MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET enligt artikel 251.2 andra stycket i EG-fördraget om RÅDETS GEMENSAMMA STÅNDPUNKT OM ANTAGANDET AV EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS BESLUT OM FASTSTÄLLANDE AV GEMENSKAPENS SJÄTTE MILJÖHANDLINGSPROGRAM

1- BAKGRUND

>Plats för tabell>

2- SYFTET MED KOMMISSIONENS FÖRSLAG

Förslaget innehåller prioriteringarna för miljöåtgärder under de kommande tio åren och den del av gemenskapens strategi för hållbar utveckling som gäller miljön. Kommissionen fortsätter att arbeta vidare med en del av målen från femte miljöhandlingsprogrammet, som avslutades 2000, men går längre och antar ett mer strategiskt tillvägagångssätt. Kommissionen efterlyser ett aktivt engagemang och ansvarstagande av alla samhällsaktörer för innovativa, praktiskt genomförbara och hållbara lösningar på dagens miljöproblem.

I förslaget prioriteras fyra områden:

* Klimatförändring

* Natur och Biologisk mångfald

* Miljö och Hälsa

* Naturresurser och Avfall

För att uppnå förbättringar på dessa områden fastställs följande fem strategiska tillvägagångssätt i programmet:

* Säkerställa genomförandet av befintlig miljölagstiftning.

* Integrera miljöhänsyn i alla relevanta politiska områden.

* Ha ett nära samarbete med näringslivet och konsumenter för att hitta lösningar.

* Säkerställa bättre och mer tillgänglig information om miljön för medborgarna.

* Utveckla en mer miljömedveten attityd till markanvändning.

Även om behovet av ett effektivare genomförande betonas i förslaget försöker man också engagera en bredare krets, inbegripet näringslivet, som ju bara har att vinna på en framgångsrik miljöpolitik, med hjälp av nya och innovativa instrument som kan användas för att möta komplexa utmaningar inom miljön. Lagstiftning frångås inte men en effektivare användning av lagstiftning eftersträvas tillsammans med större medverkan i beslutsfattandet.

3- KOMMENTARER TILL DEN GEMENSAMMA STÅNDPUNKTEN

3. 1 Allmänna synpunkter

Den gemensamma ståndpunkten utgör ett viktigt steg framåt i utarbetandet av ett program där man stakar ut den allmänna inriktningen av Europeiska unionens miljöpolitik för de kommande tio åren. I ordförandeskapets slutsatser efter Europeiska rådets möte i Göteborg erkändes betydelsen av sjätte miljöhandlingsprogrammet. Genom att fullständigt stödja det tillvägagångssätt som antas i den gemensamma ståndpunkten erkänner man i slutsatserna programmets bidrag till strategin om hållbar utveckling och till integreringen av miljöaspekter "i alla gemenskapens relevanta politikområden", såsom energi och transport.

Artiklarna 1 och 2 - teman och mål

Den gemensamma ståndpunkten ligger i linje med kommissionens förslag, som fokuserar på fyra strategiska prioriterade utmaningar i stället för att försöka skapa ett detaljerat arbetsprogram.

I den gemensamma ståndpunkten fastställs en allmän tidsgräns på fyra år efter programmets antagande för att man skall kunna förbereda genomförandeåtgärder. Kommissionen vill påminna institutionerna om sin allmänna ståndpunkt, enligt vilken kommissionen inte kan ta på sig nya arbetsuppgifter inom fastställda tidsgränser utan de nödvändiga ekonomiska och mänskliga resurserna. På grund av programmets stora betydelse för uppfyllandet av miljömålen för hållbar utveckling stöder kommissionen emellertid denna preliminära tidsgräns.

Den rättsliga grunden för gemenskapens miljöhandlingsprogram är artikel 175.3 i EG-fördraget, som fastställer ett medbestämmandeförfarande för allmänna handlingsprogram. På grund av denna bestämmelse är beslutet att anta ett program av allmän karaktär och de åtgärder som är nödvändiga för att genomföra programmet är föremål för kompletterande gemenskapsbeslut. Följaktligen fastställs genom artiklarna 1 och 2 allmänna mål som styr miljöpolitiken och indirekt integreringen och framstegen mot en hållbar utveckling. Inga nya "kvantitativa mål" finns med i programmet, vilket bekräftar programmets karaktär och nödvändigheten att fastställa dessa mål under en andra fas på grundval av bästa tillgängliga uppgifter. Detta måste göras i samråd med berörda parter, som tar fram de resultat som krävs för att man skall kunna uppfylla målen.

Artikel 3 - innovativa instrument som kompletterar lagstiftningen

Det råder återigen allmän enighet om att man måste tillämpa innovativa metoder för att uppfylla miljömålen. Främjandet av en större användning av olika politiska verktyg inbegripet lagstiftning och samregleringsmekanismer bekräftas i den gemensamma ståndpunkten.

Artikel 4 - betydelsen och karaktären av temainriktade strategier

Kommissionens förslag till temainriktade strategier, som till stor del beskrivs i det meddelande som medföljer förslaget till beslut, välkomnades som ett innovativt tillvägagångssätt för hanteringen av ett antal komplexa frågor.

