MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN - EUROPEISKA UNIONENS NYA UTBILDNINGSPROGRAM EFTER 2006

Sammanfattning

Detta meddelande är en uppföljning av kommissionen förslag till budgetplan och politiska prioriteringar för perioden 2007-2013. I meddelandet beskrivs kommissionens planer när det gäller de nya EU-program för transnationell rörlighet och samarbete på utbildningsområdet som ska ersätta programmen Sokrates, Leonardo da Vinci och Tempus III när dessa program löper ut i slutet av 2006. Det visar hur de nya programmen kommer att stödja kommissionens prioriteringar fram till 2013, särskilt för att åstadkomma en hållbar utveckling inom Europeiska unionen och skapa stabilitet och välstånd i grannländerna.

De nya programmen kommer att bestå av

- ett nytt integrerat program för transnationell rörlighet och samarbete om livslångt lärande för EU-medlemsstaterna, EES-/Eftaländerna och kandidatländerna, som omfattar både allmän och yrkesinriktad utbildning, och

- ett nytt Tempus Plus-program för samarbete mellan medlemsstaterna, EU:s grannländer och de nuvarande Tempusländerna, som omfattar alla typer av utbildning.

De nya programmen kommer att vara avpassade till den viktiga policyutveckling på europeisk nivå som skett på området sedan de nuvarande programmen utformades i slutet av 1990-talet. Vid Europeiska rådets möte i Lissabon 2000 fastställdes det centrala målet att Europeiska unionen skulle bli världens mest konkurrenskraftiga kunskapsbaserade ekonomi 2010 samtidigt som den sociala sammanhållningen skulle stärkas. Utbildningen gavs en central roll i förverkligandet av detta mål. Det mellanstatliga arbete som inleddes i Bologna och Köpenhamn syftar till att öka samstämmigheten, kvaliteten och överförbarheten inom den högre utbildningen och den yrkesinriktade utbildningen. I detta arbete framhävs den viktiga betydelse EU-programmen kommer att få för att detta ska kunna förverkligas. Under 2003 lanserade kommissionen en ny grannskapsstrategi för att öka välståndet, stabiliteten och säkerheten i de länder som gränsar till den utvidgade Europeiska unionen. All denna viktiga policyutveckling och övriga faktorer som beskrivs i detta meddelande måste återspeglas i utformningen av de nya programmen.

I takt med att utbildningssamarbetet får ökad betydelse och för att tillgodose de stora behov som finns kommer de nya interna och externa programmen att bli betydligt mer ambitiösa än nu, vilket framgår av kommissionen förslag till ny budgetplan. Det integrerade programmet för livslångt lärande bör innebära en betydande ökning av transnationell programverksamhet för enskilda personer som handläggs på decentraliserad nivå samt av partnerskap mellan olika institutioner. Denna verksamhet bör ha följande mål:

- Minst 10 % av alla skolelever och lärare bör medverka i Comenius under perioden 2007-2013.

- Minst tre miljoner Erasmusstudenter 2010.

- Minst 150 000 praktikplatser per år inom Leonardo da Vinci-programmet 2013.

- Minst 50 000 vuxna som utbildar sig och undervisar utomlands per år 2013 och minst en femtedel av alla organiserade vuxenutbildningsanordnare som medverkar i det europeiska samarbetet när programmet löper ut.

Det integrerade programmet kommer att delas upp i fyra programområden: Comenius för skolutbildning, Erasmus för all högskoleutbildning, Leonardo da Vinci för grundläggande och fortsatt yrkesinriktad utbildning samt Grundtvig för vuxenutbildning. För att stärka synergieffekterna mellan den allmänna och den yrkesinriktade utbildningen och för att på ett bättre sätt tillgodose de politiska prioriteringarna och behovet av informationsspridning kommer det integrerade programmet att innehålla ett övergripande programområde för policyutveckling (inklusive insamling och analys av information), språkinlärning, ny informations- och kommunikationsteknik (IKT) samt spridningsåtgärder. Detta kommer att leda till ett mer strategiskt och samordnat tillvägagångssätt jämfört med de nuvarande programmen.

Det integrerade programmet kommer också att innehålla ett nytt Jean Monnet-program som inriktas på den europeiska integrationen. Det kommer att omfatta den nuvarande Jean Monnet-insatsen och ska syfta till att främja universitetsundervisning och forskning om den europeiska integrationen samt stödja viktiga europeiska organisationer och sammanslutningar på utbildningsområdet.

Det nya Tempus Plus-programmet kommer att bygga på den framgångsrika Tempusverksamheten, som hittills har begränsats till högre utbildning och som har lett till systemutveckling och förstärkt samarbete mellan medlemsstaterna och partnerländerna. I Tempus Plus kommer denna verksamhet att utvidgas inom ramen för livslångt lärande till att omfatta skolor, yrkesinriktad utbildning och vuxenutbildning. Programverksamheten kommer att bestå av stöd till modernisering av utbildningssystemen, finansiering av transnationell rörlighet för enskilda personer och stöd till multilaterala projekt. Programmets mål är

- att fram till 2013 stödja transnationell rörlighet för minst 100 000 enskilda personer.

Kommissionens detaljerade lagstiftningsförslag för de nya program som skisseras i detta meddelande kommer att offentliggöras under sommaren 2004 som en del av ett omfattande paket med förslag till lagstiftning för nästa programperiod.

Inledning

Alla de nuvarande EU-programmen för transnationell rörlighet och samarbete på utbildningsområdet löper ut under 2006 [1]. Kommissionen kommer senare i år att anta de detaljerade förslagen till rättsakter för de nya programmen så att de löper samtidigt med den nya budgetplanen. Mot bakgrund av kommissionens nyligen offentliggjorda meddelande Bygga en gemensam framtid - Politiska utmaningar och budgetmedel i ett utvidgat EU 2007-2013 [2] redogörs i föreliggande meddelande för syftet med de förslag till rättsakter som kommissionen kommer att lägga fram, hur förslagen bygger på tidigare erfarenheter, deras huvudsakliga innehåll och den allmänna användningen av de medel som föreslås i det förstnämnda meddelandet. I detta meddelande redogörs för de viktigaste bidrag som det organiserade europeiska utbildningssamarbetet kommer att tillföra för att förverkliga kommissionens prioriteringar under den nya utgiftsperioden, särskilt för att EU stadigt ska utvecklas för att inta en tätposition i kunskapsekonomin och kunskapssamhället och för att bidra till att stärka stabila och blomstrande relationer med grannländerna. Inget i detta meddelande påverkar utformningen av det slutliga innehållet i de förslag till rättsakter som kommissionen kommer att anta, inklusive de finansiella aspekterna.

[1] Rådets beslut nr 382/1999/EG (EGT L 146, 11.6.1999) (Leonardo da Vinci), Europaparlamentets och rådets beslut nr 253/2000/EG (EGT L 28, 3.2.2000) (Sokrates) och rådets beslut 1999/311/EG (EGT L 120, 8.5.1999) (Tempus).

[2] KOM(2004) 101.

Detta meddelande täcker verksamhet både inom EU och i kandidatländerna samt sådan extern verksamhet som inbegriper de nya grannländerna och andra länder utanför EU som för närvarande omfattas av Tempus III. Det är uppdelat i följande sex delar:

- I den första delen beskrivs den viktigaste politiska och strategiska utvecklingen när det gäller utbildningssamarbetet sedan de nuvarande EU-programmen antogs 1999-2000 och som påverkar utformningen av de nya programmen.

- I den andra delen beskrivs det fortsatt ökade behovet av EU-insatser på utbildningsområdet, både inom och utanför EU.

- I den tredje delen redogörs för erfarenheterna av programmen som sådana. Den inriktas på delutvärderingarna av de nuvarande programmen och det offentliga samrådet om deras framtida utformning.

- I den fjärde delen beskrivs förslaget till nytt internt program (ett integrerat program för transnationell rörlighet och samarbete om livslångt lärande som sammanför allmän och yrkesinriktad utbildning), programmets huvudsakliga innehåll och de förväntade resultaten.

- I den femte delen redogörs för förslaget till nytt externt program, de huvudriktlinjer som kommissionen antagit, de viktigaste aspekterna i det nya Tempus Plus-programmet samt dess förväntade resultat.

