[pic] | EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION |

Bryssel den 6.4.2005

KOM(2005) 108 slutlig

2005/0033 (COD)

Förslag till

EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING

om inrättande av Europeiska unionens solidaritetsfond

(framlagt av kommissionen) {SEK(2005) 447}

MOTIVERING

1 FÖRSLAGETS SAMMANHANG

- Skäl och syfte

I sitt meddelande av den 14 juli 2004 beträffande budgetplanen[1] efterlyste kommissionen åtgärder på europeisk nivå för att gemensamt bemöta nödsituationer av olika ursprung på ett effektivt och samordnat sätt. Åtgärderna skulle innefatta både solidaritetsåtgärder och snabbinsatser, varvid både omedelbara reaktioner och bistånd under perioden efter större kriser skulle tillhandahållas. Detta förslag syftar till att utforma solidaritetsaspekten av kommissionens integrerade strategi, så att åtgärder kan vidtas som ett svar på större katastrofer eller hot mot folkhälsan oavsett krisernas art och ursprung. Förslaget bygger på den befintliga Europeiska unionens solidaritetsfond (EUSF)[2], samtidigt som fondens räckvidd utvidgas och dess genomförandemetoder förbättras. Den aspekt som rör beredskap inför och tillhandahållande av en omedelbar reaktion utformas i ett kompletterande förslag avseende ett ”snabbinsats- och beredskapsinstrument”[3].

I artikel 14 i den förordning genom vilken EUSF inrättas anges att den förordningen skall ses över senast den 31 december 2006.

- Allmän bakgrund

Solidaritet med tredjeländer som ställts inför katastrofer och nödsituationer har i många år varit en beståndsdel av EU:s yttre åtgärder. Efter de stora översvämningarna i Centraleuropa 2002 inrättades EUSF för att unionen skulle kunna bemöta sådana händelser inom EU och i de länder med vilka anslutningsförhandlingar hade inletts. Nuvarande EUSF är emellertid främst inriktad på större naturkatastrofer. Genom fonden kan biståndsberättigade länder beviljas ekonomiskt bistånd på upp till 1 miljard euro per år.

Med hjälp av unionens befintliga instrument är det ytterst svårt eller till och med omöjligt att på europeisk nivå på lämpligt sätt bemöta större kriser som inte är naturbetingade, vilket illustreras av industriolyckor som oljeutsläppet från tankfartyget Prestige eller terroristhandlingar som bombningarna i Madrid i mars 2004. Likaledes är det i nuläget inte möjligt att tillhandahålla bistånd från EUSF vid allvarliga folkhälsokriser – som spridningen av en pandemi, t.ex. sars, till Europa eller en olycka som den i Tjernobyl – som med lätthet kan överstiga enskilda länders insatskapacitet.

Vidare är tröskeln för att frigöra medel från EUSF – som för närvarande är fastställd till en nivå motsvarande direkta skador på över 3 miljarder euro i 2002 års priser eller mer än 0,6 % av det berörda landets BNI – extremt hög. Därför har mer än två tredjedelar av alla ansökningar om bistånd från EUSF som hittills lagts fram av biståndsberättigade länder baserats på ett undantag för s.k. ovanligt allvarliga katastrofer i en region, vilket innebär en förvanskning av den ursprungliga grunden för EUSF. Dessutom är det i praktiken svårt att tillämpa de tämligen vaga kvalitativa kriterierna för sådana exceptionella frigöranden av medel från EUSF och anslagen under denna budgetrubrik är begränsade till högst 75 miljoner euro per år. Att frigöra medel från fonden med stöd av huvudkriteriet (”större katastrof”) borde snarare bli regel än undantag.

- Gällande bestämmelser på det område som berörs av förslaget

Förslaget bygger på den gällande förordningen om EUSF, som kommer att upphöra att gälla vid den tidpunkt då den föreslagna nya förordningen börjar tillämpas, dvs. den 1 januari 2007. Utöver en fullständig genomgång av de rättsliga bestämmelserna har förslaget följande huvuddrag och innehållsmässiga skillnader:

Den geografiska räckvidden är oförändrad, dvs. den begränsar sig till medlemsstaterna och sådana länder som förhandlar om anslutning till EU. Den tematiska räckvidden utvidgas emellertid till att omfatta inte bara större krissituationer som har sin grund i naturkatastrofer utan även industri- eller teknikrelaterade katastrofer, hot mot folkhälsan och terroristhandlingar.

Fonden gäller fortfarande bara ”större” katastrofer. Dessa definieras genom ett delvis nytt och dubbelt tillvägagångssätt.

1) Precis som i nuläget fastställs beloppet av de totala direkta skadorna över en absolut eller relativ tröskel, beroende på vilken som är lägst, i fråga om de fysiska skador som en katastrof orsakat och i detta belopp inkluderas insatskostnaderna för katastrofen i fråga. Detta kommer i praktiken att gälla inte bara naturkatastrofer utan också industriolyckor och fysiska skador som vållats av terroristhandlingar. Trösklarna sänks emellertid från 3 miljarder euro eller 0,6 % av det berörda landets BNI till 1 miljard euro respektive 0,5 %. Dessa nya trösklar hade föreslagits av kommissionen redan 2002, då det ursprungliga instrumentet inrättades.

2) Det införs ett nytt på politiska överväganden baserat kriterium som möjliggör att kommissionen i vederbörligen motiverade undantagsfall förklarar en given katastrofsituation som ”större”, även om de kvantitativa villkoren inte är uppfyllda. Detta innebär att medel kan frigöras från fonden vid krissituationer där de fysiska skadorna fortfarande vid tidpunkten för beslutet är ringa, vilket är mera sannolikt vid terroristattacker eller större folkhälsokriser. Med stöd av detta kriterium kan man bevilja bidrag till offer för terrorism eller finansiera nödåtgärder vid oförutsedda hälsokriser och således bidra till att ersätta kostnaderna för läkemedel och medicinsk utrustning som använts vid en nödsituation. Detta kommer att bli särskilt viktigt när EU behöver skyddas mot pandemier, i synnerhet officiellt deklarerade influensapandemier. De tre influensapandemierna under 1900-talet (1918, 1957 och 1968) dödade miljontals människor och orsakade omfattande störningar i de drabbade länderna. Ett effektivt skydd förutsätter en utbredd och snabb användning av antivirala läkemedel och vacciner. EUSF skulle kunna användas för att bidra till att ersätta kostnaderna för dessa läkemedel.

