningen. 
Förberedande undersökningar och utbildningsåtgärder i samband med ovan 
nämnda åtgärder. 
16 
KAPITEL II 
Tillämpningsföreskrifter för livsmedelsbistånd, 
åtgärder för lagring, förvarning och 
stöd till livsmedelsförsörjningen 
Artikel 9 . 
1. De länder och organ som är berättigade till gemenskapsbistånd för åtgärder som 
omfattas av denna förordning anges i bilagan. I detta sammanhang skall de 
fattigaste befolkningsgrupperna och laginkomstländer med svår livsmedelsbrist 
prioriteras. 
Kommissionen kan ändra denna lista över länder och organ som är berättigade till 
stöd efter samråd med den kommitté som anges i artikel 26 och i enlighet med det 
förfarande som anges i artikel 27. 
2. De icke-statliga organisationer som direkt eller indirekt kan erhålla 
gemenskapsfinansiering för att genomföra åtgärder som anges i denna förordning 
skall uppfylla följande kriterier: 
17 
a) vad gäller europeiska icke-statliga organisationer: de skall ha status av 
självständiga, ideella organisationer i en medlemsstat i Europeiska 
gemenskapen enligt den lagstiftning som gäller i denna stat, 
b) de skall ha sitt huvudkontor i en medlemsstat i gemenskapen, i 
mottagarländerna eller, undantagsvis i fråga om internationella icke-statliga 
organisationer, i ett tredje land. Detta huvudkontor skall vara det faktiska 
centret för alla beslut om samfinansierade åtgärder, 
c) de skall visa att de kan genomföra livsmedelsbiståndsinsatser på ett 
tillfredsställande sätt, särskilt genom 
- sin administrativa och ekonomiska förvaltningskapacitet, 
- sin tekniska och logistiska kapacitet i förhållande till den planerade 
åtgärden, 
- resultaten av åtgärder som har genomförts av den aktuella icke-statliga 
organisationen, särskilt med finansiering från gemenskapen eller 
medlemsstaterna, 
- sin erfarenhet inom livsmedelsbistånd och livsmedelsförsörjning, och 
- sin närvaro i mottagarlandet och sin kunskap om detta eller om 
utvecklingsländer. 
d) de skall ha förbundit sig att följa de villkor för tilldelning som fastställs av 
kommissionen. 
Artikel 10 
1. Gemenskapen får delta i finansieringen av de åtgärder för att säkerställa 
livsmedelsförsörjningen som fastställs i avdelningarna I, II och III (kapitel I och 
2), som genomförs av mottagarlandet, kommissionen, internationella, regionala och 
icke-statliga organisationer. 
2. Samfinansieringsåtgärder får genomföras på begäran av mottagarländerna, 
internationella, regionala och icke-statliga organisationer för att förbättra 
livsmedelsförsörjningen för befolkningsgrupper som inte kan täcka sin 
livsmedelsbrist genom^egna medel och resurser i de fall där en sådan åtgärd 
förefaller vara den mest lämpliga. 
3. Vid utformningen av de gemenskapsåtgärder som anges i avdelningarna I, II och 
III skall särskild vikt fästas vid att 
projekt utformas på ett sådant sått att de har långsiktig verkan och är 
ekonomiskt bärkraftiga, 
målen och måtten på måluppfyllelse klart anges och kontrolleras. 
Artikel 11 
1. Mobiliseringen av produkter skall genomföras på gemenskapsmarknaden, i 
mottagarlandet eller ett utvecklingsland (som anges i bilagan) i samma geografiska 
område om möjligt. 
2. I undantagsfall och i enlighet med förfarandet i artikel 27 får mobiliseringen 
genomföras på andra marknader än de som anges i punkt 1 i denna artikel 
om produkten i fråga på grund av kvalitet eller andra egenskaper inte finns 
tillgänglig på gemenskapsmarknaden eller på marknaden i ett utvecklingsland, 
vid allvarlig livsmedelsbrist om möjligheten till sådana inköp är en effektivar 
lösning. 
