Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om "Telematiksystem vid kombinerade transporter i Europa"

(97/C 66/08)

Den 30 maj 1996 beslutade Ekonomiska och sociala kommittén i enlighet med artikel 23.3 i arbetsordningen att utarbeta ett yttrande om "Telematiksystem (1) vid kombinerade transporter i Europa

(1) Telematik kan definieras som digital utväxling och bearbetning av information mellan olika, avlägsna och ömsesidigt tillgängliga nätverk för datasystem. I ett europeiskt sammanhang skulle ett sådant utbyte normalt också kunna fungera över de nationella gränserna.".

Sektionen för transport och kommunikation fick i uppdrag att bereda ärendet och antog sitt yttrande den 11 november 1996. Föredragande var Dethmer H. Kielman.

Vid sin 340:e plenarsession den 27-28 november 1996 (sammanträdet den 27 november 1996) antog kommittén följande yttrande med 105 röster för, 1 emot och 6 nedlagda röster.

1. Motivering till yttrandet

1.1. Kommitténs ledamöter () gav följande motivering till att sektionen för transport och kommunikation utarbetar ett yttrande på eget initiativ om den tredje alleuropeiska transportkonferensen (Helsingfors, 1997).

1.2. "Sedan den andra alleuropeiska trafikkonferensen (på Kreta i mars 1994) förbereddes deltar Ekonomiska och sociala kommittén (transportsektionen) kontinuerligt i arbetet inom den ledningskommitté som bildats för ändamålet och leds av Europaparlamentet och kommissionen, med deltagande av ytterligare organisationer".

1.3. "Förberedelserna inför den tredje konferensen i Helsingfors 1997 syftar till att ge deltagarna i ledningskommittén möjlighet att strukturera debatten innehållsmässigt. Helsingforskonferensens tyngdpunkt kommer att ligga under rubriken 'Intelligent utnyttjande av de transeuropeiska näten' och särskilt behandla IT-systemens framtida betydelse. Inom ramen för dessa förberedelser bör ESK åta sig uppgiften att föredra ämnet 'IT-system inom kombinerade transport'".

1.3.1. Kommittén behandlar enbart godstransporter i detta yttrande och lufttransporter beaktas således inte.

1.4. "Detta yttrande på eget initiativ, som bygger på sektionens tidigare arbete när det gäller telematik, bör koncentrera sig på principen om kombinerade transporter och den alleuropeiska samarbetsaspekten".

1.5. "Ekonomiska och sociala kommittén kan således bidra till konferensen i Helsingfors genom en strukturerad sammanfattning av situationen och av de problem och möjligheter som kännetecknar användningen av telematiksystem vid kombinerade transporter".

1.6. Med tanke på diskussionen i Styrgruppen är det möjligt att Ekonomiska och sociala kommittén kan bli föredragande för "Tillämpning av telematiksystem vid kombinerade transporter i Europa-sammanhang", under förberedelserna av den tredje alleuropeiska transportkonferensen i Helsingfors 1997.

2. Inledning

2.1. Vidare utveckling av de kombinerade transporterna är nödvändig. I yttrandet över förordning (EEG) nr 1100/89 av den 24 november 1992 gav kommittén följande skäl till en förbättring av de kombinerade transporterna ():

- Vägarna inom gemenskapen är eller är på väg att bli överbelastade.

- Den förväntade tillväxten inom transportsektorn kan inte enbart fångas upp av vägtransporter.

- Förutsatt att det internationella järnvägssamarbetet förbättras, kan järnvägen transportera en större andel.

- De inre vattenvägarna har tillräckligt med kapacitet för att kunna utvidgas.

- Sjöfarten (framförallt kustfarten) skulle också kunna spela en viktig roll inom kombinerade transporter.

- Transporter via järnväg eller vatten är miljövänligare än vägtransporter.

Inom ramen för den alleuropeiska inställningen till transportproblematiken i allmänhet och de kombinerade transporterna i synnerhet berörs, jämte EU:s medlemsstater, även de övriga europeiska länderna.

2.2. I sitt yttrande från den 25 oktober 1995 om användandet av telematik inom den europeiska transportsektorn () gav kommittén följande kommentarer. Genom förbättringar av produktiviteten, infrastrukturen och bruket av transportmedel borde det vara möjligt att hålla tillväxten av transporttjänster under kontroll med en minskad ökning av antalet resor och därmed också av transporterna. Dessutom konstaterades att tillämpningen av telematik inom transportsektorn skulle kunna ge ett väsentligt bidrag till en lönsammare användning av både infrastruktur och fordon. Även säkerheten, en grundläggande del av kvaliteten på transporter, kan bli avsevärt förbättrad genom tillämpning av telematik.

