SV Europeiska unionens officiella tidning C 132/63

Yttrande från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om ”Meddelande från kommissionen till Europaparlamentet, rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén samt Regionkommittén – Den gemensamma jordbrukspolitiken mot 2020: Att klara framtidens utmaningar i fråga om livsmedel, naturresurser och territoriell balans”

KOM(2010) 672 slutlig

2011/C 132/11

Föredragande: Franco CHIRIACO

Den 18 november 2010 beslutade kommissionen att i enlighet med artikel 304 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt rådfråga Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om

”Meddelande från kommissionen till rådet, Europaparlamentet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén – Den gemensamma jordbrukspolitiken mot 2020: Att klara framtidens utmaningar i fråga om livsmedel, naturresurser och territoriell balans”

KOM(2010) 672 slutlig.

Facksektionen för jordbruk, landsbygdsutveckling och miljö, som svarat för kommitténs beredning av ärendet, antog sitt yttrande den 28 februari 2011.

Vid sin 470:e plenarsession den 15–16 mars 2011 (sammanträdet den 16 mars) antog Europeiska ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 197 röster för, 26 emot och 17 nedlagda röster:

1. Sammanfattning och slutsatser

1.1. Europeiska ekonomiska och sociala kommittén välkomnar meddelandet och kommissionens förslag och noterar att flera av de synpunkter som kommittén framfört i tidigare yttranden återfinns i meddelandet. EESK uppmanar kommissionen att bättre klargöra förhållandet mellan mål, instrument och anslag inom den gemensamma jordbrukspolitiken efter 2013. Reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken måste genomföras på ett sådant sätt att man säkrar jordbrukets ekonomiska bärkraft och rimliga inkomster för jordbrukarna i hela EU.

1.2. Den gemensamma jordbrukspolitikens främsta uppgift är att lyfta fram lantbrukarnas roll som producenter av baslivsmedel och även, i allt större utsträckning, av grön och hållbar energi. Jord- och skogsbruket bör dessutom stärka sitt viktiga bidrag till en hållbar förvaltning av naturresurserna och samtidigt ge ett konkret svar på de stora frågorna som rör kampen mot klimatförändringen, miljöskyddet, vattenkrisen, den biologiska mångfalden (1) och den territoriella utvecklingen.

1.3. EESK stöder förslaget att sluta använda historiska referensperioder för att fastställa omfattningen på stödet och betonar betydelsen av direktstödet inom ramen för den gemensamma jordbrukspolitiken för att bibehålla den europeiska jordbruksmodellen. Stödet kompenserar på ett väsentligt sätt för den höga standard som eftersträvas inom samhället i EU och för sådana jordbrukstjänster som inte belönas på marknaden. Det fungerar också som riskförsäkring och inkomstgaranti för jordbrukaren på marknader som blir allt mer volatila. Kommittén menar att jordbruket producerar allmännyttiga varor och tjänster inom områdena hållbar utveckling, miljöskydd, en levande landsbygd, fattigdomsminskning, livsmedelssäkerhet, anställningsskydd och konsumentskydd.

1.4. EESK anser dessutom att det är mycket viktigt att denna översyn inte får innebära några större förändringar av den gemensamma jordbrukspolitikens mål och sätt att stödja de aktörer som är verksamma inom jordbruks-, livsmedels- och miljökedjan för en programplaneringsperiod på lång- och medellång sikt. I detta sammanhang anser EESK att en tillräckligt lång övergångsperiod som överensstämmer med den nya budgetperioden som löper ut 2020 är nödvändig för att göra det möjligt för lantbrukarna, särskilt de som har investerat under givna villkor, att anpassa sig till det nya förfarandet enligt vilket historiska referensperioder inte längre används för att fastställa värdet på det samlade gårdsstödet. Vad beträffar de nya medlemsstaterna erinrar kommittén om att perioden för utträde ur det förenklade systemet för enhetlig arealersättning löper ut 2013. Slutligen önskar EESK en bekräftelse på ett nationellt och regionalt flexibilitetsinstrument i linje med artikel 68 (2) för utbetalning av olika former av särskilt stöd. EESK anser också att det i samband med detta måste ske en fullständig avstämning mot åtgärderna i andra pelaren, organisationen av marknaden inom sektorn för frukt och grönsaker och stimulansfonderna.

