Yttrande från Regionkommittén om:

- "kommissionens meddelande om främjande av en effektiv energianvändning i gemenskapen (SAVE II program)", och - "förslag till rådets beslut om ett flerårigt program för främjande av en effektiv energianvändning i gemenskapen (SAVE II)"

(96/C 129/08)

Den 18 juli 1995 beslutade Regionkommittén, i enlighet med artikel 198c i Romfördraget, att utarbeta ett yttrande om ovannämnda meddelande och förslag.

Utskott 5 "Regional planering, miljö och energi" har varit ansvarigt för utarbetandet av yttrandet. Föredragande var Federico Palomba (I).

Följande yttrande antogs av Regionkommittén under den 11:e plenarsessionen den 17 och 18 januari 1996 (sammanträdet den 18 januari 1996).

Förslaget baseras på följande:

SAVE-programmet instiftades genom rådets beslut 91/565/EEG och inleddes officiellt den 29 oktober 1991.

SAVE-programmet avslutades den 31 december 1995.

En utvärdering av programmet har genomförts av en grupp oberoende experter som presenterat en rad rekommendationer för att förbättra programmets innehåll och verksamhet.

Det är nödvändigt att förstärka den ekonomiska och sociala samordningen och möjligheterna att minska utgifterna genom energisparande.

Målsättningen för effektiv energianvändning som fastställdes av kommissionen 1986 har bara delvis uppnåtts.

Det är viktigt med effektiv energianvändning i gemenskapens strategier för att minska utsläppen av koldioxid.

Regionkommittén välkomnar att Europeiska kommissionen har beslutat att anta SAVE II-programmet, som omfattar gemenskapens initiativ till förbättring av energiförvaltningen på regional och lokal nivå. Kommittén har antagit följande yttrande.

1. Inledning

1.1. I meddelandet från kommissionen till Europaparlamentet och rådet, framlagt den 31 mars 1995, föreslås att SAVE II skall:

- bygga på och utveckla det tidigare programmet,

- gälla åren 1996-2000,

- införliva åtgärder från programmen PACE (gemenskapsprogram för att förbättra effektiviteten i energiutnyttjande) samt PERU (energiförvaltning i regioner, städer och på öar).

1.2. Kommissionen föreslår dessutom att det nya programmet grundas på artikel 130s, punkt 1, i fördraget och får ett ekonomiskt anslag på 150 miljoner ecu.

1.3. Åtgärderna som finansieras bör bestå i följande:

a) studier och andra nödvändiga åtgärder för att komplettera gemenskapslagstiftningen i frågan,

b) pilotaktioner, till största delen med hjälp av gemenskapsnät,

c) pilotaktioner med speciell inriktning,

d) utbyte av information och erfarenheter för att bättre samordna aktiviteter i gemenskapen och på internationell, nationell och regional nivå (d1 = initiativ från kommissionen, d2 = initiativ från tredje part),

e) uppföljning av framstegen på energieffektivitetsområdet i unionen och i medlemsstaterna,

f) skapande av en infrastruktur för energieffektivitet i medlemsstaterna för att främja en bättre sammanhållning inom medlemsstaterna och regionerna,

g) särskilda åtgärder för att förbättra energiförvaltningen på regional nivå och på stadsnivå,

h) studier och andra åtgärder för att införa kriterier för energieffektivitet i EU:s program,

i) utvärdering och kontroll av åtgärderna.

1.4. Åtgärderna a), d1), e), h), i) faller under unionens ansvarsområde medan b), c), d2), f) och g) inte kommer att finansieras till mer än 50 %. Skillnaden kan täckas genom allmänna eller privata medel.

1.5. Kommissionen har det finansiella ansvaret och ansvaret för att programmet genomförs. Detta kommer att ske enligt följande:

- medlemsstaterna underrättar med jämna mellanrum kommissionen om de nationella programmen för energieffektivitet,

- kommissionen skall varje år utarbeta en prioritetsförteckning som beaktar hur SAVE II och de nationella åtgärderna kompletterar varandra, och man kommer att främja sådant samarbete,

- villkoren och riktlinjerna för genomförandet av programmet skall beslutas om varje år,

- en rådgivande kommitté skall, eventuellt inom vissa tidsgränser, ge sina synpunkter på de åtgärder som lagts fram av kommissionen,

- efter det tredje året skall kommissionen lämna en redogörelse till Europaparlamentet och rådet om programmets genomförande och dess resultat. Vid programmets slut skall kommissionen lämna en redogörelse till Europaparlamentet, rådet, Ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén om vad programmet åstadkommit och hur det överensstämmer med de nationella åtgärderna och åtgärderna på gemenskapsnivå.

