INNEHÅLLSFÖRTECKNING

1. Inledning 2

2. Resultat 2

En pådrivare för strukturella förändringar 2

En framgångssaga för enskilda och institutioner 3

3. Framsteg mot programmets kvantitativa mål 4

Konstant ökad rörlighet 4

Stark efterfrågan på partnerskap, projekt och nätverk 4

4. Programmets europeiska mervärde och genomslag 5

Stöd till utveckling av politiken på EU-nivå och nationell nivå 5

Modernisering av utbildningssystemen 5

Pådrivande för individuell kompetens 6

Europeiskt mervärde 6

5. Effektiv förvaltning och kundtillvändhet 7

Integration av de tidigare programmen 7

Genomförande och förvaltning 7

Ianspråktagande av medel och kostnadseffektivitet 8

6. Utvärderingens rekommendationer 8

7. Slutsatser 9

BILAGA 11

Bidrag inom programmet för livs långt lärande och budgetfördelning efter delprogram 2007–2009 11

INLEDNING

I enlighet med artikel 15.5 i Europaparlamentets och rådets beslut nr 1720/2006/EG av den 15 november 2006 om inrättande av ett handlingsprogram för livslångt lärande (nedan kallat beslutet )[1] redovisas i denna rapport resultat av programmet för livslångt lärande. Rapporten bygger på interimutvärderingen av programmet[2], nationella rapporter om genomförandet av programmet från de 31 medverkande länderna[3] samt information som kommissionen inhämtat.

RESULTAT

Programmet har under sina första tre år anslagit nästan 3 miljarder euro till transnationell utbildning för att främja utbildningssystemens modernisering i 31 europeiska länder . Programmet har möjliggjort 900 000 utbyten för européer , varav mer än 720 000 för studerande och knappt 180 000 för lärare och personal. Över 50 000 europeiska organisationer har medverkat i olika former av samarbete.

En pådrivare för strukturella förändringar

Programmet driver på strukturella förändringar genom stöd till utformning av politik, samarbete och rörlighet. Det förbättrar det politiska beslutsfattandet genom att tillhandahålla verktyg för kvalitetssäkring och analyser, forskning samt forum för informationsutbyte om bästa praxis inom ramen för den öppna samordningsmetoden. Programmets del för högre utbildning Erasmus banade väg för Bolognaprocessen, för mer enhetliga studiecykler inom högre utbildning och för framväxten av ett studieresultatbaserat system för erkännande av studier utomlands. Delen för yrkesutbildning Leonardo da Vinci stöder genomförandet av Köpenhamnsprocessen genom att stärka yrkesutbildningens kvalitet och relevans, öka insynen i kvalifikationerna och främja lärarnas och den övriga personalens rörlighet. Programmet har också bidragit till ökad insyn i den europeiska integrationen och utbildning av unga yrkesverksamma i EU-frågor genom Jean Monnet-delen.

Programmet har uppmuntrat samarbete i Europa på alla utbildningsnivåer, bl.a. grundskolor inom Comenius och vuxenutbildning inom Grundtvig.

I enkäter i samband med utvärderingen betonades programmets roll för samordning och utbyte av politik och utveckling av det europeiska inslaget i utbildningen samt programmets mervärde i förhållande till liknande internationella och nationella program. Slutsatsen är att utan programmet hade utvecklingen på området förblivit splittrad (i fråga om verksamhetens räckvidd och de medverkande länderna), verksamheten hade bedrivits i mindre skala med mindre täckning och ett antal viktiga mål hade inte uppnåtts alls.

All potential har dock inte tagits tillvara. Ett för stort antal mål för programmet har lett till en uppsjö särskilda åtgärder, varav några är för små för att få varaktig verkan. Framstegen mot en övergripande strategi för livslångt lärande till skillnad från en som bygger på enskilda utbildningssektorer är fortfarande blygsamma. Slutligen står programmets största inverkan att finna på individuell och institutionell nivå, medan inverkan på systemnivå eller politisk nivå är begränsad. Dess direkta mervärde består främst i erkännande av kvalifikationer och ökad insyn i de europeiska utbildningssystemen, men dess direkta bidrag till utbildningssystemens modernisering är fortfarande svårt att observera och bedöma.

