EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION 
Bryssel den 29.04.1998 
KOM(1998) 259 slutlig 
MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN 
DET SOCIALA HANDLINGSPROGRAMMET 1998-2000 

DET SOCIALA HANDLINGSPROGRAMMET 1998-2000 
I: En förnyelse av den europeiska socialpolitiken: en solid grund att bygga vidare på 
Kommissionen inledde 1993 en bred samrådsprocess om den europeiska 
socialpolitikens framtid. Syftet med denna process - som fick ökad kraft genom 
grön- och vitböckerna om socialpolitik 1993 och 1994 - var att utveckla en plan för 
förnyelsen av socialpolitiken i en tid som präglas av dynamisk förändring. Detta 
ledde i sin tur till det medelfristiga sociala handlingsprogrammet 1995-1997, som 
syftade till att utveckla ett bredare, mer innovativt och framåtblickande 
förhållningssätt till den europeiska socialpolitiken. 
Detta förhållningssätt har utvecklats ytterligare under de senaste åren och har lett till 
goda resultat. 
=> Sysselsättningspolitiken har placerats överst på EU:s agenda. Det nya kapitlet 
om sysselsättningen i Amsterdamfördraget gör sysselsättningen till en gemensam 
fråga. Toppmötet om sysselsättning i Luxemburg, följt av antagandet av 
sysselsättningsriktlinjerna 1998 och inlämnandet av nationella handlingsplaner för 
sysselsättningen, har inneburit en stärkt samordning av medlemsstaternas 
sysselsättningspolitik genom att en integrerad sysselsättningsstrategi utvecklats. 
=> Ett antal viktiga lagförslag har antagits av rådet, och dessa bidrar till att fullborda 
och konsolidera de ramar för miniminivåer för den sociala tryggheten som behövs 
som stöd för den inre marknaden. Detta framsteg har underlättats genom att 
man har använt den mer samarbetspräglade form av beslutsfattande som infördes 
genom avtalet om socialpolitik och som innebär att arbetsmarknadens parter 
engageras i processen. 
=> En rad detaljerade och ambitiösa arbetsprogram har antagits av kommissionen. 
Dessa politiska initiativ - exempelvis handlingsplanen för fri rörlighet för 
arbetstagare och grönboken om arbetsorganisation - utgör byggstenarna för den 
pågående förnyelsen av socialpolitiken. En förteckning över dessa finns i Bilaga 
1. 
=> Debatten om socialpolitiken har breddats och fördjupats till områden av 
gemensamt intresse - till exempel demografiska utvecklingstendenser, 
modernisering av den sociala tryggheten och kampen mot rasism - där det finns 
ett uppenbart mervärde i en gemensam europeisk debatt, samarbete och utbyte 
av information och bästa praxis. 
=> Den sociala dialogen ger gedigna resultat och den civila dialogen har mognat, 
vilket bidrar till att stärka den europeiska verksamhetens legitimitet och 
effektivitet. 
=> Kopplingarna mellan socialpolitiken och gemenskapens andra politikområden har 
stärkts, vilket avspeglar uppfattningen att social utveckling måste främjas över 
hela linjen. Exempel på detta är åtagandet att integrera ett 
jämställdhetsperspektiv på alla politikområden, införlivandet av hälsoskyddskrav i 
gemenskapens andra politikområden, samt meddelandet om miljö och 
sysselsättning från 1997. 
II: Att möta utmaningarna i en värld som förändras 
Dessa insatser utgör en solid grund som vi kan bygga vidare på. Europeiska unionen 
kommer dock även i fortsättningen att stå inför stora sociala utmaningar som detta 
handlingsprogram är avsett att möta. 
=> Arbetslösheten är fortfarande hög, särskilt när det gäller ungdomar, kvinnor och 
långstidsarbetslösa, och sysselsättningen är alltför låg i många medlemsstater. 
Det finns en avsevärd arbetskraftsreserv som kan leda till ökat deltagande och 
ökad sysselsättning, men den växande klyftan mellan efterfrågad och tillgänglig 
kompetens riskerar att underminera Europas konkurrenskraft och människors 
anställbarhet, samtidigt som arbetskraftens rörlighet fortfarande är låg. 
=> Arbetslivet förändras snabbt då globaliseringen och det framväxande 
informationssamhället medför stora förändringar när det gäller arbetsmönster, 
arbetsorganisation och efterfrågad kompetens. I framtiden kommer nyckeln till 
framgång att vara större anpassningsförmåga. För att uppnå detta krävs en ny 
balans mellan behovet av flexibilitet för företagen och trygghet för de anställda, 
så att man kan ta tillvara de möjligheter som de nya formerna av 
arbetsorganisation och den nya tekniken erbjuder, och främja bra arbetsvillkor, en 
god och säker arbetsmiljö. 
=> Fattigdom och social utslagning existerar sida vid sida med välstånd och rikedom, 
och många människor utsätts fortfarande för diskriminering, ojämlikhet och dålig 
hälsa. Europas sociala trygghetssystem är en hörnsten för den europeiska 
samhällsmodellen. Den utmaning vi står inför idag innebär dock att systemen 
måste anpassas så att de bättre tillgodoser behoven på ett kostnadseffektivt sätt, 
samtidigt som de svarar mot nya behov och ändrade förhållanden. 
I ett vidare sammanhang står Europa återigen inför en period som kommer att präglas 
av stora förändringar. Dessa mer övergripande faktorer kommer att få stor inverkan 
på socialpolitikens utveckling i framtiden och kommer att beaktas i detta 
handlingsprogram. 
=> Genom fullbordandet av den inre marknaden och införandet av den gemensamma 
valutan omvandlas Europa från en grupp åtskilda ekonomier till en integrerad 
ekonomisk enhet. Genomförandet av den ekonomiska och monetära unionen 
kommer att innebära fördelar för Europa i form av större makroekonomisk 
stabilitet, hållbar tillväxt och en starkare röst i världen. Dessa nya ekonomiska 
ramar kommer att göra samspelet mellan socialpolitik och ekonomisk politik ännu 
viktigare, och understryker behovet att stärka kopplingarna mellan EMU, en väl 
fungerande inre marknad, sammanhållningspolitik samt sysselsättnings- och 
socialpolitik. EMU kommer i synnerhet att bidra till att stärka insynen och 
konkurrenskraften, och därigenom bidra till en mer dynamisk tillväxt, till 
sysselsättningen, och till att stärka den sociala utvecklingen. 
