SV Europeiska unionens officiella tidning C 15/17

Yttrande från Regionkommittén om ”Bortom BNP – att mäta framsteg i en föränderlig värld”

2011/C 15/04

REGIONKOMMITTÉNS STÅNDPUNKT

— BNP är inte ett rättvisande mått på ett samhälles förmåga att hantera frågor som klimatförändring, effektiv resursanvändning, livskvalitet och social integrering. Därför föreslår kommittén att de indikatorer som valts ut för att ge vägledning vid utarbetandet och utformningen av offentliga politiska åtgärder och strategier ska ligga i linje med prioriteringarna i EU 2020-strategin.

— Kommittén anser att de fem åtgärder som föreslås i meddelandet för att utvärdera ekonomiska förbättringar och sociala framsteg, nämligen a) att komplettera BNP med indikatorer avseende miljö och samhälle, b) beslutsunderlag i nästintill realtid, c) tillförlitligare rapportering om fördelnings- och jämlikhetsfrågor, d) utveckling av en EU-resultattavla för hållbar utveckling och e) utvidgade nationalräkenskaper som också omfattar frågor om miljö och samhälle, är tillräckliga och kan tjäna som underlag för de förslag som lagts fram i EU 2020-strategin. Dessa åtgärder bör inte enbart vara verktyg för utvärderingar i efterhand utan de bör användas för beslutsfattande.

— Kommittén anser att det är nödvändigt att förbättra metoderna för att få snabb tillgång till mer fullständiga uppgifter som bättre överensstämmer med verkligheten och som gör det möjligt att använda indikatorer som underlättar beslutsfattandet. Vi vill också framhålla att de indikatorer som kan användas av de lokala, regionala, nationella och europeiska myndigheterna bör vara homogena och främja uppkomsten och spridningen av samhälleliga innovationer samt enhetlighet i beslutsfattandet.

— ReK anser att Eurostat bör ta hänsyn till förslagen i meddelandet, men att även den regionala statistiken bör ingå i de mer övergripande aspekterna såsom livskvalitet, hållbarhet och fördelning av inkomst och förmögenhet.

— Kommittén framhåller att åtgärderna inom ramen för strukturfonderna, inbegripet Sammanhållningsfonden, inte enbart bör baseras på BNP per capita efter 2013.

— Regionkommittén stöder innehållet i meddelandet och anser liksom kommissionen att BNP är en viktig indikator för att mäta den ekonomiska tillväxten och välbefinnandet i Europa och dess regioner. För att fatta beslut om och utvärdera EU-politiken bör dock kompletterande indikatorer utarbetas som mäter framstegen med det hållbara genomförandet av de sociala, ekonomiska och miljömässiga målen.

Föredragande : Vicente Álvarez Areces (ES–PSE), Regionpresident i Asturien Referensdokument : Meddelande från kommissionen till Europaparlamentet och rådet: Bortom BNP – Att mäta framsteg i en föränderlig värld KOM(2009) 433 slutlig

I. REGIONKOMMITTÉNS POLITISKA REKOMMENDATIONER

REGIONKOMMITTÉNS STÅNDPUNKT

A. Allmänna kommentarer

1. Regionkommittén välkomnar detta meddelande som ger kommittén möjlighet att fortsätta diskussionen om EU:s framtid i en föränderlig värld. Det är nödvändigt att identifiera de indikatorer som ger oss en riktig bild av den verklighet som ligger till grund för ett effektivt handlande, och detta kräver att vi skapar en ny tillväxtmodell.

2. Vi vill påpeka att ReK vid flera tillfällen har tagit upp frågor som är relaterade till det ämne som behandlas i detta meddelande. I diskussionen om Lissabonstrategin efter 2010 krävde ReK nyligen (ReK 25/2009) att nästa strategi ska ha som uttalat allmänt mål ”hög livskvalitet och välfärd för alla EU-medborgare”. Kommittén upprepade att kampen mot fattigdom och inkomstskillnader kräver ett territoriellt perspektiv inom många olika politikområden. Kommittén noterar även att ”BNP i allt högre grad upplevs som en otillfredsställande huvudindikator på ekonomisk utveckling och anser att man bör ta fram nya indikatorer för att på ett mer meningsfullt sätt mäta välstånd, välbefinnande och livskvalitet i Europa”.

