[pic] | EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION |

Bryssel den 23.10.2006

KOM(2006)614 slutlig

MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN

Vuxenutbildning: Det är aldrig för sent att lära

MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN

Vuxenutbildning: Det är aldrig för sent att lära

1. Inledning

I kommissionens meddelande ”Att förverkliga det europeiska området för livslångt lärande” från 2001 och rådets resolution om livslångt lärande från 2002 betonas vikten av livslångt lärande inte bara för konkurrenskraft och anställbarhet, utan även för social integration, aktivt medborgarskap och personlig utveckling. Vuxenutbildning är ett viktigt inslag i det livslånga lärandet.

Vuxenutbildning kan definieras på olika sätt. I detta meddelande avses med vuxenutbildning alla former av lärande som vuxna ägnar sig åt efter avslutad utbildning , oavsett utbildningsnivå (dvs. inbegripet högre utbildning).

Utbildning är en avgörande faktor för att man ska kunna uppnå Lissabonstrategins mål, dvs. ökad ekonomisk tillväxt, konkurrenskraft och social integration. Förutom att vuxenutbildningen bidrar till personlig utveckling och självförverkligande får dess roll i detta sammanhang också ett allt större erkännande inom ramen för medlemsstaternas nationella reformprogram. Genomförandet har dock med några undantag inte varit helt tillfredsställande[1]. De flesta utbildningssystemen är fortfarande inriktade främst på allmän och yrkesinriktad utbildning för ungdomar, och man har endast uppnått begränsade resultat när det gäller att anpassa systemen till människors behov av livslångt lärande. Ytterligare fyra miljoner vuxna skulle behöva delta i livslångt lärande för att uppfylla det mål för deltagandet som medlemsstaterna fastställt för programmet Utbildning 2010[2]. Nya forskningsrön[3] bekräftar att det behövs investeringar i vuxenutbildning. Bland de fördelar som skapas på såväl det offentliga som det privata planet kan nämnas ökad anställbarhet, ökad produktivitet och arbetstillfällen av bättre kvalitet, minskade utgifter för arbetslöshetsförmåner, sociala förmåner och förtidspensioner samt samhällsvinster i form av ökat samhällsdeltagande, bättre hälsa, minskad brottslighet och ökat välbefinnande och självförverkligande för individen. Där äldre vuxna ingått i undersökningarna har man konstaterat att de som ägnar sig åt lärande i någon form är friskare och kostar hälso- och sjukvården mindre[4].

Vuxenutbildningen ger alla möjlighet att förvärva nyckelkompetenser och i detta meddelande diskuteras hur den kan bidra väsentligt till att öka arbetskraftens anställbarhet och rörlighet på en modern arbetsmarknad och samtidigt stärka det sociala skyddet. Meddelandet bygger också på lärdomarna av den dialog som förts med medlemsstaterna inom ramen för programmet Utbildning 2010 och på de erfarenheter som gjorts inom befintliga gemenskapsprogram på utbildningsområdet, särskilt Grundtvig-delen av Sokrates-programmet[5]. Meddelandet är också i linje med den strategi som beskrivs i meddelandet ”Effektiva och rättvisa utbildningssystem i Europa”[6], dvs. att det är möjligt att genomföra reformer som både effektiviserar utbildningssystemen och samtidigt skapar större rättvisa. Det framhålls att strukturfonderna – särskilt Europeiska socialfonden – kan stödja utvecklingen av infrastrukturer och utarbetandet av strategier. I meddelandet betonas även vissa särskilda frågor, nämligen jämställdhet (särskilt när det gäller uppgiftsinsamling), skillnader i fråga om tillgången till livslångt lärande och preferenser när det gäller former av lärande.

I meddelandet beskrivs den politik som bör ligga till grund för genomförandet av det kommande Grundtvig-programmet, som ska ingå i det övergripande programmet för livslångt lärande 2007–2013. Dessutom föreslås en reflektionsprocess om vuxenutbildning för medlemsstaterna och berörda aktörer i syfte att utarbeta en handlingsplan 2007.