=> De demografiska utvecklingstendenserna innebär att genomsnittsåldern för 
arbetskraften och för EU:s befolkning blir allt högre. Förskjutningen mellan 
andelen förvärvsarbetande och andelen pensionärer är ett stort problem för den 
ekonomiska och sociala sammanhållningen. Det behövs ytterligare insatser för 
att sprida kunskap om och hantera följderna av denna omvandling som -
tillsammans med kvinnors ökade arbetskraftsdeltagande och ändrade mönster för 
familjelivet - kommer att få vittgående konsekvenser för Europas sysselsättnings-
och trygghetssystem. Det understryker ytterligare behovet att vidta politiska 
åtgärder för att öka sysselsättningen, förbättra trygghetssystemens hållbarhet 
och tillgodose nya behov, som till exempel långsiktiga vårdbehov för äldre 
anhöriga. 
=> Perspektivet om en utvidgning innebär utmaningar både för EU och för 
ansökarländerna. Socialpolitiken har i synnerhet en viktig roll när det gäller att 
hjälpa medborgarna i ansökarländerna att klara övergången till marknadsekonomi. 
Medlemsstaterna kommer inom ramen för en balanserad makroekonomisk strategi 
till exempel att behöva revidera sin sysselsättningspolitik, anpassa sin lagstiftning 
till EU:s lagstiftning samt utveckla lämpliga system för social trygghet och 
hälsovård. 
Ill: Nästa steg: en agenda för förändring 
Den europeiska socialpolitiken måste nu bygga vidare på dessa resultat och möta 
utmaningarna i en värld med snabba förändringar. Antagandet av 
Amsterdamfördraget har gett en plattform för att stärka socialpolitiken genom att 
man har infört en ny avdelning om sysselsättningen som komplement till EMU, nya 
bestämmelser om lika möjligheter, utslagning, folkhälsa och kampen mot 
diskriminering, samt genom att införliva avtalet om socialpolitik som ger 
arbetsmarknadens parter en nyckelroll. Det visar tydligt ett förnyat politiskt 
engagemang på högsta nivå att ta itu med dessa frågor på europeisk nivå. 
Det är mot denna bakgrund som man i detta meddelande redogör för nästa steg i 
utvecklingen av den framtida europeiska socialpolitiken. Utgångspunkten är att den 
ekonomiska och sociala utvecklingen går hand i hand, och att målet för den 
ekonomiska utvecklingen är att inom ramen för en balanserad makroekonomisk 
strategi höja människors levnadsstandard. Inom dessa ramar bör socialpolitiken 
främja en god livskvalitet och en hög levnadsstandard för alla i ett aktivt, integrerat 
och sunt samhälle där tillträdet till arbetsmarknaden befrämjas med bra arbetsvillkor 
och lika möjligheter. 
Sysselsättningen är en viktig faktor för att man skall kunna förverkliga denna vision, 
eftersom det är ett Europa i arbete som kommer att upprätthålla de värderingar som 
ligger till grund för den europeiska samhällsmodellen. Samtidigt har socialpolitiken -
genom de uppgifter den har enligt fördraget - en viktig roll när det gäller att bidra till 
att främja ett integrerat samhälle och ge människor förutsättningar att klara av 
förändringarna i arbetslivet i en tid som präglas av globalisering och snabba 
teknologiska förändringar. Detta dokument bygger vidare på resultaten av det 
tidigare handlingsprogrammet och den nya stimulans som sysselsättningsstrategin 
och Amsterdamfördraget ger, och ger en ram för den europeiska socialpolitikens 
utveckling i framtiden. De främsta handlingslinjerna sammanförs under tre 
huvudrubriker: 
S Arbetstillfällen, kompetens och 
rörlighet 
S Förändringar i arbetslivet 
S Ett integrerat samhälle 
Med denna agenda kommer kommissionen att använda en väl avvägd kombination av 
politiska instrument: 
• Partnerskap och utveckling av politiska åtgärder: Tillhandahålla den information 
som behövs för att fördjupa debatten om socialpolitik och använda den politiska, 
sociala och civila dialogen för att skapa ett samarbete och utveckla ramar för att 
uppnå gemensamma mål. Man har nått avsevärda framsteg under de senaste 
åren när det gäller att utveckla denna samarbetsstrategi som är nödvändig för att 
man skall kunna åstadkomma någon verklig förändring, och detta kommer att 
fortsätta i framtiden. Kommissionen har i synnerhet en särskild roll när det gäller 
övervakningen av gemensamma mål, exempelvis för den europeiska 
sysselsättningsstrategin. Kommissionen kommer dessutom inom kort att lägga 
fram förslag för att förnya den sociala dialogen. Europeiskt socialpolitiskt forum 
1998 kommer också att ge möjlighet att föra debatten om socialpolitikens framtid 
framåt. 
• Ekonomiskt stöd och stimulansåtgärder: Strukturfonderna, särskilt Europeiska 
socialfonden (ESF), är det viktigaste finansiella instrumentet på europeisk nivå 
genom vilket man kan investera i mänskliga resurser och främja social utveckling. 
I den föreslagna reformen av socialfonden har man lagt särskild tonvikt vid att 
stödja en anpassning och modernisering av utbildnings- och 
sysselsättningspolitiken och tillhörande system. Dessutom görs en uttrycklig 
koppling mellan medlemsstaternas handlingsplaner för sysselsättningen inom den 
europeiska sysselsättningsstrategin. Detta ekonomiska stöd kommer att ges 
genom följande kanaler: 
Verksamhet som bedrivs inom strukturfondernas allmänna program för att 
främja utvecklingen av mänskliga resurser. 
Ett gemenskapsinitativ som kommer att inriktas på att bekämpa diskriminering 
och ojämlikhet när det gäller tillträde till arbetsmarknaden. 
Ett begränsat antal innovativa projekt som syftar till att utveckla och testa nya 
strategier. 
I Amsterdamfördraget föreskrivs dessutom stimulansåtgärder för sysselsättningen 
och kampen mot social utslagning, och lämpliga förslag kommer att beaktas efter 
ratificeringen av fördraget. Andra insatser kommer att föras vidare på lämpligt 
sätt, inom de ramar som fastställts av budgetmyndigheten. 
• Lagstiftning: Man kommer även i fortsättningen att lägga tonvikten vid att främja 
rättvisa och rimliga standarder för den sociala tryggheten och arbetslivet på 
områden där insatser krävs för att införa nya eller uppdaterade regler, samt vid att 
kontrollera att befintliga regler genomförs och efterlevs för att åstadkomma 
enhetliga minimistandarder i hela unionen. I Bilaga 2 ges en förteckning över 
pågående lagförslag på det sociala området. För att stimulera till framsteg i dessa 
frågor kommer kommissionen att hålla periodiskt återkommande diskussioner med 
Europaparlamentet och rådet för att urskilja vilka förslag som kan drivas vidare 
och vilka förslag som bör dras tillbaka eftersom de inte längre är relevanta eller 
inte har någon chans att bli antagna. 
