[pic] | EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION |

Bryssel den 9.12.2005

KOM(2005) 639 slutlig

2005/0251 (AVC)

Förslag till

RÅDETS BESLUT

om Europeiska gemenskapens anslutning till Haagkonferensen för internationell privaträtt

(framlagt av kommissionen)

MOTIVERING

1. POLITISK OCH JURIDISK BAKGRUND

Haagkonferensen (nedan kallad ”konferensen”) för internationell privaträtt är en sedan länge etablerad internationell organisation med syftet att arbeta för ett gradvis förenhetliga reglerna om internationell privaträtt, främst genom att förhandla om och utarbeta internationella konventioner. Konferensens arbete har resulterat i antagandet av att ett stort antal viktiga konventioner på olika områden inom internationell privaträtt. Organisationen har till dags dato antagit 35 konventioner och räknar 65 länder bland sina medlemmar, inklusive Europeiska unionens samtliga medlemsstater.

Sedan Amsterdamfördragets ikraftträdande har Europeiska gemenskapen haft behörighet att anta regler om samarbete med gränsöverskridande följder på det privaträttsliga området i den omfattning som krävs för att den inre marknaden skall fungera. Gemenskapen har utövat sin nyligen förvärvade behörighet genom anta ett antal rättsakter och ytterligare rättsakter förhandlas och förbereds för närvarande. Många av dessa rättsakter sammanfaller, helt eller delvis, med konferensens arbetsområden. Exempel på detta är 1965 års konvention om delgivning i utlandet av handlingar i mål och ärenden av civil eller kommersiell natur som omfattar samma områden som förordning 1348/2000 om delgivning i medlemsstaterna av handlingar i mål och ärenden av civil eller kommersiell natur, 1970 års konvention om bevisupptagning som omfattar samma områden som förordning 1206/2001 om samarbete mellan medlemsstaternas domstolar i fråga om bevisupptagning, 1980 års och 1996 års konventioner om stärkt skydd för barn som delvis överlappar förordning 2201/2003 om domstols behörighet och om erkännande och verkställighet av domar i äktenskapsmål och mål om föräldraansvar samt sist, men inte minst, 2005 års konvention om överenskommelser om val av övervakningsavtal samt utkastet till konvention om underhållsskyldigheter som täcker områden som omfattas av förordning 44/2001 om domstols behörighet och om erkännande och verkställighet av domar på privaträttens område.

Antagandet av dessa interna gemenskapsinstrument innebar i praktiken en överföring från medlemsstaterna till gemenskapen av externa behörigheter på de områden som omfattas av dem. Dessa nyligen förvärvade externa behörigheter och gemenskapens ökade involvering i organisationens arbete gjorde det nödvändigt för den att bli fullvärdig medlem av konferensen. För närvarande åtnjuter gemenskapen endast observatörsstatus i organisationen. Det finns två skäl till att ett fullvärdigt medlemskap för gemenskapen i konferensen är av avgörande betydelse. Ur politisk synvinkel skulle ett medlemskap ge gemenskapen en status som motsvarar dess nya roll som en betydande internationell aktör på området privaträttsligt samarbete. Ur rättslig synvinkel skulle ett medlemskap ge gemenskapen möjlighet att delta fullt ut i förhandlingarna om konventioner rörande frågor som omfattas av gemenskapens behörighet genom att gemenskapen då skulle kunna ge uttryck åt sina åsikter och ståndpunkter samt garantera konsekvens och överensstämmelse mellan sina egna regler och planerade internationella instrument. Dessutom skulle själva gemenskapen snarare än dess medlemsstater komma att omfattas av de rättigheter och skyldigheter som följer av Haagkonventionerna inom de områden som omfattas av gemenskapens behörighet.

Den 28 november 2002 uppdrog därför rådet åt Europeiska kommissionen att förhandla om villkoren och reglerna för att gemenskapen skulle kunna bli medlem av konferensen. Genom en gemensam skrivelse av den 19 december 2002 från Europeiska kommissionen och ordförandeskapet till konferensen, ansökte gemenskapen om att bli medlem av konferensen och begärde att förhandlingar skulle inledas. I april 2004 fattade organisationens särskilda kommitté för allmänna frågor och politik ett principbeslut om att låta Europeiska gemenskapen bli medlem.