Alla institutioner erkände behovet av att på grundval av ett brett samråd med socioekonomiska aktörer definiera strategierna för ett engagemang av rådet och parlamentet i syfte att säkerställa det nödvändiga politiska stödet för kommande förslag till åtgärder. Rådet var dock införstått med att ge kommissionen flexibilitet och att undvika ett onödigt långt förfarande för strategiernas antagande. För strategierna är således slutformuleringen den att man rekommenderar beslut i enlighet med artikel 175 i tillämpliga fall, dvs. där detta är rimligt med tanke på ämnets mognadsgrad.

Artikel 5 - klimatförändring, bekräftelse av tillvägagångssättet

Kommissionens allmänna tillvägagångssätt, som innebär att man erkänner IPCC:s slutsatser [1] men rent praktiskt arbetar för att uppfylla det mer blygsamma Kyotomålet, har bekräftats. I sin gemensamma ståndpunkt betonar rådet på nytt de viktiga bidragen från energi, transport och industri.

[1] Mellanstatliga panelen för klimatförändringar

Artikel 6 - att betona återställande och bevarande

I linje med yttrandena från samtliga institutioner lyfter man i den gemensamma ståndpunkten åter fram behovet av att upprätta och genomföra Natura 2000-nätet med en utvidgning till marina områden och kandidatländerna. Större eftertryck läggs på betydelsen av åtgärder för att skydda den biologiska mångfalden, till exempel genom att genomföra åtgärdsplanerna för konventionen om biologisk mångfald [2] eller åtgärder för att bekämpa invaderande främmande arter.

[2] CBD= konventionen om biologisk mångfald

Artikel 7 - hälsa och livskvalitet

Alla institutioner erkänner behovet av att i högre grad skydda människors hälsa vid utformningen av miljöpolitiken. Detta har konsekvenser för nyare verksamhetsområden, till exempel i fråga om kemikalier, bekämpningsmedel och buller samt för de mer etablerade områdena som luft och vatten, där utmaningen huvudsakligen består i genomförandet.

Ett samförstånd har uppnåtts om att även om det är teoretiskt önskvärt, så är det omöjligt att eliminera alla hälsorisker. Tonvikten måste i stället läggas på en minimering av effekterna. Miljöpolitiken bör emellertid inriktas på uppmuntrandet av nya, renare och lönsamma lösningar, till exempel vid framställningen och användningen av kemikalier och bekämpningsmedel i industrin och jordbruket.

Stadsmiljön får ökad betydelse genom införandet av en ny del som möjliggör en temainriktad strategi för området i fråga, inbegripet främjandet av effektiva transporter i största allmänhet och kollektivtransporter i synnerhet.

Artikel 8 - effektiv resurshantering och inriktning på avfallsförebyggande åtgärder

En hållbar konsumtion och användning av resurser tas upp i den gemensamma ståndpunkten genom att man inriktar sig på eko-effektivitet, som erbjuder lösningar för näringslivet/konsumenter/miljö som alla vinner på. På liknande sätt måste man i den framtida avfallspolitiken ta hänsyn till den integrerade produktstrategin, vilket stöds genom att man uppmuntrar återanvändning och, för avfall som fortfarande genereras, genom att man ger företräde åt återvinning och särskilt materialåtervinning. När det gäller uppställandet av mål erkänner rådet att avfall är ett särskilt komplicerat område och att förhandlingar om ett allmänt handlingsprogram inte är det bästa sättet att fastställa nya mål på. Kommissionen uppmanas emellertid återkomma med en rad mål under 2002.

Artikel 10 - förbättrat beslutsfattande, rapportering och utvärdering

Det råder ett brett samförstånd om att beslutsfattandet i miljöfrågor måste moderniseras med nya metoder och ny teknik för att få fler samhällsgrupper att delta. På så sätt kommer strategierna att bli mer verklighetsnära och ha en chans att åstadkomma förbättringar. I den gemensamma ståndpunkten bekräftas detta tillvägagångssätt och tydliggörs att det för processen krävs fullständig öppenhet, som måste grundas på tydliga riktlinjer och etablerade förfaranden med den flexibilitet som krävs. I ståndpunkten läggs numera särskild tonvikt på en utvärdering av åtgärdsförslagens effekter och de befintliga åtgärdernas effektivitet. Detta, tillsammans med kraven på en konsekvensbedömning ur hållbarhetssynvinkel som en del av strategin för hållbar utveckling, innebär ett betydande steg framåt.

3.2 Detaljerad utvärdering

En detaljerad analys av hur Europaparlamentets ändringar har införlivats med den gemensamma ståndpunkten följer här. Parlamentet antog 226 ändringar. Kommissionen har godkänt 30 ändringar helt och hållet och godkänt ytterligare 92 delvis och/eller i princip. De övriga ändringarna kunde inte godkännas. Samtliga ändringar utom 42 tas emellertid upp på ett eller annat sätt i den gemensamma ståndpunkten. För kommissionens ståndpunkt i fråga om samtliga ändringar redogörs i bilagan.