111.1 Arbetstillfällen, kompetens och rörlighet 
Amsterdamfördraget och toppmötet om sysselsättningen i Luxemburg visade att man 
inom EU är fast besluten att åstadkomma resultat när det gäller sysselsättningen och 
att ta itu med arbetslösheten, och har tillhandahållit de verktyg som behövs. Målet 
är att ta tillvara de möjligheter som tillväxt och makroekonomisk stabilitet ger för att 
stärka strukturreformerna och avsevärt öka sysselsättningen i Europa så att den 
motsvarar de främsta konkurrenternas. Detta främjar Europas välstånd och den 
europeiska samhällsmodellens hållbarhet på lång sikt. Denna konvergens av 
sysselsättningspolitiken kommer att komplettera den konvergensprocess som leder 
till en ekonomisk och monetär union. EU kan främja sysselsättningen genom att 
skapa de villkor som behövs för en sund och hållbar tillväxt, stimulera företagandet 
och bedriva en aktiv politik för att förbättra anställbarheten för alla - ungdomar som 
gått ut skolan, arbetstagare och arbetslösa - så att man kan .tillgodose dagens och 
morgondagens arbets- och kompetenskrav och ge människor möjlighet att arbeta. 
• Skapa arbetstillfällen och förebygga arbetslöshet: I riktlinjerna för 
sysselsättningen fastställs tydliga mål och tillhandahålls samordningsmekanismer 
genom vilka medlemsstaterna har utarbetat nationella handlingsplaner för att 
genomföra den nya sysselsättningsstrategin på grundval av de fyra pelare 
anställbarhet, företagande, anpassningsförmåga och lika möjligheter. Det finns 
redan mycket som tyder på att denna process ger värdefulla resultat. Det har 
särskilt lett till en bättre samordning inom den nationella förvaltningen och 
inneburit att den nationella sysselsättningspolitiken samordnas på högsta nivå 
med hjälp av arbetsmarknadens parter och regionala organ. Kommissionen å sin 
sida kommer att göra följande insatser: 
S Se till att sysselsättningsstrategin genomförs fullt ut i enlighet med den 
politiska överenskommelse som nåddes vid toppmötena i Amsterdam och 
Luxemburg. De centrala inslagen i detta sammanhang är den årliga 
presentationen och bedömningen av riktlinjerna för sysselsättningen samt 
vid behov rekommendationer till medlemsstaterna. 
s Se till att de allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken och 
riktlinjerna för sysselsättningen kompletterar varandra och främjar en 
konsekvent ekonomisk strategi för tillväxt, stabilitet och sysselsättning 
som bland annat syftar till att öka sysselsättningen och utgöra en gedigen 
och hållbar grund för ökad levnadsstandard inom EU. 
S Stärka utbytet av bästa praxis och innovation och tillhandahålla 
analysmaterial om sysselsättnings- och arbetsmarknadssituationen i 
medlemsstaterna, även genom förslag till stimulansåtgärder när det nya 
fördraget ratificerats. 
S Bidra till att utveckla en godkänd databas med jämförbara uppgifter i 
medlemsstaterna och godkända indikatorer för att övervaka 
genomförandet av riktlinjerna för sysselsättningen. 
S Med utgångspunkt från kommissionens meddelande som nyligen 
offentliggjorts inleda en debatt under 1998 om hur man bör angripa 
problemet med "odeklarerat" arbete och främja utbyten av god praxis när 
det gäller hur man kan skapa förutsättningar som gör att sådant arbete 
deklareras. 
S Stimulera till debatt på europeisk nivå om moderniseringen av de offentliga 
arbetsförmedlingarna som ett verktyg för att ta itu med arbetslösheten. 
Mer specifikt kommer kommissionen att vidta följande åtgärder när det gäller de 
inslag i riktlinjerna1 som rör anställbarhet, företagande och lika möjligheter: 
S Fortsätta att inom ramen för strukturfonderna främja utvecklingen av 
innovativa metoder för att skapa arbetstillfällen genom lokala 
utvecklingsåtgärder, inbegripet territoriella sysselsättningspakter och den 
sociala ekonomin. 
S Fortsätta sina insatser för att utveckla en kultur präglad av företagaranda, 
särskilt genom de prioriteringar som nyligen fastställts i kommissionens 
meddelande om att uppmuntra företagandet i Europa. 
S Uppmuntra medlemsstaterna att inom ramen för strukturfonderna, särskilt 
socialfonden, ytterligare öka investeringarna i utvecklingen av mänskliga 
resurser och det livslånga lärandet i linje med kommissionens förslag till 
reformer. 
S Lägga fram förslag för den nya generationen utbildningsprogram som skall 
ersätta Leonardo Da Vinci och Sokrates under 1998 för att tillgodose nya 
behov på dessa områden. 
S Stimulera arbetsmarknadens parter på olika ansvarsnivåer till att snarast 
möjligt sluta avtal som syftar till att öka möjligheterna till utbildning, 
arbetslivsorientering, praktik och andra insatser för ökad anställbarhet som 
görs på de europeiska arbetsplatserna. 
S Se till att ett jämställdhetsperspektiv integreras i riktlinjerna. 
S I samarbete med medlemsstaterna försöka utveckla familjevänliga 
sysselsättningsstrategier för att åstadkomma reella och snabba resultat i 
frågan om omsorg för såväl barn som vuxna anhöriga. 
S Lägga fram ett meddelande om att öka sysselsättningen för människor 
med funktionsnedsättning kring halvårsskiftet 1998. 
• Främja den fria rörligheten: För att undanröja de hinder som fortfarande finns för 
den fria rörligheten för arbetstagare avser kommissionen att gå vidare med 
genomförandet av handlingsplanen för fri rörlighet för arbetstagare från 1997. 
Häri ingår följande: 
1 Åtgärder som rör anpassningsförmågan behandlas i avsnitt III.2 
S Lägga fram en förslagspaket för att anpassa och uppdatera viktig 
lagstiftning på området senast i slutet av första halvåret 1998. 
S Vidareutveckla EURES (European Employment Services) som ett 
hjälpmedel för att skaffa fram information om lediga platser och 
arbetsmarknaden i hela EU. 
S Utveckla samarbetet med nationella myndigheter och arbetsmarknadens 
parter för att se till att de befintliga rättsliga ramarna fungerar på ett 
effektivt sätt. 
III.2 Förändringar i arbetslivet 
För att kunna konkurrera i en global ekonomi krävs högpresterande företag med en 
högpresterande arbetsstyrka. Ny teknik, snabba förändringar på marknaden och 
tjänstesektorns tillväxt är faktorer som understryker detta behov. En anpassning till 
denna nya miljö innebär att man måste skapa jämvikt mellan flexibilitet och trygghet. 