2. Utmaningar för Europeiska unionen

Vuxenutbildning har inte alltid fått det erkännande det förtjänar i form av synlighet, politiska prioriteringar och resurser, trots att livslångt lärande är ett område som lyfts fram politiskt de senaste åren. Denna klyfta mellan politisk retorik och verklighet är ännu mer slående när man betänker de stora utmaningar EU står inför.

Konkurrenskraft

När det gäller ekonomin är EU:s största utmaning att skapa ökad tillväxt och sysselsättning, samtidigt som man värnar om den sociala sammanhållningen. Att andra regioner i världen har gått framåt starkt visar betydelsen av en innovativ, avancerad och högkvalitativ utbildning som en nyckelfaktor för ekonomisk konkurrenskraft. Den allmänna kompetensnivån måste höjas, inte bara för att tillgodose arbetsmarknadens behov utan även för att ge medborgarna möjlighet att fungera på ett effektivt sätt i dagens samhälle. Till bilden hör dock att det finns ca 72 miljoner lågutbildade arbetstagare i EU[7] – denna grupp utgör således en tredjedel av arbetskraften. Samtidigt visar prognoserna att bara 15 procent av de nya arbetstillfällen som skapats 2010 kommer att vara lämpliga för lågutbildade. Hela 50 procent av de nya arbetstillfällena kommer att kräva högre utbildning[8]. Dessutom är fortfarande en betydande andel av den europeiska befolkningen funktionella analfabeter. Att se till att alla medborgare tillägnar sig nyckelkompetenser är en utmaning för alla medlemsstater[9]. Forskningen visar att ett kompetenslyft som når ut till alla befolkningsgrupper får större effekter för ekonomin som helhet[10].

Förändringar i befolkningsstrukturen

EU står idag inför enorma demografiska förändringar som kommer att få betydande konsekvenser för samhället och för ekonomin, och därigenom även för utbildningssystemen och utbildningsbehoven. Befolkningen i EU åldras – under de kommande 30 åren kommer antalet unga européer (barn och ungdomar upp till 24 år) att minska med 15 procent. En av tre européer kommer att vara över 60 år och ungefär en av tio kommer att vara över 80 år[11]. Denna utveckling medför stora utmaningar för den europeiska samhällsmodellen. Antalet personer som träder in på arbetsmarknaden blir allt färre och bara en av tre i åldersgruppen 55–64 år förvärvsarbetar. Det finns således ett uppenbart behov av att utnyttja till fullo de möjligheter vuxenutbildningen ger för att öka unga människors arbetskraftsdeltagande och fördröja utträdet från arbetsmarknaden för äldre arbetstagare. Det betyder särskilt att man behöver åtgärda problemet med att så många ungdomar lämnar skolan i förtid (6 miljoner 2005[12]), samtidigt som man inriktar sig på att förbättra kompetensnivån och anpassbarheten bland lågutbildade arbetstagare över 40 år, så att de höjer sin kvalifikationsnivå med minst ett steg.

Vuxenutbildning kan bidra till att invandring – som kan vara en del av lösningen på problemen med befolkningens åldrande och bristen på kompetens och arbetskraft inom vissa sektorer – kan ske på ett sätt som gynnar både invandrarna och samhället i värdlandet. De flesta nya invandrare, även högutbildade, har stort behov av att lära sig landets språk och seder. Dessutom är det vanligt att deras kompetens undervärderas och inte utnyttjas på bästa sätt på arbetsmarknaden. Invandrare har i regel sämre ställning på arbetsmarknaden än EU-medborgare, även om de har hög utbildning. Detta gäller inte bara nyanlända, utan även andra och tredje generationens invandrare, och det gäller i ännu högre grad invandrarkvinnor.