3. Regionkommittén har dessutom i sitt förberedande yttrande om ”Sammanhållningspolitikens framtid” (CdR 210/2009 fin) uttalat sig ”för ett differentierat koncept med noggrant utvalda och meningsfulla indikatorer för utvärdering av sammanhållningspolitiken, så att medlen används på ett målinriktat sätt och en omfattande framställning av strukturpolitikens effekter kan göras.”

4. ReK anser att diskussionen om indikatorer bortom BNP är en politisk diskussion som kan hjälpa oss att förstå vad välbefinnande innebär för nuvarande och framtida generationer och vilken politik som är mest lämpad för att uppnå detta välbefinnande.

5. Kommittén påpekar att kommissionen, i samarbete med Eurostat, den s.k. Stiglitzkommissionen för mätning av ekonomiska resultat och samhällsutveckling och OECD, arbetar i samma riktning.

6. Kommittén anser att de fem åtgärder som föreslås i meddelandet för att utvärdera ekonomiska förbättringar och sociala framsteg, nämligen a) att komplettera BNP med indikatorer avseende miljö och samhälle, b) beslutsunderlag i nästintill realtid, c) tillförlitligare rapportering om fördelnings- och jämlikhetsfrågor, d) utveckling av en EU-resultattavla för hållbar utveckling och e) utvidgade nationalräkenskaper som också omfattar frågor om miljö och samhälle, är tillräckliga och kan tjäna som underlag för de förslag som lagts fram i EU 2020-strategin. Dessa åtgärder bör inte enbart vara verktyg för utvärderingar i efterhand utan de bör användas för beslutsfattande.

7. ReK erinrar om att detta meddelande inte bara sammanfaller med lanseringen av EU 2020-strategin och den politiska diskussion som kommer att påverka utvecklingen i unionen på medellång och lång sikt, utan även med diskussionen om budgetplanen för tiden efter 2013. Meddelandet kommer säkert att påverka riktlinjerna för sammanhållningspolitiken och därmed de finansiella stöden för denna. Relevanta indikatorer kommer att underlätta identifieringen av skillnader i inkomst, utbildningsnivå (inbegripet formell och icke-formell utbildning), tillgång till offentliga tjänster, kvaliteten på sjukvårdstjänster och utbudet av kulturella resurser på regional och lokal nivå inom EU.

8. Mot bakgrund av detta bör man ta fasta på rapporten om regionerna år 2020 från GD Regionalpolitik, som använder regionala indikatorer för att skapa en bild av samtliga regioners förutsättningar i förhållande till olika utmaningar, liksom deras relativa ställning i förhållande till omgivande regioner.

9. Kommittén påpekar att, trots att de regionala och lokala myndigheternas roll inte framhävs i kommissionens meddelande, visar de projekt för bästa praxis som varit framgångsrika att de regionala och lokala myndigheterna kan spela en avgörande roll för antagande och spridning av ett verktyg för en mer omfattande mätning av framsteg i samhället (ekonomiska, miljömässiga och sociala), under förutsättning att man kan räkna med tillräcklig kapacitet och tillräckliga resurser, bl. a. finansiellt stöd från EU eller nationella källor. En förutsättning för att de indikatorer som ska mäta välfärden i bredare mening ska få förankring är att de går att bryta ned på regional och lokal nivå. Därför behövs de regionala och lokala myndigheternas medverkan.