En framgångssaga för enskilda och institutioner

Utbytena inom programmet kan betraktas som framgångsrikt. En undersökning av värdet av Erasmusutbyten för studerande och lärare visade att ett tidsbegränsat studium i ett annat europeiskt land bidrog till att stärka den internationella kompetensen, underlättade inträdet på arbetsmarknaden och bidrog till att placera tidigare Erasmusstuderande på tydligt internationella poster på arbetsmarknaden. Utbytena bidrog också till att utveckla den europeiska identiteten och bekämpa rasism, fördomar, främlingsfientlighet och diskriminering.

Programmet har dock fortfarande vissa svårigheter. Faktorer som begränsar programmets räckvidd är bl.a. problem med att nå ut till individer och organisationer utanför den traditionella utbildningen, mycket stor efterfrågan som inte kan tillgodoses, begränsad delaktighet för företagen som värdar för utbytesstuderande samt otillräckliga språkkunskaper hos dem som deltar i utbyten (främst vuxna).

Bättre former för förvaltning och kontroll

Programmet verkställs till 80 % via ett nätverk av 40 nationella programkontor, som tillsammans förvaltar omkring 900 miljoner euro per år. Återstoden av de storskaliga samarbetsprojekten och nätverken förvaltas av Genomförandeorganet för utbildning, audiovisuella medier och kultur. De nationella programkontoren använde effektivt de anslagna medlen (över 90 %) under de första tre årens verksamhet. Kundnöjdhet och kostnadseffektivitet uppnåddes genom omfattande bruk av stipendier till schablonbelopp och elektroniska blanketter. Revisionen av de nationella programkontoren visar också på en sund förvaltning med mycket låg felfrekvens (< 2 %).

Det finns dock fortfarande utrymme för förbättringar. Antalet revisioner och liknande kontroller är stort och de är inte alltid tillräckligt samordnade. Förvaltningen av de tidigare fristående programmen är ännu inte helt integrerad. De möjligheter som elektronisk förvaltning erbjuder har ännu inte utnyttjats till fullo. Programmet hade trögt före i portgången eftersom ändringar behövdes på alla fronter: blanketter, IT-system, förvaltningsregler samt krav och principer för rapporteringen. Det kan medges att de viktigaste berörda parternas positiva bild av programmet i dag mer återspeglar läget 2010 än den genomsnittliga uppfattningen 2007–2009. Nu efterfrågas allmänt stabilitet så att principer och processer kan köras in, medan de ekonomiska fördelarna börjar märkas bättre under den mer normala verksamheten.

FRAMSTEG MOT PROGRAMMETS KVANTITATIVA MÅL

De senaste uppgifterna visar att rimliga framsteg gjorts mot de kvantitativa målen. Omkring 450 000 elever per år deltog i Comenius-aktiviteter (målet här är minst 3 miljoner under hela perioden 2007–2013), vilket skulle innebära 3 150 000 deltagande elever fram till 2013. Mellan Erasmusprogrammets start 1987 och 2009 hade 2,15 miljoner studerande deltagit i utbyten (målet är 3 miljoner fram till 2012). Leonardo da Vinci stödde mer än 72 000 praktikplatser på företag under 2009 och nästan 79 000 platser under 2010, en ökning med nära 10 % (målet är minst 80 000 praktikplatser på företag per år till 2013). Slutligen gav Grundtvig stöd till utbyten för omkring 6 100 anställda och studerande inom vuxenutbildningen 2009 (minst 7 000 personer om året ska delta i utbyten inom vuxenutbildningen 2013). Med ledning av uppgifterna för 2007–2009 utpekade dock utvärderarna att risken fanns att några av programmets kvantitativa mål i de rättsliga grunderna för delprogrammen inte skulle uppnås på grund av för liten budget i programmet och andra främst rörlighetsrelaterade hinder.

