[pic] | EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION |

Bryssel den 26.9.2008

KOM(2008) 577 slutlig

REKOMMENDATION FRÅN KOMMISSIONEN TILL RÅDET

om bemyndigande för kommissionen att inleda och föra förhandlingar med Internationella vinorganisationen (OIV) om villkor och närmare bestämmelser för Europeiska gemenskapens anslutning

REKOMMENDATION FRÅN KOMMISSIONEN TILL RÅDET

om bemyndigande för kommissionen att inleda och föra förhandlingar med Internationella vinorganisationen (OIV) om villkor och närmare bestämmelser för Europeiska gemenskapens anslutning

A. MOTIVERING

1. INLEDNING

Internationella vinorganisationen (nedan kallad OIV) är en mellanstatlig organisation med vetenskaplig och teknisk inriktning som är verksam på områdena vinodling, vin, vinbaserade drycker, bordsdruvor, russin och andra produkter från vinodling. Organisationen inrättades genom den internationella överenskommelsen om upprättande av internationella vinorganisationen som undertecknades i Paris den 3 april 2001. Organisationen är en omedelbar efterföljare till Office international du vin (på svenska Internationella vinkontoret ), som skapades 1924 genom den internationella överenskommelsen av den 29 november 1924 och som döptes om till Office international de la vigne et du vin (på svenska Internationella vinkontoret ) genom ett beslut av den 4 september 1958.

Den 3 april 2006 bestod OIV av 43 medlemsstater; dessutom hade de f.d. medlemsstaterna i Internationella vinkontoret tillfällig observatörsstatus. Sex av EU:s medlemsstater har inte anslutit sig till OIV, närmare bestämt Förenade kungariket, Polen, Danmark, Litauen, Lettland och Estland.

OIV:s mål och behörighetsområden fastställs i artikel 2.1 och 2.2 i överenskommelsen om inrättande av organisationen. På grundval av detta har OIV, inom ramen för sin behörighet, följande syften:

1. Att informera medlemsstaterna om åtgärder för beaktande av problem som förekommer bland producenter, konsumenter och andra aktörer inom sektorn för vin och vinprodukter.

2. Att biträda andra internationella organisationer, såväl mellanstatliga som icke-statliga, särskilt organisationer med standardiseringsverksamhet.

3. Att bidra till internationell harmonisering av nuvarande praxis och standarder och, vid behov, till utarbetandet av nya internationella standarder för att förbättra villkoren för produktion och saluförande av vin och vinprodukter och till att säkerställa att konsumenternas intressen beaktas.

De uppgifter som OIV tilldelas enligt överenskommelsen om inrättande av organisationen har senare definierats och fastställts i en strategisk treårsplan som fungerar som referensplan för organisationens verksamhet. På grundval av den strategiska treårsplanen utarbetas årliga program.

En uttömmande beskrivning av hur OIV är uppbyggd och hur organisationen fungerar finns på dess webbplats på webbadressen www.oiv.org.

För att säkra koherens i gemenskapens ståndpunkter gentemot omvärlden och för att möjliggöra en bättre samordning av de interna åtgärder som gemenskapen vidtar inom sitt behörighetsområde förefaller det lämpligt och nödvändigt att gemenskapen blir medlem av OIV.

Gemenskapens anslutning till OIV ger inte upphov till några ändringar av den grundläggande överenskommelsen om inrättande av organisationen (den internationella överenskommelsen om upprättande av internationella vinorganisationen som undertecknades i Paris den 3 april 2001). I avvaktan på att det fattas beslut om gemenskapens anslutning och för att stärka gemenskapens medverkan i OIV bör gemenskapen och medlemsstaterna vidta åtgärder för bättre samverkan inom ramen för organisationen och stärka gemenskapens roll som observatör.