1.5. EESK stöder målet att begränsa utbetalningen av jordbruksstödet enbart till aktiva jordbrukare genom främjande av den europeiska jordbruksmodellen med hjälp av användning av stödinsatser både från den första och den andra pelaren. Alla direktstöd inom den första och andra pelaren bör inriktas på att hantera de sociala, miljömässiga och ekonomiska utmaningarna. I detta sammanhang uppmanar EESK kommissionen att tillhandahålla en EU-täckande definition av ”aktiv lantbrukare”. EESK föreslår att produktion och saluföring av jordbruksprodukter, även genom direktförsäljning på lokala marknader, samt skapandet av allmännyttiga varor och tjänster ska ingå i definitionen av aktiv lantbrukare.

1.6. EESK utgår ifrån att Europeiska rådets politiska beslut att säkra förutsättningarna för jordbruksverksamhet inom hela EU ska vara ett tydligt mål även i fortsättningen. EESK anser att det vore olämpligt att avskaffa det stöd till lantbrukare verksamma i natur- och klimatmässigt mindre gynnade områden som ges inom den andra pelaren. Det extra arealstödet till lantbrukare i mindre gynnade områden kan hindra lantbrukare från att överge jordbruksproduktion i EU och på så sätt bidra till att målet med en tryggad livsmedelsförsörjning uppnås. EESK uppmanar kommissionen att så fort som möjligt offentliggöra sitt förslag om revidering av kriterierna för identifiering av andra missgynnade områden (mellanliggande områden) så att ett lämpligt samråd äger rum med alla berörda parter.

1.7. EESK håller med om att man bör införa ett tak för direktstöd som baseras på ett specifikt lands eller en specifik regions jordbruksstruktur. EESK föreslår att man vid fastställande av taket tar hänsyn till andelen avlönat och icke avlönat arbete inom företaget och även till det arbete som lantbrukaren själv utför. På så sätt garanteras även ett socialt rättfärdigande av de ekonomiska resurser som använts i samband med den gemensamma jordbrukspolitiken. EESK anser dessutom att det är nödvändigt att ta hänsyn till de särskilda förhållanden som gäller för kooperativ och sammanslutningar av jordbruksproducenter och att anpassa stödet till att det finns flera delägare.

1.8. Den nya gemensamma jordbrukspolitiken bör ge hög prioritet åt att säkerställa en konkurrenskraftig och innovativ jordbruks- och livsmedelssektor, som i sin tur kan leda till förbättringar av lantbruksarbetarnas socioekonomiska villkor, sysselsättningssituation och säkerhet, varvid beviljandet av stöd bör kopplas till att bestämmelserna i de sociala villkoren uppfylls helt och hållet, i synnerhet lagar och arbetskontrakt.

1.9. Kommissionen bör skapa klarhet när det gäller kravet på miljöanpassning av direktstödet och lägga fram en slutlig bedömning av de konsekvenser detta förslag skulle ha på de pågående miljöprogrammen i den andra pelaren. EESK uppmanar kommissionen att överväga andra alternativa metoder. Ett förslag skulle kunna vara att göra utbetalningen av den miljöanpassade komponenten av direktstödet beroende av ett obligatoriskt deltagande i vissa åtgärder för miljövänligt jordbruk som konkret kan påverka arealen, förutsatt att de ekonomiska incitamenten täcker kostnaderna fullt ut och att den byråkratiska processen blir minimal. I detta syfte bör kommissionen upprätta en förteckning över relevanta åtgärder bland vilka jordbrukarna kan välja dem som är bäst lämpade för deras specifika situation. Utförandet av dess tjänster bör struktureras på regional nivå så att inkomsten påverkas positivt.

1.10. EESK anser att det är omöjligt att genomföra en effektiv reform av den gemensamma jordbrukspolitiken efter 2013 utan att ha klara indikationer på vilka beslut som fattats om omfattningen och utformningen av EU:s budget. EESK tror emellertid att det är nödvändigt att den gemensamma jordbrukspolitiken även i framtiden åtminstone garanteras samma andel av EU-budgeten som hittills.

1.11. EESK framhåller att konkurrenstrycket kommer att bli ännu större om man öppnar EU:s jordbruksmarknader ytterligare, och att producentpriserna kommer att påverkas allt mer av de stora svängningarna på de internationella marknaderna. Kommittén hyser farhågor för att de befintliga instrumenten då inte räcker för att stabilisera marknaderna i tillräcklig grad. Detta måste man ta hänsyn till i den förestående reformen, inte bara när man ändrar inriktningen på direktstöden utan också när man ändrar instrumenten för marknadsstabilisering.

2. Sammanfattning av meddelandet

2.1 Målen för den gemensamma jordbrukspolitiken.

2.1.1 Enligt Europeiska kommissionen bör den gemensamma jordbrukspolitiken efter 2013 bidra till följande mål (3):

— Ekonomiskt lönsam livsmedelsproduktion.

