Yttrande från Regionkommittén om "Kommissionens meddelande om en integrerad förvaltning av kustområden"

(96/C 182/03)

Den 21 november 1995 beslutade rådet i enlighet med Romfördraget att begära Regionkommitténs yttrande om ovannämnda meddelande (dok. KOM(95) 511 slutlig).

Utskott 5 "Regional planering, miljö och energi" fick enligt kommitténs beslut den 18 juli ansvaret för kommitténs arbete i frågan. Föredragande var Pauliina Haijanen (FI).

Vid sin 12:e plenarsession den 20-21 mars 1996 (sammanträdet den 21 mars 1996) antog Regionkommittén enhälligt följande yttrande.

1. Bakgrund

Den 25 februari 1992 () och den 6 maj 1994 () antog rådet resolutioner om gemenskapens politik för Europas kustområden. Resolutionerna understryker behovet av en gemenskapsstrategi för integrerad planering av kustområden, som bygger på subsidiaritetsprincipen.

Avsnitt 5.6 i det femte handlingsprogrammet för miljön sätter upp mål för en hållbar utveckling för kustområden och deras tillgångar. Programmet betonar behovet av en strategi för sådana områden.

I en rapport från Europeiska miljöagenturen 1995 om reformen av det femte handlingsprogrammet för miljön fastslås att unionens och medlemsländernas politik de närmaste åren i högre grad måste ta hänsyn till en integrerad förvaltning av kustområden.

Kommissionens rapport "Europa 2000+" om europeiskt samarbete inom den regionala utvecklingen upprepar behovet av gemensamma tillvägagångssätt i kustområden. Rapporten understryker den regionala planeringens avgörande roll för framtiden i Europas kustregioner.

2. Inledning

Kommissionen antog den 31 oktober 1995 en rapport om integrerad förvaltning av kustområden.

Rådet antog den 18 december 1995 en resolution om rapporten.

Syftet med rapporten är att främja en hållbar utveckling i kustområden. Rapporten tar upp kustområdenas problem och påpekar att bristen på samordning av beslutsfattandet gör det svårare att lösa problemen.

Rapporten föreslår ett demonstrationsprogram för att prova olika samarbetsmodeller för integrerad förvaltning av kustregioner, som efterhand skulle kunna nära en debatt om utvecklingen av områdena, både på unionsnivå och andra nivåer. Deltagarna i programmet utgörs av representanter för alla nivåer som är inblandade i den integrerade förvaltningen av kustområden.

Finansieringen av demonstrationsprogrammet skulle komma från befintliga finansiella instrument och program.

3. Allmänna kommentarer: behov och grunder för gemenskapens åtgärder för kustområden

3.1. Kommissionen anger tre anledningar till åtgärder på gemenskapsnivå:

- att många av kustområdenas problem är gemensamma i de olika länderna;

- effekter av unionens politik och åtgärder på kustområdenas utveckling;

- behovet av sakkunskaps- och erfarenhetsutbyte.

3.2. Regionkommittén ställer sig bakom den åsikt som framförs i rapporten, att kustområdenas problem inte är nationellt begränsade. En integrerad förvaltning av kustregionerna skulle kunna utgöra ett stort bidrag till arbetet med att förebygga en försämring av havsmiljön. Detta påkallar samarbete mellan länder och regioner inom unionen, och med andra utomstående länder.

3.3. Trots att Europas kustområden, och exploateringstrycket de står inför, är väldigt olika, tycks den allmänna trenden vara att kustområdenas attraktionskraft som boendemiljö tillsammans med den ökande urbaniseringen, godstrafik och turism m m ytterligare ökar trycket i många regioner. Dessutom hotas kustinvånarnas utkomst och deras rätt till en ren miljö.

3.4. EU-åtgärder påverkar kustregionerna genom exempelvis fiskeripolitiken, transeuropeiska nätverk, strukturfonderna och andra finansiella instrument. Det finns ett behov av samordning av unionens åtgärder och mål för kustregioner, liksom av utvärdering av dessa åtgärders totala effekter, samt effekterna av åtgärder som pågår inom olika sektorer.

3.5. Det finns också många sätt för unionen att stödja medlemsländerna på nationell, regional och lokal nivå för att förebygga problem i kustområdena. Detta kan till exempel ske genom erfarenhetsutbyte och samarbete över nationsgränserna. Samarbete mellan regionerna i kustfrågor är av avgörande betydelse.

3.6. Kustområdesproblemen är tydligast på regional och lokal nivå. De är ofta i grunden regionala och lokala, trots att de även kan ha en nationell eller till och med en Europaomfattande dimension. Det är mycket viktigt att de regionala och lokala myndigheterna får ansvar för den integrerade förvaltningen av kustområden inom ramen för nationella lagstiftningar och riktlinjer.

3.7. Kustregionerna skiljer sig från varandra både när det gäller natur, klimat och annat. Öområden och träskmark är speciella typer av kustområden. Exploateringstrycket är också varierande. Vissa områden kämpar med den tilltagande urbaniseringen och turismen, medan andra står inför ekonomiska svårigheter. Även metoderna för att lösa problemen varierar.

3.8. ReK påpekar att skillnaderna mellan områdena bör vara utgångspunkten för diskussioner om åtgärder för att främja en integrerad förvaltning av kustregionerna. Detta görs bäst genom att problemet undersöks från ett regionalt och lokalt perspektiv, genom att angripa problemet nedifrån och upp.

3.9. Förvaltning av kustområden kräver aktuell information om natur- och klimatförhållanden i områdena och om åtgärdernas effekter på varandra och på miljön. Det finns också ett fortsatt behov av stöd från unionen för utveckling av miljöinformationssystem.