Ändringen av trösklarna, som innebär att ett avsevärt större antal katastrofer kommer att bli biståndsberättigande, gör det onödigt att behålla undantaget för regionala katastrofer, eftersom alla katastrofer beträffande vilka EU skall visa solidaritet kommer att omfattas av de normala bestämmelserna. Härigenom säkerställs det att fonden kvarstår som ett instrument för större katastrofer, medan regionala eller lokala katastrofer hanteras direkt av de berörda länderna i enlighet med subsidiaritetsprincipen. En annan anledning till att begränsa användningen av fonden till de mest allvarliga fallen är det tungrodda budgetförfarande, i form av en ändringsbudget i varje enskilt fall, som krävs för att få utnyttja medel från fonden. Bistånd från gemenskapen i samband med mindre katastrofer kan dessutom vara tillgängligt genom andra gemenskapsinstrument. Regeln om en förklaring av kommissionen gör det fortfarande möjligt att använda fonden för helt oväntade och exceptionella situationer. Ett sådant på politiska överväganden baserat beslutsförfarande bör endast användas i motiverade fall som granskats av kommissionen, i synnerhet vid allvarliga hot mot folkhälsan eller terroristhandlingar.

Ett nytt inslag gör det möjligt för kommissionen att under vissa omständigheter vidta omedelbara solidaritetsåtgärder genom att utbetala ett belopp så snart som det berörda landet har ansökt om bistånd. Denna betalning betraktas som ett förskott på det bistånd som skall ges när bedömnings- och budgetförfarandet har slutförts. För det fall att ansökan om bistånd inte skulle godkännas måste det ansökande landet återbetala förskottet till kommissionen.

Precis som enligt det nuvarande förfarandet får medel frigöras från fonden enbart när ett biståndsberättigat land lämnat en ansökan. Efter det att kommissionen gjort en bedömning och lämnat ett förslag till budgetmyndigheten avseende det ekonomiska bistånd som bör beviljas antar budgetmyndigheten en motsvarande tilläggsbudget. Kommissionen fattar sedan ett beslut om att bevilja bidraget och därefter ingår parterna ett genomförandeavtal som leder till att bidraget utbetalas. I avtalet införs vissa försiktighetsklausuler och tidsfrister som möjliggör att bidraget kan utbetalas snabbare.

Det är fortfarande bara offentliga räddningsinsatser som kan få stöd. Räckvidden för biståndsberättigade insatser utsträcks till att även omfatta kompensationsbetalningar till offer för terrorism och medicinskt bistånd vid hälsokriser.

Det införs även en regel om budgetanslag för tekniskt bistånd som gör det möjligt för kommissionen att anlita experthjälp vid bedömning av ansökningar.

- Överensstämmelse med unionens övriga politik och målsättningar

Förslaget bygger på ett befintligt politiskt instrument. Genom att räckvidden för nuvarande EUSF utvidgas och i kombination med det kompletterande nya förslaget till ett snabbinsats- och beredskapsinstrument innebär förslaget att en lucka i den nuvarande lagstiftningen fylls och att en heltäckande insats från gemenskapens sida vid större katastrofer och krissituationer blir möjlig. Ett antal bestämmelser säkerställer att förslaget är förenligt med övrig gemenskapspolitik, särskilt sammanhållningspolitiken, och dessa bestämmelser innebär bl.a. att dubbelfinansiering utesluts och att reglerna om offentlig upphandling och principen om sund ekonomisk förvaltning måste iakttas.

2 SAMRÅD MED BERÖRDA PARTER OCH KONSEKVENSANALYS

- Samråd med berörda parter

Fonden är i grunden en finansieringsmekanism för att komplettera offentliga budgetanslag för skador som uppstått. Medlemsstaterna är således de potentiella sökandena och de direkt berörda parterna. I maj 2004 lade kommissionen fram en rapport om genomförandet av solidaritetsfonden. I denna rapport behandlas viktiga frågor som är relevanta för det nya förslaget och den har vid flera tillfällen diskuterats med medlemsstaterna i rådet, inbegripet vid ett särskilt möte på Irland som organiserades av rådets budgetgrupp. De synpunkter som rådet och Europaparlamentet framfört vid olika tillfällen när kommissionen lagt fram ett förslag om att frigöra medel från nuvarande EUSF har också varit relevanta och återspeglas i förslaget.

- Inhämtande och utnyttjande av experthjälp

Något behov av extern experthjälp fanns ej.

- Konsekvensanalys

I konsekvensanalysen redogörs för skälen till att ersätta den gällande EUSF-förordningen med en ny förordning, de policyval som föreslås och effekterna av dessa policyval. I konsekvensanalysen behandlas framför allt skälen till att utvidga räckvidden för EUSF och de föreslagna ändringarna av trösklarna för att bli biståndsberättigad. Den nya förordningen jämförs med ett oförändrat scenario. Den största nackdelen med den nuvarande situationen är att EU inte förfogar över ett instrument för att snabbt reagera på krissituationer och visa solidaritet i samband med efterverkningarna av katastrofer som inte är naturbetingade. Detta avser i synnerhet verkningarna av teknik- och industrirelaterade katastrofer, hot mot folkhälsan och terroristattacker. När det gäller kriterierna enligt nuvarande EUSF för att bli biståndsberättigad har ett ökande antal ansökningar om bistånd beträffande mindre, regionala katastrofer observerats, vilket medför en risk för att solidaritetsbistånd inte används på ett välriktat sätt utan endast utgör ytterligare utgifter som inte skapar något genuint mervärde.

