Meddelande från kommissionen om metoden för fastställande av referens- och diskonteringsränta (97/C 273/03)

(Text av betydelse för EES)

(Detta meddelande ersätter tidigare texter om metoden för att fastställa referens- och diskonteringsränta, bl.a. kommissionens meddelande av den 10 augusti 1996 (1))

Inom ramen för den kontroll av statligt stöd som gemenskapen skall utöva enligt EG-fördraget kan kommissionen använda sig av flera olika parametrar, däribland referensräntan och diskonteringsräntan.

Dessa räntesatser används för att mäta bidragsekvivalenten för ett stöd som utbetalas i flera delbetalningar och för att beräkna inslagen av stöd i ordningar för räntesubventionerade lån. Räntorna används även i samband med regeln om försumbart stöd (2) och i samband med återbetalning av olagliga stöd (3).

Avsikten är att referensräntan skall spegla den genomsnittliga nivån på de räntesatser som gäller i de olika medlemsstaterna för lån på medellång och lång sikt (5-10 år) med normala säkerheter.

Kommissionen har beslutat att ersätta det nuvarande systemet för fastställande av referensräntan med ett beräkningssätt som grundas på den femåriga interbankräntan samt ett ytterligare tillägg.

Från och med den 1 augusti 1997 kommer referensräntan att fastställas på följande sätt:

- För alla medlemsstater utom Italien, Portugal och Grekland fastställs den indikativa räntan till den femåriga interbankräntan i den berörda valutan, ökad med ett tillägg på 0,75 procentenheter (75 räntepunkter).

För Italien och Portugal fastställs den indikativa räntan till den femåriga interbankräntan i den berörda valutan, ökad med ett tillägg på 200 räntepunkter.

För Grekland fastställs den indikativa räntan till den ettåriga interbankräntan (ATHIBOR) i drachmer, ökad med ett tillägg på 300 räntepunkter.

- Referensräntan skall anses vara lika med genomsnittet av de indikativa räntor som noterats under september, oktober och november föregående år.

- Referensräntan skall justeras under året om den avviker med mer än 15 % från genomsnittet av de indikativa räntor som noterats under de senaste tre månaderna.

Dessutom skall följande klarlägganden göras:

- Den referensränta som fastställs på detta sätt är en miniminivå, som kan ökas i situationer som medför särskilda risker (exempelvis företag i svårigheter, avsaknad av sådana säkerheter som normalt begärs av bankerna osv). I sådana fall kan tillägget beräknas till 400 räntepunkter eller ännu mer om ingen privat bank sulle ha accepterat att bevilja lånet i fråga.

- Kommissionen förbehåller sig möjligheten att om så krävs för utredningen av vissa fall, använda en grundränta med kortare löptid (exempelvis den ettåriga LIBOR-räntan) eller längre löptid (exempelvis den tioåriga obligationsräntan) än den femåriga interbankräntan.

- Om den femåriga interbankräntan inte skulle vara tillgänglig kommer grundräntan att fastställas till avkastningsräntan på femåriga statsobligationer, ökad med ett tillägg på 25 räntepunkter.

Kommissionen kommer att meddela referensräntan via Internet på följande adress:

http://europa.eu.int/en/ comm/dg04/aid/tauxref.htm

(1) EGT C 232, 10.8.1996, s. 10.

(2) EGT C 68, 6.3.1996, s. 9.

(3) EGT C 156, 22.6.1995, s. 5.