— Hållbar förvaltning av naturresurser och klimatåtgärder.

— Bevarandet av den territoriella balansen och landsbygdens mångfald.

2.2 Instrumenten inom den framtida gemensamma jordbrukspolitiken

2.2.1 Enligt kommissionen är det frikopplade direktstödet fortfarande det främsta stödinstrumentet för det europeiska jordbruket (frikopplade direkta grundbetalningarna i samma storleksordning för alla producenter i en viss region eller medlemsstat). I syfte att göra stödet effektivare och mer rättvist planeras en övergång från historiska utbetalningar till fasta och enhetliga arealbaserade utbetalningar (grundläggande stöd). De varierande ekonomiska och naturbetingade villkoren för jordbrukarna i EU:s regioner talar dock för en rättvis fördelning av direktstödet. Detta kommer att baseras på ett överförbart stöd som måste aktiveras genom att matchas med bidragsberättigande jordbruksmark, samt uppfyllda tvärvillkor. Dessa villkor bör förenklas och anpassas till målen för vattenramdirektivet. EESK föreslår att man överväger införandet av ett tak för stöd per jordbruksföretag, vars effekter kan mildras beroende på sysselsättningsnivåerna.

2.2.2 Enligt kommissionen bör den gemensamma jordbrukspolitiken efter 2013 innefatta två andra typer av direktstöd som betalas ut för att främja ett grönare jordbruk (miljöanpassning av direktstöden): 1) Ett stöd per hektar som är tillämpbart i hela EU och som tillhandahålls i utbyte mot att jordbrukarna åtar sig att bedriva miljövänligt jordbruk utöver de grundläggande tvärvillkoren (permanent betesmark, växelbruk, arealuttag av miljöskäl, osv.). 2) Ytterligare ett arealstöd som utbetalas till jordbrukare i mindre gynnade områden och/eller områden med specifika naturliga begränsningar som kompletterar det stöd som tillhandahålls genom den gemensamma jordbrukspolitikens andra pelare.

2.2.3 Vissa undantag har gjorts från frikopplingen. För några regioner och för speciella produkter är det möjligt att bevilja ett kopplat stöd inom ramen för specifika finansiella begränsningar. För små jordbruk planeras ett specifikt och förenklat stödsystem för att undvika att arbetstillfällen går förlorade i landsbygdsområdena. Föra att bemöta den kritik som revisionsrätten framförde med avseende på mekanismerna för förvaltning av direktstöden föreslås att man riktar stödet enbart till aktiva jordbrukare.

2.2.4 Enligt kommissionen är det nödvändigt att behålla vissa marknadsåtgärder. Dessa instrument ska kunna aktiveras i kristider för att förebygga nödsituationer. Bland annat föreslås längre interventionsperioder, användning av störningsklausuler och privatlagringar av andra produkter, samt, slutligen, bättre kontroller. Mot denna bakgrund anger kommissionen att man tänker lägga fram förslag för att stabilisera mjölkmarknaden och understryker behovet av att diskutera framtiden för sockersektorn. Den gemensamma jordbrukspolitiken efter 2013 kommer dessutom att omfatta särskilda åtgärder som rör det sätt på vilket livsmedelsförsörjningskedjan fungerar och hur jordbrukarnas förhandlingsposition kan förbättras.

2.2.5 Den övergripande uppbyggnaden av den gemensamma jordbrukspolitiken kommer enligt kommissionen även fortsättningsvis att bygga på två grundpelare. Det stöd som ges genom landsbygdsutvecklingen bör i större utsträckning inriktas på konkurrenskraft, innovation, kampen mot klimatförändringen samt på miljön, i överensstämmelse med Europa 2020-strategin. Med detta i åtanke planerar man att inom ramen för den andra pelaren införa instrument för riskhantering som medlemsstaterna kan använda för att stabilisera produktionen och jordbruksinkomsterna.

3. Allmänna kommentarer

3.1 EESK noterar att kommissionen i meddelandet inbegripit följande synpunkter som lagts fram i kommitténs tidigare yttranden (4):

— Behovet av en rättvis fördelning av resurserna mellan medlemsstaterna.

— Behovet av att sluta använda historiska referensperioder för att fastställa värdet på det samlade gårdsstödet.