Den främsta effekt som den föreslagna förordningen väntas ge upphov till jämfört med det oförändrade scenariot är att man på EU-nivå får bättre förmåga att bemöta krissituationer som inte hänger samman med naturkatastrofer. Det skulle i framtiden bli möjligt att vidta solidaritetsåtgärder i efterdyningarna av andra krissituationer som exempelvis industri- eller teknikrelaterade katastrofer, hot mot folkhälsan och terroristattacker. Genom att fonden koncentreras på verkligt stora katastrofer och biståndsberättigandet för regionala katastrofer avskaffas bör dessutom solidaritetsåtgärdernas inriktning och verkan förbättras.

Konsekvensanalysen ledde fram till ett förslag om att förbättra EU:s förmåga att bemöta större krissituationer genom att det antas en ny förordning om en solidaritetsfond. Det nya instrumentet bör utformas med utgångspunkt i nuvarande EUSF, men dess räckvidd bör utvidgas och fonden koncentreras på större katastrofer och krissituationer.

Kommissionen genomförde en konsekvensanalys som ingår i arbetsprogrammet och rapporten finns tillgänglig på kommissionens följande InfoRegio-webbsida: http://europa.eu.int/comm/regional_policy/funds/solidar/solid_en.htm.

3 Förslagets rättsliga aspekter

- Sammanfattning av den föreslagna åtgärden

Den föreslagna åtgärden utgör en fortsättning och utvidgning av nuvarande EUSF:s verksamhet, i det att medlemsstaterna och de länder som förhandlar om anslutning till EU kan beviljas ekonomiskt bistånd vid större katastrofer eller kriser.

- Rättslig grund

Eftersom förslaget omfattar åtgärder både i medlemsstaterna och i kandidatländerna krävs två rättsliga grunder, nämligen artikel 159 tredje stycket och artikel 181a.2 i EG-fördraget.

I den nuvarande EUSF-förordningen utgör artikel 159 den rättsliga grunden när det gäller medlemsstaterna. Även om det nya förslaget innebär en utvidgning av den innehållsliga räckvidden är dess grundläggande motivering oförändrad. Artikel 159 är således fortfarande en lämplig rättslig grund. Med artikel 181a i EG-fördraget infördes genom Nicefördraget särskilda bestämmelser om ekonomiskt och finansiellt samarbete med tredjeländer, som enligt kommissionen utgör en lämplig rättslig grund för den föreslagna fondens finansiering av åtgärder i kandidatländerna. Eftersom en specifik rättslig grund nu finns, bör denna användas hellre än den artikel 308 i EG-fördraget som användes tidigare.

- Subsidiaritetsprincipen

Subsidiaritetsprincipen är tillämplig i den mån förslaget inte omfattas av gemenskapens exklusiva behörighet.

Medlemsstaterna kan av följande skäl inte i tillräcklig utsträckning själva uppnå målen för förslaget:

Även om befintliga avtal om ömsesidigt bistånd mellan enskilda medlemsstater i några fall är mycket effektiva i fråga om att tillhandahålla utrustning som det finns ett brådskande behov av eller insatsgrupper, kräver den typ av större katastrof som avses i detta förslag även en ekonomisk solidaritet för vilken det i dag inte finns något effektivt system mellan medlemsstaterna. Den potentiella finansiella bördan är så stor att den inte kan bäras av enskilda medlemsstater utan måste fördelas mellan samtliga medlemsstater på ett likvärdigt sätt. Detta bekräftades av medlemsstaterna 2002 när de inrättade den gällande EUSF.

Genom att gemenskapen vidtar åtgärder kommer det av följande skäl att bli lättare att uppnå målen för förslaget:

Den nya fonden är särskilt inriktad på att bevilja medlemsstater och biståndsberättigade kandidatländer ekonomiskt bistånd vid större krissituationer då det berörda landets egna kapacitet inte är tillräcklig för att på lämpligt sätt lösa situationen effektivt. Fonden får bara aktiveras efter ansökan från ett biståndsberättigat land och skall komplettera det ansökande landets egna administrativa, fysiska och finansiella ansträngningar för att åtgärda krissituationen i fråga. För att medel från fonden skall få frigöras krävs samtycke från Europaparlamentet och rådet, vilket innebär att gemenskapen och medlemsstaterna som helhet uttrycker ekonomisk solidaritet. Vid dessa beslut beaktas det berörda landets kapacitet att lösa situationen med sina egna ekonomiska tillgångar.

Förslaget är därför i linje med subsidiaritetsprincipen.

- Proportionalitetsprincipen

Förslaget är av följande skäl förenligt med proportionalitetsprincipen.

De skyldigheter som införs för biståndsmottagande länder är begränsade till ett absolut minimum och avspeglar den nödsituation som biståndet avser. Hur biståndet genomförs är helt och hållet upp till det biståndsmottagande landets myndigheter. Det bör särskilt noteras att hela biståndsbeloppet beviljas genast. Utöver kravet på att det biståndsmottagande landet och kommissionen ingår ett genomförandeavtal finns det inga skyldigheter i fråga om programplanering eller några formaliserade övervaknings- eller rapporteringsförfaranden. Det biståndsmottagande landet måste emellertid lämna en rapport i vilken beskrivs hur biståndet använts och som innehåller en redovisning vid insatsens slut.

Den administrativa börda som åvilar gemenskapens myndigheter och nationella, regionala och lokala myndigheter är således extremt begränsad och går inte utöver vad som krävs för att kommissionen skall kunna fullgöra sitt övergripande ansvar för genomförandet av gemenskapens budget.

- Val av instrument

Föreslagna instrument: Förslaget innebär att en gällande förordning ersätts och bör således utformas som en förordning.

En annan typ av rättsakt vore inte lämplig, eftersom målet bara kan uppnås genom ett direkt tillämpligt rättsligt instrument.

