C 397/15

Offentliggörande av en ansökan om registrering av ett namn i enlighet med artikel 50.2 a i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1151/2012 om kvalitetsordningar för jordbruksprodukter och livsmedel

(2022/C 397/09)

I enlighet med artikel 51 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1151/2012 (1) ges rätt att göra invändningar inom tre månader från dagen för detta offentliggörande.

SAMMANFATTANDE DOKUMENT

”Goranski medun”

EU-nr: PDO-HR-02617 – 7.7.2020

SUB (X) SGB ( )

1. Namn [på SUB eller SGB]

”Goranski medun”

2. Medlemsstat eller tredjeland

REPUBLIKEN KROATIEN

3. Beskrivning av jordbruksprodukten eller livsmedlet

3.1. Produkttyp

Klass 1.4 Andra produkter från djur (ägg, honung, diverse mjölkprodukter utom smör etc.)

3.2. Beskrivning av den produkt för vilken beteckningen i punkt 1 är tillämplig

”Goranski medun” är en honung som produceras av den inhemska biarten carnicabi (Apis mellifera carnica, Pollmann 1879) från honungsdagg, en söt vätska som under rätt förutsättningar vanligen hittas i både barrträd (ädelgran, gran) och lövträd (ek, bok, lönn).

Produktens sammansättning och kvalitet skiljer den från de flesta andra honungssorter på marknaden. ”Goranski medun” innehåller mer mineralämnen, som ger den dess högre elektriska ledningsförmåga och särskilda organoleptiska egenskaper (smak, doft, taktila och visuella egenskaper),

”Goranski medun” utvinns genom slungning, finns i flytande och kristalliserad form och har särskilda organoleptiska, fysikaliska och kemiska egenskaper och pollenegenskaper.

FYSIKALISKA OCH KEMISKA EGENSKAPER Fysikaliska och kemiska egenskaper Värde Vattenhalt Högst 18,00 % Elektrisk ledningsförmåga Minst 0,9 mS/cm Hydroximetylfurfural Högst 15 mg/kg De fysikaliska och kemiska egenskaperna fastställs av kvalificerade laboratorier som kan ge ackrediteringsbevis för sina metoder för var och en av de relevanta parametrarna (ISO 17025). Resultaten levereras för kontroll till medunproducenternas intresseorganisation.

Värdena på andra fysikaliska och kemiska parametrar, exempelvis fruktos- och glukosinnehållet (summan av dessa), sackaros, ej vattenlösliga ämnen, fria syror och diastasaktivitet måste uppfylla de kriterier som föreskrivs i bilaga II till rådets direktiv 2001/110/EG av den 20 december 2001 om honung och Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/63/EU av den 15 maj 2014 om ändring av rådets direktiv 2001/110/EG om honung.

POLLENETS EGENSKAPER Egenskap Beskrivning Honungsdaggens indikatorer Stark närvaro av honungsdaggsindikatorer (svampsporer, delar av svamphyfer, grönalger) fastställs i enlighet med pollenets regler. Pollensammansättning Den vanligaste växtarts- och familjeegenskapen i det avgränsade området (arter med och utan nektar) som beskrivs i kapitel 3 i produktspecifikationen fastställs i enlighet med pollenreglerna (årstidsvariationer är möjliga). Pollenspektrum för de vanligaste nektarfamiljerna och -släktena: — Stor förekomst Apiaceae, Asteraceae — Övrig förekomst: Rhamnaceae, Trifolium repens, Ranunculaceae, Asteraceae T, Rosaceae, Acer spp., Fabaceae, Castanea sativa Pollenspektrum för de vanligaste nektarlösa familjerna och släktena: — Poaceae, Plantago spp., Filipendula spp., Quercus spp., Fagus n., Artemisia spp., Salix spp., Helianthemum spp. Pollenanalys genomförs av laboratorier som kan bevisa att deras personal är kvalificerad att utföra pollenanalyser av honung. Resultaten levereras för kontroll till medunproducenternas intresseorganisation.





