[pic] | EUROPEISKA KOMMISSIONEN |

Bryssel den 24.2.2010

KOM(2010) 61 slutlig

2010/0039 (COD)

Förslag till

EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING

om ändring av rådets förordning (EG) nr 2007/2004 om inrättande av en europeisk byrå för förvaltningen av det operativa samarbetet vid Europeiska unionens medlemsstaters yttre gränser (Frontex)

{SEK(2010) 149}{SEK(2010) 150}

MOTIVERING

1. BAKGRUND

Motiv och syfte

Detta förslag avser ändringar av rådets förordning (EG) nr 2007/2004 om ändring av förordning (EG) nr 2007/2004 om inrättande av en europeisk byrå för förvaltningen av det operativa samarbetet vid Europeiska unionens medlemsstaters yttre gränser (Frontex) som är nödvändiga för att se till att byrån fungerar smidigt och korrekt under kommande år. Syftet med förslaget är att utifrån praktiska erfarenheter och de utvärderingar som gjorts anpassa förordningen för att klargöra byråns uppdrag och rätta till konstaterade brister.

Allmän bakgrund

Byrån som inrättades 2004 inledde sin verksamhet 2005. Efter uppmaning i Haagprogrammet antog kommissionen den 13 februari 2008 en rapport om utvärderingen och den framtida utvecklingen av Frontex (KOM(2008) 67 slutlig), vilken åtföljdes av en konsekvensbedömning.

Rapporten innehöll rekommendationer på kort till medellång sikt, och lade fram idéer för byråns framtida utveckling på längre sikt.

Rapporten från 2008 välkomnades av rådet och Europaparlamentet, som delade kommissionens bedömning att byrån fungerat väl sedan den inrättades och att dess roll ytterligare borde stärkas. Denna målsättning har uttryckts i flera av rådets och Europeiska rådets slutsatser, i pakten om invandring och asyl och i Stockholmsprogrammet som antogs vid Europeiska rådets möte den 10–11 december 2009, och som efterlyste en stärkning av byrån genom en översyn av dess rättsliga ram. Det råder alltså en stark samsyn mellan institutionerna om byråns roll för EU:s gemensamma gränsförvaltning och dess övergripande framtida inriktning.

Utöver den tidigare nämnda rapporten från kommissionen om utvärderingen och den framtida utvecklingen av Frontex gjordes också en utomstående utvärdering under 2008, i enlighet med artikel 33 i Frontexförordningen. Efter denna utvärdering förelade Frontex styrelse kommissionen en rad rekommendationer om ändringar i byråns rättsliga grund.

Det här förslaget bygger på rekommendationerna i rapporten från 2008 och styrelsens rekommendationer, i den mån de kräver en översyn av byråns rättsliga ram, med de undantag som beskrivs i konsekvensbedömningen.

Gällande bestämmelser

Rådets förordning (EG) nr 2007/2004 av den 26 oktober 2004 om inrättande av en europeisk byrå för förvaltningen av det operativa samarbetet vid Europeiska unionens medlemsstaternas yttre gränser.

Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 863/2007 av den 11 juli 2007 om inrättande av en mekanism för upprättande av snabba gränsinsatsenheter och om ändring av rådets förordning (EG) nr 2007/2004 vad beträffar den mekanismen och regleringen av gästande tjänstemäns uppgifter och befogenheter.

Rådets beslut 2005/358/EG av den 26 april 2005 om utseende av sätet för den Europeiska byrån för förvaltningen av det operativa samarbetet vid Europeiska unionens medlemsstaters yttre gränser.

2. SAMRÅD MED BERÖRDA PARTER OCH KONSEKVENSBEDÖMNING

Under uppföljningen av meddelandet ägde omfattande diskussioner rum i rådet och Europaparlamentet. Företrädare för det civila samhället och akademiker diskuterade också Frontex roll mot bakgrund av EU:s migrationspolitik.

Diskussioner och informationsutbyte har skett regelbundet med medlemsstaterna i samband med sammanträden i byråns styrelse. Byrån har löpande rapporterat om sin verksamhet till styrelsen, till institutionerna och via de olika rapporter som krävs enligt den rättsliga grunden. Samråd har också ägt rum mellan tjänstemän i kommissionen som arbetar med Frontex och deras kollegor i byrån.

I samarbete med österrikiska myndigheter anordnade Frontex den 10 september 2009 i Baden i Österrike en workshop för styrelseledamöter och deras företrädare, under kommissionens ordförandeskap, som handlade om översynen av de rättsliga ramarna för byrån. Kommissionen hörde därutöver medlemsstaterna vid mötet i kommittén för frågor om invandring och asyl den 5 oktober 2008.

Konsekvensbedömning

En konsekvensbedömning har gjorts i arbetsdokumentet från kommissionens avdelningar SEK(2010) 149. Underalternativ till följande delar, som var och en motsvarar byråns centrala mål och verksamhet, har bedömts:

- Ändring av befintliga bestämmelser om användning av teknisk utrustning i gemensamma insatser, däribland systemet för medlemsstaternas bidrag till sådan utrustning.

- Metoder för att göra gränsbevakningstjänstemän mer tillgängliga för gemensamma insatser.

- Översyn av byråns roll när det gäller förberedelser, samordning och genomförande av operativa insatser, även fördelningen av uppgifter mellan byrån och medlemsstaterna.

- Utvidgning av byråns uppgifter i samarbetet med tredjeland om gränsförvaltning.

- Rätt att samla in och behandla personluppgifter.

- Översyn av byråns uppdrag när det gäller återsändande.

- Rätt att bidra till utvärderingen av medlemsstaternas insatser för gränsförvaltningen.

De politiska alternativen utvärderades med hjälp av följande kriterier:

- Bidrar alternativet till att avhjälpa identifierade brister så att relevanta mål bättre uppnås?

- Påverkar alternativet tredjeland?

- Påverkar alternativet byråns eller medlemsstaternas budgetar?

- Hur påverkas de grundläggande fri- och rättigheterna?

Det bästa alternativet enligt konsekvensbedömningen är en kombination av följande underalternativ:

- Ett nytt system med obligatoriska bidrag av utrustning från medlemsstaterna, samtidigt som Frontex gradvis börjar köpa och hyra egen utrustning efter vederbörliga behovs- och kostnadsanalyser.

- Ett omarbetat system som ålägger medlemsstaterna att bidra med personal, tillsammans med en reserv av gränsbevakningstjänstemän som medlemsstaterna placerar vid Frontex på halvpermanent bas i egenskap av nationella experter.

- Byrån får medansvar för ledningen av gemensamma insatser, med närmare regler om operativ plan, utvärdering och händelserapportering med stöd från Frontex.

- Frontex får möjlighet att finansiera och genomföra projekt för tekniskt bistånd i tredjeland och placera ut sambandsmän i tredjeland.

- Frontex får en begränsad rätt att behandla personuppgifter för att bekämpa kriminella nätverk som ligger bakom olaglig invandring, under förutsättning att Frontex behandling är laglig, nödvändig och proportionerlig i förhållande till byråns uppdrag.

- Frontex får ansvar för att samordna gemensamma insatser för återsändande.

- Frontex får i uppdrag att analysera operativa risker och krav i medlemsstaterna.

Efter konsekvensbedömningsnämndens yttranden av den 8 december 2009 och den 11 januari 2010 har konsekvensbedömningen omarbetats i grunden, i synnerhet med avseende på problemformuleringen och utgångsläget, beskrivningarna av de allmänna och operativa målsättningarna, subsidiaritets- och proportionalitetsbedömningarna samt kostnadsanalysen.

Det bästa alternativet kommer till uttryck i detta förslag till rättsakt, med undantag för den del som avsåg att ge Frontex begränsade rättigheter att behandla personuppgifter för att bekämpa kriminella nätverk som ligger bakom olaglig invandring. Kommissionen anser att man bör undersöka alla möjligheter att bekämpa människosmuggling och människohandel. Men kommissionen föredrar att behandla frågan om personuppgifter i samband med den övergripande strategin för informationsutbyte som kommer att läggas fram senare i år, även med hänsyn till de överväganden som ska göras för att ytterligare utveckla samarbetet mellan byråerna inom området för rättsliga och inrikes frågor, i enlighet med Stockholmsprogrammet.

3. RÄTTSLIGA ASPEKTER

Sammanfattning

De största ändringar som föreslås i rådets förordning (EG) nr 2007/2004 återspeglar de förändringar som krävs med anledning av det bästa alternativet enligt konsekvensbedömningen. En rad smärre ändringar av främst administrativ karaktär har också gjorts med hänsyn till styrelsens rekommendationer och de nya standardbestämmelser som införts i kommissionens andra förslag för inrättande av nya byråer.

Rättslig grund

Artiklarna 74 och 77.1 b och 77.1 c i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt.

Det här förslaget avser att ändra rådets förordning (EG) nr 2007/2004 om inrättande av en europeisk byrå för förvaltningen av det operativa samarbetet vid Europeiska unionens medlemsstaters yttre gränser, senast ändrad år 2007 genom Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 863/2007 om inrättande av en mekanism för upprättande av snabba gränsinsatsenheter, som byggde på motsvarande bestämmelser i fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, dvs. artikel 62.2 a och artikel 66.

