A4-0347/98

Resolution om meddelande från kommissionen till rådet och Europaparlamentet om Europeiska gemenskapens strategi för biologisk mångfald (KOM(98)0042 - C4-0140/98 - SEK(98)0348 - C4-0155/98)

Europaparlamentet utfärdar denna resolution,

- med beaktande av kommissionens meddelande (KOM(98)0042 - C4-0140/98),

- med beaktande av den första rapporten om Europeiska gemenskapens genomförande av konventionen om biologisk mångfald (SEK(98)0348 - C4-0155/98),

- med beaktande av artikel 130r, andra stycket i EG-fördraget,

- med beaktande av konventionen om biologisk mångfald,

- med beaktande av Dobris-rapporten från Europeiska miljöbyrån,

- med beaktande av rådets beslut 93/626/EEG om undertecknandet av konventionen om biologisk mångfald ((EGT nr L 309, 13.12.1993, s. 1.)),

- med beaktande av Europaparlamentets yttrande av den 25 juni 1993 om kommissionens förslag om ett rådsbeslut om undertecknandet av konventionen om biologisk mångfald ((EGT nr C 194, 19.7.1993, s. 401. )),

- med beaktande av rådets slutsatser till den fjärde partskonferensen till konventionen om biologisk mångfald ((Protokollet av den 23.3.1998 från det 2076:e rådsmötet.)),

- med beaktande av FN:s Agenda 21,

- med beaktande av den europaomfattande strategin för biologisk och landskaplig mångfald,

- med beaktande av det ändrade förslaget till Europaparlamentets och rådets beslut om en översyn av gemenskapens åtgärdsprogram för miljön och en hållbar utveckling kallat «Mot en hållbar miljö» ((EGT C 28, 29.1.1997, s. 18.)),

- med beaktande av direktiv 79/409/EEG om bevarandet av vilda fåglar («Fågeldirektivet») ((EGT L 103, 25.4.1979, s. 1.)),

- med beaktande av direktiv 92/43/EEG om bevarandet av livsmiljöer och vilda djur och växter («Habitats-direktivet») ((EGT L 206, 22.7.1992, s. 7.)),

- med beaktande av direktiv 85/337/EEG om bedömning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt («EIA-direktivet») ((EGT L 175, 5.7.1985, s. 40.)),

- med beaktande av kommissionens förslag till direktiv om bedömning av vissa planers och programs inverkan på miljön («SEA-direktivet») ((EGT C 129, 25.4.1997, s. 14.)),

- med beaktande av kommissionens meddelande om en gemensam strategi för att motverka försurning (KOM(97)0088),

- med beaktande av förordning (EG) nr 722/97 om åtgärder i utvecklingsländerna på miljöområdet inom ramen för en hållbar utveckling ((EGT L 108, 25.4.1997, s. 1.)),

- med beaktande av betänkandet från utskottet för miljö, folkhälsa och konsumentskydd och yttrandena från utskottet för jordbruk och landsbygdens utveckling, fiskeriutskottet,utskottet för transport och turism och utskottet för forskning, teknologisk utveckling och energi (A4-0347/98), och av följande skäl:

A. Noterar att den nya artikel 3c i EG-fördraget som förts in genom Amsterdamfördraget lägger fast att «miljöskyddskraven skall integreras i utformningen och genomförandet av gemenskapens politik och verksamhet ... särskilt i syfte att främja en hållbar utveckling».

B. Noterar att gemenskapens naturskyddslagstiftning ännu inte är fullt operationell; noterar också att många medlemsländer brister i att tillämpa denna lagstiftning.

C. Noterar att alla EU:s medlemsländer, som en konsekvens av konventionen om biologisk mångfald, utarbetar nationella åtgärdsprogram; noterar vidare att alla medlemsländer ännu inte sammanställt sina åtgärdsprogram och att de producerade åtgärdsprogrammen skiftar i kvalité och omfattning.

D. Noterar att den biologiska mångfalden inte bara är en biologisk och ekonomisk nyttighet, utan också är en oersätterlig del av vårt kulturarv och vår historia och dessutom utgör en laglott inom det arv som vi skall lämna över till kommande släkten.

E. Noterar att fiskbestånden har minskat, ibland till oroväckande låga nivåer, både inom europeiska vatten och runtom i världen, vilket dokumenterats av FN:s livsmedelsorganisation FAO.