— Miljöanpassning av det samlade gårdsstödet för att kunna möta nya utmaningar, i synnerhet när det gäller klimatförändring, förnybar energi, vattenförvaltning och biologisk mångfald (5), för att bättre anpassa det beviljade stödbeloppet till de varor och tjänster som jordbrukaren producerar för samhället och som marknadspriset normalt inte ger ersättning för samt för att lantbrukare som är verksamma i geografiskt och klimatmässigt ogynnsamma förhållanden kompenseras för de högre kostnaderna.

— Behovet av att begränsa direktstödet till aktiva lantbrukare på ett sätt som tar hänsyn till det antal arbetstillfällen som finns och skapas på varje jordbruksföretag och i synnerhet till andelen avlönat och icke avlönat arbete, inklusive jord- och skogsbruksarbete som utförs på entreprenad.

3.2 I yttrandet NAT/449 – Reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken år 2013 uppmanade EESK ”kommissionen, rådet och Europaparlamentet att först och främst tydligt beskriva den gemensamma jordbrukspolitikens mål och sedan ange vilka instrument som krävs för detta mål samt uppge vilka resurser som behövs”. EESK konstaterar att kommissionen inte följer samma logiska ordningsföljd i sitt meddelande. EESK uppmanar därför kommissionen att bättre klargöra förhållandet mellan mål, instrument och anslag inom den gemensamma jordbrukspolitiken efter 2013.

3.3 Mål

3.3.1 I yttrandet NAT/449 påminde EESK om att ”den gemensamma jordbrukspolitiken efter 2013 i stället ska präglas av EU:s jordbruksmodell, som måste baseras på principerna om livsmedelssuveränitet, hållbarhet och jordbrukarnas och konsumenternas verkliga behov”. Enligt EESK bör de viktigaste målen för den gemensamma jordbrukspolitiken vara:

— Att bidra till kvantitativ och kvalitativ trygghet i livsmedelsförsörjningen på europeisk och global nivå (6).

— Att bidra till stabiliseringen av marknaderna (7) i synnerhet genom att begränsa prissvängningarna för jordbruksprodukter.

— Att upprätthålla de europeiska lantbrukarnas inkomster som är lägre än inkomsterna för aktörer verksamma inom andra sektorer i den europeiska ekonomin (8).

— Att bidra till att skapa ett system för handelsbestämmelser som gör det möjligt att bibehålla EU:s modell för jordbruk och livsmedel och undvika en snedvridning av konkurrensen.

— Att göra det möjligt för lantbrukarna att återta marknadsstyrka från detaljhandeln, i synnerhet den storskaliga detaljhandeln (9).

— Att främja en hållbar användning av resurserna, bevarandet av livsmiljöer och biologisk mångfald, varvid lant- och skogsbruket bör spela en allt viktigare roll i kampen mot klimatförändringen (10).

— Att stödja produktion och marknadsföring av lokala kvalitetsprodukter i landsbygdsområden genom att främja alternativa distributionsvägar (11).

— Att skapa rättsliga villkor för att jordbrukarna ska kunna förvalta korta produktionskedjor präglade av öppenhet.

— Att med hänvisning till Europa 2020-strategin främja utbildning och innovation (smart tillväxt), utbyggnad av förnybar energi (hållbar tillväxt) och ökad sysselsättningspotential på landsbygden (tillväxt för alla) och se till att bästa praxis på sysselsättningsområdet iakttas i de kontrakt som ingås för lantbruksarbete inom och utom EU.

3.3.2 Trygghet i livsmedelsförsörjningen till rimliga priser är fortfarande ett prioriterat mål för EU:s jordbruk i ett globalt sammanhang som kännetecknas av demografiskt tryck och ökad konsumtion som kräver ett politiskt och strategiskt svar som bygger på utveckling och global livsmedelstrygghet.

3.3.3 EESK anser att de europeiska lantbrukarna har rätt att förvänta sig ”en rimlig inkomst för försäljningen av produkterna på marknaden och för sina samhällsåtaganden inom ramen för EU:s jordbruksmodell (12)”. Den gemensamma jordbrukspolitiken kan därför inte begränsas till fördelningen av medel. I detta sammanhang uppmanar EESK kommissionen att klarlägga hur man inom ramen för den nya gemensamma jordbrukspolitiken avser att tackla problemet med stabiliseringen av marknaderna i synnerhet genom att föreslå lösningar på problemen med jordbrukspriserna och jordbruksinkomsterna.

