[pic] | EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION |

Bryssel den 7.2.2007

SEK(2007) 139 slutlig

Rekommendation till

RÅDETS YTTRANDE

enligt artikel 9.3 i rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om Ungerns uppdaterade konvergensprogram för 2006–2010

(framlagt av kommissionen)

MOTIVERING

Allmän bakgrund

Stabilitets- och tillväxtpakten, som trädde i kraft den 1 juli 1998, syftar till att genom sunda offentliga finanser stärka förutsättningarna för prisstabilitet och stark hållbar tillväxt som kan bidra till ökad sysselsättning. Reformen av pakten 2005 genomfördes mot bakgrund av att den hade visat sig användbar för att förankra budgetdisciplin, men syftade till att stärka dess effektivitet och ekonomiska underbyggnad och säkerställa de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet.

Medlemsstaterna skall lägga fram stabilitets- eller konvergensprogram och årliga uppdateringar av dessa för rådet och kommissionen, enligt rådets förordning (EG) nr 1466/97 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken[1], som utgör en del av stabilitets- och tillväxtpakten, (medlemsstater som redan har övergått till den gemensamma valutan lägger fram [uppdaterade] stabilitetsprogram och medlemsstater som ännu inte har gjort det lägger fram [uppdaterade] konvergensprogram). Ungerns första konvergensprogram lades fram i maj 2004. I enlighet med förordningen yttrade sig rådet om programmet den 5 juli 2004, på grundval av en rekommendation från kommissionen och efter att ha hört Ekonomiska och finansiella kommittén. Enligt samma förfarande bedöms uppdaterade stabilitets- och konvergensprogram av kommissionen och granskas av den ovannämnda kommittén. De kan även granskas av rådet.

Bakgrund till bedömningen av det uppdaterade programmet

Kommissionen har granskat den senaste uppdateringen av Ungerns konvergensprogram, som lades fram den 1 december 2006, och har antagit en rekommendation till rådets yttrande om detta program (se faktarutan när det gäller de viktigaste punkterna i bedömningen).

För att beskriva den bakgrund mot vilken strategin för de offentliga finanserna i det nya konvergensprogrammet bedöms, sammanfattas i denna motivering följande:

1. Den ekonomiska utvecklingen och utvecklingen av de offentliga finanserna under de senaste tio åren.

2. Landets ställning när det gäller paktens korrigeringsaspekt (förfarandet vid alltför stora underskott).

3. Den senaste bedömningen av landets ställning när det gäller paktens preventiva aspekt (en sammanfattning av rådets yttrande om den föregående uppdateringen av konvergensprogrammet).

4. Kommissionens bedömning av det nationella reformprogrammet från oktober 2006.

Den senaste ekonomiska utvecklingen och utvecklingen av de offentliga finanserna

De senaste tio åren har den ungerska ekonomins tillväxt varit relativt stark och dess sammansättning mer och mer balanserad sedan 2003. Sysselsättningen och arbetsmarknadsdeltagandet är dock fortfarande bland de lägsta i EU, och de senaste åren har olika obalanser uppkommit på grund av den expansiva finanspolitiska inriktningen. Det mycket höga och ökande underskottet i de offentliga finanserna ledde till en väsentlig ökning av den offentliga skulden. Mot denna bakgrund och med tanke på att de åldersrelaterade utgifterna på lång sikt väntas öka, är riskerna stora för de ungerska offentliga finansernas hållbarhet. Särskilt sedan 2001 har stigande lönekostnader bidragit till att sysselsättningen stagnerat. Dessutom har arbetarna inte haft tillräckliga incitament för att stanna kvar på arbetsmarknaden och olika utbildningar står inte i samklang med de nya produktionstrukturernas krav. Den expansiva finanspolitiken verkar också ha trängt ut privata investeringar. Samtidigt har den bidragit till fortsatt stora underskott i de utrikes affärerna och lett till en betydande ökning av nettoskulden till utlandet. På senare tid har samtidigt hushållens icke kurssäkrade skulder i utländsk valuta ökat, vilket gjort dem mer utsatta för växelkursförändringar.

