SV Europeiska unionens officiella tidning C 337/1

EUROPEISKA CENTRALBANKENS YTTRANDE

av den 19 november 2010

om ett förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om ändring av förordning (EG) nr 1060/2009 om kreditvärderingsinstitut

(CON/2010/82)

2010/C 337/01

Inledning och rättslig grund

Den 26 juli 2010 mottog Europeiska centralbanken (ECB) en begäran från Europeiska unionens råd om ett yttrande över ett förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om ändring av förordning (EG) nr 1060/2009 om kreditvärderingsinstitut (1) (nedan kallat förslaget till förordning).

ECB:s behörighet att avge ett yttrande grundas på artiklarna 127.4 och 282.5 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, eftersom förslaget till förordning innehåller bestämmelser som berör Europeiska centralbankssystemets (ECBS) medverkan till ett smidigt genomförande av politiken för det finansiella systemets stabilitet i enlighet med artikel 127.5 i fördraget. I enlighet med artikel 17.5 första meningen i arbetsordningen för Europeiska centralbanken har detta yttrande antagits av ECB-rådet.

Allmänna kommentarer

1. ECB välkomnar i princip de åtgärder som introduceras genom förslaget till förordning för att förstärka det regelverk som gäller för kreditvärderingsinstitut, främst att a) ge den europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten (ESMA) omfattande befogenheter vad gäller registrering och övervakning av kreditvärderingsinstitut, samt b) skapa mer öppenhet och konkurrens på marknaden för värdering av strukturerade finansiella instrument. ECB noterar att förordning (EG) nr 1060/2009 (2) innehåller många av de synpunkter som tidigare framförts i a) Eurosystemets bidrag till det offentliga samrådet om kommissionens förslag till direktiv/förordning om kreditvärderingsinstitut (3) och b) ECB:s yttrande CON/2009/38 av den 21 april 2009 om ett förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om kreditvärderingsinstitut (4).

2. Såsom framgår av Eurosystemets bidrag 2008 (5) vore det bättre om endast en enhet ansvarar för tillsynen över kreditvärderingsinstituten eftersom man då enklare kan säkerställa konkurrens på lika villkor. I detta sammanhang välkomnar ECB att ESMA getts i uppdrag att handlägga ett antal uppgifter som rör registrering och övervakning av kreditvärderingsinstitut. ECB tolkar det som att det rättsliga ramverket även fortsättningsvis kommer att ge de nationella tillsynsmyndigheterna rätt att godkänna kreditvärderingsinstitut som externa ratinginstitut i enlighet med artiklarna 81–83 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/48/EG av den 14 juni 2006 om rätten att starta och driva verksamhet i kreditinstitut (omarbetning) (6).

3. Med beaktande av kommentarerna nedan stöder ECB de arrangemang för ökad insyn som framgår av de föreslagna nya artiklarna 8a och 8b i förordning (EG) nr 1060/2009 (7) enligt vilka emittenter av strukturerade finansiella instrument även ska ge vissa andra kreditvärderingsinstitut tillgång till sådan information som getts det kreditvärderingsinstitut som emittenten anlitat. Genom att införa en sådan informationsplikt vill man främja kvalitet och öppenhet kring ratingprocessen för strukturerade finansiella instrument samt även bidra till ökad konkurrens mellan kreditvärderingsinstituten. I viss utsträckning liknar de nya reglerna också de regler som amerikanska Securities and Exchange Commission (SEC) tillämpar sedan juni 2010 (8). För att främja konkurrens på lika villkor vore det önskvärt att EU:s och USA:s regelverk konvergerar där detta är möjligt. ECB vill dock påpeka några aspekter som rör genomförandet av den nya informationsplikten. Enligt de föreslagna reglerna ska det kreditvärderingsinstitut som utsetts för att utföra en viss kreditvärdering vara utsatt för ökad konkurrens från andra kreditvärderingsinstitut som ej utsetts. Det kan bli enklare för kreditvärderingsinstitut som ej utsetts att utfärda ett kreditbetyg på eget initiativ, eftersom dessa andra kreditvärderingsinstitut kommer att få tillgång till information som emittenten ger det kreditvärderingsinstitut han utsett. Det kan dock finnas avsevärda hinder för kreditvärderingsinstitut som ej utsetts att komma in på marknaden t.ex. genom a) lagstadgade kriterier om tillgång till emittentens information, och b) informell kunskap som det kreditvärderingsinstitut som utsetts har tack vare tidigare affärsrelationer med emittenten. Erfarenheterna från reglerna om ökad öppenhet som SEC infört antyder att sådana regler inte alltid har något avgörande inflytande på kreditvärderingsinstitutens praxis vad gäller en ökning av antalet kreditbetyg som utfärdas på eget initiativ. Möjligheten att beställa olika kreditvärderingar kan även leda till att emittenter väljer det mest fördelaktig kreditbetyget, vilka innebär en risk för att kreditvärderingsinstituten konkurrerar om att utfärda det mest fördelaktiga kreditbetyget. Detta kan få negativa följder för kvaliteten på de kreditbetyg som utfärdas. Man måste även granska emittentens situation och beakta a) de svårigheter som kan uppstå genom skyldigheten att förse kreditvärderingsinstitut som ej utsetts med information, och b) hur missbruk av den information som kreditvärderingsinstitut som ej utsetts erhåller kan förebyggas. ECB har förstått att det under arbetet med att ta fram förslaget till förordning (9) funnits ett brett stöd för de arrangemang för ökad insyn som framgår av de föreslagna nya artiklarna 8a och 8b. ECB föreslår därför endast smärre ändringar (10). Samtidigt rekommenderar ECB att ESMA noga bör granska utvecklingen inom ovannämnda områden när förordningen genomförs, så att lämpliga justeringsförslag kan lämnas till kommissionen på grundval av gjorda erfarenheter (11).