19 
3. Mobilisering av livsmedel som finns tillgängliga på den inre marknaden kan 
genomföras på marknaden i ett utvecklingsland under förutsättning att det är 
ekonomiskt jämfört mobilisering på den europeiska marknanden. 
4. Om inköpen eller försäljningarna görs i mottagarlandet eller i ett utvecklingsland 
skall det säkerställas att detta inköp inte hotar att medföra störningar på marknaden 
i det berörda landet eller i utvecklingsländer inom samma område och att det inte 
har negativa effekter på livsmedelsproduktionen eller livsmedelsförsörjningen till 
deras befolkningar. Dessa inköp eller försäljningar skall i så stor utsträckning som 
möjligt införlivas med genomförandet av gemenskapens samlade utvecklingspolitik 
gentemot dessa länder, särskilt vad gäller att stimulera livsmedelsförsörjningen 
inom landet eller på regional nivå. 
Artikel 12 
I fråga om mottagarländer där importen av livsmedel är helt eller delvis liberaliserad 
skall framskaffandet av gemenskapsbiståndet genomföras på ett sätt som är förenligt med 
landets politik för att undvika störningar på marknaderna. 
I sådana fall får gemenskapens bidrag utformas så att utländsk valuta ställs till förfogande 
för privata aktörer i det aktuella landet, förutsatt att verksamheten ingår i en social och 
ekonomisk politik och en jordbrukspolitik som syftar till att minska fattigdomen 
(inbegripet strategin för import av baslivsmedel). Mottagarna måste bevisa att de använt 
de medel som ställts till deras förfogande på ett korrekt sätt. Små och medelstora privata 
aktörer skall prioriteras för att säkra att åtgärderna komplettera varandra. Kommissionen 
kan anta genomförandeåtgärder som positivt diskriminerar små och medelstora privata 
aktörer i den utsträckning som den har befogenheter till detta. 
De principer som anges i artikel 11 skall tillämpas för sådant bistånd. 
20 
Artikel 13 
1. Gemenskapen får täcka kostnaderna för frakt av livsmedelsbistånd. 
2. Om kommissionen anser att gemenskapen skall täcka kostnaderna för frakt inom 
landet av livsmedelsbiståndet skall den ta hänsyn till följande allmänna kriterier: 
svår livsmedelsbrist, 
leveranser av livsmedelsbistånd till laginkomstländer med svår 
livsmedelsbrist, 
livsmedelsbistånd till internationella, regionala eller till de icke-statliga 
organisationer som avses i artikel 10, 
nödvändigheten att säkerställa att den aktuella livsmedelsbiståndsinsatsen 
blir effektivare. 
3. Om livsmedelsbiståndet säljs i mottagarlandet skall gemenskapen endast i 
undantagsfall täcka kostnaderna för frakt inom landet. 
4. Gemenskapen får också täcka kostnaderna för tlygfrakt av livsmedelsbistånd i 
särskilda nödsituationer. 
Artikel 14 
Gemenskapen får täcka kostnaderna för den slutliga distributionen om detta är nödvändigt 
för att den aktuella livsmedelsbiståndsinsatsen skall kunna genomföras på ett 
tillfredsställande sätt. 
21 
Artikel 15 
Gemenskapens bistånd skall utgå i form av gåvobistånd. 
Biståndet får täcka externa utgifter och lokala omkostnader som är nödvändiga för att 
genomföra insatsen, inbegripet underhålls- och driftskostnader. 
Insatser som görs med stöd av denna förordning är undantagna från skatter och 
tullavgifter. 
Eventuella motpartsfonder skall utnyttjas i enlighet med de mål som fastställs i denna 
förordning och i samförstånd med kommissionen. Den behöriga myndigheten i 
mottagarlandet skall ansvara för redovisningen av betalningar och användningen av 
medlen och är redovisningsskyldig. 
Artikel 16 
Gemenskapens bistånd får också avse sådana följdätgärder som behövs för att förbättra 
effektiviteten i den verksamhet som regleras av denna förordning, i synnerhet åtgärder 
för styrning, för uppföljning och kontroll samt för distribution och utbildning på platsen. 
