EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION 
Bryssel den 31.10.1995 
KOM(95) 511 slutlig 
MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN 
TILL RÅDET OCH EUROPAPARLAMENTET 
om en integrerad fflrvaltning av kustområden 

Innehållsförteckning 
1. SAMMANFATTNING . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 4 
2. TILLSTÅND ............... -. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 5 
2.1 Problemöversikt . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 5 
2.1.1 Definition av kustområden . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 5 
2.1 .2 Kustområdenas relativa betydelse för Europeiska unionen och dess medlemsstater . . . 6 
2.1.3 Minskad biologisk mångfald, vattenförorening, utarmning av landskapet . . . . . . . . . 9 
2.1.4 Konkurrens om utrymmet och miljöpåverkans säsongsmässiga variationer . . . . . . . . 10 
2.1.5 De komplicerade sambanden mellan människors verksamhet och kustmiljön . . . . . . . 13 
2.2 Diagnos 
2.2.1 Översikt över befintliga åtgärder . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 15 
2.2.2 Otillräcklig samordning . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 15 
3. DEMONSTRA TIONSPROGRAM AVSEENDE EN INTEGRERAD FÖRVALT-
NING AV KUSTOMRÅDEN FÖR EN HÅLLBAR UTVECKLING . . . . . . . . . . . . . . 18 
3.1 Motiv för en gemcnskapsåtgärd ..................................... 18 
3.1.1 Allmänna motiv ................................... : . . . . . . . . . . . . 18 
3.1.2 Kommissionens meddelande av år 1986 och förverkligade framsteg . . . . . . . . . . . . 18 
3.1.3 Påskyndat genomförande av en hållbar utveckling ......................... 19 
3.2 Ett dcmonstrationsprogram ........................................ 20 
3 .2. 1 Syfte . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 20 
3 .2.2 Deltagare . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 21 
3.2.3 · Innehåll ...................................................... 23 
3.2.4 Medel och tidsplan .............................................. 25 
Bilaga 1: Exempel på åtgärder på olika nivåer som är särskilt inriktade på kustområden ... 27 
Bilaga 2: Typiska exempel på gemenskapsåtgärder som är relevanta för skydd och förvaltning 
av kustområden ..................................................... 28 
Bilaga 3: Kontakt med organisationer som berörs av en integrerad förvaltning 
av de europeiska kustområdena . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 32 
Noter och hänvisningar: . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 33 
4 
1. SAMMANFATTNING 
I detta meddelande redogörs det för några av de mest kännetecknande egenskaperna hos de 
europeiska kustområdena, där miljön fortsätter att försämras på många områden. Det redogörs för 
skälen till att det är angeläget att på nytt vidta åtgärder på unionsnivå i syfte att påskynda 
genomförandet av en hållbar utveckling i dessa områden. Genom detta meddelande uttrycks också 
önskemålet att bättre integrera unionens åtgärder inbördes och med medlemsstatemas politik i syfte 
att uppnå en hållbar utveckling. 
Ett demonstrationsprogram för en integrerad förvaltning av kustområdena planeras. Syftet med 
programmet är att visa hur man i praktiken skall tillämpa integrations- och subsidiaritetsprincipema 
för att öka befintliga styrmedels effektivitet. En nyckelfaktor är en bättre parallell samordning mellan 
verksamhetsområden och de olika territoriella beslutsnivåerna. 
Genom detta meddelande möjliggörs en sammanställning av åsikter från de många parter som 
berörs av de europeiska kustområdenas framtid och en förberedelse av utarbetandet av demonstrations­
programmet. 
Syftet med demonstrationsprogrammet är att pröva styrmedlen och mekanismerna för samarbete. 
De kunskaper som programmet ger och reaktionerna på det kommer att göra det möjligt att identifiera 
eventuella kompletterande åtgärder som bör vidtas på europeisk nivå och på andra beslutsnivåer. 
5 
2. TILLSTÅND 
I åtskilliga europeiska kustområden fortsätter försämringen av miljön och naturtillgångarna. 
Behovet av att bevara dessa är känt sedan länge, både i deras egenskap av natur-och kulturarv och 
som den nödvändiga grunden för ekonomisk och social utveckling1 2 3 4• Dessutom finns många 
styrmedel, både rättsliga, ekonomiska och planeringsmässiga, som direkt eller indirekt är inriktade på 
kustområdena. Den aktuella si~ationen beror till stor del på avsaknaden av mekanismer som gör det 
möjligt att i beslutsprocessen beakta de komplicerade relationerna mellan mänskliga verksamheter och 
miljön. 
2.1 PROBLEMÖVERSIKT 
2.1.1 Definition av kustområden 
Med avseende på analysen, övervägandena och förslagen i detta dokument avses med kustområde 
ett område mark-och havsmiljö vars storlek varierar beroende på landskapets utfonnning och 
förvaltningsbehovet. Det motsvarar sällan befintliga administrativa enheter eller planerings-enheter. 
På fiskeområdet är det vanligt att begränsa kustområden till territorialvatten enligt definitionen i 
Havsrättskonventionen, utan att denna begränsning motsvarar en biologisk enhet eller enskild 
förvaltningsenhet. De natur) iga kustsystemen och de områden där människors verksamhet är knutna 
till utnyttjandet av· kustområden kan således utöver territorialvattnet sträcka sig kilom~tervis inåt land 
(se figur 1 ). 
Figur 1: Definition av kustområde med avseende på en integrerad förvaltning6• 
EZE 
200 MIL I I I 
IE 
I 
I I I 
NENTALSOCKEL1S 
GRÅNSER I 
I 
I I I I I 
I I TERRITORIAL VATTEN 
12SJÖMIL I I 
I 
~ 
I I 
I I I 
I 
I 
I I 
I 
I KUST 
fr1DVATTENZO!lpE 
I I 
I I 
I I 
I I 
I I 
I I 
I I 
I I 
I I 
I I 
I I I I 
I 
I 
NLANDSOMRÅDE INNANFÖR KUSTEN 
6 
2.1.2 Kustområdenas relativa betydelse för Europeiska unionen och dess medlemsstater 
I jämförelse med andra kontinenter har Europa en mycket stor kontinentalsockel och relativt 
långa kustområden i förhållande till markarealen. Dessa representerar många olika områdestyper med 
olika naturliga förutsättningar och befolkningstäthet. Det är i Europa som människans påverkan har 
märkts mest och det är också här som miljöns utveckling följts och undersökts sedan länge. Havet 
utanför Europas kuster tar emot den största mängden näringshaltiga ämnen 7• 
Europeiska unionens 89 000 kilometer kust fördelar sig inte jämnt på de 13 medlemsstater som 
har kust. Av figur 2 framgår att cirka hälften av de statistiska territoriella enheterna på nivå 38 har 
kust. Detta gäller för hela den danska ön Amter men endast i fråga om en fjärdedel av de spanska 
provinserna eller franska departementen. Även befolkningen i kustområden varierar på ett avgörande 
sätt: 19% av unionens befolkning bor i kustkommuner varav 41 % av dessa 68 miljoner invånare i 
Italien eller Spanien. Den totala befolkningen i kustkommuner representerar 70% av Danmarks 
befolkning och 44% av Portugals men endast 3% av Belgiens och 5% av Tysklands befolkning (se 
figur 3). 
Figur 2: NUTS-enheter 3 kustområden. . ~ ~ -0 ~ Q -..,"' GUldeloupe Mar1lnlque Nunion 
e Canarlas 
~ Medelr9 " V aw c;i ~· e, ~ Guyane 
7 
Figur 3: Kustbefolkningens relativa betydelse (Källa Eurostat) 
A: länder 
B : total befolkning ('000) 
C : befolkning i kustkommuner ('000) 
D : befolkning inom ett område 50 km innanför kusten ('000) 
E : det övriga territoriet ('000) 
Belgique-Belgie 
Danmark 
Deutschland 
Ellada 
Espafia 
France 
Ireland 
Italia 
Neder land 
Portugal 
Suomi 
Sverige C C/B% -----------
10.041 295 3 
5.171 1.600 
80.614 3.910 
10.323 3.445 
39.085 11.703 
57.372 5.245 
3.549 1.810 
56.859 16. 919 
15.182 3.231 
9.862 4.151 
5.042 1.826 
8.668 4.373 70 
5 
33 
30 ------•~ 
D D/B% E -----~---· ------ --
3.190 32 6.851 
5.171 100 0 
8.878 11 71.736 
8.817 85 1.506 
21.201 54 17.884 
13.981 24 43.391 
3.061 86 488 
33.853 60 23.006 
11.412 75 3.770 
7.236 73 2.626 
2.994 59 2.048 
6.796 78 1.872 
42.592 73 15.406 E/B% 
68 
0 
89 
15 
46 
76 
14 
40 
25 
27 
41 
22 
27 United Kingdom 
r 57.998 7.961 
359.766 68.669 9 
51 
30 
21 
44 
36 
50 
14 
19 ----------------
169.182 47 190.584 53 BE+IR+FI 6% DK5% 
UK12%~E~ GR5% 
SE6% 
E17% 
PT6% · ... ·••···•· 
NL5% 
FR8% 
w~c 7 IT24% 
.J 
~-=1 
100~ ■ I. D 
80.CXXJ -r--------------------------------
70.CXXJ 
00.CXXJ 
50.CXXJ 
40.CXXJ 
X>.OCO 
BE DK DE GR ES FR IR IT NL PT FI SE UK 
8 
Figur 4 gör det möjligt att bedöma "kustkaraktären" respektive "inlandskaraktären" på unionens 
medlemsstater med hjälp av två indikatorer: i) förhållandet mellan kusternas längd och landets 
markareal; ii) den andel av nationens befolkning som bor i kustområden. Kustkaraktären är föga 
betonad i vissa länder (BE, DE, FR) medan den är mycket bet9nad i andra (DK), eller mer 
demografisk (IT, E, SE) än geografisk (UK). 