4. ECB räknar även med att kommissionen, utifrån de erfarenheter som görs med de regler som införs genom förlaget till förordning, kommer att utföra ytterligare arbete om arrangemangen kring öppenhet i samband med utfärdande av kreditbetyg. För att uppnå önskad effekt bör reglerna om öppenhet dels ta hänsyn till emitteternas intressen när dessa överlämnar känslig information till kreditvärderingsinstitut, och dels de behov som centralbanker, tillsynsmyndigheter och andra aktörer har av att få mer information som möjliggör en oberoende bedömning av kreditvärderingsinstitutens arbete. Alla dessa aspekter är särskilt viktiga för värdepapperiseringsmarknaden. I detta hänseende avser Eurosystemet, som en del av sin bedömning av säkerheter, använda sådan information om individuella lån som möjliggör en fortlöpande bedömning av riskerna med värdepapperiserade instrument.

Specifika kommentarer

Ökad öppenhet kring kreditbedömningen

5. Enligt förslaget till förordning ska varje kreditvärderingsinstitut som utses ge sina konkurrenter en förteckning över de strukturerade finansiella instrument som institutet bedömer, tillsammans med en länk till den webbplats där emittenten förvarar informationen som används för att göra kreditvärderingen. Kreditvärderingsinstitut som ej utsetts kan få tillgång till denna information om de a) vid tidpunkten för sin anhållan har infört de system och den organisationsstruktur som krävs för att säkerställa att informationen hålls konfidentiell, och b) efter att ha tagit del av informationen, utfärdar kreditbetyg en gång om året för minst 10 procent av de strukturerade finansiella instrument som de har begärt information om (12). ECB rekommenderar att man i den föreslagna förordningen tydligare bör definiera hur ESMA ska kontrollera att dessa kriterier efterlevs, vilken beräkningsmetod som ska användas för att verifiera att det andra kriteriet (13) uppfylls samt i vilka fall ett icke-uppfyllande av det andra kriteriet kan medföra sanktioner (14).

6. ECB gör även följande iakttagelser avseende aspekterna i punkt 3. Kreditvärderingsinstitut bör åläggas en skyldighet att var sjätte månad informera ESMA om antalet kreditbetyg som de utfärdat under en viss period, och dela upp dessa på a) kreditbetyg som begärts av den värderade enheten eller en anknuten tredje part, och b) kreditbetyg som utfärdats på eget initiativ, och instituten bör även ange den andel kreditbetyg som utfärdats på eget initiativ som var högre, lika höga eller lägre än de kreditbetyg som utfärdats av det kreditvärderingsinstitut som utsetts. Denna rapportering bör inkluderas i kreditvärderingsinstitutens regelbundna rapportering till ESMA (15). ESMA bör ges i uppdrag att övervaka genomförandet av de föreslagna nya artiklarna 8a och 8b för att a) kontrollera vilka konsekvenser dessa bestämmelser får för antalet utfärdade kreditbetyg och kvaliteten på dessa, b) upptäcka eventuella behov att ändra tillgångskriterierna för kreditvärderingsinstitut som ej utsetts så att det inte blir alltför svårt att ta sig in på marknaden, c) granska det merarbete emittenter åläggs, samt d) granska huruvida emittenter måste skyddas mot missbruk av den information som sådana kreditvärderingsinstitut som ej utsetts erhåller. En rapport från ESMA bör utgöra grunden för kommissionens översyn av de föreslagna nya artiklarna 8a och 8b under den angivna tiden efter det att de har trätt ikraft.