10. Kommittén understryker att principen om lika möjligheter bör omfatta i synnerhet befolkningen i landsbygdsområden och avlägsna områden, de områden som berörs av industriell omvandling och regioner med allvarliga och permanenta naturbetingade eller demografiska nackdelar, såsom de nordligaste regionerna med mycket låg befolkningstäthet, öregioner, perifera regioner, gränsregioner och bergsregioner. Inom ramen för målet att minska de regionala skillnaderna inom EU bör man ägna särskild uppmärksamhet åt dessa områden. Dessa områdens utsatthet beror på ekonomiska, sociala, demografiska, geografiska, historiska, regionala och miljömässiga spänningar. Dessa måste särskilt uppmärksammas när man upprättar en indikatortabell som visar vilken tillgång invånarna i dessa områden har till infrastruktur och allmännyttiga tjänster. Indikatortabellen bör ta hänsyn till de åtaganden som anges i den territoriella agendan och Leipzigstadgan om att främja polycentrism och nya strukturella förbindelser mellan landsbygd och stad. Dessa förbindelser kommer naturligtvis att påverka ramverket för miljön och de kommer även att bidra till att förbättra kvaliteten på den lokala och regionala politiken.

11. ReK anser att Eurostat bör ta hänsyn till förslagen i meddelandet, men att även den regionala statistiken bör ingå i de mer övergripande aspekterna såsom livskvalitet, hållbarhet och fördelning av inkomst och förmögenhet. Eurostats regionala statistiska årsbok bör vara ett underlag för årligt återkommande politiska debatter som kan användas för att justera EU-politiken.

B. 2000-talets politik kan inte styras endast av indikatorn för BNP-tillväxten.

12. Kommittén konstaterar att kommissionen i meddelandet ”Bortom BNP – Att mäta framsteg i en föränderlig värld” uttryckligen medger att BNP-indikatorn har vissa begränsningar samtidigt som man föreslår en diskussion om olika modeller som kan komplettera denna indikator med andra indikatorer. Trots detta framhåller kommissionen i meddelandets slutsatser: ”Med alla sina brister är det fortfarande det bästa enskilda måttet på marknadsekonomins resultat.” Detta kan dock diskuteras och meddelandet behandlar ju även sociala framsteg och välbefinnande. Och på detta område är inte BNP den mest relevanta indikatorn.

13. ReK erinrar om att det pågår internationella förhandlingar om att utforma ett FN-avtal om styrning av globala åtgärder mot klimatförändringen efter 2012, när Kyotoprotokollets första åtagandeperiod löper ut. Kommittén erinrar även om att EU har gjort ett ensidigt åtagande att minska sina utsläpp med minst 20 % senast 2020 jämfört med 1990 års nivåer. EU erbjuder sig dessutom att minska utsläppen med 30 %, förutsatt att andra utvecklade länder och utvecklingsländer som orsakar stora utsläpp går med på att ta på sig en rättvis del av begränsningsinsatserna inom ramen för ett övergripande avtal. Forskningsrön visar att ytterligare minskningar med 50 % måste göras senast 2050 jämfört med 1990 års nivåer. Detta är ambitiösa målsättningar, och det kommer att krävas en övergång till en ekonomi med låga koldioxidutsläpp där produktionsmetoder och konsumtionsmönster är mindre energiintensiva och mer resurseffektiva. Det är väsentligt att de viktigaste ekonomiska indikatorerna återspeglar denna nya inriktning.

14. ReK erinrar om att BNP, som OECD påpekar, är ett mått på produktion och inte på det välbefinnande som befolkningen uppnår genom denna produktion. I själva verket innebär många av de verksamheter som omfattas av BNP en minskning av människors välbefinnande (t.ex. höga transportkostnader på grund av trafikstockningar som orsakas av stora avstånd mellan bostaden och arbetsplatsen) eller åtgärder som måste vidtas för att minska den negativa miljöpåverkan som vissa verksamheter medför. Dessutom påverkas människors välbefinnande av disponibel inkomst eller tillgänglighet och kostnad för kollektiva nyttigheter. På samma sätt framhålls i rapporten från Stiglitz-Sen-Fitoussi-kommissionen att det faktum att BNP tycks vara ett dåligt mått på välfärd och även på marknadsaktivitet sedan länge är känt (1).