2. Kommitténs yttrande

2.1. Kommittén instämmer i kraven på att fortsätta med, och till och med förstärka, gemenskapsåtgärderna på området för energieffektivitet.

2.2. Kommittén betonar att strategier för energisparande och energieffektivitet inte bara är framlagda av ekonomiska skäl och för att säkra energiförsörjningen. Det finns också mål med större social betydelse, som miljöskydd (framför allt minskning av koldioxidutsläppen), kampen mot arbetslösheten och den ekonomiska och sociala sammanhållningen.

2.3. Kommittén är positiv till artikel 130s i fördraget som juridisk grund, samt till hänvisningen till artikel 130a som finns i rådets förslag till beslut.

2.4. Kommittén anser att genomförandet av gemenskapslagstiftningen om energieffektivitet måste uppmärksammas och prioriteras. Den anser också att det är viktigt med åtgärder som förstärker regionernas och lokalsamhällenas engagemang i gemenskaplagstiftningen. Detta gäller också förarbetet till lagstiftningen om åtgärder för att effektivisera energisparandet i den lokala och regionala politiken. Det är ofta billigare att minska energiefterfrågan än att öka energitillgången. Gemenskapen bör sålunda stimulera planering för energi till lägsta kostnad, för att kunna jämföra kostnaden för en minskning av efterfrågan med kostnaden för att tillhandahålla mer energi, och sålunda uppmuntra investeringar i energieffektivitet.

2.5. Utvidgningen av åtgärderna syftar till att förstärka och utveckla innehållet i det tidigare programmet. Man måste dock undvika att splittra sig på för många uppgifter, och man måste koncentrera de finansiella resurserna på de viktiga åtgärderna. I ljuset av detta är det ganska märkligt att man skiljer mellan åtgärderna i gemenskapsnät och de målinriktade pilotåtgärderna. Det skulle snarare vara önskvärt att kriterierna för förverkligandet av programmet uppfyller det som enligt kommittén måste prioriteras: miljöhänsyn, skapande av arbetstillfällen, ekonomisk och social sammanhållning.

2.6. Kommittén delar också uppfattningen att man måste förbättra samordningen mellan SAVE II och de andra interventionsmedlen på energieffektivitetsområdet, riktlinjer som antagits av gemenskapen eller medlemsstaterna, inom ramen för grönboken. Det är tydligt att målet för energieffektiviteten bara kan uppnås under förutsättning att man når en samordning och integration, på olika nivåer, mellan de olika programmen, och mellan dessa program och de politikområden som har något inflytande på energiområdet (FoU, utbildning, regionalplanering, strukturfonderna, industrier, SMF, transporter). Förslaget att inlemma programmen PACE och PERU går i denna riktning. Kommissionens förslag att införa energieffektivitetskriterier i EU:s strategiprogram förtjänar att uppmärksammas. Dessa bör emellertid förstärkas genom att ett lämpligt förfarande fastställs, för att verifiera och se till införandet av sådana kriterier.

Erfarenheterna av PERU har hittills varit mycket goda. Särskilt vill Regionkommittén framhålla att PERU uppnår både målet med programmet (energihushållning och introduktion av alternativa energikällor) och "den europeiska dimensionen". Därför är PERU-delen av SAVE-programmet så viktig, särskilt för de nya medlemsländerna.

Erfarenheterna från vissa medlemsländer visar att medel ur SAVE enbart gick till statliga verk och andra nationella myndigheter. När nu det regionala programmet PERU inkorporeras i SAVE II måste man därför se till att man inte minskar anslagen till de energiprojekt som leds av lokala och regionala myndigheter.

2.7. Kommittén konstaterar att rådets förslag till beslut föreskriver att man beaktar Regionkommitténs yttrande och anser att detta är ett erkännande av den regionala och lokala dimensionens betydelse för problematiken på energieffektivitetsområdet. Möjligheterna att på detta område uppnå lämpliga mål enligt krav och förväntningar beror, speciellt på miljöområdet, på hur åtgärderna på gemenskapsnivå och åtgärderna på lokal och regional nivå sammanfaller och vilket samband de har. När det gäller gemenskapsnivån har kommittén redan betonat vikten av tillämpning och komplettering av gällande lagstiftning. Dessutom har kommittén betonat att tillämpningen skall koncentreras på SAVE II och samordningen. Den regionala och lokala dimensionens betydelse kommer att framträda mycket klart inom nedanstående områden, där regioner och myndigheter, på grund av subsidiaritetsprincipen, kan verka effektivare. Dessa områden är kombinerad kraftvärmeproduktion, förnyelsebara och rena energikällor, energitjänster, byggnadsstrukturer, allmänna kommunikationer, konsumentinformation och åtgärder för små och medelstora företag. Dessutom finns de bästa möjligheterna för resursplanering på regional och lokal nivå. När förhållandet mellan effektiv energianvändning och miljöhänsyn framhålls genom lokala åtgärder uppmärksammas det i högre grad av befolkningen. Av den anledningen bör, enligt Regionkommittén, rådets förslag till beslut mer betona de regionala och lokala myndigheternas roll, både när det gäller att pröva detta och sätta det i verket. Man bör också betona den enskildes engagemang och vikten av att man inrättar energibyråer. Budgetanslaget på 50 miljoner ecu (koncentrerat till de sista två åren, 1999/2000), för att främja åtgärder för energiförvaltning på regional och lokal nivå bör verifieras.

