Förslag till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING om fastställande av särskilda bestämmelser för genomförandet av officiella kontroller av produkter av animaliskt ursprung avsedda att användas som livsmedel

(framlagt av kommissionen)

MOTIVERING

1. Inledning

1. Den 14 juli 2000 antog kommissionen ett paket med fem förslag som utgör en omarbetning av den gällande gemenskapslagstiftning om livsmedelshygien och veterinärfrågor som finns i 17 direktiv [dokument KOM (2000) 438]. Förslagen i paketet är följande:

- Förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om livsmedelshygien [2000/0178 (COD)].

- Europaparlamentets och rådets förordning om fastställande av särskilda hygienregler för livsmedel av animaliskt ursprung [2000/179 (COD)].

- Europaparlamentets och rådets förordning om fastställande av närmare bestämmelser för genomförandet av offentliga kontroller av produkter av animaliskt ursprung avsedda att användas som livsmedel [2000/180 (COD)].

- Europaparlamentets och rådets förordning om fastställande av djurhälsoregler för tillverkning, utsläppande på marknaden och import av produkter av animaliskt ursprung avsedda att användas som livsmedel [2000/181 (CNS)].

- Förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om upphävande av vissa direktiv om livsmedelshygien och hygienkrav för tillverkning och utsläppande på marknaden av vissa produkter av animaliskt ursprung avsedda att användas om livsmedel och om ändring av direktiven 89/662/EEG och 91/67/EEG [2000/182 (COD)].

Dessa förslag håller för närvarande på att diskuteras i Europaparlamentet och rådet enligt gällande förfaranden.

2. Efter det att dessa förslag utarbetats har ny utveckling skett särskilt när det rör följande:

- Nya vetenskapliga rön har kommit fram, särskilt när det gäller frågor som rör säkerheten hos kött. Dessa uppgifter medför att kontroller av kött kan genomföras på ett sådant sätt att hänsyn tas till de risker som hotar människors hälsa i dag, dvs. kontrollerna görs på vetenskaplig grund och är riskbaserade. Det medför också att synsättet "från jord till bord" kan integreras på ett effektivare sätt, något som anses vara ytterst viktigt när det gäller köttets säkerhet.

- Såsom meddelades i Vitboken om livsmedelssäkerhet [dokument KOM (1999) 719] håller kommissionen på att utarbeta ett förslag till en förordning som på ett övergripande sätt fastställer de principer som måste ligga till grund för offentliga kontroller av foder och livsmedel. Dessa principer kommer också att gälla genomförandet av kontroller av kött.

Genom dessa nya rön måste kommissionens förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om fastställande av närmare bestämmelser för genomförandet av offentliga kontroller av produkter av animaliskt ursprung avsedda att användas som livsmedel [2000/180 (COD)] omarbetas i grunden.

3. Kommissionen beslöt därför den 11 december 2001 att återkalla beslutet i dokument 2000/190 (COD) och att lägga fram ett ändrat förslag.

4. Detta förslag innehåller en ändrad version av dokument 2000/180 (COD) och ersätter helt detta dokument. Ändringen gäller främst officiella kontroller av färskt kött. Samtidigt har riskhanteringsåtgärderna för levande musslor, mjölk och mjölkprodukter förstärkts. Detta förslag är helt förenligt med förslaget till Europaparlamentets och rådets direktiv om upphävande av vissa direktiv om livsmedelshygien och hygienkrav för tillverkning och utsläppande på marknaden av vissa produkter av animaliskt ursprung avsedda att användas om livsmedel och om ändring av direktiven 89/662/EEG och 91/67/EEG [2000/182 (COD)].

II. Officiella kontroller av kött

5. Det föreslagna systemet för officiella kontroller av produktion av färskt kött kännetecknas av följande:

- Det bygger på vetenskaplig grund.

- Det tar upp alla kända faror av betydelse för köttsäkerhet.

- Den officiella veterinären spelar en central roll i systemet.

- Det består av officiella granskningar av köttföretagarnas egna system och även av officiella besiktningar.

- Det införlivar klart "från jord till bord"-konceptet.

- Det tar upp berörda frågor gällande djurs hälsa och djurskydd.

- Hur ofta och hur noggrant en officiell kontroll utförs beror på risken.

- Inom systemet är det inom vissa sektorer och under vissa villkor möjligt för personalen vid en anläggning att delta i kontrollen.

- Det omfattar utbildning för all personal som utför officiella kontroller.

Nedan beskrivs dessa särdrag mera i detalj.

6. Bygger på vetenskaplig grund

Förslaget har utformats enligt de senaste yttrandena från Vetenskapliga kommittén för veterinära åtgärder till skydd för människors hälsa (HTTP://europa.eu.int/comm/food/fs/sc/scv/index_en.html). Kraven på besiktningsförfaranden kan anpassas på ett flexibelt sätt så att man kan ta hänsyn till vetenskapliga yttranden så snart de avges. Det kan gälla bland annat nya vetenskapliga rön om framväxande faror, användningen av teknik och särskilda besiktningsförfaranden.

7. Relevanta faror

Det föreslagna systemet omfattar förfaranden för kontroll av alla relevanta mikrobiologiska, kemiska och fysiska faror för livsmedelssäkerheten. Förslaget omfattar normer för ett antal av dessa faror och hänvisar till normer i annan gemenskapslagstiftning, särskilt avseende mikrobiologiska och kemiska faror. Endast friskt kött som uppfyller kraven i gemenskapslagstiftningen kan förklaras tjänligt som livsmedel.

8. Den officiella veterinären

Den officiella veterinären spelar en central roll i systemet. Han utför alla gransknings- och besiktningsuppgifter och fattar alla relevanta beslut. För att kunna verka optimalt inom det föreslagna, riskbaserade köttbesiktningssystemet behöver den officiella veterinären särskild utbildning. Förslaget innehåller tydliga krav avseende detta. Förslaget innehåller även kraven på utbildning för de officiella assistenter som får biträda de officiella veterinärerna.

9. Granskningar av köttföretagarnas egna system

På grundval av ny europeisk lagstiftning om hygien måste företagaren se till att det kött som produceras uppfyller kraven i de normer som anges i gemenskapslagstiftningen genom att han tillämpar god hygienpraxis och goda förfaranden i enlighet med principerna för riskanalys och kritiska styrpunkter (HACCP). Den officiella veterinären utför granskningar för att kontrollera om företagarens förfaranden för god hygienpraxis och HACCP uppfyller gällande krav. Granskningarna utförs kontinuerligt.

10. Besiktningar

Förutom granskningar av köttföretagarnas egna system utför den officiella veterinären även officiella besiktningar. Dessa besiktningar omfattar följande frågor:

- Relevanta uppgifter från det jordbruksföretag varifrån djuren kommer.

- Hälsokontroll före slakt.

- Djurskydd.

- Hälsokontroll efter slakt.

- Specificerat riskmaterial.

- Laboratorietestning.

- Kontrollmärkning.

Den officiella veterinären skall beakta resultaten av de granskningar som nämns ovan när han utför besiktningar.

11. "Från jord till bord"-konceptet

Djur godkänns inte för slakt om de inte åtföljs av relevanta uppgifter från det jordbruksföretag varifrån djuren kommer. Den officiella veterinären utför besiktningar med hänsyn till denna information. Resultaten av dessa besiktningar meddelas till den person som ansvarar för uppfödningen av djur på gården. I lämpliga fall kan en del av besiktningen före slakt ske på gården.

12. Djurhälsa och djurskydd

Besiktningen före slakt utförs av den officiella veterinären. Han granskar bland annat förekomsten av eventuella sjukdomar och efterlevnaden av relevanta djurskyddsbestämmelser. Djur som uppvisar kliniska tecken på systemiska sjukdomar eller fysiskt lidande får inte slaktas för att konsumeras av människor. Endast friska djur, som är rena, som identifierats enligt gemenskapsbestämmelserna och åtföljs av relevanta uppgifter från gården kan godkännas för slakt.

13. Hur ofta och hur noggrant en officiell kontroll utförs beror på risken

Frekvensen och intensiteten av den officiella kontrollen skall bygga på en bedömning av hälsoriskerna i samband med typen av djur och av slaktprocess. Minst en officiell veterinär skall vara närvarande såväl under hela besiktningen före slakt som vid besiktningen efter slakt. En viss flexibilitet kan dock tillåtas när det gäller små företag och fjäderfäsektorn.

14. Personalens medverkan

Medlemsstaterna kan, under särskilda omständigheter, tillåta att anställda vid företaget utför vissa besiktningsuppgifter (som vanligtvis utförs av officiella assistenter) vid kontrollen av fjäderfä, kaniner, gödsvin och gödkalvar. Företagets personal måste ha genomgått en utbildning som motsvarar de officiella assistenternas utbildning.

Endast de företagare som tidigare har uppfyllt alla rättsliga krav, och vill göra det, kan, under stränga villkor, få tillstånd att låta personalen utföra assistenternas uppgifter. I sådana fall fördelas ansvaret mera tydligt mellan företagare och behörig myndighet: företagaren har bättre förutsättningar att uppfylla sitt primära ansvar för köttsäkerheten och den officiella veterinären kan utföra sina kontrolluppgifter på ett mera självständigt sätt.

III. Levande musslor

15. Levande musslor kan utgöra en viss risk för människors hälsa till följd av fysiologiska drag. Eftersom de filtrerar födan, kan de i sina vävnader ackumulera mikro-organismer (bakterier och virus), gifter från alger som förekommer i vattenmiljö och andra föroreningar. Därför behövs särskilda riskhanteringsåtgärder, däribland nära övervakning av miljön för att hindra levande musslor från att utgöra en risk för människors hälsa.

16. Detta förslag syftar till en bättre kartläggning av de åtgärder som bör vidtas av den behöriga myndigheten för att garantera produkternas säkerhet. Dessa åtgärder omfattar upprättandet av ett program för övervakning av upptagningsområden för kontroll av

- levande musslors mikrobiologiska kvalitet,

- förekomst av toxinproducerande plankton,

- förekomst av kemiska föroreningar.

Om dessa övervakningsprogram visar att EU:s gränsvärden har överskridits, måste omedelbara åtgärder vidtas för att förhindra att musslorna når konsumenterna.

Förslaget ålägger dessutom medlemsstaterna att upprätta kontrollsystem för kammusslor (pectinidae) som upptagits utanför klassificerade områden.

IV. Mjölk och mjölkprodukter

17. Det ansågs att det finns behov av att närmare ange de behöriga myndigheternas ansvar i samband med officiella kontroller av mjölk och mjölkprodukter. Inom mjölksektorn finns det i många medlemsstater ett nära samarbete mellan sektorn och den behöriga myndigheten, särskilt avseende granskning av hälso- och kvalitetskriterier för insamlingen av obehandlad mjölk.

I detta sammanhang syftar detta förslag till att se till att åtgärder vidtas på gården för att avhjälpa situationen om den obehandlade mjölken inte uppfyller hälsokraven och att mjölk som kan utgöra en fara för människors hälsa inte levereras som livsmedel.

V. Officiella kontroller av foder och livsmedel: enhetlighet i EG-rätten

18. Kontrollerna i detta förslag bör betraktas inom ramen för den vidare EU-lagstiftning som utformas till följd av antagandet av vitboken om livsmedelssäkerhet, särskilt

- den nyligen antagna förordningen om fastställande av allmänna principer och krav för livsmedelslagstiftning, om inrättande av Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet och om förfaranden i frågor som gäller säkra livsmedel,

- utformandet av ett förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om officiella foder- och livsmedelskontroller (åtgärd 4 i bilagan till vitboken om livsmedelssäkerhet).

19. De grundläggande principerna för myndigheternas ansvarsområden i medlemsstaterna har redan fastställts i förordningen om allmänna principer och krav för livsmedelslagstiftning, om inrättande av Europeiska livsmedelsmyndigheten och om förfaranden i frågor som gäller livsmedelssäkerhet. I förordningen föreskrivs särskilt att "Medlemsstaterna skall införa livsmedelslagstiftning samt övervaka och kontrollera att livsmedels- och foderföretagarna uppfyller de relevanta kraven i livsmedelslagstiftningen på alla stadier i produktions-, bearbetnings- och distributionskedjan. De skall i detta syfte upprätthålla ett system för officiella kontroller och andra åtgärder med hänsyn till omständigheterna, däribland information till allmänheten om livsmedels- och fodersäkerhet och riskerna med livsmedel och foder, övervakning av livsmedels- och fodersäkerheten och annan övervakning på alla stadier i produktions-, bearbetnings- och distributionskedjan. Medlemsstaterna skall också fastställa bestämmelser om vilka åtgärder och påföljder som gäller för överträdelser av livsmedels- och foderlagstiftningen. De åtgärder och påföljder som föreskrivs skall vara effektiva, proportionella och avskräckande."