Konstant ökad rörlighet

Mer än 60 % av programmets totalbudget går till stöd för rörlighet till andra länder. Den största andelen anslås till högre utbildning i Erasmus : under läsåret 2008/09 åkte nära 200 000 studerande utomlands för studier eller praktik, en ökning med 15,5 % från 2006/07. Praktik på företagen har blivit allt populärare, i det att mer än 30 000 Erasmusstudenter praktiserade på företag under 2008/09, en ökning på mer än 50 % på årsbasis.

Interimutvärderingen visar att Leonardo da Vinci- praktik har stor betydelse för deltagarnas anställbarhet och entreprenörskompetens. Över 67 000 studerande, lärlingar, arbetssökande och lärare inom yrkesutbildningen åkte på sådan praktik 2009. Många små och medelstora företag medverkade: 80 % av Leonardo da Vinci-lärlingarna placerades i företag med mindre än 250 anställda.

Rörligheten ökade också inom vuxenutbildningen i Grundtvig . Under 2009 tilldelades mer än 41 % fler stipendier för personalutbyten än föregående år, tack vare nyheterna besök, utbyten och assistenttjänster för personal inom vuxenutbildningen.

För att öka kvaliteten inom grundskola och gymnasium utdelades 2009 omkring 10 600 individuella utbytesstipendier för lärarfortbildning och 1 170 assistenttjänster för framtida lärare inom Comenius , en ökning med 22 % respektive 6,5 % från 2007. En ny verksamhet i Comenius, enskilda elevers rörlighet , introducerades 2009 och de första 700 eleverna studerade utomlands 2010.

Stark efterfrågan på partnerskap, projekt och nätverk

Den näst största andelen av programmets budget är anslagen till partnerskap, samarbetsprojekt och nätverk. Verksamheten eTwinning förser lärare och skolor med infrastruktur och pedagogiskt stöd så att de kan bygga upp nätverk och driva egna samarbetsprojekt mellan europeiska skolor. Sedan 2007 har mer än 17 500 projekt med omkring 50 000 medverkande skolor anmälts. I databasen för eTwinning är 125 000 lärare registrerade. En ny åtgärd inleddes 2008 inom Comenius Regio för partnerskap som ska stödja regionala och lokala myndigheters insatser inom skolväsendet, och 280 bidrag delades ut 2009. Samarbetsprojekt inom Leonardo da Vinci har gett stöd till nationella reformer inom ramen för Köpenhamnsprocessen. De berörda parterna inom yrkesutbildningen har provat och börjat använda europeiska instrument som den europeiska referensramen för kvalifikationer för livslångt lärande (EQF), den europeiska referensramen för kvalitetssäkring av yrkesutbildning (EQAVET) och det europeiska systemet för meritöverföring inom yrkesutbildningen (ECVET) på det nationella planet. Vad gäller vuxenutbildning inom Grundtvig har man särskilt inriktat samarbetet på socialt missgynnade grupper och volontärer genom de nya volontärprojekten för vuxna över 50 år som började finansieras 2009.

Programmet för livslångt lärande har särskilt inriktats på att främja språkundervisning och IKT-användning inom såväl allmän som yrkesinriktad utbildning. Dessa mål har under 2007–2009 konkretiserats genom stöd till 85 respektive 65 storskaliga projekt och nätverk. Efterfrågan på programmets aktiviteter är mycket högre än det finns medel till. Därför valdes i genomsnitt mindre än hälften av alla ansökningar till de fyra delprogrammen ut för finansiering 2007–2009.

PROGRAMMETS EUROPEISKA MERVÄRDE OCH GENOMSLAG

Interimsutvärderingen har visat att programmet framgångsrikt nått ut till personal och studerande i den formella undervisningen, och tillgodosett merparten av deras behov med avseende på lärkvalitet, inhämtande, erkännande och validering av färdigheter och kompetens, personlig utveckling, språkinlärning och social kompetens.