3.3.4 Den europeiska jordbrukspolitiken och landsbygdsutvecklingspolitiken bör också inriktas mot att främja innovation och konkurrenskraft. EESK anser att EU:s landsbygdsutvecklings- och skogspolitik bör ge ett större bidrag till bevarandet av den biologiska mångfalden, bindning av koldioxid, energiproduktion och energihushållning, utveckling och marknadsföring av jordbruksprodukter samt till en balanserad territoriell utveckling. Landsbygdsutvecklingen kan skapa möjligheter för nya företag och arbetstillfällen i landsbygdsområden samtidigt som det blir bättre spridning av inkomstmöjligheterna inom jordbruket. Slutligen är det nödvändigt att påminna om att bearbetning av livsmedel är en av de viktigaste ekonomiska verksamheterna på landsbygden. Därför bör inte landsbygdsutvecklingen försumma att stödja de livsmedelsföretag på landsbygden som tillsammans med jordbrukare ägnar sig åt forskning och utveckling, utbildning, innovation och exportfrämjande åtgärder samt de företag som verkar för samarbete mellan företag (t.ex. joint ventures) i syfte att stärka sin konkurrenskraft på marknaden.

3.3.5 EESK erinrar om att prissvängningarna på jordbruksmarknaderna, trots att detta är ett ständigt problem inom sektorn, har varit särskilt kraftiga under de senaste åren på grund av olika faktorer, bland annat extrema väderförhållanden, energipriserna, spekulation och den ökande internationella efterfrågan till följd av befolkningstillväxten. I detta sammanhang erinrar EESK om att jordbrukspriserna, som efter en kraftig ökning under perioden 2006–2008 som följdes av ett betydande fall, nu åter har börjat stiga under de senaste månaderna. EESK anser att dessa extrema prissvängningar på jordbruksprodukter har fått negativa konsekvenser både för producenterna och för konsumenterna. Dessutom befarar kommittén att även investerare utanför jordbrukssektorn i EU i ökad utsträckning försöker köpa upp mark i investerings- och spekulationssyfte, vilket förvisso inte ligger i linje med den europeiska jordbruksmodellen.

3.3.6 Slutligen bör den nya gemensamma jordbrukspolitiken främja och stödja nyetableringar som kan locka i synnerhet ungdomar till sektorn, även i syfte att säkerställa en framtid för det europeiska jordbruket. Det krävs en generationsväxling inom jordbruket med tanke på att endast 7 procent av de europeiska jordbrukarna är yngre än 35 år och att läget i några medlemsstater är ännu besvärligare. För närvarande är en jordbrukare av tre äldre än 65 år i EU-27 och många kommer att gå i pension under de kommande åren. Mot denna bakgrund är det nödvändigt att den gemensamma jordbrukspolitiken bidrar till genomförandet av en politik på EU-nivå för startstöd samtidigt med en ambitiös och ömsesidigt förstärkande sysselsättningspolitik inom jordbrukssektorn.

3.4 Instrument

3.4.1 EESK understryker att direktstöden inom ramen för den gemensamma jordbrukspolitiken spelar en stor roll för bevarandet av den europeiska jordbruksmodellen. Genom beviljande av direktstöd stöds i själva verket de europeiska jordbrukare som erbjuder allmännyttiga varor och tjänster som har stor betydelse för hela samhället men som inte får tillräckligt betalt på grund av prisbildningen på jordbruksmarknaderna.

3.4.2 Det är nödvändigt att förenkla det sätt på vilket den nya gemensamma jordbrukspolitikens instrument ska fungera, i synnerhet det samlade gårdsstödet. EESK håller med om att det finns ett behov av att förenkla de miljömässiga tvärvillkoren och efterlyser en rationalisering av kontrollsystemen och av förfarandena för minskning av stöden. EESK betonar att tillgång till miljöanpassningen av direktstödet bör underlätta och främja lantbrukens tillgång till jordbruksstöd. Mot den bakgrunden och med tanke på en eventuell utvidgning av tvärvillkoren (t.ex. vattenramdirektivet), uppmanar EESK kommissionen att noggrant utvärdera effekterna av denna bestämmelse och fastställa tillämpningsförfaranden som inte innebär ytterligare komplikationer för jordbrukarna.

3.4.3 EESK stöder principen enligt vilken de grundbidrag som ska fördelas på regional nivå bör uppfylla en viss miljöprestanda. De pågående diskussionerna antyder att det eventuellt kan vara svårt att urskilja miljökomponenten i den första pelaren (miljöanpassningen av direktstödet) från åtgärderna för miljövänligt jordbruk i den andra.

