Yttrande om Europeiska kommissionens rapport om "Riktlinjer för det transeuropeiska flygplatsnätet"

(96/C 100/04)

Vid Regionkommitténs presidiums sammanträde den 1 februari 1995 gavs utskott 3 ansvaret för att utarbeta ett yttrande på eget initiativ om "Riktlinjer för det transeuropeiska flygplatsnätet".

Utskottet för transporter och kommunikationsnät antog sitt yttrande den 22 mars 1995. Föredragande var Johan Sauwens.

Vid Regionkommitténs 7:e plenarsession den 20-21 april 1995 (sammanträdet den 21 april 1995) antog kommittén följande yttrande.

BAKGRUND OCH JURIDISK GRUND

I artiklarna 129b till 129d i Avdelning XII i EU-fördraget, som trädde i kraft den 1 november 1993, framhålls behovet av att utveckla transeuropeiska transportnät för att främja den inre marknaden och unionens ekonomiska och sociala sammanhållning.

Mot denna bakgrund har Europeiska kommissionen i nära samarbete med medlemsstaterna definierat ett transeuropeiskt flygplatsnät i syfte att möta den ökade efterfrågan på lufttransporttjänster. I samband med detta nät skall hänsyn tas till miljön och till behovet av att stärka unionens ekonomiska och sociala sammanhållning.

Eftersom det i artikel 129d uttryckligen anges att Regionkommittén skall höras i ärenden som rör transeuropeiska nät har kommittén tagit detta tillfälle i akt att lämna ett yttrande om kommissionens rapport.

INLEDNING

Trots att ett järnvägsnät för höghastighetståg har byggts ut visar prognoser att flygtrafiken kommer att växa snabbare än all annan form av trafik under de kommande 15 åren. Antalet flygpassagerare kommer sannolikt att fördubblas och ökningen i flygfraktvolym kommer att bli ännu större.

Snabba medellånga transporter och fjärrtransporter med såväl flyg som tåg krävs för att främja den europeiska integrationen. Samtidigt måste flygplatsnätet kunna erbjuda förbindelser av mer omfattande och varierad karaktär.

De ekonomiska svårigheter som de flesta flygbolag har haft under senare år har tillsammans med den allmänna ekonomiska krisen lett till att den gradvisa liberalisering av flygtransporterna i Europa som inleddes 1987 inte har kunnat utnyttjas fullt ut. Framtiden ser därför ljus ut, särskilt mot bakgrund av en ytterligare utvidgning av Europeiska unionen. Detta innebär att unionens ekonomiska och sociala sammanhållning kommer att bli alltmer beroende av de möjligheter som flygtransporter ger att utveckla förbindelserna inom unionen och mellan unionen och övriga världen.

Flygtransporter utgör också ett potentiellt verktyg för att skapa sociala framsteg och ekonomisk tillväxt. Flygplatser är naturliga tillväxtcentra, som utgör en mäktig ekonomisk och regional sporre och som dessutom har en stark internationell karaktär. De ger ofta ett strategiskt bidrag till regionala ekonomier. Närheten till en flygplats är en viktig faktor när industriella investeringsbeslut skall fattas. Ur ekonomisk synvinkel kan flygplatserna betraktas som regionala stödpunkter för tillhandahållande av transporttjänster till regionens företag.

Genom att flygplatserna fungerar som transportnav och förankringspunkter för regionala företag utgör de ofta en spjutspets för regionen i internationella sammanhang, och i logistiska termer kan de även ses som en del av ett internationellt nätverk för produktion, transporter och handel.

Regioner där det finns stora internationella flygplatser vill medverka i den dagliga skötseln och den framtida utvecklingen av dessa flygplatser, mot bakgrund av det ansvar som regionerna har för befolkningen i de omgivande områdena.

Utskott 3 skulle i detta sammanhang vilja hänvisa till de beslut som fattades vid den första konferensen mellan sådana regioner. Konferensen hölls i Gatwick i Storbritannien den 3-4 november 1994.

Dessutom försöker de flesta regioner genom att bygga regionala flygplatser utnyttja den dynamik som alstras av flygtrafikens utveckling och dra fördel av att den både direkt och indirekt skapar sysselsättning. Utbyggnad av dessa flygplatser är en mycket dyrbar affär, inte minst med tanke på att man måste uppfylla kraven på flygsäkerhet, på säkerhet för passagerare och installationer samt på miljöskydd (särskilt buller från flygtrafiken). Utgifterna för anläggningar för vägtransporter till och från flygplatsen ökar också stadigt, liksom de därmed sammanhängande miljöproblemen.