20. I vitboken om livsmedelssäkerhet fastställs följdande:

"Det finns ett klart behov av en gemenskapsram för nationella kontrollsystem som kommer att förbättra kontrollen på gemenskapsnivå och därigenom höja nivån på livsmedelsnormer överallt i Europeiska unionen. Hanteringen av dessa kontrollsystem skall förbli ett nationellt ansvarsområde. Gemenskapens ramverk skall bestå av tre centrala delar.

* Den första delen skall vara operativa kriterier som fastställs på EU-nivå, och som de nationella myndigheterna väntas följa. Dessa kriterier skall utgöra de viktigaste referenspunkterna enligt vilka de behöriga myndigheterna skall granskas av Kontoret för livsmedels- och veterinärfrågor som på så sätt kommer att kunna utveckla ett enhetligt och heltäckande sätt att granska de nationella systemen.

Den andra delen skall vara utarbetande av riktlinjer för gemenskapens kontroll. Dessa riktlinjer skall främja enhetliga, nationella strategier, fastställa de effektivaste kontrollförfarandena och prioriteringar utgående från risker. En gemenskapsstrategi skall närma sig kontrollernas funktion ur ett övergripande, integrerat perspektiv. Dessa riktlinjer skall dessutom ge vägledning i hur systemen för redogörelse av kontrollernas funktion och resultat kan utvecklas och även fastställa EU:s resultatindikatorer.

Den tredje delen av ramverket skall vara ett utvidgat administrativt samarbete för utveckling och verkställande av kontrollsystemen. Gemenskapsdimensionen i utbytet av bästa metoder mellan de nationella myndigheterna skall förstärkas. Detta skall även omfatta ömsesidig hjälp mellan medlemsstaterna genom integration och komplettering av den nuvarande rättsliga ramen."

Förberedelserna för ett förslag från kommissionen om ett sådant gemenskapsramverk av nationella kontrollsystem har kommit långt och förslaget kommer formellt att läggas fram av kommissionen 2002. Det omfattar på ett övergripande sätt alla foder- och livsmedelsfrågor av betydelse för organisationen av officiella kontroller både nationellt och på gemenskapsnivå.

21. Förutom de principer som avses i punkterna 19 och 20 bör man minnas att närmare bestämmelser bör fastställas för ett antal frågor och att man i närmare detalj måste ange vilka uppgifter de behöriga myndigheterna ansvarar för avseende dessa frågor. Exempel på specifika krav för kontroller finns redan i EG-lagstiftningen: kontroller av restsubstanser, zonootiska sjukdomar, vissa transmissibla spongiforma encefalopatier osv. Likaså är det nödvändigt att införa mera specifika kontroller av produkter av animaliskt ursprung, såsom kött, mjölk, fiskeriprodukter och levande musslor. Dessa produkter medför ett antal faror som helt motiverar fastställandet av sådana särskilda kontroller. Dessa särskilda kontroller måste betraktas mot bakgrund av den mera allmänna ram som beskrivs ovan.

2002/0141 (COD)

Förslag till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING om fastställande av särskilda bestämmelser för genomförandet av officiella kontroller av produkter av animaliskt ursprung avsedda att användas som livsmedel

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 152.4 b i detta,

med beaktande av kommissionens förslag [1],

[1] EGT C [...], [...], s. [...].

med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande [2],

[2] EGT C [...], [...], s. [...].

med beaktande av Regionkommitténs yttrande [3],

[3] EGT C [...], [...], s. [...].

i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget [4], och

[4] EGT C [...], [...], s. [...].

av följande skäl:

(1) I Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr .../... om livsmedelshygien [5] fastställs allmänna hygienbestämmelser som gäller för alla livsmedel, och särskilda hygienregler för livsmedel av animaliskt ursprung fastställs i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr .../... av den ... om fastställande av särskilda hygienregler för livsmedel av animaliskt ursprung [6].

[5] EGT C [...], [...], s. [...].

[6] EGT C [...], [...], s. [...].

(2) I Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr .../... av den ... om officiella foder- och livsmedelskontroller [7] fastställs de allmänna bestämmelserna för genomförande av officiella kontroller av livsmedel.

[7] EGT C [...], [...], s. [...].

(3) Utöver allmänna bestämmelser om genomförande av officiella kontroller av livsmedel bör särskilda bestämmelser fastställas för officiell kontroll av produkter av animaliskt ursprung för att ta hänsyn till särskilda aspekter i samband med sådana produkter.

(4) Officiella kontroller av produkter av animaliskt ursprung bör täcka alla aspekter av betydelse för skydd av folkhälsan och djurs hälsa och djurskydd och för att konsumenterna skall få lämpliga och hälsosamma livsmedel. De bör bygga på senaste tillgängliga information och skall anpassas efter relevant ny information som blivit tillgänglig.

(5) EG-lagstiftningen om säkra livsmedel bör vila på en gedigen vetenskaplig grund. Därför måste samråd vid behov ske med Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet.

(6) Typen och intensiteten av de officiella kontrollerna måste bygga på en bedömning av riskerna för folkhälsan och djurs hälsa, aspekter som gäller djurs välbefinnande och produktens lämplighet i förhållande till art och kategori av djur, typ av process och berörda livsmedelsföretagare.

(7) Officiella kontroller av köttproduktionen bör utföras för att man skall kunna garantera att hygienbestämmelserna alltid efterlevs och att företagarna i köttbranschen uppfyller de kriterier och mål som fastställs i EG-lagstiftningen. Dessa officiella kontroller bör bestå av kontroller av företagarnas verksamhet och av besiktningar.

(8) Officiella kontroller av produktionen av levande musslor och fiskeriprodukter måste utföras för att man skall kunna förvissa sig om att kraven och målen i EG-lagstiftningen efterlevs. De officiella kontrollerna av levande musslor måste bland annat omfatta levande musslors upptagnings- och återutläggningsområden och själva slutprodukten.

(9) Vidare måste officiella kontroller av produktionen av mjölk och mjölkprodukter utföras för att man skall kunna förvissa sig om att kraven och målen i EG-lagstiftningen uppfylls. Officiella kontroller av produktionen av mjölk och mjölkprodukter måste bland annat omfatta jordbruksföretag, insamling av obehandlad mjölk och mejeriprodukter.

(10) De åtgärder som krävs för att genomföra denna förordning kan definieras som åtgärder med allmän räckvidd enligt artikel 2 i rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter [8], och de bör därför antas genom det föreskrivande förfarande som fastställs i artikel 5 i det beslutet.

[8] EGT L 184, 17.7.1999, s. 23.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

I denna förordning fastställs särskilda bestämmelser för genomförandet av officiella kontroller av produkter av animaliskt ursprung avsedda att användas som livsmedel. Denna förordning skall tillämpas tillsammans med Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr .../... [om officiella foder- och livsmedelskontroller].

Artikel 2

I denna förordning skall i tillämpliga fall de definitioner gälla som fastställs i

a) förordning (EG) nr 178/2002 [9]

[9] EGT L 31, 1.2.2002, s. 1.

b) förordning (EG) nr .../... [om officiella foder- och livsmedelskontroller],

c) förordning (EG) nr .../...[om livsmedelshygien],

d) förordning (EG) nr .../... [om fastställande av särskilda hygienregler för livsmedel av animaliskt ursprung].

I denna förordning avses dessutom med

a) officiell veterinär: veterinär med behörighet att i enlighet med denna förordning arbeta som officiell veterinär och som utses av den behöriga myndigheten.

b) officiell assistent: befattningsinnehavare med behörighet att i enlighet med denna förordning och utsedd av den behöriga myndigheten arbeta som officiell assistent under den officiella veterinärens överinseende och på dennes ansvar.

c) kontrollmärke: märke som används av den officiella veterinären eller på dennes ansvar för att ange att alla krav i denna förordning uppfylls.

Artikel 3

1. Om nationell lagstiftning eller EG-lagstiftning kräver att en anläggning skall godkännas, skall den behöriga myndigheten göra besök på platsen. Anläggningar får godkännas endast om det påvisats att de uppfyller alla gällande krav i livsmedelslagstiftningen.

För anläggningar som inleder sin verksamhet skall den behöriga myndigheten bevilja ett villkorligt tillstånd om det vid ett besök på platsen framgår att alla krav på infrastruktur och utrustning uppfylls. Ett slutligt tillstånd kan beviljas först då det vid ett senare besök på platsen tre månader efter det att det villkorliga tillståndet har beviljats att övriga krav i relevant foder- och livsmedelslagstiftning uppfylls.

2. Godkända anläggningar skall ha ett godkännandenummer som skall byggas på med koder som anger vilken typ av produkter av animaliskt ursprung som framställs. För grossistcentraler får godkännandenumret kompletteras med ytterligare ett nummer, som anger vilka enheter eller grupper av enheter som säljer eller tillverkar produkter av animaliskt ursprung.

3. Medlemsstaterna skall upprätthålla aktuella förteckningar över sina godkända anläggningar och deras respektive godkännandenummer.

Artikel 4

Utöver de mer allmänna kraven om officiell kontroll av livsmedel som fastställs i gemenskapens lagstiftning skall medlemsstaterna se till att produkter av animaliskt ursprung omfattas av de officiella kontroller som anges i bilagorna I-IV.

Artikel 5

Enligt förfarandet i artikel 6 och vid behov efter yttrande från Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet

a) skall ändringar eller tillägg göras i bilagorna I-IV med hänsyn till den vetenskapliga och tekniska utvecklingen,

b) skall de tillämpningsföreskrifter antas som behövs för att denna förordning skall genomföras på ett enhetligt sätt,

c) får mikrobiologiska kriterier för hygienkontroll vid produktionsanordningar fastställas.

Artikel 6

1. Kommissionen skall bistås av Ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa som inrättats genom artikel 58 i förordning (EG) nr 178/2002.

2. När hänvisning görs till denna artikel skall det administrativa förfarande som föreskrivs i artikel 5 i beslut 1999/468/EG tillämpas, i enlighet med artiklarna 7 och 8 i samma beslut.

3. Den tid som avses i artikel 5.6 i beslut 1999/468/EG skall fastställas till tre månader.

Artikel 7

Denna förordning träder i kraft samma dag som den offentliggörs i Europeiska gemenskapens officiella tidning.

Den skall tillämpas [från och med ett år efter den dag den träder i kraft] [10].

[10] Denna förordning skall börja tillämpas samma dag som övriga rättsliga texter som hör till översynen av hygienlagstiftningen.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den

På Europaparlamentets vägnar På rådets vägnar

Ordförande Ordförande

BILAGA I

FÄRSKT KÖTT

De särskilda bestämmelser som anges i denna bilaga gäller slakterier, viltbearbetningsanläggningar och styckningsanläggningar.

Kapitel 1

Typ av kontroller och beslut efter kontroller

I. DEN OFFICIELLA VETERINÄRENS UPPGIFTER

I.1 Den officiella veterinärens granskningsuppgifter

Den officiella veterinären skall utföra granskningar i köttanläggningar för att kontrollera att anläggningen följer bestämmelserna i förordning (EG) nr .../... [om livsmedelshygien], förordning (EG) nr .../... [om fastställande av särskilda hygienregler för livsmedel av animaliskt ursprung] och förordning (EG) nr .../... [om hälsobestämmelser för animaliska biprodukter som inte är avsedda att användas som livsmedel] [11] och således har vidtagit alla lämpliga åtgärder för att garantera god hygienpraxis och säkert kött. Dessa granskningar omfattar följande:

[11] EGT C [...], [...], s. [...].

A. Granskning av god hygienpraxis

Denna granskning utförs för att kontrollera att anläggningens egna förfaranden åtminstone för följande punkter alltid följer bestämmelserna:

a) Utformning och underhåll av anläggningsstruktur och utrustning.

b) Anläggningens hygien, inbegripet hygienen före, under och efter slakt.

c) Personlig hygien.

d) Utbildning i hygieniska förfaranden och arbetsmetoder.

e) Bekämpning av skadedjur.

f) Kontroll av vattenkvaliteten.

g) Kontroll av temperaturen.

h) Kontroll av inkommande och utgående kött.

i) Hantering, insamling och lagring av animaliska biprodukter som inte är avsedda att användas som livsmedel, däribland specificerat riskmaterial.