Förfarandet vid alltför stora underskott när det gäller Ungern

Den 5 juli 2004 beslöt rådet fastställa att Ungern hade ett alltför stort underskott i enlighet med artikel 104.6. I enlighet med artikel 104.7 lämnade rådet samtidigt en rekommendation till Ungern om att det alltför stora underskottet skulle korrigeras senast 2008, i linje med anpassningsplanen i landets konvergensprogram från maj 2004. Den 18 januari 2005 beslöt rådet dock att fastställa, i enlighet med artikel 104.8, att Ungern inte följde rekommendationerna från juli 2004. Landet verkade nämligen inte på långt när kunna nå målen för 2004 och 2005, trots att vissa åtgärder vidtagits för att minska underskottet för 2004 och 2005.

Den 8 mars 2005 lämnade rådet ytterligare en rekommendation i enlighet med artikel 104.7. Ungern ingår nämligen ännu inte i euroområdet, varför förfarandets nästa två steg enligt artikel 104.9 och 104.11 inte är tillämpliga. Rådet rekommenderade ”att de ungerska myndigheterna före den 8 juli 2005 gör effektiva insatser avseende ytterligare åtgärder, i möjligaste mån av strukturell art, för att nå målet för 2005 i det uppdaterade konvergensprogrammet”. Vidare borde tidpunkt och genomförande av eventuella skattesänkningar förenas med villkoret att de mål för att minska det offentliga underskottet som anges i uppdateringen av konvergensprogrammet från december 2004 uppnås.

Den 8 november 2005 beslöt rådet för andra gången i enlighet med artikel 104.8 att fastställa att Ungern inte uppfyllde de nya rekommendationerna i enlighet med artikel 104.7. Det tog då främst hänsyn till att underskottsmålen för 2005 och 2006 inte på långt när skulle kunna nås och att ett genomförande av skattesänkningar från och med 2006 stred mot rådets rekommendation från mars 2005.

Den 10 oktober 2006 antog rådet för tredje gången en rekommendation till Ungern i enlighet med artikel 104.7. I denna förlängdes tidsfristen för korrigeringen av det alltför stora underskottet med ett år till 2009, vilket föreföll lämpligt eftersom det handlade om en så betydande korrigering av det strukturella underskottet som drygt 6 ½ % av BNP på tre år. Rådet rekommenderade Ungern att minska underskottet på ett trovärdigt och hållbart sätt och se till att den offentliga bruttoskuldkvoten fås att följa en stadigt nedåtgående utveckling, i enlighet med den fleråriga strategi för minskning av underskottet som anges i den justerade uppdateringen av konvergensprogrammet från september 2006. Vidare uppmanades Ungern anta och snabbt genomföra de planerade strukturreformerna, så att också en varaktig förbättring av de offentliga finanserna kan säkerställas. Slutligen ombads Ungern förbättra budgetkontrollen genom att förbättra de finanspolitiska bestämmelserna och genom att förstärka den institutionella uppbyggnaden. Senast den 10 april 2007 skall Ungern vidta effektiva åtgärder som svar på dessa rekommendationer. När denna tidsfrist löpt ut, kommer kommissionen att göra en bedömning av de åtgärder som de ungerska myndigheterna vidtagit.

Bedömningen i rådets yttrande om det föregående programmet

Den 10 oktober 2006 antog rådet sitt yttrande om den justerade uppdatering av Ungerns konvergensprogram som lades fram i september 2006 och omfattade perioden 2005–2009. Denna hade utformats efter rådets bedömning av uppdateringen från december 2005. Rådet ansåg att det för ”den avsedda minskningen av underskottet krävs att de planerade strukturreformerna genomförs rigoröst, att utgiftskontroller verkställs redan från och med de första åren av programmet och att den institutionella ramen för systemet för de offentliga finanserna i Ungern förstärks. På alla dessa områden uppmanar rådet den ungerska regeringen att se till att maximala insatser görs.” Rådets yttrande innehöll inga särskilda politiska uppmaningar, eftersom rådet samtidigt lämnade en rekommendation till Ungern i enlighet med artikel 104.7 (se avsnitt 2.2 ovan).