Artikel 17 
Deltagande i offentliga anbudsförfaranden och andra förfaranden för tilldelning av 
kontrakt skall vara öppet på lika villkor lör alla fysiska och juridiska personer inom 
Europeiska unionen och i mottagarländerna. Kommissionen får utsträcka deltagandet i 
sådana åtgärder som avses i artikel 11 andra stycket till att omfatta fysiska och juridiska 
personer i de länder där framskaffningen av biståndet sker. 
22 
Offentliggörande på lämpligt sätt som säkerställer öppenheten i denna verksamhet skall 
fastställas av kommissionen vid genomförandet av denna förordning. Kommissionen skall 
övervaka att principen om lämplig annonsering även tillämpas på de förmedlande 
organisationernas verksamhet. 
Artikel 18 
Kommissionen får bemyndiga en företrädare att ingå avtal om medfmansiering på dess 
vägnar. 
Artikel 19 
1. Villkoren för tilldelning, framskaffande och genomförande av bistånd enligt denna 
förordning skall fastställas av kommissionen. 
2. Biståndet skall verkställas endast om mottagarlandet, den internationella, regionala 
eller icke-statliga organisationen iakttar dessa villkor. 
Artikel 20 
Kommissionen skall vidta alla åtgärder som är nödvändiga för att effektivt genomföra 
program och insatser för livsmedelsbistånd och åtgärder för att säkerställa 
livsmedelsförsörjningen. 
För att uppnå detta mål skall medlemsstaterna och kommissionen ge varandra nödvändig 
assistans och utbyta relevant information. 
23 
KAPITEL III 
Förfarande för att genomföra livsmedelsbiståndsinsatser, 
åtgärder för att säkerställa livsmedelsförsörjningen, 
förvarningssystem och lagringsåtgärder 
Artikel 21 
1. Rådet skall på förslag från kommissionen och efter samråd med Europaparlamentet 
genom beslut med kvalificerad, majoritet fastställa gemenskapens andel av 
totalbeloppet för det spannmålsbistånd som föreskrivs i Konventionen om 
livsmedelsbistånd, och detta belopp skall vara det totala bidraget från både 
gemenskapen och medlemsstaterna. 
2. Kommissionen skall säkerställa att gemenskapen och medlemsstaterna samordnar 
sina åtgärder vad gäller leveranser av spannmålsbistånd i enlighet med 
Konventionen om livsmedelsbistånd, samt se till att det totala bidraget från 
gemenskapen och medlemsstaterna minst når upp till de kvantiteter som föreskrivs 
i konventionen8. 
8 Förklaring i rådets oeh kommissionens protokoll: 
"Rådet och kommissionen är eniga om att kommissionens bidrag enligt Konventionen om 
livsmedelsbistånd medlemsstaternas bidrag skall fastställas samtidigt av rådet på 
gemenskapens vägnar och av medlemsstaternas företrädare samlade i rådet på 
medlemsstaternas vägnar. För detta ändamål skall ett utkast till fördelning mellan 
medlemsstaterna av det samlade belopp som medlemsstaterna skall betala bifogas det 
förslag som kommissionen skall framlägga för rådet." 
24 
Artikel 22 
I enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 27 och med beaktande av de 
allmänna riktlinjerna för livsmedelsbistånd skall kommissionen 
upprätta en förteckning över de varor som får framskaffas för livsmedelsbistånd, 
fastställa villkoren för framskaffande, kontroll och utvärdering, 
fastställa fördelningen mellan de olika mottagarna på grundval av produkternas 
kostnad och mängd. 
vid behov ändra tilldelningen under programmens genomförande. 
Artikel 23 
Besluten 
att bevilja livsmedelsbistånd eller vidtagandet av en stödåtgärd för att säkerställa 
livsmedelsförsörjningen och fastställa villkoren för detta, 
att bevilja internationella, regionala eller icke-statliga organisationer bidrag till 
finansiering av åtgärder för att säkerställa livsmedelsförsörjningen, 
25 
att bevilja bistånd till lagringsprogram eller effektiva förvarningsprogram.-
skall fattas av kommissionen i enlighet med förfarandet i artikel 27 och med beaktande 
av de gränser som anges i artikel 25. 