4 BUDGETKONSEKVENSER

Förslaget ligger i linje med nuvarande EUSF i det att ekonomiskt bistånd kan tillhandahållas för omedelbara reparationer och stöd till offer för terrorism efter ansökan från en medlemsstat eller ett kandidatland. Kommissionen föreslår att fonden ingår i rubrik 3: Medborgarskap, frihet, säkerhet och rättvisa i budgetplanen för perioden 2007–2013, som ett av instrumenten för att vidta åtgärder i sådana frågor som är angelägna för EU-medborgarna. De nuvarande förfarandena för budgetmyndighetens medverkan vid frigörandet av medel och bestämmelserna om att medel bara får användas för särskilt definierade solidaritetsåtgärder behålls. Outnyttjade anslag får inte användas för andra ändamål och inte heller omfattas av den möjlighet att omfördela anslag som kommissionen föreslagit.

För att gemenskapen skall kunna reagera snabbare än under nuvarande EUSF införs en regel enligt vilken ett förskott på 5 % av det uppskattade beloppet för en biståndsberättigad insats, men högst 5 miljoner euro, under vissa omständigheter och på begäran får betalas ut som en form av ”omedelbar solidaritet”. I detta fall måste tillgängliga åtagandebemyndiganden överföras till de relevanta budgetposterna och återföras när ansökan har godkänts och ändringsbudgeten blivit gällande. Denna utbetalning betraktas som ett förskott på det bistånd som skall beviljas när bedömnings- och budgetförfarandet har slutförts. För det fall ansökan inte skulle godkännas måste förskottet återbetalas till kommissionen.

Anslaget för fonden följer också nuvarande EUSF, med ett årligt belopp av 1 miljard euro (löpande priser). Som i nuläget måste minst en fjärdedel av detta årliga belopp vara tillgängligt per den 1 oktober varje år för att täcka behov som uppkommer fram till årets slut.

5 YTTERLIGARE UPPLYSNINGAR

- Förenkling

Förslaget innebär att lagstiftning förenklas.

Solidaritetsåtgärder för att hantera större krissituationer oavsett deras ursprung eller orsak kommer att omfattas av ett enda instrument.

- Upphävande av gällande lagstiftning

Om förslaget antas kommer befintlig lagstiftning att upphöra att gälla.

- Översyn/omarbetning/tidsfristklausul

Förslaget inbegriper en bestämmelse om översyn.

Förslaget inbegriper en bestämmelse om omarbetning.

2005/0033 (COD)

Förslag till

EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING

om inrättande av Europeiska unionens solidaritetsfond

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 159 tredje stycket och artikel 181a.2 i detta,

med beaktande av kommissionens förslag[4],

med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande[5],

med beaktande av Regionkommitténs yttrande[6],

i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget[7], och

av följande skäl:

(1) Vid större katastrofer eller krissituationer bör gemenskapen visa solidaritet med de berörda medlemsstaterna och den berörda befolkningen genom att lämna ekonomiskt bistånd för att bidra till att snabbt återställa normala förhållanden för människorna i de drabbade regionerna och genom att bidra till ekonomisk kompensation till offer för terrorism.

(2) Gemenskapen bör även visa solidaritet med de länder som förhandlar om anslutning till Europeiska unionen.

(3) Större katastrofer eller krissituationer kan ha sitt ursprung i natur-, industri- och teknikrelaterade händelser, inbegripet havsföroreningar och radiologiska hot, eller i hot mot folkhälsan eller terroristhandlingar. De befintliga instrumenten för ekonomisk och social sammanhållning medger finansiering av riskförebyggande åtgärder och återuppbyggande av förstörd infrastruktur. Europeiska unionens solidaritetsfond, som inrättades genom rådets förordning (EG) nr 2012/2002[8], gör det möjligt för gemenskapen att bidra till att räddningstjänster mobiliseras för att tillgodose människors akuta behov och bidra till återuppbyggnad på kort sikt av förstörd viktig infrastruktur så att ekonomisk aktivitet kan återupptas i de katastrofdrabbade regionerna. Den fonden är emellertid främst inriktad på naturkatastrofer. Bestämmelser bör antas som möjliggör för gemenskapen att vidta åtgärder även vid krissituationer som inte har naturligt ursprung.

(4) De åtgärder som vidtas bör syfta till att komplettera de berörda ländernas egna insatser i sådana fall där verkningarna av en katastrof eller krissituation är så allvarliga att länderna inte klarar av att hantera situationen enbart med sina egna resurser. Eftersom målen för den föreslagna åtgärden inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna och de därför, på grund av åtgärdens omfattning, bättre kan uppnås på gemenskapsnivå, kan gemenskapen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går denna förordning inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål.

(5) I enlighet med subsidiaritetsprincipen bör åtgärder enligt denna förordning endast vidtas vid större katastrofer. Sådana bör definieras med utgångspunkt i typen av situation, varvid dock ett visst utrymme för politisk avvägning bör medges för att man skall kunna vidta åtgärder vid händelser vars verkningar är särskilt allvarliga men som till följd av sin art inte kan bedömas enbart på grundval av de fysiska skadorna, vilket exempelvis skulle vara fallet särskilt vid större hälsokriser och terroristhandlingar. Den specifika situationen för avlägsna och isolerade regioner, t.ex. öområden och yttersta randområden, bör beaktas.

(6) Större katastrofer, särskilt de som har naturligt ursprung, berör ofta mer än ett land. När en större katastrof har drabbat ett biståndsberättigat land bör bistånd även kunna beviljas ett biståndsberättigat grannland som har drabbats av samma katastrof.

(7) Gemenskapens bistånd bör komplettera de berörda ländernas egna insatser och användas för att täcka en del av de offentliga utgifter som anslagits för de mest väsentliga räddningsinsatserna i samband med en större katastrof.

(8) I enlighet med subsidiaritetsprincipen bör bistånd från gemenskapen bara beviljas på grundval av en ansökan från det berörda landet. Kommissionen bör se till att de ansökningar som länderna lämnar in behandlas likvärdigt.

