Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om:

- "Förslag till rådets förordning (EG) om ändring av förordning (EEG) nr 3975/87 om förfarandet för tillämpning av konkurrensreglerna på företag inom luftfartssektorn", och - "Förslag till rådets förordning (EG) om tillämpningen av artikel 85.3 i fördraget på vissa grupper av avtal och samordnade förfaranden vad gäller luftfarten mellan gemenskapen och tredje land" () (98/C 95/15)

Den 6 juni 1997 beslutade rådet enligt artikel 198 i EG-fördraget att rådfråga Ekonomiska och sociala kommittén om ovannämnda förslagen.

Sektionen för transport och kommunikation, som ansvarat för kommitténs arbete i frågan, antog sitt yttrande den 19 januari 1998. Föredragande var Joël Décaillon.

Vid sin 351:a plenarsession den 28-29 januari 1998 (sammanträdet den 28 januari 1998) antog Ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 79 röster för och 2 röster emot.

1. Kommissionens förslag

1.1. Rådets förordning (EEG) nr 3975/87 (), ändrad genom rådets förordning (EEG) nr 2410/92 () och (EEG) nr 1284/91 (), begränsar tillämpningsområdet för de befogenheter som givits kommissionen för att tillse efterlevnaden av konkurrensreglerna för luftfart inom gemenskapen.

1.1.1. Vad gäller luftfart på flyglinjer mellan Europeiska unionen och tredje land har kommissionen inte befogenhet att bevilja undantag enligt artikel 85.3. Kommissionen har inte heller befogenhet att tillämpa normala förfaranden för att ingripa mot missbruk av dominerande ställning i enlighet med artikel 86. Kommissionen stöder sig därför på artikel 89 för att indirekt inleda sådana förfaranden vilket leder till en skadlig rättslig osäkerhet för luftfarten.

1.1.2. Detta föranleder kommissionen att lägga fram ett nytt förslag till förordning som avser att avskaffa de bestämmelser som begränsar tillämpningsområdet för förordning (EEG) nr 3975/87 till luftfart inom gemenskapen så att även luftfart som utförs på flyglinjer mellan gemenskapen och tredje land skall omfattas av sagda förordning.

1.2. Vad gäller förändringen av förordning (EEG) nr 3975/87 () bör man erinra om att denna förordning ger kommissionen befogenhet att för en begränsad tid anta ett visst antal gruppundantag för att tillåta flygbolagen att fortlöpande anpassa sig till en mer konkurrensutsatt omgivning.

1.2.1. Erfarenheten visar att gruppundantagen motsvarar ett verkligt behov av rättssäkerhet hos flygtransportföretagen och de andra företagen.

1.2.2. Som en följd av ovanstående föreslår kommissionen att rådet antar en förordning som tillåter kommissionen att utan menlig inverkan på tillämpningen av förordning (EEG) nr 3975/87 och i enlighet med artikel 85.3 i fördraget genom förordning tillkännage att artikel 85.1 inte är tillämplig på vissa typer av avtal mellan företag, beslut om allianser mellan företag och samordnade förfaranden på internationella flyglinjer mellan gemenskapen och ett eller flera tredje länder.

1.2.3. Kommissionen kan särskilt anta förordningar som gäller avtal, beslut eller samordnade förfaranden som avser:

a) gemensam planering, samordning av resurser och flygtabeller för reguljär lufttrafik,

b) fördelning av intäkter från reguljär lufttrafik,

c) organisering av samråd om tariffer för transport av passagerare och deras bagage,

d) gemensam drift av en regelbunden flygförbindelse på en ny flyglinje eller en flyglinje med ringa trafik,

e) fördelning av avgångs- och ankomsttider på flygplatser och upprättande av tidtabeller. Kommissionen kommer att övervaka att dessa regler överensstämmer med den uppförandekodex som rådet antagit.