Artikel 24 
1. I överensstämmelse med de rådsbeslut som avses i artikel 21 och de beslut som 
fattas enligt artikel 22 skall kommissionen besluta om följande: 
a) Åtgärder för att möta krissituationer eller allvarlig livsmedelsbrist, där 
hungersnöd eller överhängande risk för hungersnöd allvarligt hotar 
befolkningens liv eller hälsa i ett land som inte med egna medel eller 
resurser kan avhjälpa livsmedelsbristen. Kommissionen skall handla efter 
samråd på lämpligaste sätt med medlemsstaterna, som inom tre 
arbetsdagar skall framföra eventuella invändningar. Om invändningar 
föreligger skall kommittén granska frågan vid nästa sammanträde9. 
b) Villkoren för leverans och genomförande av biståndet, särskilt 
- de allmänna bestämmelser som gäller i fråga om mottagarna, 
9 Förklaring i protokollet: 
"Närmare bestämmelser och det antal medlemsländer som krävs för att eventuella 
invändningar skall beaktas vid det skriftliga förfarandet skall fastställas i kommitténs 
arbetsordning. 
- att inleda förfaranden för framskaffande och leverans av varor och för 
genomförande av andra åtgärder samt att teckna relevanta kontrakt. 
2. För att genomföra punkt 1 a) har kommissionen behörighet att vidta alla 
lämpliga åtgärder som påskyndar leverans av livsmedelsbistånd. 
Omfattningen av det bistånd som beslutas i varje enskilt fall skall begränsas till de 
kvantiteter som den drabbade befolkningen behöver för att klara situationen under en 
period som i princip inte skall överskrida sex månader. 
Kommissionen skall säkerställa att framskaffandet av livsmedelsbistånd för sådana 
insatser som avses i punkt 1 a) och b) prioriteras i alla skeden. 
Artikel 25 
Beslut om åtgärder vars finansiering enligt denna förordning överstiger 2 miljoner ecu 
skall antas enligt det förfarande som avses i artikel 27. 
Artikel 26 
1. Kommissionen skall biträdas av en kommitté för livsmedelsbistånd, nedan kallad 
"kommittén". Den skall bestå av företrädare för medlemsstaterna och ha en 
företrädare för kommissionen som ordförande. 
2. Kommittén skall utreda de långsiktiga följderna av varje förslag att tilldela medel 
för att säkerställa livsmedelsförsörjningen på nationell, regional och hushållsnivå 
i mottagarländerna, med hänsyn till principerna i artikel 1 i denna förordning. Den 
skall också analysera och följa upp den politik för livsmedelsförsörjning som får 
bistånd från gemenskapen och granska förslag till gemensamma initiativ. 
3. Kommittén skall själv fastställa sin arbetsordning. 
Artikel 27 
Kommissionens företrädare skall förelägga kommittén ett förslag till åtgärder. Kommittén 
skall yttra sig över förslaget inom den tid som ordföranden bestämmer med hänsyn till 
hur brådskande frågan är. Den skall fatta sitt beslut med den majoritet som enligt artikel 
148.2 i fördraget skall tillämpas vid beslut som rådet skall fatta på förslag av 
kommissionen. Medlemsstaternas röster skall vägas enligt bestämmelserna i samma 
artikel. Ordföranden får inte rösta. 
Kommissionens beslut skall ha omedelbar verkan. Om beslutet inte är förenligt med 
kommitténs yttrande skall kommissionen emellertid genast underrätta rådet. I sådana fall 
får kommissionen uppskjuta verkställandet av de beslutade åtgärderna under en tid som 
inte överstiger två månader räknat från den dag då rådet underrättats. 
Rådet får fatta ett annat beslut med kvalificerad majoritet inom den tid som anges i 
föregående stycke. 
28 
Artikel 28 
1. För att säkerställa fördragets komplementaritetsprincip samt stärka effektiviteten 
och konsekvensen i gemenskapens nationella bestämmelser för livsmedelsbistånd 
och stödåtgärder för livsmedelsförsörjningen, skall kommissionen eftersträva att så 
långt som möjligt säkerställa att dess aktiviteter nära samordnas med 
medlemsstaternas och Europeiska unionens övriga politik, såväl på beslutsnivå som 
på fältet, och kan ta alla sådana initiativ som kan främja detta. 