Figur 4: Kustkaraktär hos unionens medlemsstater: geografi och befolkning (Källa Eurostat) 
A: länder 
B : total befolkning ('000) 
C : befolkning i kustomkommuner ('000) 
D : kustområdenas längd (km) 
E: territoriets markareal (km2) --------------
A 
Belgiquc-Belgie 
Danmark 
Deutschland 
Ellada 
Espafia 
France 
Ireland 
Italia 
Nederland 
Portugal 
Suomi 
Sverige 
United Kingdoll!_ 
:E 
D/E 70 
00 
40 
20 
10 ES 
FR 
BE DE SE 
PT 
FI 
IT B 
30.518 
43.080 
356.958 
131.957 
504.790 
543.965 
68.895 
301.303 
41.029 
83.859 
.138.147 
410.934 
241.752 
3.097.187 
Nl C C/B*-100 
83 <U 
6.227 14.5 
3.378 0.9 
12.991 9.8 
5.791 LI 
4.698 0.9 
5.629 8-2 
6.808 2.3 
1.970 4.8 
2.797 3.3 
9.420 2.8 
11. 930 2.9 
17.457 7.2 
89.179 2.9 
IR 
GR 
UK D 
29 
3.60 
3.91 
3.44 5 
0 
0 
5 
3 
5 11.70 
5.24 
1.81 0 
16.91 
3.23 
4.35 
1.82 
4.37 
7.96 9 
1 
I 
6 
3 
1 E 
10.04 l 
5.171 
80.614 
10.323 
39.085 
57.372 
3.549 
56.859 
15.182 
9.862 
5.042 ! 
8.668 
57.998 ----D/E*l00 
3 
70 
5 
33 
30 
9 
51 
30 
21 
44 
36 
50i 
14! 
__ 68.6691_]59. 766~~~1___,9 
OK 
0 +--------i-----+------+-----+----+-----i--------,------1 
0,0 2,0 4,0 6,0 8,0 10,0 12,0 14,0 16,0 
C/B 
9 
2.1.3 Minskad biologisk mångfald, vattenförorening, utarmning av landskapet 
På kontaktytorna mellan hav och land har livsformer utvecklats som är anpassade till miljöns 
särskilda villkor. Naturtyperna varierar mycket men omfattar en ganska begränsad areal. Sedan några 
årtionden är de på stark tillbakagång (se ruta 1 ). Åtta av de fyrtio naturtyper som skall skyddas med 
förtur i enlighet med direktivet om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter9 är kust­
områden. Ungefär en tredjedel av unionens våtmarker är belägna vid kusten10 liksom över trettio 
procent av de särskilda skyddsområden som utses i enlighet med direktivet om bevarande av vilda 
fåglar11• Huvuddelen av kustekosystemen har en mycket hög biologisk produktivitet. Kustområdena 
erbjuder lämpligt skydd för fortplantning och tillväxt av fiskyngel och skaldjur av intresse för 
fiskerinäringen. En väsentlig del av fångsterna av dessa arter kommer från områden där nära hälften 
av sysselsättningen inom fiskesektorn är koncentrerad12
• 
Kustvattnens kvalitet är mycket betydelsefull. De två mest uppseendeväckande fenomenen på 
senaste år, oljeföroreningar och algblomning, belyser det faktum att kustområdena ofta drabbas av 
konsekvenserna av utvecklingen utan att kunna påverka d~ssa. 
Människans specialiserade sysselsättningar i kustområden och utnyttjandet av områdenas 
tillgångar har skapat särskilda typer av landsbygd och tätorter som avspeglar en kultur som kretsar 
kring detta utnyttjande och till stor del är utåtriktad. Utvecklingen av städer, jordbruk och industri har 
väsentligt minskat den biologiska mångfalden och landskapets kulturella särprägel i en stor del av de 
europeiska regionerna. 
Till de problem som redan identifierats kommer de som kustområdena riskerar att ställas inför 
till följd av den allmänna utvecklingen av miljöns villkor och de socioekonomiska villkoren. 
Aktuell forskning visar att klimatförändringarna leder till att havet stiger några millimeter per 
år och att det samtidigt sker en ökning av frekvensen och styrkan i stormar utmed kusten. De 
kombine~ade effekterna av dess båda fenomen har mer eller mindre kännbara återverkningar beroende 
på var de äger rum och kan medföra stora översvämningar13• 
Om inte lämpliga åtgärder vidtas kommer den förväntade utvecklingen av turistsektorn, särskilt 
i kustområden14, att öka påfrestningarna på den naturliga miljön liksom på landsbygd och städer. 
10 
Ruta 1: Minskning av mångfalden i de naturliga miljöerna och landskapet 
• I de många britiska deltaområdena har mellan en fjärdedel och hälften av de littoriala livsmiljöerna gått llirlorade 
under de senaste 150-200 åren. I vissa fall är andelen ännu högre. 90% av Themsens deltaområden har gått llirlorad 
under de senast 100 åren och sedan 1500-talet 85% av musselbankarna vid Lough i Belfast. 1989 llirekom 123. 
markexploateringsansökningar som påverkade nära 30% av de brittiska deltaområdena (EUCC)15• 
• 75% av dynerna i Sydeuropa (från Gibraltar till Sicilien) har llirsvunnit sedan 1960 (EUCC). 
• Över 32 000 hektar av den tyska delen av havet utanllir Wadden har llirvaltats så att kustområdet vid detta avsnitl 
av Nordsjön sedan 1963 har minskat från 1200 till 700 km. Ur internationell synvinkel viktiga bukter som 
Nordstrander Bucht och Meldorfer bucht har skurits av från havet under de senaste två årtiondena (EUCC). 
• Floderna Odiels och Tintos gemensamma deltaområde nära Huelva i sydöstra Spanien har minskat väsentligt unde 
de senaste trettio åren genom hamnanläggningar och industriell utveckling. 80% av 3 000 hektar litoral våtmark på 
Tintos högra bank har täckts av lager av fosfatgips. Över 7 000 hektar av den slätt som bevattnas av Odiel har 
påverkats allvarligt av saltbassänger, hydrologiska ingrepp, tungmetalllliroreningar och giftiga kemiska ämnen. Idag 
är Odiels våtmarker skyddade på grund av sin betydelse (30% av den häckande europeiska befolkningen av 
skedstork). I detta syfte var det nödvändigt att genomllira en plan llir restaurering av deltat för att minska 
föroreningarna. 16 
• Loires delta omfattar vitt skilda naturtyper av visst europeiskt intresse. Under de senaste årtiondena har natur-arve 
dock utarmats väsentligt. 1978 utgjorde strandsluttningarna endast 30 km mot 300 i början av seklet. Av den vass 
som täckte tusentals hektar på denna sträcka återstår idag endast fläckvis växtlighet. Det som återstår utgör skydd fil 
sällsynta arter som vit stork och svart glada 17• 
• Av de 700 000 hektar våtmarker vid kusterna som fanns i Italien i början av seklet återstod 192 000 hektar 1972 
och mindre än 100 000 hektar 1994.18 
• Ar 1976 omfattade det normandiska landskapet 1018 km2 utmed en 5 km bred zon .,innanför kusten. 1980 återstod 
endast 892 km2• 19 
2.1.4 Konkurrens om utrymmet och miljöpåverkans säsongsmässiga variationer 
De verksamheter som bedrivs i kustområden är ganska mångtaliga (se tabell 1) utan att för den 
skull nödvändigtvis vara mer omfattande än i andra områden. Men problemen kvarstår eftersom dessa 
verksamheter sammantagna förefaller att öka på de smala kustområdena och därmed leder till 
konflikter sinsemellan liksom till konflikter i fråga om bevarandet av naturliga miljöer och landskap. 
Denna koncentration avspeglas i befolkningstätheten, som i 11 länder av 13 är högre i kustskommuner 
än i övriga landet (se figur 5). Dessutom utgör de stora tidsmässiga variationerna i turistverksamhet 
och den miljöpåverkan som hänger samman med turismen en särskild komplikation i förvaltningen av 
kustområden. 