Arbetsgivarna behöver större flexibilitet, särskilt mer utbytbara färdigheter bland de 
anställda och anpassningsbara arbetsmönster, medan arbetstagarna behöver 
garantier när det gäller deras anställbarhet och framtidsutsikter i arbetet. En bättre 
arbetsorganisation kan ge arbetstagarna ökad trygghet genom ett ökat engagemang i 
arbetsorganisationen, bättre valmöjligheter i fråga om arbetsorganisation, ökad 
tillfredsställelse i arbetet samt möjlighet att utveckla kompetens och anställbarhet på 
lång sikt. Arbetsgivarna i sin tur får ökad flexibilitet i form av en mer kompetent, 
motiverad och mångsidig arbetsstyrka som har bättre förmåga att ta initiativ och 
hantera förändringar och engagera sig djupare i företagets ekonomi. Den sociala 
dialogen spelar en viktig roll när det gäller att skapa jämvikt mellan dessa faktorer. 
• Modernisera arbetsorganisationen och främja anpassningsförmågan: Under 1 997 
lade kommissionen fram en grönbok som blev startsignalen för en ambitiös debatt 
om moderniseringen av arbetsorganisationen. Frågans betydelse framhölls vid 
toppmötet om sysselsättningen i Luxemburg, som gjorde anpassningsförmåga och 
en förnyelse av arbetsorganisationen till ett av de fyra pelare i 
sysselsättningsstrategin. Arbetsmarknadens parter uppmanades att utveckla ett 
partnerskap för att möta de utmaningar som det nya arbetslivet innebär, och 
medlemsstaterna anmodades att undersöka möjligheten att införliva mer flexibla 
avtalsformer i sin lagstiftning. Med detta som utgångspunkt kommer 
kommissionen att fortsätta att främja en ny ram för moderniseringen av 
arbetsorganisationen och en bättre jämvikt mellan arbete och familjeansvar. 
Kommissionen avser särskilt att vidta följande åtgärder: 
S Lägga fram ett meddelande om arbetsorganisation och 
anpassningsförmåga i slutet av 1998 för att stödja och komplettera 
genomförandet av det inslag i riktlinjerna för sysselsättningen som rör 
anpassningsförmågan genom att 
samråda med arbetsmarknadens parter om ett möjligt ramavtal om 
alla aspekter av arbetsorganisationen, även t.ex. flexibel arbetstid, 
fastställa vilka frågor som skall behandlas på EU-nivå för att ändra de 
rättsliga ramarna så att de främjar mer anpassningsbara 
avtalsförhållanden, inbegripet kopplingen mellan social trygghet och 
ändrade arbetsmönster. 
S Lägga fram ett meddelande kring halvårsskiftet 1998 om att anpassa och 
främja den sociala dialogen på gemenskapsnivå. 
S Samråda med arbetsmarknadens parter under 1998 om behovet av EU-
åtgärder för att skydda distansarbetare. 
S Lägga fram förslag kring halvårsskiftet 1998 för att skydda arbetstagare 
som idag inte omfattas av direktivet om arbetstid, som uppföljning till 
vitboken från 1997 och det därpå följande samrådet med 
arbetsmarknadens parter. 
S Inleda ett initiativ för att stimulera till ett ökat ekonomiskt deltagande i 
företagen från arbetstagarnas sida genom att belysa god praxis och 
fastställa vilka hinder som finns och genom att bygga vidare på rådets 
rekommendation från 1992. 
S Utfärda tydliga riktlinjer för statligt utbildningsstöd. 
• Göra prognoser för strukturförändringar: Företagen i Europa, och på andra håll i 
världen, genomgår idag en grundläggande strukturomvandling. Kommissionen har 
en roll när det gäller att stödja denna process, exempelvis genom att främja 
diskussioner mellan arbetsmarknadens parter och genom stödet från Europeiska 
socialfonden. Kommissionen kommer även i fortsättningen att främja bra 
information och samråd med arbetstagarna när det gäller beslut som påverkar 
dem, och kommer att föra en enhetlig politik i frågor som statligt stöd och 
strukturfonderna. Kommissionen har dessutom, till följd av det uppdrag som 
kommissionen anförtroddes vid toppmötet om sysselsättningen inrättat en 
högnivågrupp som skall undersöka de ekonomiska och sociala konsekvenserna av 
strukturomvandlingen. Expertgruppen kommer att lägga fram sin första rapport 
vid toppmötet i Cardiff. Kommissionen avser att 
S följa upp högnivågruppens rekommendationer när det gäller utvecklingen 
av politiska åtgärder på området i framtiden, 
S arbeta vidare för att minimikrav för information och samråd på nationell 
nivå skall antas, 
S lägga fram en rapport under 1999 om tillämpningen av direktivet om 
europeiska företagsråd. 
• Utnyttja de möjligheter informationssamhället innebär: Informationssamhällets 
framväxt ger enormt stora möjligheter att förbättra européernas levnads- och 
arbetsvillkor och att skapa nya arbetstillfällen. Men den snabba och omvälvande 
teknikutvecklingen innebär också utmaningar. Under 1997 lade kommissionen 
fram ett meddelande som redogjorde för dess strategi för att vidareutveckla 
informationssamhällets sociala och arbetsmarknadspolitiska dimensioner. Med 
utgångspunkt från detta kommer kommssionen att vidta följande åtgärder: 
S' Lägga fram en rapport vid Europeiska rådets möte i Wien om 
framtidsutsikterna vad gäller utvecklingen av elektronisk handel, öppna 
nätverk samt multimediaverktyg och deras inverkan på utbildning och 
sysselsättning. 
V Utarbeta särskilda åtgärder så att informationssamhället kan bidra så 
mycket som möjligt till att främja sysselsättningen, lika möjligheter och 
social integration - till exempel för funktionshindrade - och göra människor 
mer medvetna om informationssamhällets sociala och 
arbetsmarknadspolitiska konsekvenser. 
S Fortsätta att integrera en informationssamhällesaspekt i den politik som 
bedrivs och de åtgärder som vidtas på andra områden, till exempel 
kommissionens förslag att beakta informationssamhället i reformen av 
strukturfonderna. 
Skapa en säker och hälsosam arbetsmiljö: Under det senaste årtiondet har en 
rättslig ram införts när det gäller europeiska minimikrav på arbetsmiljöområdet, 
med stöd av flera gemenskapsprogram om hälsa och säkerhet i arbetet. 