Subsidiaritetsprincipen

Enligt artikel 74 ska rådet besluta om åtgärder för att säkerställa ett administrativt samarbete mellan de behöriga myndigheterna i medlemsstaterna på de områden som avses i denna avdelning och även mellan dessa myndigheter och kommissionen.

Enligt artikel 77.1 b och 77.1 c ska EU säkerställa kontroll av personer och en effektiv övervakning i fråga om passage av de yttre gränserna samt stegvis införa ett integrerat system för förvaltning av de yttre gränserna.

Det föreliggande förslaget ligger inom ramen för dessa bestämmelser och följer i synnerhet den delade behörigheten enligt fördraget eftersom medlemsstaterna behåller ansvaret för att kontrollera sina yttre gränser. I förslaget upprätthålls bland annat principen om att vid operativa insatser som samordnas av byrån får de gästande tjänstemännen endast utföra uppgifter och utöva befogenheter enligt instruktioner från och, i allmänhet, i närvaro av gränsbevakningstjänstemän från värdmedlemsstaten. Beslut om nekad inresa enligt kodexen om Schengengränserna får endast fattas av gränsbevakningstjänstemän i värdmedlemsstaten. Byrån får inga ytterligare befogenheter att fatta beslut på denna punkt.

Syftet med det här förslaget, som följer samma grundläggande begränsningar som de tidigare bestämmelserna, är att vidareutveckla en integrerad hantering av det operativa samarbetet, ett mål som inte i tillräcklig grad kan nås av medlemsstaterna själva.

Proportionalitetsprincipen

I artikel 5 i fördraget om Europeiska unionen fastställs att EU inte ska vidta någon åtgärd som går utöver vad som är nödvändigt för att uppnå målen i fördraget. EU:s åtgärder bör utformas så att målet uppnås och åtgärden genomförs så effektivt som möjligt.

Det föreslagna initiativet – en ändring av förordningen – utgör en vidareutveckling av Schengenregelverket för att bekämpa organiseringen av olaglig invandring och säkerställer samarbetet mellan berörda avdelningar i medlemsstaternas förvaltningar och mellan dessa avdelningar och kommissionen. Förslaget är därför förenligt med proportionalitetsprincipen.

Val av regleringsform

Föreslagen regleringsform: förordning.

Andra medel vore inte lämpliga eftersom detta förslag ändrar en förordning.

4. BUDGETKONSEKVENSER

Förslaget ändrar en befintlig förordning med avseende på en europeisk byråns uppdrag och arbetssätt. Stödet till Frontex är redan upptaget i EU:s budget.

5. ÖVRIGA UPPLYSNINGAR

Följder av de olika protokoll som bifogas fördragen eller associeringsavtalen med tredjeländer

Den rättsliga grunden för detta förslag finns i avdelning V, kapitel tre i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, vilket innebär att bestämmelserna i protokollen om Förenade kungarikets, Irlands och Danmarks ställning samt i Schengenprotokollet är tillämpliga (systemet med variabel geometri). Förslaget bygger på Schengenregelverket. Därför måste följande verkningar med avseende på de olika protokollen beaktas:

Förenade kungariket och Irland

Förenade kungariket och Irland deltar inte i denna förordning i enlighet med artikel 4 i protokollet om införlivande av Schengenregelverket inom Europeiska unionens ramar, fogat till EU-fördraget och EUF-fördraget, och i enlighet med artikel 8.2 i rådets beslut 2000/365/EG av den 29 maj 2000 om en begäran från Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland om att få delta i vissa bestämmelser i Schengenregelverket.

Danmark

Enligt det protokoll om Danmarks ställning som fogats till EU-fördraget och EUF-fördraget deltar Danmark inte i åtgärder som rådet antar i enlighet med avdelning V, kapitel 3 i EUF-fördraget.

Detta förslag bygger på Schengenregelverket och enligt artikel 4 i protokollet ska Danmark ”inom en tid av sex månader efter det att rådet har beslutat om ett förslag eller initiativ om utbyggnad av Schengenregelverket, besluta huruvida det ska genomföra detta beslut i sin nationella lagstiftning.”

Island och Norge

När det gäller Island och Norge utgör detta förslag en vidareutveckling av bestämmelser i Schengenregelverket i den mening som avses i avtalet mellan Europeiska unionens råd och Republiken Island och Konungariket Norge om dessa staters associering till genomförandet, tillämpningen och utvecklingen av Schengenregelverket.[1]

Schweiz

När det gäller Schweiz utgör detta förslag en vidareutveckling av bestämmelser i Schengenregelverket i den mening som avses i avtalet mellan Europeiska unionen, Europeiska gemenskapen och Schweiziska edsförbundet om Schweiziska edsförbundets associering till genomförandet, tillämpningen och utvecklingen av Schengenregelverket.[2]

Liechtenstein

När det gäller Liechtenstein utgör detta förslag en vidareutveckling av bestämmelser i Schengenregelverket i den mening som avses i protokollet mellan Europeiska unionen, Europeiska gemenskapen, Schweiziska edsförbundet och Furstendömet Liechtenstein om Furstendömet Liechtensteins anslutning till avtalet mellan Europeiska unionen, Europeiska gemenskapen och Schweiziska edsförbundet om Schweiziska edsförbundets associering till genomförandet, tillämpningen och utvecklingen av Schengenregelverket.[3]

Kortfattad genomgång av de föreslagna ändringarna

Artikel 1: Inrättande av byrån

- Den rättsliga ramen för byråns arbete förtydligas

Artikel 1a: Definitioner

- Definitionen av värdmedlemsstat förtydligas

- Begreppet Frontex gemensamma stödgrupper införs

- Definitionen av teknisk utrustning ändras

Artikel 2: Huvuduppgifter

- Punkt 1c utvidgar arbetsuppgifterna i samband med riskanalys.

- Punkt 1d stärker de forskningsrelaterade uppgifterna.

- Punkt 1f inför en möjlighet att samordna gemensamma insatser för återsändande.

- Punkt 1h inför en ny arbetsuppgift som avser utveckling och drift av informationssystem.

- Punkt 1i inför en ny arbetsuppgift som avser bistånd till Eurosur.

- Punkt 1 kräver att all personal som deltar i gemensamma insatser eller gemensamma insatser för återsändande ska ha fått lämplig utbildning om de grundläggande fri- och rättigheterna.

- Punkt 2, tredje stycket, inför ett system för avrapportering till styrelsen om den operativa verksamhet som medlemsstaterna bedriver med tredjeland.

Artikel 3: Gemensamma insatser och pilotprojekt vid de yttre gränserna

- Punkt 1 inför en skyldighet att utarbeta en operativ plan, genomföra en inledande riskanalys och ger byrån möjlighet att avbryta insatserna om villkoren inte längre är uppfyllda.

- Punkt 2 (ny) ålägger byrån att inrätta en reserv med gränsbevakningstjänstemän (Frontex gemensamma stödgrupper).

- Punkt 4 inför en skyldighet att överlämna utvärderingsrapporterna av insatserna till styrelsen inom 60 dagar från det att åtgärden avslutats.

- Punkt 5 öppnar för ökat ekonomiskt stöd.

Artikel 3a: Organisation av gemensamma insatser och pilotprojekt (ny)

I punkt 1 i denna nya artikel fastställs de övergripande villkoren för skyldigheten att utarbeta en operativ plan för alla insatser. Den här artikeln innehåller bestämmelser om den operativa planens innehåll och sammansättning, olika uppgifter och ansvarsområden, gruppernas sammansättning, ledarskap och kontroll, avrapportering av utvärderingar och händelserapportering, teknisk utrustning och tillämplig lagstiftning.

I punkt 2 och 3 fastställs att byrån och värdmedlemsstaten ska enas om den operativa planen och att byrån ska se till organisationen i den operativa verksamheten.

Artikel 3b: Sammansättning och utplacering av Frontex gemensamma stödgrupper (ny)

En ny artikel införs som behandlar följande:

Punkt 1 avser övergripande villkor för profilerna på och det totala antalet gränsbevakningstjänstemän som ska ställas till förfogande för Frontex gemensamma stödgrupper.

Punkt 2 fastställer att byrån är skyldig att bidra till Frontex gemensamma stödgrupper.

Punkt 3 fastställer att medlemsstaterna är skyldiga att ställa gränsbevakningstjänstemän till förfogande för utplacering.

Punkt 4 fastställer att medlemmarna i stödgrupperna ska utföra sina uppgifter med full respekt för de grundläggande fri- och rättigheterna samt den mänskliga värdigheten.

Punkt 5 fastställer att kommunikation om Frontex gemensamma stödgrupper ska ske via de nationella kontaktpunkterna.

Punkt 6 ålägger byrån att utse en sambandsman när medlemmar i Frontex gemensamma stödgrupper placeras ut.

Punkt 7 ålägger byrån att bemöta de kostnader som uppstår när medlemsstaternas gränsbevakningstjänstemän deltar i Frontex gemensamma stödgrupper.