Tabell I: Typiska varor och tjänster som produceras i kustområden. 20 
Varor framställda av förnybara tillgAngar 
Fisk 
Skaldjur 
Tång och andra havsväxter 
Sötvatten (efter avsaltning) 
Energi från vågor, tidvatten, 
saltlager, termisk energi 
Tjänster med utgångspunkt i förnybara tillgångar 
Transporter 
Försvar 
Fritid: tex. bad, segling, fiske, 
dykning. observation av naturlivet 
Avskaffande av restavfall och andra 
nedbrytbara rester 
Figur 5: Befolkningstäthet (Källa Eurostat) 
Befolkningstäthet : 
A : Kustskommuner 
B : Kustområden 50 km inåt land 
C : Det nationella territoriet icke förnybara tillgångar 
Bensin 
Gas 
Mineral 
Sand och grus 
icke förnybara tillgångar 
Avskaffande av restavfall och andra 
icke nedbrytbara rester 
Anläggningar: i mark eller hav, 
fasta eller rörliga; t.ex. mineral-
utvinning, marinor, hamnar, rör-
ledningar och kablar i marken, 
energiproduktion 
700-.---------------------------------
500 
400 
DJ 
200 
100 
0 ■ A 
!ii B 
12 
Schematiskt kan man på europeisk nivå skilja mellan tre huvudtyper av kustområden: 
"urban/industriell", "turistintensiv", "natur/landsbygd/fiske", vilkas huvudsakliga sysselsättning 
motsvarar förvaltningsproblemen och som har mycket skilda demografiska och ekonomiska 
tyngdpunkter (se figur 6). 
Figur 6: Huvudtyper av kustområden. 
------_- __ :_-=-=-~--=--:-;--- -_ ---------------= =========~s====::::;::==========c=====:::;-i 
VAR 715:232 KOBENHAVN-ST. --558 PYRENEES-OR. 
Turistintensiv ("Top ten regions") ALICANTE 616.671 SAVONA 196 CORSE 
ALPES-MARIT. 583.663 VENEZIA 140 ALPES-HTE-PROV. 
A : Antal turister (1.8.1987) BARCELONA 561.236 ALPES-MARIT. 136 SAVONA 
B : Antal turister per km2 
C : Turister / invånare VALENCIA 517.736 GENOVA 131 VENDEE 
VENDEE 491.346 IMPERIA 127 VAR 
BALEARES 487.872 VAR 120 DODECANESOS 
HERAULT 484.029 FORLI 120 CYCLADES 
Källa Pr. Vandermotten, ULB, Bryssel ROMA 454.202 LATINA 117 GERONA 
~'!'__RE_NE~~:~R___: _ Cl.2~ LU~CA 116 AUDE 
!-------------- --------
Urban / industriell Natur 
Städer > 50.000 invånare Särskilda skyddsområden (direktiv 79/409/EEG) 
Källa Eurostat Q > 225 km2 + < 225 km2 
q 129 
127 
124 
103 
102 
101 
93 
00 
87 
78 
13 
2.1.5 De komplicerade sambanden mellan människors verksamhet och kustmiljön 
Koncentrationen av verksamheter till ett begränsat område förklarar inte i sig kustområdenas 
nuvarande utveckling. 
Komplicerade naturfenomen inträffar och följderna av människors verksamhet i samspel med dessa 
fenomen är svåra att utvärdera. En rubbning av kustmiljöns tillstånd kan ha orsaker som ligger långt 
tillbaka i tiden: en tredjedel av kvävet i Östersjön kommer från atmosfäriskt nedfall21• Närings-hattiga 
ämnen från flodsystem som samlas i havet är en huvudorsak till perioder av stor algtillväxt. De effekter 
som iakttas är ofta svåra att hänföra till vissa orsaker och de visar sig inte nödvändigtvis omedelbart 
(föroreningar släpps ut i gyttjan i deltaområden och dyker först senare upp i kretsloppet). Det är mycket 
vanligt att stora skador (förorening eller förlorad biologisk mångfald) är resultatet av en kombination av 
flera faktorer. 
På grund av att denna samverkan inte har beaktats tillräckligt eller har beaktats alltför sent i 
planeringsprocessen och vid beslutsfattandet hämmar människans verksamhet utvecklingen samtidigt som 
den skadar miljön (se ruta 2). 
14 
Ruta 2: Exempel på komplexiteten i kustutvecklingen och sambanden mellan människors verksamhet och miljön 
• Kusterosion 
I början av seklet byggdes en fördämning för att skydda ön Sylt (D) mot havet vid oväder. Emellertid fick vågorna 
som ständigt bröts mot fördämningen i stället till ffiljd att kusterosionen ökade. Arbeten har genomffirts' upprepade 
gånger ffir att kontrollera det problem som uppstått p.g.a. otillräcklig teknik: en vertikal mur i stället fur ett sluttand 
plan (Schiereck & al.)22• 
• Eutrofiering 
I många europeiska kustområden konstateras en väsentlig ökning av koncentrationen näringshaltiga ämnen i 
kustvattnen. De huvudsakliga källorna är jordbruk och intensiv boskapsskötsel, kommunalt avloppsvatten och, lokalt 
intensivt vattenbruk. Näringsberikningen av vattnet stimulerar tillväxten av växtplankton, vilket under vissa 
omständigheter leder till snabb algtillväxt. Konkurrensen om de biotiska komponenterna, särskilt det syre som 
växtligheten ffirbrukar och som krävs ffir att bryta ned organiska ämnen, skadar det vilda djurlivet och vatten-bruke1 
Dessutom minskar effekterna av dessa fenomen de drabbade platsernas ffirmåga att locka turister. 
• Fördröjda effekter 
Forskningsarbete har visat att nästan allt suspenderat material som via floder och avlopp når havet deponeras i 
kustområdet tillsammans med därtill knutna ffiroreningar (CCE)23. Föroreningarna ackumuleras således i 
kustsedimenten och får omedelbara eller tbrdröjda effekter. Inom ramen ffir programmet Delta i Nederländerna 
orsakade stängningen 1965 av Harvingvliet, en biflod till Rhen, en vattensamling som drabbats av de vanliga 
sedimenteringsfenomenen. På grund av industrikoncentrationen i bäckenet mellan Nederländerna och Tyskland är 
sedimenten starkt förorenade och utgör via de bottenlevande organismerna en fara fur ekosystemet. Maskar liksom 
ägg från insekter och andra arter innehåller ffiroreningar som också återfinns längre upp i näringskedjan, i fåglar oc 
fiskar. Diskussioner pågår om att flytta över de ffirorenade sedimentlagren och deras innehåll till isolerade bassänge 
(Schiereck & al. )24• 
• Atmosflriskt nedfall 
En stor del av tillffirseln av ffiroreningar till havsmiljön kommer ibland från avlägsna trakter via luften. Forskninger 
om nordöstra Medelhavet (CCE)25 har visat att det atmosfäriska nedfallet utgör endast 20% av tillffirseln utifrån 
(floder och via luften) även i fråga om kadmium och bly andelen är över 90%, och dessa metaller kommer 
huvudsakligen från människors verksamhet. 
• Torrllggning och enskifte av vitmarker 
Evros delta i östra Grekland är en våtmark av exceptionellt intresse att bevara. Ar 1975 klassificerades del i enlighe 
med Ramsarkonventionen som naturreservat av de grekiska myndigheterna. Detta gjorde det möjligt att hejda och 
senare stoppa den torrläggning och den omläggning av jordbruket som pågått sedan 1950. Dessa arbeten skulle änd~ 
ha visat sig vara inte bara otbrenliga med bevarandet av naturarvet utan också ekonomiskt olönsamma. Den 
torrlagda marken blev ofruktbar, och pumpandet efter grundvatten för att bevattna odlingarna gjorde att saltvatten 
trängde in i det eftersom vattenledningarna inte var tillräckligt effektiva. Arbete ffir att korrigera detta, av mindre 
omfattning men icke desto mindre skadligt ffir miljön, furetogs 1980 utan tillfredsställande resultat ur 
jordbrukssynpunkt. Ar 1987 klassificerades våtmarken som särskilt skyddsområde i enlighet med direktivet om 
bevarande av vilda fåglar och ffirvaltas sedan dess på ett sätt som är avsett att bevara detta viktiga inslag i Europas 
ekologiska naturarv.26 
15 
2.2 DIAGNOS: OTILLRÄCKLIG SAMORDNING OCH SAMVERKAN 
2.2 .. 1 Översikt över befintliga åtgärder 
Medvetandet om nödvändigheten av att förstärka skyddet av kustområdena och det politiska 
engagemanget har sedan början av 1970-talet inneburit ett stort arbete som i vissa länder lett till särskild 
lagstiftning och nationella strategier och, mer allmänt, till regionala förvaltningsprogram, undersökningar, 
inventering och forskning (se bilaga I). 
På gemenskapsnivå berör få åtgärder särskilt kustmiljön: huvuddelen av åtgärderna inriktas på 
territoriet i dess helhet. Åtgärderna inriktas på territoriet i dess helhet har uppenbarligen en viktig effekt 
(direkt eller indirekt) på kust-områdenas utveckling trots att sambanden mellan orsak och verkan är långt 
ifrån lätta att klarlägga. Som framgår av bilaga 2 beror skyddet av kustområdena helt på tillämpningen 
av miljöpolitiken och integreringen av miljöfrågorna med riktlinjerna för olika sektorer. I perspektivet 
med en hållbar utveckling syftar denna integrering å ena sidan till att i möjligaste mån minska åtgärdernas 
negativa effeker (förbrukande av naturliga utrymmen, miljöpåverkan) och å andra sidan till att öka deras 
positiva effekter. 