Uppmärksamheten bör nu riktas, för det första, mot ett effektivt genomförande 
av dessa ramar och, för det andra, mot att anpassa dessa standarder till nya 
risker och ändrade arbetsmetoder till följd av den tekniska utvecklingen och 
vetenskapliga framsteg. Varje år inträffar minst 5 miljoner olycksfall i arbetet, 
inbegripet nära 6500 dödsolyckor. Undersökningar visar att olycksfall i arbetet 
och arbetssjukdomar kostar de nationella ekonomierna mellan 1,5 och 4 % av 
BNP. Säkra arbetsplatser och friska arbetstagare är en nödvändig förutsättning 
för den europeiska samhällsmodellen och bidrar till att stärka Europas 
konkurrenskraft och produktivitet. Både arbetsgivare och arbetstagare måste inse 
vilka sociala och ekonomiska fördelar som finns att hämta. Europeiska 
arbetsmiljöbyrån i Bilbao har en särskild roll i detta sammanhang. Kommissionen 
kommer att göra följande insatser: 
S Inrikta sig på att skapa effektivitet i genomförandet och tillämpningen av 
befintlig lagstiftning och fullfölja det aktuella gemenskapsprogrammet för 
hälsa och säkerhet i arbetet (1996-2000). 
S Lägga fram förslag för att uppdatera och komplettera befintliga rättsakter 
(t.ex. när det gäller byggnadsställningar och carcinogener), anpassa 
standarderna till tekniska och vetenskapliga framsteg (t.ex. gränsvärden 
för exponering för kemiska ämnen i arbetet, samt exponering för biologiska 
agenter i arbetet), samt undersöka behovet av att täcka risker som idag 
inte omfattas av lagstiftningen (t.ex. muskel- och skelettsjukdomar och 
nya arbetsmönster). 
S Försöka skaffa fram bättre statistik om hälsa och säkerhet i arbetet i 
Europa, så att de viktigaste riskerna kan fastställas. 
S Främja spridning av information om bästa praxis på europeisk nivå, särskilt 
genom Europeiska arbetsmiljöbyrån och arbetsmarknadens parter, och 
särskilt avseende små och medelstora företag och riskhantering. 
III.3 Ett integrerat samhälle 
Socialpolitiken är den mekanism som bidrar till att den ekonomiska utvecklingen och 
det europeiska integrationsarbetet kommer alla till del. Undersökningar visar att 
människor vill ha ett samhälle som präglas av sammanhållning och integration, 
grundat på värderingar som solidaritet och jämlikhet, och som innebär hög livskvalitet 
och god hälsa. Offentliga åtgärder spelar en viktig roll när det gäller att nå detta mål, 
genom att öka sysselsättningen och bidra till att upprätthålla och utveckla 
människors förmåga under deras yrkesaktiva år, genom att främja en 
inkomstomfördelning och minska fattigdomen, genom att tillhandahålla ett skyddsnät 
för dem som verkligen behöver, och genom att bekämpa diskriminering och 
ojämlikhet. Den gemensamma utmaningen är att reformera och modernisera denna 
politik för att bevara den europeiska samhällsmodellens grundläggande värderingar 
för framtiden. 
• Modernisera och förbättra den sociala tryggheten: Utgifterna för den sociala 
tryggheten utgör i genomsnitt 28 % av gemenskapens BNP. Detta faktum 
avspeglar den allmänna uppfattningen att den sociala tryggheten är en produktiv 
faktor som stödjer ekonomisk tillväxt och ökad konkurrenskraft som i sin tur 
främjar social utveckling. De europeiska trygghetsystemen behöver dock 
anpassas till nya behov, nya omständigheter och det ökade trycket att hålla nere 
kostnaderna. Kommissionens meddelande från 1997 Modernisering och nydaning 
av social trygghet i Europeiska unionen förde framåt den gemensamma europeiska 
debatten om dessa frågor, med inriktning på fyra utmaningar: att göra den sociala 
tryggheten mer sysselsättningsfrämjande, att anpassa systemen till följderna av 
befolkningens allt högre genomsnittsålder, att åstadkomma en anpassning till den 
ändrade könsfördelningen i arbetslivet samt att reformera systemet för 
samordning av social trygghet för personer som flyttar inom EU. Kommissionen 
avser att göra följande insatser: 
S Arbeta vidare med den agenda för gemensamma reflexioner som 
fastställdes i meddelandet från 1997 och lägga fram en utvärdering av 
resultaten i början av 1999. I denna skall ingå en bedömning av 
genomförandet av rådets rekommendation om konvergens avseende 
systemen för social trygghet från 1992, för att göra en uppdatering och 
åstadkomma en närmare koppling mellan konvergensprocessen och 
sysselsättningsstrategin. 
S När det gäller riktlinjerna för sysselsättningen inrikta sig särskilt på att göra 
skatte- och förmånssystemen mer sysselsättningsfrämjande och på att 
undanröja hindren för att klara övergången till egenföretagande. 
S Lägga fram förslag före utgången av 1998 för att reformera och förenkla 
förordning 1408/71 om tillämpningen av systemen för social trygghet. 
S Lägga fram ett förslag under 1999 för att uppdatera och komplettera de 
rättsliga ramarna för lika behandling för kvinnor och män i systemen för 
social trygghet, särskilt med beaktande av Europeiska domstolens 
rättspraxis. 
10 
S Tillhandahålla ytterligare analyser av de demografiska 
utvecklingstendenserna och fördjupa debatten om konsekvenserna för den 
ekonomiska politiken samt för social- och sysselsättingspolitiken, i 
synnerhet vid ett större europeiskt seminarium om demografiska 
förändringar som skall hållas i Wien i oktober 1998. 
S Uppföljningen av grönboken om kompletterande pensionsskydd från 1997. 
Främja social integration: Trots de framgångar som den europeiska 
samhällsmodellen rönt, är fattigdom och social utslagning fortfarande stora 
problem inom EU. Den nya sysselsättningsstrategin kommer med stöd av det nya 
gemenskapsinitiativet inom ramen för socialfondens verksamhet att bidra till att 
lösa dessa problem genom särskilda insatser för dem som löper risk att bli 
utslagna från arbetsmarknaden och genom att främja reformen av 
trygghetssystemen för att öka människors anställbarhet. Utöver detta krävs 
större insatser för att övergå från passiva till aktiva åtgärder i allmänhet och för 
att utveckla en förebyggande strategi när det gäller social utslagning. Genom 
Amsterdamfördraget ges Europeiska unionen i uppdrag att göra insatser för att 
bekämpa utslagningen genom stimulansåtgärder, och bestämmelserna i avtalet 
om socialpolitik införlivas i fördraget. Alla relevanta aktörer måste delta i arbetet 
med att skapa ett mer integrerat samhälle, särskilt på lokal nivå. Organisationer 
som ingår i den sociala ekonomin har till exempel en viktig roll i denna process. 