B. Granskning av de förfaranden som bygger på principerna för riskanalys och kritiska styrpunkter (HACCP).

Dessa granskningar utförs för att verifiera att alla HACCP-principer alltid följs på rätt sätt och att HACCP-förfarandena

garanterar att de djur som förs till slakt

a) har identifierats på ett ändamålsenligt sätt,

b) åtföljs av relevanta uppgifter från det jordbruksföretag varifrån djuren kommer,

c) har huden, skinnet eller pälsen i sådant tillstånd att risken för kontaminering av köttet under slakten är minimerad,

d) ser friska ut,

e) har transporterats och hanterats på ett sätt som är förenligt med EU:s djurskyddsbestämmelser,

så långt det är möjligt garanterar att köttet i slutändan av slaktprocessen

a) uppfyller de mikrobiologiska kriterierna i gemenskapslagstiftningen, däribland hygienparametrar och relevanta kriterier för patogenes,

b) inte innehåller kemiska resthalter som överskrider de nivåer som slagits fast i EG-lagstiftningen,

c) inte innehåller resthalter av substanser som är förbjudna enligt EG-lagstiftningen,

d) inte innehåller kontaminanter som överskrider de nivåer som slagits fast i EG-lagstiftningen,

e) inte uppvisar någon synlig fysisk fara, såsom främmande ämnen,

f) inte uppvisar några patologiska och fysiologiska avvikelser eller förändringar, genom att uppmärksamma den officiella veterinären på slaktkroppar eller kött som uppvisar avvikelser eller förändringar,

g) inte har någon fekal eller annan kontaminering,

h) inte innehåller specificerat riskmaterial, förutom sådant som är tillåtet enligt EG-lagstiftningen, och i allmänhet har tillverkats i enlighet med relevant EG-lagstiftning om transmissibla spongiforma encefalopatier,

i) är förenliga med relevanta gemenskapskrav när det gäller spårbarhet för kött.

C. Granskning av tillämpningen av riktlinjer

Om den som ansvarar för verksamheten för att uppfylla rättsliga krav följer nationella riktlinjer eller gemenskapsriktlinjer för god praxis skall det granskas att riktlinjerna tillämpas på rätt sätt.

D. Genomförande av dessa granskningar

I sådana granskningar skall särskilt följande punkter ingå:

a) Fortlöpande tillsyn av det arbete som de anställda vid anläggningen utför i alla skeden av slakt- och styckningsprocessen. Som stöd för granskningen får den officiella veterinären ta arbetsprover för att konstatera huruvida anläggningens personal utför sina uppgifter i enlighet med de kriterier som den behöriga myndigheten har fastställt. Närmare bestämmelser om arbetsproverna skall vid behov antas i enlighet med förfarandet i artikel 6.

b) Verifiering av företagarens alla relevanta underlag.

c) Provtagning för laboratorieanalys alltid när det bedöms som nödvändigt.

d) Dokumentering av observationer och resultatet av granskningen.

I.2 Den officiella veterinärens besiktningsuppgifter

Resultaten av de granskningar som utförs enligt I.1 skall beaktas av den officiella veterinären när han utför besiktningar och skall, i tillämpliga delar, påverka hur dessa uppgifter utförs.

Följande frågor skall ingå i besiktningarna:

A. Information om livsmedelskedjan

1. Relevant information i journalerna från det jordbruksföretag varifrån djuren kommer, och som skall ställas till veterinärens förfogande i enlighet med förordning (EG) nr .../... [om livsmedelshygien], skall granskas och analyseras av den officiella veterinären före slakt. Av denna information skall åtminstone följande framgå:

a) Tillstånd när det gäller jordbruksföretaget varifrån djuren kommer eller hälsotillståndet bland djuren i närområdet.

b) Djurens hälsotillstånd.

c) Uppgifter om veterinärmedicinska produkter eller annan behandling som givits djuret under uppfödningsperioden (högst under senaste sex månader), datum för givandet och om karenstider.

d) Förekomsten av sjukdomar som kan påverka säkerheten för köttet.

e) Analysresultaten av prover som tagits av djur eller resultat av andra prover som tagits i diagnostiska syften, däribland prover som tagits inom ramen för övervakning och kontroll av zoonoser och restprodukter.

f) Relevanta rapporter från slakterier om tidigare upptäckter vid besiktning före och efter slakt av djur från samma jordbruksföretag.

g) Relevanta produktionsuppgifter.

h) Namn och adress på den privata veterinär som jordbruksföretagaren vanligtvis anlitar. ...

i) Namn på den ansvariga, officiella veterinären eller det ansvariga, officiella veterinärkontoret.

2. Detaljerade bestämmelser om hur dessa uppgifter skall sammanställas och det sätt på vilket uppgifterna skall läggas fram skall fastställas i enlighet med förfarandet i artikel 6.

3. Vid genomförandet av besiktning före och efter slakt skall den officiella veterinären ta hänsyn till de dokumenterade resultaten av dessa kontroller och analyser av uppgifterna.

4. Vid utförandet av sina besiktningsuppgifter skall den officiella veterinären ta hänsyn till de officiella intyg som åtföljer djuren och eventuella försäkringar från officiella veterinärer som utför kontroller inom primärproduktionen, däribland officiella veterinärer och ackrediterade veterinärer som medverkar i nätverket för epidemiologisk övervakning enligt artikel 14 i direktiv 64/432/EEG [12], senast ändrat genom beslut 2001/298/EG [13].

[12] EGT L 121, 29.7.1964, s. 1977.

[13] EGT L 102, 12.4.2001, s. 63.

5. Om verksamhetsutövare i livsmedelskedjan vidtar ytterligare åtgärder för att garantera säkra livsmedel genom att tillämpa integrerade kontrollsystem, egenkontroller, certifiering av tredje part eller andra lösningar, och om dessa åtgärder är dokumenterade och de djur som deltar i dessa system klart kan identifieras, får den officiella veterinären ta hänsyn till dessa åtgärder vid utförandet av sin besiktning och vid granskningen av HACCP-systemet.

B. Besiktning före slakt [14]

[14] Följande bestämmelser gäller inte för vilt som är föremål för jakt.

1. Den officiella veterinären skall besiktiga alla djur före slakt. Djuren måste genomgå besiktning före slakt inom 24 timmar efter ankomsten till slakteriet och mindre än 24 timmar före slakten. Den officiella veterinären kan dessutom när som helst begära att få utföra ytterligare besiktningar.

2. Av besiktningsresultatet skall främst följande framgå:

a) Att reglerna för identifiering av djuret har följts.

b) Att det inte förekommer brister i djurens vård.

c) Att huden, skinnet eller pälsen är i sådant tillstånd att risken för kontaminering av köttet under slakten är minimerad.

d) Huruvida tecken på andra omständigheter som kan inverka menligt på människors eller djurs hälsa föreligger, med särskild hänsyn till påvisande av zoonotiska sjukdomar, sjukdomar som är upptagna på OIE:s A-lista (OIE = Internationella byrån för epizootiska sjukdomar) och andra anmälningspliktiga sjukdomar.

3. Den officiella veterinären skall också utföra en klinisk besiktning i slakteriet av alla djur som verksamhetsutövaren eller medhjälpare eventuellt har gallrat ut som otjänliga som livsmedel.

4. Där så anges i denna förordning kan en del av besiktningen före slakt utföras på det jordbruksföretag varifrån djuren kommer.

5. Om ett djur nödslaktas utanför slakteriet, skall den officiella veterinären undersöka det intyg som utfärdats av en veterinär i enlighet med förordning (EG) nr .../... [om fastställande av särskilda hygienregler för livsmedel av animaliskt ursprung].

C. Djurskydd

Den officiella veterinären skall verifiera att berörda gemenskapsbestämmelser om djurskydd har följts, däribland bestämmelserna om skydd av djur vid tidpunkten för slakt och bestämmelserna om skydd av djur under transport.

D. Besiktning efter slakt

1. Slaktkroppar och slaktbiprodukter skall efter slakten utan dröjsmål besiktigas okulärt. Alla yttre ytor skall granskas. För att man skall kunna göra detta krävs eventuellt en viss hantering av slaktkroppen och/eller slaktbiprodukter, och/eller särskilda tekniska utrymmen. Särskild uppmärksamhet bör veterinären ägna eventuell förekomst av zoonotiska sjukdomar, sjukdomar som är upptagna på OIE:s A-lista och andra anmälningspliktiga sjukdomar. Slaktlinjens hastighet och mängden besiktningspersonal skall vara sådan att det är möjligt att utföra en ändamålsenlig besiktning. Beroende på djurart, typ av jordbruksföretag, ursprungsland eller ursprungsregion och på grundval av principerna om riskanalys krävs dessutom palpation, anskärning eller laboratorieprov i enlighet med kapitel 3.

2. Alltid när det anses vara nödvändigt att ställa en definitiv diagnos, eller att upptäcka förekomst av en djursjukdom eller för höga nivåer av kemiska resthalter eller att fastställa om mikrobiologiska krav inte uppfylls, skall ytterligare undersökningar göras, såsom palpation och anskärning av delar av slaktkroppen och organen, samt laboratorieprov.

3. För besiktning efter slakt skall slaktkroppar av tama hästdjur, nötkreatur äldre än sex veckor och tamsvin äldre än fyra veckor klyvas itu på längden längs med ryggraden. Om besiktningen gör det nödvändigt, får den officiella veterinären kräva att även huvudet eller andra slaktkroppar klyvs på längden. För att ta hänsyn till den tekniska utvecklingen eller särskilda sanitetsförhållanden får den behöriga myndigheten tillåta att besiktningen görs på slaktkroppar av tama hästdjur, nötkreatur äldre än sex veckor och tamsvin äldre än fyra veckor som inte kluvits itu.

4. Vid besiktningen måste försiktighetsåtgärder vidtas för att se till att risken för att köttet kontamineras vid moment som palpation, avskärning och anskärning minimeras.

5. Alternativa förfaranden, serologiska eller andra laboratorieprover får, efter samråd med Europeiska myndigheten för säkra livsmedel och i enlighet med förfarandet i artikel 6, ersättas av de särskilda besiktningsförfaranden efter slakt som beskrivs i kapitel 3 när dessa ger åtminstone motsvarande garantier.

E. Specificerat riskmaterial

I enlighet med de specifika EG-bestämmelserna om specificerat riskmaterial skall avlägsnande, separering och infärgning, och i tillämpliga fall märkning av specificerat riskmaterial kontrolleras av den officiella veterinären. Han skall se till att verksamhetsutövaren vidtar alla nödvändiga åtgärder för att undvika att köttet kontamineras av specificerat riskmaterial under slakten (inklusive bedövningen) och avlägsnandet av specificerat riskmaterial.

F. Laboratorietester och basundersökningar av patogener

1. Inom ramen för

a) den officiella övervakningen av zoonoser, inbegripet salmonella, campylobacter, Escherichia coli som producerar verotoxin och multiresistenta bakteriestammar,

b) särskilda laboratorietester för diagnostisering av de transmissibla spongiforma encefalopatier som avses i förordning (EG) nr 999/2001 [15],

[15] EGT L 147, 31.5.2001, s. 1.

c) upptäckt av otillåtna ämnen eller produkter, kontroll av reglerade ämnen, särskilt inom ramen för nationella planer för resthalter enligt rådets direktiv 96/23/EG [16],

[16] EGT L 125, 23.5.1996, s. 10.

d) påvisande av zoonotiska sjukdomar, sjukdomar som är upptagna på OIE:s A-lista och andra anmälningspliktiga sjukdomar,

e) laboratorietester på djur som den officiella veterinären anser vara misstänkta fall eller laboratorietester för att den officiella veterinären skall kunna ställa en definitiv diagnos,

skall den officiella veterinären ta prover och se till att de identifieras, hanteras och sänds till lämpliga laboratorier enligt relevanta specifikationer och med hänsyn till andra EG-bestämmelser om zoonoser, transmissibla spongiforma encefalopatier och restsubstanser.

2. Vid behov skall utförliga bestämmelser om laboratorietesterna fastställas i enlighet med förfarandet i artikel 6. Hit hör särskilda bestämmelser om basundersökningar om salmonella, campylobacter, Escherichia coli som producerar verotoxin och multiresistenta bakteriestammar.

G. Kontroll- och identifikationsmärkning

1. Kött från tama hov- och klövdjur, hägnat vilt och storvilt skall kontrollmärkas på den officiella veterinärens ansvar. När besiktningen efter slakt är klar skall slaktkroppar, halva slaktkroppar, kvartsparter och slaktkroppar som delas i tre delar kontrollmärkas med bläck- eller brännstämpel på ytan så att det går lätt att identifiera anläggningens nummer.

2. Härvid skall den officiella veterinären övervaka

a) kontrollmärkningen,

b) kontrollmärken och emballeringsmaterialet vid märkning enligt bestämmelserna i detta avsnitt.

3. Kontrollmärket kan användas endast när djuret (från vilket köttet kommer) har besiktigats före slakt av den officiella veterinären [17] och när alla övriga villkor i denna förordning uppfylls.

[17] Följande bestämmelser gäller inte för vilt som jagas.