Kommissionens bedömning av det nationella reformprogrammet

Rapporten om genomförandet av Ungerns nationella reformprogram, som skall tas fram inom ramen för den förnyade Lissabonstrategin för tillväxt och sysselsättning, lades fram den 13 oktober 2006. Ungerns reviderade program innehåller samma nyckelmål som i 2005 års program, kompletterade med en ny prioritering av energi och miljö samt en ny betoning av aktiv arbetsmarknadpolitik. Det innehåller också planer på att på kort sikt åstadkomma hållbara offentliga finanser, vilket på medellång sikt befrämjar tillväxt och sysselsättning.

Av kommissionens bedömning av det programmet (antagen i samband med dess årliga lägesrapport i december 2006 [2] ) framgår att Ungern gjort begränsade framsteg i genomförandet av sitt nationella reformprogram från 2005. Efter stora budgetavvikelser tvingades regeringen göra en större översyn av sin finanspolitiska anpassningsplan och har därefter beslutat om och vidtagit finanspolitiska konsolideringsåtgärder. Vissa reformer har genomförts både på sysselsättningsområdet och på det mikroekonomiska området. Det återstår dock betydligt mer att göra på dessa områden och det behövs insatser för att förbättra den mikroekonomiska stabiliteten.

Mot bakgrund av de påvisade starka och svaga sidorna rekommenderades Ungern att vidta åtgärder på följande områden: en trovärdig minskning av det statliga underskottet och bruttoskuldkvoten, en reform av den offentliga förvaltningen samt av vård-, pensions- och utbildningssystemen, en aktiv arbetsmarknadpolitik och ökade arbetsincitament, lika tillgång till utbildning av hög kvalitet samt flexibla utbildnings- och undervisningssystem.

Faktaruta: De viktigaste punkterna i bedömningen I enlighet med artikel 5.1 (stabilitetsprogram) och artikel 9.1 (konvergensprogram) i rådets förordning (EG) nr 1466/97 tas följande punkter upp i bedömningen: Är de ekonomiska antaganden som programmet bygger på rimliga? Vilket är medlemsstatens medelfristiga mål för de offentliga finanserna? Är anpassningsplanen lämplig för att uppnå detta mål? Är de vidtagna eller föreslagna åtgärderna för att följa denna plan tillräckliga för att nå det medelfristiga målet för de offentliga finanserna över konjunkturcykeln? I bedömningen av anpassningsplanen uppmärksammas om en större anpassning görs i ekonomiskt goda tider och en mer begränsad i ekonomiskt dåliga tider. För de medlemsstater som deltar i eurosamarbetet eller i ERM II uppmärksammas vidare om medlemsstaten som riktvärde eftersträvar en årlig förbättring av det konjunkturrensade saldot, exklusive engångsåtgärder och andra tillfälliga åtgärder, motsvarande 0,5 % av BNP för att uppnå sitt medelfristiga mål för de offentliga finanserna. När anpassningsplanen fastställs (för medlemsstater som ännu inte har uppnått målet), eller vid beslut om en tillfällig avvikelse från målet (för medlemsstater som har uppnått målet), ingår det ett genomförande av större strukturreformer som har direkta kostnadsbesparande effekter på lång sikt (t.ex. genom att öka den potentiella tillväxten) och därigenom påvisbara effekter på de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet (under iakttagande av villkoret att en tillräcklig säkerhetsmarginal för referensvärdet på 3 % av BNP skall behållas och att situationen för de offentliga finanserna förväntas återgå till det medelfristiga målet under programperioden)? Särskild uppmärksamhet ägnas här pensionsreformer som syftar till att införa system med flera pelare, varav en obligatorisk pelare som fullständigt täcks av fondmedel. Är medlemsstatens ekonomiska politik förenlig med de allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken? Rimligheten i programmets makroekonomiska antaganden bedöms med utgångspunkt i kommissionens höstprognos 2006 och i enlighet med den allmänt vedertagna metoden för beräkning av potentiell total produktion och konjunkturrensade saldon. Bedömningen av förenligheten med de allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken bygger på de allmänna riktlinjer för den ekonomiska politiken när det gäller de offentliga finanserna som ingår i de integrerade riktlinjerna för perioden 2005–2008. Bedömningen tar också upp följande: Utvecklingen av skuldkvoten och utsikterna för de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet, vilket man ”vid övervakningen av de offentliga finanserna [bör] ägna tillräcklig uppmärksamhet” enligt rådets rapport av den 20 mars 2005: ”Att förbättra genomförandet av stabilitets- och tillväxtpakten”. I ett meddelande från kommissionen av den 12 oktober 2006 anges metoden för att bedöma den långsiktiga hållbarheten[3]. Graden av integration med de nationella reformprogram som medlemsstaterna överlämnat inom ramen för Lissabonstrategin för tillväxt och sysselsättning. I sin följenot av den 7 juni 2005 till Europeiska rådet om de allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken för perioden 2005–2008 framhöll Ekofinrådet att de nationella reformprogrammen borde vara förenliga med stabilitets- och konvergensprogrammen. Efterlevnaden av uppförandekoden[4], som bl.a. föreskriver en gemensam struktur och uppsättning tabeller för stabilitets- och konvergensprogrammen. |

