b)

Mänskliga faktorer I det vidsträckta produktionsområdet finns en rik tradition av vinodling och vinframställning. I ett dokument från 1075, om inrättandet av ett benediktinerkloster, omnämns områdets redan blomstrande vinodlingsindustri för första gången. Även senare källor, från 1200-talet och framåt (t.ex. på ön Csepel), vittnar om detta. Ungerns centrala delar hade en stor befolkning under medeltiden, som odlade druvor och framställde vin främst för privat och lokal konsumtion. Vinet användes huvudsakligen som ersättning för dricksvattnet, som var av undermålig kvalitet. Det var vid denna tid som den dubbla produktionen utvecklades (dvs. odling av både druvor och frukt på en och samma plats). Denna tradition höll i sig fram till 1960-talet, då helt igenom industriell druv- och fruktproduktion infördes. Den medeltida vinodlingstraditionen tog ett steg tillbaka under den turkiska ockupationen på 1500- och 1600-talen, då befolkningen minskade betydligt och produktionen föll, trots de turkiska myndigheternas försök att stimulera produktionen med lägre skatter. Vinodlingsområdena låg huvudsakligen i utkanterna av de kvarvarande bebyggda områdena (t.ex. marknadsstäder), trots att ägarna ofta upprätthöll produktionen genom att återvända till sina övergivna gårdar flera gånger om året. Vinet och vinproduktionen fick ett uppsving när den turkiska ockupationen upphörde. En period av stabilisering och ekonomisk verksamhet i tidigare övergivna, sandiga områden följde, under vilken vin- och fruktodlingar på nytt etablerades i områden kring regionens marknadsstäder. Vin blev i allt högre grad en kommersiell produkt. Den vinlusepidemi som bröt ut 1875 påverkade knappt vinodlingarna i området, eftersom sandjordarna visade sig vara immuna mot lusen. I stället ledde epidemin till att vinindustrins roll växte stort. Det forskningscentrum som inrättades i Miklóstelep utanför Kecskemét 1883 hade central betydelse för kampen mot vinlusen och var, vid sidan av ett yrkesutbildningssystem som upprättades under tidigt 1900-tal, ett viktigt inslag i utvecklingen av regionens vinodlings- och vinproduktionsindustri. Denna period kännetecknades av omfattande marknadstillväxt, och vinerna från regionen blev alltmer kända. Det område som användes för vinodling växte också flera gånger om. Detta underlättades av utbyggnaden av väg- och järnvägsnätet. Vinodlingar på 40–60 hektar och vinframställningsanläggningar med en produktion på 2 000–3 000 hektoliter inrättades. Efter andra världskriget nationaliserades de större vinframställningsanläggningarna, men vinodlingsstrukturen förblev oförändrad fram till 1960-talet, då storskalig industriell produktion och plantering av traditionella druvsorter (t.ex. ezerjó, kadarka och kövidinka) och druvsorter från andra vinregioner (t.ex. kékfrankos, leyányka, muscat ottonel och olasz riesling) påbörjades. Olika odlingsmetoder med större avstånd mellan raderna samt med uppbindningsmetoder som gav höga eller medelhöga vinstockar blev nu dominerande. I slutet av 1970-talet inträffade ytterligare förändringar i fråga om använda druvsorter (plantering av världsberömda sorter såsom chardonnay och cabernet sauvignon), utökning av odlingsområdet och ändrade odlingsmetoder. Dessutom byggdes moderna vinproduktionsanläggningar med stor kapacitet under denna period. Efter den politiska och ekonomiska omvandlingen i Ungern ägnades det tidiga 1990-talet åt ytterligare omstruktureringar, med inrättande av ett stort antal mindre och större vinodlingar och produktionsanläggningar som bättre kunde uppfylla marknadens behov och en omfattande fragmentering av odlingsområdet. Ungerns anslutning till EU 2004 blev startskottet för ytterligare förändringar i fråga om druvsorter och odlingsmetoder (delvis finansierade av omstruktureringsstöd från EU) och en minskning av de odlade områdena genom nedläggning av föråldrade vinodlingar. Under denna period moderniserades och koncentrerades också de kvarvarande vinodlingarna och framställningsanläggningarna. I dag fortsätter omstruktureringen, och en allt större del av odlingsområdet upptas av druvsorter framtagna i Ungern (t.ex. cserszegi fűszeres) som är anpassade till miljöförhållandena, odlas med fördelaktiga metoder och uppfyller marknadens behov.