Kommissionen har aktivt stött utvecklingen av plattformen för europeiska sociala 
icke-statliga organisationer och har organiserat ett Europeiskt Forum för 
Socialpolitik som syftar till att vara en samlingspunkt för den civila och sociala 
dialogen och att stimulera till ett större engagemang bland alla berörda aktörer. 
Kommissionen avser att vidta följande åtgärder: 
S Lägga fram ett meddelande om social integration under 1998. 
S Lägga fram en rapport under 1998 om genomförandet av 
rekommendationen om minimiinkomst från 1992. 
S Bygga vidare på gjorda erfarenheter och undersöka möjligheten att lägga 
fram ett förslag till ramar för att främja integrering av dem som är 
utestängda från arbetsmarknaden och att föreslå stimulansåtgärder för att 
bekämpa social utslagning när fördraget ratificerats. 
S Utveckla statistiska indikatorer om fattigdom och social utslagning på EU-
nivå. 
S Lägga fram ett meddelande om frågor som rör äldre människor som en del 
av kommissionens bidrag till FN-året "Mot ett samhälle för alla åldrar" 
1999. 
S Föreslå ett program för att integrera flyktingar med utgångspunkt från de 
framgångsrika pilotprojekt som genomfördes under 1997 och 1998. 
11 
• Skapa jämlikhet och bekämpa diskriminering: 
Det nya fördraget stärker Europeiska unionens förmåga att främja jämlikhet, 
garantera grundläggande rättigheter och bekämpa diskriminering. Det är i 
synnerhet genom artikel 13 som gemenskapen får möjlighet att vidta särskilda 
åtgärder för att bekämpa diskriminering på grundval av kön, ras, etniskt ursprung, 
religion eller tro, funktionshinder, ålder eller sexuell läggning. Som framhålls i 
sysselsättningsriktlinjerna är främjandet av jämlikhet och kampen mot 
diskriminering inte bara en fråga om social rättvisa. Det finns sunda ekonomiska 
skäl att främja lika möjligheter, så att var och en får möjlighet att delta i - och 
bidra till - det ekonomiska välståndet i samhället. Det är ännu viktigare mot 
bakgrund av den inverkan som demografiska utvecklingstendenser har och det 
behov av att öka deltagandet som uppkommer på grund av dessa. 
Kommissionen kommer att vidta följande åtgärder: 
S Främja jämställdheten mellan kvinnor och män genom en kombinerad 
strategi: 
- Se till att jämställdhetsperspektivet integreras i gemenskapens alla 
relevanta politikområden, och särskilt att det är en central fråga i 
sysselsättningsstrategin och de reformerade strukturfonderna. 
- Utveckla särskilda åtgärder för att förbättra kvinnors situation, 
inbegripet insatser för att bekämpa problemet med sexuella 
trakasserier på arbetsplatsen, vidare insatser under 1999 för att 
stödja en jämn könsfördelning när det gäller beslutsfattandet, samt en 
rad insatser under 1999 med inriktning på problemet med våld mot 
kvinnor. 
S Lägga fram ett lagförslag för att bekämpa rasdiskriminering när det nya 
fördraget ratificerats och inleda en bred debatt om användningen av artikel 
13, inbegripet möjligheten att inrätta ett ramprogram för att bekämpa alla 
former av diskriminering. 
S Arbeta vidare enligt den strategi som fastställs i kommissionens 
meddelande om lika möjligheter för funktionshindrade personer från 1996 
och genomföra det åtagande som gjordes i den förklaring som finns i 
bilagan till Amsterdamfördraget för att beakta funktionshindrade personers 
behov i samband med åtgärder som vidtas i enlighet med artikel 95 
(tidigare artikel 100a). 
S Genomföra 1998 års handlingsplan mot rasism och bygga vidare på de 
framgångar som nåddes genom Europeiska året mot rasism 1997, samt se 
till att det Europeiska centrumet för övervakning av rasism och 
främlingsfientlighet i Wien får en god start. 
S Driva vidare debatten om grundläggande rättigheter med utgångspunkt 
från rapporten från "De vises kommitté". 
12 
• Främja ett friskare samhälle: Att främja ett gott hälsoskydd för alla människor är 
en prioritering för gemenskapen som fått ökad tyngd genom Amsterdamfördraget. 
Denna prioritering genomsyrar gemenskapens politik på alla områden, särskilt när 
det gäller förebyggande av sjukdomar, livsmedelssäkerhet, konsumentskydd, fri 
rörlighet, läkemedel, forskning och utveckling samt miljön. Det finns fortfarande 
stora skillnader och ojämlikheter när det gäller hälsotillståndet i Europeiska 
unionen, och det finns ett tydligt samband mellan hälsa och ställning på 
arbetsmarknaden och isolering från samhällets huvudfåra. De främsta 
utmaningarna för framtiden är att uppfylla allmänhetens förväntningar på ökat 
hälsoskydd, bättre hälso- och sjukvård och att planera för en allt större andel 
äldre människor i befolkningen. Gemenskapens insatser kommer även i 
fortsättningen att inriktas på förebyggande verksamhet, särskilt när det gäller att 
främja en sundare livsstil som det mest effektiva och mest kostnadseffektiva 
sättet att förbättra hälsotillståndet. Man behöver också överväga de bästa sätten 
att svara mot de framväxande hoten mot hälsan och det ökade trycket på hälso-
och sjukvårdsssystemen. Kommissionen avser att vidta följande åtgärder: 
S Föra vidare debatten om folkhälsopolitikens utveckling enligt 
kommissionens meddelande om folkhälsa från 1998, med utgångspunkt 
från de erfarenheter som redan gjorts inom ramprogrammet. Man bör till 
exempel ta upp de problem som uppkommer på grund av den 
demografiska utvecklingen och nya hot, som till exempel överförbara 
sjukdomar. 
S Arbeta vidare enligt den strategi för att bekämpa tobakskonsumtionen som 
beskrivs i kommissionens meddelande från 1996. 
S Genomföra aktuella hälsoprogram (aids, överförbara sjukdomar, cancer, 
narkotikamissbruk, hälsoövervakning och hälsofrämjande) och driva på 
antagandet av kvarstående förslag (sällsynta sjukdomar, sjukdomar som 
har samband med föroreningar samt olyckor och skador). 
S Fördjupa erfarenhetsutbytet när det gäller arbetet med att förbättra hälso-
och sjukvårdssystemens effektivitet, kostnadseffektivitet och kvalitet. 