Information till ESMA och Eurosystemet

7. ECB noterar att kreditvärderingsinstituten ska göra information om sina historiska resultat tillgänglig i det centrala arkiv som upprättas av ESMA (16). ECB rekommenderar att dessa uppgifter bör ges ett jämförbart format som överensstämmer med unionens statistiska regelverk. Jämförbara namnkonventioner och standarder bör i möjligaste mån användas när uppgifterna lagras (t.ex. genom att använda ISIN-koder).

8. I Eurosystemets bidrag 2008 nämndes även att den nya regleringen av kreditvärderingsinstitut bör möjliggöra samarbete mellan tillsynsmyndigheter och Eurosystemet på en lämplig nivå. På grund av sin roll inom området finansiell stabilitet har Eurosystemet ett stort intresse av frågor som rör kreditvärdering. Det finns redan ett regelverk inom Eurosystemet för att övervaka kreditvärderingsinstitut i samband med penningpolitiska transaktioner (17). ECB uppskattar därför bestämmelserna kring utbyte av information som framgår av den föreslagna nya artikeln 27 i förordning (EG) nr 1060/2009. Trots detta rekommenderar ECB att denna bestämmelse uttryckligen bör ange att ECBS och ECB, samt även de angivna myndigheterna i medlemsstaterna, ska få tillgång till sådan information som är av betydelse för utövandet av deras lagstadgade uppgifter.

Ändringsförslag

I de fall där ECB rekommenderar att förslaget till förordning ändras anges de specifika förslagen i bilagan tillsammans med en förklaring.

Utfärdat i Frankfurt am Main den 19 november 2010. Jean-Claude TRICHET ECB:s ordförande

(1) KOM(2010) 289 slutlig.

(2) EUT L 302, 17.11.2009, s. 1.

(3) September 2008 (nedan kallat Eurosystemets bidrag 2008), finns på ECB:s webbplats http://www.ecb.europa.eu

(4) EUT C 115, 20.5.2009, s. 1.

(5) S. 4.

(6) EUT L 177, 30.6.2006, s. 1.

(7) Se artikel 1.4 i förslaget till förordning.

(8) Se ändring av regel 17g-5 i del 240 i Securities Exchange Act 1934, SEC nr 34-61050 (23 november 2009), Federal Register vol. 74, nr 232, s. 63832 (4 december 2009) (nedan kallad ändrad SEC-regel 240.17g-5) som finns på SEC:s webbplats http://www.sec.gov Den ändrade SEC-regeln 240.17g-5 gäller sedan den 2 juni 2010 för amerikanska emittenter och kommer från och med den 2 december 2010 även att gälla för icke-amerikanska emittenter som utser ett kreditvärderingsinstitut baserat i USA, se SEC:s Order of 19 May 2010 granting temporary conditional exemption for nationally recognized statistical rating organizations from the requirements of rule 17g-5 under the Securities Exchange Act of 1934 and request for comment (utgåva nr 34-62120) som finns på SEC:s webbplats.

(9) Se en jämförelse mellan den aktuella ordalydelsen på den föreslagna förordningen och ordförandeskapets kompromissförslag av den 7 oktober 2010, 2010/160 (COD), s. 17.

(10) Se ytterligare kommentarer i punkt 5.

(11) Se ytterligare kommentarer i punkt 6.

(12) Se förslaget till ny artikel 8a.2 i förordning (EG) nr 1060/2009.

(13) Det aktuella förslaget jämfört med avsnitt (a)(3)(iii)(B)(1) i den ändrade SEC-regeln 240.17g-5.

(14) Se de föreslagna nya artiklarna 24.1 och 36a.1 i förordning (EG) nr 1060/2009 och det föreslagna avsnittet I w) i bilaga III till förordning (EG) nr 1060/2009.

(15) Se den föreslagna nya artikeln 11.3 i förordning (EG) nr 1060/2009 och del II, avsnitt E i bilaga I till förordning (EG) nr 1060/2009.

(16) Se förslaget till ny artikel 11.2 i förordning (EG) nr 1060/2009.

(17) Se Eurosystemets bidrag 2008, s. 5 och avsnitt 6.3 (Eurosystemets ramverk för kreditbedömning) i bilaga I till riktlinje ECB/2000/7 av den 31 augusti 2000 om Eurosystemets penningpolitiska instrument och förfaranden, EGT L 310, 11.12.2000, s. 1.