A. Parlamentets ändringar som godkänts av kommissionen och som har införlivats helt och hållet eller delvis med den gemensamma ståndpunkten

Skäl

En hänvisning till transportpolitiken läggs till i skäl 30, vilket föreslagits i ändring 14. En allmän hänvisning till tillgång till information och rätt till överprövning (ändring 16) finns i skäl 15, och en särskild hänvisning till Århuskonventionen finns i artikel 3.9. Hänvisningen till beslutsfattare, vilket anges i ändring 261, förekommer i skäl 14 och 33.

Principer och övergripande syften

De huvudsakliga operativa målen, tidigare i artikel 2 om syftena, har flyttats till de tematiska och allmänna artiklarna 5-10 (ändringar 26-33). Genom detta ges i artikel 2 nu en mer koncis översikt över principerna och de övergripande syftena. Detta motsvarar i stort ändringarna 21, 24, 34, 35, 37, 39 och 40. Mer specifika hänvisningar till marken (35) och ekonomiska instrument (37) tas upp i artikel 6.2.c respektive 8.2.i.e.

Strategiska tillvägagångssätt

Ändring 276 (inbegripet ändring 44) avseende betydelsen av utvecklingen av miljölagstiftningen, och principerna för en sådan lagstiftning (i linje med dem som fastställs i artikel 174.2 i fördraget) tas upp i artikel 3.1/3.2 respektive artikel 2.1. Frågan om ersättning som inte förekommer i artikel 174.2, tas emellertid upp i artikel 7.1 och 7.2.c vad gäller kemikalier och bekämpningsmedel. I artikel 3.2 tas ändringarna 55 och 62 om genomförande upp, samt ändring 61 om tillståndsgivning, inspektion, övervakning och verkställighet av medlemsstaterna. Generellt tas även ändringarna 57, 58 and 59 om hur man skall hantera överträdelser upp.

Betydelsen av en del av ändringarna 69 och 292 om miljökompetens i företag behandlas i artikel 3.5 genom det strategiska tillvägagångssättet om förbättrat samarbete och partnerskap med företag i syfte att förbättra deras miljöprestanda, inbegripet små och medelstora företag (ändring 74).

En generell hänvisning till forskning (ändring 54) ges nu uttryckligen i artikel 10.d, inbegripet hänvisning till gemenskapens ramprogram (ändring 173).

I artikel 3.4 utvidgas hänvisningen till marknadsbaserade och ekonomiska instrument, inbegripet skatteåtgärder, och således tas ändring 75 upp och delar av ändring 68. I artikel 3.5 behandlas ändring 72 genom att man nämner införandet av förfaranden för det fall att de frivilliga överenskommelserna inte uppfylls. De återstående frågorna som finns i ändring 68, om ansvar, täcks antingen av artikel 3.8 och de allmänna bestämmelserna om att förorenaren betalar, eller i fallet med civilt ansvar, ligger utanför räckvidden för detta miljöhandlingsprogram.

De idéer som beskrivs i ändringarna 82, 88 and 92 om deltagande, information och medvetande tas upp i artikel 3.9. Även om det inte finns någon särskild hänvisning till medverkan av lokalsamfunden (ändring 53), anser kommissionen att dessa täcks av artikel 3.6 (offentliga organ), 3.9 (icke-statliga organisationer och medborgare) och 3.10 (utbyte av erfarenheter).

Ändring 96 om att uppmuntra regionalplaneringen till att främja utbyte av erfarenheter har tagits upp i artikel 3.10. Denna täcker också de detaljerade krav som finns i ändringarna 93, 97, 98 och 101, så det är onödigt att särskilt betona program och områden. I ändring 246 om jordbrukets miljöåtgärder fastställs återigen kommissionens ursprungliga förslag och det återspeglas även i artikel 3.10.

Temainriktade strategier

Den nya artikeln 4 innehåller ytterligare klargöranden om tillvägagångssättet för temainriktade strategier. I denna artikel fastställs bestämmelser om den grundläggande strukturen på temainriktade strategier: formen (ett beslut, där så är tillämpligt, vilket ger kommissionen den nödvändiga flexibiliteten), förfarandet och behovet av en rad åtgärder, dvs. åtgärder av lagstiftande och icke-lagstiftande karaktär, samråd, tidsgränser och rapportering. På detta sätt tas direkt hänsyn till bestämmelserna i ändring 20.

De allmänna frågor som skall behandlas i de temainriktade strategierna och som delvis återspeglar ändringarna, fastställs nu mer detaljerat:

Artikel 6.2c (ändring 148) - mark

Artikel 6.2g (ändring 157) - skydd av havsmiljöer

Artikel 7.2c (ändring 188) - bekämpningsmedel

Artikel 7.2f - luft

Artikel 7.2h (ändringar 171 och 207) - stadsmiljön

Artikel 8.2i (ändringar 212 och 213) - användning och förvaltning av resurser

Artikel 8.2iii (ändring 217) - avfallsåtervinning

Klimatförändring

I ändring 104 definieras det allmänna syftet med åtgärden beträffande klimatförändring och den bibehålls i artikel 2.2 första strecksatsen. En hänvisning till en minskning med 50 % av utsläppen av växthusgaser till 2040 bidrar inte till IPCC:s mål om en total minskning om 70 % som fastställs i artikel 2. Siffran 50 % kan både vara alltför ambitiös eller inte tillräckligt ambitiös, beroende på utvecklingen.