15. Kommittén vill även betona att BNP inte tar hänsyn till effekten av faktorer som påverkar miljön, som t.ex. problem med begränsade ekonomiska resurser, koldioxidutsläpp, förorenande produkter, vattenkvalitet, biologisk mångfald, koncentration till storstäder och avfolkning av landsbygden. Inte heller omfattar BNP viktiga sociala faktorer såsom olikheter i den individuella och regionala inkomstfördelningen, fattigdom eller hälsa. Dessutom mäter BNP inte verksamheter som inte erkänns på marknaden, såsom illegalt arbete, arbete i hemmet, ideellt arbete eller fritid.

16. ReK vill även framhålla att viktiga uppgifter saknas. Ett land kan öka sin BNP genom att intensivt exploatera sina naturresurser, men landets kapitaltillgångar kommer att minska och kommande generationer kommer att få mindre resurser till sitt förfogande. Samtidigt vill kommittén varna för att ställa ekonomiska framsteg i motsatsställning till andra aspekter av välfärd. Erfarenheten visar att en god ekonomisk utveckling oftast är en förutsättning för att andra välfärdsaspekter ska beaktas i politiken.

17. Kommittén vill göra EU:s institutioner uppmärksamma på att det är nödvändigt att standardisera och förtydliga det budskap som man önskar förmedla till allmänheten genom användning av de indikatorer som är kopplade till BNP eller BNP per capita. Det behövs en öppnare kommunikationspolitik.

18. ReK påpekar att man i EU:s officiella dokument, inbegripet fördragen och några förordningar, vid sidan av BNP även använder andra BNP-relaterade indikatorer. Till exempel använder man BNP per capita för att definiera och klassificera de regioner som omfattas av konvergensmålet (perioden 2007–2013). För att fastställa vilka stater som skulle kunna erhålla samfinansiering från Sammanhållningsfonden används bruttonationalinkomst (BNI) per capita. I budgetplanen använder man sig också av BNI för att fastställa taket för budgetutgifterna. Dessutom är det i protokoll nr 28 om ekonomisk, social och territoriell sammanhållning varken BNI eller BNP utan BNP per capita som används som referens för att avgöra vilka medlemsstater som är berättigade till bidrag från Sammanhållningsfonden.

19. Kommittén framhåller att åtgärderna inom ramen för strukturfonderna, inbegripet Sammanhållningsfonden, inte enbart bör baseras på BNP per capita efter 2013.

C. Åtgärder för att bättre kunna mäta framsteg i en föränderlig värld: kommentarer om de indikatorer som anges i meddelandet.

20. Kommittén ställer sig bakom kommissionens idé om att utveckla en övergripande miljöindikator och förbättra indikatorerna för livskvalitet. Kommittén stöder därför helhjärtat utarbetandet av ett pilotprojekt för att utveckla ett övergripande miljöindex som omfattar faktorer som t.ex. utsläpp av växthusgaser, förlust av naturområden, luftföroreningar, vattenanvändning och avfallsproduktion. Eftersom det redan finns metoder för att fastställa detta sammansatta index, uppmanar ReK kommissionen att offentliggöra detta utvecklingsarbete och snarast lägga fram det till diskussion under 2010 i enlighet med vad som sägs i meddelandet. Som kommissionen påpekar i sitt meddelande bör indikatorerna inte enbart avse den negativa eller positiva förändringen i miljön utan även inkludera nivån på miljökvaliteten. I detta sammanhang är det viktigt att miljöindikatorerna inte leder till ohållbar användning av resurser.