Stöd till utveckling av politiken på EU-nivå och nationell nivå

Utvärderingen bekräftade att programmet har stor politisk relevans med tydlig anknytning till den strategiska ramen Utbildning 2020. Det politiska samarbetet enligt den öppna samordningsmetoden stärktes genom finansiering från programmets övergripande verksamhet och genom stöd till lärande av varandra. Programmet har också varit betydelsefullt för att främja det europeiska samarbetet inom livslångt lärande genom stöd till utveckling och tillämpning av verktyg för insyn, medflyttbarhet och erkännande av kvalifikationer såsom den europeiska referensramen för kvalifikationer för livslångt lärande (EQF), det europeiska systemet för överföring av studiemeriter (ECTS), det europeiska systemet för meritöverföring inom yrkesutbildningen (ECVET) samt Europass. Mer än 80 % av de som svarade på utvärderingen ansåg att utan programmet skulle nivån och kvaliteten ha varit lägre på utvecklingen av verktyg och metoder för erkännande och bedömning av kompetens och färdigheter.

Dessutom främjar programmets Jean Monnet-del verkningsfullt studier inom den europeiska integrationen.

Modernisering av utbildningssystemen

Programme t har bidragit till att öppna och modernisera utbildningsanstalterna genom införande av nya pedagogiska metoder, utbyte av bästa praxis, översyn och internationalisering av läroplaner samt förbättringar av institutionernas förvaltning och styrning.

Merparten av de skolor som medverkat i Comenius förbättrade sin arbetsmiljö och introducerade nya pedagogiska metoder efter förebild av sina utländska partner. De blev mer öppna för internationellt samarbete och stärkte sin image och status lokalt, vilket attraherade föräldrar och bidrog till att behålla motiverade lärare. Leonardo da Vinci bidrog till att kursinnehållet i den yrkesinriktade utbildningen anpassades till arbetsmarknadens behov och till att öppenheten i EU om kursinnehåll, kvalifikationer och yrkeskrav ökade. Vuxenutbildningens organisationer kunde genom att delta, ofta för första gången, i europeiskt samarbete inom Grundtvig ta fram bättre pedagogiska metoder, effektivare strategier för att nå ut till socialt marginaliserade studerande, nya sätt att validera färdigheter och kompetens och bättre fortbildning av personal inom vuxenutbildningen. Medverkan i Erasmus förbättrade tjänsterna till de studerande och främjande nya pedagogiska metoder och en mer professionell förvaltning.

Pådrivande för individuell kompetens

Utvärderingen visade att de enskilda deltagarna i programmet ansåg att utvecklingen av nyckelkompetenser var den mest positiva effekten. Därefter kommer ökat självförtroende, större anpassningsförmåga och förmåga att arbeta i lag. Deltagarna förbättrade sin initiativförmåga och entreprenörskompetens. Utbytesstudenterna i Erasmus förvärvade andra akademiska kunskaper än hemma, ökade sina språkkunskaper och sin interkulturella kompetens, stärkte sina aktier på arbetsmarknaden och fick en ökad känsla av att vara Europamedborgare. De studerande som inte deltog i utbytet gynnades ändå av kurser som hölls av tillresta utländska lärare. Personal som medverkade i utbytena tog med sig nya pedagogiska och praktiska metoder och knöt nya akademiska kontakter som de kunde samarbeta med.

Enligt enkätsvaren i utvärderingen ökade den nyvunna kompetensen de undersökta deltagarnas anställbarhet med nästan 70 % tack vare programmets verksamhet.

Europeiskt mervärde

Enkäterna till de nationella myndigheterna och programkontoren visade att programmet tillförde ett europeiskt mervärde på huvudsakligen tre områden. För det första skulle den politiska samordningen och utbytena mellan de deltagande länderna utan programmet ha varit splittrad och betydligt mindre omfattande. För det andra stödde programmet framväxten av det europeiska inslaget i utbildningen genom intensivare samarbete mellan utbildningsleverantörerna och nya strukturer och rutiner vid utbildningsanstalterna, vilket främjande nya nationella och multinationella utbytesprogram och känslan av Europamedborgarskap bland de studerande och lärare som åkte på utbyten. För det tredje kompletterade programmet befintliga, liknande internationella, bilaterala och nationella program. Utvärderingen visade att det överväldigande flertalet andra befintliga utbytesprogram främst inriktas på högre utbildning och sällan på gymnasieutbildning eller yrkesutbildning för att inte tala om vuxenutbildning. Programmets värde ligger alltså i dess breda spektrum av målgrupper och verksamhetens stora geografiska täckning.

