B4-0266/97

Resolution om regeringskonferensen

Europaparlamentet utfärdar denna resolution med beaktande av följande:

A. I 40 år har de som förhandlar fram Romfördraget velat bli färdiga med en ny etapp i den europeiska integrationsprocessen genom att ständigt förespråka fred, förståelse, enighet och solidaritet i Europa på grundval av respekt för principerna om frihet och demokrati.

B. Det europeiska projektet har under en längre tid i första hand varit ett instrument för liberalisering av handeln, men för närvarande kan man inte fortsätta att definiera européerna enbart som konsumenter på en marknad, utan först och främst som medborgare i en union.

C. I dag bör regeringskonferensen på ett högtidligt sätt fira detta genom att ta sitt ansvar i ett Europa som präglas av att det inte längre är delat och av behovet av att skapa en solid grundval för den framtida utvidgningen.

Europaparlamentet utfärdar denna resolution med beaktande av följande:

1. Parlamentet önskar att det möte som skall hållas i Rom kan ge det nederländska ordförandeskapet en nödvändig politisk impuls för att framsteg i förhandlingarna skall kunna göras när det gäller viktiga frågor på regeringskonferensen, i enlighet med de principer som har tjänat som inspirationskälla för Romfördraget och genom att Europas män och kvinnor placeras i centrum för detta projekt,

2. påminner regeringskonferensen om att innehållet i begreppet medborgarskap måste utökas väsentligt, särskilt genom att införa grundläggande sociala rättigheter och en social dimension,

3. bekräftar ståndpunkterna i sina resolutioner av den 17 maj 1995 om hur Fördraget om Europeiska unionen fungerar inför regeringskonferensen 1996 - genomförande och utveckling av unionen ((EGT nr C 151, 19.6.1995, s. 56.)), av den 13 mars 1996 om i) Europaparlamentets yttrande om sammankallandet till regeringskonferensen och ii) utvärdering av reflektionsgruppens arbete och preciseringar av Europaparlamentets politiska prioriteringar inför regeringskonferensen ((EGT nr C 96, 1.4.1996, s. 77.)) och av den 16 januari 1997 om den allmänna ramen för ett utkast till översyn av fördragen ((Protokollet av detta datum, del II.1 b).)) och fastställer i ljuset av debatten i samband med regeringskonferensen följande riktlinjer inom rättsliga och inrikes frågor, ökad användning av omröstningar med kvalificerad majoritet och parlamentets medbeslutandeförfarande samt förstärkt samarbete,

4. betonar, med tanke på den nuvarande situationen, behovet av att ändra artikel 129 i EG-fördraget vad gäller att kraftigt öka gemenskapens uppgifter och befogenheter när det gäller folkhälsoskyddet för att ge EU en tydlig rättslig grund,

Ett område med frihet, rättvisa och säkerhet

5. erinrar om att upprättandet av ett juridiskt område karaktäriserat av frihet, rättvisa och säkerhet för individen utgör en av de viktigaste prioriteterna för regeringskonferensen i syfte att låta begreppet europeiskt medborgarskap få en större innebörd och förverkliga den fria rörligheten för personer fullständigt; detta särskilda område bör bygga på principer om frihet, demokrati, respekt för mänskliga rättigheter och grundläggande friheter samt rättssamhället, principer som medlemsstaterna är anhängare av och till vilka garantier om en demokratisk och effektiv beslutsprocess utgör ett oundgängligt komplement,

6. betonar att för att garantera fri rörlighet för medborgare och personer bosatta i unionen och slå vakt om deras rättigheter och säkerhet på unionsnivå är det nödvändigt att samtidigt införa följande som en integrerad enhet:

- omröstning med kvalificerad majoritet i rådet för rättsakter på detta område,

- medbeslutandeförfarande inom lagstiftningen och befogenheter för fullständig demokratisk kontroll för parlamentet,

- befogenheter för rättslig kontroll för Europeiska gemenskapernas domstol,

7. uppmanar till ytterligare förtydligande av målsättningarna som skall ingå i gemenskapens behörighetsområde och tidsfristerna för vidtagande av åtgärder, i synnerhet de som gäller medlen för bekämpning av narkotikahandel, korruption, handel med kvinnor, sexuellt utnyttjande av barn, terrorism och internationell kriminalitet i dess olika former samt civil- och handelsrättsligt samt administrativt samarbete,

8. accepterar inte de nuvarande riktlinjerna för den tredje pelaren och begär att bestämmelserna i det nya fördraget skall möjliggöra att man fullt ut kan tillämpa den befintliga artikeln 7a om fri rörlighet för personer; förkastar alla förslag att i fördraget införa en lista med ett stort antal villkor som måste vara uppfyllda för att artikel 7a skall träda i kraft; kritiserar det faktum att denna text inte anger vilken roll Europaparlamentet och Domstolen ska spela; begär att det nederländska ordförandeskapet skall lägga fram förslag som dessutom möjliggör en korrekt demokratisk och rättslig kontroll,