ORGANOLEPTISKA EGENSKAPER Organoleptiska egenskaper Beskrivning Visuella egenskaper (fysikaliskt tillstånd, färg) Fysikaliskt tillstånd: kristalliserad eller flytande form, med lätt opalskimrande toner, kristalliserade prover som har något ljusare nyans än proverna av kristalliserad honung. Färg: huvudsakligen från mörkbeige och mörkt bärnstensfärgad till rödbrun, med ett eventuellt pärlskimmer i strukturen och en grönaktig ytreflektion i prover av flytande honung. Beroende på årstiden kan ”Goranski medun” anta mörkare nyanser såsom brun till mörkbrun eller nästan svart, ofta med oljeliknande grönaktiga drag. Doftegenskaper Doft: måttlig till uttalad, balsamisk, vaniljaktig, med inslag som påminner om karamell, harts, torra löv och träkol. Smakegenskaper Smak: kännetecknas av en relativt svag sötma (jämfört med nektarhonung), med den medföljande måttligt intensiva arom som förknippas med malt och framkallar de ovan nämnda doftegenskaperna. Taktila egenskaper Taktila egenskaper: Från flytande till finkristalliserad, ibland i form av klibbiga kristaller. De organoleptiska egenskaperna fastställs av en expertpanel, med kvalifikationsbevis för dess särskilt utbildade sensoriska analytiker i enlighet med utbildningsstandarden från Kroatiens intresseorganisation för provsmakning av honung. Resultaten levereras för kontroll till medunproducenternas intresseorganisation.

3.3. Foder (endast för produkter av animaliskt ursprung) och råvaror (endast för bearbetade produkter)

Det är förbjudet att utfodra bisamhällena medan bina samlar in nektar.

3.4. Särskilda steg i produktionsprocessen som måste äga rum i det avgränsade geografiska området

Alla steg i produktionen av ”Goranski medun” måste äga rum i det geografiska område som definieras i punkt 4 enligt följande:

1. Biinsamling.

2. Bin samlar in honungsdagg, tillsätter sina egna specifika ämnen till den, deponerar den, utvinner vatten från den och lagrar den i bikakeceller tills den mognar till bladhonung.

3. Utvinning av ”Goranski medun”.

4. Filtrering, avskumning och lagring av ”Goranski medun”.

3.5. Särskilda regler för skivning, rivning, förpackning osv. av den produkt som det registrerade namnet avser

Processen för att utvinna honungen och förvara honungsburkarna genomförs på ett sätt som bevarar kvaliteten hos ”Goranski medun” och förhindrar närvaron av främmande dofter, orenheter eller potentiella förfalskningar som skulle kunna äventyra produktens kvalitet. Därför utförs påfyllningen i det avgränsade geografiska området, där ”Goransiki medun”, som förvaras i bulkbehållare (som kan värmas upp till 40 °C för att förhindra kristallisering), fylls i glasburkar på 720 ml, 370 ml eller 210 ml och förseglas med ett metallock.

3.6. Särskilda regler för märkning av den produkt som det registrerade namnet avser

När ”Goranski medun” släpps ut på marknaden märks den i enlighet med gällande regler. Det är tillåtet att ange företagets namn eller bigårdens plats jämsides med den skyddade ursprungsbeteckningen ”Goranski medun”, men bara om slutprodukten härrör från honungsdagg som har samlats in inom en bigård på en framträdande plats och inom det geografiska område som definieras i punkt 4.

Det är tillåtet att ange produktens enblommiga botaniska ursprung, förutsatt att påståendet kan bekräftas genom dokumentation och analys. När ”Goranski medun” släpps ut på marknaden i någon typ av glasburk i enlighet med punkt 3.5 måste ursprungsbeteckningen ”Goranski medun” vara mer framträdande när det gäller storlek, typ och färg på dess bokstäver (typografi) än någon annan text eller logotyp eller producentens stämpel. Storleken på producentens inskription får inte överstiga 75 % av storleken på logotypen för ursprungsbeteckningen ”Goranski medun”. Produktionsåret ska anges på etiketten.

Alla förpackningar måste bära logotypen för ursprungsbeteckningen ”Goranski medun”. Alla som använder ursprungsbeteckningen och som släpper ut denna produkt på marknaden enligt dess specifikation har rätt att använda ovanstående logotyp på samma villkor. Logotypen för ursprungsbeteckningen ”Goranski medun” består av en cirkelform som innehåller en abstrakt avbildning av en ädelgran i mörkgrön färg mot en bakgrund av gräs i olika gröna nyanser, under en klar blekblå himmel som kontrasteras av vita bergsformer. Under cirkelformen står inskriptionen ”GORANSKI MEDUN” i gröna versaler, med ordet ”GORANSKI” tryckt i mindre storlek än ordet ”MEDUN”. Logotypen för ursprungsbeteckningen ”Goranski medun” får också reproduceras i svartvitt.