2.2.2 Otillräcklig samordning 
Det finns således ett stort antal rättsliga åtgärder och styrmedel vars tillämpning bör bidra till att skydda 
kustmiljöerna. De gör det dock inte alltid möjligt att hejda den miljöförsämring som pågår på många håll. 
Slutsatser av aktuella undersökningar i frågan tyder på följande bedömning: urvalet av befintliga rättsliga 
åtgärder och styrmedel är ganska tillfredsställande men har långt ifrån uppnått full effektivet på grund 
av bristande samordning mellan det stora antal aktörer som påverkar utvecklingen av kustområdena. 
Detta gäller inte bara de övergripande kopplingarna mellan verksamhetssektorer (se tabell 2) utan i lika 
hög grad sambandet mellan de åtgärder som vidtas på olika territoriella beslutsnivåer. En alltför snäv 
tillämpning av subsidiaritetsprincipen leder i själva verket alltför ofta till att ansvaret splittras mellan olika 
beslutsnivåer utan att dessa har möjlighet att beakta de många samverkansaspekterna mellan åtgärderna. 
På grund av denna bristande samordning försummas de komplicerade samband mellan människors 
verksamhet och kustmiljöerna som det redogjorts för ovan, och de isolerade åtgärderna uppnår 'inte sina 
syften utan kan ha i stället motsatt verkan Gfr ruta 3). 
16 
Ruta 3: Några exempel på bristande samordning och samverkan 
• Som så många kustområden bebyggdes Granitkusten i Bretagne starkt mellan 1960 och 1990. Av figur 7 framgår 
att den mark som reserverats ffir byggnation llirmodligen kommer att öka exploateringen. Lokala stadsplane­
dokument som upprättats under perioden fbrefaller alltså strida mot de nationella direktiven och det regionala 
program27 som vältaligt prisar utvecklingen och är inriktade på inlandet snarare än kusten. En uppbromsning av 
utvecklingen började emellertid skönjas vid tidpunkten ffir översynen av stadsplanedokumenten inom ramen ffir 
kustlagen och tack vare ingripande från naturskyddsfbreningar. 
• "De kuststater som fastställer och genomffir nationella program rnr en integrerad ffirvaltning av kustområden stöte 
på problem, bl.a.: fragmenterade institutionel1a mekanismer, en byråkrati med monosektoriel1 inriktning, motstridiga 
intressen och avsaknad av prioriteringar." Trots erkännandet av deras stora betydelse är de institutionella 
mekanismerna liksom de me11ansektoriella kontakterna och kontakterna mellan regeringar ofta dåligt formulerade 
och ineffektiva (World Coast Conforence).28 
• "Vi är övertygade om att skyddet och fbrvaltningen av kusterna i Förenade kungariket sedan sekler lidit av en 
brist på samordnade beslut och åtgärder både på lokal och nationell nivå. Vi anser att det finns brister i lagstift­
ningen, felaktigheter i fbrvaltningsproccssen, en avsaknad av centrala program liksom konflikter mellan principer 
och ansvarsområden (och i vissa fall en handlingsffirlamning) beroende på det stora antalet organisationer som inte 
är samordnade inbördes . . . Detta beror dels på att hav och land har ffirvaltats separat i fråga om kustområden, dels 
på att det saknats tydliga riktlinjer i fråga om kustpolitiken samt också på det stora antalet frågor att lösa i fråga on 
kustområdena, och eftersom lösningen på dessa problem traditionellt har avdelats till en rad organisationer har var 
och en av dessa utvecklat separata ansvarsområden eller intressen vad gäller kustområdena." (Underhuset i brittiska 
parlamentet).29 
• "Undersökningar ger en bild av mycket stor mångfald men brist på samlad inriktning och samverkan, en situation 
som inte motsvarar den inom EU i sin helhet. Kustområdena överskrider de traditionella verksamhetsgränsema, 
antalet ekonomiska aktörer och miljöaktörer är stort, deras befogenheter ofta tillfälliga och alltid varierade. I fråga 
om t.ex. transporter eller vatten finns det institutioner och fbretag som EU:s program kan hänvisa till. Så är inte 
fallet i fråga om kustområdena, som faktiskt är institutionellt underutvecklade." (G.Steeley)30 
• "Vad gäller en situation där spridda punktinsatser fortfarande är förhärskande -en förebråelse som riktas inte 
minst mot staten -är tiden inne för en samordnad förvaltning... kring en strategi baserad på en balanserad och 
miljövänlig utveckling. För att åstadkomma detta måste nödvändiga styrmedel och hjälpmedel samordnas och en 
samverkan mellan offentliga åtgärder och lokala initiativ säkerställas ... Kustmiljön står infbr ett nivåproblem: den 
förvaltas på olika nivåer av ett mycket stort antal aktörer som ingriper på mycket skilda nivåer. Intrycket är 
bristande samordning av åtgärder i fråga om en miljö som behöver denna samordning mer än något annan. 
Därigenom framstår kustmiljön som en av de miljöer där högsta tänkbara grad av motstridiga funktioner inom det 
nationella territoriet kommer till uttryck." (DATAR)31 
17 
Tabell 2: Översikt över verksamhetssektorer i kustområden 
Sektorer som ofta har en särskild anknytning till Sektorer som är fflga typiska för kustområden men 
kusten som kan ha stor betydelse 
Försvar Jordbruk 
Hamnanläggningar Skogsbruk 
Sjöfart Viltvård 
Turism och fritid Parker och fritid 
Fiske Utbildning 
Vattenbruk Folkhälsa 
Urbanisering 
l Vatten försörjning 
Bekämpning av vattenföroreningar 
Transporter 
Kontroll av naturbetingade risker 
Utnyttjande av gruvtillgångar 
Industriell utveckling 
Energiproduktion 
Forskning 
Figur 7: Utvecklingen av bebyggelsen av Granitkusten 1960-1990 och markreserv för byggnation32 
A : Bebyggda områden 
B : Områden som ännu inte bebyggts men som enligt lag får bebyggas 
Lannion \ \ rf~ 
) • I 
-;-~ 1960 1 _______ ,,....---. / -A Wj B 
I km 
18 
3. DEMONSTRATIONSPROGRAM AVSEENDE EN INTEGRERAD FÖRVALTNING AV 
KUSTOMRÅDEN FÖR EN HÅLLBAR UTVECKLING 
3.1 MOTIV FÖR EN GEMENSKAPSÅTGÄRD 
3.1.1 Generella motiv 
Det femte gemenskapsprogrammet för miljön och en hållbar utveckling33 förutsätter ett initiativ 
som motsvarar rådets krav på förberedelse av en övergripande gemenskapsstrategi för en integrerad 
förvaltning av kustområdena. 34 
Arbeten om de europeiska aspekterna på territoriets förvaltning, särskilt kommissionens 
meddelande "Europa 2008+"35 och förberedelsen av ett Program för utveckling av gemenskapens 
område35 har bekräftat behovet av att ägna särskild uppmärksamhet åt kustområdens känsliga miljö som 
kräver ett integrerat tillvägagångssätt. 
Det finns tre skäl som motiverar unionens intresse för kustområdenas framtid: 
Förekomsten av problem över hela Europa som inte kan behandlas av medlemsstaterna 
enskilt (gemensamt natur-och kulturarv, överföring av föroreningar och sediment, turist­
flöden, sjösäkerhet). 
Effekten av unionens politik och åtgärder på kustområdenas utveckling (regionalpolitik, 
transporter, fiske, miljö, jordbruk, energi, industri, turism). 
Nödvändigheten av erfarenhetsutbyte och know-how på ett område där framgångar 
fortfarande är sällsynta och där det finns starka krav från allmänheten och det politiska 
etablissemanget på kustområdenas bevarande och en hållbar utveckling. 
3.1.2 Kommissionens meddelande av år 1986 och förverkligade framsteg 
Om det står klart att unionen har en roll att spela bör man ställa sig frågan vilket tillvägagångssätt 
som är lämpligast: särskilda åtgärder, åtgärder som kompletterar de allmänna åtgärderna eller befintliga 
särskilda åtgärder (se bilaga 2). Kommissionen granskade denna fråga inom ramen för sitt meddelande 
COM(86)57137 som utarbetades efter antagandet av Europeiska fördraget om kustmiljön38 och som svar 
på Europaparlamentets39 och rådets40 uppmaning. I detta sammanhang angav kommissionen att den skulle 
fortsätta att strängt tillämpa befintliga eller planerade bestämmelser med särskild hänsyn till 
kustaspekterna. Särskilda åtgärder för kustområdena fastställdes dock inte. 
19 
Emellertid framgår det av föregående stycke att skyddet och den integrerade förvaltningen av 
kustområdena inte framskridit tillräckligt sedan 1986 års meddelande. Detta beror på två faktorer: å ena 
sidan ett nytt tillvägagångssätt som endast kommer igång mycket långsamt, å andra sidan politiska och 
styrmedelsbetingade villkor som inte hade nått det mogna stadium som de har idag. I detta avseende, 
noterade kommissionen 1986 att framgången för ett integrerat tillvägagångssätt beror på inrättandet av 
styrmedel av förebyggande karaktär som särskilt omfattar följande: 
i) Ett internt förfarande hos kommissionen för att beakta miljön mom ramen för struktur-
fonderna. 
ii) En skyldighet att bedöma olika programs miljöpåverkan. 
iii) Referensramar för att beakta gemenskapsåtgärdernas effekter på den fysiska planeringen. 
iv) Ekonomiska hjälpmedel för att utvärdera både miljön och naturtillgångarna tillsammans. 