Europeiska kommissionen har definierat ett transeuropeiskt flygplatsnät, mot bakgrund av behovet att säkerställa att:

- flygplatskapaciteten i gemenskapen skall kunna möta nuvarande och framtida efterfrågan, med hänsyn tagen till de effekter som förväntas av det tredje åtgärdspaketet för civil luftfart, antaget av rådet i juni 1992,

- kapacitetsutvecklingen uppfyller miljökraven, särskilt vad gäller flygtrafikens påverkan på livskvaliteten för de människor som bor i närheten av flygplatser, samt tillfartsvägarna till och från flygplatsen och den därmed sammanhängande vägtrafikökningen,

- flygplatsutbyggnaden bidrar till gemenskapens ekonomiska och sociala sammanhållning, med särskild tonvikt lagd på banden mellan perifera och centralt belägna regioner.

Riktlinjernas allmänna mål är att skapa ett bättre utnyttjande av befintlig kapacitet i flygplatsnätet och på enskilda flygplatser och - om så krävs - att bygga ut ny kapacitet för att möta den ökande efterfrågan. Särskild uppmärksamhet skall riktas mot initiativ som syftar till att minska belastningen på större flygplatser och förbättra flygtrafikens geografiska spridning, med beaktande av nuvarande och framtida efterfrågan.

INNEHÅLL

1. Regionkommittén stöder Europeiska kommissionens planer på att upprätta ett europeiskt flygplatsnät som en integrerande del av ett transeuropeiskt transportnät. Kommittén vill särskilt uttrycka sitt gillande av kommissionens rapport om riktlinjer för det transeuropeiska flygplatsnätet (SEK(94) 1863). Denna rapport utgör ett försök att konstituera ett europeiskt flygplatsnät med egna särdrag och en egen logik.

Definitionen av detta nät vilar på den faktiska användningen av flygplatser. Den skiljer sig från de definitioner som gäller andra transportsätt, som klassificeras med utgångspunkt från den befintliga infrastrukturen och dess fysiska karakteristika, oavsett vilket bruk som görs av denna infrastruktur.

Regionkommittén utgår från principen att luftfartsmyndigheten på alla typer av flygplatser måste förfoga över en kapacitet som är anpassad till behoven. När behoven skall fastställas måste emellertid hänsyn tas till a) det önskvärda i att av miljöskäl om möjligt överföra flygtrafik på korta och medellånga sträckor till tågtrafik, och b) de planer som i detta syfte upprättas dels för att genomföra storskaliga arbeten för nyanläggning och utbyggnad av järnvägsspår i Europa, dels för att skapa attraktiva järnvägslinjer. Landtransport utgör ett mer fördelaktigt alternativ när det gäller korta och medellånga sträckor, och detta inte bara av miljöskäl utan också för att det främjar regional utveckling. Den överföring av trafik som nämndes ovan får emellertid inte genomföras med hjälp av statliga interventioner eller ingripanden från de regionala myndigheternas sida. Den kan bara uppnås genom en förbättring av utbudet av järnvägstransporttjänster.

2. I rapporten tar man upp den mängd problem som sammanhänger med driften av flygplatser och konstaterar att utvecklingen av ett europeiskt flygplatsnät bör inriktas på:

- förbättring av existerande kapacitet,

- utbyggnad av ny kapacitet,

- förbättring av miljöhänsynen vid flygplatser,

- förbättring och utbyggnad av tillfartsvägar till flygplatserna.

Kommittén instämmer i att Europeiska unionen skall koncentrera sig på dessa fyra punkter. Av principskäl skulle kommittén emellertid vilja rikta uppmärksamheten på sitt yttrande om riktlinjerna till uppbyggnad av det transeuropeiska transportnätet (CdR 176/94). Kommittén vill ånyo framhålla att riktlinjerna till det transeuropeiska flygplatsnätet inte ålägger medlemsstaterna några juridiska skyldigheter och inte får begränsa medlemsstaternas och de regionala myndigheternas suveränitet i planeringsfrågor.

De fyra prioriterade punkter som nämndes ovan bör samordnas intimt med ny utveckling inom flygplansproduktionen.

Kommittén betonar att optimalt utnyttjande av befintlig kapacitet måste ges prioritet över uppbyggnad av ny kapacitet. Förbättring av flygtrafikövervakningen (ATM) är särskilt viktig i detta sammanhang.

3. Kommittén noterar att den internationella flygtrafiken är starkt koncentrerad på 40 "centralflygplatser på gemenskapsnivå" ("Community connecting points"), som handhar 75 % av passagerartrafiken.

Den förväntade tillväxten kommer i allt högre grad att ge dessa flygplatser kapacitetsproblem såväl på marken som i luften, problem som ibland är olösliga.