Eftersom konferensens stadga endast tar upp medlemskap för stater, inte för internationella organisationer, krävs det ändringar av stadgan om gemenskapen skall kunna bli medlem. Texten till dessa ändringar antogs enhälligt vid den diplomatiska konferens som hölls i Haag mellan den 14 och 30 juni 2005 och medlemmarna i konferensen uppmanades sedan att helst inom nio månader skriftligen rösta om ändringarna. Enligt artikel 12 i stadgan krävs det två tredjedelars majoritet för godkännande av stadgeändringar. När denna majoritet väl uppnåtts, kommer generalsekreteraren att sammanställa ett protokoll där medlemsstaterna underrättas om resultatet av omröstningen och därefter kommer ändringarna att träda i kraft efter tre månader, dock inte före den 31 mars 2006. Kort efter ikraftträdandet kommer den särskilda kommittén för allmänna frågor och politik att sammanträda för att besluta om gemenskapens medlemskap i konferensen.

Med hänsyn till det enhälliga godkännandet av ändringarna av stadgan den 30 juni 2005 och den enhälliga begäran från alla medlemmar av konferensen om att Europeiska gemenskapen skall bli medlem, är det mycket troligt att den tvåtredjedelsmajoritet som krävs kommer att ha uppnåtts med god marginal den 31 mars 2006, dvs. i slutet av niomånadersperioden. Ändringen av stadgan kommer skulle följaktligen träda i kraft den 1 juli 2006, varpå det formella beslutet om att låta gemenskapen bli medlem av konferensen kommer att fattas under den första veckan i juli 2006. Det är nödvändigt att redan nu inleda förfarandet för ett rådsbeslut om gemenskapens medlemskap i konferensen för att se till att gemenskapen är redo att bli medlem i början av juli 2006. Gemenskapen kommer sedan att kunna lägga fram sitt anslutningsinstrument så snart konferensen har fattat sitt formella beslut om att anta gemenskapen som medlem.

2. FÖRHANDLINGSRESULTAT

Kommissionen har förhandlat om villkoren och reglerna för gemenskapens anslutning till konferensen i enlighet med rådets förhandlingsdirektiv. Alla bestämmelser som gäller gemenskapens anslutning infördes i stadgan. Ändringar av arbetsordningen gjordes i enlighet med detta. Eftersom medlemmarna ville att ändringarna skulle vara generella, hänvisar inte de berörda bestämmelserna till ”Europeiska gemenskapen” utan till ”regionala organisationer för ekonomisk integration” i allmänhet. Sammanfattningsvis innehåller stadgan följande bestämmelser avseende Europeiska gemenskapen:

- Medlemskap i konferensen är öppet för ”regionala organisationer för ekonomisk integration” som skall delta i organisationens möten på lika villkor med medlemsstaterna. För att en regional organisation för ekonomisk integration skall ha rätt att ansöka om medlemskap, skall den uteslutande bestå av suveräna stater som har överfört behörighet till den regionala organisationen på en rad områden som konferensens ansvar för, inklusive rätten att fatta för medlemsstaterna bindande beslut på dessa områden. Det är helt oomstritt att Europeiska gemenskapen uppfyller dessa krav.

- Vid tidpunkten för medlemskapsansökan skall en regional organisation för ekonomisk integration lämna in en behörighetsförklaring, av vilken det framgår vilka behörigheter som den fått överta från sina medlemsstater. Dessutom skall den regionala organisationen för ekonomisk integration och dess medlemsstater se till att varje ändring i fråga om organisationens behörighet eller dess sammansättning anmäls till konferensen. Slutligen skall medlemmarna av konferensen ha rätt att begära information om huruvida det är den regionala organisation för ekonomisk integration eller dess medlemsstater som är behöriga i någon specifik fråga. Organisationen och dess medlemsstater skall dessutom se till att relevanta uppgifter tillhandahålls på begäran.

- Konferensens beslut skall i görligaste mån fattas enhälligt. Omröstning begärs endast om det i undantagsfall är omöjligt att uppnå enhällighet.

- I fråga om rösträtten har en regional organisation för ekonomisk integration rätt att lägga det antal röster som motsvarar antalet medlemsstater som har överfört behörighet till den på det berörda området och som har rösträtt och är inskrivna i sådana möten. Detta innebär att medlemsstaternas inte behöver vara fysiskt närvarande vid omröstningen.

- En regional organisation för ekonomisk integration skall inte bidra till konferensens årliga budget utöver de bidrag som lämnas av dess medlemsstater, men den skall bestrida de extra administrativa kostnader som uppstår till följd av dess medlemskap. Beloppet kommer att fastställas av konferensen i samråd med den regionala organisationen för ekonomisk integration.

- Europeiska gemenskapen skall genom en skriftlig förklaring försäkra konferensen om sin avsikt att undersöka om det ligger i dess eget intresse att ansluta sig till befintliga Haagkonventioner och att den, om så skulle vara fallet, i samarbete med konferensen kommer att göra allt för att komma till rätta med de svårigheter som beror på att det saknas bestämmelser om anslutning av en regional organisation för ekonomisk integration till dessa konventioner. Dessutom skall gemenskapen eftersträva att göra det möjligt för företrädare för konferensens permanenta byrå att närvara vid expertmöten organiserade av Europeiska kommissionen, där frågor som rör konferensen diskuteras.