Social integration

Nyligen framlagda rapporter bekräftar att fattigdom och socialt utanförskap fortfarande är stora problem i alla medlemsstater[13]. Det finns en rad olika omständigheter – t.ex. låg utbildningsnivå, arbetslöshet, isolering på landsbygden och en sämre start i livet av olika orsaker – som gör att många människor ställs utanför samhället och utestängs från ett aktivt medborgarskap. Detta utanförskap förvärras av de nya former av analfabetism som rör tillgång till och användning av IT-teknik i arbetslivet och i det dagliga livet; icke-datakunniga vuxna utestängs från viktig information och resurser som i allt högre grad endast tillhandahålls digitalt[14]. Vuxenutbildningen har en nyckelroll när det gäller att motverka socialt utanförskap.

3. Föra vuxenutbildningsagendan framåt

Att öka vuxenbefolkningens kompetensnivå genom att erbjuda fler och bättre möjligheter till lärande under hela vuxenlivet är viktigt för att man ska kunna skapa både effektivitet och rättvisa med tanke på de utmaningar som beskrivs ovan[15]. Vuxenutbildning bidrar till att skapa mer effektiva arbetstagare och mer välinformerade och aktiva medborgare. Det bidrar också till ökat personligt välbefinnande.

En av de största utmaningarna för beslutsfattarna på det här området är att sörja för ett optimalt utnyttjande av de olika utbildningsanordnare och inlärningsmiljöer som ingår i vuxenutbildningssystemen. Många parter deltar i att fatta beslut om och genomföra politiska åtgärder, bl.a. departement, arbetsmarknadens parter, offentliga utbildningsanordnare, kyrkor, icke-statliga organisationer samt regionala och lokala myndigheter. Politiska beslut fattas på statlig, regional eller lokal nivå, och ibland på flera nivåer parallellt. I många länder har det politiska beslutsfattandet decentraliserats i betydande utsträckning[16]. Här krävs det bättre samordning och partnerskap för att skapa ökad samstämmighet, undvika dubbelarbete och bidra till ett mer effektivt utnyttjande av knappa resurser. Samordning gör det möjligt att fastställa prioriteringar, utarbeta en konsekvent politik som stöds av lagstiftningsreformer och säkerställa genomförandet. Det bidrar också till tydligare information och vägledning till personer som är intresserade av lärande.

Medlemsstaterna har utarbetat planer och politiska riktlinjer som ingår i de nationella reformprogrammen för att stärka det livslånga lärandet. Planeringsskedet måste nu övergå i handling. Genomförandet kan ske med stöd av de europeiska strukturfonderna, särskilt Europeiska socialfonden, som kan finansiera åtgärder för att förbättra infrastrukturen och öka utbudet inom vuxenutbildningen. Det finns många exempel på bra projekt som har utvecklats i medlemsstaterna med EU-stöd och som kan genomföras även i andra medlemsstater[17].

Medlemsstaterna har inte längre råd att vara utan ett effektivt vuxenutbildningssystem som ingår i strategin för livslångt lärande och som ger deltagarna bättre tillgång till arbetsmarknaden, ökad social integration och bättre förutsättningar för ett aktivt åldrande. Medlemsstaterna bör införa lämpliga system så att de kan fastställa prioiriteringar och övervaka genomförandet.

Viktiga budskap

Nedan framförs fem viktiga budskap för berörda aktörer på vuxenutbildningsområdet.

1. Undanröja hindren för deltagande

Vuxnas deltagande i utbildning är begränsat (se bilagan). I genomsnitt deltog 10,8 procent 2005, jämfört med det mål som fastställts: att 12,5 procent av vuxenbefolkningen ska delta i vuxenutbildning 2010. Genomsnittet varierar kraftigt mellan medlemsstaterna (1,1–34,7 procent[18]), men fördelningen på olika grupper är påfallande lika – i alla medlemsstater är deltagandet minst bland lågutbildade, äldre, landsbygdsbor och funktionshindrade. Hindren för individers deltagande kan ha samband med den politik som förs, den information som ges (tillgång till lämplig och aktuell information), utbildningsanordnaren (t.ex. inträdeskrav, avgifter, inlärningsstöd och resultat av lärande), situationen (synen på utbildningens värde och huruvida personens livssituation, familj och sociala miljö stöder deltagande) samt personens läggning (självkänsla och självförtroende när det gäller lärande; faktorer som ofta påverkas av tidigare misslyckanden). Men det är ofta på efterfrågesidan som de största hindren finns: tidsbrist på grund av arbete eller familjeansvar, bristande medvetenhet eller motivation (eftersom människor inte tror att lärande värderas eller belönas tillräckligt och därför inte ser fördelarna), brist på information om utbudet samt brist på finansiering[19].