4. Kortfattad beskrivning av det geografiska området

”Goranski medun” produceras i det geografiska området Gorski Kotar, som ligger inom regionen Primorje-Gorski Kotar, och i det geografiska området Ogulin-Plaški-lågländerna, som tillhör regionen Karlovac. Området ligger inom de administrativa gränserna för städerna Čabar, Delnice, Vrbovsko, Novi Vinodolski, Bakar och Ogulin och kommunerna Brod Moravice, Fužine, Lokve, Mrkopalj, Ravna Gora, Skrad, Vinodolska općina, Klana, Jelenje, Čavle, Tounj, Josipdol, Plaški och Saborsko.

5. Samband med det geografiska området

Med sina skilda geografiska egenskaper har Gorski Kotar och Ogulin-Plaški-lågländerna en gränsliknande karaktär med överlappande egenskaper. De två områdena ligger på det bergiga Kroatiens kust mot Adriatiska havet och är angränsande med ett relativt kort avstånd. Gorski Kotar, som utgör en del av regionen Primorje-Gorski Kotar, definieras traditionellt som ett skogbevuxet, backigt bergsområde. Trots att dess högsta toppar inte når högre än 1 500 meter har området en tydlig alpin karaktär. Det består av stora skogar som punkteras av mindre områden av karstlandskap. När det gäller fysionomi skiljer sig Gorski Kotar stort från de angränsande områdena (Primorje, Notranjska i Slovenien och resten av Likaplatån), där bergsområden är mindre framträdande.

Klimatet i det avgränsade geografiska området kännetecknas av en sval, frisk och regnig vår, måttligt varm och fuktig sommar, regnig och dimmig höst och kall vinter med ymniga snöfall, men också plötsliga kraftiga sydliga vindar som för med sig varmare temperaturer och regn, följt av Bora och den nordliga vinden, som för med sig måttlig till svår kyla och snö. Klimatinstabiliteten, den ymniga nederbörden och de låga genomsnittstemperaturerna skapar villkor som gynnar de lokala växtsamhällena.

Bladhonungens särskilda egenskap är att den framställs av honungsdagg, inte nektar. Honungsdagg är en söt vätska som vanligen, när omständigheterna är rätt, hittas i både barrträd (ädelgran, gran) och lövträd (ek, bok, lönn). Den produceras av insekter, vanligen bladlöss och sköldlöss, som punkterar växtceller med sina stickverktyg för att komma åt växtsafterna, från vilka de utvinner nitrogena ämnen och separerar resten – som honungsdagg.

”Goranski medun” är en honung med särskilda egenskaper som främst beror på koncentrationen av det huvudsakliga växtbeståndet i Gorski Kotar och Ogulin-Plaški-lågländerna – silvergran (Abies alba Mill.) och gran (Picea abies L.) som förekommer tillsammans med dungar av bok (Fagus sylvatica L.) och lönn (Acer spp.) Dessa träd är värdar för bladlöss och sköldlöss, som producerar den honungsdagg som sedan samlas in av bin och omvandlas till honung. Den vanligaste orsaken till honungsdagg är den grönrandiga granbladlusen, som fäster sig vid ädelgranskott och kan finnas kvar under hela sommaren, när vädret är varmt och fuktigt. Granen är ett barrträd som vanligen producerar stora mängder honungsdagg som separeras av en mängd olika bladlöss och sköldlöss. Till skillnad från ädelgranar har dock granar ytliga rötter, vilket kan förklara varför de tenderar att inte producera honungsdagg under de torra månaderna juli och augusti. En gran producerar mest honungsdagg i maj och juni, när den är värd för gransköldlöss och andra sköldlöss, de främsta källorna till honungsdagg. Bland alla barrträd har ädelgranen störst betydelse för biodling. Den stora mängd honungsdagg som produceras på granar beror på variationen av sköldlöss och den ovan nämnda grönrandiga granbladlusen.

Sköldlöss och bladlöss har en välutvecklad mun som gör att de kan sticka hål på växtceller, nå växtens transportvävnad och suga ut saften. Eftersom trädsafterna är under stor kapillärpress absorberas de av bladlöss/sköldlöss i stora mängder. Överskottssaft skickas genom en insekts matsmältningssystem och separeras som droppar av honungsdagg som landar på de angränsande grenarna, barren, löven och på marken. Trots att stora mängder honungsdagg på granar är relativt sällsynta (vart femte till sjunde år) är den vanliga volymen honungsdagg på en gran definitivt mycket större än på andra växter. Ädelgranar kommer som regel att producera honungsdagg varje år, men mängden beror till stor del på klimat- och markförhållandena. I områden där granar är dominerande produceras honungsdagg huvudsakligen i juli och augusti, men kan fortsätta in i september.