3. SLUTSATS

Mot bakgrund av det positiva resultatet av förhandlingarna rekommenderar kommissionen att rådet antar beslutet om Europeiska gemenskapens anslutning till konferensen.

2005/0251 (AVC)

Förslag till

RÅDETS BESLUT

om Europeiska gemenskapens anslutning till Haagkonferensen för internationell privaträtt

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR BESLUTAT FÖLJANDE

med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 61 c jämförd med artikel 300.2 första stycket och artikel 300.3 andra stycket i detta,

med beaktande av kommissionens förslag,[1]

med beaktande av Europaparlamentets samtycke,[2] och

av följande skäl:

(1) Syftet med Haagkonferensen för internationell privaträtt (nedan kallad ”konferensen”) är att arbeta för att gradvis förenhetliga reglerna inom privaträtten. Organisationen har till dags dato antagit ett stort antal konventioner på olika områden inom internationell privaträtt.

(2) Sedan Amsterdamfördragets ikraftträdande har gemenskapen haft behörighet att anta regler om samarbete i civilrättsliga frågor med gränsöverskridande följder i den omfattning som krävs för att den inre marknaden skall fungera. Gemenskapen har utövat sina befogenheter genom att anta ett antal rättsakter, varav många, helt eller delvis, sammanfaller med konferensens arbetsområden.

(3) Det är mycket viktigt att gemenskapen ges en status som motsvarar dess nya roll som en betydande internationell aktör på området civilrättsligt samarbete och att den kan utöva sina externa befogenheter genom att delta som fullvärdig medlem i förhandlingarna om konferensens konventioner inom sina behörighetsområden.

(4) Genom ett beslut av den 28 november 2002 uppdrog rådet åt kommissionen att förhandla om villkoren och reglerna för att gemenskapen skulle kunna bli medlem av konferensen.

(5) Genom en gemensam skrivelse av den 19 december 2002 från Europeiska kommissionen och ordförandeskapet till konferensen, ansökte gemenskapen om att bli medlem av konferensen och begärde att förhandlingar skulle inledas.

(6) I april 2004 uttryckte konferensens särskilda kommitté för allmänna frågor och politik den enhälliga åsikten att Europeiska gemenskapen skulle bli medlem av konferensen och den beslutade om vissa kriterier och förfaranden för gemenskapens medlemskap.

(7) I juni 2005 antog Haagkonferensens diplomatiska konferens enhälligt de ändringar av stadgan som är nödvändiga för att en regional organisation för ekonomisk integration skall kunna bli medlem, och konferensens medlemmar uppmanades sedan att om möjligt inom nio månader rösta om ändringarna.

(8) Ändringarna av stadgan kommer att träda i kraft tre månader efter det att generalsekreteraren har informerat medlemmarna om att den tvåtredjedelsmajoritet som krävs för att ändra stadgan har uppnåtts. Snart efter det att ändringarna trätt i kraft kommer den särskilda kommittén för allmänna frågor och politik att vid ett extra möte att formellt besluta om gemenskapens medlemskap i konferensen.

(9) Resultatet av förhandlingarna om översynen av konferensens stadga är tillfredsställande med hänsyn till gemenskapens intressen.

(10) Enligt artikel 2 A i konferensens reviderade stadga har gemenskapen, i egenskap av regional organisation för ekonomisk integration, rätt att bli medlem av konferensen.

(11) Gemenskapen bör bli medlem av konferensen.

(12) I enlighet med artikel 3 i protokollet om Förenade kungarikets och Irlands ställning som är fogat till Fördraget om Europeiska unionen och fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, deltar Förenade kungariket och Irland i antagandet av detta beslut.

(13) I enlighet med artiklarna 1 och 2 i protokollet om Danmarks ställning, som är fogat till Fördraget om Europeiska unionen och fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, deltar Danmark inte i antagandet av detta beslut

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Enda artikel

Gemenskapen skall ansluta sig till Haagkonferensen för internationell privaträtt genom att avge en förklaring om att den godtar konferensens stadga, i deras lydelse enligt bilaga I, så snart konferensen har fattat sitt formella beslut om att godkänna gemenskapen som medlem.

Gemenskapen skall också avge en behörighetsförklaring med angivande av de områden på vilka den fått överta behörighet från sina medlemsstater, i enlighet med bilaga II, samt en förklaring om vissa frågor som rör Haagkonferensen för internationell privaträtt i enlighet med bilaga III.