- Rekommendation till

RÅDETS YTTRANDE

enligt artikel 9.3 i rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om Ungerns uppdaterade konvergensprogram för 2006–2010

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR AVGIVIT FÖLJANDE YTTRANDE

med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken[5], särskilt artikel 9.3,

med beaktande av kommissionens rekommendation, och

efter att ha hört Ekonomiska och finansiella kommittén.

HÄRIGENOM FRAMFÖRS FÖLJANDE.

5. Den [27 februari 2007] granskade rådet Ungerns uppdaterade konvergensprogram, som omfattar perioden 2006–2010.

6. I programmets makroekonomiska scenario räknar man med en ekonomisk nedgång 2007 och 2008, till följd av de finanspolitiska konsolideringsåtgärderna. Från och med 2009 väntas sedan en återgång ske till tillväxttakten före konsolideringen. Mot bakgrund av tillgängliga uppgifter verkar detta scenario i stort sett rimligt och kanske något försiktigt fram till 2008, men framstår som relativt optimistiskt för resten av programperioden. Enligt programmet beräknas inflationen öka under 2007 och därefter snabbt sjunka. För hela programperioden framstår dock den beräknade inflationsutvecklingen som något optimistisk.

7. Enligt kommissionens höstprognos 2006 beräknas underskottet i de offentliga finanserna uppgå till 10,1 % av BNP under 2006. Det överensstämmer med det reviderade målet i uppdateringen från september 2006[6], och kan jämföras med målet på 6,1 % av BNP i det uppdaterade konvergensprogrammet från december 2005. Överskridandet av det ursprungliga underskottsmålet avsåg nästan enbart utgiftssidan (cirka 5 % av BNP) och handlade främst om driftskostnader för nationella finanspolitiska organ, pensions- och hälso/sjukvårdsutgifter samt lokala myndigheters investeringar. Det avspeglar också att motorvägsinvesteringar förts till de offentliga finanserna (1,1 % av BNP). Sommaren 2006 antogs ett finanspolitiskt åtstramningspaket motsvarande 1 ½ % av BNP. Detta bestod av åtgärder för att öka intäkterna och vissa omedelbara utgiftsneddragningar som avsåg hälso/sjukvård, gasprissubventioner och offentlig förvaltning. Åtgärderna väntas även få stora effekter från och med 2007 (frånsett avskaffandet av budgetens allmänna reserv på 0,3 % av BNP).

8. Huvudmålet i uppdateringen är att korrigera det alltför stora underskottet senast 2009 (genom att minska underskottet från 10,1 % av BNP 2006 till 3,2 % av BNP 2009[7]), för att sedan minska det ytterligare 2010. Detta är i linje med uppdateringen från september 2006 och mot bakgrund av ett i stort sett liknande makroekonomiskt scenario. Förbättringen av det primära saldot är av samma storleksordning. Den planerade korrigeringen är koncentrerad till början av perioden och nästan halva minskningen av underskottet skall ske 2007. Den planerade nominella korrigeringen skall uppnås genom att öka intäktskvoten med knappt 1 procentenhet av BNP och minska utgiftskvoten med 6,5 procentenheter av BNP under programperioden. En inledande ökning av skattebördan med 1,6 procentenheter av BNP 2007 skall successivt ersättas med åtgärder på utgiftssidan. Utöver beslut om att minska utgifterna och frysa budgeten från och med sommaren 2006, har myndigheterna börjat strama upp utgiftskontrollerna och stärka de offentliga finansernas organisatoriska sida. Dessutom innehåller programmet en omfattande plan för strukturreformer för att uppnå underskottsmålen, särskilt under programmets slutår.