4. Kontrollmärket skall utgöra

a) antingen ett ovalt märke som är minst 6,5 cm brett och 4,5 cm högt med följande uppgifter som framgår med fullt läsliga tecken:

i) i övre delen, avsändarlandets initialer med versaler (dvs. något av följande): AT - B - DK - D - EL - E - FI - F - IRL - I - L - NL - P - SE - UK, med anläggningens veterinära godkännandenummer,

ii) i nedre delen en av följande förkortningar: CEE, EEC, EEG, EOK, EØF, ETY eller EWG.

b) eller ett ovalt märke som är minst 6,5 cm brett och 4,5 cm högt med följande uppgifter som framgår med fullt läsliga tecken:

i) I övre delen avsändarlandets namn med versaler.

ii) I mitten anläggningens veterinära godkännandenummer.

iii) i nedre delen en av följande förkortningar: CEE, EEC, EEG, EOK, EØF, ETY eller EWG.

Bokstäverna skall vara minst 0,8 cm höga och siffrorna minst 1 cm höga. På kontrollmärket får det även anges vilken officiell veterinär som besiktigat köttet. Stämpeln och bokstäverna på märket får vara mindre vid kontrollmärkning av lamm, killingar och spädgrisar.

5. Slaktkroppar måste kontrollmärkas med bläck- eller brännstämpel enligt punkt 4:

a) Slaktkroppar som väger mer än 65 kg skall på varje kroppshalva märkas på åtminstone följande ställen: utsidan av låret, länden, ryggen, bröstet samt bogen.

b) Slaktkroppar av lamm, killing och spädgris skall stämpelmärkas på minst två ställen, på varje sida av slaktkroppen, på bogen eller på utsidan av låret.

c) Övriga slaktkroppar skall förses med minst fyra stämpelmärken, på bogen och utsidan av låret. Vad gäller slaktkroppar av lamm, killing och spädgris får kontrollmärkning dock ske i form av en engångsetikett eller ett engångsmärke.

6. Lever av nöt, svin och hovdjur skall märkas med brännstämpel i enlighet med punkt 4.

7. Övriga biprodukter från slakten som är lämpliga som livsmedel skall märkas omedelbart, antingen direkt på produktens yta eller på emballaget eller innerförpackningen i enlighet med punkt 4. Den märkning som avses i punkt 4 skall göras på en etikett som skall fästas på innerförpackningen eller emballaget eller tryckas på emballaget.

8. Emballagen skall alltid kontrollmärkas i enlighet med punkt 9.

9. Styckat och emballerat kött samt emballerade, ätliga organ som anges i punkterna 6 och 7 skall vara kontrollmärkta i enlighet med punkt 4. Den skall anbringas på den etikett som är fäst på emballaget eller tryckas på emballaget så att den rivs sönder när emballaget öppnas. Det enda tillfälle då det ej krävs att märkningen rivs sönder är när emballaget självt förstörs vid öppnandet. Om innerförpackningen emellertid uppfyller de skyddskrav som ställs på en ytterförpackning, får det märke som avses ovan fästas på innerförpackningen.

10. När färskt kött förpackas för direktförsäljning till konsumenterna skall punkterna 7 och 9 tillämpas. De mått som anges i punkt 4 skall inte tillämpas på den märkning som anges i denna punkt. När köttet återemballeras i en annan anläggning än den där det slogs in skall innerförpackningen förses med en kontrollmärkning från den styckningsanläggning som har utfört inslagningen och emballaget förses med en kontrollmärkning från emballeringsanläggningen.

11. Kött från hästdjur och dess emballage skall ha särskild märkning som fastställs enligt förfarandet i artikel 6.

12. De färger som används för kontrollmärkningen skall vara de som föreskrivs i relevant EG-lagstiftning om färgämnen för användning i livsmedel.

13. Kontrollmärkena får avlägsnas endast om köttet skall behandlas ytterligare på en annan separat, godkänd anläggning där ursprungsmärket skall ersättas med den anläggningens nummer.

H. Meddelande om besiktningsresultat

1. Den officiella veterinären skall dokumentera och utvärdera resultaten av sin besiktningsverksamhet. Om en sjukdom eller ett tillstånd som kan påverka människors eller djurs hälsa eller brister i djurvården upptäcks skall detta meddelas till köttföretagaren. Om problem uppstår i primärproduktionen skall det även meddelas till det behöriga myndighet som ansvarar för övervakningen av det jordbruksföretag som djuren kommer ifrån, den privata veterinären som jordbruksföretaget anlitar, liksom till den person som ansvarar för jordbruksföretaget [18]. Efter ett sådant meddelande måste åtgärder vidtas av den som ansvarar för jordbruksföretaget för att vid behov rätta till bristerna.

[18] Om det finns behov av att hitta bevis för brott mot god veterinärmedicinsk praxis eller olaglig användning av läkemedel, skall den privata veterinären och den ansvariga personen på anläggningen inte underrättas om de officiella resultaten.

2. Resultaten av besiktningen och testerna skall meddelas till de berörda databaserna.

3. Om de berörda djuren har fötts upp i en annan medlemsstat eller i tredje land, skall upptäckten av en sjukdom eller ett tillstånd som kan inverka på människors eller djurs hälsa eller brister i djurvården meddelas köttföretagaren och den centrala behöriga myndigheten eller den behöriga myndigheten i den medlemsstat där köttföretaget ligger. Denna skall underrätta kommissionen om de berörda djuren har fötts upp i tredje land.

4. Om den officiella veterinären i samband med besiktningar före eller efter slakt eller annan besiktningsverksamhet misstänker förekomst av ett smittämne som är upptaget på OIE:s A-lista, skall han omedelbart underrätta den centrala, behöriga myndigheten. Han skall vidta alla nödvändiga och förebyggande åtgärder för att hindra smittämnet från att spridas. Till sådana åtgärder hör avstängning av anläggningen, förbud mot flyttning av djur från och till produktionsplatsen tills man antingen kunnat bekräfta att smittämnet inte längre förekommer på platsen eller att alla nödvändiga restriktioner och åtgärder har införts.

5. Närmare bestämmelser om meddelande av besiktningsresultat skall vid behov antas i enlighet med förfarandet i artikel 6.

II. BESLUT EFTER KONTROLLER

Om man upptäcker brister eller oegentligheter vid kontroller eller att bestämmelser inte följs skall lämpliga åtgärder vidtas. Till dessa åtgärder hör bland annat följande:

A. Beslut efter granskning av god hygienpraxis och HACCP-förfaranden

1. När det genom granskning av god hygienpraxis och HACCP-förfaranden framkommer att bestämmelser inte följs, skall den officiella veterinären se till att företagaren omedelbart ser över processkontrollerna, om möjligt fastställer orsaken och rättar till det faktum att bestämmelser inte följs och förhindrar upprepning av sådana fall. Beroende på typ av problem kan den officiella veterinären vidta åtgärder som att slå av takten på processen.

2. Alltid när granskningen av god hygienpraxis eller tillämpningen av HACCP-förfaranden eller andra undersökningar visar att kött kan komma ut på marknaden som enligt rubrik II.E i detta underkapitel är olämpligt som människoföda och företagaren inte omedelbart ändrar förfarandena, skall slaktprocessen eller styckningsprocessen stoppas. Processen får återupptas först när den officiella veterinären är övertygad om att man har situationen under kontroll. Närhelst den officiella veterinären anser detta nödvändigt, skall ett liknande förfarande även följas när det upprepade gånger förekommer att bestämmelser inte följs.

3. I tillämpliga fall skall den officiella veterinären beordra återkallelse, undersökning och vid behov tillbakadragande och/eller destruktion av köttet.

4. När processen har stoppats upprepade gånger och företagaren inte kan förhindra upprepning, skall den behöriga myndigheten inleda förfarandet för att dra tillbaka godkännandet av anläggningen.

B. Beslut om information om produktionskedjan

1. Djur som saknar relevant information när det gäller livsmedelssäkerhet i journalerna vid det jordbruksföretag som djuren kommer ifrån skall inte godkännas för slakt. Om dessa djur redan befinner sig i slakteriet, skall de slaktas separat och förklaras otjänliga som livsmedel, utan att det påverkar den särskilda lagstiftningen om veterinära kontroller vid handeln inom gemenskapen.

2. När det föreligger allt överskuggande djurskyddsskäl får djuret slaktas även om information om produktionskedjan inte har tillhandahållits. All information om produktionskedjan som den officiella veterinären behöver för att kunna utföra en lämplig besiktning efter slakt skall emellertid tillhandahållas innan slaktkroppen kan godkännas för användning som livsmedel. I avvaktan på ett slutligt avgörande skall en sådan slaktkropp och dess slaktbiprodukter lagras separat från övrigt kött. Detta gäller även i det fall att ett djur nödslaktas utanför slakteriet.

3. När åtföljande journaler, dokumentation och annan information visar att

a) djuren kommer från en produktionsplats eller ett område som varit föremål för transportbegränsningar eller andra begränsningar som motiveras av människors eller djurs hälsa,

b) man inte efterlevt reglerna för användandet av veterinärmedicinska produkter,

c) det föreligger andra omständigheter som kan inverka menligt på människors eller djurs hälsa,

skall dessa djur inte tas emot för slakt, om inte förfaranden har införts enligt EG-bestämmelser för att undanröja risker för människors eller djurs hälsa. Om dessa djur redan befinner sig i slakteriet, skall de slaktas separat och förklaras otjänliga som livsmedel, och försiktighetsåtgärder skall vid behov vidtas för att skydda människors och djurs hälsa. Närhelst den officiella veterinären anser detta nödvändigt, skall man genomföra officiella kontroller på det jordbruksföretag som djuren kommer ifrån.

4. Om den behöriga myndigheten upptäcker att åtföljande underlag, dokumentation och annan information inte motsvarar den verkliga situationen på jordbruksföretaget som djuren kommer ifrån eller djurens verkliga tillstånd och avsiktligt syftar till att vilseleda den officiella veterinären, skall den behöriga myndigheten vidta åtgärder mot den som ansvarar för jordbruksföretaget som djuren kommer ifrån eller andra inblandade personer, bland annat genom att utföra extra kontroller. Kostnaderna för de extra kontrollerna skall betalas av jordbruksföretagaren eller andra inblandade personer.

C. Beslut om levande djur

1. Djur som inte är identifierade på rätt sätt skall inte tas emot för slakt. Dessa djur skall slaktas separat och förklaras otjänliga att användas som livsmedel. Närhelst den officiella veterinären anser detta nödvändigt, skall man genomföra officiella kontroller på det jordbruksföretag som djuren kommer ifrån.

2. När det föreligger allt överskuggande djurskyddsskäl får hästar slaktas även om den information som krävs enligt lagstiftningen om identiteten inte har tillhandahållits. Denna information skall dock tillhandahållas innan slaktkroppen kan godkännas som livsmedel. Detta gäller även i det fall att hästar nödslaktas utanför slakteriet.

3. Djur vars hud, skinn eller päls är i sådant tillstånd att det höjer risken för kontaminering av köttet under slakten skall inte slaktas för att användas som livsmedel.

4. Djur som lider av en sjukdom eller ett tillstånd som kan överföras till djur eller människor genom hantering eller förtäring av kött och i allmänhet djur som uppvisar kliniska tecken på systemiska sjukdomar eller fysiskt lidande får inte slaktas för att konsumeras av människor. Dessa djur skall avlivas separat under sådana förhållanden att andra djur eller slaktkroppar inte kan kontamineras, och förklaras otjänliga som livsmedel.

5. Slakt av djur som misstänks ha en sjukdom eller som visar tecken på ett tillstånd som kan inverka menligt på människors eller djurs hälsa skall uppskjutas. Dessa djur skall genomgå en grundlig undersökning så att en diagnos kan ställas. När en besiktning efter slakt är nödvändig för att ställa en diagnos, kan den officiella veterinären besluta att djuren skall genomgå en besiktning, som vid behov kompletteras med provtagningar och laboratorieprover. Djuren skall slaktas separat eller efter övriga djur, och alla nödvändiga åtgärder skall vidtas för att undvika att annat kött kontamineras.

6. Djur som kan ha resthalter av veterinärmedicinska produkter som överskrider de nivåer som slagits fast i EG-lagstiftningen, eller resthalter av förbjudna ämnen, skall behandlas enligt direktiv 96/23/EEG.

7. Slakt av djur som faller under ett särskilt utrotnings- eller bekämpningsprogram för en särskild sjukdom som brucellos eller tuberkulos eller andra zoonotiska agens som salmonellos, skall utföras under den officiella veterinärens direkta överinseende och på de villkor denna fastställer. Djuren skall slaktas under sådana förhållanden att andra djur och/eller kött från andra djur inte kan kontamineras.

8. Då ett djur har kommit in på slakteriområden får det inte lämna området levande utom om verksamheten vid slakteriet drabbas av ett allvarligt sammanbrott. Under sådana omständigheter får djuren flyttas endast till ett annat slakteri.

D. Beslut i djurskyddsfrågor

1. Om bestämmelserna om skydd av djur under slakt eller avlivande inte respekteras, skall den officiella veterinären se till att företagaren omedelbart vidtar nödvändiga åtgärder för att rätta till detta och hindra att det upprepas. Beroende på typen av brist kan den officiella veterinären vidta åtgärder som att slå av takten på eller avbryta slaktprocessen. I tillämpliga fall skall den officiella veterinären underrätta övriga behöriga myndigheter.