- I den sjätte delen skisseras hur förslagen till nya program kommer att bidra till att förverkliga kommissionens mål att förenkla instrumenten i syfte att förbättra resultaten.

Del I - Politisk bakgrund

Lissabonprocessen

1.1 EU har antagit kunskapssamhällets utmaning. En hög kvalitet på den allmänna och yrkesinriktade utbildningen är en viktig och nödvändig förutsättning för ett konkurrenskraftigt kunskapsbaserat samhälle. Globaliseringen och de tekniska och demografiska förändringarna medför att kunskaper ständigt måste uppdateras om EU ska förbli konkurrenskraftigt på internationell nivå och medborgarna inte ska bli arbetslösa och socialt utestängda. Vid Europeiska rådets möte i Lissabon och vid efterföljande möten lyftes därför moderniseringen av EU:s utbildningssystem fram som en grundsten i EU-strategin, senast vid mötet i Bryssel i oktober 2003. Sedan mötet i Lissabon har EU:s utbildningspolitik blivit mer dynamisk än någonsin. Den är av väsentlig betydelse för att uppnå målet att EU fram till 2010 ska bli väldens mest konkurrenskraftiga kunskapsbaserade ekonomi med fler och bättre arbetstillfällen och en ökad social sammanhållning.

1.2 Tillsammans med forskning och innovation, utvecklingen mot ett samhälle för alla och strategierna för en hållbar tillväxt fyller den europeiska sysselsättningsstrategin en central funktion i denna process. Sysselsättningsstrategin har i hög grad bidragit till utvecklingen av en aktiv arbetsmarknadspolitik och till de sysselsättningsrelaterade frågorna inom den allmänna och yrkesinriktade utbildningen. Denna utveckling stärks särskilt genom Europeiska socialfonden (ESF), som enligt den tredje sammanhållningsrapporten [3] stod för en tredjedel av strukturfondsutgifterna under perioden 1994-1999. Under programperioden 2000-2006 stärktes kopplingen mellan sysselsättningsstrategin och ESF, som med sin budget på 60 miljarder euro är det viktigaste instrumentet till stöd för de strategiska ramar som ges genom sysselsättningsstrategin.

[3] Ett nytt partnerskap för sammanhållning, konvergens, konkurrenskraft, samarbete, KOM(2004) 107.

Arbetet med målen - att förbättra de europeiska utbildningssystemen

1.3 Efter det avgörande mötet i Lissabon har det på EU-nivå skett en betydande utveckling på många områden när det gäller allmän och yrkesinriktad utbildning. För första gången bedrivs det ett omfattande politiskt samarbete på europeisk nivå på dessa områden, samtidigt som man strävar efter att integrera alla initiativ i en enhetlig utbildningspolitik på europeisk och nationell nivå. Strategier och strukturer har förändrats så att de konvergerar mot de viktigaste EU-målen. I dessa strategier ägnas inte bara de europeiska aspekterna stor uppmärksamhet, utan även den europeiska utbildningens ställning i världen.

1.4 Under våren 2001 lade rådet fram en rapport om konkreta framtidsmål för utbildningssystemen, där man tog upp tre huvudmål som ska förverkligas fram till 2010: öka kvaliteten i EU:s utbildningssystem, underlätta tillträdet till utbildningssystemen för alla samt öppna utbildningssystemen för omvärlden, så att de på ett bättre sätt förbereder människor för framtiden. De tre huvudmålen har brutits ned i 13 mer detaljerade mål, t.ex. att förbättra utbildningen för lärare och utbildare, göra lärandet mer attraktivt, utnyttja resurserna på bästa sätt och främja samarbete och rörlighet. Till detta kopplas ett nytt arbete med att definiera och samla in indikatorer för att mäta framstegen mot de olika mål man har kommit överens om. Kommissionen har definierat 29 sådana indikatorer och rådet beslutade i maj 2003 om fem europeiska referensvärden för att förverkliga målen fram till 2010.

Livslångt lärande

1.5 Själva begreppet livslångt lärande har samtidigt lyfts fram och utvecklats på EU-nivå, särskilt vid Europeiska rådets möten i Lissabon och Feira. Efter ett omfattande samråd om ett memorandum från kommissionen nåddes bred enighet om ett nytt synsätt på lärandet som sätter inläraren i centrum av lärandeprocessen och som betonar betydelsen av lika möjligheter samt utbildningsutbudets kvalitet och relevans. Definitionen sträcker sig från förskola till pensionsåldern och omfattar allt formellt, icke-formellt och informellt lärande. Aktivt medborgarskap, personlig utveckling och social integration samt sysselsättningsrelaterade aspekter på anställbarhet och anpassbarhet är mål som kompletterar varandra.

1.6 I den gemensamma delrapporten till Europeiska rådets vårmöte 2004, som antogs vid utbildningsrådets möte den 26 februari 2004, uppmanas alla medlemsstater att införa samstämmiga och heltäckande nationella strategier för livslångt lärande senast 2006. Dessa strategier ska främja effektivare partnerskap mellan de viktigaste aktörerna (inklusive näringslivet, arbetsmarknadens parter och utbildningsinstitutioner på alla nivåer), godkännande av tidigare lärande för att motivera människor att lära samt inrättande av lärmiljöer som är öppna, attraktiva och tillgängliga för alla, särskilt för grupper med sämre förutsättningar.

En högre utbildning i förändring - Bolognaprocessen

1.7 Universitetsvärlden förändras snabbt genom ett kombinerat tryck från de krav som kunskapssamhället ställer i de nuvarande och nya medlemsstaterna, en alltmer internationaliserad forskargemenskap och allt högre nationella mål för deltagande i högre utbildning. Dessa mål avspeglas i regel inte i en motsvarande ökning av resurserna för undervisning och forskning, vilket därför leder till förändringar av organisation och arbetsfördelning inom universiteten. Medlemsstaterna arbetar samtidigt med olika sätt att förbättra kvalitet och relevans när det gäller undervisning och forskning inom den högre utbildningen och med dess effektivitet och styrelseformer. Systemen och institutionerna för högre utbildning blir allt mindre avskärmade bakom nationella gränser och är alltmer öppna för konkurrens och påtryckningar utifrån. [4]

[4] En utförligare analys finns i kommissionens meddelande Universitetens roll i kunskapens Europa, KOM(2003) 58 slutlig.

1.8 De viktigaste strukturella åtgärderna för att möta dessa utmaningar, som i allt högre grad har involverat EU under de senaste åren, är att skapa ett enhetligt, kompatibelt och attraktivt europeiskt område för högre utbildning i enlighet med Bolognaförklaringen från 1999. Målen i Bolognaförklaringen avspeglar på många sätt målen i EU-programmen för högre utbildning, inklusive på doktorandnivå. En närmare koppling är därför naturlig och nödvändig. Detta är uppenbart när det t.ex. gäller kvalitetssäkring, det europeiska systemet för överföring av studiemeriter (ECTS), främjandet av rörlighet och utbildningens europeiska dimension.

Öka den yrkesinriktade utbildningens kvalitet och attraktivitet - Köpenhamnsprocessen

1.9 Efter Europeiska rådets uppmaning i Barcelona att i likhet med Bolognaförklaringen vidta liknande åtgärder inom den yrkesinriktade utbildningen offentliggjorde rådet i november 2002 en resolution om ökat samarbete inom den yrkesinriktade utbildningen. Detta utmynnade i Köpenhamnsförklaringen, som antogs av ministrarna från 31 länder, arbetsmarknadens parter på europeisk nivå och kommissionen. Förklaringen är en överenskommelse om ett närmare europeiskt samarbete på vissa områden inom den yrkesinriktade utbildningen. I detta ingår tydliga kvalifikationer och kunskaper, kvalitetssäkring, överföring av studiemeriter samt gemensamma principer för godkännande av icke-formellt och informellt lärande och livslångt lärande.

1.10 Betydande framsteg har gjorts på europeisk nivå när det gäller att genomföra Köpenhamnsförklaringen. Kommissionen antog i december 2003 ett förslag till en enhetlig ram för tydlighet i kvalifikationer och meriter (Europass) [5]. Gemensamma ramar för kvalitetssäkring, inklusive en rad gemensamma kvalitetskriterier och en enhetlig uppsättning indikatorer har utarbetats. Dessutom har grunden lagts till ett system för överföring av studiemeriter inom den yrkesinriktade utbildningen.