Stora framsteg har sedan dess gjorts i följande fyra avseenden: 
i) Ett internt förfarande för att beakta miljön inom ramen för den europeiska politiken har antagits 
och tillämpats41• Förordningen om strukturfonderna innehåller bestämmelser om förenlighet med 
miljökraven42• 
ii) Ett utkast till direktiv om en strategisk utvärdering av olika programs miljöpåverkan skall 
läggas fram för rådet och parlamentet 1995. 
iii) Arbetet med förvaltningen av det europeiska territoriet fortsätter43• 
iv) Forskningen om de ekonomiska bedömningarna utvecklas44• 
3.1.3 Påskyndat genomförande av en hållbar utveckling 
Under de senaste åren har två större politiska inriktningar bekräftats och konkretiserats: 
i) En systematisk integrering av miljömålen i den ekonomiska utvecklingen genom att samtliga 
aktörer deltar. 
ii) Aspekter på territoriet och dess förvaltning beaktas på europeisk nivå i en anda av subsidiaritet 
och samordning. 
Vad gäller styrmedlens grundläggande inriktning har nya villkor således fastställts för att gå vidare 
mot förverkligandet av en hållbar utveckling i kustområdena. Erfarenheterna av tillämpningen av det 
femte åtgärdsprogrammet för miljön liksom arbetet med territoriets förvaltning visar dock tydligt på 
europeisk nivå och i medlemsstaterna att genomförandet av en hållbar utveckling sker alltför långsamt 
i förhållande till problemens allvar och komplexitet i kustområdena. 
En särskild gemensam ansträngning från unionen och mcdlcmsstaterna krävs således lor au på 
20 
samtliga nivåer påskynda detta genomförande genom att förbättra bestämmelsers effektivitet liksom 
befintliga finansiella styrmedel och planering. 
Mot bakgrund av 
i) att det inte finns någon utprovad modell som det räcker med att följa för att uppnå målet, 
ii) att de naturliga och socioekonomiska förutsättningarna är mycket varierande inom unionen 
avser kommissionen att genomföra ett demonstrations program i syfte att dra fördel av tillgängliga 
erfarenheter inom ramen för en omfattande gemensam läroprocess. Ett sådant gemensamt och praktiskt 
tillvägagångssätt utgör också en förberedelse till identifiering av eventuella senare åtgärder samtidigt som 
man på lämpligt sätt utnyttjar hela raden av olika styrmedel. 
3.2 ETT DEMONSTRATIONSPROGRAM 
3.2.1 Syfte 
Genomförandet av en hållbar utveckling kräver en fullständig och systematisk tillämpning av 
principerna för integrering och subsidiaritet. Detta kan endast uppnås genom det aktiva deltagandet från 
samhällets alla parter (politiska myndigheter, förvaltningar, ekonomiska aktörer, vetenskaps­
etablissemanget, allmänheten). Bl.a. visar sig ofta ändrade tillvägagångssätt vara nödvändiga. Det 
sektoriella tänkandet måste vika för samordning. Lämpliga styrmedel bör finslipas, särskilt i fråga om 
information och samordningsmekanismer. 
Demonstrationsprogrammet syftar således till att klarlägga de praktiska villkor som bör 
sammanställas för att förverkliga en hållbar utveckling i de olika situationer som råder i europeiska 
kustmiljöerna. Funktionen blir dubbel genom att 
i) demonstrationsprogrammet gör det möjligt att prova samarbetsmodeller för en integrerad 
förvaltning av kustområdena. 
ii) demonstrationsprogrammet, efterhand som det framskrider, kommer att tillhandahålla 
nödvändiga tekniska resultat för att underhålla dialogen mellan de europeiska institutionerna och samtliga 
de aktörer som berörs av kustområdenas framtid. 
Erfarenheterna från programmet och de gemensamma överväganden som det far till följd kommer 
att göra det möjligt att formulera eventuella kompletterande åtgärder som skall genomföras samordnat 
på europeisk nivå och andra nivåer. De bör också bidra till olika gemenskapsåtgärder i fråga om miljön 
och territoriets förvaltning, särskilt följande: 
-Att fastställa detaljerade kriterier och mekanismer för att beakta miljön inom ramen för 
strukturfonderna. 
-Igångsättning av ett vägledande projekt om en strategisk utvärdering av miljöpåverkan. 
-Initiativ rörande andra territoriella typer som har likartade problem, t.ex. storstads- och 
bergsområden. 
21 
Slutligen kommer programmet också att utgöra ett svar på Europeiska unionens åtagande i Agenda 
21 från Förenta nationernas konferens om miljön och utveckligen45• 
3.2.2 Deltagare 
Deltagarna i programmet bör vara representativa för de nivåer där förvaltningen av kustområdena 
äger rum (se tabell 3). Dessutom bör de fall som väljs ut för att ingå i demonstrationsprogrammet omfatta. 
de många olika förhållandena i de europeiska kustmiljöerna (stad/industri, turistintensiv, 
natur/landsbygd/fiske). Ett begränsat antal fall som förenar stor kunskap och erfarenhet är att föredra 
framför ett större antal fall av mindre intresse. För att bli framgångsrikt bör programmet i största möjliga 
utsträckning baseras på befintlig information och befintliga samordningsmekanismer. Gynnade deltagare 
blir de som redan har förverkligat en betydande del av de uppgifter som anges i tabell 4 och som har 
viljan att dela med sig och jämföra sina erfarenheter för att göra framsteg mot en hållbar utveckling. 
Kommissionen skall se till att samtliga deltagare har tillgång till all tillgänglig information på 
europeisk nivå i fråga om miljö och kustverksamheter (Europeiska miljöbyrån, Eurostat, forsknings­
program) liksom om relevanta gemenskapsåtgärder. Kommissionen kommer att strukturera och organisera 
analysen och utvärderingen av resultaten efterhand som programmet framskrider i syfte att klarlägga 
insikter som kan användas för åtgärder på gemenskapsnivå och andra nivåer och särskilt övervaka 
förfarandet för utvärdering av resultaten. 
Tabell 3: Samordningsnivåer och resultat_ 
Nivå Resultat av samordning 
Europeisk/transnationell Vision/perspektiv 
Nationell Strategi 
Mellanregional Perspektiv/ strategi 
Regional/lokal Program 
22 
3.2.3 Innehåll 
Demonstrationsprogrammet bygger på följande hypoteser: 
i) En bättre samordning mellan aktörerna utgör grunden för en hållbar utveckling. Den bidrar till 
att visa på samverk.anseffekter av eller motsägelser hos åtgärder som vidtas enligt olika principer och 
underlättar ett accepterande av nödvändiga lösningar på problemen. Med andra ord medför samordningen 
ansvar for aktörerna. 
ii) Själva samordningen kan inte utvecklas annat än genom information om miljöns tillstånd, 
vilken är både fullständig och begriplig för alla, om skälen till de förändringar som miljön genomgår, 
om åtgärdernas följder och åtgärder ·på olika nivåer och om valmöjligheter. 
iii) Samordningen bör organiseras och vidmakthållas. Arbetsmekanismer och -metoder är 
nödvändiga for att säkerställa en dialog mellan aktörer inom olika verksamhetssektorer och på olika 
beslutsnivåer inom territoriet liksom göra det möjligt att utbyta information permanent, från lokal nivå 
till gemenskapsnivå och vice versa. 
Varje deltagare i programmet bör därför i fråga om sitt territorium själv sammanställa de arbeten 
som presenteras schematiskt i figur 8 nedan. Med utgångspunkt i nuvarande tillstånd (beskrivning av 
miljön och de planerade socioekonomiska utvecklingsåtgärdema) gäller det at analysera orsakerna till 
aktuella problem och utvärdera följderna av den planerade utvecklingen. Uppgifterna skall därefter 
bearbetas på så sätt att de ger övriga aktörer begriplig information som gör det möjligt för dem att 
bedöma situationen och samråda kring valmöjligheterna i fråga om förvaltningen. 
Genomförandet av programmet och uppföljning av det liksom analys, spridning och diskussion 
kring resultate~ utgör en väsentlig del av arbetet. 
Figur 8: Schematisk beskrivning av demonstrationsprogrammet 
Beskrivning 
Miljöns I 
tillslnd Analys 
Samband mellan 
-----➔• orsak och verkan 
Naturliga Minnilkon 
processer verksamhet Sa~ordning 
Diskussion kring 
valmöjligheter, 
samordning 
mellan akt&rer Resultat 
Förbittrade program 
för pilotomriden. 
Spridning av 
know-bow 
Utbildning inför 
·kommande ltgirder 
pA unionsnivA . 