Å andra sidan anges i rådets förordning (EG) nr 479/2008 om den gemensamma organisationen av marknaden för vin att kommissionen[1], när det gäller tillstånd för nya oenologiska metoder ska ”… grunda sig på de oenologiska metoder som har rekommenderats och offentliggjorts av Internationella vinorganisationen (OIV) ”, och när det gäller analysmetoder anges att ” De analysmetoder som ska användas för att bestämma sammansättningen av de produkter som omfattas av denna förordning och de föreskrifter som gör det möjligt att fastställa om dessa produkter har genomgått någon behandling som står i strid med tillåtna oenologiska metoder, ska vara de som har rekommenderats och offentliggjorts av OIV. ”.

På grundval av förordning (EG) nr 479/2008 kommer det därför, när det gäller villkoren för saluföring på EU-marknaden av vin med ursprung i tredjeland, att räcka att de standarder för oenologiska metoder som rekommenderas av OIV har uppfyllts.

Detta är ett skäl för att skapa ett närmare band mellan gemenskapen och OIV.

Kommissionen rekommenderar med anledning härav att rådet

- bemyndigar kommissionen att inleda och föra förhandlingar med OIV om villkor och närmare bestämmelser för Europeiska gemenskapens anslutning till OIV i enlighet med bestämmelserna i artikel 300 i fördraget,

- tillsätter en lämplig kommitté som kan bistå kommissionen i det arbetet,

- antar de föreslagna förhandlingsdirektiven. Kommissionen rekommenderar också rådet att uppmana medlemsstaterna att ge sitt stöd till dessa åtgärder.

2. GEMENSKAPENS BEHÖRIGHET PÅ DE OMRÅDEN DÄR OIV ÄR VERKSAM

OIV är en mellanstatlig organisation som bedriver viktig standardiseringsverksamhet som ger konkreta resultat i form av resolutioner, rekommendationer och förslag rörande olika aspekter av vinproduktion och saluföring av vinprodukter. Det kan bland annat vara fråga om oenologiska metoder, beskrivning och definition av olika produkter, saluföringsvillkor, analysmetoder, produktbedömning, skydd av geografiska beteckningar och växtförädlarrätt.

Oftast integreras resolutionerna, utan att den rättsliga verkan ändras, med mer omfattande regelverk, vilka regelbundet uppdateras på grundval av de resolutioner som organisationen antar. I dagsläget har OIV offentliggjort flera regelverk som används som referensregelverk av medlemsstaterna, som en internationell oenologisk kodex, en internationell regelsamling över oenologiska metoder, en sammanställning av internationella metoder för analys av vin och druvmust, en sammanställning av internationella metoder för analys av spritdrycker, en internationell standard för tävlingar för vin och spritdrycker som framställs av vinprodukter samt en internationell standard för märkning av vin och spritdrycker som framställs av vin.

Sedan den gemensamma marknadsorganisationen för vin- och vinprodukter skapades har gemenskapen bibehållit och utökat sin behörighet på vinområdet, vilket har lett till att gemenskapen har ensam behörighet i de frågor som rör den gemensamma marknadsordningen. Dessa frågor regleras för närvarande genom förordning (EG) nr 479/2008 och dess tillämpningsförordningar.

På de områden där OIV är verksam gäller följande rättsakter i gemenskapslagstiftningen:

- Rådets förordning (EG) nr 1493/1999 av den 17 maj 1999 om den gemensamma organisationen av marknaden för vin (EGT L 179, 14.7.1999).

- Rådets förordning (EG) nr 479/2008 av den 29 april 2008 om den gemensamma organisationen av marknaden för vin (EUT L 148, 6.6.2008).

- Kommissionens förordning (EG) nr 423/2008 av den 8 maj 2008 om vissa tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EG) nr 1493/1999 och om införandet av en gemenskapskodex för oenologiska metoder och behandlingar (kodifierad version) ( EUT L 127, 15.5.2008).

- Kommissionens förordning (EG) nr 753/2002 av den 29 april 2002 om vissa tillämpningsföreskrifter till rådets förordning (EG) nr 1493/1999 när det gäller beteckning, benämning, presentation och skydd av vissa vinprodukter (EGT L 118, 4.5.2002).