Artikel 4: Riskanalys

Ålägger medlemsstaterna att lämna ut nödvändiga uppgifter om hot vid de yttre gränserna.

Ett nytt stycke läggs till som ålägger byrån att regelbundet bedöma vilken kapacitet medlemsstaterna har att hantera problem som kan uppkomma vid de yttre gränserna.

Artikel 5: Utbildning

Inför en skyldighet för medlemsstaterna att införliva den gemensamma grundplanen för utbildning av gränsbevakningstjänstemän med sina nationella utbildningar och anger uttryckligen att utbildningen även ska omfatta de grundläggande fri- och rättigheterna, såsom redan är fallet i Frontex arbetsprogram.

Artikel 6: Uppföljning av och bidrag till forskning

Stärker byråns roll när det gäller att följa upp och bidra till utvecklingen av relevant forskningsverksamhet.

Artikel 7: Teknisk utrustning

Bestämmelserna om teknisk utrustning ändras på följande sätt:

Punkt 1 förtydligar byråns behörighet när det gäller köp eller hyra av teknisk utrustning samt bestämmelserna om registrering av större teknisk utrustning.

Punkt 2 ålägger byrån att upprätta och föra ett centraliserat register över reserven för teknisk utrustning.

Punkt 3 ålägger medlemsstaterna att bidra till reserven för teknisk utrustning så att byrån förfogar över en minsta mängd utrustning för sina behov.

Punkt 4 reglerar hur byrån ska förvalta reserven för teknisk utrustning.

Punkt 5 innehåller bestämmelser om ersättning för den lägsta mängden utrustning per typ av utrustning, villkoren för utplacering och ersättningsberättigande kostnader.

Punkt 6 inför en skyldighet för byrån att rapportera om sammansättningen och utplaceringen av reserven för teknisk utrustning och om styrelsens åtgärder.

Artikel 8: Stöd till medlemsstater i situationer som kräver ökat tekniskt och operativt bistånd vid de yttre gränserna

Artikeln utgår eftersom dessa frågor tillräckligt regleras i bestämmelserna om gemensamma insatser, teknisk utrustning och om Frontex gemensamma stödgrupper.

Artikel 8e: Operativ plan

Punkt 1 behövde justeras i förhållande till bestämmelserna i den nya artikel 3a.

Artikel 8h: Kostnader

Punkt 1 inför en bestämmelse om ersättning för de kostnader Frontex gemensamma stödgrupper ger upphov till.

Artikel 9: Samarbete vid återsändande

Punkt 1 förtydligar EU:s återsändandepolitik, finansiella bestämmelser och inför en möjlighet för medlemsstaterna att begära att byrån ska samordna insatser för återsändande.

Punkt 2–3 ålägger byrån att anta en uppförandekodex som ska tillämpas på gemensamma insatser för återsändande, däribland bestämmelser om övervakning av insatsen och respekten för de grundläggande fri- och rättigheterna.

Punkt 4 ålägger medlemsstaterna att informera byrån om planerade insatser för återsändande och vilken typ av bistånd som krävs av byrån. Byrån åläggs att upprätta en löpande operativ plan som styrelsen ska besluta om.

Punkt 5 förtydligar byråns uppgifter när det gäller att identifiera det berörda tredjelandet.

Artikel 11: System för utbyte av information

Byråns roll ändras och den blir skyldig att underlätta informationsutbytet.

Byrån åläggs att utveckla och driva ett informationssystem för att utbyta sekretessbelagda uppgifter.

Artikel 11a: Skydd av personuppgifter (ny)

Byrån åläggs att behandla personuppgifter i enlighet med förordning (EG) nr 45/2001 och styrelsen åläggs att vidta åtgärder för att tillämpa den förordningen.

Artikel 11b: Säkerhetsbestämmelser för skyddet av sekretessbelagda uppgifter och känsliga uppgifter som inte är sekretessbelagda (ny)

Byrån åläggs att tillämpa säkerhetsbestämmelserna i beslut 2001/844 på sekretessbelagda uppgifter. Byrån åläggs skyldigheter att behandla icke sekretessbelagd men känslig information enligt de bestämmelser som antagits och genomförts av kommissionen.

Artikel 13: Samarbete med EU:s organ och byråer samt internationella organisationer

Här införs en möjlighet att samarbeta med EU:s övriga organ och byråer.

Artikel 14: Underlättande av det operativa samarbetet med tredjeländer och samarbetet med behöriga myndigheter i tredjeländer

Följande punkter införs:

Punkt 2 ger byrån möjlighet att placera sambandsmän i tredjeland.

Punkt 3 beskriver sambandsmännens arbetsuppgifter.

Punkt 4 ger byrån möjlighet att få EU-finansiering, starta projekt för tekniskt bistånd i tredjeland och bjuda in observatörer.

Punkt 5 ålägger medlemsstaterna att vid behov förtydliga byråns roll i sina bilaterala avtal med tredjeland.

Punkt 7 fastställer att utplacering av sambandsmän och avtal om arbetet med tredjeland kräver förhandsgodkännande från kommissionen.

Artikel 15a: Överenskommelse om säte (ny)

Här förtydligas behovet av och villkoren för en överenskommelse om sätet mellan byrån och värdmedlemsstaten.

Artikel 17: Personal

Punkt 3 förtydligar vilket ansvar byrån har för att se till att kvalificerad personal deltar i operativa insatser.

Artikel 20: Styrelsens befogenheter

Punkt 2h kräver förhandsmedgivande från kommissionen för att ändra eller anpassa byråns organisationsstruktur eller personalpolitik (ny).

Punkt 2i inför en bestämmelse om godkännande av byråns fleråriga plan (ny).

Punkt 4 återspeglar byråns stärkta ställning när det gäller relevant forskningsverksamhet.

Artikel 21: Styrelsens sammansättning

Punkt 1 stryker inskränkningen av hur många gånger mandatet får förlängas.

Punkt 3 inför en hänvisning till de associeringsavtal som ingåtts.

Artikel 25: Den verkställande direktörens uppgifter och befogenheter

Punkt 3g inför en skyldighet att genomföra de operativa planerna.

2010/0039 (COD)

Förslag till

EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING

om ändring av rådets förordning (EG) nr 2007/2004 av den 26 oktober 2004 om inrättande av en europeisk byrå för förvaltningen av det operativa samarbetet vid Europeiska unionens medlemsstaters yttre gränser (Frontex)

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 74 och artikel 77.1 b och 77.1c,

med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,

med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande,

efter översändande av förslaget till de nationella parlamenten,

i enlighet med ett särskilt lagstiftningsförfarande, och

av följande skäl:

(1) En av EU:s centrala politiska målsättningar är även fortsättningsvis att utveckla en framsynt och omfattande europeisk migrationspolitik som bygger på solidaritet och ansvarstagande.

(2) EU:s politik när det gäller unionens yttre gränser syftar till en integrerad förvaltning för att garantera en enhetlig och effektiv kontroll och övervakning, vilket är en förutsättning för den fria rörligheten för personer inom Europeiska unionen och ett grundläggande inslag i ett område med frihet, säkerhet och rättvisa. Därför bör det fastställas gemensamma bestämmelser om vilka standarder och förfaranden som ska gälla för kontrollen av de yttre gränserna.

(3) Ett effektivt genomförande av de gemensamma bestämmelserna kräver ökad samordning av det operativa samarbetet mellan medlemsstaterna.

(4) Denna förordning respekterar de grundläggande rättigheter och iakttar de principer som erkänns framför allt i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, särskilt den mänskliga värdigheten, förbud mot tortyr och omänsklig eller förnedrande bestraffning och behandling, rätt till frihet och säkerhet, rätt till skydd av personuppgifter, asylrätt, principen om non-refoulement, icke-diskriminering, barnets rättigheter och rätten till ett effektivt rättsmedel. Medlemsstaterna bör tillämpa förordningen i enlighet med dessa rättigheter och principer.

(5) Rådet antog 2004 förordning (EG) nr 2007/2004 om inrättande av en europeisk byrå för förvaltningen av det operativa samarbetet vid Europeiska unionens medlemsstaters yttre gränser (Frontex)[4], nedan kallad byrån . Byrån inledde sitt arbete i maj 2005.

(6) Förordning (EG) nr 2007/2004 ändrades år 2007 genom förordning (EG) nr 863/2007 om inrättande av en mekanism för upprättande av snabba gränsinsatsenheter.[5]

(7) En effektiv förvaltning av de yttre gränserna genom kontroller och övervakning bidrar till att bekämpa olaglig invandring och människohandel och förhindra hot mot medlemsstaternas inre säkerhet, allmänna ordning, folkhälsa och internationella förbindelser.

(8) Gränskontroll är av intresse inte endast för de medlemsstater vid vars yttre gränser den utförs utan för samtliga medlemsstater som har avskaffat inre gränskontroll.

(9) Det fleråriga program för ett område med frihet, säkerhet och rättvisa i medborgarnas tjänst som antogs vid Europeiska rådets möte den 10–11 december 2009 (Stockholmsprogrammet) efterlyste en tydligare och starkare roll för Frontex när det gäller förvaltningen av Europeiska unionens yttre gränser.