2. Om den officiella veterinären upptäckter att bestämmelserna om skydd av djur under transport inte respekteras, skall han vidta nödvändiga åtgärder i enlighet med EG-lagstiftningen.

E. Beslut om kött

Följande typer av kött skall förklaras otjänliga som livsmedel:

a) Kött från djur som inte har genomgått besiktning före slakt, med undantag av vilt som jagas.

b) Kött från djur vars slaktbiprodukter inte har genomgått besiktning efter slakt, om inget annat anges i denna förordning.

c) Kött från djur som har dött före slakt, är dödfödda, ofödda eller har slaktats före sju dagars ålder.

d) Kött från renskärning av området kring stickkanalen.

e) Kött från djur som lidit av en anmälningspliktig djursjukdom, om inte annat anges i kapitel 3.

f) Kött från djur som haft en allmänt utbredd sjukdom, sepsis, pyemi, toxemi eller viremi.

g) Kött som inte uppfyller de relevanta, mikrobiologiska kriterierna enligt EG-lagstiftningen.

h) Kött som visat sig vara angripet av parasiter, om inte annat anges i kapitel 3.

i) Utan att det påverkar de mer specifika bestämmelser i EG-lagstiftningen, kött som innehåller resthalter av veterinärmedicinska produkter, kemiska resthalter eller kontaminanter som överskrider de nivåer som slagits fast i EG-lagstiftningen. Om gemenskapens gränsvärde överskrids skall ytterligare analyser göras vid behov.

j) Utan att det påverkar mer specifika bestämmelser i EG-lagstiftninen, allt kött från djur eller slaktkroppar som innehåller resthalter av substanser som är förbjudna och allt kött från djur som har behandlats med förbjudna ämnen.

k) Lever och njurar av djur som är äldre än två år och härrör från områden där planer genomförda enligt artikel 5 i direktiv 96/23/EG påvisat allmänt utbredd förekomst av tungmetaller i miljön.

l) Kött som i strid med lagen har behandlats med dekontaminerande ämnen.

m) Kött som i strid med lagen har behandlats med joniserande strålning eller UV-strålning.

n) Kött som innehåller främmande beståndsdelar, utom i fall av vilt om det gäller jaktmaterial.

o) Kött som överskrider den högsta tillåtna halten av radioaktivitet som fastställs i EG-lagstiftningen.

p) Kött som uppvisar pato-fysiologiska förändringar, avvikelser i fråga om konsistens, otillräcklig avblodning och organoleptiska avvikelser eller som kommer från avmagrade djur.

q) Kött som innehåller specificerat riskmaterial, förutom sådant som föreskrivs i EG-lagstiftningen.

r) Kött som uppvisar förorening, fekal eller annan kontaminering.

s) Blod av djur vars slaktkropp förklarats otjänligt som livsmedel enligt ovan angivna punkter och blod som förorenats av mag- eller tarminnehållet eller av andra substanser.

t) Allt kött som enligt veterinärens bedömning efter att denne gått igenom den relevanta informationen kan utgöra en fara för människors och djurs hälsa eller som av annan orsak inte är lämpligt som livsmedel.

Kapitel 2

Ansvar och kontrollfrekvens

I. BESIKTNINGSGRUPPEN

Vid utförandet av de kontroller som anges i kapitel 1 får den officiella veterinären bistås av officiella assistenter under hans ledning och ansvar. De officiella assistenterna skall ingå i en oberoende besiktningsgrupp under den officiella veterinärens överinseende och ansvar. De officiella assistenterna får utföra följande arbetsmoment:

a) Samla in information om god hygienpraxis och HACCP-förfaranden.

b) Delta i besiktning efter slakt på slakteriet. I detta fall skall den officiella assistenten göra en inledande kontroll av djuren och hjälpa till med rent praktiska arbetsmoment.

c) Granskningar av djurens välfärd.

d) Besiktning efter slakt, förutsatt att veterinären övervakar de officiella assistenternas arbete.

e) Kontroll av avlägsnande, separering, infärgning och, i tillämpliga fall, märkning av specificerat riskmaterial.

f) Granskning av styckat och lagrat kött.

g) Provtagning. ...

h) Besiktning och övervakning av till exempel anläggningar och transportmedel.

II. KONTROLLFREKVENS

1. Den behöriga myndigheten skall garantera lämplig officiell tillsyn i köttanläggningarna. Typen och intensiteten av den officiella tillsynen skall bygga på regelbundna bedömningar av riskerna för folkhälsan och djurs hälsa, aspekter som gäller djurs välbefinnande och produktens lämplighet i förhållande till art och kategori av djur som slaktas, typ av förfarande och berörda livsmedelsföretagare. Beräkningen av hur många personer som skall arbeta vid en slaktlinje skall i tillämpliga fall ske på vetenskapliga grunder. Uppgifterna skall skötas av ett sådant antal officiella anställda att alla villkor i denna förordning kan uppfyllas.

2. Följande skall säkerställas:

a) På slakterier eller anläggningar för bearbetning av vilt skall minst en officiell veterinär vara närvarande såväl under hela besiktningen före slakt som vid besiktningen efter slakt.

En viss flexibilitet kan tillåtas i mindre slakterier och viltbearbetningsanläggningar.

i) Besiktningen före slakt skall utföras av den officiella veterinären, men den får ske på det jordbruksföretag som djuret kommer ifrån.

ii) Den officiella veterinären behöver inte vara närvarande hela tiden under besiktningen efter slakt, under förutsättning att en officiell assistent utför besiktningen efter slakt och att allt kött som uppvisar förändringar läggs undan och senare inspekteras av den officiella veterinären. Ett dokumenterat kontrollsystem skall införas som gör det möjligt för den officiella veterinären att kontrollera att alla krav uppfylls.

För fjäderfä kan denna flexibilitet tillämpas på grundval av en riskanalys i varje enskilt fall som görs av den behöriga myndigheten i andra utom i mindre slakterier.

Den flexibilitet som nämns ovan gäller inte i följande fall:

i) Nödslaktade djur och djur som misstänks ha en sjukdom eller som visar tecken på ett tillstånd som kan inverka menligt på människors hälsa.

ii) Nötkreatur från besättningar som inte officiellt har förklarats vara tuberkulosfria.

iii) Nötkreatur, får och getter från besättningar som inte officiellt har förklarats vara brucellosfria.

iv) Vid utbrott av en sjukdom som är upptagen på OIE:s A-lista eller i tillämpliga fall på OIE:s B-lista. Detta gäller för djur som är särskilt mottagliga för den särskilda sjukdomen i fråga och som kommer från den särskilda region som anges i artikel 2 i direktiv 64/432/EEG, senast ändrat genom beslut 2001/298/EG.

v) Om det är nödvändigt med hänsyn till framväxande sjukdomar eller särskilda sjukdomar som är upptagna på OIE:s B-lista. I lämpliga fall skall bestämmelser antas i enlighet med förfarandet i artikel 6.

Om det är nödvändigt för att garantera en enhetlig tillämpning av denna bestämmelse, skall en definition av "mindre anläggningar" godkännas i enlighet med förfarandet i artikel 6.

b) En medlem av besiktningsgruppen skall vara regelbundet närvarande, men minst en gång i veckan på styckningsanläggningar när köttet hanteras.

III. MEDVERKAN AV PERSONALEN VID ANLÄGGNINGEN

1. Medlemsstaterna kan tillåta att anställda vid anläggningen fungerar som officiella assistenter vid kontrollen av produktionen av fjäderfä och kaniner. Följande villkor gäller:

a) Om anläggningens HACCP-system har fungerat väl och anläggningen har följt god hygienpraxis i minst 12 månader, kan den behöriga myndigheten tillåta att anställda vid anläggningen, efter att ha fått en utbildning som motsvarar de officiella assistenternas, och efter att ha klarat samma prov, utför officiella assistenters uppgifter under ledning av den officiella veterinären. Den officiella veterinären skall då vara närvarande såväl under hela besiktningen före slakt som vid besiktningen efter slakt och övervaka dessa besiktningar, ta arbetsprover för att konstatera huruvida anläggningens personal utför sina uppgifter i enlighet med de kriterier som den behöriga myndigheten har fastställt och dokumentera resultaten av dessa arbetsprover. Närmare bestämmelser om arbetsproverna skall vid behov antas i enlighet med förfarandet i artikel 6. Om hygiennivån vid anläggningen sjunker på grund av personalens arbetssätt eller om uppgifterna inte utförs på ett riktigt sätt av dem, eller om personalen utför sina uppgifter på ett sätt som inte är tillfredsställande enligt den behöriga myndigheten, skall dessa anställda ersättas av officiella assistenter.

b) Den behöriga myndigheten i medlemsstaten skall fatta principbeslut och från fall till fall besluta om det ovan beskrivna systemet får tillämpas. Om medlemsstaten bestämmer sig för att i princip göra så, skall den underrätta kommissionen om sitt beslut och villkoren för det. Användningen av det ovan beskrivna systemet är frivilligt för köttanläggningar i de medlemsstater där systemet tillämpas. Köttanläggningar skall inte tvingas av den behöriga myndigheten att införa det ovan beskrivna systemet. Om den behöriga myndigheten inte är övertygad om att köttanläggningen uppfyller alla krav skall systemet inte tillämpas vid anläggningen. För att bedöma detta skall den behöriga myndigheten analysera produktions- och besiktningsunderlagen, vilken typ av verksamhet som bedrivs vid anläggningen, tidigare erfarenheter av anläggningen när det gäller att följa lagstiftningen, personalens sakkunskap och professionella hållning och ansvarskänsla avseende livsmedelssäkerhet och övrig, relevant information.

2. Medlemsstater som har minst fem års erfarenhet av att personalen vid anläggningen utför besiktningsuppgifter på fjäderfäsektorn får utvidga systemet till gödsvin och gödkalvar på följande villkor:

a) De berörda medlemsstaterna skall lämna en utvärderingsrapport till kommissionen och medlemsstaterna som påvisar att systemet under dessa fem år har fungerat väl inom fjäderfäsektorn.

b) Kommissionens kontor för livsmedels- och veterinärfrågor skall, om kommissionen anser det vara nödvändigt, granska systemet i medlemsstaten för att fastställa att det fungerar väl.

c) Kommissionen kan kräva att en medlemsstat skall återuppta besiktning av gödsvin och gödkalvar som utförs av officiella assistenter eller vidta andra, lämpliga åtgärder om en rapport från Kontoret för livsmedels- och veterinärfrågor eller annan information tyder på att medlemsstaten eventuellt inte kan garantera en tillfredsställande hygien- eller besiktningsnivå i anläggningarna för griskött eller kalvkött.

De villkor som gäller för tillämpningen av systemet inom fjäderfäsektorn som avses i punkterna 1 a-b skall även gälla tillämpningen av systemet inom sektorn för gödsvin och gödkalvar.

3. De anställda vid anläggningen som har fått särskild utbildning under den officiella veterinärens tillsyn får under hans tillsyn och på hans ansvar utföra specifika provtagningar och tester.

IV. YRKESKVALIFIKATIONER

A. Den officiella veterinärens yrkeskvalifikationer

1. Endast de veterinärer som klarat ett prov som anordnats av den centrala, behöriga myndigheten enligt vad som föreskrivs i förordning (EG) nr .../... [om officiella foder- och livsmedelskontroller], eller av den organisation som den behöriga myndigheten utsett för detta, får utses till officiella veterinärer.

2. Detta prov skall åtminstone omfatta följande:

a) Nationell lagstiftning och EG-lagstiftning om veterinärmedicin, livsmedelssäkerhet, djurs hälsa och djurskydd och farmaceutiska substanser.

b) Principerna för den gemensamma jordbrukspolitiken, marknadsföringsåtgärder, exportbidrag och bedrägeri (inklusive det globala sammanhanget: WTO, sanitära och fytosanitära åtgärder, Codex Alimentarius, OIE).

c) Grunderna i bearbetning av livsmedel och i livsmedelsteknik.

d) Principer, begrepp och metoder som används inom ramen för god tillverkningssed och kvalitetsstyrning.

e) Kvalitetsledning före skörd (goda jordbruksmetoder).

f) Främjande och tillämpning av livsmedelshygien och livsmedelssäkerhet (god hygienpraxis).

g) Principer, begrepp och metoder för riskanalys.

h) Principer, begrepp och metoder när det gäller HACCP, användning av HACCP genom hela livsmedelsproduktionskedjan.

i) Förebyggande och kontroll av livsmedelsburna risker för människors hälsa.

j) Populationsdynamiken av infektioner och förgiftningar.

k) Diagnostisk epidemiologi.

l) Övervakningssystem.

m) Granskning och lagstadgad bedömning av ledningssystem för livsmedelssäkerhet.

n) Principer om och diagnostisk användning av moderna testmetoder.

o) Informations- och kommunikationsteknik med anknytning till veterinäråtgärder till skydd för människors hälsa.

p) Datahantering och användning av biostatistik.

q) Undersökning av utbrott av livsmedelsburna sjukdomar hos människor.

r) Relevanta aspekter när det gäller transmissibla spongiforma encefalopatier.

s) Djurskydd vid produktion, transport och slakt.

t) Miljöfrågor med anknytning till livsmedelsproduktion (inklusive avfallshantering).

u) Försiktighetsprincipen och konsumentattityder.

v) Principer om utbildning för personal som arbetar inom produktionskedjan.