F. Noterar att introduktionen av genmodifierade organismer kan medföra omfattande utträngningseffekter på befintliga ursprungliga organismer.

G. Noterar att av EU:s jordbruksstöd går endast cirka 1% till åtgärder för att bevara och främja biologisk mångfald och cirka 4% till andra miljöinsatser.

H. Noterar att 16% av världens och 42% av Europas däggdjursarter uppskattas vara hotade idag ((Källa: IUCN - The World Conservation Union.)).

I. Noterar den allt snabbare minskningstakten av biologisk mångfald inte visar några tecken på avmattning; noterar vidare att de främsta orsakerna till denna utveckling är högintensivmarkanvändning för jord- och skogsbruksändamål och uppsplittring av naturliga livsmiljöer genom infrastruktur och urbanisering samt förorening av livsmiljöer.

J. Anser att EU bör till fullo kompensera de skador som vållas av den gemensamma jordbrukspolitiken, de transeuropeiska nätverken eller regionalpolitiken. Kompensationen kan antingen utgå i form av extra naturområden eller i form av andra åtgärder, som skall finansieras via gemenskapens budget.

K. Noterar att i motsats till vad gäller en rad andra miljöproblem, går det inte att återställa förluster av artmångfald, ekosystem eller det genetiska arvet i naturen.

L. Noterar att ett av de viktigaste hoten mot balansen i naturen och mot människans välbefinnande är att arter utrotas och livsmiljöer går förlorade.

M. Noterar att kommissionens meddelande är av övergripande karaktär och understryker behovet av konkreta förslag i nästa etapp av gemenskapens politik för biologisk mångfald.

N. Noterar att största delen av den genetiska rikedomen återfinns i de mindre utvecklade delarna av världen och i synnerhet i tropiska skogar och låglänta kustområden, såsom mangroveskogar. Traditionella levnadssätt och traditionella kunskaper ger ett särskilt bidrag till att den biologiska mångfalden i världen bevaras.

O. Noterar att olika processer och verksamhetsformer har en negativ inverkan på den biologiska mångfalden i de mindre utvecklade länderna. Som exempel på detta kan nämnas att skogarna huggs ner, att det börjar användas sådana jordbruksmetoder som inte är ekologiskt hållbara och att fördelarna med att de genetiska rikedomarna utnyttjas fördelas på ett orättvist sätt. Hit hör också fattigdomen och den omständigheten att EU finansierar utvecklingsprojekt av ett slag som inte är ekologiskt hållbart.

1. Parlamentet uttrycker sin tillfredsställelse över kommissionens meddelande om en strategi för biologisk mångfald, eftersom denna utgör ett första steg mot att införliva frågan om den biologiska mångfalden i den övriga gemenskapspolitiken och för att minska förlusten av naturresurser,

2. välkomnar kommissionens meddelande och delar dess grundsyn att den föreslagna strategin skall integrera skyddet av den biologiska mångfalden i gemenskapens andra politikområden samtidigt som strategin skall utgöra en ram för gemenskapens politik som syftar till att uppfylla EU:s och medlemsländernas åtaganden till konventionen om biologisk mångfald; uppmanar också kommissionen att främja integrationen mellan olika sektorer inom politiken,

3. anser att de mål som formuleras i meddelandet är relevanta, men alltför allmänt hållna och att målen förbigår de två nyckelfrågorna, nämligen hur man skall kunna ha en obegränsad tillväxt för transporterna och turismen och förverkliga ett hållbart och sunt tillvägagångssätt,

4. understryker att den biologiska mångfalden spelar en viktig roll för ekosystemen, eftersom den säkerställer vatten- och luftkvalitet, klimatstabilitet och jordkvalitet samt garanterar tillgången till resurser som är nödvändiga för att människan skall kunna överleva på vår jord,

5. betonar det särskilda behovet av samordnade initiativ, åtgärder och program för att främja forskningen om den biologiska mångfalden på gemenskapsnivå och på nationell och internationell nivå,