[5] KOM(2003) 796 slutlig.

En förändrad union med nya gränser

1.11 Strategierna för allmän och yrkesinriktad utbildning fungerar inte isolerade. De fyller också en funktion för att utveckla kontakter med EU:s grannländer. Förbindelserna med de länder som gränsar till den utvidgade Europeiska unionen är av avgörande betydelse. Kommissionen angav följande i sitt meddelande om ett utvidgat europeiskt grannskap: "Det är EU:s plikt, inte enbart mot dess egna och de nya medlemsstaternas medborgare, utan också mot dess nuvarande och framtida grannländer, att trygga en fortsatt social sammanhållning och ekonomisk dynamik. EU måste främja det samarbete och den integration på regional och subregional nivå som utgör förutsättningar för politisk stabilitet, ekonomisk utveckling samt minskning av fattigdomen och de sociala skillnaderna i vår gemensamma omgivning" [6]. En viktig del av detta är att fördjupa och utvidga samarbetet på utbildningsområdet.

[6] KOM(2003) 104 slutlig, s. 3. De länder som omfattas av denna strategi är i södra Medelhavsområdet Algeriet, Egypten, Israel, Jordanien, Libanon, Libyen, Marocko, Palestinska myndigheten, Syrien, Tunisien samt Ryssland och de västra nyligen självständiga staterna (Ukraina, Moldavien och Vitryssland).

Del II - Behovet av EU-insatser

2.1 Det framtida behovet av EU-insatser måste bedömas mot bakgrund av dessa viktiga politiska ambitioner och framsteg. Världen största inre marknad kommer aldrig att kunna ligga till grund för det mest konkurrenskraftiga kunskapsbaserade samhället om inte mer omfattande åtgärder vidtas för att åtgärda den bristande kompatibiliteten och enhetligheten mellan de 25 olika systemen för allmän och yrkesinriktad utbildning som kommer att finnas efter utvidgningen, där kvalifikationer och kunskaper inte erkänns över gränserna och där metodkompetens av hög kvalitet i ett land förblir okänd i andra. Det nödvändiga komplementet till den inre marknaden och den gemensamma valutan är en arbetskraft som kan vara yrkesmässigt och geografiskt rörlig. Det som behövs är en sammanhängande strategi där medlemsstaterna lär av varandra. Detta innebär inte att EU behöver ansvara för administrationen av utbildningssystemen. Tvärtom måste medlemsstaterna fortfarande ta fullt ansvar för utbildningssystemens organisation, innehåll och finansiering. För detta kommer de att få fullt stöd från strukturfonderna, särskilt i mindre utvecklade regioner, som är EU:s viktigaste finansieringsinstrument på detta område. I detta sammanhang kommer ESF att ge stöd till att öka utbildningssystemens kvalitet och flexibilitet och till att investera i mänskliga resurser. Medlemsstaterna kommer också att kunna dra nytta av de nya EU-initiativen.

2.2 Strukturfonderna administreras genom de myndigheter som medlemsstaterna utser. De insatser som stöds mer direkt av EU kan också komplettera den verksamhet på utbildningsområdet som bedrivs i medlemsstaterna, vilket kan leda till resultat som endast kan uppnås genom EU-insatser på EU-nivå. Ett viktigt område där medlemsstaternas egna insatser inte kommer att ge de resultat som krävs är att möjliggöra rörlighet över gränserna, inte bara för studenter, praktikanter, vuxenstuderande, lärare, utbildare och akademiker, utan även för praktiska metoder och idéer. Detta är också viktigt för utvecklingen av kunskapssamhället, eftersom rörligheten över gränserna leder till direkt överföring och direkta erfarenheter av nya tillvägagångssätt och kunskaper samt till det lika viktiga resultatet att man främjar nätverk mellan institutioner som samarbetar på europeisk nivå.

2.3 Betydelsen av rörlighet och partnerskap i detta sammanhang underskattas ibland. Transnationella jämförelser av system är ett mycket effektivt sätt att verka för en förändring. Ett sådant fall är debatten kring resultaten av PISA-undersökningen. Utbyten och rörlighet har en liknande effekt, men på enskilda personer, och från gräsrotsnivå och uppåt. Genom utbyten, rörlighet och transnationella partnerskap konfronteras deltagarna med vad andra gör och kan göra, samtidigt som deras resultat sätts in i ett nytt perspektiv. I detta avseende ger utbyten och rörlighet ett svar på en av de viktigaste utmaningar som utbildningssystemen står inför, nämligen hur man ska motivera lärare och handledare att se över och uppdatera sin yrkesroll så att de kan klara av de ökade krav de ställs inför.

2.4 Det är denna transnationella och individuella aspekt som gör att utbildningsprogrammen får andra effekter än de många insatser som görs på nationell nivå för att förbättra kvaliteten på området, av vilka en del även får EU-stöd genom strukturfonderna. Dessa insatser är ofta utmärkta när det gäller utformning och resultat, men de sprids sällan vidare utöver de nationella eller regionala gränserna. Externa och individuella jämförelser framträder därför ofta inte på samma sätt [7]. Forskning om effekterna av transnationella utbyten bekräftar detta. Erasmusstudenterna säger i allmänhet att deras utbytesperiod har varit den mest betydelsefulla nya erfarenheten i deras liv. Här fungerar utbildningsprogrammen som redskap för förändring och modernisering inom utbildningssystemen i Europeiska unionen.

[7] Gemenskapsinitiativet Interreg är dock ett märkbart undantag. Det syftar till att stärka den ekonomiska och sociala sammanhållningen i unionen genom att främja en balanserad utveckling i Europa genom gränsöverskridande, transnationellt och interregionalt samarbete. Samarbetet kan ske på utbildningsområdet, beroende på de behov som påtalas i de berörda regionerna.

2.5 Utbildningssamarbetet är inte bara en intern EU-fråga. Den externa dimensionen - framgångsrikt representerad av Tempusprogrammet som nyligen har utvidgats genom Erasmus Mundus - tillgodoser lika viktiga och tydliga behov. Samarbetet på utbildningsområdet är ett mycket effektivt instrument för att öka kontakterna med länderna utanför EU och främja den ömsesidiga förståelsen mellan EU-länderna och länderna utanför EU:s gränser, särskilt men inte bara de nya grannländerna till det utvidgade EU. Bara av detta skäl är det viktigt att förstärka EU-verksamheten på detta område i framtiden. Men fördelarna är ännu fler. I utvärderingarna av Tempusprogrammet har det visats att utbildningssamarbetet är en nyckel till utveckling i de länder som kan komma att bli kandidatländer på kort sikt. Fördelarna går heller inte bara i en riktning. Det är viktigt att våra utbildningssystem öppnar sig mer för omvärlden och att vi kan lära av och ta till oss utmärkt praxis var den än finns om EU ska kunna förverkliga det mål som fastställdes vid Europeiska rådets möte i Barcelona 2002 att bli världsledande på utbildningsområdet.

2.6 Av dessa skäl anser kommissionen att det är viktigt att fortsätta med EU-programmen för internt och externt samarbete på utbildningsområdet under de kommande åren, att integrera programmen inom den samlande principen för livslångt lärande och att betydligt öka deras volym och omfattning, i enlighet med beskrivningen i del fyra och fem i detta meddelande.

2.7 I de nya ramarna för EU-programmen på utbildningsområdet måste man också beakta en rad politiska, sociala, ekonomiska och kulturella faktorer. Dessa utmaningar gäller inte bara utbildningsområdet. I vissa fall är det andra instrument, särskilt inom sysselsättnings- eller sammanhållningspolitiken, som är det främsta finansieringsinstrumentet. Det europeiska samarbetet på utbildningsområdet kan dock ge ett unikt och värdefullt bidrag.