21. Orsaken till att BNP inte är heltäckande är att sociala och miljörelaterade omkostnader för närvarande inte återspeglas fullt ut i priset på produkter och tjänster. Regionkommittén uppmanar därför kommissionen och medlemsstaterna att i det framtida lagstiftningsarbetet beakta de egentliga kostnaderna för en produkt i ekonomin.

22. På samma sätt bör detta index, som ska utvärdera resultaten av de åtgärder som vidtagits för att skydda EU:s territorium och som i sin kvantitativa form ger oss information om framsteg och motgångar på miljöområdet, omfatta inte bara EU:s länder utan också dess regioner. Kommissionen bör komplettera sina metoder med de faktorer som krävs för att utvidga indexets definitionsområde. Dessutom bör det utvecklas europeiska stimulansinstrument för de områden som uppnår de uppsatta målen eller som överträffar dem.

23. Kommittén erinrar om att det portugisiska ordförandeskapet i samband med EU-konferensen om indikatorer bortom BNP krävde att framsteg skulle kunna mätas på ett helt jämförbart sätt inom olika geografiska områden, och man påpekade att de indikatorer som inte möjliggör jämförelser mellan olika regioner har ett begränsat värde. Vid Europeiska rådets möte i Lissabon rekommenderades därför att det görs en tydligare koppling mellan de makroekonomiska indikatorerna och den regionala dimensionen.

24. Regionkommittén anser att det är viktigt att utveckla en indikator för miljökvalitet (det ska inte bara vara en möjlighet, som det sägs i meddelandet) som inte bara anger antalet EU-medborgare som lever i en sund miljö, utan även visar i vilka geografiska områden denna sunda miljö finns så att det blir möjligt att identifiera den politik som möjliggjort detta. Därför föreslår vi att analysen av miljökvalitet görs med utgångspunkt i EU:s olika regioner så att det blir lättare att göra jämförelser. Det är därför viktigt att de kartor och prioriterade indikatorer som utvecklats av Europeiska miljöbyrån får spela en nyckelroll i samband med definitionen av var och en av de europeiska regionerna, så att man kan utforma en mer målinriktad politik i varje region och en strategi för solidaritet med de regioner som av historiska skäl har större svårigheter att ta itu med förbättringar av miljökvaliteten. Ett stöd till skapandet av regionala observationscentrum för miljön skulle vara ett ovärderligt bidrag till uppföljning och utarbetande av en politik som går nedifrån och upp där varje region kan visa vilka särdrag som kännetecknar den och det som förenar den med övriga europeiska regioner. Detta skulle underlätta utformandet av flexibla och asymmetriska strategier på europeisk nivå och dessutom skapa kopplingar som främjar samarbete mellan regionerna.

25. Vad beträffar livskvalitet och välbefinnande är det viktigt att ha indikatorer för hållbar utveckling och social innovationsförmåga, såsom offentliga tjänster, hälsa, fritid, välstånd, fungerande kommunikationer och ren miljö, som vittnar om och är orsak till en god eller dålig miljö. Kort sagt, ett samhälle, eller en region, är sund med avseende på hållbar utveckling om dess ekonomiska dimensioner (produktion, distribution och konsumtion) är förenliga med miljömässiga och sociala faktorer. OECD:s undersökningar om medborgarnas uppfattning om sitt välbefinnande är viktiga i detta sammanhang.

26. Kommittén stöder tanken på att uppgifterna ska vara tillgängliga i nästintill realtid för att ge underlag för beslutsfattande, både med hänsyn till miljöindikatorer och sociala indikatorer och kommittén anser att det var ett stort steg framåt när det gemensamma miljöinformationssystemet (SEIS) presenterades förra året. Miljöuppgifterna är tillgängliga med två till tre års försening i förhållande till de ekonomiska uppgifterna. Denna eftersläpning måste överbryggas. Vad beträffar de aktuella sociala indikatorerna vill vi påminna om att Eurostat har genomfört en harmoniserad undersökning, som inte har blivit offentliggjord, för åren 2006, 2007, 2008 och 2009 med resultat om familjernas levnadsvillkor i samtliga EU-länder. Det finns alltså redan en grundstruktur som kan anpassas till regional nivå. Vi föreslår därför att man utformar en harmoniserad social undersökning på EU-nivå och regional nivå som kan vara en del av underlaget för sammanhållningspolitiken och för beslutsfattande på lokal och regional nivå.