3.4.4 EESK ställer sig bakom införandet av ett nytt kriterium för att fastställa beloppet för direktstödet. I detta sammanhang föreslår EESK en diskussion om hur referensområdet för fastställande av direktstödets grundläggande del ska definieras (på europeisk, nationell eller regional nivå). Dessutom föreslår EESK att man undersöker möjligheten att koppla en del av direktstödet till antalet anställda och användningen av andra lämpliga metoder inom områdena konkurrenskraft, sysselsättning och innovation.

3.4.5 EESK ser positivt på införandet av ett enkelt och specifikt stöd till mindre jordbruk. I detta sammanhang ber EESK kommissionen att förtydliga de krav som kommer att gälla för att identifiera mindre jordbruk. EESK, i synnerhet, önskar att man tar hänsyn till de specifika strukturella skillnader som utmärker jordbruket i de olika medlemsstaterna.

3.4.6 EESK undrar vilka återverkningar som anpassningarna av de nuvarande marknadsinstrumenten (garanterade priser, tullar, exportstöd, offentlig lagring, kvoter, arealuttag, osv.) kan få. Mot den bakgrunden vill EESK betona att säkerhetsnäten inte ensamma kan säkerställa stabiliseringen av marknaden för jordbruksprodukter, och framför allt inte lösa problemen inom mejerisektorn (13). För att stärka jordbruksproducenternas ställning i den värdeskapande kedjan och motverka fluktuerande priser och den storskaliga detaljhandelns orimliga marknadsstyrka, anser EESK att den gemensamma jordbrukspolitiken efter 2013 bör omfatta särskilda instrument som ska förvaltas direkt av lantbrukarna eller deras representanter i syfte att koncentrera utbudet och förbättra handelsförbindelserna genom åtgärder och instrument som redan använts av vissa gemensamma marknadsorganisationer.

3.4.7 EESK efterlyser en förstärkning av de åtgärder inom den gemensamma jordbrukspolitiken som syftar till att stärka och främja lokala och högkvalitativa jordbruksprodukter på den europeiska marknaden och i tredje land, även i syfte att förbättra livsmedelssektorns sätt att fungera, att öka kunskaperna om de många olika typerna av livsmedel som framställs inom EU, att möta konsumenternas krav och att etablera nya marknader utomlands. Av samma skäl är kommittén intresserad av att införa bästa praxis när det gäller etikettering av jordbruksprodukter även för att möta samhällets ökande krav på information och öppenhet.

3.4.8 EESK erinrar om att det finns över 40 miljoner fattiga människor i EU som inte kan äta sig mätta. EESK uppmanar därför kommissionen att inom ramen för den gemensamma jordbrukspolitiken förstärka insatserna för att dela ut livsmedel till de sämst ställda i gemenskapen.

3.4.9 Landsbygdsutvecklingen kan tillgodose sektorernas och landsbygdsområdenas behov. EESK anser att det är lämpligt att behålla den nuvarande strukturen på den gemensamma jordbrukspolitiken med två pelare, varvid man bör eftersträva en omfördelning av ansvarsområdena hos var och en av de båda pelarna och större komplementaritet mellan de åtgärder som får stöd (14).

3.4.10 Med tanke på den europeiska jordbruksmodellen är det en väsentlig uppgift för den gemensamma jordbrukspolitiken att upprätthålla jordbruksproduktionen i alla delar av EU. EESK vill i det sammanhanget framhålla vikten av åtgärder för missgynnade områden inom ramen för landsbygdsutvecklingen. Beprövade metoder, i synnerhet som kompensation för naturbetingade och klimatrelaterade nackdelar, bör i alla fall behållas i syfte att i största möjliga utsträckning bevara kontinuiteten.

3.5 EU:s budget och anslag till den gemensamma jordbrukspolitiken

3.5.1 EESK anser att de mål som det moderna samhället ställt upp för det europeiska jordbruket är mycket ambitiösa och svåruppnåeliga. För att uppnå dessa mål krävs att det även i framtiden finns en gemensam jordbrukspolitik med effektiva verktyg, lätt tillämpbara system och tillräckliga anslag (15). Dessutom är det helt nödvändigt att integrera den gemensamma jordbrukspolitiken i all övrig gemenskapspolitik (företag, klimatåtgärder, sektorsövergripande politik, ekonomi, finanser och skatter, sysselsättning och sociala rättigheter, energi och naturresurser, miljö, konsumenter och hälsa, yttre förbindelser och utrikesfrågor, regioner och lokal utveckling, vetenskap och teknik).