Rörlighet

2.8 Enskilda personers rörlighet över gränserna är värdefull för Europa som helhet. Det berikar de nationella kulturerna och ökar deltagarnas erfarenheter av kultur, utbildning och arbetsliv. Sådana erfarenheter blir allt nödvändigare med hänsyn till de begränsade sysselsättningsutsikter och den ökade flexibilitet och anpassbarhet till förändringar som numera krävs på arbetsmarknaden. Enligt beskrivningen ovan är rörlighet också en viktig faktor som leder till systemförändringar genom utbyte av direkta erfarenheter. Med hänsyn till rörlighetens ökade betydelse antog Europaparlamentet och rådet 2001 en rekommendation om att underlätta rörligheten för personer inom utbildningsområdet [8]. Kommissionen anser att de nya programmen kommer att blir ett av de viktigaste instrumenten för att öka volymen och kvaliteten när det gäller transnationell rörlighet och kommer därför att låta denna verksamhet få en framträdande plats i sina lagstiftningsförslag.

[8] EGT L 215, 9.8.2001.

Språkinlärning

2.9 Efter Europeiska språkåret 2001 anordnade kommissionen ett offentligt samråd om att främja språkinlärning och språklig mångfald, utifrån vilket kommissionen lade fram en handlingsplan för språkinlärning [9]. Denna inriktas på tre huvudsakliga områden: utvidga språkinlärningen under hela livet till alla medborgare, förbättra språkundervisningen och skapa en mer språkvänlig miljö. Genom sin nationsövergripande och flerspråkiga karaktär betraktar medborgarna EU som en aktör som kan främja (och även garantera) språklig mångfald.

[9] KOM(2003) 449 slutlig.

Informations- och kommunikationsteknik

2.10 EU-bidrag har under många år och på många sätt beviljats för pedagogisk utveckling kopplad till informations- och kommunikationsteknik, senast genom programområdet Minerva i Sokratesprogrammet och genom programmet eLearning [10]. Allteftersom effekterna av den informations- och kommunikationstekniska revolutionen sprids i samhället blir det allt viktigare att alla medborgare utan undantag känner sig hemma i att använda denna teknik.

[10] Europaparlamentets och rådets beslut nr 2318/2003/EG, EUT L 345, 31.12.2003.

Sociala förändringar

I kommissionens tredje sammanhållningsrapport angavs några utmaningar för det utvidgade EU. Särskilt när det gäller investeringar i människor och humankapital betonas i rapporten behovet av att inrikta insatserna genom sammanhållningsfonden och andra EU-instrument, t.ex. EU-programmen för samarbete och rörlighet på utbildningsområdet, på de fyra huvudområden som anges nedan.

I ett åldrande samhälle får människor allt längre tid att lära

2.11 Människor blir allt äldre. EU:s befolkningspyramid blir allt bredare upptill samtidigt som överlevnadstalen stiger och utgifterna för pensioner och hälso- och sjukvård ökar i motsvarande grad. Denna fråga togs upp i sysselsättningsriktlinjerna för 2003 [11], där medlemsstaterna uppmanas att utforma strategier för ett aktivt åldrande och att ställa upp ett specifikt mål för äldre arbetstagarens förvärvsfrekvens.

[11] KOM(2003) 170 slutlig.

En arbetsmarknad i snabb förändring

2.12 Globaliseringen och den kunskapsbaserade ekonomin har lett till dramatiska och snabba förändringar på den europeiska arbetsmarknaden. Enligt rekommendationerna i sysselsättningsriktlinjerna och de allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken [12] måste utbildningssystemen inom EU ge den europeiska arbetskraften den kompetens som krävs för att klara av förändringarna. EU-programmen kan i hög grad bidra till detta, dels genom att ge medborgarna möjligheter att uppdatera och tillägna sig nya kunskaper genom utbildningsperioder utomlands, dels att genom samarbete och utbyte av god praxis främja kvalitet och anpassning till de nya krav som ställs på utbildningssystemen.

[12] Rådets beslut nr 578/2003/EG, EUT L 197, 5.8.2003.

Ett mer diversifierat samhälle

2.13 Till följd dels av globaliseringen och den nya kommunikationstekniken, dels av effekterna av EU:s inre marknad och migration, fortsätter samhällena inom EU att bli mer kulturellt diversifierade och mer sammankopplade med andra samhällen. Detta ger ett värde åt att utveckla den interkulturella förståelsen och respekten och åt att inpränta och förstärka vanan att vara aktiva medborgare. Samtidigt ökar behovet av att fördjupa EU-medborgarnas kunskaper om den europeiska identitetens karaktär.

Bidrag till social integration

2.14 Den grundläggande utbildningen är nyckeln till möjligheter längre fram i livet. Särskild uppmärksamhet måste ägnas åt att se till att dåliga erfarenheter i början av den formella skolgången inte leder till att människor vänder lärandet ryggen under resten av livet. Tvärtom måste så mycket som möjligt göras för att längre fram ge dem som lämnat skolan utan grundläggande kvalifikationer andra möjligheter till utbildning som är avpassad efter deras behov. För att detta ska lyckas behövs nya pedagogiska metoder, särskild vägledning, kopplingar till det lokala näringslivet samt andra åtgärder som skapar en motiverande lärmiljö där sådan utbildning kan utveckla hela sin potential.

Extern utveckling på utbildningsområdet

Högre utbildning - Tempus och Erasmus Mundus

2.15 EU-politiken för länderna utanför Europeiska unionen har under mer än ett decennium genom Tempusprogrammet inriktats på institutioner och system för högre utbildning, eftersom de är särskilt betydelsefulla för den sociala och ekonomiska övergångsprocessen och för den kulturella utvecklingen. De är också centrum för fackkunskap och mänskliga resurser samtidigt som de utbildar de nya generationernas ledare inom politik, förvaltning och näringsliv. Programmet utformades ursprungligen för de länder som tidigare haft ett kommunistiskt system (dvs. de flesta av de nuvarande anslutningsländerna) och har därefter i olika etapper utvidgats till att omfatta länderna i f.d. Sovjetunionen samt länderna på västra Balkan och i Medelhavsområdet. Genom programmet bedrivs för närvarande verksamhet i 27 länder från Mongoliet till Marocko.

2.16 Även om Tempusprogrammet främst inriktas på att stödja partnerländerna får också medlemsstaterna bättre tillgång till de mest utvecklade kunskapsområdena utanför EU, vilket innebär att partnerskapen blir till ömsesidig nytta på lång sikt.

2.17 Tempusprogrammet har varit flaggskeppet bland utbildningsprogrammen för utbyten med länderna utanför EU, EFTA/EES-länderna och kandidatländerna. Det har dock inte varit det enda programmet. År 1995 ingicks särskilda avtal om utbyten inom den högre utbildningen med USA och med Kanada. Utifrån erfarenheterna av de viktigaste interna programmen har kommissionen själv också startat andra program tillsammans med länder i Latinamerika (ALFA och AlBan) och Asien (Asia-Link) samt pilotprojekt med Japan, Australien och Nya Zeeland.

2.18 På senare tid har man alltmer framhävt den högre utbildningens betydelse som en katalysator för internationalisering och därmed för ekonomisk tillväxt och utveckling. Universiteten får nu konkurrera hårdare om de bästa talangerna, särskilt inom forskningen, och denna konkurrens gäller inte bara inom EU utan i hela världen. Erasmus Mundus-programmet [13] kommer att främja europeiska magisterkurser som administreras av multinationella universitetskonsortier. Till dessa knyts också ett program för stipendier som riktas till de bästa studenterna från övriga världen. Det utgör ett första steg på detta område för EU.

[13] Europaparlamentets och rådets beslut nr 2317/2003/EG, EUT L 345, 31.12.2003.

Framtida behov

2.19 De faktorer som ligger till grund för EU:s samarbete med grannländerna (och övriga länder som medverkar i Tempusprogrammet) kan sammanfattas på följande sätt:

- Allmän och yrkesinriktad utbildning är centrala faktorer för utvecklingen i EU:s grannländer och partnerländer. Det ligger i EU:s intresse att främja demokrati, välstånd och stabilitet, vilket endast kan uppnås genom tillväxt. I detta sammanhang har utbildningssamarbetet en viktig funktion i EU:s utvecklingsstöd.

- Direkta kontakter mellan människor som är en del av de externa åtgärderna på utbildningsområdet anses i ökad utsträckning bidra till den interkulturella dialogen, och genom det inflytande dessa kontakter har på utbildningssystemen får de större effekter än vad man skulle kunna tro om man bara räknade antalet personer. Genom dessa kontakter får EU även ett värdefullt instrument för "kulturell diplomati" som ökar kunskaperna om specifika företeelser i vår egen kultur och vårt egna arv och som partnerländerna vill utnyttja för att berika sina egna utbildningssystem.