Rådets ordförande bemyndigas härmed att vidta de åtgärder som kan komma att krävas för att ovanstående skall förverkligas.

Stadgan för Haagkonferensen för internationell privaträtt har bifogats detta beslut som bilaga IV.

Utfärdat i Bryssel

På rådets vägnar

Ordförande

BILAGA I

Instrument om anslutning till Haagkonferensen för internationell privaträtt

J.H.A. VAN LOON

Generalsekreterare

Haagkonferensen för internationell privaträtt

Scheveningseweg 6

NL – 2517 HAAG

Herr Generalsekreterare,

Jag har äran meddela att Europeiska gemenskapen har beslutat att ansluta sig till Haagkonferensen för internationell privaträtt. Jag ber Er därför ta emot detta instrument, varigenom Europeiska gemenskapen godtar stadgan för Haagkonferensen för internationell privaträtt i enlighet med artikel 2 A däri. Jag bifogar en förklaring från Europeiska gemenskapen med angivande av de frågor för vilka den fått överta behörighet från sina medlemsstater samt en förklaring om vissa områden som gäller Haagkonferensen för internationell privaträtt.

Europeiska gemenskapen godtar formellt och utan förbehåll de skyldigheter som följer av medlemskapet i Haagkonferensen för internationell privaträtt, i enlighet med stadgan, och åtar sig formellt att fullgöra sina skyldigheter från anslutningsdagen.

Med utmärkt högaktning,

Ordförande för Europeiska unionens råd

BILAGA II

Europeiska gemenskapens behörighetsförklaring med angivande av de områden för vilka den fått överta behörighet från sina medlemsstater

1. Denna förklaring lämnas i enlighet med artikel 2 A.3 i stadgan för Haagkonferensen för internationell privaträtt och anger de områden för vilka Europeiska gemenskapen fått överta behörighet från sina medlemsstater.

2. Europeiska gemenskapen har behörighet att vidta allmänna och specifika åtgärder för att skapa större enhetlighet mellan de regler om tillämplig lagstiftning på olika områden i dess medlemsstater. Vad gäller frågor inom konferensens arbetsområde har Europeiska gemenskapen enligt avdelning IV i EG-fördraget bland annat behörighet att besluta om åtgärder som rör civilrättsligt samarbete med gränsöverskridande följder, i den mån de behövs för att den inre marknaden skall fungera väl (artiklarna 61 c och 65 i EG-fördraget). Sådana åtgärder är exempelvis

1. förbättring och förenkling av systemet för gränsöverskridande delgivning av rättegångshandlingar och utomrättsliga handlingar, samarbete som rör bevisupptagning, erkännande och verkställighet av domstolsavgöranden och utomrättsliga avgöranden i mål och ärenden av civil och kommersiell natur,

2. främjande av förenligheten mellan tillämpliga bestämmelser i medlemsstaterna om lagval och om domstolars behörighet, samt

3. undanröjande av sådant som hindrar civilrättsliga förfaranden från att fungera väl, om nödvändigt genom att främja förenligheten mellan civilprocessrättsliga regler som är tillämpliga i medlemsstaterna.

3. Dessutom har gemenskapen behörighet på andra områden som kan omfattas av Haagkonferensens konventioner, exempelvis i fråga om den inre marknaden (artikel 95 i EG-fördraget) eller konsumentskydd (artikel 153 i EG-fördraget).

4. Europeiska gemenskapen har utnyttjat sin behörighet genom att anta ett antal rättsakter enligt artikel 61 c i EG-fördraget, exempelvis följande:

- Rådets förordning (EG) nr 1346/2000 om insolvensförfaranden.

- Förordning (EG) nr 1348/2000 om delgivning av handlingar.

- Förordning (EG) nr 44/2001 om domstols behörighet och om erkännande och verkställighet av domar på privaträttens område

- Rådets förordning (EG) nr 1206/2001 om samarbete mellan medlemsstaternas domstolar i fråga om bevisupptagning i mål och ärenden av civil eller kommersiell natur.

- Direktiv (EG) nr 8/2003 om rättshjälp.

- Förordning (EG) nr 2201/2003 om domstols behörighet och om erkännande och verkställighet av domar i äktenskapsmål och mål om föräldraansvar, samt

- Förordning (EG) nr 805/2004 om införande av en europeisk exekutionstitel för obestridda fordringar.

Bestämmelser om internationell privaträtt återfinns också i annan gemenskapslagstiftning, särskilt på områdena konsumentskydd, försäkringar, finansiella tjänster och immateriella rättigheter. De gemenskapsdirektiv som påverkas av Haagkonventionen om den lagstiftning som gäller vissa rättigheter rörande värdepapper som innehas av en mellanhand antogs på grundval av artikel 95 i EG-fördraget.