3.5.2 Enligt EESK:s uppfattning bör man i diskussionen om den gemensamma jordbrukspolitiken på väg mot 2020 ta hänsyn till att det, med tanke på budgetplanen och i brist på anpassningar av budgeten, knappast är möjligt att uppnå de mål som enligt meddelandet tillkommer den framtida gemensamma jordbrukspolitiken och försvara den europeiska jordbruksmodellen.

3.5.3 EESK anser att reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken efter 2013 erbjuder ett tillfälle att diskutera omfördelningen av de finansiella resurserna både inom den första och den andra pelaren. I synnerhet är det nödvändigt att lösa problemet med den ojämna fördelningen av GJP-resurser på nationell nivå som är särskilt ogynnsam för de nya medlemsstaterna. I detta sammanhang innebär avskaffandet av de historiska referensperioderna att man måste identifiera ett nytt kriterium för fastställandet av det nationella tak för direktstöd som gäller i varje medlemsstat. EESK framhåller därför i en pragmatisk anda och med hänsyn till de skilda omständigheterna i olika medlemsstater att man måste ta hänsyn till andra kriterier än den nationella jordbruksarealen. I synnerhet kan kriterier rörande levnadsomkostnader, sysselsättning, mervärde och skillnader i jordbruks- och klimatförhållanden och produktionskostnader lyfta fram jordbrukets bidrag till den territoriella utvecklingen (16).

3.5.4 EESK ställer sig bakom kommissionens val att inte införa former av nationell samfinansiering av åtgärderna inom den första pelaren. När det gäller den andra pelaren är EESK:s uppfattning att det är lämpligt att bekräfta behovet av nationell medfinansiering för att genomföra åtgärder för utveckling av landsbygden. EESK anser att det är nödvändigt att främja en diskussion om de beslut som hittills fattats om nationell medfinansiering av utvecklingen av landsbygden för att ta hänsyn till det strama budgetläget i många medlemsstater och för att främja bättre resultat av investeringar på nationell nivå (17).

4. Särskilda kommentarer

4.1 EESK efterlyser diskussioner om en eventuell översyn av EU:s konkurrensregler som tillämpas på livsmedelssektorn i syfte att förbättra sektorns funktionsmekanismer och att återskapa balans i marknadskraft mellan aktörerna i livsmedelsförsörjningskedjan, i synnerhet i förhållande till handeln.

4.2 EESK anser att det är nödvändigt att stärka de instrument för riskhantering som används inom ramen för den gemensamma jordbrukspolitiken. EESK menar att dessa instrument bör bidra till att minska inkomstsvängningarna och instabiliteten på marknaden. Förstärkningen av försäkringsverktygen och skapandet av gemensamma fonder kan hjälpa jordbrukarna att hantera de hälso- och klimatrisker som kommer att öka under den närmaste framtiden. Mot bakgrund av den allvarliga kris som drabbat de internationella finansinstituten uppmanar EESK kommissionen att så snart som möjligt klarlägga de arbetsformer som kommer att antas för att tillämpa dessa instrument. Kommittén hyser vissa tvivel när det gäller lämpligheten i att införa riskhanteringsåtgärder i den andra pelaren, och påpekar att kravet på nationell medfinansiering kan avhålla medlemsstaterna från att tillämpa dessa nya instrument.

4.3 EESK följer uppmärksamt kommissionens förslag att främja alternativa återförsäljningskanaler i syfte att marknadsföra lokala produkter genom åtgärder inom ramen för den andra pelaren för att sprida och förstärka direktförsäljning och lokala marknader. EESK anser att dessa alternativa försäljningsmetoder bör stödjas även genom upprättande av en ram av gemenskapsregler på ad hoc-basis.

4.4 EESK hoppas att WTO-förhandlingarna om handel återupptas och leder till ett positivt resultat. Kommittén erinrar om de konsekvenser av en ytterligare liberalisering av jordbruksmarknaderna som handelsavtal, i synnerhet med Mercosur, kan ha för att säkerställa att den gemensamma jordbrukspolitiken fungerar väl (18). I detta sammanhang vill EESK framhålla att detta medför en ökad konkurrens och en större volatilitet för priserna på jordbruksprodukter på de internationella marknaderna. Detta måste man ta hänsyn till vid reformeringen av den gemensamma jordbrukspolitiken, både när det gäller förändringen av instrumenten för marknadsstabilisering och den nya inriktningen av direktstöden. Dessutom kan den internationella handeln lämna betydande bidrag till livsmedelsutbudet genom att öka volymerna och utbudet av livsmedel på marknaden (19). EESK erinrar om att EU:s obligatoriska produktionsnormer försätter de europeiska lantbrukarna i ett underläge jämfört med lantbrukare utanför EU. EESK kräver en förstärkning av systemen för kontroll av import av råvaror som bör omfattas av samma krav som gäller för de europeiska produkterna, för att undvika inte bara illojal konkurrens och social dumpning, utan även allvarliga återverkningar på kvaliteten på jordbruksprodukter och livsmedel.