En uttrycklig hänvisning till bestämda sektorer, enligt ändring 114, ges nu genom de mer omfattande sektoriella initiativen för energi, transport, industriproduktion och andra sektorer (artikel 5.2). På liknande sätt behandlas särskilda krav i förhållande till transport (ändringar 116, 117, 127, 128, 287), energi (123) och industrin (120) i allmänna termer i artikel 5.2. Det särskilda målet avseende en total bruttoelproduktion på 18 % från kombinerad värme- och elproduktion (123) återges i artikel 5.2.ii.d. De andra delarna av ändring 123 inklusive det ändrade målet för förnybara energikällor, och det detaljerade målet för alternativa bränslen (287) ansågs inte vara lämpliga för detta allmänna handlingsprogram. Även om det i artikel 5.2.vi.a hänvisas till en ram för energibeskattning - i stället för miljöbeskattning, betonas nu i artikel 2.3 hänsyn till behovet av att internalisera miljökostnaderna, och således uppfylls delvis parlamentets ändring om fullständig internalisering av de externa kostnaderna (ändring 291).

Behoven av tekniköverföring och arbete med tredje länder rent allmänt som införts i ändring 251 behandlas nu i artikel 5.5, medan artikel 5.4 behandlar utvidgningsaspekterna av klimatförändringen, vilket är en del av ändring 254.

Biologisk mångfald

I ändring 133 definieras det allmänna syftet för åtgärden beträffande natur och biologisk mångfald, vilket återges i artikel 2.2, andra strecksatsen och upprepas i artikel 6.1 i fråga om minskningen av den biologiska mångfalden.

I artikel 6.1 behandlas även ändringarna 134 och 136 om skydd av naturen och jordmånen, vilket är innebörden av ändring 137 avseende gemenskapens strategi om biologisk mångfald, ändring 138 om värdefulla landskap, ändring 140 om förlust av det genetiska arvet, och ändring 141 om vatten (även om detta huvudsakligen behandlas i artikel 7). Hänvisningarna i ändring 137 till direktiven om bevarande av livsmiljöer och vilda fåglar införs i artikel 6.2.a.

I artiklarna 6.2.a och 6.2.g införs ändringarna 142 och 143 om Natura 2000. Den allmänna frågan om att skydda arter, särskilt hotade arter, och lämplig forskning (ändring 144 och 145) inkluderas i artikel 6.1 och 6.2a.

Jordbrukets roll när det gäller att skydda naturen och den biologiska mångfalden har fått en mer omfattande definition (artikel 6.2f) även om det inte är nödvändigt att begränsa åtgärder i detta område till den genomgång av den gemensamma jordbrukspolitiken som planeras för 2003 (ändringarna 150 och 257). Det väsentliga med ändring 151 om helhetsplaner på alla nivåer ingår redan i den allmänna efterlevnaden av gemenskapens strategi om biologisk mångfald i linje med subsidiaritetsprincipen (artikel 6.2a). Hänvisningen till FN:s skogsforum (ändring 155) har lagts till i artikel 6.2h.

Parlamentets uppmaning till nätverk av gränsöverskridande gröna zoner (ändring 156) täcks genom en allmän hänvisning till gränsöverskridande samarbete i artikel 9.2 i.

Det särskilda målet med ratificering och genomförande av Cartagenaprotokollet om biosäkerhet (ändring 158) finns nu i artikel 6.2 i. På liknande sätt tas behovet av att behandla hälsorisker med biotekniska och genmodifierade produkter upp i denna artikel (ändring 259).

En särskild hänvisning till integrerad förvaltning av kustområden behandlas i artikel 6.2g fastän det är för tidigt att kräva en lagstiftningsram (ändring 268) beroende på utgången av diskussionerna om det aktuella förslaget till en rekommendation.

Miljö och hälsa och livskvalitet

I ändring 160 definieras det allmänna målet för åtgärden beträffande miljö och hälsa och livskvalitet, vilket införs i artikel 2.2 tredje strecksatsen, utom i fråga om den särskilda betoningen på mat och dricksvatten.

Ändringarna 161, 167, 169 och 170 om att förstå hoten mot miljön och människors hälsa, kvaliteten på vatten och luft och bullernivåer har införts i artikel 7.1 om mål.

I artikel 7.2a hänvisas nu till elektromagnetiska föroreningskällors konsekvenser för hälsan (ändringarna 172 och 204) och en uppdatering av befintliga hälsostandarder och gränsvärden genom hänvisning också till olika förorenande ämnens synergier och ömsesidiga konsekvenser (ändring 174). Ökad integration av forskning (ändring 175) inkluderas också men inte de särskilda områden som föreslås för utvärdering. Det är bättre att ta upp dessa i sjätte ramprogrammet för forskning och teknisk utveckling.