Därför skall medlemsstaterna underrätta kommissionen om sina program för 
nationella livsmedelsbiståndsinsatser och sina program för säkerställande av 
livsmedelsförsörjning. Kommissionen skall i enlighet med det förfarande som avses 
i artikel 27 fastställa bestämmelser för underrättelse om nationella insatser. 
2. Kommissionen skall se till att gemenskapens program samordnas med de program 
som bedrivs av internationella organisationer och internationella organ, i synnerhet 
FN-organ. 
3. Kommissionen skall göra sitt bästa för att utveckla gemenskapens samarbete med 
sådana länder utanför gemenskapen som ger bistånd för att trygga 
livsmedelsförsörjningen. 
4. Samordning och samarbete mellan gemenskapen och medlemsstaterna och mellan 
dessa och de internationella organisationerna och biståndsgivande länder utanför 
gemenskapen skall omfattas av ett regelbundet informationsutbyte inom den 
kommitté som avses i artikel 27. 
'<) 
Artikel 29 
Kommittén får granska alla andra frågor i samband med livsmedelsbistånd och andra 
åtgärder i denna förordning som tas upp av dess ordförande, antingen på hans eget 
initiativ eller av en företrädare för en medlemsstat. 
Senast en månad efter kommissionens beslut skall den informera kommittén om de 
åtgärder och förslag till livsmedelsbistånd eller livsmedelsförsörjning som den godkänt, 
med uppgifter om belopp, art, mottagarland och den partner som fått uppdraget att 
genomföra åtgärden. 
Kommissionen skall informera kommittén om de allmänna riktlinjer för de produkter som 
framskaffats för gemenskapens livsmedelsbistånd. 
Artikel 30 
Kommissionen skall regelbundet utvärdera betydande livsmedelsbiståndsinsatser i syfte 
att fastställa om målen för dessa insatser har uppnåtts samt ge direktiv för att öka 
effektiviteten i framtida insatser. Kommissionen skall med jämna mellanrum informera 
kommittén om utvärderingsprogrammen. 
Medlemsstaterna och kommissionen skall så snart som möjligt underrätta varandra om 
resultaten av utvärderingarna samt om analyser och undersökningar som kan bidra till 
att öka biståndets effektivitet. Detta arbete skall analyseras inom kommittén. 
Medlemsstaterna och kommissionen skall bemöda sig om att genomföra gemensamma 
åtgärder för utvärdering. 
30 
Kommissionen skall fastställa metoder för hur slutsatserna av utvärderingsarbetena skall 
spridas samt hur de skall förmedlas internt och externt till de enheter och organisationer 
som berörs. 
Artikel 31 
Efter varje budgetår skall kommissionen förelägga Europaparlamentet och rådet en årlig 
rapport om genomförandet av denna förordning. I denna rapport skall resultaten av 
verkställandet av budgeten vad avser åtaganden oeh betalningar presenteras samt 
information ges om vilka projekt och program som finansierats under året. Rapporten 
skall i möjligaste mån innehålla upplysningar om vilka medel som tagits i anspråk på 
nationell nivå under samma budgetår. Den skall så långt som möjligt innehålla de 
viktigaste statistikuppgifterna (per mottagarland, nationalitet, osv.) om de 
anbudsförfaranden som genomförts för att verkställa projekt oeh program. 
Rapporten skall också innehålla en fördelning av de kostnader som anslagits för varje typ 
av åtgärd som avses i artiklarna 2, 5 oeh 8 i denna förordning. 
Slutligen skall rapporten innehålla information • om åtgärder som vidtagits för de 
motpartsfonder som skapas genom livsmedelsbiståndet. 
Artikel 32 
Förordning (EEG) nr 3972/86, senast ändrad genom förordning (EEG) nr 1930/90, 
liksom förordningarna (EEG) nr 1755/84, nr 2507/88, nr 2508/88 och nr 1420/87 skall 
upphöra att gälla. 
