SV    SV SV 
SV    SV  EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION 
Bryssel den 16.12.2008 
SEK(2008) 3048 
ARBETSDOKUMENT FRÅN KOMMISSIONENS AVDELNINGAR 
som åtföljer   
 
MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN  TILL EUROPAPARLAMENTET, 
EUROPEISKA EKONOMISKA OC H SOCIALA KOMMITTÉN SAMT 
REGIONKOMMITTÉN 
 
En uppdaterad strategiram för europeis kt samarbete på utbildningsområdet 
 
Sammanfattning av konsekvensanalys  
{KOM(2008) 865 slutlig} 
{SEK(2008) 3047} 
SV 2   SV ARBETSDOKUMENT FRÅN KOMMISSIONENS AVDELNINGAR 
SAMMANFATTNING AV KONSEKVENSANALYS FÖR EN UPPDATERAD STRATEGIRAM FÖR 
EUROPEISKT SAMARBETE PÅ UTBILDNINGSOMRÅDET  
Denna konsekvensanalys åtföljer kommissionens  meddelande om en uppdaterad strategiram 
för europeiskt samarbete på utbildnings området. Rådet (utbildning) uppmanade 
kommissionen att lägga fram ett sådant försla g i ett antal viktiga meddelanden som fick 
Europeiska rådets stöd i mars 2008.  
Utbildning är en mycket viktig del i Lissa bonstrategin och dess öppna samordningsmetod 
(arbetsprogrammet ”Utbildning 2010”) har gett k onkreta resultat som lett till ett ökat och mer 
givande europeiskt samarbete mellan olika länder  samt gett medborgarna större möjlighet till 
rörlighet och livslångt lärande. Som rådets och kommissionens gemensamma rapport från 
2008 om genomförandet av arbetsprogrammet1 visar finns det dock fortfarande betydande 
utmaningar och svagheter i de nationella systemen. Detta framgår också av de otillräckliga resultaten när det gäller att nå upp till de fem riktmärken som fastställts inom ramen för den 
öppna samordningsmetoden. Dessa resultat  i kombination med de synpunkter som 
framkommit vid samråd med me dlemsstaterna och med olika eu ropeiska organisationer för 
berörda parter i samband med den här konsekve nsanalysen visar att genomförandet av den 
öppna samordningsmetoden på nationell nivå behöver fö rbättras så att den får större effekt på 
de nationella systemen. Detta kan uppnås genom ett tydligare fokus på de mest angelägna 
prioriterade områdena, större politiskt engagemang och synli ghet, större delaktighet för 
berörda parter, effektivare kunskapsutbyte och bättre samordning mellan olika utbildningssektorer i samband med det livslånga lärandet.  
När det gäller framtidens utmaningar för utbi ldningssystemen mer generellt är det som 
betonades i Lissabonstrategin – kunskapsekonomi ns politiska utmaningar, de demografiska 
förändringarna och globaliseringe n – fortfarande aktuellt. Därut över har frågor som migration 
och hållbar utveckling nu blivit viktiga. Det fi nns en allvarlig risk att det uppstår ett glapp 
mellan tillgång och efterfrågan på kunskap, me d brist på högkvalificerad arbetskraft och 
otillräcklig utbildningsniv å hos de med sämre kvalifik ationer. Kunskapsnivån hos 
arbetskraften och bland dem som riskerar at t hamna i utanförskap behöver alltså höjas. 
Ekonomiska bevis bekräftar att investeringa r i utbildning gynnar ekonomin, samhället och 
individen genom ökad anställbarhet, större kuns kaper och ökat nytänkande, större delaktighet 
och deltagande i samhällslivet samt minskad brottslighet och ohälsa. 
Vid det omfattande samrådet med länder, arbets marknadens parter och andra berörda parter 
om resultaten av den öppna samordningsmetode n gavs i huvudsak posit iv respons. Metodens 
mål och utmaningar är fortfarande relevanta. Vissa länder anser dock att arbetsmetoderna bör 
effektiviseras och ges ett tydligare fokus.  
Med utgångspunkt i de utmaninga r som beskrivs ovan kan följa nde tre mål för en uppdaterad 
strategiram för europeiskt samarbete på utbild ningsområdet ställas upp: Att höja den generella 
kunskapsnivån (på lång sikt), att stödja länder i genomförande t av utbildningsreformer (på 
medellång sikt) och slutligen  att vidta specifika åtgä rder för öka den öppna 
samordningsmetodens effektivitet och genomslag skraft genom ett tydligare fokus, större 
                                                