Till skillnad från andra storskaliga EU-program, som strukturfonderna, består programmets starka sida av stöd till transnationellt samarbete, vilket ger tillgång till ett större urval av bästa praxis och nyskapande idéer än vad som skulle vara möjligt i nationellt inriktade eller bilaterala program. Ett visst utrymme för förbättringar utpekades dock, bl.a. att programmet har för många mål som ibland är för vaga och därigenom svåra att mäta. De täcker breda områden som ofta överlappar med varandra. Dessutom tas inte programmets resultat till vara i tillräcklig hög utsträckning. Även om de deltagande organisationerna spridde information brett, utnyttjas resultaten ofta inte av andra organisationer och de integreras inte alltid i den politiska beslutsgången. Det finns alltså fortfarande ett gap mellan programmets deltagande organisationer och de centrala beslutsfattarna.

EFFEKTIV FÖRVALTNING OCH KUNDTILLVÄNDHET

Integration av de tidigare programmen

De tre tidigare programmen[4] har i förvaltningshänseende mestadels framgångsrikt inarbetats i programmet för livslångt lärande, tack vare avsevärd administrativ förenkling samt spridning av information till målgrupperna. Utvärderingen visade dock att delprogrammen på flera områden kan överlappa varandra, t.ex. mellan Leonardo da Vinci och Comenius-partnerskap i de länder där det saknas en tydlig gränsdragning mellan yrkesutbildning och teknisk utbildning i gymnasier. Detta gäller också mellan Grundtvig, som ger en andra chans genom skolbaserad vuxenutbildning, och Leonardo da Vinci, särskilt när det gäller indirekt yrkesutbildning och anställbarhetshöjande allmän utbildning.

Dessutom har tankegångarna med livslångt lärande inte utnyttjats till fullo. Det är fortfarande svårt att bedriva tvärdisciplinella projekt. Det övergripande programmet har inte i tillräckligt hög grad kompenserat för splittringen mellan programmets delar. Programmet självt är fortfarande komplext. Under 2009 gav programmet stöd till 65 åtgärder[5], en ökning med 9 sedan programmets start 2007.

Genomförande och förvaltning

Mer än tre fjärdedelar av programmets budget, omkring 900 miljoner euro per år och knappt 40 000 avtal, förvaltas av ett nätverk av nationella programkontor som svarar för de småskaligare s.k. decentraliserade utbytes- och partnerskapsprojekten på nationell nivå. Internationella, s.k. centraliserade storskaliga samarbetsprojekt, liksom åtgärderna i Jean Monnet-programmet, förvaltas av Genomförandeorganet för utbildning, audiovisuella medier och kultur (EACEA).

Utvärderingen fann att alla åtgärder under 2007–2009 överlag förvaltats och genomförts på ett lämpligt sätt. De nationella programkontoren hade inledningsvis svårigheter med ändringarna av rapporteringskrav och tekniska krav i programmets förvaltning. Med tiden visade dock ändringarna sitt värde genom att bidra till bättre förvaltning, särskilt vad gäller övervaknings- och kontrollsystemen.

Förbättringarna av övervaknings- och kontrollsystemen underbyggdes av olika IKT-verktyg, särskilt de två databaserna LLPLink för decentraliserade åtgärder och Saykiss för centraliserade. Utvärderarna påpekade dock att LLPLink, som togs i drift mycket snabbt, fortfarande kan förbättras för att göra programmets förvaltning, övervakning och kontroll effektivare.

Allmän användning av bidrag till fasta belopp (schablonbelopp och fasta bidrag på grundval av en tabell med enhetskostnader) gjorde det möjligt att avsevärt förenkla programmets förvaltning. Ett antal åtgärder i programmet, särskilt centraliserade åtgärder och vissa former av utbyten, omfattar dock fortfarande en kombination av fasta och faktiska kostnader. Det kan alltså finnas utrymme för ytterligare förbättringar och minskningar av den administrativa bördan för både stödmottagare och programmets förvaltningsorgan.