Medlemsstaterna står inför en dubbel utmaning: att öka deltagandet i vuxenutbildning och samtidigt åstadkomma en jämnare och rättvisare fördelning på olika grupper genom att motivera, uppmuntra, stärka och stödja de vuxna som minst sannolikt deltar i alla slag av formellt, icke-formellt och informellt lärande[20]. Detta kräver riktade offentliga investeringar för att man ska kunna nå ut till de grupper som tidigare gynnats minst av utbildningssystemen.

Att förbättra informationens kvalitet och utnyttja den potential för lärande som finns hos t.ex. samlingslokaler i närmiljön, idrottsklubbar, kulturinstitutioner och skolor är bra sätt att motivera människor att delta i lärande.

Budskap 1

Det är oerhört viktigt att öka deltagandet i vuxenutbildning, särskilt bland svagare grupper. Det behövs ett engagemang bland alla berörda aktörer, men myndigheterna måste visa vägen när det gäller att undanröja hinder och främja efterfrågan – särskilt för lågutbildade. Man bör utveckla högkvalitativa väglednings- och informationssystem på grundval av en mer elevcentrerad strategi samt införa riktade ekonomiska incitament för individer och stöd för inrättande av lokala partnerskap.

2. God kvalitet i vuxenutbildningen

Undervisningens kvalitet påverkar direkt resultaten av lärandet. Kvalitet är ett mångfacetterat begrepp som innefattar bl.a. information och vägledning, behovsanalys, relevant undervisningsinnehåll som motsvarar faktiska behov och efterfrågan, ett effektivt tillhandahållande av utbildningstjänster, inlärningsstöd, bedömningsmetoder samt erkännande, validering och certifiering av kompetenser. Alla dessa faktorer är viktiga, men följande kräver särskild uppmärksamhet[21]:

Lämpliga undervisningsmetoder – Vuxnas särskilda behov och inlärningsstilar måste beaktas när undervisningsmetoder och undervisningsmaterial utarbetas. De eftersträvade resultaten bör formuleras tydligt. Man bör också erbjuda de olika former av inlärningsstöd och resurser som en vuxen kan behöva, t.ex. vägledning, läs- och skrivkunnighetsprogram och utbildning i studieteknik.

Bra lärare – Yrkesmässig utveckling för dem som arbetar med vuxenutbildning är en viktig faktor för kvaliteten i undervisningen. Hittills har innehållet och processerna i den grundläggande utbildningen för lärare inom vuxenutbildning inte ägnats någon större uppmärksamhet. Lärare inom vuxenutbildning har olika utbildning och yrkesbakgrund, och yrket erkänns inte alltid inom formella karriärstrukturer. Jämfört med andra delsystem på utbildningsområdet kännetecknas vuxenutbildningen av en stor andel deltidsarbetande (och frivilligarbetare). Dessutom är karriärmöjligheterna ofta begränsade och personalen ofta timavlönad. Arbetsmarknadens parter bör delta i arbetet för att ge vuxenutbildningslärarnas kompetens erkännande.

Utbildningsanordnare som håller hög kvalitet – För att se till att utbildningsanordnarna håller en god övergripande kvalitet bör man införa system för ackreditering, kvalitetssäkring, intern och extern tillsyn samt utvärdering av resultatet av undervisningen och lärandet. Här har staten en viktig roll att spela när det gäller att införa lagstiftning och kvalitetsstandarder – särskilt på grundval av befintliga exempel och principer inom yrkesinriktad utbildning och högre utbildning – och införa certifieringsförfaranden för att se till att dessa standarder följs.