Vad gäller kemikalier fastställs det i artikel 7.2b att ämnen av mycket stor betydelse måste vara föremål för ett tillståndssystem (ändring 179). En tidsgräns för en översyn efter halva tiden av ikraftträdandet av de nödvändiga åtgärderna för kemikalier motsvarar huvudkravet i ändring 289. Behovet av att ratificera konventionen om långsamt nedbrytbara organiska föreningar (POP) (ändring 182) behandlas i artikel 7.2.d och det finns också en paraplybestämmelse om ratificering av internationella konventioner i artikel 9.2.d (ändring 181). Ändring 183 om Rotterdamkonventionen inkluderas som en redaktionell ändring (artikel 7.2.d).

Artikel 7.2.e om vatten innehåller en mer utvecklad hänvisning till ramdirektivet om vatten (även om det inte kan genomföras helt och hållet inom tidsgränsen för detta program - ändring 193) och till badvattendirektivet (ändring 194).

Artikel 7.2g innehåller nu allmänna bestämmelser om bullerutsläpp som motsvarar ändring 282.

Naturresurser och avfall

I ändring 278 (första delen) definieras det allmänna målet för åtgärden avseende naturresurser och avfall och det införs i artikel 2.2 fjärde strecksatsen, även om de detaljerade målen inte godkänns, eftersom de inte är ändamålsenliga i detta allmänna handlingsprogram. Målen att säkerställa att användningen av resurser inte ställer större krav på naturen än vad denna förmår bära (ändring 37) och att minimera avfall och dess farlighet, vilket uttrycks i den senare delen av ändring 278, återspeglas av artikel 8.1.

I artikel 8.2.i.d föreskrivs mer hållbara utvinnings- och produktionsmetoder, genom att man använder de idéer som nämns i ändring 213.

I artikel 8.2iv föreskrivs nu lagstiftningsåtgärder avseende förpackningar och batterier och bygg- och rivningsavfall (ändringarna 215 och 216).

Internationella frågor

Ändring 226 om multilaterala miljöavtal och ändring 229 om försiktighetsprincipen införlivas med artikel 9.2h och 9.2f. Huvudinriktningen i ändring 230 om den hållbara utvecklingen för handelsavtal återspeglas nu av artikel 9.2g.

Ändringar 231 och 232, i vilka det uppmanas till utökat samarbete med Ryssland och Medelhavs- och Östersjöområdena anges nu i en mer allmän hänvisning i artikel 9.2i.

Beslutsfattande

Bestämmelser om information, deltagande och beslutsfattande, vilket är ämnet för ändringarna 234 och 237 förekommer nu i artikel 3.3 och 3.9 om genomförandet av Århuskonventionen. Utarbetandet av allmänna principer för en dialogprocess (ändring 236) nämns också i artikel 10a. Bestämmelser om utvärderingsprocedurer (ändring 241) har införlivats med artikel 10c.

Framhävande av rollen för de strategiska miljöbedömningarna (ändring 238) behandlas nu i artikel 3.3.

Lokala myndigheters och vetenskapliga forums deltagande behandlas allmänt i artikel 10, och särskilt genom kontakter med bland annat aktörer inom forskningsområdet (ändringarna 237 och 240).

Övervakning

Förslaget att grunda halvtidsöversynen på en rad övergripande indikatorer (ändring 245) godkänns och införs i artikel 11.1.

B. Parlamentets ändringar som godkänns av kommissionen men som inte inkluderas i den gemensamma ståndpunkten

Strategiska tillvägagångssätt

Artikel 3.8

Rådet förkastade målet om att en effektiv lagstiftning om miljöansvar skall ha införts 2003 (ändring 288).

Artikel 3.10

Rådet förkastade förslaget om att uttryckligen hänvisa till det kulturella arvet och historiska platser inom ramen för fysisk planering (ändring 95).

Klimatförändring

Även om rådet i artikel 5 har godkänt kravet på regionala klimatmodeller, har rådet inte signalerat att detta även måste gälla lokala anpassningsåtgärder (ändring 131). Rådet har även avböjt att fastställa ett datum för att inrätta ett gemenskapsövergripande system för handel med utsläppsrättigheter (ändring 290).

Natur och biologisk mångfald

I artikel 6 ansåg rådet att en integrering av miljöhänsyn i den gemensamma fiskepolitiken (ändring 152) inte är lämplig för ett allmänt handlingsprogram i enlighet med villkoren i artikel 175. I artikel 6 i fördraget fastställs nämligen redan att miljöskyddskraven skall integreras i den övriga politiken.

Miljö och hälsa och livskvalitet

I artikel 7 ansåg rådet att de föreslagna hänvisningarna till direktivet om samordnade åtgärder för att förebygga och begränsa föroreningar (1996/61/EG) faller utanför den strategiska räckvidden av en artikel om miljö och hälsa och livskvalitet (ändring 279).

Utformning av miljöpolitiken

I artikel 10 ansåg rådet att hänvisningen till kartografiska och geografiska informationssystem skall täckas av den allmänna hänvisningen till system och verktyg för övervakning av jorden (ändring 243).