 
1 Rådets och kommissionens gemensamma lägesrapport 2008 om genomförandet av arbetsprogrammet 
”Utbildning 2010” – ”Livslångt lärande som grundval för kunskap, kreativitet och innovation” (februari 
2008), EUT C 86/1, 5.4.2008. 
SV 3   SV politiskt engagemang och synlighet, större delaktighet för berörda parter, effektivare 
kunskapsutbyte och bättre övergripande samor dning mellan olika utbildningssektorer (på kort 
sikt). 
Följande fyra politiska strategier övervägs: Fo rtsatt arbete enligt Lissa bonstrategin utan någon 
specifik metod för öppen samordning för utb ildningsområdet, fortsatt arbete utan någon 
förändring (dvs. enligt arbets programmet ”Utbildning 2010” i sin nuvarande form), en 
uppdaterad strategiram och en bredare och mer djupgående öppen samordningsmetod. De 
olika strategierna kräver olika typer av e ngagemang från länderna och innebär olika stor 
arbetsbörda i form av samarbetsaktivit eter. Samtliga är dock förenliga med 
subsidiaritetsprincipen och står i proportion till de stora utmaningar som utbildningssektorn 
står inför i det större sammanhang som Lissabons trategin och den förnyade sociala agendan 
behandlar.  
För alla fyra strategierna är det är svårt att bedöma hur mycket den öppna 
samordningsmetoden skulle påverka utformningen av den nationella politiken och närmandet mellan olika länders politik. I s ynnerhet är det svårt att bevisa  ett orsakssamband mellan den 
öppna samordningsmetoden och effe kterna av nationell  politik i form av  mätbara resultat 
(t.ex. framsteg i förhållande till riktmärken a när det gäller att höja kunskapsnivån). I 
kvalitativa termer bekräftar dock samrådet och erfarenheterna så här långt att den befintliga öppna samordningsmetoden enligt medlemsstaterna s och andra berörda parters uppfattning 
bidrar till utvecklingen av den nationella politiken, men att det finns utrymme för 
förbättringar på vissa områden. En effektiviser ing, antingen genom en uppdaterad strategiram 
eller en bredare och mer djupgående öppen samor dningsmetod (strategi 3 respektive 4), skulle 
därför troligen stärka samordni ngsmetodens effekt på reformer na av de nationella systemen 
och därigenom bidra till genomförandet av Li ssabonstrategin och den förnyade sociala 
agendan. 
De tänkbara strategierna har alla sina fördelar, men det är endast strategi 3, att utveckla en 
uppdaterad strategiram, som uppfy ller kravet att den öppna samor dningsmetoden ska ha större 
effekt på reformerna av de nationella utbildni ngssystemen och bli ett effektivare verktyg för 
samarbete och politikutformning. Strategin medger att politiska mål sätts upp inom hela det spektrum av utmaningar som medlemsstaterna oc h övriga berörda parter har identifierat och 
att arbetssättet inom den öppna samordningsme toden ändras på det sätt som efterfrågats. 
Slutligen är strategi n också genomförbar. 
Det finns redan mekanismer för övervakning och bedömning av den öppna 
samordningsmetodens effekt på utformningen av  den nationella politiken, närmandet av olika 
länders politik och resultaten av politiken i form av gemensamma lägesrapporter som 
sammanställs vartannat år samt årliga rappor ter om indikatorer och riktmärken. Dessa 
mekanismer skulle stärkas ytterligare om större  vikt lades vid tematiska prioriteringar i de 
gemensamma rapporterna, samt genom bedömni ngar av enskilda länder, bättre återkoppling 
från medlemsländerna om hur den öppna samor dningsmetoden fungerar och större delaktighet 
från berörda parters sida.