Ett effektivt tillhandahållande av utbildningsstjänster – Deltagandet påverkas även av hur utbildningstjänsterna tillhandahålls, och här krävs ytterligare insatser. Man kan t.ex. använda lokaler i närområdet och ordna barnpassning, anordna öppen utbildning och distansutbildning för dem som bor i avlägsna områden, ge information och vägledning samt erbjuda skräddarsydda program och flexibel undervisning.

Budskap 2 För att främja en kvalitetskultur inom vuxenutbildningen bör medlemsstaterna investera i att förbättra undervisningsmetoderna och undervisningsmaterialen så att de anpassas till vuxna samt införa grundläggande utbildning och fortbildning för lärare inom vuxenutbildning. Medlemsstaterna bör dessutom införa kvalitetssäkringssystem och se till att utbildningstjänsterna tillhandahålls på ett sätt som underlättar deltagande. |

3. Erkännande och validering av resultat

Om man ser lärande som en livslång process innebär det att man sätter värde på alla dess former, dvs. inte bara formellt utan även icke-formellt och informellt lärande. Erkännande och validering av icke-formellt och informellt lärande är en hörnsten i strategin för livslångt lärande. Resultaten av lärandet bör erkännas och värderas, oavsett var och hur kunskaperna förvärvats. Ett sådant erkännande gör det lättare för vuxenstuderande att fastställa sin utgångsnivå, få tillträde till ett utbildningsprogram på en viss nivå och helt eller delvis uppfylla kraven för en viss utbildning på grundval av kompetens. Detta ökar motivationen hos motvilliga deltagare, ökar värdet på tidigare lärande och innebär att man sparar tid och pengar genom att vuxenstuderande inte alls eller åtminstone i mindre utsträckning behöver ägna tid åt moment de redan behärskar. Det gör också att samhället kan dra nytta av människors kompetens utan att det medför kostnader för den offentliga sektorn.

Denna betoning på erkännande och validering är inte ny, och många medlemsstater har redan infört system för erkännande och validering av resultat av lärande[22].

Utbildningsrådet antog 2004 gemensamma europeiska principer för identifiering och validering av icke-formellt och informellt lärande[23] i syfte att stärka förtroendet för dessa system.

Medlemsstaterna står dock inför följande utmaningar när det gäller att vidareutveckla sina metoder och system för validering:

- Valideringssystemen bör utformas i samarbete med berörda aktörer – särskilt arbetsmarknadens parter – för att främja delaktighet och skapa förtroende.

- Kvaliteten på bedömningsmetoderna och berörda institutioner behöver förbättras.

- Utbildningsmålen på alla nivåer bör omformuleras så att de beaktar resultaten av lärandet. Detta är av avgörande betydelse för valideringen, eftersom det är svårt att införa validering så länge målen är baserade på insatsfaktorer.

Budskap 3 Medlemsstaterna bör inom de kommande fem åren införa system för validering och erkännande av icke-formellt och informellt lärande på grundval av de gemensamma europeiska principerna för validering och erkännande och med beaktande av tidigare erfarenheter. De insatser som görs på detta område kan kopplas till utarbetandet av en nationell ram för kvalifikationer som en del av den europeiska ramen för kvalifikationer (European Qualifications Framework – EQF). |

4. Investera i äldre och invandrare

Det krävs ökade satsningar på äldre och invandrare.

Aktivt åldrande

Befolkningsstrukturens utveckling, som beskrivits ovan, innebär att den genomsnittliga pensionsåldern behöver höjas. Dessutom krävs det insatser som främjar ett ”aktivt åldrande” såväl före som efter pensioneringen. För vuxenutbildningssystemen innebär detta en dubbel utmaning:

- För att förlänga yrkeslivet krävs ett kompetenslyft och bättre möjligheter till livslångt lärande för äldre arbetstagare. Det råder enighet om att man för att bibehålla de äldre arbetstagarnas anställbarhet behöver göra investeringar under hela livscykeln och att dessa insatser stöds av staten, yrkesorganisationer och berörda sektorer. Särskild uppmärksamhet bör ägnas dem som befinner sig mitt i yrkeslivet.