2.3. När det gäller betydelsen av att förbättra och utvidga de kombinerade transporterna enades kommittén i sitt yttrande från den 25 oktober 1995 om stöd till transporter på järnväg, väg och inre vattenvägar, om att stödja rådets förslag att förlänga giltighetstiden för förordning (EEG) nr 1107/70 till och med den 31 december 1997 ().

2.4. I sitt yttrande på eget initiativ från den 22 november 1995 om kommissionens lagstiftningsprogram för transporter/Åtgärdsprogram för den gemensamma transportpolitiken 1995-2000 () betonade kommittén den avgörande betydelse som kombinerade transporter och driftskompatibilitet spelar för utvecklingen av de transeuropeiska nätverken.

3. Allmänna kommentarer/Inriktningar för utvecklingen

3.1. Allmänna kommentarer

3.1.1. Varutransporterna kännetecknas av ett stort antal aktörer, procedurer, verksamhetsformer och transportslag. Informationsflödet är mycket komplicerat. För varje transportsätt (väg, järnväg, inre vattenvägar, kust- och sjöfartstransporter) har separata informations- och telekommunikationssystem utvecklats. Endast i undantagsfall har de olika systemen kopplats samman eller integrerats. Telematikmarknaden kan kännetecknas som en leverantörernas marknad som är starkt motiverad av teknologi. Det är därför mycket svårt att påverka utvecklingen. I syfte att utforma idéer på detta områden hålls varje år en kongress om transporttelematik. Den senaste hölls i november 1995 i Yokohama i Japan.

3.1.2. När det gäller kombinerade transporter är det fråga om informationsflöden som är mer komplicerade än vanligt. När antalet aktörer ökar bör ytterligare åtgärder vidtas. Härigenom ökar å ena sidan mängden information och å andra sidan växer behovet av pålitlig information kraftigt.

3.1.3. Telematik i transportsektorn kan ses utifrån flera olika infallsvinklar: information, telekommunikationer, aktörer, transportsätt, tjänsteleverantörer, användare, myndigheter etc. Behovet av strukturering och styrning är därför stort. Man kan dela upp det i tre nivåer ():

1) System för fordon och lastbärare.

2) Infrastruktursystem.

3) System för organisation och ledning av transporter.

3.1.4. När det gäller telematiksystem inom transportsektorn kan bland annat följande kategorier av användare nämnas:

- Vägtransportörer.

- Järnvägsföretag.

- Företag för inre sjöfart.

- Företag för kombinerade transporter.

- Befraktare.

- Speditörer.

- Stuveriföretag.

- Rederier.

- Tullar.

- Hamnmyndigheter.

- Terminaler.

- Myndigheter (lokala, regionala, nationella, internationella).

- Banker/försäkringsbolag.

3.2. Utvecklingstendenser

3.2.1. På det informationsteknologiska området inom transportsektorn kan följande tendenser understrykas:

- Sammankoppling av system.

- Tilltagande integrering av system.

- Ökad användning av dynamisk informationsbearbetning.

- Ökad användning och tillämpningsmöjligheter av världsomfattande datanätverk (Internet).

- Standardisering av rapporter (EDI-FACT).

- Ökad integrering av logistiska kedjor och mer kedjestyrning.

- Ökat samarbete mellan befraktare och transportörer och därmed ett ökande behov av information.

- Globalisering av transporterna.

Dessa är de viktigaste delarna som kan utvecklas närmare på ett senare stadium.

4. Tillämpningsproblem när det gäller kombinerade transporter och telematik

4.1. Bruket av kombinerade transporter har sina begränsningar beroende på de avstånd som krävs för att kombinationerna väg-järnväg och väg-vattenväg skall vara lönsamma. För sträckor under 150 kilometer är kombinerade transporter sällan genomförbara, trots att ca 85 % av alla inhemska vägtransporter håller sig inom detta avstånd (). Kombinerade transporter kräver relativt stora investeringar i lastbärare och omlastningsfaciliteter. Standardisering av lastbärare har ännu inte diskuterats tillräckligt. ISO-containrarna för sjötransporter är mycket lämpade som maritima lastbärare men standardiserade lastpallar har ett antal begränsningar för inlandstransporter.

