-Bättre balans mellan fiskekapacitet och fiskemöjligheter. Under de senaste åren har balansen mellan fiskekapacitet och fiskemöjligheter för den samlade EU-flottan förbättrats. Mellan 2007 och 2015 minskade EU-flottans kapacitet gradvis – antalet fartyg minskade med 6 %, motoreffekten med 14 % och tonnaget med 24 %.

-Uppnående av MSY-målet Den senaste bedömningen från vetenskapliga, tekniska och ekonomiska kommittén för fiskerinäringen (STECF), baserad på data från 2015 , kom fram till att 39 av 66 bedömda bestånd i Nordostatlanten utnyttjades inom FMSY (motsvarade 59 %, en ökning från 52 % det föregående året). Medianvärdet för fiskeridödligheten har nu stabiliserats kring 1,0. Under 2017 har antalet totala tillåtna fångstmängder (TAC) som fastställts i enlighet med utlåtanden om MSY ökat till 44, vilket motsvarar 61 % av alla fångster i Nordostatlanten.

Under de senaste åren har det gjorts avsevärda framsteg i genomförandet av 2013 års reform av den gemensamma fiskeripolitiken.

För bestånd som omfattas av samråd mellan kuststater ökade TAC för makrill med 14 % under 2016. Fiskemöjligheterna på drygt 1 miljoner ton för alla fiskande parter var en följd av tillämpningen av den långsiktiga förvaltningsstrategi som parterna enades om (EU, Norge och Färöarna). Riktvärden kommer att fastställas i år. TAC för blåvitling fastställdes i enlighet med FMSY och ökade kraftigt till 1,3 miljoner ton. De berörda kuststaterna enades om en ny strategi för blåvitling i enlighet med FMSY. För atlantoskandisk sill enades alla parter om en total fångstbegränsning under FMSY (i enlighet med den strategi som infördes 1999). Detta gjorde det möjligt att öka TAC i Nordostatlanten betydligt, till nästan 650 000 ton.

I Östersjön har TAC för 2017 följt den fleråriga planen. TAC för sill/strömming och rödspätta är i enlighet med FMSY. TAC för skarpsill och lax är under FMSY. Det västra torskbeståndet ger anledning till allvarlig oro och därför minskades TAC med 56 % för 2017. Andra kompletterande åtgärder har vidtagits för att hjälpa till att återuppbygga beståndet. TAC-minskningar har antagits för torsk i östra Östersjön (25 %) och för lax i Finska viken (20 %) enligt försiktighetsmetoden, samt för sill/strömming i Rigabukten (11 %). TAC för lax i Egentliga Östersjön följer MSY och är oförändrad under de senaste åren. Tillsammans med minskade orapporterade fångster och nationella älvspecifika åtgärder har bidragit till att öka antalet återvändande lekmogna laxar.

Bestånden i Nordsjön fortsätter att förbättras, och 59 % av landningarna kommer från hållbart förvaltade bestånd. I enlighet med FMSY har TAC för tunga höjts med 21 %. TAC för havskräfta har ökat med 46 %. Gråsej fiskas på nivåer under FMSY, och dess TAC är 53 % högre. I linje med utlåtanden om FMSY har TAC för kolja minskats med 45 %. Beståndet förväntas dock öka, tack vare bättre rekrytering under de senaste åren. Både torsk och vitling fiskas fortfarande på en nivå något över FMSY, men är på nivåer som är förenliga med MSY BTRIGGER. Rödspätta och tunga fiskas på nivåer under FMSY.

I nordvästliga vatten fortsätter det nordliga kummelbeståndet att växa och TAC har ökat med 10 % i enlighet med FMSY. Detta bestånd sträcker sig nu längre in i Nordsjön. I Keltiska havet och Irländska sjön är sillen inom säkra biologiska gränser, men TAC-minskningar på 6 % respektive 10 % har gjorts, vilket avspeglar trenderna för bestånden. TAC för havskräfta i område VII har ökat med 9 %, med en största ökning på 68 % för Porcupine Bank. TAC för tunga i östra delen av Engelska kanalen har minskat med 16 % i enlighet med den av STECF godkända modellen där industrin själv tar hand om förvaltningen. Ytterligare bevarandeåtgärder har fastställts för detta fiske. TAC för det västra beståndet av taggmakrill har minskat med 23 %.

Väster om Skottland kommer 63 % av landningarna från hållbart förvaltade bestånd. I Irländska sjön är siffran 55 %. Stora utmaningar återstår i det sistnämnda området, eftersom både torsk- och vitlingbestånden är kraftigt nedfiskade. Fiskeridödligheten för torsk ligger långt över FMSY. Vitling fiskas nu på nivåer långt under FMSY, men visar ännu inga tecken på återhämtning.

I Keltiska havet ligger 37 % av landningarna inom hållbara gränser. För det blandade fisket efter torsk, kolja och vitling är det fortfarande problematiskt att fastställa fiskemöjligheterna. TAC för vitling och kolja har ökat med 21 % respektive 7 %, parallellt med en TAC-minskning på 38 % för torsk. Vitling utnyttjas på nivåer under FMSY, och kolja utnyttjas över FMSY även om beståndet ligger över MSY BTRIGGER. Torskbeståndet i Keltiska havet är utarmat och fiskas över FMSY. Problemet är att torsk fångas inom flera blandade fisken, och ökad selektivitet för torsk kommer också att leda till mindre fångster av andra målarter.

I Iberiska sjön och Biscayabukten kommer 68 % av de totala landningarna från hållbart förvaltade bestånd. TAC för marulk har ökat med 54 % i enlighet med utlåtanden om FMSY. Sedan några år har en modell där förvaltningen sköts av industrin använts för tunga i Biscayabukten, och STECF har bedömt modellen som hållbar. Tack vare detta initiativ från industrin är denna TAC oförändrad för 2017. För glasvar (Biscayabukten och västliga vatten), för vilken Internationella havsforskningsrådet (Ices) har lämnat utlåtande om FMSY för första gången, har TAC minskats med en fjärdedel. TAC för sydlig kummel har minskat något, men beståndet fiskas fortfarande över FMSY. Ansjovis i Biscayabukten fiskas hållbart, och taggmakrill i område IX ligger inom säkra biologiska gränser, TAC för taggmakrill har därför höjts med 7 %.

Fiskemöjligheterna för djuphavsbestånd står för mindre än 1 % av alla landningar i EU. De bestäms i en tvåårig cykel och TAC har fastställts för 2017 och 2018. TAC för skoläst i nordvästliga vatten har fastställts i enlighet med FMSY. För alla andra bestånd är data eller bedömningar otillräckliga. Vissa bestånd är fortfarande mycket problematiska på grund av sin låga produktivitet.

I Medelhavet och Svarta havet kvarstår svårigheter med att gå mot FMSY, av flera olika skäl:

- det stora antalet fartyg i den småskaliga fiskeflottan, för vilka metoderna för fiskerikontroll och rapportering av fångster (landningar och fångst som kastas överbord) är otillräckliga.

- fiskenas flerartskaraktär.

- fiskbestånd delas mellan medlemsstater och tredjeland, vilket gör det svårare att uppfylla den gemensamma fiskeripolitikens mål. och