3. uppmanar de ryska myndigheterna att avskriva de anklagelser mot Alexander Nikitin som baseras på
hemliga retroaktiva dekret,
4. uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till kommissionen, rådet, Rysslands regering,
Europarådet och miljöorganisationen Bellona.
11. Burundi
B5-0267, 0285, 0293 och 0301/1999
Resolution om situationen i Burundi
Europaparlamentet utfärdar denna resolution
Cdash med beaktande av sina tidigare resolutioner om situationen i Burundi, och av följande skäl:
A. En intern konflikt har pågått i Burundi sedan 1993. Mer än 200 000 personer har dödats och över
800 000 personer har fördrivits, varav de flesta nu drabbas av hungersnöd och sjukdomar.
B. Konflikten gick in i ett nytt skede i maj 1999 då de olika milisgrupperna intensifierade sin militära
verksamhet i flera delar av landet och i huvudstaden Bujumbura. Armén svarade med rensningsaktio-ner och ytterligare omgrupperingar av befolkningen i så kallade skyddade läger, i ett kontroversielltförsök att skilja den civila befolkningen från rebellerna.
C. Den massaker av åtskilliga civila som nyligen genomfördes i Bujumbura samt mordet på nio personer,
varav en representant för Unicef och en ansvarig för världslivsmedelsprogrammet i Rutanaprovinsen isydöstra Burundi är chockerande.
D. Den 25 oktober 1999 fäste FN:s särskilda rapportör för mänskliga rättigheter i Burundi uppmärksam-
heten på den pågående människorättskatastrofen i Burundi, som orsakats av massiva godtyckligaavrättningar som utförts av både milisgrupperna och vissa delar av armén, illegala arresteringar, tortyr
och oacceptabla fängelsevillkor.
E. Behovet av att upprätta stabilitet i regionen måste grundas på lag och rätt samt åtal mot de som bär
ansvaret för det etniska våldet.
F. Fredsförhandlingar om Burundi har förts i grannlandet Tanzania, men man har ännu inte uppnått en
övergripande överenskommelse.
G. De svårigheter som de flesta humanitära organisationer möter när de söker hjälpa den nödställda
civilbefolkningen, framför allt till följd av den bristande säkerheten, är oroande.
1. Parlamentet fördömer kraftfullt det våld som begåtts mot civilbefolkningen samt mordet på nio per-
soner, varav en representant för Unicef och en ansvarig för världslivsmedelsprogrammet i Rutanaprovinseni sydöstra Burundi,
2. kräver att en oberoende undersökning genomförs av morden på FN:s biståndsarbetare och burun-
diska civila i flyktinglägret i södra Burundi,
3. uppmanar enträget Burundis myndigheter att vidta lämpliga åtgärder för att upprätthålla befolkning-
ens säkerhet och att följa de riktlinjer som ställts upp av FN:s särskilda rapportör i syfte att förbättra denfruktansvärda människorättssituationen i landet,
4. uppmanar samtliga parter i konflikten att engagera sig i och slutföra fredsprocessen så att EU aktivt
tillsammans med andra internationella organ kan bidra till fred och stabilitet i Burundi,C 189/238 SV 7.7.2000 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Torsdag 18 november 1999
5. uppmanar de stridande parterna att respektera de mest grundläggande mänskliga rättigheterna, fram-
för allt genom att bevilja de humanitära organisationerna direkt och fritt tillträde till områden där flyk-tingar och tvångsförflyttade personer befinner sig,
6. uppmanar Burundis regering att tillåta utplaceringen av militära observatörer från FN och/eller OAU
för att skydda biståndsarbetarna och genomförandet av det humanitära biståndet,
7. bekräftar åter vikten av att man i FN- eller OAU-regi anordnar en internationell konferens om fred,
säkerhet och stabilitet i området kring de stora sjöarna med deltagande av samtliga regeringar i regionen,
8. uppmanar grannländerna att fortsätta att stödja fredsprocessen i Burundi genom att säkerställa att
deras territorium inte på något sätt utnyttjas för att hota säkerheten för Burundis befolkning,
9. upprepar sitt krav på att ett internationellt vapen- och ammunitionsembargo införs gentemot
Burundi och området kring de stora sjöarna i sin helhet, och uppmanar rådet och medlemsstaterna attuppfylla sina förpliktelser till att kontrollera vapenexporter till regionen och förhindra illegal vapenförsälj-ning och annan illegal handel för finansieringen av denna,
10. uppmanar det internationella samfundet och särskilt EU att öka det humanitära biståndet till den
utsatta befolkningen, de fördrivna och de burundiska flyktingarna,
11. uppdrar åt talmannen att vidarebefordra denna resolution till kommissionen, rådet, regeringarna i
medlemsstaterna, regeringarna i Burundi, Uganda, Demokratiska republiken Kongo och Tanzania, samt tillFN, världslivsmedelsprogrammet, Unicef och OAU.
12. Rwanda
B5-0276, 0294 och 0300/1999
Europaparlamentets resolution om situationen i området kring de stora sjöarna och särskilt i
Rwanda
Europaparlamentet utfärdar denna resolution
Cdash med beaktande av sina tidigare resolutioner om situationen i Rwanda och av följande skäl:
A. Den 3 november 1999 beslutade avdelningen för överklagande i den internationella krigsförbrytartri-
bunalen för Rwanda att släppa Jean Bosco Barayagwiza av rättstekniska skäl trots att han var anklagadför sex folkmordsrelaterade brott.
B. Jean Bosco Barayagwiza hade en högt uppsatt ställning inom en radiostation i Rwanda som sände
hatisk propaganda och öppet uppmuntrade till massakern av tutsier och moderata hutuer i landet.
C. Regeringen i Kigali beslutade därför att avbryta sitt samarbete med den internationella krigsförbrytar-
tribunalen i Arusha samt att på obestämd tid skjuta upp tribunalens allmänna åklagare Carla del Pon-tes besök till landet.
D. Avbrottet i samarbetet med Rwanda kommer att få allvarliga konsekvenser för tribunalens förmåga att
genomföra sina rättegångar eftersom de flesta vittnena kommer från Rwanda.
E. Den internationella krigsförbrytartribunalens arbete har generellt karakteriserats av orimligt långa vän-
tetider och extremt långsamma utredningar och förfaranden, bland annat till följd av stor brist pååklagare och domare, vilket har lett till att tribunalen endast fullföljt fyra rättegångar sedan den upp-rättades för fem år sedan.
F. Det är nödvändigt att den internationella krigsförbrytartribunalen för Rwanda för fram sanningen om
folkmordet 1994 i Rwanda och att anstiftarna av och ansvariga för massakrerna kan ställas inför rättai syfte att sätta stopp för den straffrihet som råder.7.7.2000 SV C 189/239 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Torsdag 18 november 1999