C. Ändringar som införts av rådet

Rådet har infört en definitionsgrad i texten. Kommissionen kan godta detta i den mån som det strategiska tillvägagångssättet inte ändras betydligt och den nya texten inte påverkar andra politiska initiativ som kommissionen skall ta, exempelvis ramprogrammet 2002-2006 för forskning och teknisk utveckling. I detta hänseende motsvarar en del av de nyheter som har införts av rådet vissa ändringar som har lagts fram av parlamentet - men som inte fått kommissionens stöd. Till dessa hänvisas inom parentes i texten nedan. Särskilt ett antal föreslagna skäl behandlas i artiklarna.

Skäl

I skäl 5 införs en hänvisning till försiktighetsprincipen (ändring 260). I skäl 29 om avfall kombineras de ursprungliga skälen 21 och 22 (ändringarna 12 och 13).

Principer och övergripande syften

I artikel 2.1 bekräftar rådet att detta program fastställer ramen för gemenskapens miljöpolitik för de följande tio åren, på grundval av kraven på integrering och hållbar utveckling och de vägledande principerna för gemenskapens miljöpolitik (ändring 22), och att det som sådant utgör miljöbidraget till gemenskapens strategi för en hållbar utveckling (ändring 25). Rådet har emellertid följt uppfattningen hos sin rättstjänst att artikel 6 i fördraget inte är någon lämplig rättslig grund för detta beslut. Rådet betonar dessutom i artikel 2.4 att åtgärder i enlighet med detta program bör överensstämma med den ekonomiska och sociala dimensionen av hållbar utveckling (ändring 23).

Strategiska tillvägagångssätt

Rådet föreskriver (artikel 3.2 tredje strecksatsen) en mer systematisk översyn av tillämpningen av miljölagstiftningen i samtliga medlemsstater (ändring 4), och inkluderar i första strecksatsen åtgärder för att ta itu med överträdelser (ändring 60).

Vad gäller integrering är rådet särskilt mån om att säkerställa att åtgärder på det sociala och ekonomiska området stämmer överens med detta program (artikel 3.3 andra strecksatsen), framhäver betydelsen av miljökonsekvensbedömning (sjätte strecksatsen - ändring 51), och betonar att målen för detta program skall beaktas i framtida översyner av budgetplanen (sjunde strecksatsen). Utan att citera enskilda politiska sektorer behandlas hänvisningar till mål och tidsgränser här (ändring 45). Rådet fastställer behovet av politiska initiativ från kommissionen för att återspegla miljöhänsyn (tredje strecksatsen - ändringarna 7 och 47).

I artikel 3.4 första strecksatsen tar rådet upp reformer av sådana subventioner som har avsevärda negativa miljökonsekvenser utan att specificera tidsgränser (ändring 263). I artikel 3.4 fjärde strecksatsen föreskriver rådet integrering av miljöskyddskrav i standardiseringsverksamheten (ändring 109). Rådet avser också att förbättra företagens miljöprestanda och att uppmuntra till innovation av produkter (artikel 3.5 femte strecksatsen).

I artikel 3.5 täcks de inneboende miljöhänsynen av en integrerad strategi (ändring 70). I artikeln behandlas också frivilliga avtal (ändring 265).

Livscykelhänsyn i upphandlingen tas upp i artikel 3.6 (ändring 78).

Rådet betonar särskilt integrationen av miljömål och miljöhänsyn i verksamheten i andra finansinstitut, t.ex. Europeiska banken för återuppbyggnad och utveckling (artikel 3.7, tredje strecksatsen).

Temainriktade strategier

Rådet har angett att det föredrar att de temainriktade strategierna i förekommande fall tar formen av ett beslut, även om ett sådant val förstås kommer att bero på ämnets mognad och sammanhang (ändring 264). Rådet har i artikel 4 i den gemensamma ståndpunkten infört riktlinjerna för de temainriktade strategier som kommissionen har föreslagit i sitt meddelande (ändring 2).

Klimatförändring

Rådet kräver att Kyotoprotokollet bör träda i kraft 2002 (ändringarna 105 och 247), att det bör föreligga påvisbara framsteg i uppnåendet av åtaganden i enlighet med protokollet senast 2005 (ändring 107) och att gemenskapen bör plädera för striktare minskningsmål för den andra åtagandeperioden (ändring 108). Rådet föreskriver också en förbättrad övervakning av medlemsstaternas åtaganden enligt den interna överenskommelsen om ansvarsfördelning (artikel 5.2.i.c).

Rådet upprepar betydelsen av förnybara råmaterial jämfört med bränslen och energikällor i artikel 5.2.ii (ändring 9) och av bränslen med låg kolhalt (ändring 248).

Rådet räknar med åtgärder från gemenskapen för att minska utsläppen av växthusgaser från marina bunkrar om man inte enats om någon sådan åtgärd inom Internationella sjöfartsorganisationen senast 2003 (artikel 5.2.iii.b) och för att återspegla de totala miljökostnaderna i transportkostnaderna (artikel 5.2.iii.f). I detta utvidgade avsnitt behandlas mer allmänna transportfrågor, särskilt om effektiv transport (ändring 130) och om minskning av utsläppen av växthusgaser (ändringarna 106 och 284).

Rådet har kraftigt förstärkt de bestämmelser som avser klimatförändringsstrategin gentemot kandidatländerna samt utvecklingsländer och länder som befinner sig i en övergångsfas, särskilt avseende kapacitetsuppbyggnad och tekniköverföring (artiklarna 5.4 och 5.5).