23 
Tabell 4: Programmets huvudsakliga uppgifter 
Beskrivning 
Analys 
Samordning 
Utbildning • Miljöns tillstånd och infrastrukturer för miljöförvaltning 
-Djur-och växtliv, livsmiljöer 
-Landskap 
-Markutnyttjande 
-Vattenkvalitet 
-Luftkvalitet 
-Utsläpp av föroreningar och avfallsproduktion 
-Kustmiljöns dynamik 
-Infrastrukturer för miljöförvaltning 
• Åtgärdernas innehåll: 
-Miljöskydd ( omfattning och läge) 
-Utveckling (program, sektoriella utvecklingsåtgärder: 
transporter, industri, fiske, energi etc.) 
-Förvaltning (infrastruktur, utrustning) 
-Orsak till de aktuella miljöproblemen 
-Utvärdering av miljöåtgärdernas aktuella och planerade effekt 
-Strategisk utvärdering av beslutade eller planerade utvecklingsåtgärder 
-Effekterna av den socioekonomiska utvecklingen och utvecklingen av den 
naturliga miljön (tendenser i stort) 
-Analys av sambandet mellan genomförda eller planerade åtgärder inom olika 
sektorer och på olika nivåer 
-Utvärdering av valmöjligheter i fråga om förvaltning, inbegripet ekonomisk 
bedömning 
-Sammanfattning av framtagen information för att möjliggöra samordning 
-Vid behov anpassning av samordningsstrukturerna för att inbegripa samtliga 
relevanta aktörer 
-Utvärdering av information och valmöjligheter 
-Utarbetande och antagande av program/strategier/visioner 
• 
• Spridning av know-how 
-om programmen/strategierna/visionerna med avseende på en hållbar 
utveckling i kustområdena inom demonstrationsprogrammets deltagares 
territorier 
-om förutsättningarna för en hållbar utveckling beroende på nivå eller 
områdestyp 
-om funktionen av horisontell och vertikal samordning 
Identifiering av kompletterande åtgärder som skall genomföras samordnat på 
europeisk, nationell, regional och lokal nivå. 
24 
Tabell 5: Illustration (icke uttömmande) till programdeltagarnas uppgifter på olika nivåer. 
Lokal/regional Nationell Europeisk 
Transnationell/mellanregional 
Beskrivning -Miljöns tillstånd i detalj -Sammanfattande miljö- -Definition av 
-Indikatorer indikatorer sammanfattande indikatorer 
-Förebyggande åtgärder -Nationella program (Europeiska miljöbyrån, 
-Utvecklingsåtgärder Eurostat) 
-Källor ilir uppgifter om 
tillståndet hos de europeiska 
kustmiljöerna (miljöbyrån, i 
Eurostat) 
-Inventering av 
gemenskapens relevanta 
åtgärder och program ilir 
kustområdena 
Analys -Konsekvenser av lokala -Strategisk miljöanalys av -Strategisk miljöanalys av 
och andra åtgärder i kust- nationella sektorsprogram med lokala åtgärders effekt på 
områden avseende på deras effekt på kustområdena 
-Konsekvenser av den kustområdena -Utvärdering av sambandet 
allmänna och socio- mellan åtgärder 
ekonomiska utvecklingen 
liksom av naturens 
utveckling 
-Samordning av sektors-
åtgärder inbördes och med 
åtgärder på andra nivåer 
-Utvärdering av ilirvalt-
ningsmöjligheter 
Samordning -Utnyttjande av befintliga -Befintlig samordning -Grupp mellan general-
mekanismer och ilir- mellan olika departement eller direktorat 
faranden, såväl kompletta samordning som behöver -Samordning med inter-
som behovsanpassade, ilir anpassas nationella organisationer 
mellansektoriell samordning -Samverkan med länder och 
mellan territoriella enheter regioner 
Resultat -Samordnade program ilir -Kustmiljöns tUlstånd -Information om de euro-
en integrerad ilirvaltning av -Kuststrategier peiska kustmiljöernas tillstånd 
kustområden som också -Information om gemen-
samordnas med övriga skapspolitikens miljöpåverkan 
nivåer och rumsliga effekter 
-Kriterier och metoder ilir 
att genomilira en hållbar 
utveckling enligt struktur-
fonderna 
-Medel för att förbättra 
samarbetet i syfte att uppnå en 
hållbar utveckling 
25 
3.2.4 Medel och tidsplan 
Medel 
Programmets genomförande innebär för varje deltagare uppgifter att lösa och därmed kostnader. Dessa 
skall dock inte nödvändigtvis medföra en ytterligare utgiftspost i gemenskapens budget. Olika styrmedel 
och program finns redan eller håller på att förberedas vars allmänna mål och kriterier direkt berör 
kustområdena. Utan att de bestämmelser som reglerar dessa behöver ändras tillåter de att berörda parter 
lämnar in förslag som kan godtas som demonstrationsprogram, särskilt 
-det nya gemenskapsinitiativet för transnationellt samarbete på området förvaltning av det europeiska 
territoriet (INTERREG IIC under utarbetande), 
-det andra åtgärdsprogrammet enligt artikel I O i förordningen om FEDER, särskilt åtgärder på området 
förvaltning av territoriet, 
-LIFE, i fråga om vilket det nya utkastet46 tydligt anger kustmiljön, 
-det finansiella styrmedlet för fiske, programmet PESCA, 
-artikel 8 i förordning (EEG) nr 4256/88 liksom gemenskapsinitiativet LEADER Il som med hjälp av 
Europeiska observatoriet för landsbygdsfomyelse och -utveckling gör det möjligt att identifiera och 
underlätta överföringen av vunna erfarenheter i fråga om en integrerad förvaltning i landsbygdens 
kustområden, 
-Europeiska miljöbyrån (Centre Thematique Europeen Zones Cötieres ), 
-PHARE, program för flera länder i enlighet med dessas önskemål, 
-programmet för forskning om miljön, tex. för att anordna utvärderingsseminarier, 
-driftsmedel för sammanställning och utnyttjande av resultat (undersökningar, sammankomster ... ). 
Ett samordnat utnyttjande av olika finansieringskällor till stöd för ett mål som delas av flera 
inriktningar av gemenskapens politik är förenligt med kommissionens önskan att säkerställa optimal 
samording av de finansiella styrmedlen. En samordning bidrar också till att på kort sikt visa att 
framstegen mot en hållbar utveckling i stor utsträckning beror på ett bättre utnyttjande av befinliga medel 
på samtliga nivåer. 
26 
Tidsplan 
Följande etapper planeras med en total varaktighet på tre år efter antagandet av detta meddelande: 
-Utarbetande av programmet 
Spridning av meddelandet till de aktörer som påverkar utvecklingen i kustområden 
(europeiska institutioner; medlemsstater; sammanslutningar av regioner och 
lokala myndigheter; frivilliga organisationer). Sammanställning av reaktioner 
(Rådets resolution, Europaparlamentets yttrande). Diskussioner, identifiering 
av tänkbara deltagare, projekturval, utarbetande av kostnadsramar 6 mån. 
-Genomförande av programmet ............................ ; . . . . . . . . . . . 2 år 
-Analys av erfarenehter och definition av uppföljningar . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 6 mån . 
* • 
• 
27 
Bilaga 1: Exempel på åtgärder på olika nivåer som är särskilt inriktade på kustområden 
Gemensam förklaring om skydd av havet utanför Wadden, undertecknad I 982 av Nederländerna, 
Tyskland och Danmark 
Visioner och strategier runt Östersjön 2010. Ramar för den fysiska planeringen i regionerna kring 
Östersjön. Östersjöinstitutet, ISBN 91-630-3091-8. 
Ministerkonferens om skydd av Nordsjön fr.o.m. 1984: Bremer-konferensen. 
"Den blå planen" för Medelhavet, igångsatt 1976 inom ramen för Barcelonakonventionen. 
Nationellt direktiv om skydd och förvaltning av kustmiljöer (79-08-25). Loi littoral, FR 1986. 
Kustlag (Spanien). Lag nr 22/1988 av den 28 juli 1988. 
Lag om en integrerad förvaltning av kusterna (Portugal). Dekretlag nr 309/93. 
Tillkomst av Conservatoire de l'Espace Littoral et des Rivages Lacustres (Frankrike 1975). 
Tillkomst av Enterprise Neptune, under beskydd av National Trust (Förenade kungariket 1965). 
Nationell undersökning av kusterna: Nationell strategi för utveckling och bevarande (Irland). Bord Failte 
Eirann och Foras Forbartha, Dublin 1972. 
Vägledning för förvaltningsprinciperna: Kustförvaltning. Anteckningar av statssekreterarna och deras 
inspektörer i England och Wales, HMSO 1992. 
Förvaltningsprogram för kusten Bas-Normandie (Frankrike). DATAR, 1979. 
28 
Bilaga 2: Typiska exempel på gemenskapsåtgärder som är relevanta för skydd och förvaltning av 
kustområden 
* Miljöpolitik 
Trots att större delen av åtgärderna utan åtskillnad är tillämpliga på unionens hela territorium anges i 
vissa av dem särskilt kustområden. 