9. Enligt beräkningar med den allmänt vedertagna metoden väntas det strukturella saldot förbättras från 9 ¾ % av BNP 2006 till cirka 3 % i slutet av programperioden (dvs. det konjunkturrensade saldot exklusive engångsåtgärder och andra tillfälliga åtgärder). För de offentliga finanserna är programmets mål på medellång sikt ett strukturellt underskott på 0,5 % av BNP, men detta mål skall inte nås under programperioden.Detta är något mer ambitiöst än i den föregående uppdateringen av programmet, som för det strukturella underskottet angav ett målintervall på 0,5–1 % av BNP. Målet på medellång sikt är en adekvat avspegling av skuldkvoten och den genomsnittliga potentiella produktionstillväxten på lång sikt. Eftersom målet är mer långtgående än minimiriktvärdet (ett beräknat strukturellt underskott på cirka 1 ½ % av BNP), bör dess uppfyllande ge en tillräcklig säkerhetsmarginal mot ett alltför stort underskott.

10. Utfallet för de offentliga finanserna kan komma att bli sämre än vad som anges i programmet, särskilt från och med 2008. Med programmets makroekonomiska framtidsutsikter verkar riskerna som omgärdar underskottsplanen i stort sett uppväga varandra till 2008, men en under slutåren lägre BNP-tillväxt än beräknat kan leda till ett högre underskott. Även om 2007 års budget som planerat innehåller kortsiktigt minskade utgifter och temporärt fryst budget, råder det fortarande viss osäkerhet om den faktiska tillämpningen av frysta utgifter (också eftersom liknande kontroller 2004–2006 inte var framgångsrika). Effektiviteten måste testas när det gäller de nya finanspolitiska reglerna och de första stegen mot en flerårig budgetram för att bryta mönstret med regelbundna överskridanden av utgiftstak. Regeringen har beslutat om att stegvis reformera den offentliga förvaltningen och hälso/sjukvårds-, pensions-, prisstöds- och utbildningssystemen. Med dessa åtgärder kan utfallet komma närmare underskottsmålen för 2007 och 2008 än vad som väntas i kommissionens höstprognos 2006. Åtstramningsåtgärderna löper ut i slutet av 2008 och måste följas av återstående reformsteg, som emellertid fortfarande väntar på att specificeras och genomföras. Dessutom visar erfarenheterna att det under programmets slutår finns en risk för att en ny valperiod leder till sämre budgetdisciplin. Skulle slutligen omstruktureringsplanerna för de offentliga transportföretagen inte ge önskat resultat, kan dessa företags ackumulerade förluster tillfälligt öka underskottet.

11. Utifrån denna riskbedömning verkar programmets finanspolitiska inriktning i stort sett vara förenlig med den av rådet rekommenderade korrigeringen av det alltför stora underskottet senast 2009, förutsatt att de finanspolitiska åtgärderna genomförs fullständigt och effektivt. Det handlar då främst om att genomföra konsolideringsåtgärderna i 2007 års budget och det nya programmet, men även om att specificera och i tid anta de aviserade ytterligare strukturreformåtgärderna. År 2010, efter den planerade korrigeringen av det alltför stora underskottet, bör takten mot programmets mål på medellång sikt stärkas. Detta skulle också bli ett första steg mot en tillräcklig säkerhetsmarginal för att hålla underskottet inom referensvärdet på 3 % av BNP vid normala konjunktursvängningar, vilket för närvarande saknas.

12. Den offentliga bruttoskulden beräknas ha nått 67 ½ % av BNP 2006, vilket överstiger fördragets referensvärde på 60 % av BNP. Enligt programmet beräknas skuldkvoten öka till 71 ¼ % av BNP 2008. Efter 2008 väntas den sedan sjunka och återigen hamna på 67 ½ % 2010. Skuldkvoten kommer sannolikt att utveckla sig i en mindre gynnsam riktning än i programmets beräkningar, med tanke på riskerna i samband med de ovannämnda finanspolitiska målen. Mot bakgrund av denna riskbedömning skulle skuldkvoten inte minska tillräckligt snabbt mot referensvärdet förrän vid programperiodens slut.