Järnvägsnätverkens kapacitet är till viss del otillräcklig, särskilt när persontransporter per järnväg också gör stort anspråk på den tillgängliga kapaciteten. Järnvägsinfrastrukturen i Europas olika länder använder ett stort antal olika elektricitets- och säkerhetssystem samtidigt som vissa länder har en avvikande spårbredd. Dessutom är järnvägens lastningskapacitet begränsad i ett antal länder, i synnerhet i södra Europa. Sådana handikapp är dock sällsynta på de flesta av de linjer som är betydelsefulla för de kombinerade transporterna. Dessutom kan ökningen av höghastighetståg så småningom frigöra kapacitet för varutransporter på vissa rutter, samtidigt som ny teknik och nya transportkoncept (flersystemslokomotiv, skytteltåg etc.) förenklar de gränsöverskridande varu- transporterna. En sådan utveckling kan göra de kombinerade transporterna mer dynamiska.

Nätverket för inre vattenvägar och kustförbindelser skiljer sig från land till land och täcker endast en del av transportnätverket. Viss inre sjöfart har ännu inte avreglerats (t.ex. turordningssystem).

4.2. Aktuella undersökningar har identifierat ett antal problem som uppstår när telematik tillämpas på transporter. Företag (t.ex. åkerier, befraktare, speditörer, terminaloperatörer) står i synnerhet inför följande:

- de kostnader som involveras,

- förenlighet mellan systemen,

- brist på standardisering,

- information som inte är tillräckligt tillförlitlig,

- brist på användarvänlighet,

- liten flexibilitet,

- databanker som inte ger en komplett bild eftersom uppgifter om det aktuella transportflödet inte alltid är korrekta.

Sådana flaskhalsar är vanligare vid kombinerade transporter än i individuella företag, företagskedjor eller självständiga system. Efterfrågan på standardiserade, kompatibla samt inte alltför dyra system inom kombinerade transporter är därför särskilt hög.

5. Lovande områden för utvecklingen av telematik inom de kombinerade transporterna

5.1. De lovande områdena för utvecklingen av telematik inom kombinerade transporter kan sammanfattas på följande sätt:

1) System för samarbete och strategisk planering.

2) System för spårning av last.

3) Integrering med trafikledningssystem.

4) Utvidgning av "fleet-management"-system (resursstyrning) som gäller för ett enstaka transportslag.

5.2. När det gäller systemen för samarbete och strategisk planering är valet av ett enda transportsätt till stor grad influerat av mängden levererad information. När transportkunderna (främst befraktare) får insikt om möjligheterna, villkoren och kostnaderna för kombinerade transporter genom strategiska informationssystem kan man vänta sig en stor ökning av kombinerade transporter. Utvecklingen av kombinerade reservationsoch bokningssystem kommer också att bidra till en ökande användning av kombinerade transporter. Inom kombinerade transporter talar man i princip alltid om samarbete mellan olika transportslag och befraktarna. Telematiken kommer att ge det stöd som behövs.

5.3. När det gäller spårningssystem ligger telematikens största potential för kombinerade transporter i system som är inriktade på att spåra och följa lastbärare. Sådana system kan räknas in bland de verksamma fleet-managementsystemen. Spårning är möjlig från bestämda punkter (terminaler) eller med mobil kommunikation.

5.4. Eftersom kombinerade transporter är en integrerad del av hela transportsystemet måste man ta dem i beaktande när trafikledningssystem utvecklas. När dynamiska trafikinformationssystem utvecklas bör man alltså beakta de olika förfarandena i kombinerade transportkedjor.

Frakt- och passagerartransporter påverkar helt klart varandra och tävlar om begränsade resurser. Därför bör de telematiksystem som utvecklats för varje transportslag kunna sända, ta emot och hantera information som är relevant för andra.

5.5. När det gäller utvidgningen av fleet-managementsystem för enskilda transportslag har ett stort antal sådana redan utvecklats. När dessa system sätter upp sina egna förfaranden kan detta betyda ett stort steg framåt för de kombinerade transporterna. Utvecklingen av kombinerade system för planering och registrering av rutter kan innebära en enorm förbättring av de kombinerade transporternas effektivitet.