9. motsätter sig kraftfullt det förslag som framlagts av det nederländska ordförandeskapet om att stryka sexuell läggning, ålder och handikapp i artikeln om icke diskriminering som framlagts av det irländska ordförandeskapet,

10. motsätter sig kraftfullt det nederländska ordförandeskapets förslag om jämställdhet mellan kvinnor och män och kräver att medbeslutandeförfarandet tillämpas i denna fråga,

11. önskar att bestämmelser skall utarbetas för en gemensam grund för fastställande av överträdelser och straffrättsliga åtgärder för dessa och för att underlätta erkännande och genomförande av rättsliga beslut samt straffrättsligt samarbete,

12. rekommenderar att det fastställs en särskild rättslig grund för bekämpning av bedrägerier mot gemenskapens finanser, genom utarbetande av en samling gemensamma bestämmelser med avseende på straffrätt och förfaranden,

Europaparlamentets delaktighet i unionens beslut, tillämpningsområdet för majoritetsbeslut i rådet:

13. betonar att medborgarna kräver större demokratisk legitimitet och beslutskontroll på europeisk nivå och att parlamentet därför måste ges en förenklad, likaberättigad medbeslutanderätt inom hela gemenskapens normala lagstiftningsområde, samtidigt som parlamentets godkännande skall fordras för beslut av grundläggande betydelse samt internationella avtal; parlamentet måste dock utöva den kontroll av den verkställande makten som krävs av en representativ demokratisk institution;

14. fäster uppmärksamheten på vikten av det förfarande som föreskrivs i artikel 228.3 i EG-fördraget; anser att det faktum att parlamentets samtycke krävs för avtal som skapar en särskild institutionell ram genom att samarbetsförfaranden inrättas, avtal som har betydande budgetmässiga följder för gemenskapsbudgeten samt avtal som medför ändring av en rättsakt som har antagits enligt förfarandet i artikel 189b är en oundgänglig garanti för demokrati; motsätter sig varje ifrågasättande av dessa bestämmelser som skulle innebära att de demokratiska förfaranden som införts på andra ställen i fördraget förlorade sin mening och medföra en oacceptabel tillbakagång,

15. konstaterar med besvikelse att de lösningar på dessa frågor som hittills diskuterats under regeringskonferensen inte i tillräcklig omfattning motsvarar, utan tvärtom till och med i vissa viktiga frågor innebär en försvagning av parlamentets demokratiska legitimitet och kontroll,

16. upprepar sin bedömning att gemenskapens beslutsförfarande, som instiftades för en union bestående av sex medlemsstater, i synnerhet i ljuset av den förestående utvidgningen, snabbt måste reformeras på ett sådant sätt att principen om kvalificerad majoritet i rådet utvidgas till att omfatta hela det normala lagstiftningsområdet, och att det i fortsättningen endast är beslut av grundläggande betydelse som kräver enhällighet,

17. uppmanar regeringskonferensen att behandla de nu aktuella förslagen i denna fråga på ett konstruktivt sätt och därvid i synnerhet tillämpa principen om omvänd bevisbörda, enligt vilken varje beslut som inte varit föremål för beslutsfattande enligt principen om kvalificerad majoritet skall motiveras och dessa undantag skall räknas upp vart och ett för sig,

18. uppmanar regeringskonferensen att vid överläggningar om en reformering av det nuvarande systemet för röstviktning i rådet inte försvåra beslutsfattandet genom att höja tröskeln för det antal röster som krävs för att uppnå kvalificerad majoritet, samt att också beakta de mindre medlemsstaternas intressen på ett lämpligt sätt,

Förstärkt samarbete

19. erinrar om sin resolution av den 28 september 1994 om ett Europa med olika hög hastighet ((EGT nr C 305, 31.10.1994, s. 52.)) i vilken det understryker att det föredrar en union där samtliga medlemsstater och samtliga unionsmedborgare har samma rättigheter och skyldigheter; understryker att det förstärkta samarbetet endast är tänkbart då omständigheterna inte gör det möjligt att göra enhetliga och samtidiga framsteg; samarbetet bör syfta till att göra det möjligt för en bred majoritet av de medlemsstater som så önskar att uppfylla de mål som unionen har fastställt, genom att förändra fördragen och säkerställa att gemenskapsinstitutionerna får en avgörande roll för unionens samtliga medlemsstaters framtida deltagande,

20. anmärker att om man inte vill att Europeiska unionens institutionella enhetlighet och målsättningar skall påverkas negativt bör förstärkt samarbete endast tillgripas som en sista utväg och ett undantag från regeln om enhetliga framsteg och begränsas av mycket strikta principer, grundförutsättningar och förfaranden som framför allt skall innebära

- att den institutionella strukturen respekteras,

- att gemenskapslagstiftningen bevaras och utvecklas,

- att det inte förekommer någon snedvridning av hur den inre marknaden fungerar,

- att principen om jämlikhet mellan unionens alla medlemsstater och alla medborgare respekteras,

att principerna om solidaritet och ekonomisk och social sammanhållning respekteras,

- att samarbetet fungerar som en sista utväg,

- att solidaritetsbidrag beviljas till de länder som vill delta, så att dessa kan uppfylla de fastställda kriterierna,