(10) Byråns uppdrag bör därför ses över för att i synnerhet stärka byråns operativa kapacitet samtidigt som alla åtgärder som vidtas ska stå i proportion till de eftersträvade målen i full respekt för de grundläggande fri- och rättigheterna, flyktingars och asylsökandes rättigheter, särskilt förbudet mot refoulement.

(11) De nuvarande möjligheterna att effektivt bistå medlemsstaterna i de operativa aspekterna på förvaltningen av de yttre gränserna bör stärkas med avseende på tillgängliga tekniska resurser. Byrån måste på ett tillräckligt tillförlitligt sätt kunna planera samordningen av gemensamma insatser eller pilotprojekt.

(12) Att fastställa en lägsta mängd teknisk utrustning som måste tillhandahållas av medlemsstaterna eller byrån kommer att möjliggöra bättre planering och genomförande av de insatser som byrån samordnar.

(13) Byrån bör föra förteckningar över teknisk utrustning som tillhandahålls av medlemsstaterna och av byrån och därigenom bidra till en gemensam användning av materiella resurser. Förteckningarna bör ange den lägsta mängd av olika typer av teknisk utrustning som krävs för att byrån ska kunna utföra sina uppgifter.

(14) För att göra insatserna effektiva bör medlemsstaterna ställa ett lämpligt antal kvalificerade gränsbevakningstjänstemän till förfogande för gemensamma insatser och pilotprojekt. Därför bör man inrätta grupper av gränsbevakningstjänstemän som ska kunna utplaceras av byrån.

(15) Byrån bör bidra till dessa grupper med gränsbevakningstjänstemän som medlemsstaterna placerar vid byrån på halvpermanent bas och som när de utövar sina uppgifter och befogenheter, ska lyda under samma rättsregler som de gästande tjänstemän som medlemsstaterna direkt sänder till grupperna. Byrån bör anpassa sina interna regler om utplacerade nationella experter så att värdmedlemsstaten kan ge gränsbevakningstjänstemännen direkta instruktioner i samband med gemensamma insatser och pilotprojekt.

(16) En väldefinierad operativ plan, med bestämmelser om bland annat utvärdering och skyldighet att rapportera händelser, bör utarbetas innan de deltagande medlemsstaterna och byrån inleder sin verksamhet. Detta kommer i hög grad att bidra till målen för denna förordning genom mer harmoniserade arbetsmetoder när det gäller samordningen av operativa insatser.

(17) Byrån ska använda händelserapportering för att till berörda myndigheter och styrelsen överlämna alla uppgifter om välgrundade påståenden om överträdelse av i synnerhet förordning (EG) nr 2007/2004 eller kodexen om Schengengränserna, däribland kränkningar av de grundläggande fri- och rättigheterna, i samband med gemensamma insatser och pilotprojekt.

(18) Riskanalys har visat sig vara mycket viktig för operativa insatser vid de yttre gränserna. Kvaliteten bör höjas genom en metod för att utvärdera medlemsstaternas nationellt tillgängliga strukturer, utrustning och resurser.

(19) Byrån bör tillhandahålla nationella utbildare av gränsbevakningstjänstemän utbildning på europeisk nivå, vilken även bör omfatta de grundläggande fri- och rättigheterna samt kompletterande utbildning och seminarier för tjänstemän vid de behöriga nationella myndigheterna om kontroll och övervakning av de yttre gränserna och återsändande av tredjelandsmedborgare som vistas olagligt i medlemsstaterna. Byrån får i samarbete med medlemsstaterna anordna utbildning på deras territorium. Medlemsstaterna bör införliva resultaten av byråns arbete på denna punkt med sina nationella utbildningsprogram för gränsbevakningstjänstemän.

(20) Byrån bör följa upp och bidra till utvecklingen inom vetenskaplig forskning som är av relevans på byråns verksamhetsområde och sprida denna information till kommissionen och medlemsstaterna.

(21) I de flesta medlemsstater är det de myndigheter som har till uppgift att kontrollera de yttre gränserna som ansvarar för de operativa aspekterna av insatser för återsändande av tredjelandsmedborgare som vistas olagligt i medlemsstaterna. Eftersom det ger ett klart mervärde att utföra detta arbete på europeisk nivå, bör byrån i enlighet med EU:s politik för återsändande tillhandahålla erforderligt bistånd och samordning för att organisera medlemsstaternas gemensamma insatser för återsändande och fastställa god praxis för framskaffande av resehandlingar och för återsändande av tredjelandsmedborgare som vistas olagligt på medlemsstaternas territorium. EU-medel bör inte ställast till förfogande för verksamhet eller insatser som inte genomförs med full respekt för stadgan om de grundläggande rättigheterna.

(22) För att kunna utföra sitt uppdrag och i den omfattning som krävs för fullgörande av dess uppgifter får byrån samarbeta med Europol, Europeiska byrån för samarbete i asylfrågor, Europeiska unionens byrå för grundläggande rättigheter och andra av EU:s organ och byråer, behöriga nationella myndigheter i tredjeländer och de internationella organisationer som har behörighet i frågor som omfattas av förordning (EG) nr 2007/2004, inom ramen för vad som avtalats i enlighet med relevanta bestämmelser i fördraget. Byrån bör underlätta det operativa samarbetet mellan medlemsstater och tredjeländer inom ramen för Europeiska unionens utrikespolitik.

(23) Det blir allt viktigare att samarbeta med tredjeländer i frågor som omfattas av förordning (EG) nr 2007/2004. För att kunna inrätta ett hållbart samarbete med tredjeland bör byrån få möjlighet att inleda och finansiera projekt för tekniskt bistånd och placera sambandsmän i tredjeland. Byrån bör få bjuda in företrädare från tredjeland att delta i dess verksamhet, efter vederbörlig utbildning. Samarbetet med tredjeland är viktigt också för att främja EU:s normer för gränsbevakning, däribland respekten för de grundläggande fri- och rättigheterna och den mänskliga värdigheten.

(24) För att garantera öppna och transparenta anställningsvillkor, och likabehandling av personal, bör tjänsteföreskrifterna för tjänstemän i Europeiska unionen och anställningsvillkoren för övriga anställda i Europeiska unionen ( tjänsteföreskrifterna ), inklusive bestämmelserna om sekretessplikt, gälla för byråns anställda och direktör.

(25) Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 45/2001 av den 18 december 2000 om skydd för enskilda då gemenskapsinstitutionerna och gemenskapsorganen behandlar personuppgifter och om den fria rörligheten för sådana uppgifter[6] gäller också för byråns hantering av personuppgifter. Den europeiska datatillsynsmannen ska därför utöva tillsyn över byråns behandling av personuppgifter och ha rätt att från byrån erhålla alla uppgifter som behövs för undersökningarna.

(26) I den mån medlemsstaterna behandlar personuppgifter tillämpas Europaparlamentets och rådets direktiv 1995/46/EG av den 24 oktober 1995 om skydd för enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter.[7]

(27) Byrån bör, i samband med att den säkerställer den operativa förvaltningen av it-system, följa europeiska och internationella standarder och mycket högt ställda yrkeskrav.

(28) Eftersom målen för den föreslagna åtgärden, nämligen behovet att inrätta en integrerad ledning av det operativa samarbetet vid Europeiska unionens medlemsstaters yttre gränser inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna och de därför bättre kan uppnås på EU-nivå, kan EU vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget om Europeiska unionen. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går denna förordning inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål.

(29) Vad beträffar Island och Norge utgör denna förordning en utveckling av bestämmelserna i Schengenregelverket i den mening som avses i avtalet mellan Europeiska unionens råd och Republiken Island och Konungariket Norge om dessa staters associering till genomförandet, tillämpningen och utvecklingen av Schengenregelverket, närmare bestämt av bestämmelserna på det område som avses i artikel 1A i rådets beslut 1999/437/EG[8] rörande vissa tillämpningsföreskrifter för det ovan nämnda avtalet. Följaktligen bör Republiken Islands och Konungariket Norges delegationer delta som styrelseledamöter i byrån, med begränsad rösträtt.

(30) Vad gäller Schweiz innebär denna förordning, i enlighet med avtalet mellan Europeiska unionen, Europeiska gemenskapen och Schweiziska edsförbundet om Schweiziska edsförbundets associering till genomförandet, tillämpningen och utvecklingen av Schengenregelverket[9], en utveckling av de bestämmelser i Schengenregelverket vilka omfattas av det område som avses i artikel 1.A, B och G i beslut 1999/437/EG, jämförd med artikel 3 i rådets beslut 2008/146/EG om ingående av det avtalet på Europeiska gemenskapens vägnar.