Natur och biologisk mångfald

Rådet fastställer 2010 som det datum då man skall ha stoppat förlusten av biologisk mångfald (artikel 6.1 första strecksatsen). Rådet eftersträvar också ett ökat hållbart nyttjande, hållbar produktion och hållbara investeringar, fördelning av vinster av nyttjandet av genetiska resurser i linje med konventionen om biologisk mångfald, och åtgärder om invaderande främmande arter (artikel 6.2a tredje, femte och sjätte strecksatserna).

Avsnittet om olyckor och katastrofer har vidgats till att inkludera sjötransporter (artikel 6.2b), och man skall inrikta sig på utvinningsindustrier (artikel 6.2d) i syfte att minska deras miljöpåverkan (ändring 222).

Artikel 6.2e utökas med en hänvisning till relevanta internationella instrument avseende skydd av landskap (ändring 256).

I artikel 6.2f utvidgas hänvisningen till en hållbar utveckling på landsbygden i enlighet med den gemensamma jordbrukspolitiken (ändring 50).

Rådet räknar med (artikel 6.2h) större samordning av skogsbruksfrågor, inklusive märkning, åtgärder för att förhindra och bekämpa handeln med olagligt avverkad skog och diskussion om klimatförändringens effekter på skogsbruket (ändringarna 139 och 283).

En något mer omfattande hänvisning till genetiskt modifierade organismer bygger på det ursprungliga kommissionsförslaget (ändringarna 159 och 166).

Miljö och hälsa och livskvalitet

I artikel 7.1 tar rådet upp det vägledande datumet 2020 (ändring 180) för att åstadkomma att kemikalier produceras och används endast på sätt som inte har en avsevärd negativ inverkan på hälsan och miljön. Rådet inför också mål om ersättning av farliga kemikalier (ändring 177) samt nämner minskad påverkan av bekämpningsmedel för människors hälsa och miljön (ändring 270).

Uppmärksamhet ägnas åt att hitta djurtestmetoder i forskning och testmetoder för kemikalier (artikel 7.2a/b). När det gäller kemikalier nämns särskilt tillverkares, importörers och användares skyldighet att iaktta försiktighet och riskbedömning (artikel 7.2b), även i fråga om produkter (ändring 178) och internationell kemikaliehantering (artikel 7.2d).

Rådet fastställer att kemiska ämnen som används i mycket små mängder skall undantas från testning, riskbedömning och riskhantering. Detta ligger i linje med kommissionens tillvägagångssätt vilket är fastställt i vitboken om en strategi för den framtida kemikaliepolitiken [3].

[3] KOM (2001) 88, 27.2.2001.

I artikel 7.2b fastställer rådet att särskild hänsyn skall ägnas sådana ämnen som är beständiga, bioackumulerande och toxiska, samt ämnen som är mycket beständiga och mycket bioackumulerande samt kända ämnen som kan orsaka en endokrin rubbning (ändring 165). Rådet inför dessutom en hänvisning till allmänhetens tillgång till information om kemikalier (ändring 184).

Vad gäller bekämpningsmedel föreskriver rådet i artikel 7.2c ett fullt genomförande och fullständig översyn av effektiviteten av den tillämpliga rättsliga ramen (ändringarna 189 och 191). Vad gäller vatten förstärker rådet i artikel 7.2.e kopplingarna till ramdirektivet om vatten genom att erinra om målen när det gäller att skydda ytvatten och grundvatten, förhindra förorening och främja hållbar vattenanvändning (ändring 195) och målet när det gäller att eliminera utsläpp av prioriterade farliga ämnen (ändringarna 192 och 277).

Vad gäller artikel 7.2.f om luftkvalitet skall det långsiktiga målet av att inte överskrida kritiska belastningsgränser och -nivåer (ändring 168) behandlas i den temainriktade strategin, erkänns det bidrag som skall göras för att respektera nationella utsläppstak (ändring 162), och efterlyses åtgärder beträffande ozon och partiklar (ändring 199). Internationella hänsynstaganden bekräftas i denna artikel (ändring 200), särskilt med hänsyn till Montreal-protokollet om ämnen som bryter ned ozonskiktet.

Lokal Agenda 21 (ändringarna 6, 43, 227 och 239) tas upp i artikel 7.2h.

Naturresurser och avfall

Rådet påminner om det fastställda målet på 22 % när det gäller elproduktion från förnybara energikällor senast 2010 (artikel 8.1) som skogsbruket tydligt kan bidra till (ändring 153).

Rådet föreskriver också en uppskattning av material- och avfallsflödena i gemenskapen (artikel 8.2.i.a), mer hållbara utvinnings- och produktionsmetoder (artikel 8.2.i.d) inom ramen för en temainriktad strategi för resurser.

Vad gäller avfallsförebyggande och avfallshantering uppmanas kommissionen att 2002 förbereda ett förslag till kvantitativa och kvalitativa delmål för minskning som omfattar alla typer av relevant avfall och som skall uppnås på gemenskapsnivå senast 2010. Andra frågor behandlar produktdesign, allmänhetens medvetenhet och indikatorer (artikel 8.2.ii) i enlighet med tillvägagångssättet om förebyggande av uppkomsten av avfall.