- Utbildningsmöjligheterna för pensionärer måste förbättras (t.ex. genom att fler äldre får möjlighet att delta i högre utbildning), eftersom dagens pensionärer är fysiskt och mentalt friskare och kan förväntas leva längre efter pensioneringen. Lärande bör vara ett naturligt inslag även i denna livsfas. I sitt nyligen publicerade meddelande om universiteten uppmanade kommissionen universitet och högskolor att ”[tillhandahålla] kurser för studenter senare i livet”. Sådana insatser har en avgörande roll när det gäller att ge pensionärerna möjlighet att hålla kontakten med sin sociala miljö. I många länder har man inte påbörjat några insatser inom utbildningssystemen för att tillgodose de framväxande behoven hos denna grupp, som också har en enorm potential när det gäller att bidra till andras lärande. Det växande antalet pensionärer i EU bör också ses som en möjlig rekryteringsbas för lärare inom vuxenutbildning.

Migration

Som påpekats tidigare bör vuxenutbildningen stödja integration av invandrare i samhället och ekonomin och se till att deras kompetens och utbildning från hemlandet tas tillvara på bästa sätt. Följande åtgärder bör vidtas:

- EU bör utarbeta stödjande politiska riktlinjer och åtgärder genom relevanta program för att förbättra utbildningspolitiken i invandrarnas hemländer, särskilt EU:s grannländer.

- Kortare handläggningstider för kompetensbedömning och erkännande av formellt, icke-formellt och informellt lärande för nyanlända invandrare.

- Bättre vuxenutbildningsmöjligheter för att stärka språklig, social och kulturell integration.

- Utarbetande av lämpliga och effektiva undervisningsmetoder och större betoning på interkulturellt lärande.

Budskap 4 Medlemsstaterna bör se till att tillräckliga investeringar görs i utbildning för äldre arbetstagare och invandrare. De bör framförallt skapa effektivitet genom att se till att utbildningen faktiskt motsvarar behoven. De bör också informera om invandrarnas och äldre människors viktiga roll i samhället och ekonomin. |

5. Indikatorer och riktmärken

Det krävs tillförlitliga uppgifter för att man ska kunna övervaka ett så mångfacetterat område som vuxenutbildning och utveckla en evidensbaserad politik. Jämfört med den obligatoriska utbildningen är uppgifterna om vuxenutbildningen begränsade – inte minst eftersom utbildningsanordnarna är spridda, är organiserade på olika sätt och ofta verkar utanför den offentliga sektorn. Tillgången på uppgifter och uppgifternas kvalitet har förbättrats och kommer att förbättras ytterligare under de kommande åren tack vare redan genomförda och planerade internationella undersökningar. Resultaten av två Eurostatundersökningar (vuxenutbildningsundersökningen och den tredje undersökningen om företagens fortbildning) kommer senast i slutet av 2007 att tillhandahålla aktuella uppgifter främst om vuxnas deltagande i livslångt lärande och företagens investeringar i fortbildning. OECD:s undersökning om vuxenbefolkningens kompetens (PIAAC) håller nu på att förberedas.

Det krävs ytterligare forskning och analys, särskilt för att man ska kunna utnyttja den tillgängliga statistiken på bästa sätt och utforska viktiga frågor som avkastningen på formellt, icke-formellt och informellt lärande och den roll informellt lärande i allmänhet har i vuxnas liv. Det behövs större fokus på utvecklingstendenser och prognoser för att stödja beslutsfattandet och utarbetandet av program. Kommissionen bidrar också till detta arbete genom den forskningsenhet för livslångt lärande som nyligen inrättats på Gemensamma forskningscentret i Ispra.