- Kommissionens förordning (EG) nr 1607/2000 av den 24 juli 2000 om fastställande av vissa tillämpningsföreskrifter för förordning (EG) nr 1493/1999 om den gemensamma organisationen av marknaden för vin, särskilt rörande kvalitetsvin framställt inom specificerade områden (EGT L 185, 25.7.2000).

- Kommissionens förordning (EEG) nr 2676/90 av den 17 september 1990 om fastställande av gemensamma analysmetoder för vin (EGT L 272, 3.10.1990).

- Rådets förordning (EEG) nr 1601/91 av den 10 juni 1991 om allmänna bestämmelser för definition, beskrivning och presentation av aromatiserade viner, aromatiserade vinbaserade drycker och aromatiserade drinkar baserade på vinprodukter (EGT L 149, 14.6.1991).

- Kommissionens förordning (EG) nr 122/94 av den 25 januari 1994 om tillämpningsföreskrifter till rådets förordning (EEG) nr 1601/91 om definition, beskrivning och presentation av aromatiserade viner, aromatiserade vinbaserade drycker och aromatiserade cocktails av vinprodukter (EGT L 21, 26.1.1994).

- Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 110/2008 av den 15 januari 2008 om definition, beskrivning, presentation och märkning av, samt skydd av geografiska beteckningar för, spritdrycker, samt om upphävande av rådets förordning (EEG) nr 1576/89 (EUT L 39, 13.2.2008).

- Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/13/EG av den 20 mars 2000 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om märkning och presentation av livsmedel samt om reklam för livsmedel (EGT L 109, 6.5.2000).

- Rådets förordning (EG) nr 1234/2007 av den 22 oktober 2007 om upprättande av en gemensam organisation av jordbruksmarknaderna och om särskilda bestämmelser för vissa jordbruksprodukter (enda förordningen om de gemensamma organisationerna av marknaden) (EUT L 299, 16.11.2007), ändrad genom rådets förordning (EG) nr 361/2008 av den 14 april 2008 (EUT L 121, 7.5.2008), genom vilken det införs regler för frukt- och grönsakssektorn.

- Kommissionens förordning (EG) nr 2789/1999 av den 22 december 1999 om handelsnormer för bordsdruvor (EGT L 336, 29.12.1999).

- Rådets direktiv 2001/112/EG av den 20 december 2001 om fruktjuice och vissa liknande produkter avsedda som livsmedel (EGT L 10, 12.1.2002).

De delar av OIV:s verksamhet som kräver ensam behörighet för medlemsstaterna är mycket få och av relativt liten betydelse i förhållande till de övergripande målen för OIV:s verksamhet.

Den situation som råder i gemenskapen överensstämmer således inte med den position som gemenskapen har inom OIV där det för närvarande endast är medlemsstaterna som har rätt att aktivt delta i beslutsprocessen.

Gemenskapen har således inte den status som den behöver för att kunna utöva sin behörighet direkt inom OIV, eftersom varje medlemsstat uttrycker en individuell åsikt, oavsett om medlemsstaten ifråga är medlem i gemenskapen eller inte.

Dessutom omfattar gemenskapslagstiftningen redan de beslut som OIV har fattat beträffande analysmetoder i och med att man inom den gemensamma marknadsorganisationen för vin har erkänt sammanställningen av internationella metoder för analys av vin och druvmust och genom att man, stegvis och i den mån det är möjligt, försöker följa de övriga standarder som OIV har utfärdat, som den internationella regelsamlingen över oenologiska metoder och den internationella oenologiska kodexen.

Gemenskapens anslutning till OIV blir också ett led i arbetet med att reformera den gemensamma marknadsorganisationen för vin, då rådet har beslutat att skapa ett ännu starkare band mellan gemenskapslagstiftningen och de akter som utfärdas av OIV genom sitt beslut om att grunda gemenskapens bestämmelser om oenologiska metoder på OIV:s rekommendationer och om att de analysmetoder som ska tillåtas ska vara de som rekommenderas och offentliggörs av OIV.