3. Veterinären skall vara beredd på tvärvetenskapligt samarbete.

4. Närmare bestämmelser om innehållet i det prov som avses ovan skall i tillämpliga fall antas i enlighet med förfarandet i artikel 6.

5. Dessutom skall veterinären ha minst 200 timmars praktisk utbildning innan han kan utses till officiell veterinär. Praktiken skall ges av officiella veterinärer, den skall äga rum på slakterier, styckningsanläggningar, kontrollplatser för färskt kött och anläggningar, och den skall gälla bl.a. granskning av ledningssystem för säkra livsmedel.

6. Den officiella veterinären skall uppdatera sina kunskaper och följa utvecklingen genom årlig vidareutbildning och facklitteratur.

7. Veterinärer som redan har utsetts till officiella veterinärer och deltidsarbetande officiella veterinärer skall vid behov skaffa sig de kunskaper som behövs om de ovan nämnda ämnena genom vidareutbildning. Den behöriga myndigheten bör upprätta lämpliga bestämmelser om detta.

B. De officiella assistenternas yrkeskvalifikationer

1. Endast de personer som klarat ett prov som anordnats av den centrala, behöriga myndigheten i medlemsstaterna, eller av den organisation som den centrala myndigheten utsett för detta ändamål, får utses till officiella assistenter.

2. Endast de kandidater som kan visa att de

a) har följt en teoretisk utbildning på minst 600 timmar, inbegripet laborationer och

b) minst 300 timmar av praktisk utbildning under tillsyn av en officiell veterinär

skall ha rätt att genomgå ovannämnda prov. Praktiken skall äga rum under överinseende av en officiell veterinär på slakterier, styckningsanläggningar, kontrollplatser för färskt kött och anläggningar.

3. Utbildningen och proven skall vara inriktade på antingen nötkött eller kött av fjäderfä. Personer som utbildats i en av de två kategorierna och klarat provet får genomgå en förkortad utbildning för att klara provet i den andra kategorin.

4. Assistentprovet skall bestå av en teoretisk del och en praktisk del och skall omfatta följande ämnesområden:

a) Beträffande besiktning på anläggning:

i) Teoretisk del:

- Kännedom om jordbruksnäringen, organisation, produktionsmetoder och internationella handelsförbindelser osv.

- Kvalitetsledning före skörd (goda jordbruksmetoder).

- Grundläggande kunskaper om sjukdomar, särskilt zoonotiska sjukdomar, bland annat om virus, bakterier och parasiter.

- Övervakning av sjukdomar, användning av mediciner och vacciner, testning avseende resthalter.

- Hygien- och hälsokontroller.

- Djurskyddet på gården, under transport och på slakterierna.

- Miljökraven i byggnader, på gårdar och allmänt.

- Relevanta, gällande lagar och andra författningar.

- Konsumentfrågor och kvalitetskontroll.

ii) Praktisk del:

- Besök på olika typer av gårdar där olika uppfödningsmetoder tillämpas.

- Besök på produktionsanläggningar.

- Lastning och lossning av olika typer av fordon.

- Besök på laboratorier.

- Veterinärkontroller.

- Dokumentation.

b) Beträffande besiktning på slakterier:

i) Teoretisk del:

- Kännedom om köttnäringen, organisation, produktionsmetoder och internationella handelsförbindelser osv.

- Grundläggande kunskaper i hygien och god hygienpraxis, särskilt industrihygien, slakt, stycknings-, lagrings- och arbetshygien.

- HACCP och granskning av HACCP-förfaranden.

- Grundläggande kunskaper i slaktdjurens anatomi och fysiologi.

- Grundläggande kunskaper i slaktdjurens patologi.

- Grundläggande kunskaper i slaktdjurens patologiska anatomi.

- Relevanta aspekter när det gäller transmissibla spongiforma encefalopatier.

- Kännedom om metoder och förfaranden vid slakt, besiktning, beredning, förpackning, emballering och transport av färskt kött.

- Relevanta, gällande lagar och andra författningar.

- Provtagningsmetodik.

- Bedrägerifrågor.

ii) Praktisk del:

- Identifiering av djur.

- Ålderskontroller.

- Besiktning och bedömning av slaktade djur.

- Besiktning efter slakt på ett slakteri.

- Identifiering av olika djurarter genom undersökning av typiska delar av djuren.

- Identifiering av ett antal delar av slaktade djur i vilka förändringar har ägt rum samt kommentarer till detta.

- Hygienkontroll, inbegripet granskning av god hygienpraxis och HACCP-förfaranden.

- Provtagning.

- Spårbarhet för kött.

Närmare bestämmelser om innehållet i det prov som avses ovan skall i tillämpliga fall antas i enlighet med förfarandet i artikel 6.

Utbildningen för blivande officiella assistenter som omfattar teoretisk utbildning och praktik skall gradvis förlängas till 1 400 timmar fram till 2010.

De officiella assistenterna skall uppdatera sina kunskaper och följa utvecklingen genom årlig vidareutbildning och facklitteratur.

Kapitel 3

Särskilda krav

De särskilda krav som fastställs i detta kapitel gäller utöver kraven i kapitlen 1 och 2.

I. TAMA NÖTKREATUR

I.1 Nötkreatur äldre än sex veckor

A. Information om livsmedelskedjan

Vid slakt av ett parti nötkreatur från samma jordbruksföretag som sänds direkt till slakt skall den information om produktionskedjan som nämns i kapitel 1, rubrik 1.I.2.A sändas till slakteriinnehavaren 24 till 72 timmar innan djuren anländer till slakteriet. När slakteriinnehavaren beslutar att ta emot partiet för slakt, skall han omedelbart ge en kopia av informationen till den officiella veterinären, dock senast 24 timmar innan partiet anländer.

B. Besiktning efter slakt

Slaktkroppar och slaktbiprodukter av nötkreatur äldre än sex veckor skall genomgå följande förfaranden för besiktning efter slakt:

a) Okulär besiktning av skalle och strupe. Anskärning och undersökning av mandibular-, retrofaryngeal- och parotideallymfknutorna (lnn. mandibulares, retropharyngiales et parotidei). Undersökning av de yttre tuggmusklerna, i vilka två snitt skall läggas parallellt med underkäken, och de inre tuggmusklerna, som skall anskäras längs med ett enda plan. Tungan skall lossas så mycket att munhålan och svalget kan undersökas i detalj, och därefter besiktigas okulärt och palperas. Tonsillerna skall avlägsnas.

b) Undersökning av luftstrupe och foderstrupe. Okulär besiktning och palpation av lungorna. Snittning och undersökning av bronkial- och mediastinallymfknutor (lnn. bifurcationes, eparteriales et mediastinales). Luftstrupen och huvudbronkerna skall öppnas med ett längssnitt och lungorna skall anskäras vinkelrätt över diafragmalobernas bakre tredjedel. Dessa snitt är endast nödvändiga om lungorna skall användas som livsmedel.

c) Okulär besiktning av hjärtsäck och hjärta. Hjärtkamrarna skall öppnas med ett längssnitt varefter skiljeväggen mellan kamrarna genomskärs.

d) Okulär besiktning av mellangärde.

e) Okulär besiktning och palpation av lever och portallymfknutor (lnn. portales). Snitt vid porta hepatis och vid basen av lobus caudatus för att undersöka gallgångarna.

f) Okulär besiktning av mag-tarmkanal, krös, mag- och kröslymfknutor (lnn. gastrici, mesenterici, craniales et caudales). Palpation och vid behov anskärning av mag- och kröslymfknutor.

g) Okulär besiktning och vid behov palpation av mjälte.

h) Okulär besiktning av njurar och vid behov anskärning av njurar och njurlymfknutor (lnn. renales).

i) Okulär besiktning av lungsäck och bukhinna.

j) Okulär besiktning av könsorgan.

k) Okulär besiktning och vid behov palpation och anskärning av juver med lymfknutor (lnn. supramammarii). Hos kor skall vardera halvan av juvret öppnas med ett långt snitt ända ned till mjölkcisternerna (sinus lactiferes) och juvrets lymfknutor skall anskäras, utom när juvret inte skall användas som livsmedel.

I.2 Nötkreatur yngre än sex veckor

Slaktkroppar och slaktbiprodukter av nötkreatur yngre än sex veckor skall genomgå följande förfaranden för besiktning efter slakt:

a) Okulär besiktning av skalle och strupe. Anskärning och undersökning av retrofaryngeallymfknutorna (lnn. retropharyngiales). Besiktning av munhåla och svalg. Palpation av tungan. Tonsillerna skall avlägsnas.

b) Okulär besiktning av lungor, luftstrupe och foderstrupe. Palpation av lungor. Snittning och undersökning av bronkial- och mediastinallymfknutor (lnn. bifurcationes, eparteriales et mediastinales). Luftstrupen och huvudbronkerna skall öppnas med ett längssnitt och lungorna skall anskäras vinkelrätt över diafragmalobernas bakre tredjedel. Dessa snitt är endast nödvändiga om lungorna skall användas som livsmedel.

c) Okulär besiktning av hjärtsäck och hjärta. Hjärtkamrarna skall öppnas med ett längssnitt varefter skiljeväggen mellan kamrarna genomskärs.

d) Okulär besiktning av mellangärde.

e) Okulär besiktning av lever samt lever- och portallymfknutor (lnn. portales). Palpation och vid behov anskärning av dessa lymfknutor.

f) Okulär besiktning av mag-tarmkanal, krös, mag- och kröslymfknutor (lnn. gastrici, mesenterici, craniales et caudales). Palpation och vid behov anskärning av mag- och kröslymfknutor.

g) Okulär besiktning och vid behov palpation av mjälte.

h) Okulär besiktning av njurarna. Vid behov anskärning av njurar och njurlymfknutor (lnn. renales).

i) Okulär besiktning av lungsäck och bukhinna.

j) Okulärbesiktning och palpation av navelregion och leder. I tveksamma fall skall navelregionen anskäras och lederna öppnas. Ledvätskan skall undersökas.

II. TAMFÅR OCH TAMGETTER

A. Information om livsmedelskedjan

Vid slakt av ett parti får eller getter från samma jordbruksföretag som sänds direkt till slakt skall den information om produktionskedjan som nämns i kapitel 1.I.2.A sändas till slakteriinnehavaren 24 till 72 timmar innan djuren anländer till slakteriet. När slakteriinnehavaren beslutar att ta emot partiet för slakt, skall han omedelbart ge en kopia av informationen till den officiella veterinären, dock senast 24 timmar innan partiet anländer.

B. Besiktning efter slakt

Slaktkroppar och slaktbiprodukter från får och getter skall genomgå följande förfaranden för besiktning efter slakt:

a) Okulär besiktning av skallen efter avhudning och i tveksamma fall undersökning av strupe, munhåla, tunga samt retrofaryngeal- och parotideallymfknutor. Utan att det påverkar djurhälsobestämmelserna är dessa undersökningar inte nödvändiga om den behöriga myndigheten kan garantera att skallen inklusive tungan och hjärnan inte kommer att användas som livsmedel.

b) Okulär besiktning av lungor, luftstrupe och foderstrupe. Palpation av lungor och bronkial- och mediastinallymfknutor (lnn. bifurcationes, eparteriales et mediastinales). I tveksamma fall skall dessa organ och lymfknutor anskäras och undersökas.

c) Okulär besiktning av hjärtsäck och hjärta. I tveksamma fall skall hjärtat anskäras och undersökas.

d) Okulär besiktning av mellangärde.

e) Okulär besiktning av lever samt lever- och portallymfknutor (lnn. portales). Palpation av lever med lymfknutor. Anskärning av leverns yta mot löpmagen för att undersöka gallgångarna.

f) Okulär besiktning av mag-tarmkanal, krös, mag- och kröslymfknutor (lnn. gastrici, mesenterici, craniales et caudales).

g) Okulär besiktning och vid behov palpation av mjälte.

h) Okulär besiktning av njurarna. Vid behov anskärning av njurar och njurlymfknutor (lnn. renales).

i) Okulär besiktning av lungsäck och bukhinna.

j) Okulär besiktning av könsorgan.

k) Okulär besiktning av juver med lymfknutor.

l) Okulär besiktning och palpation av navelregion och leder hos unga djur. I tveksamma fall skall navelregionen anskäras och lederna öppnas. Ledvätskan skall undersökas.