(31) För Liechtenstein utgör denna förordning en sådan utveckling av bestämmelserna i Schengenregelverket som avses i protokollet mellan Europeiska unionen, Europeiska gemenskapen, Schweiziska edsförbundet och Furstendömet Liechtenstein om Furstendömet Liechtensteins anslutning till avtalet mellan Europeiska unionen, Europeiska gemenskapen och Schweiziska edsförbundet om Schweiziska edsförbundets associering till genomförandet, tillämpningen och utvecklingen av Schengenregelverket, på det område som avses i artikel 1 A, B och G i rådets beslut 1999/437/EG av den 17 maj 1999, jämförd med artikel 3 i rådets beslut 2008/261/EG[10].

(32) Enligt det protokoll om Danmarks ställning som fogats till fördraget om Europeiska unionen och fördraget om Europeiska unionens funktionssätt deltar inte Danmark i rådets antagande av åtgärder enligt avdelning V, kapitel 3 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, med undantag för ”åtgärder för att bestämma de tredje länder vars medborgare är skyldiga att ha visering när de passerar medlemsstaternas yttre gränser eller på åtgärder som avser en enhetlig utformning av viseringar”. Detta förslag bygger på Schengenregelverket. Enligt artikel 4 i protokollet ska Danmark ”inom en tid av sex månader efter det att rådet har beslutat om ett förslag eller initiativ om utbyggnad av Schengenregelverket enligt bestämmelserna i avdelning V, kapitel 3 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, besluta huruvida det ska genomföra detta beslut i sin nationella lagstiftning”.

(33) Denna förordning utgör en utveckling av bestämmelser i Schengenregelverket i vilka Förenade kungariket inte deltar i enlighet med rådets beslut 2000/365(EG av den 29 maj 2000 om en begäran från Förenade kungariket och Nordirland om att få delta i vissa bestämmelser i Schengenregelverket.[11] Förenade kungariket deltar därför inte i antagandet av denna förordning, som inte är bindande för eller tillämplig i Förenade kungariket.

(34) Denna förordning utgör en utveckling av bestämmelser i Schengenregelverket i vilka Irland inte deltar i enlighet med rådets beslut 2002/192/EG av den 28 februari 2002 om Irland begäran om att få delta i vissa bestämmelser i Schengenregelverket.[12] Irland deltar därför inte i antagandet av denna förordning, som inte är bindande för eller tillämplig i Irland.

(35) Byrån bör underlätta organiserandet av operativa insatser där medlemsstaterna får använda sig av expertis och resurser vilka Irland och Förenade kungariket kan vilja ställa till deras förfogande, enligt villkor som ska fastställas från fall till fall av styrelsen. I detta syfte bör företrädare för Irland och Förenade kungariket inbjudas att närvara vid alla styrelsemöten så att de kan delta till fullo i diskussionerna om förberedande av sådana operativa insatser.

(36) En motsättning föreligger mellan Konungariket Spanien och Förenade kungariket om gränsdragningen kring Gibraltar.

(37) Upphävandet av denna förordnings tillämplighet på Gibraltars gränser medför ingen ändring av de berörda staternas respektive ståndpunkt.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1 Ändring

Förordning (EG) nr 2007/2004 ska ändras på följande sätt:

1) Artikel 1.2 ska ersättas med följande:

”2. Med beaktande av att ansvaret för kontroll och övervakning av de yttre gränserna åligger medlemsstaterna ska byrån underlätta och effektivisera tillämpningen av befintliga och framtida EU-åtgärder rörande förvaltningen av de yttre gränserna, i synnerhet kodexen om Schengengränserna[13], i enlighet med relevant EU-rätt, internationella bestämmelser, de skyldigheter som följer av rätten till internationellt skydd samt de grundläggande fri- och rättigheterna. Byrån ska göra detta genom att säkerställa samordningen av medlemsstaternas insatser för att genomföra dessa åtgärder, och därigenom bidra till att personkontrollen vid och övervakningen av medlemsstaternas yttre gränser håller en effektiv, hög och enhetlig nivå.”

2) Artikel 1a ska ändras på följande sätt:

a) Punkt 2 ska ersättas med följande:

”2. värdmedlemsstat : en medlemsstat på eller intill vilkens territorium en snabb gränsinsatsenhet placeras ut, eller där en gemensam insats eller ett pilotprojekt äger rum.”

b) Punkt 4 ska ersättas med följande:

”4. medlemmar i enheterna : gränsbevakningstjänstemän från andra medlemsstater än värdmedlemsstaten, som tjänstgör i de snabba gränsinsatsenheterna eller Frontex gemensamma stödgrupper.”

c) Följande punkt ska läggas till som punkt 7:

”7. teknisk utrustning : alla typer av teknisk utrustning som används i samband med gemensamma insatser, pilotprojekt, snabba gränsinsatsenheter, återsändande eller projekt för tekniskt bistånd.”

3) Artikel 2 ska ändras på följande sätt:

a) Punkt 1 ska ändras på följande sätt:

i) Led c och d ska ersättas med följande:

”c) Utföra riskanalyser, däribland en bedömning av vilken kapacitet medlemsstaterna har att hantera hot och tryck på sina yttre gränser.

d) Bidra till utveckling av forskning som är betydelsefull för kontrollen och övervakningen av de yttre gränserna.”

ii) Led f ska ersättas med följande:

”f) Erbjuda medlemsstaterna nödvändigt tekniskt bistånd för genomförandet av gemensamma insatser för återsändande.”

iii) Följande led ska läggas till som led h och i:

”h) Utveckla och hantera informationssystem som gör det möjligt att snabbt och säkert utbyta information om framväxande risker vid de yttre gränserna, däribland det informations- och samordningsnätverk som inrättades genom rådets beslut 2005/267/EG.[14]

i) Tillhandahålla nödvändigt bistånd för att utveckla och driva ett europeiskt gränsövervakningssystem och vid behov för att utveckla ett gemensamt gränssnitt för informationsutbyte och systemens kompatibilitet.”

b) Följande punkt ska införas som punkt 1a:

”Alla gränsbevakningstjänstemän, övrig personal från medlemsstaterna samt byråns personal ska innan de deltar i den operativa verksamhet som byrån organiserar få utbildning om relevant EU-lagstiftning och internationell rätt, däribland bestämmelser om de grundläggande fri- och rättigheterna och om rätten till internationellt skydd.”

c) I punkt 2 ska det sista stycket ersättas med följande:

”Medlemsstaterna ska rapportera till byrån om operativ verksamhet utanför byråns ram som bedrivits vid de yttre gränserna. Den verkställande direktören ska regelbundet informera styrelsen om dessa frågor, minst en gång om året.”

4) Artikel 3 ska ersättas med följande:

”Artikel 3

Gemensamma insatser och pilotprojekt vid de yttre gränserna

1. Byrån ska utvärdera, godkänna och samordna förslag till gemensamma insatser och pilotprojekt som läggs fram av medlemsstaterna, däribland förfrågningar från medlemsstaterna under omständigheter som kräver ökat tekniskt och operativt bistånd.

Byrån får själv ta initiativ till gemensamma insatser och pilotprojekt i samarbete med medlemsstaterna.

Byrån får även besluta att ställa sin tekniska utrustning till förfogande för medlemsstater som deltar i de gemensamma insatserna eller pilotprojekten.

Gemensamma insatser och pilotprojekt ska föregås av en ingående riskanalys.

Byrån får också avsluta gemensamma insatser och pilotprojekt om förutsättningarna för åtgärderna inte längre är uppfyllda.

2. Byrån ska i enlighet med bestämmelserna artikel 3b inrätta Frontex gemensamma stödgrupper, en reserv med gränsbevakningstjänstemän som ska kunna placeras ut i samband med sådana gemensamma insatser och pilotprojekt som avses i första stycket. Byrån ska i enlighet med artikel 3a och artikel 7 besluta om att avdela personal och teknisk utrustning.

3. För den praktiska organisationen av gemensamma insatser och pilotprojekt får byrån använda sig av de egna särskilda avdelningar som föreskrivs i artikel 16.

4. Byrån ska utvärdera resultatet av gemensamma insatser och pilotprojekt och till styrelsen överlämna en ingående utvärderingsrapport inom 60 dagar efter det att verksamheten avslutats. I syfte att förbättra kvalitet, konsekvens och effektivitet i framtida insatser och projekt ska byrån göra en övergripande och jämförande analys av dessa resultat, vilken ska tas med i den allmänna rapport som avses i artikel 20.2b.

5. Byrån får besluta att finansiera eller medfinansiera gemensamma insatser och pilotprojekt enligt punkt 1 med anslag ur sin egen budget i enlighet med de finansiella bestämmelser som gäller för byrån.”

5) Följande artiklar ska införas som artikel 3a, 3b och 3c:

”Artikel 3a

Organisation av gemensamma insatser och pilotprojekt

1. Den verkställande direktören ska utarbeta en operativ plan för den verksamhet som avses i artikel 3.1. Den verkställande direktören och värdmedlemsstaten ska enas om en operativ plan för organisationen i god tid innan den planerade verksamheten äger rum.