- Kontakter med utbildningssystemen i partnerländerna genom utbytes- och samarbetsprogram ger synergieffekter och leder till konvergens mellan utbildningssystemen inom EU, vilket gör dem attraktivare för partnerländerna.

2.20 Tempusprogrammet har visat sig vara värdefullt när det gäller att bidra till att modernisera de högre utbildningssystemen i partnerländerna, genom att det har främjat närmare kontakter mellan EU-länderna och länderna utanför EU och förberett länderna innan de blir kandidatländer. Det är ett effektivt instrument som har stora möjligheter att expandera. Genom programmet har det visats att det i EU:s utbildningssystem (och bland dem som administrerar systemen) finns både kapacitet och vilja att hjälpa motsvarande institutioner och personer att utveckla sina egna system.

2.21 Även om den högre utbildningen i stor utsträckning bidrar till tillväxten i länder där den ekonomiska utvecklingen totalt sett ligger på en lägre nivå, måste också den grundläggande allmänna och yrkesinriktade utbildningen förbättras. Högskolorna kommer inte ensamma att få ett inflytande på alla medborgare och kan bara i begräsad utsträckning bidra till den allmänna utvecklingen av ett land och de människor det består av samt upprätthålla konstruktiva förbindelser med EU. EU:s utvidgning innebär en grundläggande förändring av EU:s politiska, geografiska och ekonomiska ställning i världen och i närliggande regioner, vilket också kräver en motsvarande strategi med ett närmare och utvidgat samarbete på utbildningsområdet med de nya grannländerna. Om EU:s ambitioner är höga, vilket kommissionen anser att de bör vara, måste unionen vara beredd att utvidga verksamheten utöver den högre utbildningen och nå ut till alla utbildningssystem, eftersom det bara är så man kan nå de bästa resultaten. Detta innebär att Tempusprogrammet bör utvidgas utöver den högre utbildningen så att det bidrar till att förbättra alla delar i processen för ett livslångt lärande, från skolor och yrkesinriktad utbildning till universitets- och vuxenutbildning.

Del III - Erfarenheter av programmen

Sokrates och Leonardo da Vinci - delutvärderingar

3.1 Kommissionen har beaktat de omfattande erfarenheterna av utbildningsprogrammen. De senaste och viktigaste bidragen är de preliminära utvärderingsrapporter om de nuvarande etapperna av Sokrates- och Leonardo da Vinci-programmen som offentliggjordes i mars 2004 [14]. Huvudbudskapen är följande:

[14] KOM(2004) 153 och KOM(2004) 152.

- Programområdenas täckning och inriktning anses i regel vara värdefulla och lämpliga.

- De administrativa och ekonomiska förfarandena har förbättrats sedan den första etappen, men anses fortfarande vara alltför tungrodda och långsamma. Även vissa urvalsförfaranden [15] behöver ses över.

[15] Särskilt urvalsförfarande B i Leonardo da Vinci-programmet.

- Det behövs ökade synergieffekter och ökad samstämmighet mellan programområdena och programmen.

- Goda resultat från programmen sprids inte på ett bra sätt.

- Det behövs starkare kopplingar mellan programmen och policyutvecklingen.

- Alltför detaljerade bestämmelser i den nuvarande programlagstiftningen skapar problem med genomförandet.

Tempus III - delutvärdering

3.2 Huvudbudskapen i delutvärderingsrapporten om Tempusprogrammet [16] är följande:

[16] KOM(2004) 157.

- Programmet har på ett bra sätt anpassats till de förändrade geopolitiska och socioekonomiska förhållandena i Europa och Tempusländerna under de senaste tio åren.

- Det återstår fortfarande många frågor att ta itu med när det gäller den socioekonomiska utvecklingen, vilket utgör ytterligare en anledning att prioritera reformer inom den yrkesinriktade och den högre utbildningen.

- Ökad vikt måste läggas vid rörlighet, resultatspridning, dialog med nationella myndigheter och vid effektivare strukturåtgärder inom den högre utbildningen.

- Programmens nya och mer strategiska inriktning har gjort att det fått större effekter på lagstiftningen i partnerländerna och medfört en större öppenhet och beredskap för internationellt samarbete i dessa länder.

Offentligt samråd om programmens framtida utveckling

3.3 Utifrån den politiska utveckling som beskrivits ovan förde kommissionen från november 2002 till mars 2003 ett omfattande samråd med alla aktörer som medverkar i eller är intresserade av programmen för allmän utbildning, yrkesinriktad utbildning och ungdom. Pôle Universitaire de Nancy-Metz har sammanställt en detaljerad rapport för kommissionen som finns på Internet [17]. Huvudresultaten är följande:

[17] På webbplatsen http://europa.eu.int/comm/dgs/ education_culture.

- Stor entusiasm för programmen, särskilt för transnationell rörlighet.

- En uppfattning att programmen bör bidra till att utveckla den europeiska dimensionen, det europeiska medborgarskapet och språkundervisningen samt ett stort intresse för den regionala dimensionen i programverksamheten.

- Ett mycket starkt uttryck för att programmen är byråkratiska, oflexibla och alltför komplicerade, särskilt med tanke på att de flesta bidragsbelopp är mycket små.

- En uppfattning att de decentraliserade förfarandena (som handläggs genom de nationella programkontoren i deltagarländerna) är enklare och mer användarvänliga än de förfaranden som handläggs direkt av kommissionen.

Del IV - Intern politik: Det integrerade programmet för transnationell rörlighet och samarbete om livslångt lärande

Riktlinjer för de nya programmen

4.1 Mot bakgrund av de mandat som Europeiska rådet har lämnat vid sina återkommande möten, egna strategiska diskussioner och erfarenheter från nuvarande och tidigare program har kommissionen övervägt de olika aspekter som behandlas ovan och föreslår därför följande:

- Att man i detta stadium behåller två separata program, ett för EU-länderna [18] och ett för grannländerna. Denna struktur anses bäst kunna ta hänsyn till det faktum att utbildningssamarbetets utformning och syfte enligt analysen ovan skiljer sig åt under de olika förhållandena.

[18] Inklusive EES-/Eftaländerna och kandidatländerna när väl de relevanta avtalen har slutits.

- Med hänsyn till att integrationen mellan utbildningsverksamhet och utbildningsinstitutioner ständigt ökar inom EU och till att synsättet livslångt lärande framträder, kan man dra stor nytta av att sammanföra de områden som ingår i Sokrates- och Leonardo da Vinci-programmen i ett enda program. Ett sådant kombinerat program skulle på ett bättre sätt kunna stödja den strategiska utvecklingen i deltagarländerna, tillgodose deltagarnas behov på ett effektivare sätt samt möjliggöra förenkling och effektivitetsvinster när programmet genomförs, särskilt på områden som nu griper över både allmän och yrkesinriktad utbildning. Kommissionen kommer därför att föreslå ett integrerat program som täcker både allmän och yrkesinriktad utbildning inom EU.

- Den allmänna och yrkesinriktade utbildningens betydelse för att uppnå Lissabonmålet, de nya Bologna- och Köpenhamnsprocesserna, arbetet med utbildningssystemens mål samt den ovan beskrivna policyutveckling som hänger samman med detta visar att det inom ramen för detta integrerade program behövs tydligare instrument till stöd för policyutvecklingen. Andra närliggande EU-initiativ (t.ex. eLearning-programmet eller Europass-initiativet) bör också ingå. Kommissionen ser också fördelar med att integrera Jean Monnet-insatsen i den allmänna struktur som ges i det integrerade programmet, tillsammans med stöd till viktiga europeiska institutioner på området - t.ex. Europeiska universitetsinstitutet (Florens) och Europeiska högskolan (Brygge och Natolin) - så att finansieringen av dessa insatser och institutioner ställs på en fastare och mer strategisk grund och så att synergieffekter kan skapas mellan insatserna när det gäller europeisk integration och europeiskt utbildningssamarbete mer allmänt.