4. Kommissionens meddelande: en utvärdering

4.1. Regionkommittén noterar att analysen i kommissionens meddelande som gäller kustområdena och orsakerna till problemen är utmärkt.

4.2. Kommissionens förslag om ett demonstrationsprogram är rätt sätt att ta sig an frågan. Ett sådant försöksprogram kan användas för att stödja utbytet av erfarenheter och god praxis mellan regionerna.

4.3. Man bör utgå ifrån kustregionernas mångfald när man beaktar antalet projekt och hur dessa skall genomföras. Tyngdpunkten måste därför läggas vid de regionala och lokala myndigheternas synpunker. De bästa resultaten uppnås troligtvis om olika typer av kustregioner deltar i programmet. Projekten måste vara tillräckligt många för att försöksprogrammets mål skall uppnås på bästa möjliga sätt.

4.4. Det begränsade antalet projekt och den strikta kontroll som tillämpas enligt kommissionens förslag främjar inte en noggrann undersökning av kustområdenas problem.

4.5. Regionkommittén anser att demonstrationsprogrammets innehåll bör vara tillräckligt flexibelt för att kunna anpassas till olika förhållanden. De olika parternas roller och förvaltningsnivåer bör beaktas från fall till fall. Man bör inte enbart ta hänsyn till mångfalden när det gäller kustregionernas förhållanden, utan man bör även beakta skillnaderna i medlemsstaternas förvaltningssystem och arbetet som utförs på olika nivåer. Man bör använda sig av ett "nedifrån och upp"-synsätt snarare än det motsatta. I detta sammanhang bör man ta hänsyn till erfarenheterna av tillämpningen av den lagstiftning som gäller för kustområden i USA.

4.6. Man bör leta fram bra pilotprojekt, framför allt på regional och lokal nivå. Ett gemensamt gränsöverskridande projekt kan också ge goda erfarenheter och viktig information åt andra regioner. Under projektens planeringsstadium är samarbetet mellan kommissionen och ansvariga representanter från regionala och lokala myndigheter självfallet av stor vikt.

4.7. Ett gränsöverskridande samarbete mellan regionala och lokala myndigheter i medlemsstaternas och tredje lands kustområden är av mycket stor betydelse och bör stödjas. Ett sådant samarbete finns redan på flera håll i Europa, exempelvis mellan staterna kring Östersjön, Medelhavet och Nordsjön. Genom att dela med sig av sina erfarenheter bidrar man till programmet på ett värdefullt sätt.

4.8. Den regionala planeringen innebär att man kan uppnå en integrerad styrning och en hållbar utveckling i kustregionerna. Planeringen på regional och lokal nivå gör det möjligt att uppskatta markanvändningens konsekvenser för miljön, ekonomin samt de sociala och kulturella förhållandena. Medborgarnas deltagande i denna process är avgörande, och även tjänstemän och sakkunniga som har sin verksamhet i kustregionerna bör få möjlighet att delta. Man bör ha den regionala planeringens betydelse i åtanke när pilotprojekten väljs ut.

4.9. Den korta tidsperiod som kännetecknar projekten innebär att de regioner som väljs ut måste besitta en lägsta kunskapsnivå. Ett tillräckligt antal regioner bör kunna delta i den integrerade styrningen av kustregionerna. Detta skulle möjliggöra ett informationsutbyte i fråga om god praxis samt ett erfarenhetsutbyte för de regioner som just påbörjat sin verksamhet på detta område.

4.10. Kommissionens förslag att använda existerande finansieringskällor för att bekosta demonstrationsprojekten är flexibelt och förnuftigt. Problem kan uppstå till följd av skillnaderna mellan planeringen och beslutsfattandet som styr vissa finansieringsformer.

5. Slutsatser

5.1. Regionkommittén noterar att det krävs gemenskapsåtgärder för att stödja regionala och lokala förvaltningar i arbetet med att lösa kustregionernas problem. Gemenskapsåtgärderna bör grunda sig på subsidiaritetsprincipen och på ett erkännande av kustregionernas mångfald.

5.2. Regionkommittén betonar vikten av en integrerad regional och lokal planering när man skall lösa kustregionernas problem.

5.3. Regionkommittén noterar betydelsen av att EU stöder det regionala och lokala samarbetet i kustfrågor. Man bör även stödja samarbete över nationsgränserna och med tredje land utanför EU.

5.4. Regionkommittén ställer sig positiv till kommissionens förslag att lansera ett demonstrationsprojekt.

5.5. Regionkommittén vill påpeka att ett "nedifrån och upp"-synsätt enligt andan i och tillämpningen av Agenda 21-programmen, bör användas när man lanserar demonstrationsprojektet, och att de regionala och lokala nivåernas betydelse bör betonas i den integrerade styrningen av kustregionerna. Detta innebär att programmets innehåll och arbetet på de olika berörda nivåerna inte bör fastställas i förväg, utan i stället beslutas inom varje projekt i enlighet med de förhållanden som kännetecknar den berörda regionen.

5.6. Regionkommittén föreslår att man särskilt uppmärksammar regionernas mångfald och den goda praxis man på vissa håll redan uppnått när man väljer projekt och program.

5.7. Regionkommittén noterar att planeringen bör innebära att programmens finansiering stöder programmens målsättningar och inte i onödan begränsar möjligheterna att välja de mest intressanta projekten. Det krävs ett samarbete med representanter från regional och lokal nivå när projekten väljs ut.

Bryssel den 21 mars 1996.

Regionkommitténs ordförande

Pasqual MARAGALL i MIRA

() EGT nr C 59, 6. 3. 1992, s. 1.

() EGT nr C 135, 18. 5. 1994, s. 2.