Enligt utvärderingen led programmets förvaltning i allmänhet av att indikatorer och former för övervakningen inte togs fram förrän 2010. Dessutom fokuserade dessa indikatorer främst på genomförda åtgärder, medan resultat och potentiell inverkan övervakades på ett mindre systematiskt sätt.

Ianspråktagande av medel och kostnadseffektivitet

Totalt gick programmets anslag till anstalter för högre utbildning inom Erasmus med 45 %, följt av yrkesutbildning inom Leonardo da Vinci med 26 %, skolutbildning inom Comenius med 16 % och vuxenutbildning inom Grundtvig med 5 %. Det övergripande programmet stod för omkring 5 % av anslagen, och Jean Monnet för 2 %.

På grundval av förhållandet mellan driftsanslagen till de nationella programkontoren och anslaget till Genomförandeorganet för utbildning, audiovisuella medier och kultur (EACEA) respektive det totala beloppet av programmets medel som de respektive organen förvaltar, fann utvärderarna att driftsanslaget till dessa organ utgjorde 5,4 % av programmets totala budget 2007–2009. Fallstudier och intervjuer i utvärderingen visar att andra politiska instrument, t.ex. den öppna samordningsmetoden, inte skulle ge bättre kostnadseffektivitet för att nå de eftersträvade målen eller resultaten.

Utvärderingen bekräftade att medelsfördelningen 2007–2009 till delprogrammen och åtgärderna överensstämde med minimikraven i den rättsliga grunden[6]. Vissa omfördelningar av medel rekommenderades dock för de delprogram som vid den tidpunkten hade svårt att nå sina kvantitativa mål.

UTVÄRDERINGENS REKOMMENDATIONER

De oberoende utvärderarnas rekommendationer kan sammanfattas enligt följande (se även mer utförligt http://ec.europa.eu/dgs/education_culture/evalreports):

1. Programmet bör efterstäva att anpassa sig mer till prioriteringarna och målen i strategin Europa 2020 och den strategiska ramen för europeiskt utbildningssamarbete (Utbildning 2020), bl.a. genom utformning av indikatorer på genomslaget.

2. Programmet bör göra mer för att involvera dem som står utanför den formella grundutbildningen.

3. Programmet bör göra mer för att inarbeta och förenhetliga mål, åtgärder och former för genomförande mellan sektorer och delprogram för att bättre stödja tanken om ett livslångt lärande.

4. Programmet bör investera mer i verktyg för erkännande och validering av kompetens.

5. Programmet bör effektiviseras genom administrativa förenklingar, särskilt genom att öka andelen projekt som finansieras enligt fasta kostnader. På andra administrativa områden bör man dock sträva efter stabilitet fram till 2013 för att utnyttja den senaste tidens förbättringar.

6. Samarbetet mellan genomförandeorganet och de nationella programkontoren bör förtydligas och stärkas.

SLUTSATSER

Programmet för livslångt lärande bedöms av de externa utvärderarna som relevant och användbart för att nå de viktigaste utbildningsmålen som satts upp på EU-nivå och på så sätt bidra till att nå EU:s övergripande strategiska mål. Det är också viktigt för de medverkande enskilda, användarvänligt, mycket populärt och inriktat på målgruppernas behov. Formerna för kontroll har avsedd verkan.

Det finns dock fortfarande utrymme för förbättringar. Några av dem är av administrativ karaktär och kan hanteras av kommissionen. De flesta av dem är dock mer långtgående och skulle kräva att programmet ses över och läggs om.

På grundval av halvtidsöversynen av programmet ämnar kommissionen göra följande:

- Fastslå de administrativa rutiner som nått god kvalitet med stabila regler, förfaranden och IT-verktyg för att minska arbetet genom hela förvaltningskedjan: kommissionen, de nationella programkontoren och slutmottagarna. Eventuella ändringar kommer att bedömas enligt en grundlig kostnads-nyttoanalys och riskanalys.

- Skyndsamt undersöka möjligheten att förenkla revisionerna genom att ersätta den nuvarande modellen med icke-målinriktat urval med en ny modell på grundval av en stringent riskbedömningsstrategi.