- För att det europeiska samarbetet på utbildningsområdet ska kunna utnyttjas till fullo och för att beakta utbildningssamarbetets ökade betydelse i alla medlemsstater och på europeisk nivå kommer kommissionen att föreslå ett mer omfattande program för nästa programperiod. Den största ökningen sker inom den decentraliserade programverksamheten, främst när det gäller transnationell rörlighet för enskilda personer, där ansökningarna görs direkt till de nationella programkontor som utsetts i varje land, som har detaljerade kunskaper om nationella förhållanden och vet hur man på bästa sätt kan tillgodose behoven för enskilda personer som medverkar i programmet.

- Under kommande programperiod skulle den årliga budgeten för det integrerade program som föreslås kunna fyrdubblas jämfört med nuvarande budget. Med en sådan budget skulle man kunna förverkliga en rad ambitiösa men realistiska mål som står i proportion till det nya programmets politiska betydelse. Dessa beskrivs närmare i punkterna 4.4-4.7 nedan.

- Programmet bör förenklas och göras mer flexibelt. Lagtexten för det nya programmet bör endast behandla de verksamhetsområden och den allmänna verksamhet som ska stödjas, medan en stor del av de närmare bestämmelserna för genomförandet bör anges i de programhandledningar man kommer överens om med programkommittén.

- Det bör också finnas så många gemensamma aspekter som möjligt mellan de programområden som ingår. Varje programområde i det integrerade programmet kommer att utgå från samma allmänna verksamhet (t.ex. rörlighet, projekt och nätverk), vilket bör möjliggöra en ökad samstämmighet och överförbarhet mellan de olika områdena. I stället för den nuvarande komplexa utformningen med programkommittéer och underkommittéer kommer det att finnas en enda programkommitté, som sammanträder i olika lämpliga konstellationer (t.ex. skolor, yrkesinriktad utbildning). Varje kommittékonstellation kommer att få fullständiga befogenheter, vilket kommer att eliminera de dröjsmål som nu orsakas av skyldigheten att lämna vissa ärenden till flera kommittéer efter varandra.

- Det integrerade programmet kommer att vara öppet för medverkan av alla länder som nu deltar i Sokrates och Leonardo da Vinci och det kan utvidgas till att omfatta Schweiz och länderna på västra Balkan [19]. Ytterligare en viktig flexibilitetsaspekt är att upp till 1 % av programbudgeten kommer att användas till att finansiera deltagandet för institutioner från länder som inte deltar i programmet, om det ger den berörda verksamheten ett mervärde. Detta är ett viktigt framsteg jämfört med de nuvarande programmen, där det bara finns 250 000 euro i varje program för att finansiera sådana åtgärder. Dessutom är förfarandet för att genomföra detta så omständliga att de aldrig har använts i Leonardo da Vinci-programmet.

[19] Tempus Plus-programmet kommer att bidra till att förbereda länderna på västra Balkan för den kommande medverkan i det integrerade programmet.

Programmets utformning

4.2 Det integrerade programmet kommer att innehålla fyra separata programområden för skolutbildning (Comenius), högre utbildning (Erasmus), grundläggande och fortsatt yrkesinriktad utbildning (Leonardo da Vinci) och vuxenutbildning (Grundtvig). Täckningen kommer att grundas på de befintliga programmen, med vissa justeringar. Utöver de fyra programområdena kommer det även att finnas två övergripande programområden. Det allmänna programområdet kommer att omfatta övergripande frågor såsom stöd till policyutveckling, språkinlärning, ny informations- och kommunikationsteknik samt spridning och utnyttjande av resultat. Jean Monnet-programmet kommer att stödja en rad institutioner och aktiviteter som inriktas på den europeiska integrationen: Jean Monnet-insatsen samt verksamhetsbidrag till några viktiga institutioner och till europeiska sammanslutningar på utbildningsområdet.

>Plats för tabell>

4.3 En stor skillnad mellan de nuvarande programmen och det integrerade programmet är verksamhetens omfattning. Kommissionen planerar att föreslå en mycket stor ökning av den decentraliserade programverksamheten, särskilt transnationell rörlighet och partnerskap, i syfte att uppnå vissa av de kvantifierade mål som anges nedan. Detta skulle innebära en förändring av den nuvarande omfattningen på verksamheten inom alla programområden. Genom ett sådant förslag skulle tillräckliga resurser ges för de uttalade ambitionerna [20] som motsvarar verksamhetens ökade politiska betydelse samtidigt som det skulle tillgodose många behov hos enskilda medborgare i Europa. Det är klart att en sådan stor ökning av den decentraliserade programverksamheten skulle kräva en förstärkning av det nätverk med nationella programkontor som ansvarar för att genomföra denna verksamhet. Kommissionen planerar därför att öka det stöd man beviljar dessa programkontor.

[20] I det befintliga beslutet om Sokratesprogrammet ingår redan målet att man ska nå ut till 10 % av universitetsstudenterna och 10 % av skoleleverna, men de resurser som avsätts till programmet är alltför små för att dessa mål ska kunna uppnås. Den nuvarande omfattningen på verksamheten motsvarar cirka 2-3 % av alla skolelever och 3-4 % av alla universitetsstudenter.

De fyra programområdena - Comenius, Erasmus, Leonardo da Vinci och Grundtvig

4.4 När det gäller Comenius föreslås att den nuvarande verksamheten i stort sett fortsätter som tidigare. Den kommer att omfatta transnationell rörlighet för enskilda personer, skolpartnerskap, multilaterala projekt, Comeniusnätverk och kompletterande åtgärder. Den decentraliserade delen av den verksamhet som rör transnationell rörlighet och partnerskap skulle volymmässigt bli fyra gånger så stor, så att minst 10 % av eleverna deltar i gemensam utbildningsverksamhet (partnerskap och rörlighet) och minst 10 % av lärarna deltar i utbytesverksamhet under de sju år som det integrerade programmet genomförs.

4.5 Den tydligaste förändring som föreslås i Erasmus är en mycket stor ökning av utbytesverksamheten för studenter och lärare. För närvarande deltar drygt 120 000 studenter i utbytesverksamhet inom Erasmus varje år. I det nya programmet skulle den andelen behöva öka till omkring 375 000 per år så att målet på tre miljoner Erasmusstudenter kan uppnås 2010. Samtidigt har det genomsnittliga stipendiebeloppet 150 euro per månad till studenterna varit oförändrat sedan 1993, vilket innebär en minskning på 25 % i reellt värde. Det är klart att målet inte kan uppnås utan en betydande ökning av stipendiebeloppet. Enligt kommissionens förslag skulle det genomsnittliga beloppet per månad höjas till 250 euro. För utbytesverksamhet för lärare planeras en ökning till 40 000 per år, från nuvarande cirka 18 000, med en liknande höjning av stipendiebeloppet. Praktik i arbetslivet för studenter och personal vid universiteten kommer också att ingå.

4.6 I förslaget till nytt program övervägs några förändringar av Leonardo da Vinci. Praktikplatserna skulle öka betydligt till 150 000 per år när programmet löper ut, från nuvarande cirka 45 000. En liknande ökning övervägs när det gäller transnationell rörlighet för lärare. Det nuvarande verksamheten för pilotprojekt kommer att omarbetas och inriktas på innovationsöverföring från ett eller flera länder till andra länder. Administrationen av projekten kommer också att helt decentraliseras till de nationella programkontoren och inte längre som nu delas med kommissionen. Leonardonätverken kommer att införas i det nya programmet och inriktas på frågor av gemensamt europeiskt intresse i likhet med de tematiska nätverken inom Erasmus. Ett nytt programområde för Leonardopartnerskap kommer att införas för utbyte av sakkunskap mellan utbildningsanordnare. Projektverksamheten och de kompletterande åtgärderna kommer också att fortsätta.

4.7 Inom Grundtvig föreslås ny transnationell verksamhet för stöd till rörlighet för vuxenstuderande, personalutbyten, europeiska assistenttjänster samt en utvidgning av utbildningsmöjligheterna för lärare inom vuxenutbildningen som ingår i det nuvarande programområdet Grundtvig. Mot tanke på prognoserna för befolkningsutvecklingen under nästa decennium är det viktigt att göra den transnationella rörlighetens europeiska dimension tillgänglig inte bara för ungdomar och deras lärare, utan även mer allmänt för vuxna som deltar i livslångt lärande. Målet är att minst 50 000 vuxna ska delta i sådan transnationell verksamhet per år och att minst en av fem organiserade utbildningsanordnare ska ha medverkat i europeiskt samarbete när programmet löper ut. Instrumenten för att uppnå dessa mål kommer att vara stipendier för transnationell rörlighet och europeiska partnerskap för lärande. Den Grundtvigverksamhet som administreras centralt kommer att omfatta såväl strategiska som småskaliga samarbetsprojekt, nätverk, kurser och kompletterande åtgärder.