Budskap 5

Kvalitet och jämförbarhet måste förbättras ytterligare när det gäller uppgifter om vuxenutbildning. Det behövs särskilt ökade kunskaper om de fördelar vuxenutbildningen ger och hindren för deltagande samt bättre uppgifter om utbildningsanordnare, utbildare och tillhandahållandet av utbildningstjänster.

Det arbete som utförs av Europeiska kommissionen (inbegripet Eurostat) på det här området bör inriktas på att se till att befintliga undersökningar och tillgängliga uppgifter utnyttjas på bästa sätt, på att förbättra harmoniseringen av begrepp och definitioner samt på att öka uppgifternas täckning, insamlingsfrekvens och aktualitet. Det behövs också tillförlitliga könsuppdelade uppgifter.

4. Europeiska unionens åtgärder

Vuxenutbildningen har en viktig roll när det gäller att möta de utmaningar som EU står inför, men dess potential har ännu inte förverkligats. I meddelandet framhålls att insatser för ökad kvalitet, effektivitet och rättvisa skulle gynna både samhället och ekonomin.

Det är medlemsstaterna som ansvarar för de åtgärder som vidtas på detta område. Kommissionens roll är att stödja medlemsstaterna i deras arbete för att modernisera utbildningssystemen. Kommissionen föreslår därför att en dialog förs med medlemsstaterna och berörda aktörer för att fastställa hur man på bästa sätt

- utnyttjar finansieringsmekanismerna på EU-nivå (t.ex. strukturfonderna och programmet för livslångt lärande),

- beaktar vuxenutbildningsbehoven i nationella reformprogram inom ramen för Lissabonstrategin,

- engagerar berörda aktörer så att de agerar utifrån budskapen i detta meddelande med beaktande av omständigheterna i de olika medlemsstaterna,

- främjar utbytet av exempel på bästa praxis genom ömsesidigt lärande inom ramen för programmet Utbildning 2010, inbegripet på grundval av resultaten av löpande EU-program, och

- förbättrar den statistiska övervakningen.

Kommissionen avser att på grundval av denna reflektionsprocess utarbeta en handlingsplan 2007 för att sörja för en effektiv uppföljning av de budskap som framförs i detta meddelande.

ANNEX

Participation in adult learning

Participation of adults in lifelong learning (2005)

(Percentage of population aged 25-64 participating in education and training in four weeks prior to the survey, ISCED 0-6)

[pic]

Source: Eurostat (Labour Force Survey)

Additional notes:

- DE: data for 2004.

- LU, MT and the UK: provisional data.

Participation in lifelong learning by age and educational attainment (2005)

[pic]

[pic] | Low | [pic] | Medium | [pic] | High | [pic] | All |

Source : Eurostat (Labour Force Survey)

Additional notes:

- DE : data for 2004.

- LU, MT and the UK : provisional data.

Rate of participation (%) of 25-64 year olds in formal and non-formal education and training (2003)

[pic]

[pic] | Formal | [pic] | Non-formal |

Source: Eurostat LFS, ad-hoc module on Lifelong Learning 2003. Target population: 25-64 years, reference period: 12 months..

Percentage of population 25-64 year olds involved in education and training (2003)

[pic]

Participation rate 55-64 years old in any kind of learning (2005)

[pic] (*)Informal training is not included in UK Source: Eurostat LFS, Ad Hoc module on Lifelong Learning 2003 Target population: 25-64 years old

[1] ”Att modernisera utbildningen: ett avgörande bidrag till välstånd och social sammanhållning i Europa - 2006 års gemensamma lägesrapport från rådet och kommissionen om genomförandet av arbetsprogrammet Utbildning 2010”, http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/site/en/oj/2006/c_079/c_07920060401en00010019.pdf

[2] http://ec.europa.eu/education/policies/2010/objectives_en.html#measuring

[3] Promoting Adult Learning , OECD (2005).