27. ReK anser att uppgifterna om inkomstfördelning och inkomstskillnader är av största vikt, och instämmer med det som står i meddelandet: ”Social och ekonomisk sammanhållning är ett av EU:s övergripande mål. Syftet är att minska skillnader mellan regioner och grupper i samhället.” Vi saknar dock en uttrycklig hänvisning till den territoriella sammanhållningen, ett perspektiv som i synnerhet omfattar miljöaspekter och de naturbetingade svårigheter som vissa regioner har och som utgör ett handikapp för deras utveckling. Dessa aspekter bör tas i beaktande när man genomför de analyser som ska utgöra grunden för beslutsfattandet. De bör därför kvantifieras för att därefter bli föremål för en jämförande analys. Fördelningen av välståndet inger allt större oro, eftersom antalet personer som riskerar att falla under fattigdomsstrecket kan öka trots en uppgång av BNP per capita. Det är därför nödvändigt med en tydligare rapportering om fördelningen av inkomstskillnader, vilket kommer att göra det möjligt att bättre definiera åtgärder för social, ekonomisk och territoriell sammanhållning. Att undersöka utbildningsnivån hos arbetskraften i en region, både anställda och arbetslösa, är dessutom en nyckelfaktor, och förståelsen av olikheter i utbildningsnivå mellan olika grupper i samhället kan bidra till att lämpliga politiska åtgärder utarbetas. Dessutom borde man separat undersöka de direkta och indirekta effekterna av den senaste lågkonjunkturen och dess följder för de enskilda regionernas och samhällsgruppernas välbefinnande, i syfte att få relevanta insikter, utarbeta förslag och vidta förebyggande åtgärder inför framtiden.

28. Kommittén anser dock att det med hänsyn till de sociala indikatorerna inte är nödvändigt att gå så långt som att tala om fattigdom för att koppla ihop problem med regionala eller individuella skillnader med miljöpåverkan. Man behöver bara tänka på att en ökning av ojämlikheten, i synnerhet om denna ojämlikhet innebär en minskning av skatteunderlaget, begränsar möjligheten att klara de omställningar som är nödvändiga för en ny hållbar utveckling. Dessutom begränsar lägre inkomstnivåer hushållens förmåga att genomföra de nödvändiga förändringar i konsumtionsmönstret som denna hållbara tillväxt medför. Å andra sidan kan man konstatera att en modell för ett hållbart förhållningssätt genererar besparingar på medellång och lång sikt som kompenserar för de ursprungliga investeringarna. Därför bör indikatorerna för inkomstskillnader och regionala olikheter stå i centrum för de strategiska framtidsbesluten.

29. ReK stöder planerna på att utarbeta en resultattavla för hållbar utveckling såsom framgår av meddelandet. Under alla omständigheter bör tavlan vara så användbar som möjligt och den bör ligga långt från den akademiska modellen för utvärdering i efterhand. Detta innebär att resultattavlan – som bör nå alla länder och regioner och göra de statistiska systemen på båda nivåerna kompatibla – ska vara ett verktyg för åtgärder och för utarbetande av riktlinjer som kan användas för att utforma sektoriella och regionala strategier inom EU. På så sätt ska den främja samhällelig innovationsförmåga och därigenom framför allt ett införande av en hållbarhetsfaktor i varje strategisk konstruktion, samt öka jämförandet av bästa praxis och påskynda den eftersträvade utvecklingen. Regionkommittén uppmanar kommissionen att lägga fram den pilotversion som anges i meddelandet.