Det allmänna programområdet

4.8 Det allmänna programområdet är en nyhet i det integrerade programmet. Det är avsett att i förhållande till vad som hittills har varit möjligt förbättra stödet till samarbete i frågor som inte så lätt passar in i något av programområdena eller som kan vara av intresse för och påverka programmet som helhet.

4.9 Nyckelaktiviteten policyutveckling kommer att vara en mer stabil och heltäckande källa till stöd för arbete på europeisk nivå som är direkt relaterat till de viktigaste politiska prioriteringarna. Genom denna verksamhet kommer EU att på europeisk nivå kunna arbeta vidare med uppföljningen av arbetet med utbildningssystemens mål och resolutionen om livslångt lärande, att på lämpligt sätt investera i insamling och analys av statistik och indikatorer, att stödja försöksprojekt för att pröva den senaste idéerna (på liknande sätt som i "Tuning"-projektet) samt att stödja lämpliga referens- och analysstrukturer till stöd för programverksamheten på europeisk nivå.

4.10 Nyckelaktiviteten språkinlärning är avsedd att vara ett komplement till de omfattande språkliga aktiviteter som ingår i de olika programområdena, t.ex. omkring 30 % när det gäller transnationell rörlighet och partnerskap inom Comenius. Detta återspeglar något som tydligt framkom ur de offentliga samråden om de framtida programmen och om handlingsplanen för språkinlärning och språklig mångfald, nämligen att språk bör ha en hög prioritering och få ett tydligt, stort och exemplariskt stöd på EU-nivå. Nyckelaktiviteten språkinlärning inriktas på sådana aspekter på språkinlärning som griper över mer än ett område, t.ex. utveckling av allmänt material för språkinlärning, nätverk för språkinlärning och språklig mångfald samt marknadsföring, reklam och information. På liknande sätt kommer nyckelaktiviteten informations- och kommunikationsteknik (IKT) att inriktas på övergripande verksamhet för utveckling av nyskapande genom IKT när det gäller innehåll, tjänster, pedagogier och praxis för livslångt lärande. Verksamheten kommer att bedrivas som multilaterala projekt och nätverk och genom andra åtgärder som t.ex. observation, benchmarking och kvalitetsanalys.

4.11 Nyckelaktiviteten spridning och utnyttjande av resultat är en helt ny del i programmet. Den är avsedd att göra processen för spridning och tillvaratagande av resultat och produkter ur programmet mer systematisk och effektiv på grundval av erfarenheterna inom främst Leonardo da Vinci-programmet. Både i det offentliga samrådet och i utvärderingsrapporterna pekades spridningen och utnyttjandet ut som en stor brist i genomförandet av de befintliga programmen. För att åtgärda detta kommer kommissionen att införa en särskild verksamhetstyp med öronmärkta resurser och tydliga mål, vilket kommer att göra det möjligt att bygga upp en solid bas av sakkunskap på området och ge den kontinuitet som behövs när det gäller finansiering för att verksamheten ska bli effektiv på längre sikt. Verksamheten kommer att bedrivas i form av multilaterala projekt och grundas på insamling och undersökning av information, god praxis och produkter från programmet.

Jean Monnet-programmet

4.12 Jean Monnet-programmet kommer att bestå av tre nyckelaktiviteter som inriktas på olika aspekter av den europeiska integrationen: Jean Monnet-insatsen, stöd till specifika europeiska institutioner och stöd till europeiska sammanslutningar på utbildningsområdet.

4.13 I Jean Monnet-insatsen kommer det värdefulla arbete som hittills har utförts att fortsätta, vilket kommer att omfatta stöd till forskning om den europeiska integrationen, som hittills har finansierats genom budgetpost A-3022. Genom verksamheten kommer även fortsättningsvis bidrag att beviljas till Jean Monnet-professurer, sammanslutningar för professorer och andra lärare och forskare inom den högre utbildningen som specialiserat sig på den europeiska integrationen, stöd till unga forskare på området, informationsverksamhet och bildande av multilaterala forskargrupper.

4.14 Nyckelaktiviteten för stöd till europeiska institutioner kommer att bestå av verksamhetsbidrag till organisationer på europeisk nivå. Bland dessa institutioner ingår Europeiska högskolan i Brygge och Natolin, Europeiska universitetsinstitutet i Florens, Europeiska rättsakademien i Trier och Europeiska institutet för offentlig förvaltning i Maastricht. Kommissionen kommer bland annat att erbjuda finansiering för inrättande av en europeiska forskarakademi vid Europeiska universitetsinstitutet, som ska inriktas på avancerad forskning på sitt specialområde. Ytterligare verksamhetsbidrag till institutioner kommer att beviljas på urvalsbasis efter inbjudningar att lämna projektförslag.

4.15 Inom den tredje nyckelaktiviteten kommer verksamhetsbidrag att beviljas till löpande kostnader för europeiska sammanslutningar som verkar på utbildningsområdet och som är europeiska grupperingar av nationella och regionala sammanslutningar. De kommer att väljas ut efter inbjudningar att lämna projektförslag.

Del V - Extern politik: Tempus Plus

5.1 Kommissionen anser att EU bör erbjuda de nuvarande Tempusländerna ett program med samma täckning som det integrerade programmet för livslångt lärande, även om instrumenten och strukturen i programmet måste bli betydligt annorlunda. Kommissionen föreslår därför inte bara att Tempusprogrammet ska förlängas, utan även att man inrättar Tempus Plus som ett program som tar upp dessa mer generella behov på ett strukturerat sätt utifrån förtjänsterna med Tempusprogrammet, men också lägger till de nya dimensioner som krävs enligt utvärderingarna och det nya innehållet. Utöver den traditionella Tempusverksamheten inom högre utbildning skulle det även omfatta skolutbildning, yrkesinriktad utbildning och vuxenutbildning. För att finansiera en sådan stor utökning av verksamheten skulle det krävas en betydande ökning av budgeten.

5.2 När det gäller den geografiska omfattningen anser kommissionen att alla Tempusländer ska kunna fortsätta att ta del av det samarbete och stöd som Tempusprogrammet har erbjudit. Det kanske dock inte längre är lämpligt att behandla alla länder på samma grund. Tempus Plus-programmet bör göra det möjligt att välja ut samarbetsområden med hänsyn till behov och prioriteringar i varje partnerland. För vissa länder kan det därför vara lämpligt att medverka i allt samarbete inom alla områden, medan det för andra länder kan vara så att yrkesinriktad utbildning är den högsta prioriteringen. Utifrån denna anpassade metod planeras att Tempus Plus ska bli det viktigaste instrumentet för utvecklingen av den nya grannskapspolitik som beskrivs i kommissionens meddelande från 2003 [21].

[21] KOM(2003) 104 slutlig.

5.3 Tempus Plus bör också vara öppet för medverkan av länderna på västra Balkan, vars planer på ett framtida EU-medlemskap bekräftades vid Europeiska rådets möte i Köpenhamn i december 2002 och senast vid toppmötet mellan länderna på västra Balkan i juni 2003. Även här är ett närmare samarbete på utbildningsområdet en viktig del av den allmänna utvecklingsstrategin. På samma sätt som Tempusprogrammet underlättade de nuvarande anslutningsländernas övergång till de allmänna EU-programmen för utbildning bör även länderna på västra Balkan, som nyligen började medverka i den nuvarande etappen av Tempusprogrammet, fortsätta att kunna få denna typ av stöd. När de enskilda länderna börjar medverka i det interna integrerade programmet bör de naturligtvis också gå ur Tempus Plus.