IV: Socialpolitikens externa dimension 
Huvudsyftet med detta meddelande är oundvikligen att göra framsteg med den 
socialpolitiska agendan inom EU, men det finns dessutom en extern dimension som 
blir allt viktigare. Framgången med den europeiska samhällsmodellen när det gäller 
att kombinera social utveckling och ekonomiskt välstånd har utan tvivel påverkat de 
central- och östeuropeiska ländernas beslut att ansöka om EU-medlemskap. På 
liknande sätt har Europas relativa framgångar när det gäller att undvika alltför stora 
inkomstklyftor i samhället och främja ett integrerat samhälle tilldragit sig 
uppmärksamhet från andra industrialiserade länder, och den socialpolitiska agendan 
diskuteras i allt större utsträckning i samband med EU:s bilaterala relationer samt i 
internationella sammanhang. 
13 
• Utvidgning: Genom utvidgningsprocessen kommer länder att föras in i EU som 
står inför särskilda problem när det gäller att förbättra människors levnads- och 
arbetsvillkor så att de når upp till ÈU-medborgarnas nivå. Genom EU-anslutningen 
kommer den snabba omvandlingen av samhälle och näringsliv som redan pågår i 
dessa länder att accelereras ytterligare, vilket kommer att underlätta införandet av 
de värderingar som ligger till grund för den europeiska socialpolitiken. Detta 
kommer vara viktigt för att se till att övergången blir smidig och att anslutningen 
sker på ett sätt som gynnar allas välfärd. Kommissionen avser att vidta följande 
åtgärder: 
S Arbeta för att se till att anslutningsländerna successivt engageras i de 
program och den verksamhet som bedrivs på socialpolitikens område -
särskilt sysselsättningsstrategin - samtidigt som den sociala och civila 
dialogen främjas som väsentliga inslag i den europeiska samhällsmodellen. 
S Bistå ansökarländerna i samband med förberedelserna inför deras 
medlemsskap, särskilt genom partnerskapen för anslutning, i syfte att se 
till att gemenskapslagstiftningen på socialpolitikens område antas och 
genomförs fullt ut, samt genom ekonomiskt stöd - särskilt inom Phare-
programmet - bidra till att utveckla och anpassa den sociala infrastrukturen 
i kandidatländerna. 
Främja social utveckling i världen: EU håller på att utvecklas till en framträdande 
aktör i den globala ekonomin. EU är det största handelsblocket i världen och står 
för 13 % av den totala handeln, och denna roll kommer sannolikt att öka i 
framtiden i och med införandet av EMU. Denna utveckling kommer att ge ökad 
tyngd åt EU:s arbete för att främja en ekonomisk tillväxt som är både hållbar och 
rättvis och har en stark social dimension. Detta avspeglas i EU:s ställning som 
den största biståndsgivaren till tredje världen. Kommissionen avser att vidta 
följande åtgärder: 
S Lägga fram ett meddelande under 1998 om utvecklingen av den 
europeiska socialpolitikens externa dimension. 
S Fortsätta att stödja främjandet av internationellt godkända centrala 
arbetsstandarder, särskilt inom ILO, och sträva efter att stärka samarbetet 
mellan ILO och WTO på detta område. 
S Även i fortsättningen lägga tonvikten vid ett socialpolitiskt samarbete när 
det gäller gemenskapens bilaterala relationer med tredje länder. 
14 
V: Sammanfattning 
Syftet med detta meddelande är att ge en redogörelse för kommande etapper för den 
europeiska socialpolitiken i samband med att den Europeiska unionen går in i en ny 
fas med fördjupad integration. Det ger en ram inom vilken förnyelsen av 
socialpolitiken kommer att drivas vidare, i syfte att stärka den europeiska 
samhällsmodellens grundläggande värderingar och samtidigt ge EU goda 
förutsättningar att möta de nya och framväxande utmaningarna i en värld som 
förändras i snabb takt. Därigenom kan den socialpolitiska agendan granskas av alla 
berörda parter - de europeiska institutionerna, arbetsmarknadens parter och det civila 
samhället - och vid behov anpassas. Syftet är att se till att socialpolitiken stannar 
där den hör hemma - i hjärtat av medborgarnas Europa. 
15 
Bilaga 1 
Viktiga politiska initiativ 
Riktlinjer för sysselsättningen 1998 (rådets resolution av den 15 december 1997) 
Förslag för att reformera ESF (KOM (1998)131) 
Meddelande om odeklarerat arbete (KOM (1998)219) 
En handlingsplan för fri rörlighet för arbetstagare (KOM (97)586) 
Grönbok - Ett partnerskap för en ny arbetsorganisation (KOM (97)128) 
Vitbok om sektorer och verksamheter som inte omfattas av direktivet om arbetstid (KOM 
(97)334) 
Meddelande från kommissionen om informationssamhällets sociala och 
arbetsmarknadspolitiska dimension (KOM (97)390) 
Meddelande om ett program med icke-lagstiftande åtgärder för att förbättra hälsan och 
säkerheten i arbetet (1996-2000) (KOM (95)282) 
Meddelande från kommissionen om modernisering och nydaning av social trygghet i 
Europeiska unionen (KOM (97)102) 
Gemenskapens fjärde handlingsprogram för jämställdhet mellan kvinnor och män (KOM 
(95)381) 
En handlingsplan mot racism (KOM(1998)183) 
Meddelande från kommissionen om lika möjligheter för funktionshindrade personer 
(KOM(96)406) 
Meddelande om utvecklingen av folkhälsopolitiken i Europeiska gemenskapen (KOM 
(1998)230) 
Meddelande från kommissionen bekämpning av tobak och rökning (KOM (1996)609) 
Viktiga rapporter 
Den gemensamma sysselsättningsrapporten 
Sysselsättningen i Europa 1997 
Jämställdhetsrapport 1997 
Social trygghet i Europa 1997 
Befolkningsrapport 1997 
Rapport om hälsotillståndet i Europeiska gemenskapen 1997 
Rapport om införandet av hälsoskyddskrav i gemenskapens politik 
16 
Bilaga 2 
Förslag under arbete 
I. Arbetstillfällen, kompetens och rörlighet 