5. Även om det inte förekommer någon direkt hänvisning till extern behörighet i EG-fördraget, visar EG-domstolens rättspraxis att de bestämmelser i EG-fördraget som avses ovan inte bara utgör den rättsliga grunden för gemenskapsintern lagstiftning utan också för de internationella avtal som gemenskapens ingår. Gemenskapen kan ingå internationella avtal när den interna behörigheten redan har utnyttjats för att fatta beslut om att införa en gemensam politik enligt ovan, eller om det internationella avtalet är nödvändigt för att uppnå något av gemenskapens mål.[3] Europeiska gemenskapens externa behörighet är exklusiv i den utsträckning som ett internationellt avtal påverkar interna gemenskapsregler eller ändrar deras tillämpningsområde.[4] När detta är fallet är det inte medlemsstaterna utan gemenskapen som skall ingå externa avtal med tredjeländer eller internationella organisationer. Ett internationellt avtal kan helt eller delvis omfattas av gemenskapsbehörigheten.

6. Gemenskapslagstiftning är vanligen bindande för alla medlemsstater. Enligt avdelning IV i EG-fördraget, som innehåller den rättsliga grunden för rättsligt samarbete inom civilrätten, gäller särskilda regler för Danmark, Irland och Storbritannien. Åtgärder som vidtas enligt avdelning IV i EG-fördraget är inte bindande för Danmark eller tillämpliga där. Irland och Storbritannien deltar i rättsakter som antas enligt avdelning IV om de meddelar rådet därom. Båda medlemsstaterna har beslutat att delta i alla åtgärder som förtecknas i punkt 4 ovan.

7. Omfattningen av den behörighet som medlemsstaterna har överfört till gemenskapen i enlighet med fördraget är till sin natur sådan att den utvecklas kontinuerligt. Europeiska gemenskapen och dess medlemsstater kommer att se till att alla ändringar i gemenskapens behörigheter omgående meddelas till konferensens sekretariat, i enlighet med artikel 2 A.6.

BILAGA III

Europeiska gemenskapens förklaring om vissa frågor avseende Haagkonferensen för internationell privaträtt

Europeiska gemenskapen eftersträvar att undersöka huruvida det ligger i dess eget intresse att ansluta sig till befintliga Haagkonventioner som rör gemenskapsbehörighet. I de fall där det föreligger ett intresse kommer Europeiska gemenskapen i samarbete med Haagkonferensen att göra allt för att komma till rätta med de svårigheter som beror på avsaknad av bestämmelser för att en regional organisation för ekonomisk integration skall kunna ansluta sig till dessa konventioner.

Dessutom eftersträvar gemenskapen att göra det möjligt för företrädare för konferensens permanenta byrå att närvara vid expertmöten organiserade av Europeiska kommissionen, där frågor som rör konferensen diskuteras.

BILAGA IV

STADGA FÖR HAAGKONFERENSEN FÖR INTERNATIONELL PRIVATRÄTT

Regeringarna i nedan uppräknade länder –

Förbundsrepubliken Tyskland, Österrike, Belgien, Danmark, Spanien, Finland, Frankrike, Italien, Japan, Luxemburg, Norge, Nederländerna, Portugal, Förenade kungariket Storbritannien och Nordirland, Sverige och Schweiz –

som tagit i betraktande Haagkonferensens för internationell privaträtt permanenta karaktär,

som äro angelägna att betona denna karaktär,

som för detta ändamål hava funnit önskvärt att giva konferensen en stadga,

hava överenskommit som följer:

Artikel 1

Haagkonferensen har till ändamål att verka för ett gradvis förenhetligande av den internationella privaträttens regler.

Artikel 2

Medlemmar av Haagkonferensen för internationell privaträtt äro de stater som redan hava deltagit i en eller flera av konferensen möten, och vilka godkänna föreliggande stadga.

Som medlem kan upptas varje annan stat, vars deltagande erbjuder ett intresse av juridisk natur för konferensens arbete. Beslut om upptagande av ny medlem fattas av de deltagande staternas regeringar, på förslag av en eller flera av dem, med flertalet av de avgivande rösterna och inom en tidrymd av sex månader, räknad från den dag, då förslaget förelades regeringarna.

Inträdet blir slutgiltigt genom att vederbörande stat godkänner föreliggande stadga.

Artikel 2 A

1. Medlemmarna kan vid ett möte om allmänna frågor och politik där majoriteten av medlemmarna deltar, genom majoritetsbeslut bestämma sig för att som medlem också anta en regional organisation för ekonomisk integration som har lämnat in en medlemskapsansökan till generalsekreteraren. Med medlemmar avses i denna stadga, om inget annat uttryckligen anges, också sådana medlemsorganisationer. Anslutningen skall träda i kraft efter det att den berörda regionala organisationen för ekonomisk integration har godtagit stadgan.