Planen ska innehålla följande:

a) En beskrivning av situationen med uppgifter om utplaceringens upplägg och syften, inklusive det operativa målet.

b) Den planerade längden på den gemensamma insatsen eller pilotprojektet.

c) Angivande av det geografiska område där den gemensamma insatsen eller pilotprojektet ska genomföras.

d) En beskrivning av uppgifterna och speciella instruktioner för de gästande tjänstemännen, bland annat om vilka sökningar som får göras i databaser och om tillåtna tjänstevapen samt tillåten ammunition och utrustning i värdmedlemsstaten.

e) Sammansättningen av grupperna av gästande tjänstemän.

f) Bestämmelser om ledning och kontroll, däribland namn och tjänstegrad för värdmedlemsstatens gränsbevakningstjänstemän som ansvarar för samarbetet med de gästande tjänstemännen och byrån, särskilt för de gränsbevakningstjänstemän som leder dem under utplaceringstiden samt de gästande tjänstemännens plats i ledningsstrukturen.

g) Den tekniska utrustning som ska åtfölja de gemensamma insatserna eller pilotprojektet, däribland uppgifter om särskilda krav på användningen, personal, transport och logistik samt finansiella bestämmelser.

h) Metoder för rapportering och utvärdering med närmare bestämmelser om händelserapportering, riktvärden för utvärderingsrapporten och sista datum för inlämnande av den slutliga utvärderingsrapporten i enlighet med artikel 3.4.

i) När det gäller operativa insatser till havs, uppgifter om särskilda krav i tillämplig lagstiftning och bestämmelser i sjörätten om det geografiska område där den gemensamma insatsen ska äga rum.

2. Den operativa planen får ändras eller anpassas endast med den verkställande direktörens och värdmedlemsstatens godkännande. Byrån ska omedelbart skicka en kopia av den ändrade eller anpassade operativa planen till de deltagande medlemsstaterna.

3. Byrån ska som ett led i sina samordnande arbetsuppgifter se till att alla organisatoriska frågor avseende gemensamma insatser och pilotprojekt som avses i den här artikeln verkställs, däribland kravet på att en av byråns anställda ska vara närvarande.

Artikel 3b

Sammansättning och utplacering av Frontex gemensamma stödgrupper

1. På förslag från den verkställande direktören ska styrelsen med en absolut majoritet av sina röstberättigade ledamöter besluta om profilerna för och det totala antalet gränsbevakningstjänstemän som ska ställas till förfogande för Frontex gemensamma stödgrupper. Samma förfarande ska tillämpas på alla efterföljande ändringar av profilerna och det totala antalet gränsbevakningstjänstemän. Medlemsstaterna ska bidra till Frontex gemensamma stödgrupper genom en nationell reserv som bygger på de olika fastställda profilerna genom att utse gränsbevakningstjänstemän som motsvarar de profiler som krävs.

2. Byrån ska även bidra till Frontex gemensamma stödgrupper med kompetenta gränsbevakningstjänstemän som placeras ut av medlemsstaterna som nationella experter i enlighet med artikel 17.5 Medlemsstaterna ska därför bidra genom att utplacera gränsbevakningstjänstemän som nationella experter vid byrån. Utplaceringen får vara högst sex månader under en ettårsperiod. Sådan personal ska när det gäller denna förordning betraktas som gästande tjänstemän och ska ha de uppgifter och befogenheter som avses i artikel 10. Den medlemsstat som utplacerar gränsbevakningstjänstemännen ska betraktas som hemmedlemsstat enligt definitionen i artikel 1a.3 vid tillämpningen av artikel 3c, artikel 10 och artikel 10b. Annan personal vid byrån med tillfällig anställning som inte är behörig att utföra gränskontroller ska bara delta i gemensamma insatser och pilotprojekt i egenskap av samordnare.

3. Medlemsstaterna ska ställa gränsbevakningstjänstemän till förfogande för utplacering på begäran av byrån, såvida de inte befinner sig i en exceptionell situation som i hög grad påverkar fullgörandet av nationella uppgifter. Begäran ska göras minst trettio dagar innan den planerade utplaceringen. Hemmedlemsstatens självbestämmanderätt avseende valet av personal och utplaceringens längd ska inte påverkas.

4. Medlemmar i Frontex gemensamma stödgrupper ska, när de utför sina uppgifter och utövar sina befogenheter, fullt ut respektera de grundläggande fri- och rättigheterna samt den mänskliga värdigheten. Alla åtgärder som vidtas vid utförandet av uppgifterna och utövandet av befogenheterna ska stå i proportion till de syften som eftersträvas genom sådana åtgärder. När medlemmar i enheterna utför sina uppgifter och utövar sina befogenheter ska de inte diskriminera personer på grund av kön, ras eller etnisk tillhörighet, religion eller övertygelse, funktionshinder, ålder eller sexuell läggning.

5. I enlighet med artikel 8g ska byrån utse en samordnare för varje gemensam insats och varje pilotprojekt som medför utplacering av medlemmar i Frontex gemensamma stödgrupper.

6. Byrån ska täcka de kostnader som medlemsstaterna åtdrar sig genom att i enlighet med punkt 1 ställa gränsbevakningstjänstemän till förfogande för Frontex gemensamma stödgrupper i enlighet med artikel 8h.

Artikel 3c

Instruktioner till Frontex gemensamma stödgrupper

1. Under den tid som Frontex gemensamma stödgrupper är utplacerade ska värdmedlemsstaten utfärda instruktioner till dem i enlighet med den operativa plan som avses i artikel 3a.1.

2. Byrån får via sin samordnande tjänsteman enligt artikel 3b.5 meddela värdmedlemsstaten sina synpunkter på dessa instruktioner. Om den gör detta ska värdmedlemsstaten beakta dessa synpunkter.

3. I enlighet med artikel 8g ska värdmedlemsstaten ge byråns samordnare allt erforderligt stöd, bland annat obegränsat tillträde till Frontex gemensamma stödgrupper under hela den tid som de är utplacerade.

4. Medlemmar i Frontex gemensamma stödgrupper ska, när de utför sina uppgifter och utövar sina befogenheter, fortsätta lyda under hemmedlemsstatens disciplinära bestämmelser.”

6) Artikel 4 ska ersättas med följande:

”Artikel 4

Riskanalys

Byrån ska utarbeta och tillämpa en gemensam integrerad modell för riskanalys.

Byrån ska utarbeta både allmänna och särskilt anpassade riskanalyser, som ska överlämnas till rådet och kommissionen. I detta syfte ska medlemsstaterna förse byrån med alla nödvändiga uppgifter om situationen och eventuella hot vid de yttre gränserna.

Byrån ska regelbundet bedöma vilken kapacitet medlemsstaterna har att hantera eventuella problem, däribland hot och tryck på EU:s yttre gränser som förekommer eller kan uppstå. Därför ska byrån bedöma medlemsstaternas gränsförvaltningssystem. Resultatet av bedömningen ska läggas fram för byråns styrelse minst en gång om året.

Byrån ska ta hänsyn till resultaten av den gemensamma integrerade modellen för riskanalys när den utarbetar den gemensamma grundplan för utbildning av gränsbevakningstjänstemän som avses i artikel 5.”

7) Artikel 5.1 ska ersättas med följande:

”Byrån ska utarbeta och vidareutveckla en gemensam grundplan för utbildning av gränsbevakningstjänstemän och tillhandahålla utbildning på europeisk nivå för utbildare av medlemsstaternas nationella gränsbevakningstjänstemän, även i fråga om de grundläggande fri- och rättigheterna samt rätten till internationellt skydd.

Medlemsstaterna ska införliva den gemensamma grundplanen med sin utbildning av nationell gränsbevakningstjänstemän.”

8) Artiklarna 6 och 7 ska ersättas med följande:

”Artikel 6

Uppföljning av och bidrag till forskning

Byrån ska följa upp och bidra till den utveckling inom forskningen som är av betydelse för kontrollen och övervakningen av de yttre gränserna och sprida denna information till kommissionen och medlemsstaterna.

Artikel 7

Teknisk utrustning

1. Byrån får köpa eller hyra teknisk utrustning för kontroll av de yttre gränserna och använda den i samband med gemensamma insatser, pilotprojekt, utplacering av snabba gränsinsatsenheter, insatser för återsändande eller projekt för tekniskt bistånd i enlighet med de finansiella bestämmelser som är tillämpliga på byrån. Alla köp av utrustning som medför väsentliga kostnader för byrån ska föregås av en uttömmande behovsanalys och analys av kostnadseffektiviteten. Om byrån köper eller hyr större teknisk utrustning som till exempel patrullfartyg eller kustpatrullfordon som ska användas vid gemensamma insatser ska följande bestämmelser tillämpas:

- Vid inköp ska byrån ingå en formell överenskommelse med någon medlemsstat om att utrustningen ska registreras i den medlemsstaten.

- Vid hyra ska utrustningen registreras i en av medlemsstaterna.

Den medlemsstat som registrerar eller tillhandahåller teknisk utrustning ska även bistå med expertis och teknisk personal så att utrustningen kan användas på ett lagligt och säkert sätt.

2. Byrån ska upprätta och föra centraliserade register över vilken utrustning för kontroll av de yttre gränserna som finns i den reserv för teknisk utrustning som ägs av medlemsstaterna eller av byrån. Reserven för teknisk utrustning ska innehålla en lägsta fastställd mängd teknisk utrustning som avses i punkt 5 i den här artikeln. Den registrerade reserven för teknisk utrustning ska användas vid den verksamhet som avses i artikel 3, artikel 8a och artikel 9.