Tempus Plus - ett program för stöd till livslångt lärande

5.4 Det Tempus Plus-program som föreslås bör därför i likhet med Tempusprogrammet grundas på samarbete mellan utbildningssystem och utbildningsinstitutioner inom EU och deras motsvarigheter i de länder som får medverka i programmet. Programmet kommer att ha följande mål:

- Främja utvecklingen av mänskliga resurser och humankapital och särskilt reformer och utveckling av systemen för livslångt lärande i partnerländerna.

- Öka kvaliteten och kapaciteten hos de institutioner och organisationer som erbjuder livslångt lärande i partnerländerna.

Målet är att stödja transnationell rörlighet för 100 000 personer under den tid som Tempus Plus genomförs.

5.5 Programmet bör delas upp i fyra programområden, där vart och ett ska bygga på det arbete som redan gjorts i partnerländerna, och försöka stödja länderna med följande utvecklingsarbete:

- Ett programområde för systemutveckling. Detta bör stödja det arbete i partnerländerna som påverkar utbildningssystemens effektivitet som helhet, t.ex. frågor som rör kvalifikationer och ramar, lednings- och policyutveckling, behovsprognoser och möjliga åtgärder, ökad flexibilitet och kontakter mellan olika delar av utbildningsväsendet. Verksamheten bör också främja konvergens mellan partnerländernas och EU-ländernas system för livslångt lärande.

- Ett programområde för skolutbildning. Detta bör stödja partnerländerna när det gäller innehåll, kursplaner och kvalifikationer, tillägnande av basfärdigheter - läs-, skriv- och räknefärdigheter och språkkunskaper - samt IT-kunskaper, företagaranda, sociala och interkulturella färdigheter, studieteknik och lärarutbildning.

- Ett programområde för högre utbildning. Detta bör bygga på den befintliga Tempusverksamheten och stödja partnerländernas reformer av den högre utbildningen, verksamhet för kapacitetsuppbyggnad, konvergensåtgärder, lika tillgång till högre utbildning, ökad flexibilitet för anpassning till behoven på arbetsmarknaden samt förstärkning av kapaciteten inom den högre utbildningen så att den kan bidra till den allmänna ekonomiska utvecklingen.

- Ett programområde för yrkesinriktad utbildning, som också skulle omfatta vuxenutbildning. Detta bör stödja partnerländerna när det gäller att erbjuda utbildningsmöjligheter för att tillgodose vuxnas behov, ömsesidigt erkännande och överföring av kvalifikationer och utbildning (särskilt icke-formellt och informellt lärande), stärka systemen för yrkesinriktad utbildning och vuxenutbildning, främja ett aktivt samhällsengagemang, aktivt åldrande, social sammanhållning och integration eller förbättra yrkesvägledningen.

5.6 Följande fyra instrument kommer att användas till stöd för detta:

- Systemåtgärder: Dessa åtgärder kommer att bidra till att utveckla och reformera utbildningssystemen i partnerländerna och till att öka deras kvalitet och konvergens med utbildningssystemen i Europeiska unionen. De kommer att gälla områden som man kommer överens om med partnerländerna och kan t.ex. omfatta stöd till policyutveckling och reformer, system- och kapacitetsutveckling (även genom transnationell rörlighet), studier och forskning, expertrådgivning, konferenser, seminarier samt utbildning och utvecklingsverksamhet.

- Gemensamma projekt: Dessa projekt kommer att likna de klassiska Tempusprojekten. De kommer att göra det möjligt för institutioner inom EU och i partnerländerna att göra gemensamma insatser och arbeta tillsammans på hela utbildningsområdet. I detta ingår gemensamma undervisningsprojekt, men också andra frågor såsom kursplaner, undervisningsmaterial och läromedel, ledningsfrågor och internutbildning. Denna typ av verksamhet kommer också att omfatta utbytesverksamhet för studerande och personal, som kommissionen anser bör öka betydligt i enlighet med de utvärderingar som gjorts. Den kommer också att omfatta nätverksarbete, som antingen kan ske separat eller i anslutning till nätverk som stöds inom det integrerade programmet.

- Transnationell rörlighet: Utöver den transnationella rörlighet som stöds genom de gemensamma projekten kommer denna verksamhet att ge ytterligare möjligheter att förbättra samarbetet och öka den ömsesidiga förståelsen mellan EU och dess grannländer. Utbytesverksamhet kommer att bedrivas mellan EU-medlemsstaterna och partnerländerna på alla programnivåer. Den kommer att inbegripa utbyten både för enskilda personer (enligt samma mönster som de nuvarande stipendierna inom Tempusprogrammet) och utbyten för grupper.

- Kompletterande åtgärder: Dessa kommer att bidra till den ömsesidiga förståelsen och samarbetet när det gäller livslångt lärande. De kan innefatta utbyten av erfarenheter om policyfrågor, bevakning och analys av utbildningspolitik och utbildningssystem, utarbetande av indikatorer och referensvärden och statistiska undersökningar samt informations- och spridningsverksamhet.

Dessa fyra typer av instrument bildar ett paket som ger både partnerländerna och EU många olika sätt att samverka och att genomföra reformer. För att detta ska fungera krävs omfattande sakkunskap. Kommissionen kommer därför att vid behov utnyttja erfarenheter från Europeiska yrkesutbildningsstiftelsen.

Del VI - Förenkling

6.1 I kommissionens meddelande om budgetplanen underströks betydelsen av att utnyttja översynen av programlagstiftningen under 2007 till att förenkla utformningen och genomförandet av EU-instrumenten. De två nya program som tas upp i detta meddelande kommer på ett betydande sätt att bidra till detta. Enbart formellt sett innebär det att de rättsliga grunderna på utbildningsområdet inskränks från de nuvarande sju till tre: de två program som tas upp i detta meddelande samt Erasmus Mundus-programmet, som antagits så nyligen att de skulle vara olämpligt att ändra det i detta skede. Det innebär också en minskning från femton till tre budgetposter.

6.2 Vad som dock är viktigare är att de nya programmen - särskilt det integrerade programmet för livslångt lärande - av ett antal skäl kommer att förenklas för programdeltagarna. För det första kommer en större del av verksamheten att administreras på ett decentraliserat sätt genom de nationella programkontoren (över 80 % av programbudgeten). Det offentliga samrådet [22] visade att programdeltagarna anser att denna handläggningsmetod är mer användarvänlig är direkt handläggning på EU-nivå, eftersom programkontoren känner till förhållandena i de egna länderna och omedelbart kan förmedla relevant information på det nationella språket. För det andra kommer besluten om programmen att formuleras mindre detaljerat, vilket gör det lättare att både förstå vad de innehåller och att anpassa innehållet till den framtida utvecklingen på området. För det tredje kommer kommissionen att i förslaget till rättsakt föra in en bestämmelse om att bidragsmottagarnas ekonomiska och administrativa skyldigheter måste stå i proportion till bidragets storlek, t.ex. genom en ökad användning av engångs- och schablonbelopp, med avsikten att detta ska leda till en betydande administrativ förenkling. Målet är här att tillgodose det krav på förenkling som framfördes under det offentliga samrådet, eftersom krånglet allmänt betraktas som den mest negativa aspekten av dessa program.

[22] Se punkt 3.3 i detta meddelande.

6.3 Kommissionen anser att dessa åtgärder är viktiga steg mot en förenkling av programmen, men inte på något sätt slutpunkten. Kommissionen vill gärna få in förslag på hur programmen och deras genomförande skulle kunna förenklas, och kommer att försöka att integrera dessa förslag i de preliminära förslagen. De får exempelvis även innebära ändringar av Europeiska gemenskapens budgetförordning eller genomförandebestämmelserna till denna. Inga möjligheter bör i detta skede uteslutas.

nästa steg och tidsplan för antagandet

Kommissionen lägger fram detta meddelande för att så tidigt som möjligt offentligt redovisa sina planer för de kommande utbildningsprogrammen. Eftersom det krävs långa debatter om dessa förslag - vilket avspeglas i den tid det tar att slutföra medbeslutandeförfarandet mellan Europaparlamentet och rådet - måste diskussionen starta så snart som möjligt om det ska finnas en rimlig möjlighet att anta de slutliga rättsakterna i början av 2006, så att man om möjligt har ett helt år på sig innan de nya programmen ska börja genomföras. Kommissionen planerar att lägga fram sina formella förslag till rättsakter före sommaruppehållet 2004.