-För tillämpningen av direktivet om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter (92/43/EEG) 
och direktivet om bevarande av vilda fåglar (79/409/EEG) åtar sig medlemsstaterna att skydda och 
förvalta områden i tillräcklig utsträckning för att säkerställa växt-och djurarters överlevnad liksom 
underhåll av de platser som anges i direktiven. Ett betydande antal av de särskilda skyddsområdena för 
fåglar ligger i kustmiljöer och detsamma gäller för nätet Natura 2000 i dess helhet. 
-För tillämpningen av direktiven om "kvaliteten på badvatten" (76/160/EEG) och om "kvalitetskrav 
för skaldjursvatten" (79/923/EEG) åtar sig medlemsstaterna att på de platser som de anger säkerställa de 
kvalitetsnivåer som anges i direktiven. Genom antagande av utkastet till direktiv om ekologisk 
vattenkvalitet (COM(93) 680 slutlig) åtar de sig att genomföra program som syftar till att uppnå vissa 
kvalitetsnivåer, även i fråga om kustvatten. 
-Direktivet om rening av avloppsvatten från tätbebyggelse (91/271/EEG) rör utsläpp i vattendrag och 
kustvatten. 
-Direktiv 91/676/EEG syftar till att minska utsläppen i vatten av nitrater från jordbruk liksom att 
förhindra eutrofiering av kustvatten som ingår i tänkbara känsliga områden. 
-Förutom sin inverkan på luften utgör atmosfäriska utsläpp genom nedfallande föroreningar en icke 
försumbar källa till eutrofiering och förorening av kust-och havsvatten. En rad direktiv syftar till att 
bekämpa och minska atmosfäriska utsläpp genom olika åtgärder: industrianläggningar (84/360/EEG, 
ändrat genom 91/692/EEG), förbränning av farligt avfall (94/67/EG) och luftförorening från nya 
kommunala avfallsförbränningsanläggningar (89/369/EEG), stora förbränningsanläggningar (94/66/EG, 
ändrat genom 88/609). 
-Direktivet om bedömning av inverkan på miljön genom vissa projekt (85/337/EEG) behandlar en rad 
arbeten, av vilka några särskilt behandlar kustmiljön. Det direktiv som håller på att utarbetas om en 
strategisk utvärdering av fördelningen av program spelar en mycket viktig roll vid den integrerade 
förvaltningen av kustmiljöer. 
-Begränsningen och kontrollen av utsläppande i cirkulation av vissa förorenande produkter och 
minskning av deras närvaro i miljön, inbegripet kustområden. Detta gäller t.ex. målarfärger som 
innehåller icke nedbrytbara ämnen (direktiv 76/769/EEG), vissa växtskyddsprodukter (direktiv 
79/117/EEG) och vissa lösningsmedel (direktiv 73/404/EEG, ändrat genom 82/242 och 86/9). 
-Sedan 1986 har nära ett hundratal bidrag beviljats i enlighet med finansieringsprogrammet LIFE 
(1973/92/EEG) och enligt budgetposterna ACNA T och MEDSPA till projekt för skydd och förvaltning 
av kustområden. I utkastet till ny förordning (COM(95) 135 slutlig) anges särskilt en rationell förvaltning 
av kustområden. 
29 
-En andel finansiellt stöd till medvetandegörande och utbildning avser kustområden. 
-En rad informationskällor om miljöns tillstånd och utnyttjandet av det europeiska territoriet skapade 
inom ramen för programmet CORINE47• Dessa genomfördes och underhölls av Europeiska miljöbyrån48 
som har till uppgift att tillhandahålla nödvändig information för den europeiska miljö-politiken och vars 
arbetsprogram innehåller temat "kustområden". 
* Ekonomisk och social sammanhållning 
Ett mycket viktigt framsteg för att integrera miljön i utvecklingsprocessen gjordes i och med antagandet 
av förordning (EEG) nr 2081/93 som föreskriver att de program som medlemsstaterna ger in i enlighet 
med mål 1, 2 och 5 med avseende på strukturfonderna skall innehålla följande: 
-En utvärdering av miljösituationen i den berörda regionen. 
-En utvärdering av miljöeffekterna av den strategi och de åtgärder som anges ovan uttryckta enligt 
principerna om en hållbar utveckling i enlighet med gällande bestämmelser i gemenskapsrätten. 
-De förfaranden som upprättats för att de behöriga miljömyndigheter som utses av medlemsstaten skall 
ta del i förberedelsen och genomförandet av de planerade åtgärderna i programmet och för att försäkra 
sig om att dessa är förenliga med gemenskapens miljöregler. 
Dessa bestämmelser bör, t.ex. i stödberättigade kustområden, görä det möjligt att integrera miljöhänsyn 
med utveckling av hamnar, transporter och turism liksom att uppmuntra finansiering av miljöinfrastruktur, 
t.ex. anläggningar för behandling av vatten eller avlopp. 
Inom ramen för programmet ENVIREG49 som tillämpas på regioner enligt strukturfondernas målområden 
1, J. och 5b har tre fjärdedelar av budgeten anslagits till minskning av föroreningar i kustområden och 
främjande av en integrerad förvaltning för att skydda den naturliga miljön och landskapet. 
Slutligen lägger arbetena om de europeiska aspekterna på förvaltningen av territoriet en särskild tonvikt 
vid kustområdena. 
* Fiskepolitik 
Gemenskapens fiskepolitik inbegriper bevarande åtgärder som syftar till att skydda tillgången på fisk 
liksom strukturåtgärder som syftar till att anpassa verksamheten till resurserna och som integreras med 
skydd av havsekosystemen. 
Strukturåtgärderna innehåller också föreskrifter som gör det möjligt att begränsa miljöpåverkan av 
intensivt vattenbruk, att främja extensivt vattenbruk och investeringar som är avsedda att förbättra 
30 
de hygieniska förhållandena och människors och djurs hälsa. 
Vad gäller _åtgärderna för att bevara tillgången på fisk (grundförordning, TAC och kvoter, tekniska 
åtgärder, kontroll, begränsning av fiskekapacitet) så bidrar de till att skydda fiskeresurserna och därmed 
miljön, särskilt 
-förordning (3760/92) som fastställer grunderna för bevarande och förvaltning av fiskeresurserna i 
samband med skydd av havsekosystemen, 
-de årliga förordningar som fastställer de totala tillåtna fångsterna (TAC) av de viktigaste kommersiella 
arterna i gemenskapens fiskevatten i nordöstra Atlanten och som fördelar kvoterna mellan 
med lemsstaterna, 
-olika förordnjngar som syftar till att anpassa fiskekapaciteten till resurserna (4028/86, 3690/93, 
1627/94) eller som inför restriktioner för fiskefartygs tekniska egenskaper (3094/86: Atlanten och 
Nordsjön, 1866/86: Östersjön, 1626/94: Medelhavet). 
* Jordbrukspolitik: 
Reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken och kompletterande åtgärder som bl.a. syftar till 
extensifiering av jordbruket och minskning av föroreningar. Förordning 2843/94 som ändrar 
förordningarna 2328/91 och 866/90 innehåller bestämmelser för investeringsstöd till miljöskydd. Bidrag 
till bevarande av halvnaturliga landskap (t.ex. saltängar, utdikade ängar) är möjliga inom ramen för 
agromiljöåtgärder (2078/92). Dessutom anges i artikel 11 a i förordning (EEG) nr 2052/88 bland 
kriterierna för berättigande till stöd enligt mål 5b "de påfestningar som drabbar miljön och landsbygden". 
Eftersom vissa kustlandsbygdsområden omfattar känsliga ekosystem anses de vara stödberättigade (t.ex. 
Bretagnes våtmarker, våtmarkerna i Poiton och Charente) 
* Transportpolitik 
Sjösäkerhetspolitiken bidrar till att minska riskerna för föroreningar av hav och kust, särskilt med hjälp 
av åtgärder i fråga om fartygstrafik, utbildning av besättningar, fartygens egenskaper och hamn­
anläggningar för mottagande och behandling av avfall. 
* Energipolitik 
Rent allmänt är det lämpligt att begränsa miljöeffekterna av infrastrukturer vid kusterna. Detta har 
beaktats i arbetet med de regionala energiprogrammen50. Dessutom utgör en rad glest befolkade och 
avsides belägna regioner i energidistributionsnätet ett lämpligt tillämpningsområde för att genomföra 
metoder och praxis som utnyttjar lokal förnybar energi på ett miljövänligt sätt. 
31 
* Industripolitik 
Industripolitiken bidrar till att underlätta en balanserad utveckling av industriell verksamhet i kustområden 
(tung industri, byggnadsindustri ... ). 
* Forskningspolitik 
Det fjärde ramprogrammet för forskning, teknisk utveckling och demonstration ( 1994-1998) innehåler 
en rad särskilda program till stöd för ovan angivna åtgärder som är relevanta för kustområden. Miljö­
programmet omfattar ett omrftde (den mänskliga aspekten av miljöförändringar) i vilket en integrerad 
förvaltning av kustområden får särskild uppmärksamhet. 
* Gemenskapsåtgärder "turism-miljö" 
I grönboken om unionens roll i fråga om turism51 som antogs av kommissionen den 4 april 1995 fastställs 
en hållbar utveckling av turismen som ett av huvudmålen. 