6. noterar att en regelbunden och omfattande jämförbar inventering av arter («tillståndet i naturen»), ekosystem och det genetiska arvet i naturen är nödvändig för att hoten mot dessaskall kunna bedömas, utvärderas och förbättras; uppmanar därför kommissionen att snarast möjligt presentera en översikt över gemenskapens påbörjade åtgärder och ett förslag till regelbunden inventering av biologisk mångfald, exempelvis genom Europeiska miljöbyrån och Eurostat,

7. yrkar på att kommissionens ansvariga tjänstegrenar skall rätta sig efter den serie av indikatorer som skall tas fram särskilt av Europeiska miljöbyrån och av Eurostat i och med att dessa indikatorer är av betydelse med tanke på utvecklingen och utvärderingen av samtliga delar av meddelandet om den sektorsvisa politiken och påpekar vikten av insyn i beslutsfattarprocessen om dessa indikatorer,

8. uppmanar kommissionen att på de olika föreslagna politikområdena införliva ett mål om «utvecklande av grundläggande kunskap om biologisk mångfald och ekosystemens funktion» för att främja forskning i utvecklandet av indikatorer för biologisk mångfald, metoder för effektiv övervakning och bedömning av situationen vad gäller arter och ekosystem, forskning i och systematisk registrering av alla former av liv, systematisk undersökning av de olika livsformernas genetiska kapacitet samt undersökning av hur de olika arterna påverkar varandra sinsemellan,

9. hävdar att skyddade områden erbjuder ett otillräckligt skydd för den biologiska mångfalden och understryker att gemenskapens övriga politikområden måste integrera skyddet av den biologiska mångfalden; i synnerhet är kopplingen mellan gemenskapens naturskydds- och jordbrukspolitik otillräcklig,

10. uppmanar kommissionen att ta initiativ till att Habitats- och Fågeldirektiven implementeras fullt ut i medlemsländerna genom ett lämpligt regelverk som syftar till att säkerställa effektiv implementering och övervakning av dessa direktiv,

11. uppmanar kommissionen att vidta lämpliga åtgärder för att få medlemsstaterna att fullt ut följa gemenskapens normer på miljöns och naturskyddets område,

12. begär att kommissionen och medlemsstaterna stärker övervakningen och miljökontrollen inom känsliga områden,

13. understryker vikten av att EU:s kvarvarande urskogar, och andra naturskogar, bevaras,

14. uppmanar kommissionen att fastslå att de åtgärdsplaner som föreslås i meddelandet skall vara utarbetade och klara inom två efter det att kommissionen antagit meddelandet samt att ange tidsramar för de enskilda åtgärder som föreslås i dessa planer; uppmanar vidare kommissionen att sammanställa åtgärdsplanerna i en övergripande plan som måste antas av Europaparlamentet och rådet; uppmanar slutligenkommissionen att utarbeta varje enskild åtgärdsplan och de följande utvärderingarna av dessa i nära samarbete med nationella experter och företrädare för enskilda organisationer,

15. efterlyser en kontrollmekanism av ett slag som medger insyn samt att någon enhet inom kommissionen skall ha ansvaret för den, liksom också en periodisk redogörelse för vilka resultat man uppnått när det gäller att inom alla områden rätta sig efter de mål som uppställts i meddelandet,

16. anser det otillräckligt att kommissionen hänvisar till strategier för försurning och klimatförändringar i sin motivering till att inga åtgärdsplaner för biodiversitet skall tas fram för transport- och energisektorerna och kräver därför att kommissionen också lägger fram åtgärdsplaner för dessa områden; noterar även att kommissionen inte alls uppmärksammar hur kemikalier och industriella processer inverkar på den biologiska mångfalden,

17. noterar att ett kommande EU-medlemskap medför att jordbrukssektorn i kandidatländerna måste genomgå en fundamental förändring och att denna förändring måste ha bevarande av biologisk mångfald som ett av sina huvudmål för att inte riskera omfattade och varaktig utarmning av biodiversiteten,

18. uppmanar därför kommissionen att ta med kandidatländernas nationella handlingsplaner i EU:s löpande utvärdering av biologisk mångfald; uppmanar även kommissionen att villkora stöd till dessa länder utifrån kriterier för biologisk mångfald samt att inte bevilja undantag från gemenskapens naturskyddslagstiftning,

