A4-0040/98

Resolution om Europeiska revisionsrättens särskilda rapport nr 3/96 om turistpolitiken och dess främjande, samt kommissionens svar (C4-0050/97)

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

- med beaktande av Europeiska revisionsrättens särskilda rapport nr 3/96 ((EGT C 17, 16.1.1997, s. 1.)) (C4-0050/97),

- med beaktande av artikel 188c.4 och artikel 206.1 i EG-fördraget,

- med beaktande av budgetkontrollutskottets betänkande och yttrandet från utskottet för transport och turism (A4-0040/98), och med beaktande av följande:

A. Turismens betydelse för gemenskapspolitiken är oomtvistlig, och därför är det nödvändigt att den förvaltas på ett sätt som säkerställer laglighet och effektivitet.

B. En sådan förvaltning har inte förekommit på länge varför en lång rad oegentligheter, som ibland har föranlett allvarligt ifrågasättande av kommissionens tjänstemän, har möjliggjorts och själva genomförandet av politiken har satts på spel.

C. Kommissionen har redan satt igång en systematisk undersökning av dessa oegentligheter, denna åtgärd är en väsentlig förutsättning för en nödvändig sanering, men den är inte tillräcklig.

D. Det är ändå förvånande att UCLAF inte kontaktades förrän i juli 1994.

E. Det är dessutom bråttom och väsentligt att man kommer fram till vilka brister i förvaltningen som har gett upphov till oegentligheterna och varit till men för åtgärdernas effektivitet, samt att man vidtar konkreta åtgärder för att komma till rätta med den nuvarande krissituationen.

F. En underliggande orsak till de brister som har konstaterats är en genomgående oordning i förvaltningen, som enbart kan vara enskilda personers ansvar.

G. Denna ständiga oordning har dock främjats genom förvaltnings- och styrinstrument (eller brist på dessa),en situation som måste åtgärdas.

H. Kommissionen vidarebefordrade under kraftigt motstånd slutsatserna av de undersökningar som genomförts av GD XXIII och UCLAF. En sådan hållning föranleder allvarligt tvivel, inte bara vad gäller öppenheten, utan också vad gäller tillförlitligheten hos kommissionens uttalanden under hela den kontroll som parlamentet har genomfört.

I. Direkt stöd, som är en form av högriskfinansiering, användes i mycket stor omfattning under den period som misstankarna om oegentligheter gäller (1990-1993). Den här finansieringsformen tillämpades dock i betydligt mindre utsträckning under efterföljande period.

J. De tvivelaktiga kontrakt som ingicks 1993 representerade mer än 40 % av den tillgängliga turismbudgeten för det året.

K. De brister och oegentligheter som revisionsrätten konstaterade 1992 hade fortfarande inte avhjälpts helt och hållet 1995, vilket påverkade genomförandet av handlingsplanen för turism.

L. Det bör påpekas att valet av kontraktspart bör göras utifrån tydliga kriterier som är förenliga med målen för åtgärden och kriterierna för vilka utgifter som är godtagbara. Det bör erkännas att kommissionen redan har ansträngt sig och förbättrat specifikationerna för anbuds- och förslagsinfordringar, men samtidigt bör det understrykas att stora brister kvarstår vad gäller urvalskommittéernas sammansättning och vilka förfaranden som tillämpas.

M. Olika faktorer har gjort att kommissionen inte har haft lämplig personalstyrka, och vilket haft en negativ inverkan på kvaliteten hos de förslag som har valts ut (för liten fast anställd personal, i synnerhet vad gäller för den finansiella administrationen, stor personalomsättning, oanpassad utbildning). Det bör erkännas att tillsättningen av en finansenhet inom GD XXIII har lett till ökad specialisering av personalen.

N. Den utsträckning i vilken befogenheter delegerades till olika utanordnare har bidragit till oordningen.

O. Att styrekonomen ingrep i ett så sent skede berodde till viss mån på systemet med stickprovskontroller, som innebar att riskernas omfattning inte upptäcktes snabbare. Dessutom har rekommendationerna i styrekonomens revision endast följts i begränsad utsträckning.

P. En stor del av riskerna har berott på att kontrakten har varit mycket vagt formulerade vad gäller godtagbara utgifter och kontraktsparternas åligganden, samt de ofta förekommande underleverantörer som inte alls kontrollerats.

Q. Den arbetsgrupp som kommissionen har tillsatt har slutfört sitt arbete och gjort en distinktion mellan fall där allt har gått rätt till, fall där oegentligheter har förekommit och fall där man misstänker att alltför stora summor har betalats ut.

R. Det är svårt att driva in summor i de fall då man misstänker att en alltför stor utbetalning har skett, eftersom det saknas dokument att stödja sig på. Dessa dokument måste bevaras. Att detta inte har skett tidigare är en av de allvarligaste aspekterna när det gäller oordningen inom förvaltningen.

S. Det bör undersökas vilka kriterier som bör fastställas för indrivning av alltför stora utbetalningar.

T. Tidigare var utvärderingarna på turistområdet enbart av deskriptiv karaktär, på grund av otillräckliga personalresurser och oklart formulerade mål.

U. Turistpolitiken kan ta sig uttryck i direkta åtgärder, men även i åtgärder inom andra politikområden som påverkar turistpolitiken. En samordning är därför nödvändig.