Vad gäller avfallsåtervinning har rådet i artikel 8.2.iii infört en hänvisning till producentansvar och avfallshantering som en del av en temainriktad strategi (ändringarna 219 och 220).

Internationella frågor

Rådet har förstärkt avsnittet om internationella frågor genom att höja handlingsprofilen på den internationella scenen (artikel 9). Detta inkluderar ökad överensstämmelse mellan internationella konventioner och utvecklingssamarbete behandlas också (ändring 228).

Ändringarna 223 och 233 är redaktionella och är införlivade med den gemensamma ståndpunkten.

Utformning av miljöpolitiken

Rådet tar upp idén (artikel 10a) om förbättrade mekanismer för samråd mellan berörda parter (ändring 274) medan det i artikel 10c föreskrivs en utvärdering i efterhand (ändring 3). Rådet räknar med att stärka de icke-statliga organisationernas deltagande i dialogprocessen (artikel 10b) (ändring 235) och att säkerställa (artikel 10d) att de prioriterade områden som fastställts i miljöhandlingsprogrammet prioriteras i gemenskapens forskningsprogram (ändring 67). I denna artikel föreskrivs tydligt att prioriterade miljöområden skall behandlas i offentliga forskningsprogram på nationell eller internationell nivå och inte endast i gemenskapens ramprogram. Rådet nämner också en koppling till utbildningspolitiken, i den mån gemenskapsbehörigheten tillåter detta (ändringarna 73, 81 och 91). Kommissionen uppmanas också att lägga fram ett förslag i syfte att säkerställa enhetlig rapportering av miljöinformation (artikel 10f). Denna artikel gör det också möjligt att tillhandahålla medel för att uppgradera information utifrån vilken politiken kan utvecklas (ändring 64).

4- SAMMANFATTNING

Såsom anges ovan blir programmet avsevärt bättre definierat genom den gemensamma ståndpunkten. Det är tydligt att mycket nytt material i programmet har tagits från det kommissionsmeddelande som bifogades förslaget till beslut.

Kommissionen föreslog ett strategiskt program och den gemensamma ståndpunkten följer denna linje. De nya mål som införts är redan etablerade och godkända. En allmän tidsgräns för att förbereda och genomföra förslagen finns också med, men man undviker att göra texten till ett detaljerat arbetsprogram. Detta skulle inte vara möjligt utan beslut om budgetar och resurser. Kommissionen anser att den gemensamma ståndpunkten nu utgör ett ambitiöst, trovärdigt och strategiskt program med tillräckligt väldefinierade skyldigheter för att man skall kunna säkerställa alla parters engagemang i programmet, inte bara på institutionell nivå utan även vad gäller berörda parter på samtliga nivåer i medlemsstaterna och i kandidatländerna.

Kommissionen ger därför sitt stöd till den gemensamma ståndpunkten, som redan beaktats i slutsatserna från Europeiska rådet i Göteborg. Kommissionen uppmanar parlamentet och rådet att underlätta ett tidigt antagande av programmet för att göra det möjligt för samtliga inblandade att påbörja sitt arbete.

Bilaga

Kommissionens ståndpunkt i fråga om parlamentets ändringar vid första behandlingen

Ändringar som godtagits av kommissionen i sin helhet

Ändringarna 14, 21, 26-33, 55, 57, 74, 88, 92, 131, 136, 141, 152, 155, 158, 170, 182, 183, 194, 229, 243, 245, 287 och 289 (30 ändringar).

Ändringar som godtagits delvis eller i princip

Ändringarna 16, 20, 24, 34, 35, 37, 39, 40, 53, 54, 58, 59, 61, 62, 68, 69, 72, 75, 82, 93, 95, 96-98, 101, 104, 114, 116, 117, 120, 123, 127, 128, 133, 134, 137, 138, 140, 142-145, 148, 150, 151, 156, 157, 160, 161, 167, 169, 171-175, 179, 181, 188, 193, 204, 207, 212, 213, 215-217, 226, 230-232, 234, 236-238, 240, 241, 246, 251, 254, 257, 259, 261, 268, 276, 278, 279, 282, 288 och 290, 291, 292 (92 ändringar).

Ändringar som förkastats

1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11-13, 22, 23, 25, 36, 41, 42, 43, 44, 45, 47, 48, 50, 51, 56, 60, 63, 64, 65, 67, 70, 73, 78, 80, 81, 85, 90, 91, 94, 99, 100, 105, 106, 107-109, 118, 130, 132, 139, 147, 153, 159, 162, 165, 166, 168, 176, 177, 178, 180, 184, 187, 189, 191, 192, 195, 196, 198, 199, 200, 201, 203, 210, 218, 219, 220, 222, 223, 224, 227, 228, 233, 235, 239, 244, 247, 248, 252, 256, 260, 263, 264, 265, 266, 270, 274, 277, 280, 281, 283 och 284 (104 ändringar).

Ändringar som anges i fetstil tas upp, åtminstone delvis eller i princip, i den gemensamma ståndpunkten.