Agenda 2000: Förslag till rådets förordning om Europeiska socialfonden - KOM (98) 131 
slutlig 
Ändringar av förordning (EEG) nr 1408/71 om tillämpningen av systemen för social trygghet 
när anställda, egenföretagare eller deras familjer flyttar inom gemenskapen, med avseende på 
dess utvidgning till att gälla medborgare i tredje land - KOM (97) 561 slutlig (EGT 
C 6, 10.1.98, s.15) 
diverse ändringar - KOM (97) 378 slutlig (EGT C 290, 24.9.97, s.28) 
ersättning för förtidspension - KOM (95) 735 slutlig (EGT C 62, 1.3.96, s.14) 
arbetslöshet - KOM (95) 734 slutlig (EGT C 68, 6.3.96, s.11 ), ändrad genom 
KOM (97) 158 slutlig (EGT C 161, 28.5.97, s.5) 
dess utvidgning avseende personligt och materiellt tillämpningsområde - KOM 
(91) 528 slutlig (EGT C 46, 20.2.92, s.1) 
Förslag till rådets förordning om ändring av förordning (EEG) nr 1612/68 av den 15 oktober 
1968 om arbetskraftens fria rörlighet inom gemenskapen - KOM (88) 815 slutlig (EGT C 
100, 21.4.89, s.6), ändrad genom KOM (90) 108 slutlig (EGT C 119, 15.9.90, s. 10) 
Förslag till rådets direktiv om ändring av direktiv 68/360 om avskaffande av restriktioner för 
rörlighet och bosättning inom gemenskapen för medlemsstaternas arbetstagare och deras 
familjer - KOM (90) 108 slutlig (EGT C 119, 15.9.90, s. 10) 
Förordning som syftar till att genomföra beslut 3/80 från Associationsrådet EG-Turkiet - KOM 
(83) 13 slutlig (EGT C 110, 25.4.83, s.1) 
II. Förändringar i arbetslivet 
Förslag till rådets direktiv om minimikrav för förbättring av arbetstagarnas säkerhet och hälsa 
när de kan utsättas för fara orsakad av explosiv atmosfär - KOM (95) 310 slutlig (EGT C 
332, 9.12.95, s.10) ändrad genom K0M(97) 123 slutlig (EGT C 184, 17.6.97, s.1) 
Förslag till rådets beslut om antagande av ett gemenskapsprogram (SAFE - Säkerhetsåtgärder 
i Europa) för att förbättra säkerheten, hygienen och hälsan i arbetet - KOM (95) 282 slutlig 
(EGT C 262, 7.10.95, s.18), ändrat genom KOM (96) 652 slutlig (EGT C 92, 21.3.97, s.3) 
Förslag till rådets direktiv om ändring av direktiv 77/187/EEG om tillnärmning av 
medlemsstaternas lagstiftning om skydd för arbetstagares rättigheter vid överlåtelse av 
företag, verksamheter eller delar av verksamheter - KOM (94) 300 slutlig (EGT C 274, 
1.10.94, s.10), ändrat genom KOM (97)60 slutlig (EGT C 124, 21.4.97, s.48) 
Förslag till direktiv om risker orskade av fysiska agenser - KOM (92) 560 slutlig (EGT C 77, 
18.3.93, s.12), ändrat genom KOM (94) 284 slutlig (EGT C 230, 19.8.94, s.3) 
Förslag till direktiv om transportverksamhet och arbetsplatser förlagda till transportmedel -
KOM (92) 234 slutlig, (EGT C 25, 28.1.93), ändrat genom KOM (93) 421 slutlig (EGT C 
294, 30.10.93, s.4) 
17 
Förslag till direktiv om transport för arbetstagare med motoriska handikapp - KOM (90) 588 
slutlig (EGT C 68, 16.3.91, s.7), ändrat genom KOM (91) 539 slutlig EGT C 15, 21.1.92, 
s.18) 
Förslag till direktiv om vissa anställningsförhållanden med avseende på arbetsvillkor - KOM 
(90) 228 slutlig (EGT C 224, 8.9.90), ändrat genom KOM(90) 533 slutlig (EGT C 305, 
5.12.90) 
Förslag till ett femte bolagsdirektiv om aktiebolags struktur och om befogenheter och 
skyldigheter för deras bolagsorgan - KOM(83) 185 slutlig (EGT C 240, 9.9.83, s. 2) ändrat 
genom KOM(90) 629 slutlig (EGT C 7, 11.1.91, s. 4) 
III. Ett integrerat samhälle 
Förslag till rådets direktiv om bibehållandet av kompletterande pensionsrättigheter för 
anställda och egenföretagare som flyttar inom Europeiska unionen - KOM (97) 486 slutlig 
(EGT C 5, 9.1.98, s.4) 
Meddelande från kommissionen om ett program för gemenskapsåtgärder 1999-2003 
avseende sjukdomar orsakade av miljöförorening - KOM(97) 266 slutlig (EGT C 214, 
16.7.97, s.7) 
Meddelande från kommissionen om ett program för gemenskapsåtgärder 1999-2003 för 
ovanliga sjukdomar - KOM(97) 225 slutlig (EGT C 203, 3.7.97, s.6^ 
Meddelande från kommissionen om ett handlingsprogram för gemenskapen 1999- 2003 för 
förebyggande av personskador - KOM(97) 178 slutlig (EGT C 202, 2.7.97, s.20) 
Förslag till direktiv om ändring av rådets direktiv 76/207/EEG av den 9 februari 1976 om 
genomförandet av principen om likabehandling av kvinnor och män i fråga om tillgång till 
anställning, yrkesutbildning och befordran samt arbetsvillkor - KOM(96) 93 slutlig (EGT C 
179, 22.6.96, s.8) 
Förslag till Europaparlamentets och rådets beslut om upprättande av ett nätverk för 
epidemiologisk övervakning och kontroll av smittsamma sjukdomar i Europeiska 
gemenskapen - KOM (96)78 slutlig (EGT C 123, 26.4.96, s.10), ändrat genom KOM (97)31 
slutlig (EGT C 103, 2.4.97, s.11) och KOM (98) 79 slutlig 
Förslag till rådets beslut om gemenskapsstöd till åtgärder för äldre människor - KOM (95) 53 
slutlig (EGT C 115, 9.5.95, s.14) 
Förslag till rådets beslut om upprättande av ett handlingsprogram på medellång sikt för att 
bekämpa utslagning - KOM (93) 435 final 
Förslag till direktiv om tobaksreklam - KOM (91) 111 slutlig, (EGT C 167, 27.6.91, s.3), 
ändrat genom KOM (92) 196 slutlig (EGT C 129, 21.5.92, s.5). Gemensam ståndpunkt nr 
15/98, antagen av rådet den 12.2.1998 (EQT C 91, 26.3.98, s.34) 
Förslag till direktiv som fullbordar genomförandet av principen om likabehandling av kvinnor 
och män i fråga om företags- eller yrkesbaserade system för social trygghet - KOM (87) 494 
slutlig (EGT C 309, 19.11.87, s.10) 
18 

ISSN 1024-4506 
KOM(98) 259 slutlig 
DOKUMENT 
SV 05 01 06 
Katalognummer : CB-CO-98-288-SV-C 
ISBN 92-78-35523-2 
Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer 
L-2985 Luxemburg 
h