1. Europaparlamentet understryker hur viktig turistpolitiken är, och att det är viktigt att skydda den genom en snabb sanering för att upptäcka brister i förvaltningen och vidta nödvändiga åtgärder,

2. konstaterar att kommissionen systematiskt har granskat oegentligheter i syfte att omorganisera förvaltningen och börja vidta saneringsåtgärder; beklagar samtidigt att kommissionen reagerade så långsamt på parlamentets och revisionsrättens varningar,

3. anser att det är nödvändigt att ta initiativ till mer radikala reformer av bestämmelserna och administrationen och uppmanar kommissionen att redan nu ta följande initiativ:

I. särskilt stöd

a) kommissionen bör helt frångå detta slags instrument eller åtminstone informera styrekonomen, revisionsrätten och tillsynsmyndigheten om motiven för att i undantagsfall tillgripa det,

b) vad gäller programmet SEM 2000 (system för sund och effektiv finansförvaltning), bör man undersöka möjligheterna att förbjuda eller begränsa användningen av detta instrument för all direktfinansiering,

II. urval av konkurrerande program

a) urvalskommitténs oberoende bör ökas genom att man låter externa experter och tjänstemän från andra berörda generaldirektorat delta,

b) urvalet av projekt bör uteslutande grunda sig på upplysningar i det ursprungliga förslaget, och det bör inte finnas någon möjlighet att beakta ytterligare upplysningar som kan minska insynen i anbudsförfarandet,

III. personal

a) finansenheten bör förstärkas genom en ökning av den fasta personalstyrkan, med hjälp av omflyttningar i kommissionens organisationsschema, och bättre utbildning inom budget och kontroll,

IV. delegering

a) den förste utanordnaren som tilldelats befogenheterna (generaldirektören) bör endast kunna delegera befogenheter i undantagsfall och med goda skäl, och det bör tydligt framgå vari befogenheterna består,

V. budgetkontroll

a) stickprovskontrollerna bör göra det möjligt att identifiera risksektorerna; bland dessa bör systematiska kontroller genomföras,

b) de rekommendationer som åtföljer styrekonomens revision bör vara juridiskt bindande, och det bör ske en snabb kontroll av huruvida de följs,

VI. förebyggande av oegentligheter

a) programmet SEM 2000 bör innehålla följande riktlinjer för rättsliga medel för att förebygga oegentligheter på turistområdet och även inom andra sektorer som får direkt stöd:

- större koncentration av åtgärder,

- utarbetande av mer exakta standardkontrakt vad gäller godtagbara utgifter och kontroll av kontraktsparter, och

- begränsade möjligheter att anlita underleverantörer, vilka i vilket fall som helst måste gå att kontrollera inom ramen för kontraktet,

4. noterar resultatet av arbetet med att rekonstruera fallen och undersöka huruvida det förekommit oegentligheter, men anmodar kommissionen

a) att komplettera undersökningen av de fall för vilka dokumentation saknas med undersökningar på platsen,

b) att påbörja och gå vidare med systematiska indrivningar av alltför stora utbetalningar, utan att ta hänsyn till kostnads/effektivitetsberäkningar, eftersom det faktum att denna åtgärd kan tjäna som exempel väger tyngre än rent ekonomiska bedömningar,

5. anser att de oegentligheter som har karakteriserat förvaltningen av turistpolitiken inte enbart kan skyllas på den oordning, de dåligt anpassade förfaranden och den dåligt anpassade organisation som karakteriserade förvaltningen av GD XXIII, utan att det föreligger ett mycket konkret och individuellt ansvar, utöver de rättsliga förfaranden som pågår,

- uppmanar därför kommissionen att vidta sanktioner gentemot ansvariga och kräva nödvändig ekonomisk kompensation, på alla nivåer i hierarkin, genom disciplinära åtgärder och ekonomisk kompensation enligt artiklarna 73 och 76 i budgetförordningen, då den mer allvarliga hypotesen om brott inte kan bevisas,

- avstår från att uttala sig om straffrättslig ansvar och interna förfaranden inom kommissionen, bland annat med hänsyn till händelserna i samband med begäran om upphävande av immuniteten innan de rättsliga förfarandena inleddes,

6. uppmanar kommissionen att verka för nödvändiga disciplinära åtgärder och återbetalningskrav gentemot ansvariga tjänstemän,

7. uppmanar kommissionen att genomföra en mer heltäckande utvärdering av verksamheten inom turismsektorn och tydligt definiera de kvalitativa och kvantitativa kriterier (såväl fysiska som ekonomiska) som skall gälla för programmen, anbudsinfordringarna och kontrakten, och att överlåta denna uppgift på externa experter,

8. uppmanar kommissionen att utarbeta bindande förfaranden som säkerställer samordning av direkta åtgärder på turistområdet och andra typer av politik som påverkar denna sektor,

9. uppmanar kommissionen att inom tre månader lägga fram en slutgiltig rapport om de belopp som har indrivits och de åtgärder som har vidtagits för att följa upp denna resolution; slår fast att kommissionen inte kan beviljas ansvarsfrihet för 1996 års budget förrän en sådan rapport har lagts fram,

10. uppdrar åt sin ordförande att vidarebefordra denna resolution till kommissionen, rådet och gruppen med finansministrarnas personliga representanter, som har till uppgift att samarbeta med kommissionen inom ramen för programmet SEM 2000.