13. I Ungern har befolkningens åldrande långsiktigt klart större effekter på de offentliga finanserna än EU-genomsnittet, framför allt på grund av den stora ökningen av pensionsutgifternas andel av BNP på lång sikt. Viktiga inledande steg har visserligen tagits. Dock skulle riskerna för de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet minska, om de ytterligare reformåtgärderna i programmet genomfördes för att bromsa den betydande ökningen av åldersrelaterade utgifter. Viktigt är dessutom att det svaga utgångsläget för de offentliga finanserna, som försämrats betydligt jämfört med 2005, utgör en risk för deras hållbarhet, detta redan innan de långsiktiga effekterna av befolkningens åldrande har tagits med i beräkningarna. Dessutom överstiger den nuvarande bruttoskulden fördragets referensvärde. Den planerade ytterligare konsolideringen av de offentliga finanserna skulle bidra till att minska riskerna för dessas hållbarhet. Sammantaget förefaller riskerna för de offentliga finansernas hållbarhet vara stora i Ungern.

14. Konvergensprogrammet innehåller en kvalitativ bedömning av de samlade effekterna av Ungerns reviderade nationella reformprogram från oktober 2006 inom ramen för den finanspolitiska strategin på medellång sikt. Dessutom innehåller konvergensprogrammet vissa uppgifter om de direkta budgetkostnaderna eller budgetbesparingarna av reformprogrammets viktigaste reformer. Emellertid tar konvergensprogrammets beräkningar av de offentliga finanserna inte uttrycklig hänsyn till hur dessa påverkas av reformprogrammets åtgärder. De finanspolitiska åtgärderna i konvergensprogrammet verkar ligga i linje med åtgärderna i det nationella reformprogrammet. I synnerhet står konvergensprogrammets strukturella reformplaner och de nyligen beslutade åtgärderna helt i samklang med reformstrategin i det nationella reformprogrammet, framför allt reformstegen vad gäller offentlig förvaltning, hälso/sjukvård, pensioner, utbildningssystem och diverse bidragssystem.

15. Programmets finanspolitiska strategi överensstämmer i huvudsak med de allmänna riktlinjer för den ekonomiska politiken som ingår i de integrerade riktlinjerna för perioden 2005–2008.

16. När det gäller uppgiftskraven i uppförandekoden för stabilitets- och konvergensprogram, innehåller programmet samtliga obligatoriska uppgifter och de flesta av de frivilliga uppgifterna[8].

Sammantaget är slutsatsen att programmet syftar till att minska de senaste årens höga underskott genom korrigeringsansträngningar under början av programperioden. Det är också i huvudsak förenligt med en korrigering av det alltför stora underskottet senast 2009, som är den tidsfrist som rådet angett. Sedan sommaren 2006 har flera åtgärder vidtagits för att öka intäkterna och strama åt utgifterna. De första stegen har också tagits för att reformera offentlig förvaltning, hälso/sjukvård, pensioner och utbildning. Vägen mot att uppnå underskotts- och skuldmålen är dock förenad med risker, särskilt från 2008.

Mot bakgrund av denna bedömning, och rekommendationen enligt artikel 104.7 av den 10 oktober 2006, uppmanar rådet Ungern att göra följande:

(i) Strikt genomföra 2007 års budget och på lämpligt sätt se till att det alltför stora underskottet korrigeras senast 2009, vid behov även vidta ytterligare åtgärder. Se till att bruttoskuldkvoten stadigt sjunker, företrädesvis före 2009.

(ii) Förbättra kontrollen av de offentliga finanserna genom att stärka de finanspolitiska reglerna och stärka finanspolitikens organisatoriska ramar, grundat på de första steg som tagits i budgeten för 2007.

(iii) Varaktigt strama åt utgifterna genom att anta och skyndsamt genomföra dels den aviserade rationaliseringen av den offentliga förvaltningen och hälso/sjukvårdssystemen, dels den planerade reformen av utbildningssystemet.