(9) Ansökande länder kan ha ett omedelbart behov av ekonomiskt bistånd för att få hjälp till att täcka utgifter för de mest brådskande räddningsinsatserna. På begäran av ett ansökande land bör därför förskott kunna beviljas vid mottagandet av ansökan i fråga.

(10) Det krävs en ansvarsfull finansiell förvaltning för att gemenskapen skall kunna ingripa om flera större katastrofer inträffar under samma år.

(11) Detta instrument bör göra det möjligt att snabbt fatta beslut om att anslå särskilda medel och göra dem tillgängliga snarast möjligt. Administrativa förfaranden bör anpassas i enlighet med detta och begränsas till det som är absolut nödvändigt. Därför har Europaparlamentet, rådet och kommissionen ingått ett interinstitutionellt avtal om finansieringen av Europeiska unionens solidaritetsfond[9].

(12) Förfarandena för utbetalning och användning av de bidrag som ges enligt denna förordning bör återspegla situationens brådskande karaktär. Därför bör en tidsfrist fastställas för utnyttjandet av det beviljade ekonomiska biståndet.

(13) Det kan vara önskvärt för ett land som mottar bistånd att i enlighet med sina specifika konstitutionella, institutionella, rättsliga och finansiella bestämmelser inbegripa sina regionala eller lokala myndigheter i arbetet med att ingå och tillämpa genomförandeavtalen. Mottagarlandet bör dock förbli ansvarigt för genomförandet av biståndet och för ledning och kontroll av de insatser som omfattas av gemenskapsfinansiering enligt rådets förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002 av den 25 juni 2002 med budgetförordning för Europeiska gemenskapernas allmänna budget[10].

(14) En insats som finansieras genom denna förordning bör inte kunna få ekonomiskt bistånd genom de andra finansieringsinstrument som antagits av gemenskapen. En insats som får ekonomiskt bistånd enligt gemenskapsinstrument eller internationella instrument avseende ersättning för bestämda skador bör inte i samma syfte kunna beviljas bistånd enligt denna förordning.

(15) Gemenskapens insatser bör inte medföra att sådana tredje parter som enligt principen om att förorenaren betalar i första hand är ansvariga för den skada de vållat fråntas sitt ansvar, och inte heller inbjuda till att medlemsstaterna och gemenskapen underlåter att vidta förebyggande åtgärder.

(16) Största möjliga öppenhet krävs när det ekonomiska biståndet från gemenskapen genomförs liksom lämplig kontroll av hur medlen används.

(17) Det bör finnas bestämmelser om att mottagarländerna skall redovisa hur de använt mottaget bistånd.

(18) I undantagsfall och med hänsyn till de finansiella medel som finns att tillgå för solidaritetsåtgärder enligt denna förordning det år katastrofen inträffar bör det finnas möjlighet att bevilja tilläggsbidrag enligt detta instrument ur anslagen för nästa år.

(19) Det måste föreskrivas bestämmelser som gör det möjligt för gemenskapens behöriga organ att fullgöra sina skyldigheter beträffande finansiell kontroll.

(20) Mottaget bistånd för utgifter som sedermera ersätts av tredje part och bistånd som inte används i enlighet med denna förordning eller som överstiger den slutliga uppskattningen av skadorna bör återkrävas.

(21) För att förbättra kommissionens förmåga att bedöma inlämnade ansökningar bör det föreskrivas att den får anlita tekniskt bistånd för solidaritetsåtgärder inom ramen för denna förordning.

(22) Förordning (EG) nr 2012/2002 bör upphöra att gälla från och med den dag den här förordningen börjar tillämpas. Dess bestämmelser bör emellertid fortsätta att vara tillämpliga på alla ansökningar som inlämnas före den dagen.

(23) Denna förordning bör tillämpas från och med den dag budgetplanen för perioden 2007–2013 börjar gälla.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Syfte och tillämpningsområde

1. Härmed inrättas Europeiska unionens solidaritetsfond, nedan kallad ”fonden”, som skall göra det möjligt för gemenskapen att vidta åtgärder vid större katastrofer som drabbar medlemsstaterna eller de kandidatländer som förhandlar om anslutning till Europeiska unionen, nedan kallade ”biståndsberättigade länder”.

2. I denna förordning fastställs bestämmelser om insatser som kan finansieras genom fonden i samband med följande:

a) Naturkatastrofer.

b) Industri- eller teknikrelaterade katastrofer.

c) Hot mot folkhälsan.

d) Terroristhandlingar.

Artikel 2

Större katastrofer

Vid tillämpningen av denna förordning skall en katastrof anses som större när den i minst ett biståndsberättigat land vållar direkta skador för vilka kostnaderna uppskattas överstiga 1 miljard euro i 2007 års priser eller 0,5 % av det berörda landets BNI.

Även om dessa kvantitativa villkor inte är uppfyllda får emellertid kommissionen, under exceptionella och vederbörligen motiverade omständigheter, fatta beslut om att en större katastrof har inträffat på ett biståndsberättigat lands territorium.

Artikel 3

Solidaritetsinsatser

1. Om en större katastrof inträffar på ett biståndsberättigat lands territorium får kommissionen, efter ansökan från det landet, bevilja ekonomiskt bistånd ur fonden i form av ett bidrag till det landet.

Efter ansökan från ett biståndsberättigat land som gränsar till det land som avses i första stycket och som drabbats av samma större katastrof, får kommissionen även bevilja det landet bistånd ur fonden.