- att det i princip är av övergående natur, genom att man förutser de icke-deltagande ländernas rätt att delta senare,

- att de icke deltagande ländernas rättigheter och intressen tas tillvara,

- att Europaparlamentet ges medbeslutanderätt i fråga om lagstiftning, och

- att Europaparlamentet ges medbeslutanderätt i frågor som rör genomförandet av unionens budget,

21. anser att förstärkt samarbete bör utgöra ett mervärde i förhållande till gemenskapslagstiftningen och utesluta varje tanke på ett Europa à la carte,

22. anser inte att något förstärkt samarbete bör förekomma inom den första pelaren om regeringskonferensen gör en nödvändig utvidgning av omröstning med kvalificerad majoritet; under dessa omständigheter skulle förstärkt samarbete vara överflödigt inom gemenskapspolitiken, men om enhälligheten behålls på något område kommer förstärkt samarbete att vara den enda möjligheten att undvika dödläge; betonar emellertid att en sådan lösning skulle medföra åtskilliga svårigheter, särskilt vad beträffar lagstiftning, och att regeringskonferensen måste prioritera en utvidgning av omröstning med kvalificerad majoritet (och medbeslutande om lagstiftning),

23. godtar inte att införandet av instrument för förstärkt samarbete i fördraget används som en förevändning av de medlemsstater som vill undvika frågan om fördjupning eller att införandet av dessa instrument anses vara tillräckligt för att klara en utvidgning,

24. bekräftar att gemensamma åtgärder på det utrikespolitiska området måste bygga på gemensamma mål och intressen; anser därför att det är absolut nödvändigt att genom en förändring av röstreglerna kraftigt minska möjligheten att blockera beslutsprocessen på detta område och att möjliggöra ett förstärkt samarbete på säkerhets- och försvarsområdet genom särskilda bestämmelser i primärlagstiftningen; erkänner att en tillämpning av principen om förfaranden för förstärkt samarbete i vissa situationer skulle kunna främja en vidare utveckling av integrationsprocessen på området för rättsliga och inrikes frågor i den utsträckning regeringskonferensen inte till fullo kommer att ge rättvisa åt uppgiften att införliva detta i gemenskapens behörighetsområde, och under beaktande av de kriterier och förfaranden som anges i denna resolution,

25. anser att mekanismerna för genomförande av förstärkt samarbete bör förutsätta att medlemsstaterna lämnar in en ansökan som bifalles av kommissionen (med undantag för den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken) eller att kommissionen tar ett initiativ, och att beslut i båda fallen fattas med kvalificerad majoritet i rådet och med Europaparlamentets samtycke; understryker att vissa stater har möjlighet att genomföra taktisk blockering ifall regeln om enhällighet behålls, även om denna begränsas till de stater som berörs eller anser att de berörs av förslaget i fråga,

26. understryker att vid en budgetmässig integrering av det förstärkta samarbetets budgetkonsekvenser bör regeln om gemenskapsbudgetens enhetlighet respekteras och varken bestämmelserna inom ramen för budgetförfarandena eller andra gällande budgetbestämmelser bör påverkas;

rekommenderar att det för finansieringen av de åtgärder som genomförs inom ramen för förfarandet med förstärkt samarbete antas ett särskilt budgetförfarande som omfattar följande:

- åtaganden för de administrativa kostnaderna i gemenskapsbudgeten,

- omröstning om anslagen i ministerrådet och parlamentet

- omröstning i rådet med en kvalificerad majoritet av de stater som berörs av intäkterna; intäkterna säkerställs genom ökade bidrag från dessa stater på grundval av BNI,

27. bekräftar Europaparlamentets odelbara natur på området förstärkt samarbete, eftersom denna institution liksom kommissionen och domstolen representerar alla unionsmedborgare,

28. fördömer förslaget som framställs i det nederländska ordförandeskapets icke officiella dokument om att begränsa omröstningar i Europaparlamentet i frågor som rör ett förbättrat samarbetsförfarande till sådana som blivit valda i deltagande medlemsstater,

29. påpekar för regeringskonferensen att fördraget bör omfatta principer för en enhetlig valordning och den rättsliga grunden som fastställer att Europaparlamentet bör utarbeta en stadga om de allmänna villkor i enlighet med vilka ledamöter utövar sina mandat, som skall antas av en majoritet av ledamöterna efter att ha hört kommissionen och med rådets godkännande med kvalificerad majoritet, utan att det påverkar tillämpningen av protokollet om immunitet och privilegier för Europeiska gemenskapen,

30. uppdrar åt sin ordförande att vidarebefordra önskemålen från parlamentets delegation vid regeringskonferensen till medlemmarna i Europeiska rådet, på samma sätt som 1991, för att parlamentet skall kunna bidra på bästa sätt till Europeiska rådet i Amsterdam i juni 1997,

31. uppdrar åt sin ordförande att vidarebefordra denna resolution till rådets ordförandeskap, regeringskonferensen, medlemsstaternas regeringar och parlament samt till kommissionen och de övriga gemenskapsinstitutionerna.