III. TAMA HÄSTDJUR

A. Information om livsmedelskedjan

Den officiella veterinären skall granska det originalpass som åtföljer djuret till slakt för att avgöra om djuret skall slaktas för att konsumeras av människor.

B. Besiktning efter slakt

Slaktkroppar och slaktbiprodukter från hästdjur skall genomgå följande förfaranden för besiktning efter slakt:

a) Okulär besiktning av skalle och, efter det att tungan frigjorts, av strupe. Palpation och vid behov snittning av mandibular-, retrofaryngeal- och parotideallymfknutorna (lnn. mandibulares, retropharyngiales et parotidei). Tungan skall lossas så mycket att munhålan och svalget kan undersökas i detalj, och därefter undersökas okulärt och palperas. Tonsillerna skall avlägsnas.

b) Okulär besiktning av lungor, luftstrupe och foderstrupe. Palpation av lungor. Palpation och vid behov snittning av bronkial- och mediastinallymfknutor (lnn. bifurcationes, eparteriales et mediastinales). Luftstrupen och huvudbronkerna skall öppnas med ett längssnitt och lungorna skall anskäras vinkelrätt över diafragmalobernas bakre tredjedel. Dessa snitt är endast nödvändiga om lungorna skall användas som livsmedel.

c) Okulär besiktning av hjärtsäck och hjärta. Hjärtkamrarna skall öppnas med ett längssnitt varefter skiljeväggen mellan kamrarna genomskärs.

d) Okulär besiktning av mellangärde.

e) Okulär besiktning, palpation och vid behov anskärning av lever och portallymfknutor (lnn. portales).

f) Okulär besiktning av mag-tarmkanal, krös, mag- och kröslymfknutor (lnn. gastrici, mesenterici, craniales et caudales). Vid behov, anskärning av mag- och kröslymfknutor.

g) Okulär besiktning och vid behov palpation av mjälte.

h) Okulär besiktning och palpation av njurarna. Vid behov anskärning av njurar och njurlymfknutor (lnn. renales).

i) Okulär besiktning av lungsäck och bukhinna.

j) Okulär besiktning av könsorgan hos hingstar och ston.

k) Okulär besiktning av juver med lymfknutor (lnn. supramammarii) och vid behov anskärning av juverlymfknutor.

l) Okulär besiktning och palpation av navelregion och leder hos unga djur. I tveksamma fall skall navelregionen anskäras och lederna öppnas. Ledvätskan skall undersökas.

m) Alla grå och vita hästar skall undersökas avseende melanos och melanomatos i bogmuskler och boglymfknutor (lnn. subrhomboidei) under skulderbladsbrosket efter det att ena bogen lossats. Njurarna skall friläggas och undersökas efter klyvning.

IV. TAMSVIN

A. Besiktning före slakt

1. Slakt av ett parti svin från ett jordbruksföretag får endast godkännas om

a) de svin som är avsedda för slakt har genomgått en besiktning före slakt på jordbruksföretaget som djuren kommer ifrån och åtföljs av det hälsointyg som avses i kapitel 3.X, eller

b) den information om produktionskedjan för livsmedel som nämns i kapitel 1.I.2.A har sänts till slakteriinnehavaren 24 till 72 timmar innan djuren anländer till slakteriet. När slakteriet beslutar att ta emot partiet för slakt, skall det omedelbart ge en kopia av informationen till den officiella veterinären, dock senast 24 timmar innan partiet anländer.

2. Besiktningen före slakt på jordbruksföretaget varifrån djuren kommer skall omfatta följande:

a) Granskning av jordbruksföretagets underlag eller dokumentation, däribland den information om produktionskedjan för livsmedel som avses i kapitel 1.I.2.A.

b) Övriga undersökningar som behövs för att ställa diagnos om svinen

i) lider av en sjukdom eller ett tillstånd som kan överföras till djur eller människor genom hantering eller förtäring av kött eller om enskilda djur eller grupper av djur uppvisar symtom som tyder på att en sådan sjukdom kan förekomma,

ii) uppvisar symtom på rubbningar som påverkar allmäntillståndet eller symtom på sjukdom som kan göra köttet otjänligt som livsmedel,

iii) uppvisar tecken på att de kan innehålla kemiska resthalter som överskrider de nivåer som slagits fast i EG-lagstiftningen eller resthalter av förbjudna substanser.

Dessutom skall följande uppgifter utföras:

a) Stickprovsundersökningar vid jämna mellanrum av vatten och foder för att kontrollera att korrekta uppgifter lämnas om karenstider. I lämpliga fall stickprovsundersökningar av djur.

b) Vid behov utföra undersökningar beträffande zoonotiska agens.

3. Besiktningen före slakt på jordbruksföretaget skall utföras av den officiella veterinären eller av en godkänd veterinär som medverkar i nätverket för epidemiologisk övervakning enligt artikel 14 i direktiv 64/432/EEG. Svinen skall sändas direkt till slakt och får inte blandas med andra svin.

4. Om en besiktning före slakt har utförts på jordbruksföretaget, kan besiktningen före slakt på slakteriet begränsas till en kontroll av identitet och en kontrollundersökning av att djurskyddsbestämmelserna har följts och undersökning av tecken på tillstånd som kan inverka menligt på människors eller djurs hälsa.

5. Om en besiktning före slakt inte har utförts på jordbruksföretaget, skall den officiella veterinären utföra en besiktning före slakt enligt föreskrifterna i kapitel 1.I.2.B.

6. Om svinen inte slaktas inom tre dagar efter utfärdandet av det hälsointyg som avses i punkt 1 a, gäller att

a) svinen besiktigas på nytt och ett nytt hälsointyg skall utfärdas om svinen inte har lämnat jordbruksföretaget varifrån de kommer,

b) om svinen redan finns på slakteriet, får slakt av dem tillåtas efter bedömning av skälen till fördröjningen, under förutsättning att de besiktigas på nytt före slakt.

B. Besiktning efter slakt

1. Slaktkroppar och slaktbiprodukter av svin, andra än gödsvin som fötts upp

a) under kontrollerade uppfödningsförhållanden, i integrerade produktionssystem,

b) med ett informationsutbyte mellan jordbruksföretaget som djuren kommer ifrån och slakteriet som den behöriga myndigheten anser tillfredsställande,

skall genomgå följande standardbesiktning efter slakt:

a) Okulär besiktning av skalle och strupe. Anskärning och undersökning av mandibularlymfknutorna (lnn. mandibulares). Okulär besiktning av munhåla, svalg och tunga.

b) Okulär besiktning av lungor, luftstrupe och foderstrupe. Palpation av lungor och bronkial- och mediastinallymfknutor (lnn. bifurcationes, eparteriales et mediastinales). Luftstrupen och huvudbronkerna skall öppnas med ett längssnitt och lungorna skall anskäras vinkelrätt över diafragmalobernas bakre tredjedel. Dessa snitt är endast nödvändiga om lungorna skall användas som livsmedel.

c) Okulär besiktning av hjärtsäck och hjärta. Hjärtkamrarna skall öppnas med ett längssnitt varefter skiljeväggen mellan kamrarna genomskärs.

d) Okulär besiktning av mellangärde.

e) Okulär besiktning av lever samt lever- och portallymfknutor (lnn. portales). Palpation av lever med lymfknutor.

f) Okulär besiktning av mag-tarmkanal, krös, mag- och kröslymfknutor (lnn. gastrici, mesenterici, craniales et caudales). Palpation och vid behov anskärning av mag- och kröslymfknutor.

g) Okulär besiktning och vid behov palpation av mjälte.

h) Okulär besiktning av njurarna. Vid behov anskärning av njurar och njurlymfknutor (lnn. renales).

i) Okulär besiktning av lungsäck och bukhinna.

j) Okulär besiktning av könsorgan.

k) Okulär besiktning av juver med lymfknutor (lnn. supramammarii). Anskärning av juverlymfknutorna hos suggor.

l) Okulär besiktning och palpation av navelregion och leder hos unga djur. I tveksamma fall skall navelregionen anskäras och lederna öppnas.

2. Endast okulärbesiktning för gödsvin som fötts upp under kontrollerade uppfödningsförhållanden, med ett informationsutbyte mellan jordbruksföretaget och slakterier som den behöriga myndigheten anser vara tillfredsställande. Den behöriga myndigheten får på grundval av epidemiologiska eller andra uppgifter avgöra om en del eller alla av de ovan beskrivna förfarandena skall tillämpas på dessa gödsvin.

V. FJÄDERFÄ

A. Besiktning före slakt

1. Slakt av ett parti fjäderfä från ett jordbruksföretag får endast godkännas om

a) de fjäderfän som är avsedda för slakt har genomgått en besiktning före slakt på jordbruksföretaget som djuren kommer ifrån och åtföljs av det hälsointyg som avses i kapitel 3.X, eller

b) den information om produktionskedjan för livsmedel som nämns i kapitel 1.I.2.A har sänts till slakteriinnehavaren 24 till 72 timmar innan fjäderfäna anländer till slakteriet. När slakteriet beslutar att ta emot fjäderfäna för slakt, skall det omedelbart ge en kopia av informationen till den officiella veterinären, dock senast 24 timmar innan fjäderfäna anländer.

2. Besiktningen före slakt på jordbruksföretaget som djuren kommer ifrån skall omfatta följande:

a) Granskning av jordbruksföretagets underlag eller dokumentation, däribland den information om produktionskedjan för livsmedel som avses i kapitel 1.I.2.A.

b) Undersökningar som behövs för att ställa diagnos om fjäderfäna

i) lider av en sjukdom eller ett tillstånd som kan överföras till djur eller människor genom hantering eller förtäring av kött eller om enskilda djur eller grupper av djur uppvisar symtom som tyder på att en sådan sjukdom kan förekomma,

ii) uppvisar symtom på rubbningar som påverkar allmäntillståndet eller symtom på sjukdom som kan göra köttet otjänligt som livsmedel,

iii) uppvisar tecken på att de kan innehålla kemiska resthalter som överskrider de nivåer som slagits fast i gemenskapslagstiftningen eller resthalter av förbjudna substanser.

Dessutom skall följande uppgifter utföras:

a) Stickprovsundersökningar vid jämna mellanrum av vatten och foder för att kontrollera att korrekta uppgifter lämnas om karenstider. I lämpliga fall stickprovsundersökningar av djur.

b) Vid behov utföra undersökningar beträffande zoonotiska agens.

3. Besiktningen före slakt på jordbruksföretaget skall utföras av den officiella veterinären.

4. Om en besiktning före slakt har utförts på jordbruksföretaget, kan besiktningen före slakt på slakteriet begränsas till en kontroll av identitet och en kontrollundersökning av att djurskyddsbestämmelserna har följts och undersökning av tecken på tillstånd som kan inverka menligt på människors eller djurs hälsa. Denna kontroll får göras av en officiell assistent.

5. Om en besiktning före slakt inte har utförts på jordbruksföretaget, skall den officiella veterinären genomföra ytterligare en undersökning för att fastställa om

a) fjäderfäna lider av en sjukdom som kan överföras till människor eller djur eller om enskilda djur eller grupper av djur uppvisar symtom som tyder på att en sådan sjukdom kan finnas,

b) uppvisar symtom på rubbningar som påverkar allmäntillståndet eller symtom på sjukdom som kan göra köttet otjänligt som livsmedel,

c) uppvisar tecken på att de kan innehålla kemiska resthalter som överskrider de nivåer som slagits fast i gemenskapslagstiftningen eller resthalter av förbjudna substanser.

och vid behov utföra undersökningar beträffande zoonotiska agens.

6. Om fjäderfäna inte slaktas inom tre dagar efter utfärdandet av det sundhetsintyg som avses i punkt 1 a, gäller att

a) fjäderfäna skall besiktigas på nytt och ett nytt hälsointyg skall utfärdas, om fjäderfäna inte har lämnat jordbruksföretaget varifrån de kommer,

b) om fjäderfäna redan finns på slakteriet, får slakt av fjäderfäna tillåtas efter bedömning av skälen till fördröjningen, under förutsättning att fjäderfäna besiktigas på nytt.

7. Om fjäderfäna uppvisar kliniska symtom, skall slakt av dem för användning som livsmedel förbjudas. Avlivande av dessa fjäderfän på slaktbandet är tillåtet i slutet av den normala slaktprocessen förutsatt att försiktighetsåtgärder vidtas för att avvärja risken för att patogena organismer sprids och att anläggningarna rengörs och desinficeras omedelbart efter slakt.

8. För fjäderfän avsedda för produktion av ank- eller gåsleverpastej ("foie gras") och för fjäderfän som har blivit urtagna senare på den uppfödande gården skall besiktning före slakt skall genomföras enligt kapitel 3.VI.2.