2. Allmänna kommentarer

2.1. För luftfarten, som för närvarande går igenom en period av världsomfattande avreglering, är det viktigt att fastställa gemensamma konkurrensregler som tillämpas både av Europeiska unionen och av de tredje länder på de flyglinjer som förbinder dem. Utvecklingen av den internationella luftfarten leder flygbolagen till att ingå allianser och avtal som har betydande effekt på konkurrensen. Det förefaller nödvändigt att ge dessa allianser och avtal mellan transportföretag i gemenskapen och transportföretag i tredje land en homogen inramning som ger en tillräcklig garanti av rättssäkerheten inom hela Europeiska gemenskapen.

2.2. Kommittén noterar kommissionens förslag som avser att utöka tillämpningsområdet för förordning (EEG) nr 3975/87 och att ge kommissionen möjlighet att vidta undantagsåtgärder för flygtransporter i enlighet med artikel 85.3. Kommittén undrar dock varför kommissionen i sin motivering (punkt 17) inte har angivit att den nya förteckningen över gruppundantag har utökats i förhållande till den föregående förteckningen i rådets förordning (EEG) nr 3975/87, ändrad genom rådets förordning (EEG) nr 2411/92.

2.3. Denna utökning av den befintliga förteckningen, som nu även skall omfatta intäktsdelning och samordning av kapaciteten, kommer att leda till en homogen och effektiv kontroll av konkurrensreglerna som i dag inte finns för flygförbindelser mellan Europeiska unionen och tredje land.

2.4. Gemenskapsrätten i dess nuvarande utformning tillåter inte att en homogen och effektiv kontroll av konkurrensreglernas efterlevnad genomförs inom flygtransportsektorn för flyglinjer mellan medlemsstaterna och tredje land.

2.4.1. I avsaknad av en rådsförordning enligt artikel 87 tillämpas konkurrensreglerna genom artikel 88 och 89 i fördraget, vilket kan leda till konflikter om tillämplig jurisdiktion mellan kommissionen och medlemsstaternas myndigheter, vilket är en källa till stor rättslig osäkerhet för de europeiska flygbolagen.

2.4.2. Detta har tydligt visats genom de meningsskiljaktigheter som nyligen uppstått mellan kommissionen och konkurrensmyndigheterna i vissa medlemsstater inom ramen för undersökningen av allianser mellan flygbolagen.

2.5. Därför är det nödvändigt att ge kommissionen nödvändiga befogenheter för att den skall kunna utföra sitt uppdrag att övervaka konkurrensreglerna på samma sätt som den utför sådan övervakning inom andra sektorer. Det är viktigt att på europeisk nivå kunna genomföra en effektiv och enhetlig kontroll av konkurrensbegränsningar, eftersom det är den enda nivå där det i dag är möjligt att göra sig hörd inom ramen för världshandelns utveckling.

2.6. Det är därför nödvändigt att den europeiska konkurrensmyndigheten kan göra sin röst hörd på samma sätt som till exempel de amerikanska konkurrensmyndigheterna. Fusionen mellan Boeing och McDonnell Douglas nyligen visar detta tydligt. Samma befogenheter bör därför finnas inom luftfartssektorn.

2.7. I enlighet med sina tidigare yttranden () vill kommittén upprepa sin begäran på att tillämpningen av konkurrensreglerna skall omfatta krav på det sociala området. Det finns fortfarande ingen europeisk socialpolitik för de anställda på flygbolagen och på flygplatser. Det är nödvändigt att göra en uppskattning av anställningsförhållandenas utveckling. Kommittén, som för närvarande utarbetar ett yttrande om "sektorer och verksamheter som inte omfattas av direktivet om arbetstid" () vill betona nödvändigheten att samtidigt undersöka sammanhängande frågor som begränsningar av flygtiden, iakttagande av säkerhetskriterier och kvalitet vad gäller flygtransporter, särskilt genom att miniminormer tillämpas för utbildning och kvalifikationer.