2. För varje katastrof får ett land motta endast ett bidrag.

Artikel 4

Biståndsberättigade insatser

Ekonomiskt bistånd inom ramen för denna förordning får bara beviljas för insatser, nedan kallade ”biståndsberättigade insatser”, som tillhör en av nedanstående kategorier och som genomförs av det berörda landets offentliga myndigheter eller av organ som agerar i det allmänna intresset:

a) Väsentliga räddningsinsatser som krävs för ett omedelbart återställande av infrastruktur och utrustning inom områdena energi, vattenförsörjning och avloppsvatten, telekommunikation, transport, hälso- och sjukvård och utbildning.

b) Omedelbara sjukvårdstjänster och åtgärder för att skydda befolkningen mot överhängande hot mot hälsan, inbegripet nyanskaffning av vacciner, läkemedel, medicinska produkter och medicinsk utrustning som förbrukats vid en nödsituation.

c) Tillhandahållande av provisoriska bostäder och finansiering av räddningsinsatser för att tillgodose den berörda befolkningens akuta behov.

d) Väsentliga räddningsinsatser för att omedelbart säkra förebyggande infrastruktur.

e) Omedelbara åtgärder för att skydda kulturarvet.

f) Väsentliga räddningsinsatser för att omedelbart röja upp katastrofdrabbade områden.

g) Medicinskt, psykologiskt och socialt bistånd till de direkta offren för terroristhandlingar och deras familjer.

Artikel 5

Ansökningar

1. Så snart som möjligt och senast inom tio veckor efter den dag då den första skadan i samband med katastrofen inträffat, får ett biståndsberättigat land till kommissionen lämna en ansökan om bistånd ur fonden med alla tillgängliga uppgifter om åtminstone följande faktorer:

a) Den skada som katastrofen vållar och dess inverkan på den berörda befolkningen och ekonomin.

b) En uppdelning av de uppskattade kostnaderna för nödhjälpsinsatser i de kategorier som anges i artikel 4.

c) Andra källor för gemenskapsfinansiering som skulle kunna bidra till att lindra katastrofens verkningar.

d) Andra källor för nationell eller internationell finansiering, inklusive offentligt och privat försäkringsskydd, som skulle kunna bidra till kostnaderna för att reparera skadorna, i synnerhet kostnaderna för biståndsberättigade insatser.

De uppgifter som lämnas enligt första stycket (a) skall inbegripa en uppskattning av beloppet av de totala direkta skador som katastrofen vållar.

2. På grundval av de uppgifter som avses i punkt 1 och eventuella ytterligare uppgifter som kommissionen kan ha inhämtat eller erhållit på annat sätt skall kommissionen bedöma huruvida villkoren för att bevilja ekonomiskt bistånd inom ramen för denna förordning är uppfyllda.

Om det berörda landet, vid tillämpning av första stycket, på eget initiativ önskar lämna ytterligare uppgifter, skall dessa uppgifter vara kommissionen till handa inom två månader efter dagen för ansökan.

Om kommissionen emellertid, vid tillämpning av första stycket, begär ytterligare uppgifter från det berörda landet, skall dessa uppgifter vara kommissionen till handa inom en månad efter dagen för begäran.

Artikel 6

Förskott

1. Kommissionen får omedelbart efter mottagandet av den ansökan som avses i artikel 5.1 fatta ett beslut om att bevilja ett förskott för de mest brådskande biståndsberättigade insatserna och utan dröjsmål betala detta förskott till det berörda landet vid ett enda tillfälle.

Första stycket skall bara tillämpas om ansökan innehåller en uttrycklig begäran om ett förskott.

2. Beloppet av det förskott som betalas enligt punkt 1 första stycket skall motsvara 5 % av de totala uppskattade kostnader som avses i artikel 5.1 b men får inte överstiga 5 miljoner euro.

Artikel 7

Fastställande av det ekonomiska biståndet

1. På grundval av den bedömning som gjorts enligt artikel 5.2 skall kommissionen, så snart som möjligt och inom ramen för tillgängliga medel, fastställa beloppet av det ekonomiska bistånd som bör beviljas.

Detta belopp får inte överstiga 50 % av de totala uppskattade kostnader som avses i artikel 5.1 b.

2. Om kommissionen på grundval av den bedömning som gjorts enligt artikel 5.2 drar slutsatsen att villkoren för att bevilja bistånd inom ramen för denna förordning inte är uppfyllda, skall den underrätta det berörda landet om detta.

Ett förskott som betalats enligt artikel 6.1 skall återbetalas till kommissionen inom tre månader efter dagen för den underrättelsen.

Artikel 8

Budgetförfarande

1. När kommissionen har beslutat att ekonomiskt bistånd bör beviljas ur fonden, skall den för budgetmyndigheten lägga fram de förslag som krävs för att anslag uppgående till det belopp som fastställts enligt artikel 7.1 skall kunna bemyndigas.

Dessa förslag skall inbegripa

a) den bedömning som gjorts enligt artikel 5.2 samt en sammanfattning av de uppgifter som ligger till grund för den bedömningen,

b) bevisning för att villkoren i artikel 3.1 är uppfyllda,

c) de skäl som motiverar de föreslagna beloppen.

2. När anslagen gjorts tillgängliga av budgetmyndigheten skall kommissionen fatta ett beslut om att bevilja bidraget (bidragsbeslut), med beaktande av det förskott som eventuellt betalats enligt artikel 6.1.

Artikel 9

Betalning och användning av bidraget

1. När bidragsbeslutet har fattats skall kommissionen omedelbart efter undertecknandet av det avtal som avses i artikel 10.1 betala bidraget till mottagarlandet vid ett enda tillfälle.

2. Mottagarlandet skall använda bidraget, och eventuell ränta som intjänats på bidragsbeloppet, inom 18 månader efter dagen för den första skadan, i syfte att finansiera biståndsberättigade insatser som genomförs efter den dagen.

Artikel 10

Genomförande av biståndet

1. I enlighet med mottagarlandets och gemenskapens specifika konstitutionella, institutionella, rättsliga och finansiella bestämmelser skall kommissionen och det landet ingå ett avtal om hur bidragsbeslutet skall genomföras.

I avtalet skall särskilt anges vilken typ av insatser som skall finansieras och vilka geografiska områden som avses.

2. Kommissionen skall sörja för att alla mottagarländer har samma skyldigheter inom ramen för genomförandeavtalen.

3. Mottagarlandet skall välja ut enskilda insatser och verkställa bidraget i enlighet med bestämmelserna i denna förordning, bidragsbeslutet och avtalet.

