De främsta problem som identifierats under samråden har beaktats och tagits upp i förslaget.

•Insamling och användning av sakkunnigutlåtanden

Konsekvensbedömningen av översynen av direktiv 98/71/EG och förordning (EG) nr 6/2002 byggde på två större externa studier, som beaktade både ekonomiska och rättsliga aspekter av hur systemen för formskydd i EU fungerar. När det gäller frågan om skydd av reservdelar byggde dessutom konsekvensbedömningen på ytterligare två studier om skyddets inverkan på priserna och prisspridningen och på marknadsstrukturen för reservdelar till motorfordon i EU. Ytterligare information till stöd härrörde från ett nära samarbete med Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet (EUIPO) och flera studier och rapporter från EUIPO samt andra tillgängliga studier och uppgiftsinsamlingar som tagits fram av nationella eller internationella offentliga myndigheter, däribland nationella immaterialrättsmyndigheter, akademiker eller andra berörda parter.

•Konsekvensbedömning

Eftersom detta förslag läggs fram i ett paket tillsammans med förslaget om översyn av förordning (EG) nr 6/2002 har kommissionen genomfört en gemensam konsekvensbedömning av detta förslag och det parallella förslaget till ändring av förordning (EG) nr 6/2002. Konsekvensbedömningen lämnades till nämnden för lagstiftningskontroll den 27 oktober och fick ett positivt yttrande av nämnden den 26 november 2021. I den slutliga konsekvensbedömningen beaktas synpunkter som framförts i yttrandet.

I konsekvensbedömningen tar kommissionen upp två huvudsakliga problem:

1. Störningar i handeln inom EU och konkurrenshinder i vissa medlemsstater när det gäller reparation av reservdelar.

2. Att företag, särskilt små och medelstora företag och enskilda formgivare, avskräcks från att ansöka om registrerat formskydd på EU-nivå eller nationell nivå, på grund av de höga kostnaderna, bördorna och förseningarna för att erhålla skydd och den begränsade förutsägbarheten kring detta.

Vissa aspekter av det andra problemet (föråldrade förfaranden för registrering av gemenskapsformgivningar och icke-optimala avgifter som ska betalas för dessa) ska behandlas i den parallella översynen av förordning (EG) nr 6/2002, men frågan om reservdelar (det första problemet) och frågan om skiljaktiga (förfarandemässiga) bestämmelser måste hanteras vid översynen av direktiv 98/71/EG.

Följande alternativ övervägdes för att lösa problemet med reservdelar och ta itu med målet att öppna eftermarknaden för reservdelar för konkurrens:

·Alternativ 1.1: En fullständig liberalisering av alla formgivningar, dvs. marknaden för must match-reservdelar öppnas för konkurrens i hela EU och utvidgas till att omfatta både befintliga och nya formgivningar. Detta alternativ skulle innebära att man inför en reparationsklausul i direktivet, i enlighet med artikel 110.1 i förordning (EG) nr 6/2002 och tillåter identisk reproduktion av skyddade delar av sammansatta produkter i reparationssyfte. En sådan reparationsklausul skulle ha rättslig verkan både för framtiden och för det förflutna (dvs. vara tillämplig på formgivningar som beviljats före och efter dess ikraftträdande).

·Alternativ 1.2: En omedelbar fullständig liberalisering av nya formgivningar följt av fullständig liberalisering av gamla formgivningar efter en övergångsperiod på tio år. Detta alternativ skulle innebära samma ändringar som det föregående alternativet, förutom att den reparationsklausul som införs i direktivet skulle ha omedelbar rättsverkan endast för framtiden (dvs. endast vara tillämplig på formgivningar som söks efter ikraftträdandet). Formgivningar som redan beviljats före ikraftträdandet bör fortsätta att skyddas under en övergångsperiod på tio år.

·Alternativ 1.3: Fullständig liberalisering av nya formgivningar. Liksom i det föregående alternativet skulle den reparationsklausul som införs i direktivet i detta alternativ endast ha rättslig verkan för framtiden. Befintliga formgivningsrättigheter som beviljats före ikraftträdandet skulle inte ändras och skulle därför kunna skyddas i upp till 25 år.

Följande alternativ övervägdes för att lösa problemet med skiljaktiga förfaranderegler och förbättra komplementariteten och interoperabiliteten mellan gemenskapssystem och nationella system för formgivning:

·Alternativ 4.1: Delvis ytterligare tillnärmning av nationell lagstiftning och deras överensstämmelse med systemet för registrerad gemenskapsformgivning. Detta alternativ skulle innebära att man i direktivet lägger till bestämmelser om utvalda formgivningsrättsliga aspekter som ännu inte tagits upp i direktivet och som berörda parter anser vara i störst behov av harmonisering, särskilt förfaranden, i linje med relevanta bestämmelser i förordning (EG) nr 6/2002. Tillägget av grundläggande förfaranderegler i direktivet bör kombineras med ytterligare anpassning av ett fåtal utvalda aspekter av materiell rätt (förutom reservdelsfrågan) i enlighet med bestämmelserna i förordning (EG) nr 6/2002.

·Alternativ 4.2: Fullständig tillnärmning av nationella lagar och förfaranden för utformning. Detta alternativ skulle omfatta alternativ 4.1 men även återstående aspekter av materiella formskyddslagar och förfaranden som ingår i förordning (EG) nr 6/2002 men inte i direktivet.

I detta sammanhang bedömdes också hur man kan arbeta vidare för en sådan ytterligare tillnärmning: det skulle antingen vara frivilligt (delalternativ 4.1a och 4.2a) eller obligatoriskt, dvs. på grundval av en EU-lagstiftningsåtgärd som kräver att medlemsstaterna anpassar sin lagstiftning om utformning (delalternativ 4.1b och 4.2b).

Utifrån resultatet av konsekvensbedömningen rekommenderas alternativ 1.2 och alternativ 4.1b.

Alternativ 1.2 bör, efter den tioåriga övergångsperioden, ge konsumenterna möjliga besparingar på marknader där det för närvarande inte finns någon reparationsklausul på mellan 340 miljoner euro och 544 miljoner euro per år på grund av priskonkurrens (under den tioåriga övergångsperioden kommer besparingarna att öka med 4 miljoner euro till 13 miljoner euro per år för att nå mellan 40 miljoner euro och 130 miljoner euro under det sista året). Under den tioåriga övergångsperioden kommer en fullständig liberalisering av nya formgivningar att främja konkurrens och marknadstillträde för krockdelar för nya bilar. Efter den tioåriga övergångsperioden kommer både leverantörer av originalutrustning och oberoende leverantörer att få betydligt större operativ frihet, vilket kommer att göra det möjligt för dem att stärka sin marknadsställning och konsolidera sin ställning på marknaden.

Alternativ 4.1b kommer att göra det lättare och billigare för företag och formgivare att få formskydd i alla medlemsstater, särskilt genom att lägga till grundläggande förfaranderegler i direktivet i linje med förordningen. Detta kommer att öka förutsägbarheten ytterligare, bidra till att minska kostnaderna för att förvalta multinationella immaterialrättsliga portföljer och göra det lättare och billigare att ta bort ogiltiga formgivningar från registret. En sådan ytterligare tillnärmning av lagstiftningen kommer också att få ytterligare positiva effekter på samarbetet mellan EUIPO och de nationella immaterialrättsmyndigheterna inom den befintliga ram som fastställs i artikel 152 i förordning (EU) 2017/1001 om EU-varumärket.