30. De nya indikatorerna bör vara stabila, tillförlitliga och allmänt accepterade, så att de kan användas för att mäta framstegen i strävan mot målet att uppnå en ekologiskt effektiv ekonomi De måste också ligga till grund för utformningen av en ram av indikatorer för hållbar utveckling, det vill säga på social, ekonomisk och miljömässig nivå. Biologisk mångfald måste ingå i de nya indikatorerna.

31. Vad beträffar en integrerad miljö- och ekonomiredovisning, välkomnar Regionkommittén de ansträngningar som görs för att skapa en grön bokföring. På vissa områden har betydande framsteg uppnåtts tack vare samordningen av de ansträngningar som gjorts av Eurostat, medlemsstaternas statistikkontor och OECD, men detta måste spridas till alla länder inom EU så att vi redan 2013 har miljöräkenskaper för energiförbrukning och avfallshantering samt monetära räkenskaper för miljörelaterade bidrag inom en gemensam rättslig ram. Europeiska nationalräkenskapssystemet (ENS) bör även komplettera sin resultattavla för sociala indikatorer (som inbegriper hushållens disponibla inkomster och ett justerat mått på disponibel inkomst) och sprida den till samtliga EU:s medlemsstater och regioner i syfte att främja dess användning, eftersom den utgör ett bättre mått på förbrukning och sparande än BNP per capita som är den indikator som för närvarande används.

D. Subsidiaritet, proportionalitet och bättre lagstiftning.

32. Kommittén anser att de frågor som tas upp i meddelandet omfattas av den tredje delen, avdelning XVIII och XX i fördraget om EU:s funktionssätt som avser social och ekonomisk sammanhållning och miljö.

33. ReK anser att de politikområden som omfattas av meddelandet är områden där EU saknar exklusiv behörighet, varvid subsidiaritetsprincipen ska tillämpas. Det bör dock påpekas att det finns transnationella aspekter som medlemsstaterna eller de regionala och lokala myndigheterna inte kan reglera på ett lämpligt sätt genom oberoende åtgärder. Därför kan man nå målen på ett effektivare sätt genom gemensamma politiska åtgärder eller en samordnad verksamhet.

34. Regionkommittén anser att de åtgärder som anges i meddelandet verkar vara i linje med proportionalitetsprincipen, eftersom de inte går längre än vad som är nödvändigt för att uppnå de uppsatta målen. Kommissionen avser framför allt att utveckla indikatorer och andra övervakningsinstrument såsom den europeiska resultattavlan för hållbar utveckling.

35. ReK uppmanar kommissionen att i högre grad erkänna de regionala och lokala myndigheternas roll med avseende på en förbättrad lagstiftning, i synnerhet med hänsyn till behovet att stödja deras deltagande i utvecklandet av nya metoder för att mäta sociala och miljömässiga framsteg. Kommissionen bör ge stöd och resurser för inrättande av statistiska databaser på lokal och regional nivå som omfattar hela EU. Dessa databaser ska användas för att främja utvecklingen av indikatorer på EU-nivå.

36. Kommittén erinrar om att medlemsstaterna och de lokala och regionala myndigheterna redan har definierat många olika individuella och differentierade indikatorer för miljö, ekonomi, samhälle och teknik. Dessa indikatorer kan vara till hjälp vid utvecklandet av indikatorer för EU som ska avspegla situationen i medlemsstaterna på lokal och regional nivå för att på så sätt möjliggöra jämförelser mellan regioner och orter i hela EU. Förutom indikatorerna på EU-nivå skulle det vara en fördel att kunna få tillgång till uppgifter från andra länder, t.ex. uppgifter som tagits fram av internationella organ.