6. Myndigheternas roll i stimuleringen av telematik och kombinerade transporter

6.1. Målsättningar för att stimulera telematiken inom de kombinerade transporterna

Nationella och internationella myndigheter är involverade i telematiken inom kombinerade transporter av följande politiska skäl:

- Optimal ledning av nätverken: riksvägar, järnvägar och inre vattenvägar.

- Förbättrad transporteffektivitet genom en minskning av antalet resta kilometer, förbättring av planering och bearbetning av beställningar, ökad lastningsgrad etc.

- Mindre överbelastning.

- Reducerad energikonsumtion, minskade bullernivåer och utsläpp av farliga ämnen.

- Ökad (trafik)säkerhet.

- Tillhandahållande och avreglering av infrastrukturen för telekommunikationer.

Myndigheternas stimulansåtgärder är inriktade på:

- trafikledning av väg, järnväg, sjöfart och inre vattenvägar,

- telematikinfrastruktur,

- styrning av transportkombinationer,

- fleet management; väg, järnväg, sjöfart och inre vattenvägar,

- offentlig upphandling.

Kostnaderna för ny telematiktillämpning och utveckling är mycket höga, särskilt i det inledande skedet. Den kombinerade sektorn kan bara till en begränsad del finansiera storskalig utveckling på detta område med helt och hållet egna medel. Här är en uppgift för myndigheterna, vilka kan stödja ny utveckling genom riktade FoU-program.

6.2. EU:s verksamhet på området för att främja telematik och kombinerade transporter

Inom Europeiska unionen är det värt att notera följande program och verksamheter som är direkt riktade eller har en nära koppling till telematik och kombinerade transporter:

Under GD VII:s ledning:

- Det fjärde ramprogrammet för forskning på transportområdet.

- Utvecklingen av transeuropeiska nätverk.

- Arbetsgruppen för kombinerade transporter.

- Arbetsgruppen för framtida järnvägar och järnvägssystem.

Under GD XIII:s ledning:

- Det fjärde ramprogrammet för telematik.

- Utvecklingen av Transeuropeiska telekommunikationsnätverk.

Under gemensam ledning av GD VII och GD XIII:

- Gruppen på hög nivå för genomförandet av transporttelematik.

På nationell och regional nivå har också flera individuella initiativ tagits för att stimulera kombinerade transporter och telematik.

7. Rekommendationer

7.1. Tillämpningen av telematik måste användas för att möta det genuina användarbehovet hos samtliga aktörer på fraktområdet. Tekniken är inte ett mål i sig.

7.2. De sociala aspekterna av den tekniska utvecklingen får inte förbises när telematiken utvecklas och tillämpas på de kombinerade transporterna. Tillämpningen av telematik på transporter kan få stora konsekvenser för arbetsvillkoren och organisationen av arbetet. Ny teknologi kräver annorlunda former och nivåer på utbildningen.

7.3. Dessutom måste följande punkter hållas i minnet när telematiken tillämpas på kombinerade transporter:

- Målet skall vara användningen av totala kombinerade transportkedjor.

- Tillämpningen måste vara förenlig med varukategorierna och logistikkedjorna bland transportkunderna.

- Befintliga, accepterade metoder bör användas i så stor utsträckning som möjligt.

- Sektorn skall uppmuntras till ett arbetssätt som går nerifrån och upp.

- Så många branscher som möjligt skall engageras.

- Små företag skall också kunna använda och tillämpa telematikssystem.

- Organisationer och privatpersoner bör komma i första hand, därefter teknologi.

- Överföring av know-how bör ägnas stor uppmärksamhet.

- Utvecklingen av telematiksystem bör ske i nära anslutning till utvecklingen av transeuropeiska nätverk.

- Det bör råda samstämmighet mellan europeiska program och nationella och regionala initiativ.

Bryssel den 27 november 1996.

Ekonomiska och sociala kommitténs ordförande

Tom JENKINS

() Eike Eulen och René Bleser.

() EGT nr C 19, 25.1.1993. (Föredragande: Tukker.)

() EGT nr C 18, 22.1.1996. (Ursprunglig föredragande var Achim Denkhaus men efter dennes bortgång är nu Joop Kielman föredragande.)

() EGT nr C 39, 12.2.1996. (Föredragande: Kielman.)

() EGT nr C 39, 12.2.1996. (Föredragande: Wright.)

() Källa: "International Transport Workers' Federation: A Transport Resolution in the Pipeline? Telematics in Road Transport", 1/1995.

() Se NEA-rapporten "The Transport of goods by road and its environment in The Europe of tomorrow", mars 1992.