2. För att en regional organisation för ekonomisk integration skall ha rätt att ansöka om medlemskap i konferensen skall den uteslutande bestå av suveräna stater som har överfört behörighet till den regionala organisationen på en rad områden som konferensens ansvar för, inklusive rätten att fatta för medlemsstaterna bindande beslut på dessa områden.

3. Varje regional organisation för ekonomisk integration som ansöker om medlemskap skall vid tidpunkten för ansökan lämna in en behörighetsförklaring, av vilken det skall framgå vilka behörigheter som den fått överta från sina medlemsstater.

4. Varje medlemsorganisation och dess medlemmar skall se till att varje ändring i fråga om medlemsorganisationens behörighet eller dess medlemskap anmäls till generalsekreteraren, som i sin tur skall sprida sådan information till konferensens övriga medlemmar.

5. Medlemsorganisationens medlemsstater skall gälla för behöriga på alla områden där ingen överföring av behörighet specifikt har förklarats eller anmälts.

6. Varje medlem av konferensen kan uppmana medlemsorganisationen och dess medlemsstater att tillhandahålla information om huruvida medlemsorganisationen är behörig med avseende på de specifika frågor som behandlas av konferensen. Medlemsorganisationen och dess medlemsstater skall se till att informationen tillhandahålls på begäran.

7. Medlemsorganisationen skall på respektive behörighetsområden alternera med de av sina medlemsstater som är medlemmar av konferensen i utövandet av rättigheter som följer av medlemskapet.

8. Medlemsorganisationen har rätt att i frågor som ligger inom dess behörighetsområde, och vid varje möte inom ramen för konferensen där den har rätt att delta, lägga det antal röster som motsvarar antalet medlemsstater som har överfört behörighet till medlemsorganisationen i den berörda frågan och som har rösträtt och är inskrivna i sådana möten. När medlemsorganisationen utövar sin rösträtt får medlemsstaterna inte utöva sin rösträtt och vice versa.

9. ”En regional organisation för ekonomisk integration” är en internationell organisation som uteslutande består av suveräna stater, och till vilken dess medlemsstater har överfört behörigheten på en rad områden, inklusive rätten att göra beslut på dessa områden bindande för medlemsstaterna.

Artikel 3

1. Rådet för allmänna frågor och politik (nedan kallat ”rådet”), som består av samtliga medlemmar, ansvarar för att konferensens arbete utförs. Möten i rådet skall i princip hållas varje år.

2. Rådet skall se till att detta sker genom en permanent byrå, vars verksamhet det styr.

3. Rådet skall undersöka alla förslag som man planeras föra upp på konferensens dagordning. Det skall stå rådet fritt att avgöra vilka åtgärder som skall vidtas med avseende på sådana förslag.

4. Ansvarig för konferensens verksamhet är den nederländska statliga kommitté, som inrättats genom Kungl. Kungörelse den 20 februari 1897 i syfte att främja den internationella privaträttens kodifiering. Denna skall, efter överläggningar med konferensens medlemmar, besluta om datum för de diplomatiska mötena.

5. För att sammankalla medlemmarna skall kommittén hänvända sig till Nederländska regeringen. Ordföranden i den ständiga statliga kommittén är också ordförande i konferensens möten.

6. Ordinarie möte skall i princip äga rum vart fjärde år.

7. Om nödvändigt kan rådet, efter överläggningar med den ständiga statliga kommittén, hos den nederländska regeringen hemställa om konferensens sammankallande till extra möte.

8. Rådet kan rådfråga den ständiga statliga kommittén i andra frågor som gäller konferensen.

Artikel 4

1. Den permanenta byrån har sitt säte i Haag. Den består av en generalsekreterare och fyra sekreterare som på den statliga kommitténs förslag utnämnas av nederländska regeringen.

2. Generalsekreteraren och sekreterarna skola äga juridiska insikter och besitta nödig praktisk erfarenhet. Vid deras utnämning skall hänsyn också tas till spridningen i den geografiska representationen och den juridiska sakkunskapen.

3. Efter samråd med rådet och i enlighet med artikel 9 kan antalet sekreterare ökas.

Artikel 5

Under rådets ledning har den permanenta byrån att svara för:

4. förberedelse och organisation av Haagkonferensens möten ävensom rådets och de särskilda utskottens sammanträden;

5. arbetet inom mötessekretariat och de ovan åsyftade utskottssammanträdenas sekretariat;

6. alla de åligganden, som ingå i ett sekretariats verksamhet.