- Testa nya kommunikationsplattformar och bygga ut befintliga, överväga andra sätt att underlätta informations- och kunskapsutbyte för att matcha tillgång och efterfrågan på samarbetsprojekt och utbyten (t.ex. partnersökning inom Leonardo da Vinci eller Erasmus).

Kommissionen har att för avsikt att, utan att föregripa sina förslag för nästa omgång program enligt den nya fleråriga budgetramen, göra följande:

- Reflektera över en heltäckande politisk ram för den nya fleråriga budgetramen, där man strävar efter samverkansfördelar mellan olika EU-finansierade satsningar på utbildning för att undvika överlappning och maximera genomslaget.

- Överväga hur man ska utnyttja det befintliga programmets starka sidor för att bidra till de övergripande målen inom Europa 2020, Utbildning 2020 och den digitala dagordningen. EU-omfattande åtgärder där alla medlemsstater deltar i liknande aktiviteter med gemensamma mål, lärutbyten med andra länder, tillhandahållande av underlag för politiska reformer, funktion som plantskola för innovativa lösningar och bästa praxis samt kostnadseffektiva utbyten och nätverk är alla områden där programmet visat sin styrka.

- Reflektera över hur man bättre kan jämka samman långtgående mål, bl.a. genom koncentration, strömlinjeformning, förenkling och bättre mätning av genomslaget.

- Förbereda förvaltning och kontroll för nästa omgång program för en skarvfri övergång och för att fullständigt ta vara på alla tänkbara förenklingar.

BILAGA

Bidrag inom programmet för livs långt lärande och budgetfördelning efter delprogram 2007–2009

(Källa: interimsutvärderingen av programmet, programmets verksamhetsrapport 2009–2010 med uppdaterade uppgifter)

[pic]

Comenius: inklusive assistenstjänster; fortbildning, multilaterala och bilaterala skolpartnerskap, regio-partnerskap, multilaterala projekt, multilaterala nätverk, kompletterande åtgärder och förberedande besök.

Erasmus: inklusive studentrörlighet, rörlighet för personal, intensivprogram, språkkurser och förberedande besök.

Leonardo da Vinci: inklusive rörlighetsprojekt för personer i inledande yrkesutbildning, personer på arbetsmarknaden och personal inom yrkesutbildning, partnerskap, multilaterala projekt (innovationsöverföring och innovationsutveckling), multilaterala nätverk, kompletterande åtgärder och förberedande besök.

Grundtvig: inklusive besök och utbyten för personal inom vuxenutbildningen, assistenttjänster, fortbildning för personal inom vuxenutbildningen, workshoppar, volontärprojekt för vuxna över 50 år, lärpartnerskap, multilaterala projekt, multilaterala nätverk, kompletterande åtgärder och förberedande besök.

Övergripande programmet - Verksamhetsområde 1/Policy: i uppgifterna om ansökningar och bidrag ingår inte verksamheten studiebesök.

[1] EUT L 327, 15.11.2006, s. 45.

[2] Interimutvärderingen av programmet för livslångt lärande genomfördes från januari till december 2010 av ett internationellt konsortium under ledning av Litauens Public Policy and Management Institute. Den fullständiga interimutvärderingen finns på http://ec.europa.eu/dgs/education_culture/evalreports .

[3] Nationella rapporter för åren 2007–2009 från länderna som medverkade i programmet (de 27 EU-länderna, EES-länderna samt Turkiet) enligt artikel 15.4 i beslutet var ett viktigt underlag för interimutvärderingen av programmet.

[4] Sokrates, Leonardo da Vinci och eLearning.

[5] 23 för rörlighet, 5 för partnerskap, 11 för multilaterala projekt, 13 för multilaterala nätverk och kompletterande åtgärder samt 13 för studier, observationer och analys inom Jean Monnet-programmet.

[6] Enligt punkt B 11 i bilagan till beslutet ska delprogrammen få minst följande anslag: Comenius – 13 %, Erasmus – 40 %, Leonardo da Vinci – 25 % och Grundtvig – 4 %.