3. Medlemsstaterna ska bidra till den reserv för teknisk utrustning som avses i punkt 2. Sådan teknisk utrustning som ingår i den lägsta fastställda mängden för ett visst år ska på byråns begäran ställas till förfogande av medlemsstaterna inom 30 dagar, såvida de inte befinner sig i en exceptionell situation som i hög grad påverkar fullgörandet av nationella uppgifter. Medlemsstaternas bidrag till reserven för teknisk utrustning ska ses över årligen.

4. Byrån ska se till att registret över reserven av teknisk utrustning innehåller uppgifter om följande:

1. Klassificering av utrustningen och vilken typ av insats den används för.

2. Klassificering per ägare (medlemsstat, byrån, övriga).

3. Sammanlagd mängd utrustning.

4. Eventuella krav på personal för att handha utrustningen.

5. Andra upplysningar såsom registernummer, transport- och underhållskrav, tillämpliga nationella exportbestämmelser, tekniska instruktioner eller övrig information som krävs för att hantera utrustningen korrekt.

5. Byrån ska finansiera utplaceringen av den utrustning som ingår i den lägsta fastställda mängd som ska tillhandahållas av medlemsstaterna för ett visst år. Utplacering av utrustning som inte ingår i den lägsta fastställda mängden ska medfinansieras av byrån med högst 60 % av de stödberättigande utgifterna.

På förslag av den verkställande direktören ska styrelsen i enlighet med artikel 24 årligen fatta beslut om de lägsta sammanlagda mängden utrustning per typ, villkoren för utplacering och ersättning av kostnader. Av budgetskäl bör styrelsen fatta detta beslut senast den 31 mars.

Den lägsta mängden utrustning ska föreslås av byrån med utgångspunkt i dess behov, särskilt dess förmåga att genomföra gemensamma insatser, pilotprojekt och insatser för återsändande i enlighet med dess årliga arbetsprogram.

6. Byrån ska månatligen rapportera till styrelsen om sammansättningen och utplaceringen av utrustning som ingår i reserven för teknisk utrustning. Om den lägsta mängd utrustning som avses i punkt 5 inte nås ska den verkställande direktören utan dröjsmål informera styrelsen. Styrelsen ska snarast fatta beslut om prioriteringsordningen för utplacering av utrustningen och ska vidta lämpliga åtgärder för att råda bot på bristerna. Den ska informera kommissionen om bristerna och de åtgärder som vidtagits. Kommissionen kan därefter informera Europaparlamentet och rådet samt lämna en egen bedömning av situationen.”

9) Artikel 8 ska utgå.

10) Artikel 8e.1 ska ändras på följande sätt:

a) Led f och g ska ersättas med följande:

”f) Bestämmelser om ledning och kontroll, däribland namn och tjänstegrad för värdmedlemsstatens gränsbevakningstjänstemän som ansvarar för samarbetet med de snabba gränsinsatsenheterna, särskilt för de gränsbevakningstjänstemän som leder enheterna under utplaceringstiden samt om enheternas plats i ledningsstrukturen.

g) Den tekniska utrustning som ska placeras ut tillsammans med enheterna, däribland uppgifter om särskilda krav på användningen, personal, transport och logistik samt finansiella bestämmelser.”

b) Följande led ska läggas till som led h och i:

”h) Metoder för rapportering och utvärdering med närmare bestämmelser om händelserapportering, riktvärden för utvärderingsrapporten och sista datum för inlämnande av den slutliga utvärderingsrapporten i enlighet med artikel 3.4.

i) När det gäller operativa insatser till havs, uppgifter om särskilda krav i tillämplig lagstiftning och bestämmelser i sjörätten om det geografiska område där den gemensamma insatsen ska äga rum.”

11) Artikel 8h.1 ska ersättas med följande:

”1. Byrån ska fullt ut täcka följande kostnader som medlemsstaterna ådrar sig genom att ställa gränsbevakningstjänstemän till förfogande för de syften som avses i artikel 3.2, artikel 8a och artikel 8c:”

12) Artikel 9 ska ersättas med följande:

”Artikel 9

Samarbete vid återsändande

1. Med hänsyn till EU:s återsändandepolitik och i synnerhet direktiv 2008/115/EG[15] ska byrån lämna nödvändigt bistånd och på begäran från de deltagande medlemsstaterna samordna gemensamma insatser för återsändande i medlemsstaterna. Byrån får besluta att finansiera eller medfinansiera insatser och projekt enligt denna punkt med anslag ur sin egen budget i enlighet med de finansiella bestämmelser som gäller för byrån. Byrån får också använda de EU-medel som är tillgängliga för återsändande. Byrån ska se till det i att stödavtalen med medlemsstaterna stipuleras att det ekonomiska stödet betalas ut under förutsättning att stadgan om de grundläggande rättigheterna följs.

2. Byrån ska utarbeta en uppförandekodex för återsändande med flyg av tredjelandsmedborgare som olagligen uppehåller sig i unionen; denna kodex ska tillämpas på alla gemensamma insatser för återsändande som byrån samordnar och ska beskriva gemensamma standardmetoder för att underlätta organisationen av gemensamma återsändanden med flyg, så att dessa genomförs humant och med full respekt för de grundläggande fri- och rättigheterna, i synnerhet principen om den mänskliga värdigheten, förbudet mot tortyr och omänsklig eller förnedrande bestraffning och behandling, rätten till frihet och säkerhet, rätten till skydd av personuppgifter och icke-diskrimineringsprincipen.

3. Uppförandekodexen ska ägna särskild uppmärksamhet åt skyldigheten att sörja för ett effektivt övervakningssystem vid återsändande, i enlighet med artikel 8.6 i direktiv 2008/115/EG. Övervakning av gemensamma insatser för återsändande bör utföras på ett oberoende sätt och bör omfatta hela insatsen, från förberedelserna av avresan fram till dess att de återsända personerna överlämnas till mottagarlandet. Övervakarens anmärkningar om huruvida uppförandekodexen efterlevts, i synnerhet med avseende på de grundläggande fri- och rättigheterna, ska göras tillgängliga för kommissionen och ingå i den interna slutrapporten om den operativa insatsen. För att främja insynen och en konsekvent bedömning av insatserna för återsändande ska övervakarens rapporter tas med i en årlig rapport.

4. Medlemsstaterna ska en gång i månaden informera byrån om situationen avseende återsändanden och i vilken mån byråns bistånd eller samordning krävs. Byrån ska upprätta en löpande operativ plan för att lämna de biståndssökande medlemsstaterna nödvändigt operativt stöd, däribland sådan teknisk utrustning som avses i artikel 7.1. Styrelsen ska i enlighet med artikel 24 på förslag från den verkställande direktören besluta om innehållet och upplägget på den löpande operativa planen.

5. Byrån ska samarbeta med behöriga myndigheter i de berörda tredjeländer som avses i artikel 14 samt fastställa de bästa metoderna för att skaffa fram resehandlingar och återsända tredjelandsmedborgare som uppehåller sig olagligt på medlemsstaternas territorium.”

13) Artikel 10.2 ska ersättas med följande:

”2. De gästande tjänstemännen ska, när de utför sina uppgifter och utövar sina befogenheter, följa EU-lagstiftningen i enlighet med de grundläggande fri- och rättigheterna samt värdmedlemsstatens nationella lagstiftning.”

14) Artikel 11 ska ersättas med följande:

”Artikel 11

System för utbyte av information

Byrån får vidta de åtgärder som krävs för att underlätta utbyte med kommissionen och medlemsstaterna av information som är av betydelse för dess arbetsuppgifter. Byrån ska utveckla och driva ett system som möjliggör utbyte av sekretessbelagda uppgifter med kommissionen och medlemsstaterna. Informationsutbytet inom detta system ska inte omfatta utbyte av personuppgifter.”

15) Följande artiklar ska införas som artiklarna 11a och 11b:

”Artikel 11a

Skydd av personuppgifter

Styrelsen ska fastställa bestämmelser för byråns tillämpning av förordning (EG) nr 45/2001, även bestämmelser som rör byråns uppgiftsskyddsombud.

Artikel 11b

Säkerhetsbestämmelser för skyddet av sekretessbelagda uppgifter och känsliga uppgifter som inte är sekretessbelagda

1. Byrån ska tillämpa kommissionens säkerhetsbestämmelser som bifogades till kommissionens beslut 2001/844/EG, EKSG, Euratom.[16] Detta ska bland annat omfatta bestämmelser om utbyte, behandling och lagring av sekretessbelagda uppgifter.

2. Byrån ska också tillämpa de säkerhetsprinciper för behandling av icke sekretessbelagd men känslig information som antagits och genomförts av Europeiska kommissionen.”