3. EUROPEISKA GEMENSKAPENS ANSLUTNING

3.1 Europeiska gemenskapens status och kommissionen medverkan i OIV

Europeiska gemenskapen har i dagsläget ingen officiell status inom OIV, trots att det i artikel 8 i överenskommelsen av den 3 april 2001 om upprättande av internationella vinorganisationen anges uttryckligen att det är möjligt för mellanstatliga organisationer att bli fullvärdiga medlemmar av OIV.

För närvarande inbjuds kommissionen, i sin roll som företrädare för Europeiska gemenskapen, regelbundet att närvara vid OIV:s generalförsamling, i dess expertgrupper, dess kommissioner och underkommissioner, men kommissionen kan inte delta i den verkställande kommitténs arbete (kommissionen bjuds in som särskild observatör) och kommissionen erlägger inte heller något frivilligt bidrag till OIV.

Mot bakgrund av ovanstående kan slutsatsen dras att gemenskapens nuvarande status, enligt vilken kommissionens företrädare endast kan spela en passiv roll i OIV:s arbete, är otillräcklig och olämplig.

3.2 Behovet av anslutning

Med tanke på att gemenskapslagstiftningen numera helt omfattar OIV:s samtliga behörighetsområden är det önskvärt att formalisera och stärka gemenskapens status inom OIV, så att gemenskapen kan verka för koherens på internationell nivå och skydda gemenskapens intressen.

Det förefaller lämpligast att gemenskapen blir fullvärdig medlem. Enligt de grundläggande bestämmelserna för organisationen skulle gemenskapen också kunna tilldelas särskild observatörsstatus eller bjudas in att delta som gäst, men ingen av dessa lösningar är lämplig.

Om gemenskapen bjuds in som gäst eller tilldelas särskild observatörsstatus kan gemenskapen inte delta i OIV:s arbete utan bara framföra åsikter och närvara i vissa utskott och liknande, men inte lägga fram förslag eller ändringsförslag. Den status som gemenskapen har för närvarande tillåter således inte att gemenskapen uttalar sig på det område där den är ensam behörig och inte heller att gemenskapen gör de beslut som har fattats på gemenskapsnivå gällande.

Dessutom anges i överenskommelsen om inrättande av OIV att mellanstatliga organisationer med en särskild status ska lämna ett finansiellt bidrag. Gemenskapen kan inte godta detta krav då det finansiella bidraget inte leder till någon form av motprestation när det gäller rösträtten.

Av samma skäl är den möjlighet som internationella organisationer har att ingå ett samarbetsprotokoll med OIV inte någon tillräcklig lösning.

3.3 Ansökan om anslutning

a) Anslutningsprocessen

I överenskommelsen av den 3 april 2001 anges uttryckligen att det är möjligt för mellanstatliga organisationer att bli medlemmar av OIV.

Europeiska gemenskapens anslutning bör ske i följande etapper:

- Rådet bemyndigar kommissionen att förhandla om villkor och närmare bestämmelser för Europeiska gemenskapens anslutning till OIV.

- Kommissionen inleder och slutför förhandlingar med OIV om ett protokoll om gemenskapens anslutning.

- Kommissionen antar ett förslag till rådets beslut om gemenskapens anslutning till OIV och lägger fram detta för rådet.

- Rådet antar ett beslut som tillåter att Europeiska gemenskapen blir medlem av OIV. Undertecknande- och godkännandeinstrument deponeras hos Republiken Frankrikes utrikesministerium (kapitel IX, artikel 15 i överenskommelsen om upprättande av internationella vinorganisationen).

- Gemenskapens anslutning träder ikraft i enlighet med tillämpliga bestämmelser i överenskommelsen om upprättande av internationella vinorganisationen.

b) Procedurregler

I enlighet med artikel 2 i de allmänna bestämmelserna i OIV:s interna regler är det nödvändigt att OIV och Europeiska gemenskapen enas om ett protokoll om specifika anslutningsvillkor för Europeiska gemenskapen och närmare bestämmelser för utövandet av rösträtten.

Protokollet ska antas efter det att det har godkänts av generalförsamlingen och på förslag av verkställande kommittén. Protokollet ska emellertid vara resultatet av förhandlingar mellan OIV och Europeiska gemenskapen, i vilka de båda parterna ska vara jämbördiga, och protokollet får inte vara en akt som utfärdas unilateralt av OIV.