På grund av bladhonungens kemiska sammansättning har den distinkta egenskaper som skiljer den från blomsterhonung i många avseenden. Den har ett högt mineralinnehåll och tenderar att kristalliseras snabbare än vissa andra honungsvarianter. ”Goranski medun” är en särskild kategori bladhonung och en av de mest omtyckta honungssorterna i Kroatien. Med sina distinkta egenskaper har den här honungen blivit ett av de mest välkända märkena i Gorski Kotar och Ogulin-Plaški-lågländerna och har skaffat sig ett speciellt namn – ”medun”.

”Goranski medun” är en särskild kategori honung som skiljer sig från andra honungsvarianter tack vare dess distinkta egenskaper (högsta fuktinnehåll 18,00 %, högsta HMF-innehåll 15 mg/kg, minsta elektriska ledningsförmåga 0,9 mS/cm). Pollenspektret i ”Goranski medun” består av honungsdaggindikatorer i honungen (svampsporer, delar av hyfer, grönalger) och pollen från de växtarter som förekommer i området vid produktionstidpunkten. Tillsammans med dess karakteristiska organoleptiska och fysikaliska och kemiska egenskaper är det detta som skiljer den från andra honungsvarianter.

”Goranski medun” bör under inga omständigheter utsättas för intensiv hetta. Det är tillåtet att avkristallisera ”Goranski medun” vid en temperatur på högst 40 °C, vilket inte ändrar de egenskaper som den får från honungsdaggen från växterna inom det avgränsade området.

”Goranski medun” utgör en oupplöslig länk mellan de geografiska omständigheterna i den region där den produceras och den produkt som den kännetecknar. Det inbördes förhållandet mellan växtsamhällena av ädelgranar och granar och de tillhörande samhällena av bok och lönn, deras entomofauna och produktionen av bladhonung är direkt beroende av de geografiska och topografiska omständigheterna i det avgränsade området, som direkt påverkar produktens egenskaper och distinkta karaktär.

”Goranski medun” är en honung som generellt härrör från honungsdaggkällor, en ingrediens som är naturligt rik på mineralämnen. För det mesta innehåller den honungsdagg från granar och ädelgranar, som kombineras med honungsdagg från lövträden bok och lönn.

Tack vare den grönrandiga granbladlusen, som är den vanligaste orsaken till honungsdagg, kan bladhonung ibland anta rödaktiga nyanser. Honungsdagg kan också komma från bladlöss, och då antar den mörkare nyanser av brunt till mörkbrunt eller nästan svart, ofta med oljeliknande grönaktiga stråk. Det bör påpekas att sykomorbladlusen är den mest produktiva producenten av honungsdagg i lönndungar. Det gäller särskilt för sykomorlönn (Acer pseudoplatanus L.), skogslönn (Acer platanoides L.) och naverlönn (Acer campestre L.), som kan ge relativt stora mängder honungsdagg och pollen, särskilt i slutet av april och i maj. De ovan nämnda typiska växtarterna är dominerande i det geografiska område som definieras i punkt 4. Omfattande skogstäcke och ett grönt landskap är bland de viktigaste allmänna vegetationsdragen i det avgränsade området. Skogstäcket sträcker sig framför allt över omgivande och högre belägna områden, som är viktigast för biodlarnas intressen.

Biodlingens långa historia i Gorski Kotar beror på de praktiska kunskaperna och färdigheterna hos lokalbor som har utövat hantverket i detta område i århundraden. Deras kunskaper och färdigheter består av en unik kännedom om detta bergsområdes specifika morfologi, omfattande kunskaper om de lokala dragväxterna, de dominerande klimatförhållandena och de motsvarande biodlingstekniker som används i detta unika område. ”Goranski medun” produceras med hjälp av traditionella biodlingstekniker som är över etthundra år gamla. En sådan teknik är användning av bikupor med flyttbara ramar, framför allt av typerna Alberti-Žnidaršič (AŽ) eller Langstroth-Root (LR). Dessa två typer av bikupor är vanligast förekommande i Gorski Kotar, och har visat sig ge bäst resultat i praktiken. Biodlingsteknikerna, exempelvis placeringen av bikupor, och tekniska processer avsedda att bland annat maximera avkastningen från biinsamlingen, skydda bina från skadedjur, förhindra svärmande, avspeglar de klimatrelaterade och meteorologiska villkoren i det geografiska produktionsområdet för ”Goranski medun”.

Hänvisning till offentliggörandet av produktspecifikationen

https://poljoprivreda.gov.hr/UserDocsImages/dokumenti/hrana/proizvodi_u_postupku_zastite-zoi-zozp-zts/Specifikacija_Goranski-Medun_izmjena11082021.pdf

(1) EUT L 343, 14.12.2012, s. 1.