Artikel 6

1. I syfte att underlätta förbindelserna mellan konferensens medlemmar och den permanenta byrån bör varje medlemsstats regering utse ett nationellt organ och varje medlemsorganisation ett kontaktorgan.

2. Den permanenta byrån äger skriftväxla med de sålunda utsedda nationella organen och med vederbörande internationella organisationer.

Artikel 7

1. I syfte att utarbeta konventionsförslag eller att studera alla de frågor rörande den internationella privaträtten, som tillhöra konferensens uppgifter, kunna konferensen och, när denna ej är samlad, den permanenta byrån utse särskilda utskott.

2. Mötena, rådet och de särskilda utskotten skall, så långt möjligt, verka på en samförståndsgrund.

Artikel 8

1. De budgeterade kostnaderna för konferensen skall delas mellan konferensens medlemmar.

2. En medlemsorganisation skall inte avkrävas något bidrag utöver de egna medlemsstaternas bidrag till konferensens årliga budget. I stället skall den erlägga ett belopp som fastställs av konferensen i samråd med medlemsorganisationen i syfte att täcka extra administrativa utgifter som uppstår till följd av dess medlemskap.

3. Undantag göres dock för rese- och uppehållskostnader för ombuden i rådet och de särskilda utskotten, vilka kostnader skola bäras av de företrädda regeringarna.

Artikel 9

1. Utgiftsstaten för konferensen skall årligen underställas medlemmarnas diplomatiska representanter i Haag för godkännande.

2. Dessa ombud besluta även om fördelning mellan medlemmarna av de utgifter, vilka enligt denna utgiftsstat skola bäras medlemmarna.

3. För detta ändamål skola de diplomatiska ombuden sammanträda under ordförandeskap av den nederländske utrikesministern.

Artikel 10

1. Utgifter för konferensens ordinarie och extra ordinarie sammanträden skola bäras av nederländska regeringen.

2. Ombudens rese- och uppehållskostnader skola i samtliga fall bäras av respektive regeringar.

Artikel 11(endast på franska)

Les usages de la Conférence continuent à être en vigueur pour tout ce qui n’est pas contraire au présent Statut ou aux Règlements.

Artikel 12

1. För ändring av föreliggande stadga fordras godkännande i samförstånd av de medlemsstater som företräds vid ett sammanträde om allmänna frågor och politik.

2. Sådan ändring skall träda i kraft för samtliga medlemmar, tre månader efter det att två tredjedelar av medlemsstaterna godkänt dem i enlighet med sina respektive interna förfaranden, dock inte tidigare än nio månader efter dagen för deras antagande.

3. Det sammanträde som avses i punkt 1 kan, genom samförståndsbeslut, ändra de tidsperioder som avses i punkt 2.

Artikel 13

I syfte att säkerställa efterlevnaden av bestämmelserna i föreliggande stadga skola de kompletteras med ett reglemente. Detta reglemente skall utarbetas av den permanenta byrån och underställas ett diplomatiskt sammanträde, de diplomatiska ombudens råd eller rådet för allmänna frågor och politik för godkännande.

Artikel 14

1. Föreliggande stadga skall för godkännande underställas regeringarna i de stater, som deltagit i en eller flera av konferensens sammanträden. Stadgan träder i kraft så snart flertalet av de i det sjunde sammanträdet företrädda staterna godkänt densamma.

2. Förklaring om godkännandet skall deponeras hos nederländska regeringen, som därom skall underrätta de i föregående stycke avsedda staterna.

3. Samma skall vara förhållandet vid upptagandet av ny medlem beträffande denna stats förklaring om godkännande.

Artikel 15

1. Varje medlem kan uppsäga föreliggande stadga efter en tidrymd av fem år, räknad från dagen för dess ikraftträdande på sätt som säges i artikel 14, första stycket.

2. Uppsägningen skall delgivas nederländske utrikesministern minst sex månader före utgången av det för konferensen fastställda utgiftsåret och skall gälla från nämnda års utgång, dock endast i förhållande till stat som beslutat om uppsägning.

De engelska respektive franska versionerna av denna stadga, ändrade den ………. 200., är båda autentiska.

FINANIERINGSÖVERSIKT FÖR RÄTTSAKT

1. FÖRSLAGETS BENÄMNING:

Rådets beslut om Europeiska gemenskapens anslutning till Haagkonferensen för internationell privaträtt

2. VERKSAMHETSBASERAD FÖRVALTNING/BUDGETERING

BERÖRDA POLITIKOMRÅDEN OCH BERÖRD VERKSAMHET:

18.06 Att införa ett tydligt område för straff- och civilrätt

3. BUDGETRUBRIK

3.1. Budgetrubriker (driftsrubriker samt relaterade rubriker för tekniskt och administrativt stöd [t.ex. B-..A-rubriker]) inklusive följande rubriker :

Ramprogrammet om grundläggande rättigheter och rättvisa för perioden 2007–2013; det särskilda programmet ”Civilrätt”; budgetpost som skall bestämmas i det preliminära budgetförslaget för år 2007.