19. understryker vikten av att EU upphör med stöd, via den gemensamma jordbrukspolitiken, transeuropeiska nät eller strukturfonder, till projekt som är direkt negativa för den biologiska mångfalden och uppmanar samtidigt kommissionen att intensifiera sitt arbete med att miljöanpassa EU:s budget,

20. noterar att den gemensamma jordbrukspolitiken ofta haft en direkt negativ inverkan på gemenskapens biologiska mångfald och uppmanar därför kommissionen att, vid den pågåenderevideringen,verka för en omställning till ett hållbart jordbruk som respekterar den biologiska mångfalden samt att en större del av jordbruksstödet öronmärks för miljöåtgärder och ekologisk odling,

21. instämmer i princip med den lägesanalys som gjorts i kommissionens förslag om Europeiska gemenskapens strategi för biologisk mångfald, men anser dock att det förutom de mål som kan härledas ur denna behöver framläggas mera konkreta förslag för hur åtgärder för skydd och användning skall integreras inom den gemensamma jordbrukspolitiken och skogspolitiken och hänvisar i detta sammanhang till de förslag som framlagts av den europeiska arbetsgruppen för forskning inom biologisk mångfald, en arbetsgrupp som inrättats av GD XII,

22. påpekar att den hållbara politik för landsbygdens utveckling och den integrering av miljö- och jordbrukspolitik som aviserats i Agenda 2000 i särskilt hög grad är beroende av att mångfalden av genetiska resurser bevaras och utnyttjas,

23. uppmanar i detta sammanhang till att förordningarna (EG) nr 1467/94, (EEG) nr 2078/92, (EEG) nr 2080/92, (EEG) nr 2029/91 (åtgärder för jordbruk och miljö) och (EEG) nr 2092/93 (landsbygdens utveckling) skall få bättre finansiella och personella resurser till förfogande; efterlyster dessutom en undersökning av vilka följder den gemensamma jordbrukspolitiken och de talrika förordningarna för tillämpningen av den haft på utnyttjandet och bevarandet av de genetiska resurserna inom jordbruket och skogsbruket,

24. anser att det i detta sammanhang motverkar sitt syfte om kommissionen inom ramen för reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken i allt högre grad drar sig tillbaka från gemenskapsinitiativ och samordnande verksamhet på det europeiska planet och upphör med att målinriktat främja projekt som syftar till att integrera åtgärderna för bevarandet av den genetiska mångfalden med jordbrukets utnyttjande av denna mångfald, eller överlåter detta främjande åt medlemsstaterna,

25. är besviket över att kommissionen inte använt instrumentet med stödåtgärder enligt arbetsprogrammet i förordning (EEG) nr 1467/94, som var avsett att främja utbytet av erfarenheter och det nödvändiga samarbetet mellan samlingar (offentliga och privata genbanker), forskning och användare (jordbrukare, trädgårdsodlare, djurhållare),

26. understryker att den löpande förteckningen över redan insamlade resurser inom ramen för förordning (EG) nr 1467/94 kvalitativt måste förbättras så att den framför allt bättre kan inrymma och beskriva in situ-samlingar av växter, djurarter och träd och ge en bättre beskrivning av dessas särskilda egenskaper med tanke på användningen (villkoren för odling och djurhållning, betydelse för landskapsvården, särdrag ifråga om förädling, lagringsduglighet, smak, färg o. dyl),

27. anser med tanke på de nya medlemsstaterna och de finansiella och personella problem dessa upplever i samband med bevarandet av genetiska resurser att det råder ett akut behov av att programmet redan under föranslutningsfasen kan utvidgas till att omfatta dessa stater,

28. uppmanar kommissionen att ändra kraven på främjande av projekt på basis av kostnadsdelning och samordnade aktioner så att det i dessa sammanhang inte bara tas hänsyn till enskilda arter utan också till grupper av arter som hör samman med varandra och till deras specifika livsmiljö och i synnerhet integrerade åtgärder till förmån för bevarande och användning in situ kan understödjas,

29. uppmanar kommissionen att samordna de projekt som genomförts inom ramen för förordning (EG) nr 1467/94 och resultaten av dessa med stödåtgärderna till förmån för miljövänlig produktion och beskogning (förordningarna (EEG) nr 2078/92 och (EEG) nr 2080/92 samt att vid sidan om bidragen för djurraser som blivit sällsynta också stödja bevarandet av nyttoväxter och träd som är anpassade efter förhållandena i olika regioner och inom ramen för stödåtgärderna enligt förordning (EG) nr 1467/94 verka till förmån för att det i praktiken uppstår ett konstruktivt samarbete mellan forskare, genbanker, in situ-bevarare, jordbrukare, trädgårdsodlare och djurhållare,