Under ett övergångsskede oeh fram till dess att kommissionen antar den nya förordningen 
för framskaffning skall kommissionens förordning nr 2200/87 av den 8 juli 1987 fortsätta 
att gälla. 
Kommissionen skall tre år efter denna föiordnings ikraftträdande förelägga rådet och 
parlamentet en utvärdering av alla de åtgärder som finansierats av gemenskapen inom 
ramen för denna förordning åtföljd av förslag för förordningens framtid och, vid behov, 
förslag till ändringar av förordningen. 
Artikel 33 
Denna förordning träder i kraft den tredje dagen efter det att den har offentliggjorts i 
Europeiska gemenskapernas officiella tidning. 
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater. 
Utfärdad i Bryssel den 
På rådets vägnar 
v> 
1. LANDER BILAGA 
Minst utvecklade 
utvecklingsländer Andra länder med 
låg inkomst. BNP 
per invånare < 
$675 år 1992 Länder mod låg medelinkomst. BNP per invånare $676-$2695 år 
1992. 
Afghanistan 
Bangladesh 
Benin 
Botswana 
Burkina Faso 
Burundi 
Butan 
Centralafrikanska 
republiken 
Comorerna 
Djibouti 
Ekvatorialguinea 
Etiopien 
Gambia 
Guinea Bissau 
Guinea 
Haiti 
Kambodja 
Kap Verde 
Kiribati 
Laos 
Lesoto 
Liberia 
Madagaskar 
Malawi 
Maldiverna 
Mali 
Mauritanien 
Moçambique 
Myanmar 
Nepal 
Niger 
Rwanda 
Salomonöarna 
Säo Tomé och Principe 
Sierra Leone 
Somalia 
Sudan 
Tanzania 
Tchad 
Togo 
Tuvalu 
Uganda 
Vanuatu 
Västsamoa 
Yemen 
Zaire 
Zambia Egypten 
Eritrea 
Ghana 
Guyana 
Honduras 
Indien 
Indonesien 
Kenya 
Kina 
Nicaragua 
Nigeria 
Pakistan 
Sri Lanka 
Tadzjikistan 
Timor 
Vietnam 
Zimbabwe Albanien 
Algeriet 
Angola 
Anguilla 
Arménien 
Azerbajdzjan 
Belize 
Bolivia 
Chile 
Colombia 
Costa Rica 
Dominica 
Dominikanska republiken 
Ecuador 
El Salvador 
Flfenbenskusten 
Fi|i 
Filippinerna 
Georgien 
Grenada 
Guatemala 
Irak 
It an 
Jamaica 
Jordanien 
Kamerun 
Kazakstan 
Kirgisistan 
Kongo 
Korea 
Kuba 
Libanon 
Macao 
Marocko 
Marshallöarna 
Mikronesiska federationen 
Moldavien 
Mongoliet 
Namibia 
Nine 
Ockuperade områden 
(i iaza och Cisjordanie) 
Panama 
Papua Nya Guinea 
Paraguay 
Poru Saint Helena 
Saint Vincent och 
Grenadinerna 
Senegal 
Stater i f.d. Jugoslavien 
Staterna i f.d. Jugoslavien 
Swaziland 
Syrien 
Thailand 
Tokelau 
Tonga 
Tunisien 
Turkiet 
Turkmenistan 
Turks- och Caicosöarna 
Uzbekistan 
Wallis och Fortune 
BILAGA 33 
2. ORGAN 
PAM 
CICR 
FICR 
UNHCR 
UNRWA FAO 
UNICEF 
3. ICKE-STATLIGA ORGANISATIONER 
Icke-statliga organisationer inom gemenskapen, i mottagarlandet eller, 
undantagsfall, internationella organisationer specialiserade på utveckling. 
BILAGA 34 

ISSN 1024-4506 
KOM(96) 250 slutlig 
DOKUMENT 
SV 11 
Katalognummer : CB-CO-96-263-SV-C 
ISBN 92-78-05186-1 
Byrån for Europeiska gemenskapernas officiella publikationer 
L-2985 Luxemburg 
sr