2.8. Öppningen mot Central- och Östeuropa är berättigad, men det bör framhållas att ingen finansiering anges. Regionkommittén anser att en sådan öppning bör åtföljas av extra anslag till programmet. Det är förvånande att en liknande öppning inte har föreslagits gentemot Medelhavsländerna Malta och Cypern, som kandiderar till medlemskap i unionen.

Kommittén anser att en öppning mot de länder kring Medelhavet som inte är EU-medlemmar också bör övervägas i programmet.

2.9. Regionkommittén är medveten om att kommissionen vad beträffar den rådgivande kommitténs sammansättning och roll måste ta hänsyn till reglerna för institutionernas samverkan.

Man har därför återigen lagt fram, nästan ordagrant, artikel 5 i rådets beslut av den 29 oktober 1991 då SAVE-programmet instiftades (kommittén, som bestod av representanter för medlemsländerna bör istället vara sammansatt på förslag från medlemsländerna). Regionkommittén anser att möjligheten att yttra sig om SAVE II bör utnyttjas till att begära en diskussion i frågan, där man tar hänsyn till nya händelser, inklusive Regionkommitténs tillkomst.

Regionkommittén anser att till dess att de begärda diskussionerna ger resultat, bör den rådgivande kommittén, som nämns i artikel 6, innehålla representanter för Regionkommittén och ESK, och detta av skäl enligt ovan, och också för att PERU-programmet har inbegripits i SAVE II-programmet.

2.10. Kommittén anser att finansieringen och fördelningen av medlen från SAVE II under femårsperioden måste kontrolleras, och att man då också tar hänsyn till utvidgningen av programmets verksamhetsområde, till införandet av PACE- och PERU-programmen och till utvidgningen av unionen till 15 stater.

3. Slutsatser

Regionkommittén är positiv till syftet med förslaget om SAVE II-programmet som framlagts i kommissionens meddelande samt godtar dess juridiska grund. Kommittén anser att programmet har ett stort värde och är positiv till dess uppläggning, med följande synpunkter och reservationer:

3.1. För att undvika att utvidgningen av åtgärderna leder till en splittring av insatserna, är det nödvändigt att fastställa de prioriteringar som skall styra genomförandet av programmet, dvs miljöskydd, sysselsättning, ekonomisk och social sammanhållning och främjande av regionala och lokala initiativ.

3.2. Införandet av effektiv energianvändning i programmen och i unionens politik måste säkerställas genom att man fastställer ett lämpligt förfarande för detta.

3.3. SAVE II måste vara öppet, inte bara för Central- och Östeuropa, utan också för Malta och Cypern. Med tanke på detta måste man fatta beslut om ökade budgetanslag. Möjligheterna att utöka SAVE II till de stater kring Medelhavet som inte är medlemmar bör undersökas.

3.4. Tills dess att kriterierna för sammansättning av de rådgivande kommittéerna ändras, anser Regionkommittén att representanter från Ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén provisoriskt skall ingå i kommittén som nämns i artikel 6 i rådets förslag till beslut.

3.5. Finansieringen och dess fördelning under femårsperioden måste verifieras, med tanke på utvidgningen av programmet, införandet av interventionsmedlen som hittills ingått i PACE- och PERU-programmen, samt utvidgningen av Europeiska unionen till 15 stater.

3.6. I det fortsatta arbetet med det som tidigare var PERU, är det Regionkommitténs önskemål att ansökningarna går direkt till kommissionen utan samordning på nationell nivå. Erfarenheten säger att "den europeiska dimensionen" minskar i betydelse när den lokala och regionala nivån inte har direktkontakt med EU. Kommittén förespråkar därför samma ansökningsförfarande som under 1995.

Bryssel den 18 januari 1996.

Regionkommitténs ordförande

Jacques BLANC