30. understryker ur synvinkel av en god ekonomisk förvaltning vikten av att bevara och utveckla jordbruksmetoder, som bevarar och stärker den biologiska mångfalden som exempelvis extensivt bete och uppmanar även kommissionen att införa ett undantag från certifieringsplikten i direktiv 70/457/EEG och direktiv 70/458/EEG för traditionella köks- och prydnadsväxter, som är av mindre kommersiellt värde,

31. uppmanar kommissionen att inrätta ett oberoende forum för bevarande av den genetiska mångfalden vid jord- och skogsbruksproduktion samt fiske; i detta forum skall alla aktörer som verkar inom områdena för användning och bevarande av den genetiska mångfalden kunna utbyta erfarenheter, samordna sitt arbete och ge råd till kommissionens tjänstegrenar med ansvaret för utvecklingen av gemenskapens strategi för bevarandet av den biologiska mångfalden,

32. föreslår att kommissionen vid fördelningen av uppgifterna skall anpassa sig närmare efter det europeiska samarbetsprogrammet för genetiska resurser (ECP/GR och EUFORGEN) och till djurens genetiska resurser (övergripande program för mångfald bland lantbruksdjur och detta programs genomförande på Europanivå) och koncentrera sig på att bevara den genetiska mångfalden genom användning av denna mångfald inom jordbruk och trädgårdsodling och vara bättre rustad att möta de krav som den nödvändiga integrationen av ekonomiska, ekologiska och sociala aspekter inom ramen för reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken kommer att innebära,

33. understryker vikten av rapporten från den internationella tekniska konferensen om genetiska resurser, vilken hölls i Leipzig i Tyskland i juni 1996 inom ramen för FAO,

34. noterar den starkt negativa inverkan som EU:s fiskepolitik haft på vissa fiskebestånd, havsdäggdjur och sköldpaddor och understryker vikten av att fångstmetoder och redskap anpassas i syfte att minska de skador på livsmiljöerna som vållas av vissa former av fiske samt för att undvika bifångster; uppmanar också kommissionen att verka för att Nordsjökonferensens ((Femte internationella Nordsjökonferensen, ministermöte om integrering av fiske och miljöfrågor, 13-14 mars 1997, Bergen, Norge, Slutsatser.)) principer om integrering av fiske och miljöhänsyn inlemmas i gemenskapens fiskeripolitik,

35. uppmanar kommissionen att den skall se till att de principer som ingår i uppförandekodexen för ansvarigt fiske och de åtaganden som ingåtts i samband med denna tas med fullt och helt i de olika aspekterna av den gemensamma fiskeripolitiken,

36. anmodar kommissionen att tillsätta en arbetsgrupp bestående av forskare för att utarbeta och förenkla genomförandet av en forskningsplan angående växelverkan mellan fiskeri och havets ekosystem,

37. anser att det är viktigt att kommissionen på ett samordnat sätt arbetar på en plan för biologisk mångfald med avseende på fiske, i syfte att undvika sektorsbundna intressen och säkerställa att miljöaspekterna i sin helhet införlivas i fiskesektorn,

38. uppmanar kommissionen att i förvaltningen av fiskbestånden anlägga ett försiktighetsperspektiv, såsom definierat i FN:s avtal om långvandrande och gemensamma fiskbestånd, och att anmoda alla regionala fiskeförvaltningsorgan som gemenskapen hör till, att också anta denna princip,

39. uppmuntrar kommissionen att utarbeta en konsekvent plan om åtaganden som härrör från internationella avtal, i synnerhet sådana som gäller fiske, vilka kommissionen undertecknat i syfte att stärka bevarandet av resurserna,

40. uppmanar kommissionen att fastställa hur målsättningarna som fastslagits i strategin för biologisk mångfald skall genomföras för att skapa en hållbar förvaltning av fiskbestånden, och eventuellt modifiera målsättningarna för att främja en bredare infallsvinkel med avseende på ekosystem,