E. Sammanfattning och slutsatser

37. Det finns all anledning att komplettera BNP med statistik som täcker andra ekonomiska, sociala och miljömässiga faktorer som har ett avgörande inflytande på människors välbefinnande. BNP är inte avsett att vara ett rättvisande mått på mer långsiktig ekonomisk och samhällelig utveckling, och i synnerhet på ett samhälles förmåga att hantera frågor som klimatförändring, effektiv resursanvändning, livskvalitet och social integrering. Därför föreslår kommittén att de indikatorer som valts ut för att ge vägledning vid utarbetandet och utformningen av offentliga politiska åtgärder och strategier ska ligga i linje med prioriteringarna i EU 2020-strategin.

38. Kommittén anser att det traditionella BNP-indexet bör förbättras och kompletteras med faktorer som avser miljö och socialt välbefinnande. I detta sammanhang anser kommittén vidare att det vore lämpligt att skapa ett övergripande miljöindex samt genomföra en harmoniserad socialundersökning på europeisk, nationell och regional nivå.

39. Kommittén anser att det är nödvändigt att förbättra metoderna för att få snabb tillgång till mer fullständiga uppgifter som bättre överensstämmer med verkligheten och som gör det möjligt att använda indikatorer som underlättar beslutsfattandet. Vi vill också framhålla att de indikatorer som kan användas av de lokala, regionala, nationella och europeiska myndigheterna bör vara homogena och främja uppkomsten och spridningen av samhälleliga innovationer samt enhetlighet i beslutsfattandet. Det är också nödvändigt att öka förståelsen av sambandet mellan olika indikatorer på välfärd, inte minst som de indikatorer som ska komplettera BNP-måttet ofta förändras med lång tidseftersläpning.

40. ReK framhåller att urvalet av indikatorer och innehållet i dessa bör vara resultatet av en nerifrån-och-upp-process med ett brett deltagande av de lokala och regionala myndigheterna, medlemsländerna och EU i en omfattande diskussionsprocess. Genom att sammanställa resultaten från denna process ska det bli möjligt att säkerställa effektivare mål och öka de gemenskapspolitiska åtgärdernas legitimitet genom att medborgarna i högre grad kan identifiera sig med de ansträngningar som görs för att komma ur krisen och bevara miljön och livskvaliteten.

41. Kommittén konstaterar att man i samband med utvidgningen år 1995 tog i bruk indikatorn befolkningstäthet. Med hjälp av denna beskrevs hindren för en utveckling av de glest befolkade områdena i norr, bl.a. de stora avstånden, de höga kostnaderna för tjänster och infrastruktur samt den smala ekonomiska bas som försvårar grundandet av företag. Enkla indikatorer av det här slaget bör även i fortsättningen användas bl.a. för att styra sammanhållningspolitiken.

42. Regionkommittén uppmanar EU att fortsätta samarbetet med andra internationella institutioner som t.ex. OECD, Världsbanken, ILO och statistikkontoren så att den insats som vi måste göra överensstämmer med den insats som andra internationella organisationer gör på global nivå.

43. Regionkommittén framhåller att indikatorerna måste stämma överens med de centrala målen i den nya strategin och den nya budgetplanen efter 2013. EU-strategierna återspeglas i budgeterna och dessa strategier måste ta hänsyn till framtida behov för att förbättra en verklighet som bara kan bygga på två informationskällor, nämligen statistik och den allmänna opinionen, tillsammans med den ledande roll som spelas av EU:s demokratiska institutioner.

44. Regionkommittén stöder innehållet i meddelandet och anser liksom kommissionen att BNP är en viktig indikator för att mäta den ekonomiska tillväxten och välbefinnandet i Europa och dess regioner. För att fatta beslut om och utvärdera EU-politiken bör dock kompletterande indikatorer utarbetas som på ett mer exakt sätt mäter framstegen med det hållbara genomförandet av de sociala, ekonomiska och miljömässiga målen.

Bryssel den 5 oktober 2010 Regionkommitténs ordförande Mercedes BRESSO

(1) Stiglitz Joseph, Sen Amartya och Fitousi Jean Paul: ”Issues Paper, Commission on the Measurement of the Economic Perfomance and Social Progress”, 25.7.2008.