(iv) Förbättra de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet genom adekvata framsteg mot målet på medellång sikt och vidta de aviserade ytterligare åtgärderna beträffande pensionsreformen, vilket motiveras av skuldnivån och ökningen av åldersrelaterade utgifter.

Jämförelse av nyckeltal i makroekonomiska beräkningar och budgetberäkningar

2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 |

Real BNP (förändring i %) | KP dec. 2006 | 4,2 | 4,0 | 2,2 | 2,6 | 4,2 | 4,3 |

KOM nov. 2006 | 4,2 | 4,0 | 2,4 | 2,7 | - | - |

KP sept. 2006 | 4,1 | 4,1 | 2,2 | 2,6 | 4,1 | - |

KP dec. 2005 | 4,2 | 4,3 | 4,1 | 4,1 | - | - |

HIKP-inflation (i %) | KP dec. 2006 | 3,6 | 3,9 | 6,2 | 3,3 | 3,0 | 2,8 |

KOM nov. 2006 | 3,5 | 3,9 | 6,8 | 3,9 | - | - |

KP sept. 2006 | 3,6 | 3,5 | 6,2 | 3,3 | 3,0 | - |

KP dec. 2005 | 3,5 | 2,1 | 3,0 | 2,4 | - | - |

Produktionsgap (i % av potentiell BNP) | KP dec. 20061 | 0,5 | 0,9 | -0,4 | -1,2 | -0,5 | 0,4 |

KOM nov. 20065 | 0,6 | 1,0 | 0,1 | -0,5 | - | - |

KP sept. 20061 | 0,3 | 0,8 | -0,3 | -0,9 | 0,0 | - |

KP dec. 20051 | -1,0 | -0,5 | -0,1 | 0,4 | - | - |

Saldo i de offentliga finanserna (i % av BNP) | KP dec. 2006 | -7,8 | -10,1 | -6,8 | -4,3 | -3,2 | -2,7 |

KOM nov. 2006 | -7,8 | -10,1 | -7,4 | -5,6 | - | - |

KP sept. 2006 | -7,5 | -10,1 | -6,8 | -4,3 | -3,2 | - |

KP dec. 20056 | -7,4 | -6,1 | -4,7 | -3,4 | - | - |

Primärt saldo (i % av BNP) | KP dec. 2006 | -3,7 | -6,2 | -2,4 | 0,0 | 0,9 | 1,1 |

KOM nov. 2006 | -3,7 | -6,1 | -2,9 | -1,4 | - | - |

KP sept. 2006 | -3,4 | -6,3 | -2,4 | -0,2 | 0,8 | - |

KP dec. 20056 | -3,8 | -2,9 | -1,7 | -0,7 | - | - |

Konjunkturrensat saldo (i % av BNP) | KP dec. 20061 | -8,0 | -10,5 | -6,6 | -3,8 | -3,0 | -2,9 |

KOM nov. 2006 | -8,1 | -10,5 | -7,4 | -5,4 | - | - |

KP sept. 20061 | -7,6 | -10,5 | -6,7 | -3,9 | -3,2 | - |

KP dec. 2005 | - | - | - | - | - | - |

Strukturellt saldo2 (i % av BNP) | KP dec. 20063 | -8,0 | -9,8 | -5,6 | -3,7 | -3,0 | -2,9 |

KOM nov. 20064 | -8,5 | -10,3 | -6,5 | -5,1 | - | - |

KP sept. 2006 | -7,6 | -9,7 | -5,8 | -3,6 | -3,2 | - |

KP dec. 2005 | - | - | - | - | - | - |

Offentlig bruttoskuld (i % av BNP) | KP dec. 2006 | 61,7 | 67,5 | 70,1 | 71,3 | 69,3 | 67,5 |

KOM nov. 2006 | 61,7 | 67,6 | 70,9 | 72,7 | - | - |

KP sept. 2006 | 62,3 | 68,5 | 71,3 | 72,3 | 70,4 | - |

KP dec. 20056 | 61,5 | 63,0 | 63,2 | 62,3 | - | - |

Anmärkningar: |

1Kommissionens beräkningar baseras på uppgifterna i programmet. |

2Konjunkturrensat saldo (liksom i föregående rader), exklusive engångsåtgärder och andra tillfälliga åtgärder. |