[4] Tom Schuller, John Preston, Cathie Hammond, Angela Brassett-Grundy and John Bynner, The Benefits of Learning , University of London, 2004.

[5] Rapport från kommissionen – ”Preliminär utvärderingsrapport om de resultat som uppnåtts och om de kvalitativa och kvantitativa aspekterna på genomförandet av den andra etappen av Europeiska gemenskapens åtgärdsprogram för utbildning Sokrates”, KOM (2004) 153 slutlig, 8.3.2004.

[6] Kommissionens meddelande ”Effektiva och rättvisa utbildningssystem i Europa”, KOM(2006)481 slutlig, 8.9.2006.

[7] EU :s arbetskraftsundersökning 2004, Eurostat.

[8] Vocational education and training – key to the future , Cedefops sammanfattning av Maastrichtundersökningen, Luxemburg, 2004.

[9] Kommissionens förslag till Europaparlamentets och rådets rekommendation om nyckelkompetenser för livslångt lärande, KOM(2005)548 slutlig, 10.11.2005.

[10] Coulombe, S., J.F. Tremblay och S. Marchand, International Adult Literacy Survey, Literacy Scores, Human Capital and Growth across Fourteen OECD Countries , Statistics Canada, Ottawa, 2004.

[11] Uppgifter från Eurostats befolkningsprognos, grundade på 2004, utvecklingsscenario, baslinjevariant; grönboken ”Befolkningsförändringar och nya solidariska band mellan generationerna”, meddelande från kommissionen, KOM(2005)94 slutlig, 16.3.2005.

[12] Kommissionens arbetsdokument ”Progress towards the Lisbon objectives in education and training – Report based on indicators and benchmarks – Report 2006”, SEK(2006)639, 16.5.2006, s. 40.

[13] ”Gemensam rapport om social trygghet och social integration 2006”, http://ec.europa.eu/employment_social/social_inclusion/docs/2006/cs2006_7294_en.pdf

[14] År 2005 saknade 37 procent av EU:s befolkning i åldersgruppen 16–74 år grundläggande datakunskaper, och denna andel ökar med åldern (65 procent i åldersgruppen 55–74 år). Källa: Eurostat, Statistics in focus, utgåva 17/2006.

[15] Kommissionens meddelande ”Effektiva och rättvisa utbildningssystem i Europa”, punkt 25.

[16] Decentralisering har skett i olika form och utsträckning i de flesta länder: Österrike, Belgien, Bulgarien, Danmark, Finland, Tyskland, Nederländerna, Polen, Portugal, Spanien, Sverige, Rumänien och Förenade kungariket. (Källa: OECD 2005, Eurydice 2006).

[17] ESF060603-ESF Support to Education and Training Background Document.

[18] ”Progress towards the Lisbon objectives in education and training – Report based on indicators and benchmarks – Report 2006”, s. 35-40, med avsnitt 6.2 i bilagan ”Detailed analysis of progress”.

[19] Lifelong learning: citizens’ views in close-up. Findings from a dedicated Eurobarometer survey , Cedefop, Luxemburg, 2004. Rapporten visar också att vuxna har en stark preferens för informellt lärande.

[20] Definitioner från ”Memorandum on Lifelong Learning” (SEK(2000) 1832, 30.10.2000) och andra arbeten som Eurostats klassificering av utbildningsaktiviteter.

[21] ”Adult education trends and issues in Europe”, en undersökning gjord av den europeiska organisationen för vuxenutbildning EAEA (European Association for the Education of Adults) 2006. Opublicerad.

[22] Källa: European Inventory – Validation of non-formal and informal learning, http://www.ecotec.com/europeaninventory/

[23] http://ec.europa.eu/education/policies/2010/doc/validation2004_en.pdf. Undantag har gjorts för vissa yrken för vilka minimikrav på utbildning fastställts – se Europaparlamentets och rådets direktiv 2005/36/EG av den 7 september 2005 om erkännande av yrkeskvalifikationer, EUT L 255, 30.9.2005, s. 22.