3.2. Åtgärdens och budgetkonsekvensens varaktighet

2007 och framåt

3.3. Budgettekniska uppgifter :

Ej tillämpligt

4. FÖRTECKNING ÖVER MEDEL

4.1. Finansiella medel

4.1.1. Förteckning över åtagandebemyndiganden (ÅB) och betalningsbemyndiganden (BB)

Miljoner euro (tre decimaler)

Utgiftstyp |Avsnitt nr | |

År n |

n + 1 |

n + 2 |

n + 3 |

n + 4 |n + 5 och därefter |

Totalt | | Driftsutgifter[5]

| | | | | | | | | |Åtagandebemyndiganden (ÅB) |8.1 |a |0,001 |0,001 |0,001 |0,001 |0,001 |0,001 | | |Betalningsbemyndiganden (BB) | |b | | | | | | | | | Samfinansierinsuppgifter

Om förslaget skall samfinansieras av medlemsstaterna eller av andra organ (specificera), ange den uppskattade samfinansieringsnivån i nedanstående tabell (lägg till ytterligare rader, om det rör sig om flera organ):

Miljoner euro (tre decimaler)

Samfinansierande organ | |

År n |

n + 1 |

n + 2 |

n + 3 |

n + 4 |n + 5 och därefter |

Totalt | |…………………… |f | | | | | | | | |ÅB TOTALT inklusive samfinansiering |a+c+d+e+f | | | | | | | | | 4.1.2. Förenlighet med budgetplaneringen

Kostnaden för detta förslag (+/- 1000 euro årligen) är inberäknad i det belopp som föreslagits för det särskilda programmet ”Civilrätt” inom ramprogrammet ”Grundläggande rättigheter och rättvisa” för perioden 2007–2013.

Bemyndigandena är preliminära och skall vara förenliga med det beslut som skall fattas om budgetplanen på medellång sikt för perioden 2007–2013.

( Förslaget är förenligt med gällande ekonomisk planering.

( Förslaget kräver omfördelningar under den berörda rubriken i budgetplanen.

( Förslaget kan komma att kräva tillämpning av bestämmelserna i det interinstitutionella avtalet[6] (dvs. mekanism för flexibilitet eller revidering av budgetplanen).

4.1.3. Ekonomisk effekt på inkomsterna

x Förslaget påverkar inte inkomsterna

( Inkomsterna påverkas enligt följande:

4.2. Personalresurser (heltidsekvivalenter) (inklusive fast anställda, tillfälligt anställda och extern personal) – för närmare uppgifter se punkt 8.2.1.

Årligt behov |

År n |

n + 1 |

n + 2 |

n + 3 |

n + 4 |

n + 5 och därefter | |Personal totalt | | | | | | | | 5. BUDGETTEKNISKA UPPGIFTER OCH MÅL FÖR ÅTGÄRDEN

Europeiska gemenskapens anslutning till den internationella organisationen ”Haagkonferensen för internationell privaträtt” medför betalning av ett årligt ekonomiskt bidrag som skall fastställas av organisationen i samråd med Europeiska gemenskapen är avsett att täcka extra administrativa kostnader som uppstår till följd av gemenskapens medlemskap. Bidraget skall betalas första gången 2007 och därför har ännu inget exakt belopp fastställts. Eftersom bidraget endast är avsett att täcka ”extra administrativa kostnader”, kommer beloppet inte att överstiga 1 000 euro om året.

6. NÄRMARE UPPGIFTER OM MEDEL

Ej tillämpligt

[1] EUT C […], […], s. […].

[2] EUT C […], […], s. […].

[3] Domstolens yttrande 1/76, Rec. 1977, s. 741. Domstolens yttrande 2/91, Rec. 1993, s. I-1061. Mål 22/70 (”AETR”). Kommissionen mot rådet, Rec. 1971, s. 263. Mål-C-467/98 (”open skies”), kommissionen mot Danmark, REG. 2002, s. I-9519.

[4] Mål 22/70 (”AETR”), kommissionen mot rådet, mål C-467/98 (”open skies”), kommissionen mot Danmark.

[5] Utgifter som inte omfattas av avdelning XX kapitel XX01.

[6] Se punkterna 19 och 24 i det interinstitutionella avtalet.