Detta ansvar skall utövas utan att det påverkar kommissionens ansvar för genomförandet av Europeiska gemenskapernas allmänna budget enligt de bestämmelser i förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002 (nedan kallad ”budgetförordningen”) som avser delad eller decentraliserad förvaltning.

Artikel 11

Finansiering av insatser

1. Insatser som helt eller delvis finansieras inom ramen för ett genomförandeavtal får inte motta finansiering inom ramen för något annat gemenskapsinstrument eller internationellt instrument.

Mottagarlandet skall se till att bestämmelsen i första stycket efterlevs.

2. Mottagarländerna skall söka all ersättning som är möjlig från tredje part.

Artikel 12

Förenlighet med andra instrument

Insatser som mottar ekonomiskt bistånd ur fonden skall vara förenliga med bestämmelserna i fördraget, de instrument som antagits enligt detta och med annan gemenskapspolitik, andra gemenskapsåtgärder och instrument för stöd inför anslutningen.

Artikel 13

Slutrapport och avslutning

1. Senast sex månader efter utgången av den period som avses i artikel 9.2 skall mottagarlandet till kommissionen överlämna en rapport om bidragets användning samt en underbyggd redovisning av utgifterna och uppgifter om alla andra källor för finansiering som mottagits för de berörda insatserna.

Rapporten skall närmare beskriva vilka förebyggande åtgärder som mottagarlandet vidtagit eller planerat för att minska skadornas omfattning och för att i möjligaste mån undvika att katastrofer av liknande slag upprepas.

2. Senast sex månader efter det att kommissionen mottagit alla de uppgifter som krävs enligt punkt 1 skall den avsluta utbetalning av bistånd ur fonden.

Artikel 14

Användning av euro

I ansökningar, bidragsbeslut, genomförandeavtal och rapporter inom ramen för denna förordning och alla andra hithörande dokument skall alla belopp uttryckas i euro.

Artikel 15

Finansiell brist

1. Om vid den tidpunkt då ett förslag läggs fram enligt artikel 8 de återstående fondmedel som är tillgängliga för det året inte räcker till för att täcka det ekonomiska bistånd som anses nödvändigt, får kommissionen föreslå att mellanskillnaden finansieras genom de anslag som är tillgängliga från påföljande års fond.

2. Det sammanlagda årliga budgettaket för fonden det år som katastrofen inträffat och det påföljande året skall under alla omständigheter respekteras.

Artikel 16

Finansiell kontroll genom gemenskapens organ

Mottagarlandet skall sörja för att det i alla de finansieringsbeslut som antas enligt sådana genomförandeavtal som avses i artikel 10 och i alla de överenskommelser och kontrakt som härrör från de finansieringsbesluten finns bestämmelser om kontroll av kommissionen, genom byrån för bedrägeribekämpning (OLAF), och om genomförande av kontroller på platsen av kommissionen eller revisionsrätten enligt gällande förfaranden.

Artikel 17

Återkrav

1. Om beloppet av de totala direkta skadorna är åtminstone 10 % lägre än det uppskattade belopp som angivits enligt artikel 5.1 a, får kommissionen kräva att mottagarlandet återbetalar motsvarande belopp av det ekonomiska bistånd som mottagits.

2. Om ett mottagarland inte iakttar bestämmelserna i artikel 10.3, får kommissionen kräva att mottagarlandet återbetalar hela eller en del av det ekonomiska bistånd som mottagits.

3. Innan den antar ett beslut enligt punkterna 1 eller 2 skall kommissionen utföra en lämplig granskning av fallet och särskilt bevilja mottagarlandet en viss tidsram inom vilken det får lämna sina synpunkter.

4. Varje belopp som erhållits felaktigt och är föremål för återkrav skall återbetalas till kommissionen. Dröjsmålsränta får debiteras i enlighet med budgetförordningen för de belopp som inte återbetalas.

Artikel 18

Tekniskt bistånd på kommissionens initiativ

1. Fonden får på kommissionens initiativ och för ett belopp på högst 0,20 % av de anslag som är tillgängliga för det året användas för att finansiera de åtgärder för förberedelse, övervakning, administrativt och tekniskt bistånd, revision och kontroll som krävs för att genomföra denna förordning.

Dessa åtgärder skall genomföras i enlighet med artikel 53.2 i budgetförordningen och alla andra bestämmelser i den förordningen och de genomförandebestämmelser för denna som är tillämpliga på denna form av budgetgenomförande.

Dessa åtgärder skall särskilt inbegripa expertrapporter som är kommissionen till hjälp vid bedömningen av ansökningar enligt artikel 5.2.

2. Om ett bidrag ur fonden skall verkställas, skall kommissionen anta ett beslut avseende sådana åtgärder som avses i punkt 1 första stycket.

Artikel 19

Årlig rapport

Från och med [året efter det år förordningen börjar tillämpas] skall kommissionen före den 1 juli varje år för Europaparlamentet och rådet lägga fram en rapport om verksamheten inom ramen för denna förordning under det föregående året. Denna rapport skall i synnerhet innehålla uppgifter om inlämnade ansökningar, antagna bidragsbeslut och avslutande av beviljat ekonomiskt bistånd.

Artikel 20

Översyn

På grundval av ett förslag från kommissionen skall Europaparlamentet och rådet se över denna förordning senast den 31 december 2013.

Artikel 21

Upphävande

Förordning (EG) nr 2012/2002 skall upphöra att gälla den 1 januari 2007.

Hänvisningar till den upphävda förordningen skall tolkas som hänvisningar till denna förordning.

Artikel 22

Övergångsbestämmelse

Förordning (EG) nr 2012/2002 skall fortsätta att vara tillämplig på ansökningar som kommissionen mottar senast den 31 december 2006.

Artikel 23

Ikraftträdande

Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning .

Den skall tillämpas från och med den 1 januari 2007.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel

På Europaparlamentets vägnar På rådets vägnar

Ordförande Ordförande

LEGISLATIVE FINANCIAL STATEMENT

1. NAME OF THE PROPOSAL :

Proposal for a REGULATION of the European Parliament and of the Council establishing the European Union Solidarity Fund

2. ABM / ABB FRAMEWORK

Policy Area(s) concerned and associated Activity/Activities:

Citizenship, Freedom, Security and Justice

3. BUDGET LINES

3.1. Budget lines (operational lines and related technical and administrative assistance lines (ex- B.A lines)) including headings :

Three budget lines under heading 3

For Administrative Management: 13 01 04 04

For Member States: 13 06 01

For Candidate countries: 13 06 02

3.2. Duration of the action and of the financial impact:

Indeterminate, with the possibility of using up to EUR 1000 million per year in current prices to be made available on a case by case basis by the budgetary authority in the event of major disasters upon proposal from the Commission of an amending budget

Up to 0.2% of any grant paid under the EUSF may be used for Technical Assistance under 13 01 04 04.

Up to 5% of the estimated costs of eligible operation claimed in the application - but no more than € 5 million in each case – may be granted as advance funding upon request of the affected Member State. In this case, available Commitment Appropriations would have to be transferred to either 13 06 01 or 13 06 02 and re-transferred once the application has been approved and the amending budget becomes effective. The Member State would have to repay the advance payment if the application is not approved.

3.3. Budgetary characteristics (add rows if necessary):

Budget line | Type of expenditure | New | EFTA contribution | Contributions from applicant countries | Heading in financial perspective |

| |Year n |Year n+1 |Year n+2 |Year n+3 |Year n+4 |Year n+5 | |Officials or temporary staff[19] (XX 01 01) |A*/AD |2 |2 |2 |2 |2 |2 | | |B*, C*/AST | | | | | | | |Staff financed[20] by art. XX 01 02 | | | | | | | |Other staff[21] financed by art. XX 01 04/05 | | | | | | | | TOTAL |2 |2 |2 |2 |2 |2 | | 7.2.2. Description of tasks deriving from the action

Assessment of applications, preparation of grant decisions, monitoring and closure of assistance

7.2.3. Sources of human resources (statutory)

Two statutory posts currently allocated to the management of the programme

7.2.4. Other Administrative expenditure included in reference amount (XX 01 04/05 – Expenditure on administrative management)

EUR million (to 3 decimal places)

Budget line

(number and heading)

13 01 04 04, heading 3 |Year n |Year n+1 |Year n+2 |Year n+3 |Year n+4 |Year n+5

and later |TOTAL | | 1 Technical and administrative assistance (including related staff costs) | | | | | | | | | Executive agencies[22] | | | | | | | | | Other technical and administrative assistance |p.m. |p.m. |p.m. |p.m. |p.m. |p.m. |p.m. | | - intra muros | | | | | | | | | - extra muros | | | | | | | | | Total Technical and administrative assistance | p.m. |p.m. |p.m. |p.m. |p.m. |p.m. |p.m. | | 7.2.5. Financial cost of human resources and associated costs not included in the reference amount

EUR million (to 3 decimal places)

Type of human resources |Year n |Year n+1 |Year n+2 |Year n+3 |Year n+4 |Year n+5

and later | |Officials and temporary staff (XX 01 01) |0.216 |0.216 |0.216 |0.216 |0.216 |0.216 | |Staff financed by Art XX 01 02 (auxiliary, END, contract staff, etc.)

(specify budget line) | | | | | | | | Total cost of Human Resources and associated costs (NOT in reference amount) | 0.216 | 0.216 | 0.216 | 0.216 | 0.216 | 0.216 | |Calculation– Officials and Temporary agents Reference should be made to Point 8.2.1, if applicable

2 statutory posts à EUR 108.000 p.a

Calculation– Staff financed under art. XX 01 02

Reference should be made to Point 8.2.1, if applicable

7.2.6. Other administrative expenditure not included in reference amount

EUR million (to 3 decimal places)

|

Year n |Year n+1 |Year n+2 |Year n+3 |Year n+4 |Year n+5

and later |TOTAL | |XX 01 02 11 01 – Missions | | | | | | | | |XX 01 02 11 02 – Meetings & Conferences | | | | | | | | |XX 01 02 11 03 – Committees[23] | | | | | | | | |XX 01 02 11 04 – Studies & consultations | | | | | | | | |XX 01 02 11 05 - Information systems | | | | | | | | | 2 Total Other Management Expenditure (XX 01 02 11) | | | | | | | | | 3 Other expenditure of an administrative nature (specify including reference to budget line) | | | | | | | | | Total Administrative expenditure, other than human resources and associated costs (NOT included in reference amount) | | | | | | | | |Calculation - Other administrative expenditure not included in reference amount

[1] KOM(2004) 101.

[2] Rådets Förordning (EG) Nr 2012/2002-EUT L 311, 14.11.2002, s.3.

[3] KOM(2005) 113, 6.4.2005.

[4] EUT C […], […], s. […].

[5] EUT C […], […], s. […].

[6] EUT C […], […], s. […].

[7] EUT C […], […], s. […].

[8] EGT L 311, 14.11.2002, s. 3.

[9] Ännu ej offentliggjort.

[10] EGT L 248, 16.9.2002, s. 1.

[11] Differentiated appropriations

[12] Expenditure that does not fall under Chapter xx 01 of the Title xx concerned.

[13] Expenditure within article xx 01 04 of Title xx.

[14] Expenditure within chapter xx 01 other than articles xx 01 04 or xx 01 05.

[15] See points 19 and 24 of the Interinstitutional agreement.

[16] Additional columns should be added if necessary i.e. if the duration of the action exceeds 6 years

[17] If more than one method is indicated please provide additional details in the "Relevant comments" section of this point

[18] As described under Section 5.3

[19] Cost of which is NOT covered by the reference amount

[20] Cost of which is NOT covered by the reference amount

[21] Cost of which is included within the reference amount

[22] Reference should be made to the specific legislative financial statement for the Executive Agency(ies) concerned.

[23] Specify the type of committee and the group to which it belongs.