Kommittén anser därför att "regionala centralflygplatser" ("regional connecting points") och "matarflygplatser" ("accessibility points") skulle kunna spela en större roll i det europeiska flygplatsnätet.

Mot denna bakgrund bör åtgärd 6 i bilaga 2 vara tillämplig på alla de tre flygplatstyperna, och åtgärd 8 i samma bilaga bör vara tillämplig på regionala centralflygplatser. Anledningen till detta är att det behövs åtgärder för att främja miljöhänsyn och bättre sammanlänkning till järnvägsnäten, inte bara när det gäller centralflygplatser på gemenskapsnivå.

Många av dessa flygplatser förfogar alltjämt över ledig kapacitet, har färre tillfartsproblem på landsidan och kontrollerar miljöproblemen bättre. Det skulle emellertid vara lämpligt att förbättra den spårbundna tillfarten, eller planera för sådan om den inte existerar. Om man byggde regionala centralflygplatser och matarflygplatser skulle det inte finnas ett lika stort behov av att investera i dyrbara kapacitetsutvidgande program vid och i närheten av större flygplatser, och den direkta och indirekta ekonomiska nyttan av flygtransporter skulle få en större spridning.

En sådan utveckling skulle kräva att åtgärder vidtas av flygbolagen, som måste uppmuntras att i högre grad använda regionala centralflygplatser och matarflygplatser, på grundval av de särskilda fördelar som dessa flygplatser kan erbjuda.

4. De regionala centralflygplatserna och matarflygplatserna bör utgöra en fullvärdig del av nätet.

5. Kommittén noterar att flygplatspolitiken fram till nu har dominerats av kraven från flygbolagslobbyn. Detta gäller framför allt fram till 1987, då liberaliseringen av flygtransporterna fortfarande befann sig i ett inledningsskede. 1992 års liberaliseringspaket och dess effekter på flygtrafikens utveckling kommer emellertid att garantera att flygplatserna - såsom ekonomiska och affärsdrivande enheter - får ett större inflytande över flygtransportpolitiken. Denna roll måste ges en ändamålsenlig struktur, även för de flygplatser som inte utgör en centralflygplats på gemenskapsnivå ("mainport").

6. Kommittén anser att inte bara flygbolagen utan också passagerarna och befraktarna måste konsulteras direkt under diskussionerna om ytterligare utbyggnad av det transeuropeiska flygplatsnätet. Ett problem som måste angripas särskilt är i vilken utsträckning flygbolags och researrangörers naturliga böjelse att välja större flygplatser kan sammanjämkas med användarnas önskemål vad gäller korta restider till och från flygplatsen samt effektiva och enkla flygplatsformaliteter.

7. Kommittén skulle vilja framhålla den allt större betydelsen av sammanlänkningar mellan flygtransporter och anslutande resor med väg- eller tågtrafik. De senare sammanhänger med efterfrågan på flygtransporter men faller inte inom flygplatsmyndigheternas ansvarsområde.

Kommittén delar kommissionens synsätt att man skall prioritera sammanlänkning mellan flygplatser och det allmänna transportnätet. Bristerna på detta område är betydligt större än när det gäller anslutningar till vägnätet.

Mot bakgrund av att även flygplatserna utgör en del av ett integrerat transportsystem bör de omfattas av de kombinerade transportriktlinjerna. Dessa riktlinjer bör särskilt visa vilka möjligheter som finns att kombinera godstransporter på flyg och tåg.

8. Kommittén anser att en objektiv, trafikrelaterad klassificering av affärsdrivande flygplatser skall upprättas. Härvid skall en enhetlig metod att beräkna passagerare, frakt och rörelser användas. Därför bör man undersöka i vilken utsträckning en sådan enhetlig beräkningsmetod redan finns och tillämpas.

Det är av stor kommersiell betydelse för flygplatserna om de ingår i det europeiska nätet eller ej. Ju mer välkänd denna klassificering blir, desto lättare blir det också att bedöma vilken roll och betydelse flygplatsen ifråga har.

Kommittén vill också framhålla betydelsen av att såväl trafikuppgifter som klassificering årligen uppdateras.

Den av kommissionen tillkännagivna utvidgningen av nätet, så att även flygplatser i de länder som ansluter sig till EU den 1 januari 1995 skall ingå, bör betraktas som en möjlighet att uppdatera de kartor som fogats till kommissionens dokument på grundval av gällande flygplatsuppgifter och i samförstånd med medlemsstaterna.

Bryssel den 21 april 1995.

Regionkommitténs ordförande

Jacques BLANC