Under alla omständigheter förefaller det lämpligt att medlemsstaterna gör gemensam sak inom den verkställande kommittén i samband med att förslaget om anslutningsprotokollet utarbetas. Det är särskilt viktigt att det råder enighet mellan medlemsstaterna när det gäller ett antal viktiga punkter i anslutningsförhandlingarna, som villkoren för gemenskapens deltagande i organisationens olika organ, gemenskapens roll i röstningsförfarandet, fastställandet av gemenskapens finansiella bidrag, samt generellt när det gäller alla de praktiska aspekter som måste beaktas av OIV och i samband med anslutningsprotokollet; syftet härmed är att säkra att Europeiska gemenskapen kan utöva sina befogenheter till fullo utan juridiska eller administrativa begränsningar. Det bör vara möjligt för gemenskapen att utöva dessa befogenheter utan att det behöver skapas nya rösträttigheter.

3.4 Samordning och fördelning av behörighet mellan Europeiska gemenskapen och dess medlemsstater

Så snart Europeiska gemenskapens anslutning träder i kraft kommer kommissionen och medlemsstaterna att delta gemensamt i OIV:s arbete. De måste därför, på grundval av vad som har fastställts i samband med andra internationella organisationers anslutning, komma överens om interna samordningsförfaranden som säkrar att gemenskapens intressen företräds på ett effektivt sätt inom OIV.

Särskilt viktigt är det att det fastställs särskilda förfaranden på följande områden:

- Förberedelser inför OIV:s möten, särskilt arbetet i Bryssel och på plats med att samordna gemensamma ståndpunkter och gemenskapens ståndpunkter samt med att ta fram gemensamma metoder när det gäller att besvara organisationens enkäter.

- Fördelning av rösträtterna och rätterna att göra inlägg utifrån vilken typ av behörighet det är fråga om (ensam behörighet, nationell behörighet, delad behörighet).

Reglerna för samordningen bör vara tämligen detaljerade så att de kan tillämpas på ett enkelt sätt, men samtidigt måste de vara så flexibla att det är möjligt att göra anpassningar vid behov.

Reglerna för samordningen kan eventuellt konkretiseras i form av ett avtal mellan kommissionen och rådet som fogas till rådets slutliga beslut om gemenskapens anslutning till OIV.

Samtidigt som det antas regler för effektiv samordning måste Europeiska gemenskapen, i samband med anslutningen till OIV och med hänsyn tagen till samordningsreglerna, anta en allmän behörighetsförklaring. Förklaringen kan fogas till det beslut om anslutning som rådet fattar på förslag av kommissionen och även införlivas med det anslutningsprotokoll som ingås mellan gemenskapen och OIV. När det gäller gemenskapens deltagande i OIV:s arbete bör det dessutom, på grundval av förklaringen, tas fram en särskild behörighetsförklaring inför varje sammanträde.

4. ÖVERGÅNGSÅTGÄRDER

Som en övergångsåtgärd och för att förbättra relationerna med OIV inför gemenskapens anslutning förefaller det lämpligt att Europeiska gemenskapen beviljas en lämpligare status än den status som den har för närvarande.

Gemenskapen bör stärka sin institutionella relation till OIV genom att gemenskapens status som inbjuden gäst förbättras så att gemenskapen, på grundval av artikel 5 i överenskommelsen om inrättande av organisationen, kan delta i arbetet i OIV:s samtliga organ (med undantag för den vetenskapliga och tekniska kommittén); detta bör uppnås genom att gemenskapen lämnar en begäran till OIV:s generaldirektör (som sedan begär godkännande från verkställande kommittén) om att få status som permanent gäst. Formellt ändrar detta inte gemenskapens status inom OIV utan gemenskapen förblir en gäst och det krävs således inget bemyndigande från rådet.