41. uppmanar kommissionen att inom området för fiskeripolitik införliva utvecklandet av metoder för att förnya havets fiskeriresurser, särskilt för sådana arter som är föremål för intensivt fiske samt stödja de regioner som ägnar sig åt traditionellt fiske,

42. uppmanar kommissionen att göra en utvärdering av hur EU:s fjärrfiskeflottor, som fiskar både på internationellt vatten och under överinseende av internationella fiskeavtal påverkar den biologiska mångfalden i världens hav samt vid behov dra ner på den verksamhet som bedrivs av dessa flottor; uppmanar ytterligare till att dessa flottor skall underställas samma övervakning och samma begränsningar som fartyg från EU vilka fiskar i europeiska vatten,

43. stödjer kommissionen i dess val att betona utbildning och ökad medvetenhet bland allmänheten som ett nyckelområde; uppmanar dock kommissionen att satsa resurser på att stärka redan existerande regionala miljöengagemang bland medborgarna inom ramen för exempelvis Agenda 21 istället för som kommissionen foreslår satsa pengar på en EU-kampanj,

44. understryker den av konventionen stadgade principen om alla staters suveräna rätt till sina egna genetiska resurser och betonar att denna rätt måste vara överordnad andra principer i de internationella avtal som ingås av gemenskapen, exempelvis på patentområdet; understryker också att all gemenskapslagstiftning skall erkänna andra staters suveräna rättigheter,

45. hävdar att lagstiftning avseende introduktion och inplantering av främmande arter och genetisk modifierade organismerskall bygga på försiktighetsprincipen och betonar att de fortsatta förhandlingarna om ett biosäkerhetsprotokoll måste utgå från en hög nivå på skyddet ett människornas hälsa och den biologiska mångfalden,

46. anser att det är nödvändigt att skapa en lagstiftningsram som juridiskt garanterar att den biologiska mångfaldens fördelar utnyttjas och fördelas rättvist, även genom att konkret genomföra bestämmelserna i artikel 8j i konventionen om biologisk mångfald,

47. uppmanar kommissionen att förbinda sig att följa ett tvingande protokoll om biologisk säkerhet som bifogas till konventionen, vilket skall skydda människors och djurs hälsa, miljön och den biologiska mångfalden, samt säkerställa att samhällena i socialt och ekonomiskt hänseende tryggas,

48. understryker vikten av de verksamhetsformer som redan igångsatts inom utvecklingssamarbetet, såsom forskning kring genetiska rikedomar, överföring av teknik, uppbyggande av kapacitet, utveckling av en politik enkom inriktad på de inhemska folken och den särskilda uppmärksamhet som ägnas de tropiska skogarna; uppmanar kommissionen att i synnerhet, både i sin egen politik och vid förhandlingar inför internationella forum, såsom konferensen för de länder som gått med i konventionen om biologisk mångfald, propagera för att nyttan med användningen av genetiskt material skall fördelas på ett rättvist och skäligt sätt, varvid begreppet «ekonomiskt värde hos naturens rikedom» kan bilda en av utgångspunkterna,

49. uppmanar kommissionen att bistå uländerna med en inventering av forskningen kring naturens rikedom (arter, ekosystem och livsmiljöer) samt med att inrätta databanker och genbanker i dessa länder,

50. understryker vikten av att kostnaderna för att utnyttja den biologiska mångfaldens resurser tas med i alla skeden av produktionsprocessen,

51. uppmanar kommissionen att lägga till följande bestämmelser för export av genetiskt modifierade organismer (GMO):

I samband med export av genetiskt modifierade organismer eller produkter som innehåller genetiskt modifierade organismer till icke-medlemsstater skall exportören eller importören

- utverka importtillstånd från bestämmelselandet, och

- utverka exporttillstånd från myndigheterna i den behöriga medlemsstaten.