Olika projekt i kustområden omfattas av Program för gemenskapsåtgärder till gagn för turismen som 
särskilt föreskriver att de åtgärder som vidtas skall "vara så beskaffade att de bevarar och skyddar 
kvaliteten på den naturliga miljön"52
. 
Mer exakt genomförs gemenskapens insatser på detta område enligt följande: 
Stöd till initiativ som syftar till att informera och medvetandegöra turister och tillhandahållare av 
tjänster om samverkan mellan turism och miljö, särskilt genom tillkomsten av ett europeiskt pris i 
anknytning till detta. 
Stöd till pilotåtgärder av nydanande karaktär som syftar till att förena turism och miljöskydd på lokal 
eller regional nivå, särskilt i kust-och bergsområden, nationalparker och naturreservat, t.ex. med 
hjälp av åtgärder för att vägleda besökarna. 
Stöd till utvecklingen av nät som gäller transnationellt erfarenhetsutbyte, bl.a. om miljöproblem och 
den tänkbara lösningen på dessa inom ramen för exploatering av platser och deras förvaltning. 
Stöd till initiativ som främjar miljövänlig turism. 
32 
Bilaga 3: Kontakt med organisationer som berörs· av en integrerad förvaltning av de europeiska 
kustområdena 
Vid förberedelsen av detta meddelande ägde åsikts-och informationsutbyte rum med följande organ under 
1995: 
European Union for Coastal Conservation 
Konferensen för avsides belägna kustregioner inom Europeiska gemenskapen 
(Kommitteerna för öar, Nordsjön, Nordatlanten, Medelhavet, Reseau Eurisles) 
Europeiska miljöbyrån och dess avtalspartners: Laboratorio Nacional de Engenharia Civl (Lissabon), 
Centro de Estudios y Experimentacion de Obras Publicas (Madrid), National Institute for Coastal 
and Marine Management (Haag). 
Delegation å I' Amenagement du Territoirc och Mission lnterministerielle de la Mer (Paris) 
Co-ordinated Action för Seaside Town (Reseau Coast) 
The National Trust (UK) 
Coastwatch Europe 
Birdlife Intemational 
Rådet för kommuner och regioner i Europa 
-Blå planen (åtgärdsprogram för Medelhavet) 
33 
Noter och hänvisningar: 
1. Resolution (73)29 från Europarådets ministerkommitte om skydd av kusterna. 
2. Rekommendation från OECD-rådet om principerna för kustförvaltning, C(76) 161, antagen 
12.10.1976. 
3. Europeiska gemenskapernas program om miljön (1973-1977). EGT nr C 112, 1973. 
4. En integrerad förvaltning av kustmiljöer i Europeiska gemenskapen, 1978, EUR 6105. 
5. Europeiska miljöbyrån. Scoping study on integrated environmental assessment of coastal zones. 
Utkast, maj 1995. 
6. Förvaltningsförfaranden för utarbetande och genomförande av program för förvaltning av kust­
områden. Undersökning gjord för World Coast Conference, Noordwijk, 5.11.1993. 
7. lntegrated Geosphere Biospherc Programme. Land Ocean lnteractions in the Coastal Zone. 
Mötesrapport om genomförandeplan. Quezon City, Filippinerna, 23-27 april 1995. 
8. Eurostat. Regioner. Nomenklatur över statistiska territorialenheter (NUTS). ISBN 92-826-4188-0. 
9. Rådets direktiv 92/43/EEG av den 21 maj 1995, EGT nr L 210, 22.7.1992. 
10. Europeiska kommissionen. Ett rationellt utnyttjande och bevarande av våtmarker. Meddelande från 
kommissionen till rådet och Europaparlamentet. COM(95) 189 slutligt. 
11. Rådets direktiv 79/409/EEG av den 2 april 1979, EGT nr L l 03, 25.4.1979. 
12. Europeiska kommissionen 1993: Kustresurser och en integrerad förvaltning av kustmiljöerna. 
Symposiumtexter från generaldirektoraten XIV och XVI, Porto, 7-8 oktober 1993 (två volymer). 
13. Climatic Research Unit, Univcrsity of East Anglia, Coordinator. Climatc and sca leve! changc and 
the implications for Europe. Slutrapport enligt forskningsavtal med Europeiska kommisisoncn, 1995. 
14. EG. Resolution från Europeiska gemenskapernas råd och företrädare för medlemsstaternas regeringar, 
församlade i rådet den I februari 1993, om ett gemenskapsprogram för miljöåtgärder och en hållbar 
utveckling. EGT nr C 138, 1993. 
15. European Union for Coastal Conservation. Coastline, EUCC Magazine, 1994.3. 
16. Junta de Andalusia & Europeiska gemenskapernas kommission. Estudio de la gestion integrada de 
las marismas del Odiel. ISBN 84-87294-25-1. 
17. Marion, Lo"ic. Tillämpningsprojekt inom ramen för EG:s direktiv "fåglar" i Loires delta. Laboratoire 
d'evolution des systemes naturels et modifies, Museum Nationai d'Histoire Naturelle et Universite de 
Rennes, knutet till CNRS och INRA. Groupe Ornithologique de Loire Atlantique. Office National de la 
Chasse. 
34 
18. Europas miljö. Dobris-utvärderingen. Utkast till rapport, 1995. 
19. Gachelin, Ch. Pour un Plan Strategiquc lntegre du Littoral Fran~ais, DATAR 1992. 
20. World Coast Conference: jfr not 6. 
2). Helcom, 1994. 
22. G.J. Schiereck & J. Van der Weide, Coastal Zone Management: "a round game", ett dokument 
framlagt vid Coastal Zone Management Workshop, Malaysia, mars 1995. 
23. EEG. Program för forskning, teknisk utveckling och demonstration på miljöområdet. Projektet 
"European River Ocean System (EROS)''. 
24. Jfr not 22. 
25. Jfr not 23. 
26. Greklands ornitologiska förening. Informationsmeddelande, 1995. 
27. Program för förvaltnings av Bretagnes kust och öar, godkänt av Bretagnes behöriga myndigheter 
(januari 1977) och av territoriets förvaltningsstyrelse (november 1977). 
28. Jfr not 6. 
29. Brittiska parlamentets underhus, miljökommitten, 1992. Andra rapporten. Skydd och förvaltning av 
kustområden. HMSO. 
30. Steeley, G. Utkast till resolution av Rådet för kommner och regioner i Europa, 1994. 
31. Jfr not 19. 
32. Conservatoire de l'Espace Littoral et des Rivages Lacustres, Paris. 
33. EGT nr C 138, 17.5.1993. 
34. Resolution av den 25 februari 1992, EGT nr C 59, 6.3.1992. 
35. Kommissionens meddelande COM/94/354 "Europe 2000+". Samarbete för förvaltningen av det 
europeiska territoriet. ISBN 92-826-9100-4. 
36. Slutsatser från tyska presidentrådet vid det infom1ella ministerrådet om förvaltningen av territoriet 
i Leipzig 21-22.9.1994, inom ramen för regionplaneringen. 
Bundesministerium filr Raumordnung, Bauwesen und Städtebau. 
37. En integrerad förvaltning av kustområden: dess plats i gemenskapens miljöpolitik COM(86)571. 
35 
38. Plenum vid Konferensen för avsides belägna kustregioner i Europeiska gemenskapen, 1981. 
39. Resolution av den 18 juni 1982, Europaparlamentet 73424. 
40. Jfr not 37. 
41. Europeiska gemenskapernas kommission. Interna åtgärder avsedda att uppnå integreringsmålet, 
antagna den 2 juni 1993. 
42. Förordning (EEG) nr 2081/93: artiklarna 8, 9 och 1 la. 
43. Jfr not 36. 
44. Särskilt program för forskning, teknisk utveckling och demonstration på miljöområdet (1990-1994) 
-EGT nr L 192, 16.7.1991 och (1994-1998) -EGT nr L 321, 31.12.1994 -Mänskliga aspekter av 
miljöförändringar. 
45. Agenda 21, kapitel 17, avsnitt 17 .3 och 17 .5 "~uststatema åtar sig en integrerad förvaltning av och 
en hållbar utveckling för kustområdena och havsmiljön inom deras nationella jurisdiktion". 
46. EG. Utkast till rådets förordning om ändring av förordning (EEG) nr 1973/92. COM(95) 135 slutligt. 
47. EEG. Kommissionens meddelande till rådet och Europaparlamentet om resultaten av programmet 
CORINE, SEC(91) 958. 
48. Förordning (EEG) nr 1210/90 -EGT nr L 120, 11.5.1990. 
49. EGT nr C 115, 9.5.1990. 
50. EEG. Regional programplanering för energi inom Europeiska gemenskapen. Seminarietexter från 
deltagarna, 21-22 januari 1993. 
51. COM(95) 97. 
52. "Le tourisme et l'environnement en Europe", Alpenforschungsinstitut gemn. GmbH, Garmisch­
Partenkirchen (D). OPOCE ISBN 92-826-9917-X. 
ISSN 1024-4506 
KOM(95) 511 slutlig 
DOKUMENT 
sv 13 14 
Katalognummer : CB-C0--95-547-SV-C 
ISBN 92-77-94875--2 
Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer 
L-2985 Luxemburg