2.8. Kommittén vill förnya sina olika förslag för att säkerställa möjligheter till samråd om effekterna på det socio-ekonomiska planet, för att de sociala konsekvenserna av kommersiella avtal skall beaktas.

2.9. För att gynna regional utveckling och utvecklingen på öarna i gemenskapens randområden, särskilt med tanke på att det omnämns i Amsterdamfördraget ställer sig kommittén positiv till att kommissionen utvecklar begreppet tjänster av allmänt ekonomiskt intresse inom luftfarten i enlighet med bestämmelserna i det tredje paket och med stöd i förekommande fall av den nya artikel 7d i Amsterdamfördraget och dess samspel med gällande bestämmelser.

2.9.1. Historiskt sett har emellertid en utvidgning av kommissionens befogenheter angående tillämpningen av konkurrensreglerna inom Europeiska unionen alltid åtföljts av en liberalisering av den europeiska luftfarten. Rådet antog förordning (EEG) nr 3975/85 samtidigt som det första paketet för en liberalisering av den europeiska luftfarten antogs, senare även dess utvidgning till att gälla inrikeslinjer i samband med det tredje paketet 1992 genom förordning (EEG) nr 2410/92.

2.10. I princip skulle det vara önskvärt att en liberalisering av luftfarten åtföljs av ett system som gör det möjligt att tillämpa konkurrensreglerna.

2.11. Kommittén förespråkar därför att utsträckningen av förordning (EEG) nr 3975/87 omfattar alla förbindelser med tredje land såsom föreslagits, och att denna utvidgning av tillämpningsområdet för konkurrensreglerna samtidigt åtföljs av en möjlighet för kommissionen att bevilja gruppundantag för dessa förbindelser, som en del av en europeiska unionens sammanhängande utrikespolitik i frågan.

2.11.1. Inom ramen för den framtida utvecklingen kan kommissionen i konsekvens med detta få förhandlingsmandat av rådet som ger kommissionen behörighet över dessa förbindelser med tredje land, enligt villkor som definieras på lämpligt sätt på grundval av en överläggning mellan kommissionen, medlemsstaterna och flygbranschen. Sådana mandat skulle kunna beviljas i flera omgångar, för att hantera övergångsperioder. Ett sådant förfarande skulle göra det möjligt att på bästa sätt garantera likartade konkurrensvillkor mellan olika transportföretag som trafikerar linjerna mellan Europeiska unionen och tredje land.

2.11.2. Samtidigt som den nuvarande osäkerheten om hur konkurrensreglerna skall tillämpas på avtal om flyg mellan Europeiska unionen och tredje land kan förhindra införandet av sammanhängande och likartade konkurrensregler inom Europeiska unionen, så kan oberoende bilaterala förhandlingar mellan medlemsstaterna och tredje land, när de leder till avtal om avreglerat flyg, leda till skillnader i verksamhetsvillkor för olika europeiska transportföretag.

2.11.3. Dessutom skulle en utvidgning av kommissionens befogenheter vad gäller tillämpningen av konkurrensreglerna mellan Europeiska unionen och tredje land förstärka kommissionens förhandlingsposition på medlemsstaternas vägnar gentemot dessa länder, och göra det lättare att till avtal om avreglering sluta en harmonisering av konkurrensreglerna med tredje land.

Bryssel den 28 januari 1998.

Ekonomiska och sociala kommitténs ordförande

Tom JENKINS

() EGT C 165, 31.5.1997, s. 13-14.

() EGT L 374, 31.12.1987, s. 1.

() EGT L 240, 24.8.1992, s. 18.

() EGT L 122, 17.5.1991, s. 2.

() EGT L 374, 31.12.1987, s. 9.

() EGT C 77, 21.3.1983, s. 20; EGT C 303, 25.11.1985, s. 31; EGT C 169, 6.7.1992, s. 15.

() SOC/348.