4.5 EESK uppmanar kommissionen att vidta åtgärder som kan lösa problemet med bristen på foderproteingrödor som kännetecknar det europeiska jordbruket och som hämmar utvecklingen av vissa sektorer i EU. I detta sammanhang följer EESK uppmärksamt genomförandet av synergiåtgärder mellan agroenergiprogram och åtgärder för främjande av produktionen av proteingrödor i Europa.

Bryssel den 16 mars 2011 Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs ordförande Staffan NILSSON

(1) KOM(2010) 548 – 2010 års bedömning av genomförandet av EU:s handlingsplan för biologisk mångfald.

(2) Rådets förordning (EG) nr 73/2009 av den 19 januari 2009 om upprättande av gemensamma bestämmelser för system för direktstöd för jordbrukare inom den gemensamma jordbrukspolitiken och om upprättande av vissa stödsystem för jordbrukare, om ändring av förordningarna (EG) nr 1290/2005, (EG) nr 247/2006 och (EG) nr 378/2007 samt om upphävande av förordning (EG) nr 1782/2003 (EUT L 30, 31.1.2009, s. 16).

(3) Europeiska kommissionens pressmeddelande IP/10/1527 av den 18 november 2010.

(4) EESK:s yttrande – Reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken år 2013 (EUT C 354, 28.12.2010 s. 35, punkt 5.6.11).

(5) Rådets beslut av den 19 januari 2009 om ändring av beslut 2006/144/EG om gemenskapens strategiska riktlinjer för landsbygdsutvecklingen - programperiod 2007–2013 (EUT L 30, 31.1.2009, s. 112).

(6) EESK:s yttrande – Den gemensamma jordbrukspolitikens framtid efter 2013 (EUT C 318, 23.12.2009 s.66, punkt 2.3).

(7) EESK:s yttrande – Reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken år 2013 (EUT C 354, 28.12.2010, s.35, punkt 5.2) och EESK:s yttrande – Den gemensamma jordbrukspolitikens hälsotillstånd och dess framtid efter 2013 (EUT C 44, 16.2.2008, s.60, punkt 7.4.2).

(8) EESK:s yttrande – Reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken år 2013 (EUT C 354, 28.12.2010, s. 35, punkt 3.7).

(9) EESK:s yttrande – En bättre fungerande livsmedelsförsörjningskedja i Europa (EUT C 48, 15.2.2011, s. 145, punkt 3.6).

(10) EESK:s yttrande – Reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken år 2013 (EUT C 354, 28.12.2010, s. 35, punkt 4.7).

(11) EESK:s yttrande – Reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken år 2013 (EUT C 354, 28.12.2010, s. 35, punkt 5.5.15).

(12) EESK:s yttrande – Reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken år 2013 (EUT C 354 av den 28.12.2010, s. 35, punkt 5.3).

(13) EESK:s yttrande – Den gemensamma jordbrukspolitikens hälsotillstånd och dess framtid efter 2013 (EUT C 44, 16.2.2008, s.60, punkterna 7.4.13–7.4.15) och EESK:s yttrande – Reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken år 2013 (EUT C 354, 28.12.2010, s. 35, punkt 5.5.9).

(14) EESK:s yttrande – Den gemensamma jordbrukspolitikens framtid efter 2013 (EUT C 318, 23.12.2009 s.66, punkt 4.3).

(15) EESK:s yttrande – Den gemensamma jordbrukspolitikens framtid efter 2013 (EUT C 318, 23.12.2009 s.66, punkt 2.5).

(16) EESK:s yttrande – Reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken år 2013 (EUT C 354, 28.12.2009 s.35, punkterna 5.7.4, 5.8.4 och 5.8.5).

(17) EESK:s yttrande – Den gemensamma jordbrukspolitikens hälsotillstånd och dess framtid efter 2013 (EUT C 44, 16.2.2008, s.60, punkt 7.6.11).

(18) EESK:s yttrande – Den gemensamma jordbrukspolitikens hälsotillstånd och dess framtid efter 2013 (EUT C 44, 16.2.2008, s.60, punkt 7.4.9).

(19) KOM(2010) 127 – EU:s policyram för att hjälpa utvecklingsländer att stärka livsmedelsförsörjningen.