För att den behöriga medlemsstatens myndigheter skall ge sitt tillstånd måste importtillståndet från bestämmelselandet uppvisas,

52. uppmanar kommissionen att inrätta ett tydligt heltäckande system för märkning av produkter som härstammar från genmodifierade organismer eller där genmodifierade organismer ingår,

53. uppmanar kommissionen att undersöka möjligheten att skapa ekonomiska incitament för bevarandet av den biologiska mångfalden samt ekonomiska styrmedel (sanktioner och skatter) för att motarbeta verksamhet som skadar den biologiska mångfalden,

54. uppmanar kommissionen att kräva att detaljerade miljökonsekvensbeskrivningar görs av projekt inom ramen för gemenskapens regionalpolitik och att regionalt stöd kan dras in i fall projektet inte uppfyller de uppställda miljökraven eller har en direkt skadlig inverkan på den biologiska mångfalden, uppmanar även kommissionen att uttryckligen ta hänsyn till strateginom biologisk mångfald i den kommande förordningen om EU:s strukturfonder under åren 2000-2006,

55. uppmanar Europeiska investeringsbanken (EIB) att förbättra sitt miljöarbete, genomföra detaljerade, offentligt tillgängliga, miljökonsekvensbeskrivningar av projekt i ansökarländerna innan dessa projekt godkänns,

56. välkomnar insikten om att förlusten av biologisk mångfald i stor utsträckning beror på en ökad uppsplittring av de återstående naturliga livsmiljöerna på grund av infrastrukturer och urbanisering samt exponering för massturism,

57. kräver att förfarandet med strategiska miljöbedömningar tillämpas angående de beslut inom Europeiska investeringsbanken som rör TEN-projekt (transeuropeiska nätverk),

58. understryker behovet av att strategiska miljökonsekvensbeskrivningar görs av infrastrukturprojekt samt att gemenskapen intefinansierar transeuropeiska nätverk som förstör värdefulla miljöer,

59. uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att se till att uppförandet av nya transportinfrastrukturer inom skyddade områden (se fågeldirektivet, habitatdirektivet och det ekologiska nätverket Natura 2000) inte leder till minskad biologisk mångfald och att projekt som inte respekterar denna regel inte tilldelas ekonomiskt stöd från gemenskapen,

60. anser att transportinfrastrukturernas inverkan på den biologiska mångfalden har stor betydelse och kräver att miljökonsekvensbedömningar och strategiska miljöbedömningar skall genomföras för alla projekt som gäller transportinfrastrukturer,

61. uppmanar kommissionen att i den lagstiftning som ligger till grund för de transeuropeiska nätverken och regionalpolitiken ta med föreskrifter som gör det möjligt att i samband med stora infrastrukturprojekt vidta speciella åtgärder avsedda att minska eller uppväga uppspjälkningen av naturliga livsmiljöer (till exempel genom att infrastrukturen sammanförs på ett enda ställe och genom att det anläggs viadukter eller tunnlar för viltet),

62. vidhåller att de gemensamma riktlinjerna som gäller de transeuropeiska nätverken och antogs av Europaparlamentet och rådet 1996 inte visat sig tillräckliga för ett strategiskt beslutsfattande och att de viktiga framsteg som gjorts på transportinfrastrukturens område ofta förorsakat allvarliga skador på och/eller spjälkat upp viktiga europeiska livsmiljöer; anhåller därför om att dessa riktlinjer, såsom det redan föreskrivits, skall göras till föremål för en översyn i juli 1999,

63. konstaterar att det är nödvändigt att leda in transportflödet mot transportmetoder som i mindre grad påverkar den biologiska mångfalden, till exempel genom att övergå från väg- till järnvägstransporter, i enlighet med vad som framförs i den internationella Alp-konventionen,

64. konstaterar att kommissionens föreslagna internalisering av externa kostnader skulle kunna vara väsentlig för genomförandet av en hållbar transportpolitik i enlighet med konventionen om biologisk mångfald,

65. uppmanar kommissionen att inom ramarna för energipolitiken stödja användningen av förnybara och miljövänliga energikällor, på grundval av de målsättningar som antogs vid Kyoto-konferensen om klimatförändringar,

66. uppmanar kommissionen att använda bästa möjliga arbetsmetoder för offentliga och privata turistanläggningar och tjänster i syfte att främja en hållbar turism,

67. uppmanar kommissionen att inte bara utveckla internationella riktlinjer för en hållbar turism utan även inrikta alla befintliga eller framtida EU-turistprogram på detta område mot en hållbar turism,

68. föreslår att kommissionen utarbetar en miljömärkning för hållbar turism,

69. uppdrar åt sin ordförande att vidarebefordra denna resolution till kommissionen och rådet.