16) Artiklarna 13 och 14 ska ersättas med följande:

”Artikel 13

Samarbete med EU:s organ och byråer samt internationella organisationer

Byrån får samarbeta med Europol, Europeiska byrån för samarbete i asylfrågor, Europeiska unionens byrå för grundläggande rättigheter och andra av EU:s organ och byråer samt de internationella organisationer som har behörighet i frågor som omfattas av denna förordning, inom ramen för vad som avtalats med dessa organ i enlighet med relevanta bestämmelser i fördraget och bestämmelserna om dessa organs behörighet.

Artikel 14

Underlättande av det operativa samarbetet med tredjeländer och samarbetet med behöriga myndigheter i tredjeländer

1. I frågor som omfattas av byråns verksamhet, och i den omfattning som krävs för fullgörandet av dess uppgifter, ska byrån underlätta det operativa samarbetet mellan medlemsstater och tredjeländer inom ramen för Europeiska unionens politik för yttre förbindelser, även med avseende på de mänskliga rättigheterna.

2. Byrån har rätt att placera ut sambandsmän, vilka bör åtnjuta högsta möjliga skydd när de utför sina uppgifter i tredjeland. De ska ingå i medlemsstaternas lokala eller regionala nätverk av sambandsmän som inrättats i enlighet med rådets förordning nr 377/2004.[17] Sambandsmän ska endast utplaceras i tredjeländer vars gränsförvaltningsmetoder följder miniminormer för mänskliga rättigheter. Utstationering ska i första hand ske i sådana tredjeländer som enligt riskanalyserna kan utgöra ursprungsländer eller transiteringsländer för olaglig invandring. Byrån får även i utbyte ta emot sambandsmän från dessa tredjeländer under en begränsad tid. Styrelsen ska på förslag från den verkställande direktören årligen besluta om prioriteringarna i enlighet med artikel 24.

3. Sambandsmännen ska i enlighet med EU-rätten och med full respekt för de grundläggande rättigheterna upprätta och underhålla kontakter med behöriga myndigheter i det tredjeland där de är placerade för att förebygga och bekämpa olaglig invandring och främja återsändande av personer som invandrat olagligen.

4. Byrån kan få EU-finansiering i enlighet med gällande bestämmelser för EU:s politik för yttre förbindelser. Byrån får inleda och finansiera projekt för tekniskt bistånd i tredjeland i frågor som omfattas av denna förordning. Byrån får även bjuda in företrädare för tredjeländer, övriga EU-organ och byråer eller internationella organisationer att delta i den verksamhet som avses i artiklarna 3, 4 och 5. Dessa företrädare ska erhålla lämplig utbildning via byrån innan de deltar.

5. När medlemsstaterna ingår bilaterala avtal med tredjeländer i enlighet med artikel 2.2 ska avtalen vid behov innehålla bestämmelser om byråns roll och befogenheter, i synnerhet om hur medlemmar i de grupper som placeras ut av byrån ska utöva sina befogenheter i samband med den verksamhet som avses i artikel 3.

6. Byrån får samarbeta med de myndigheter i tredjeländer som är behöriga i frågor som omfattas av denna förordning inom ramen för vad som avtalats med dessa myndigheter i enlighet med relevanta bestämmelser i fördraget.

7. Den verksamhet som avses i punkt 2 och 6 kräver förhandsgodkännande från kommissionen.”

17) Följande artikel ska införas som artikel 15a:

”Artikel 15a

Överenskommelse om säte

De nödvändiga arrangemangen beträffande byråns lokaler i den medlemsstat där den har sitt säte och de resurser som ska tillhandahållas av den staten samt de särskilda regler som är tillämpliga på den verkställande direktören, vice verkställande direktör, ledamöterna i styrelsen, byråns personal och deras familjemedlemmar i den staten ska fastställas i en överenskommelse om sätet mellan byrån och den medlemsstat där den har sitt säte. Överenskommelsen om sätet ska ingås efter godkännande av styrelsen. Den medlemsstat där byrån har sitt säte bör tillhandahålla bästa möjliga förutsättningar för att byrån ska kunna fungera på ett ändamålsenligt sätt, vilket inkluderar europaorienterad skolundervisning på flera språk och lämpliga transportförbindelser.”

18) Artikel 17.3 ska ersättas med följande:

”3. Vid genomförandet av artikel 3b.5 måste den som utses till samordnare i enlighet med artikel 8g vara en sådan anställd vid byrån som omfattas av tjänsteföreskrifterna för tjänstemän vid Europeiska unionen och avdelning II i anställningsvillkoren för övriga anställda vid byrån. Vid genomförandet av artikel 3b.2 får bara nationella experter som medlemsstaterna placerar vid byrån knytas till Frontex gemensamma stödgrupper. Byrån ska utse de nationella experter som ska knytas till Frontex gemensamma stödgrupper i enlighet med den artikeln.”

19) I artikel 17 ska följande punkter läggas till som punkt 4 och 5:

”4. Styrelsen ska i samförstånd med kommissionen anta nödvändiga tillämpningsföreskrifter i enlighet med förfarandet i artikel 110 i tjänsteföreskrifterna för tjänstemän och anställningsvillkor för övriga anställda i Europeiska unionen.

5. Styrelsen får anta bestämmelser som tillåter nationella experter från medlemsstaterna att placeras vid byrån. Sådana bestämmelser ska ta hänsyn till kraven i artikel 3b.2, i synnerhet det faktum att de betraktas som gästande tjänstemän och har de uppgifter och befogenheter som anges i artikel 10.”

20) Artikel 20 ska ändras på följande sätt:

a) Punkt 2 ska ändras på följande sätt:

i) Led h ska ersättas med följande:

”h) Fastställa byråns organisationsstruktur och anta byråns personalpolitik, i synnerhet den fleråriga personalpolitiska plan som, i enlighet med tillämpliga bestämmelser i rambudgetförordningen för sådana organ som avses i artikel 185 i den allmänna budgetförordningen[18], ska tillställas först kommissionen och efter det att kommissionen avgivit ett positivt yttrande även budgetmyndigheten.”

ii) Följande led ska införas som led i:

”i) Anta byråns fleråriga plan som ska beskriva huvuddragen i den långsiktiga strategin för byråns framtida verksamhet.”

b) Punkt 4 ska ersättas med följande:

”4. Styrelsen får ge råd till den verkställande direktören i alla frågor som strikt hänför sig till utvecklingen av den operativa förvaltningen av de yttre gränserna, däribland sådan forskningsrelaterad verksamhet som avses i artikel 6.”

21) Artikel 21 ska ändras på följande sätt:

a) I punkt 1 ska den sista meningen ersättas med följande:

”Mandatperioden ska kunna förlängas.”

b) Punkt 3 ska ersättas med följande:

”3. Länder som har åtagit sig att delta i genomförandet, tillämpningen och utvecklingen av Schengenregelverket ska delta i byråns arbete. De ska vardera ha en företrädare och en suppleant i styrelsen. I tillämpliga bestämmelser i deras associeringsavtal har arrangemang utarbetats om bland annat på vilket sätt och i vilken utsträckning dessa länder kommer att delta i byråns arbete samt de närmare reglerna för deras deltagande, inklusive bestämmelser om finansiella bidrag och personal.”

22) I artikel 25.3 ska följande led läggas till som led g:

”g) Genomföra den operativa plan som avses i artiklarna 3a och 8g. ”

23) I artikel 33 ska följande punkter införas som punkterna 2a och 2b:

”2a. Utvärderingen ska innehålla en analys av byråns behov av att anställa oberoende gränsbevakningstjänstemän som ska lyda under byrån och en närmare beskrivning av den rättsliga ram som skulle behöva inrättas för detta syfte.

2b. Utvärderingen ska innehålla en särskild analys av hur stadgan om de grundläggande rättigheterna följts vid tillämpningen av förordningen.”

Artikel 2Ikraftträdande

Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning .

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i medlemsstaterna i enlighet med fördragen.

Utfärdad i Bryssel den

På Europaparlaments vägnar På rådets vägnar

Ordförande Ordförande

[1] EGT L 176, 10.7.1999, s. 36.

[2] EUT L 53, 27.2.2008, s. 52.

[3] EUT L [ …], […], s. […].

[4] EUT L 349, 25.11.2004, s. 1.

[5] EUT L 199, 31.7.2007, s. 30.

[6] EGT L 8, 12.1.2001, s. 1.

[7] EGT L 281, 23.11.1995, s. 31.

[8] EGT L 176, 10.7.1999, s. 31.

[9] EUT L 53, 27.2.2008, s. 52.

[10] EUT L 83, 26.3.2008, s. 3.

[11] EGT L 131, 1.6.2000, s. 43.

[12] EGT L 64, 7.3.2002, s. 20.

[13] EUT L 105 13.4.2006, s. 1.

[14] EUT L 83, 1.4.2005, s. 48.

[15] EUT L 348, 24.12. 2008, s.

[16] EGT L 317, 03.12.2001, s. 1.

[17] EUT L 64, 2.3.2004, s. 1.

[18] Kommissionens förordning (EG, Euratom) nr 2343/2002, EGT L 357, 31.12.2002, s. 72, senast ändrad genom kommissionens förordning (EG, Euratom) nr 652/2008, EUT L 181, 10.1.2008, s. 23.