Vidare bör gemenskapen och medlemsstaterna samarbeta för att förbättra sin interna samordning och sörja för att det systematiskt utarbetas en gemensam ståndpunkt i de frågor som faller under gemenskapens behörighet. Medlemsstaterna och kommissionen bör därför samarbeta för att, genom förslag till OIV:s sekretariat, förbättra och effektivisera Europeiska gemenskapens deltagande i OIV:s arbete.

5. SLUTSATSER

Gemenskapen måste bli medlem av OIV då ingen annan status är politiskt och juridiskt förenlig med gemenskapens behörighet på de områden där OIV är verksam.

Med tanke på den tid som krävs för anslutningsförfarandet och förhandlingarna om detta är det också nödvändigt att finna en övergångslösning som gör det möjligt att förbättra och stärka de interna förfarandena för samordning av ståndpunkter inom OIV och att stärka gemenskapens roll inom organisationen.

Med beaktande av ovanstående rekommenderar kommissionen rådet att bemyndiga kommissionen att inleda och föra förhandlingar med OIV om villkor och närmare bestämmelser för Europeiska gemenskapens anslutning till OIV och, i enlighet med artikel 300 i fördraget, att inrätta en särskild kommitté som ska biträda kommissionen i detta arbete och att anta förhandlingsdirektiven i bilagan.

Förhandlingsdirektiven i bilagan har utarbetats med målsättningen att gemenskapen ska kunna bli medlem i OIV. Som medlem kommer gemenskapen att få följande befogenheter (inom ramen för sin behörighet och på lika villkor som medlemsstaterna):

1. Befogenhet att framföra synpunkter under förhandlingar eller vid sammanträden inom OIV:s organ.

2. Befogenhet, i de fall då beslut fattas efter omröstning, att rösta med det antal röster som motsvarar det antal EU-medlemsstater som är representerade i det aktuella OIV-organet och som är bundna av den gemenskapslagstiftning på vilken den externa behörigheten grundas.

3. Befogenhet att i eget namn samtycka till att ikläda sig de rättigheter och skyldigheter som följer av de texter som antas inom ramen för OIV.

Enligt artikel 300 i EG-fördraget ska kommissionen föra förhandlingarna i samråd med en särskild kommitté som tillsatts av rådet. De medlemsstater som för närvarande är medlemmar av OIV måste ge sitt fulla stöd till gemenskapens anslutning till organisationen.

Efter det att förhandlingarna har avslutats, och på grundval av förhandlingsresultaten, kommer kommissionen att lägga fram ett förslag till rådets beslut om Europeiska gemenskapens anslutning till OIV.

B. REKOMMENDATION

Mot bakgrund av ovanstående rekommenderar kommissionen

- att rådet bemyndigar kommissionen att förhandla med OIV om villkor och närmare bestämmelser om Europeiska gemenskapens anslutning till OIV,

- att rådet inrättar en särskild kommitté som kan bistå kommissionen, eftersom kommissionen i enlighet med fördraget kommer att föra förhandlingarna på Europeiska gemenskapens vägnar, och

- att rådet antar förhandlingsdirektiven i bilagan till denna rekommendation.

BILAGA

Förhandlingsdirektiv

1. Gemenskapen bör få status som fullvärdig medlem av OIV på lika villkor som medlemsländerna i OIV.

2. Gemenskapens status ska innebära att gemenskapen kan delta i förhandlingar och sammanträden på lika villkor som medlemsländerna i OIV.

3. Gemenskapen ska inte lämna något finansiellt bidrag till OIV:s budget. Om denna ståndpunkt inte kan genomdrivas, eller om den visar sig kunna leda till att OIV:s medlemmar inte godkänner gemenskapens anslutning, kan gemenskapen i andra hand gå med på att gemenskapen bidrar med ett belopp som täcker de administrativa och andra utgifter som följer av dess medlemskap. Detta belopp bör dock inte fastställas ensidigt av OIV, utan i samråd med gemenskapen.

4. Som fullvärdig medlem bör gemenskapen kunna ansluta sig till alla texter som förhandlas fram inom ramen för OIV och som rör områden där gemenskapen har behörighet.

[1] EUT L 148, 6.6.2008, s. 1.