B. Besiktning efter slakt

Alla fjäderfän skall besiktigas efter slakt. Den officielle veterinären skall vid besiktning efter slakt göra följande:

a) Undersöka inälvorna och kroppskaviteterna hos ett representativt urval av fjäderfän från varje parti med samma ursprung.

b) Detaljbesiktiga ett slumpmässigt urval av delar av fjäderfän eller hela kroppar vars kött vid besiktning efter slakt har bedömts vara otjänligt som livsmedel.

c) Genomföra ytterligare undersökningar som bedöms vara nödvändiga om det finns anledning att misstänka att köttet från fjäderfäna i fråga skulle kunna vara otjänligt som livsmedel.

d) För fjäderfän avsedda för produktion av ank- eller gåsleverpastej ("foie gras") och för fjäderfän som har blivit urtagna senare på den uppfödande gården, granska det hälsointyg som avses i punkt C som skall åtfölja slaktkropparna.

C. Förlaga till hälsointyg

SUNDHETSINTYG

för fjäderfä avsedda för produktion av ank- eller gåsleverpastej ("foie gras") och som har blivit sent urtagna på den gård djuren kommer ifrån, bedövats, avblodats och plockats på gården och transporteras till en styckningsanläggning som är utrustad med särskild lokal för urtagning

Behörig myndighet:............................................... Nr:

1. Identifiering av icke urtagna slaktkroppar

Arter:

Antal:

2. De icke urtagna slaktkropparnas härkomst

Jordbruksföretagets adress:

3. Destination för de icke urtagna slaktkroppar

De icke urtagna slaktkroppar skall transporteras till följande styckningsanläggning:

4. Deklaration

Undertecknad, som är officiell veterinär, intygar härmed följande:

- de icke urtagna slaktkroppar som beskrivs ovan tillhör fåglar som besiktats före slakt på ovanstående anläggning den (datum) ........... den (datum) ...................... och befunnits vara friska,

- journaler och dokumentation som gäller dessa djur uppfyllde de rättsliga kraven och utgör inget hinder för slakt av dessa fjäderfän.

Utfärdat i ....................................... den

(Ort) (Datum)

Stämpel

..................................................

(Den officiella veterinärens underskrift)

VI. HARDJUR I HÄGN

Bestämmelserna för fjäderfä skall tillämpas.

VII. KÖTT AV HÄGNAT VILT

A. Besiktning före slakt

1. Besiktningen före slakt får utföras på det jordbruksföretag varifrån djuren kommer, och den skall utföras av den officiella veterinären. Besiktningen före slakt på jordbruksföretaget skall inbegripa granskning av jordbruksföretagets journaler och dokumentation, däribland den information om produktionskedjan för livsmedel som avses i kapitel 1.I.2.A, provtagningar med jämna mellanrum av vatten och foder, och vid behov undersökningar beträffande zoonotiska agens. Om inspektion före slakt har utförts på jordbruksföretaget, får besiktningen före slakt i slakteriet begränsas till att upptäcka skador som uppkommit under transporten och till kontroll av djurens identitet.

2. Om en besiktning före slakt har utförts på jordbruksföretaget, skall ett hälsointyg enligt förlagan i kapitel 3.XI åtfölja djuren. Intyget skall visa att djuren besiktigats på jordbruksföretaget och befunnits vara friska.

B. Besiktning efter slakt

1. Besiktningen skall omfatta palpation och, om det bedöms nödvändigt, snitt i de delar av djurkroppen som på något sätt uppvisar förändringar eller som väcker misstanke av andra skäl.

2. De förfaranden för besiktning efter slakt som anges för nötkreatur, får, tamsvin och fjäderfä skall gälla för motsvarande arter av hägnat vilt.

3. Om djuren har slaktats på jordbruksföretaget, skall den officiella veterinären granska det intyg som utfärdats och undertecknats av den officiella veterinären som visar att besiktningen före slakt givit ett gynnsamt resultat, att slakt och avblodning genomförts korrekt samt anger när slakten ägt rum.

VIII. VILT

A. Besiktning efter slakt

1. Kött av vilt skall besiktigas så snart som möjligt efter ankomsten till bearbetningsanläggningen.

2. Den officiella veterinären skall kontrollera att vilt åtföljs av ett intyg som utfärdats av den kvalificerade person som avses i förordning (EG) nr .../... [om fastställande av särskilda hygienregler för livsmedel av animaliskt ursprung]. Om så är fallet, skall veterinären ta hänsyn till intyget när han utför besiktningen efter slakt.

3. Vid besiktning efter slakt skall den officiella veterinären utföra följande:

a) Okulär besiktning av slaktkroppen, dess kroppskaviteter och vid behov tillhörande organ i följande syfte:

- Upptäcka avvikelser från det normala. För detta ändamål får diagnosen grundas på uppgifter från jägaren om djurets beteende före nedläggning.

- Kontrollera att djuret inte har dött av någon annan orsak än jakt.

Om resultatet av den okulära besiktningen inte möjliggör någon bedömning, skall en mera omfattande besiktning utföras i ett laboratorium.

b) En undersökning avseende organoleptiska avvikelser.

c) Palpation av organ, om detta är nödvändigt.

d) Provtagning för analys av förekomst av restsubstanser och miljömässig kontaminering, om det finns starka skäl att anta att restsubstanser eller kontaminanter förekommer. Om en mera omfattande besiktning utförs på grundval av sådana misstankar, skall veterinären vänta till dess att besiktningen är avslutad innan en bedömning görs av alla djur som har nedlagts under en viss jakt, eller en del av djuren, som misstänks uppvisa samma avvikelser.

e) Undersökning av egenskaper som tyder på att köttet utgör en hälsorisk. Detta gäller särskilt följande:

i) Onormalt beteende eller störning i det levande djurets allmäntillstånd enligt jägarens rapport.

ii) Förekomst av tumörer eller varbölder om dessa är talrika och påverkar olika inre organ eller muskler.

iii) Artrit, orkit, sjukliga förändringar i lever eller mjälte, inflammation i tarmarna eller umbilikalområdet.

iv) Förekomst av främmande kroppar i kroppskaviteterna, särskilt i buken, tarmarna eller urinen, när lungsäcken eller bukhinnan är missfärgad.

v) Förekomst av parasiter.

vi) Betydande gasbildning i mag- och tarmkanal i samband med missfärgning av de inre organen.

vii) Betydande avvikelser i muskelvävnadernas eller organens färg, konsistens eller lukt.

viii) Gamla, öppna frakturer.

ix) Avmagring och/eller allmänt eller lokalt ödem.

x) Tecken på att organen nyligen har klibbat samman med lungsäcken och bukhinnan.

xi) Andra tydliga och omfattande förändringar, t.ex. förruttnelse.

4. Om den officiella veterinären så begär skall ryggraden och skallen klyvas på längden.

5. När det gäller småvilt, som inte omedelbart efter nedläggningen har blivit urtagna, skall den officiella veterinären besiktiga ett representativt urval från samma parti. Om man vid undersökningen finner en sjukdom som kan överföras till människor, eller sådana defekter som avses i punkt 3, skall veterinären genomföra fler kontroller på hela partiet för att fastställa om det måste förklaras otjänligt som livsmedel eller om varje slaktkropp måste undersökas individuellt.

6. I tveksamma fall får den officielle veterinären utföra de ytterligare styckningar och besiktningar av relevanta delar av djurkroppen som kan behövas för en slutgiltig diagnos.

B. Beslut efter kontroller

Förutom de fall som avses i kapitel 1.II.E skall kött som vid besiktning efter slakt uppvisar de egenskaper som förtecknas i punkt A i detta avsnitt förklaras otjänligt som livsmedel.

IX. SPECIFIKA RISKER

A. Överförbara spongiforma encefalopatier

1. Besiktning av nötkreatur äldre än sex veckor, får eller getter skall utföras med hänsyn till förordning (EG) nr 999/2001 och all annan relevant EG-lagstiftning om transmissibla spongiforma encefalopatier. Det gäller åtminstone följande aspekter:

a) I lämpliga fall skall moderdjurets tillstånd kontrolleras innan djuret slaktas.

b) Om det finns tecken på att den ålder som anges i de åtföljande handlingarna inte är korrekt, skall den officiella veterinären utföra en granskning av tanduppsättningen.

c) Det skall särskilt säkerställas att nötkreatur, får eller getter som misstänks lida av transmissibel spongiform encefalopati enligt definitionen i förordning (EG) nr 999/2001 skall behandlas enligt specifikationerna i den förordningen. De misstänkta djuren skall slaktas åtskilt från de övriga djuren, och alla nödvändiga försiktighetsåtgärder bör vidtas för att minimera risken för att andra slaktkroppar, slaktlinjen och slakteriets personal kontamineras.

2. Specifika tester för fastställande av transmissibla spongiforma encefalopatier skall utföras i enlighet med specifik EG-lagstiftning om hur testerna skall utföras.

B. Dynt

1. De förfaranden för besiktning efter slakt som anges i kapitel 3.I och 3.IV är minimikrav för undersökning för upptäckt av dynt hos nötkreatur äldre än 6 veckor och hos svin. Dessutom får särskilda serologiska tester användas. Om det gäller nötkreatur äldre än 6 veckor, är anskärning av tuggmusklerna inte obligatorisk om en särskild serologisk test används. Samma gäller nötkreatur äldre än 6 veckor som är uppfödda på ett jordbruksföretag som enligt ett officiellt intyg är fri från dynt.

2. Kött som besmittats av dynt skall förklaras otjänligt som livsmedel. Om djuret emellertid inte är allmänt infekterat av dynt, kan de delar som inte är infekterade förklaras tjänliga som livsmedel efter att ha genomgått en kylbehandling.

C. Trikinos

1. Slaktkroppar från svindjur (tama, hägnat vilt och vilt), hästdjur och andra arter som är mottagliga för trikinos skall genomgå en undersökning avseende förekomst av trikiner, utom om djuren fötts upp på jordbruksföretag som officiellt certifieras vara fria från trikiner eller om slaktkropparna har genomgått en kylbehandling.

2. Kött som infekterats av trikiner skall förklaras otjänligt som livsmedel.

D. Rots

1. I tillämpliga fall skall hästdjur genomgå en undersökning för förekomst av rots. En undersökning av rots skall hos hästdjur omfatta en noggrann undersökning av slemhinnorna i luftröret, svalget, näshålan och dess bihålor efter det att huvudet delats i medianplanet och näsans skiljevägg tagits bort.

2. Kött från hästar som konstaterats ha rots skall förklaras otjänligt som livsmedel.

E. Tuberkulos

1. Djur som reagerar positivt eller oklart på ett tuberkulinprov skall slaktas separat från andra djur, och försiktighetsåtgärder bör vidtas för att minimera risken för att andra slaktkroppar, slaktlinjen och slakteriets personal kontamineras.

2. Kött från djur som reagerar positivt eller oklart på ett tuberkulinprov och hos vilka besiktningen efter slakt påvisat begränsade tuberkulosskador som finns på ett antal organ eller områden på slaktkroppen skall förklaras otjänligt som livsmedel. I väntan på ett yttrande från Europeiska myndigheten för säkra livsmedel skall kött som reagerar positivt eller oklart på ett tuberkulinprov och hos vilka besiktningen efter slakt påvisat begränsade tuberkulosskador på lymfknutorna av ett organ eller delar av slaktkroppen förklaras otjänligt som livsmedel eller värmebehandlas.

F. Brucellos

1. Djur som reagerar positivt eller oklart på ett test för påvisande av brucellos skall slaktas åtskilt från andra djur, och försiktighetsåtgärder bör vidtas för att avvärja risken för att andra slaktkroppar, slaktlinjen och slakteriets personal kontamineras.

2. Kött från djur som reagerar positivt eller oklart på test för påvisande av brucellos och hos vilka sjukliga förändringar konstaterats som tyder på infektion skall förklaras otjänligt som livsmedel. Även om dessa sjukliga förändringar inte konstaterats, skall juver, könsorgan och blod förklaras otjänligt som livsmedel.

G. Närmare bestämmelser

Följande skall fastställas enligt förfarandet i artikel 6 och efter yttrande från Europeiska myndigheten för säkra livsmedel:

a) Den kylbehandling som kött med dynt och trikinos skall genomgå, och den värmebehandling som kött med tuberkulos skall genomgå.

b) Villkoren för att en gård officiellt kan förklaras fritt från dynt eller trikiner.

c) Vid behov de metoder som skall användas vid undersökning avseende de åkommor som behandlas under denna rubrik.

X. FÖRLAGA TILL SUNDHETSINTYG

SUNDHETSINTYG

för djur som transporteras från anläggningen till slakteriet

Behörig myndighet:............................................... Nr:

1. Djurens identitet

Arter:

Antal djur:

Identifikationsmärkning:

2. Identifiering av gården*:

Ursprungsanläggningens adress:

Identifiering av gården*:

3. Djurens destination

Djuren sänds ti