3Engångsåtgärder och andra tillfälliga åtgärder enligt programmet (0,7 % av BNP 2006, 1,0 % av BNP 2007 och 0,1 % av BNP 2008 – alla underskottsökande). |

4Engångsåtgärder och andra tillfälliga åtgärder enligt kommissionens höstprognos 2006 (0,4 % av BNP 2005 –underskottssänkande respektive 0,3 % av BNP 2006, 0,9 % av BNP 2007 och 0,3 % 2008 – alla underskottsökande). |

5Baserat på en beräknad potentiell tillväxt på 3,7 %, 3,6 %, 3,4 % respektive 3,2 % under perioden 2005–2008. 6För jämförelsens skull har uppgifterna om de offentliga finanserna i konvergensprogrammet från december 2005 justerats så att de även omfattar kostnader i samband med pensionsreformen. |

Källor: |

Konvergensprogrammet (KP), kommissionens höstprognos 2006 (KOM) och kommissionens beräkningar. |

[1] EGT L 209, 2.8.1997, s. 1. Förordningen ändrad genom förordning (EG) nr 1055/2005 (EUT L 174, 7.7.2005, s. 1). De dokument som det hänvisas till i texten finns på följande webbplats:

http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm

[2] Meddelande från kommissionen inför Europeiska rådets vårmöte: ”Implementing the renewed Lisbon strategy for growth och jobs – A year of delivery”, 12.12.2006 [KOM(2006) 816].

[3] Meddelande från kommissionen till rådet och Europaparlamentet – De offentliga finansernas hållbarhet på lång sikt i EU, 12.10.2006 [KOM(2006) 574]. Europeiska kommissionen, Generaldirektoratet för ekonomi och finans (2006): ”The long-term sustainability of public finances in the European Union”, European Economy nr 4/2006.

[4] ”Närmare angivelser för genomförandet av stabilitets- och tillväxtpakten samt riktlinjer för stabilitets- och konvergensprogrammens utformning och innehåll”, som godkändes av Ekofinrådet den 11 oktober 2005.

[5] EGT L 209, 2.8.1997, s. 1. Förordningen ändrad genom förordning (EG) nr 1055/2005 (EUT L 174, 7.7.2005, s. 1). De dokument som denna text hänvisar till finns på följande webbplats:

http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm

[6] I sitt yttrande om uppdateringen av konvergensprogrammet från december 2005 ansåg rådet att det inte angavs några konkreta åtgärder för genomförandet av de planerade utgiftsminskningarna på 7,5 % av BNP. Det uppmanade därför Ungern att senast den 1 september 2006 lägga fram en justerad uppdatering av konvergensprogrammet med konkreta och strukturella åtgärder som var fullt förenliga med landets anpassningsplan på medellång sikt. I enlighet därmed lade Ungern den 1 september 2006 fram sitt justerade program för rådet och kommissionen.

[7] Underskottsmålet på 3,2 % av BNP 2009 skulle fortfarande överskrida fördragets referensvärde på 3 % av BNP. I programmet antas rådet och kommissionen ta hänsyn till pensionsreformens årliga budgetbelastning på 20 % (som det året beräknas uppgå till 0,3 % av BNP), när de fattar beslut om att avbryta förfarandet vid alltför stora underskott mot Ungern (i enlighet med artikel 2.7 i rådets förordning (EG) nr 1467/97, gällande lydelse, där det föreskrivs att om det offentliga underskottet ”har minskat avsevärt och utan avbrott och har nått en nivå som ligger nära referensvärdet ", skall rådet och kommissionen ta hänsyn till nettokostnaden för en pensionsreform med en fullt ut finansierad pelare, med linjär gradvis minskning under en övergångsperiod på fem år och även beakta uppförandekodens genomföranderegler).

[8] I synnerhet saknas uppgifter om offentliga utgifter per verksamhetsområde och om antal arbetade timmar, offentliga ekonomiska tillgångar och skulder. Vidare saknas vissa uppgifter om de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet .