Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om "Kommissionens meddelande om översynen av dess meddelande från 1997 om avtal av mindre betydelse som inte omfattas av artikel 81.1 i fördraget"

(2002/C 36/02)

Den 16 maj 2001 beslutade Europeiska kommissionen att i enlighet med artikel 262 i EG-fördraget rådfråga Ekonomiska och sociala kommittén om ovannämnda meddelande.

Sektionen för inre marknaden, produktion och konsumtion, som förberett ärendet, antog sitt yttrande den 26 september 2001. Föredragande var Antonello Pezzini.

Vid sin 385:e plenarsession den 17-18 oktober 2001 (sammanträdet den 17 oktober) antog Ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande.

1. Inledning

1.1. Arbetet med att modernisera konkurrensreglerna och decentralisera ansvaret, som man enades om efter den debatt som inleddes i och med grönboken, förlöper friktionsfritt inom ramen för kommissionens verksamhet och behandlas i föreliggande meddelande från kommissionen. Genom att företa denna översyn av avtal av mindre betydelse beaktar kommissionen de domar som domstolen avgett under senare år, samt behovet - som ESK tidigare hänvisat till - av att bistå domare och myndigheter i medlemsstaterna med riktlinjer (inte nödvändigtvis bindande sådana).

1.2. Det bör även framhållas att föreliggande meddelande, trots att temat är "avtal av mindre betydelse" är av största vikt, både med hänsyn till det stora antal fall det täcker och när det gäller den svåra uppgiften att identifiera avtalens art.

2. Kommentarer

2.1. Kommittén välkomnar kommissionens nya meddelande om översynen av dess meddelande från 1997 om avtal av mindre betydelse. Meddelandet innehåller ett antal förbättringar i förhållande till föregående version. Kommittén anser dock att det vore fördelaktigt att betona och fästa särskild vikt vid vissa punkter.

2.2. Maximala marknadsandelar

2.2.1. I meddelandet från 1997 införde kommissionen en skillnad mellan "horisontella" och "vertikala" avtal. Kommissionen hävdade att vertikala avtal utgör ett mindre hot och en mindre risk för konkurrensen på inre marknaden och att de därför kan behandlas mindre strängt än horisontella avtal. I 1997 års meddelande definierade kommissionen "vertikala avtal" som avtal mellan företag som är verksamma på olika nivåer i produktions- eller distributionskedjan, och fastställde en maximal marknadsandel på 10 %. Under denna tröskel ansågs sådana avtal inte falla under artikel 81.1 i EG-fördraget även om de påverkade handeln mellan medlemsstaterna. I meddelandet definierades "horisontella avtal" som avtal mellan företag som verkar på samma nivå i produktions- eller distributionskedjan, och man fastställde en maximal marknadsandel på 5 % för sådana avtal.

2.2.2. I det nya reviderade meddelandets punkt 8 ersätts definitionen av vertikala avtal av den bredare kategorin "avtal mellan icke-konkurrenter", definierad som avtal "mellan företag som inte är faktiska eller potentiella konkurrenter på någon av de berörda relevanta marknaderna". Denna nya definition är bredare eftersom den exempelvis omfattar två tillverkare som är verksamma inom två olika produktionsområden och som ingår ett distributionsavtal, förutsatt att bådas maskiner inte kan anpassas till de varor som avtalet omfattar.

2.2.3. Denna nya, bredare avtalskategori kommer enligt det nya meddelandet inte att begränsa konkurrensen märkbart enligt artikel 81.1 om varje avtalsparts marknadsandel inte överstiger 15 %.

2.2.4. Kommittén välkomnar både den bredare definitionen av lågriskavtal mellan företag och trösklarna för marknadsandelar, eftersom detta är ett erkännande av en ekonomisk verklighet där sådana avtal inte utgör något märkbart hot mot konkurrensen enligt artikel 81.1. Kommittén ser också positivt på beslutet att inte heller i detta sammanhang använda en maximinivå för omsättningen, eftersom det vid sidan av företagets storlek är förhållandet mellan företaget och den relevanta marknaden som kan väcka farhågor för konkurrensen med avseende på artikel 81.

2.2.5. Av samma skäl välkomnar kommittén förslaget i det nya meddelandet om en mer begränsad kategori av "avtal mellan konkurrenter", definierad som avtal "mellan företag som är faktiska eller potentiella konkurrenter på någon av de berörda relevanta marknaderna". Kommittén välkomnar också att man i meddelandet fastställer en högre maximal marknadsandel på 10 % av den sammanlagda marknadsandel som alla avtalsparterna innehar, eftersom avtal mellan konkurrenter med en sådan andel inte kan utgöra något märkbart hot mot konkurrensen enligt artikel 81.1.

2.2.6. Kommittén välkomnar även förslaget i meddelandets punkt 8 att höja tröskeln för marknadsandelen från 5 % till 10 % i fall där det är vanskligt att klassificera avtalet, eftersom detta är en logisk följd av tidigare ändringar.

2.3. Parallella nät och utestängningseffekter

2.3.1. Kommittén välkomnar också att man i meddelandets punkt 9 inför ett nytt kvantitativt tröskelvärde på 5 % för marknadsandelen för avtal som ingåtts av en enskild leverantör eller distributör i de fall där konkurrensen på en marknad kan vara begränsad av den kumulativa effekten hos parallella nät av avtal gällande försäljning av varor eller tjänster. Några exempel på sådana nät är de barer i Belgien och Storbritannien som är knutna till vissa bryggerier och de avtal om frysdiskar för glass som finns mellan leverantörer och försäljare i Tyskland och Irland. Ändringen utgör en avsevärd förbättring jämfört med de komplicerade kvalitativa kriterierna i meddelandet från 1997, som byggde på olika domar från EG-domstolen. Det nya kvantitativa kriteriet kommer att ge leverantörer och distributörer större rättssäkerhet.

2.3.2. Kommittén välkomnar kommissionens bestämmelse i punkt 10 att tillåta att marknadsandelarna i alla ovannämnda fall överskrids med en procentenhet under två på varandra efterföljande kalenderår. Kommittén undrar dock varför utrymmet för ökning har ändrats från de 10 % som tilläts i meddelandet från 1997, eftersom den nya bestämmelsen gynnar avtal mellan konkurrenter (en ökning av 15 % med 1 procentenhet ger 16 %, och en 10-procentig ökning av 15 % ger 16,5 %).

2.4. Relevant marknad

2.4.1. Kommittén konstaterar att när det gäller den viktiga frågan om beräkning av marknadsandelar, som behandlas i punkt 11, hänvisar kommissionen avtalsparterna (liksom de nationella domstolarna och de myndigheter som har befogenheter på konkurrensområdet) till kommissionens tillkännagivande om definitionen av relevant marknad i gemenskapens konkurrenslagstiftning(1). Däremot nämner inte kommissionen meddelandena "Riktlinjer om vertikala begränsningar"(2) respektive "Riktlinjer för tillämpningen av artikel 81 i EG-fördraget på horisontella samarbetsavtal"(3) i detta sammanhang, även om man i andra punkter i föreliggande dokument hänvisar till dessa båda riktlinjedokument.

2.4.2. För tydlighetens skull anser kommittén att kommissionen bör precisera riktlinjernas eventuella relevans för dessa två gruppundantag.

2.5. Allvarliga begränsningar och definitioner av avtal

2.5.1. När det gäller de allvarliga begränsningar som tas upp under punkt 12 är ESK mest oroad över att det mitt i meddelandet plötsligt införs tre nya avtalskategorier: "horisontella avtal", "vertikala avtal" och "vertikala avtal som ingåtts mellan faktiska eller potentiella konkurrenter". Kommittén anser att begreppen relevant marknad, trösklar för marknadsandelar etc. är tillräckligt komplicerade utan att man inför olika avtalsdefinitioner i meddelandet.

2.5.2. ESK uppmanar kommissionen att se över sin strategi och använda samma definitioner av avtalskategorier i hela texten.

2.6. Små och medelstora företag

2.6.1. Kommittén stöder kommissionens behandling av små och medelstora företag i meddelandet, och uppskattar att kommissionen kontinuerligt uppmärksammar de små och medelstora företagen inom konkurrenspolitiken, eftersom denna sektor har så stor betydelse för Europas ekonomi. Vidare stöder kommittén den princip rörande allvarliga begränsningar som uttrycks i punkt 12 i det nya meddelandet, och som innebär följande: "Avtal mellan små och mellanstora företag, såsom de definieras i bilagan till kommissionens rekommendation 96/280 EG, är sällan kapabla att påverka handeln mellan medlemsstater". Om i undantagsfall avtal mellan små och medelstora företag skulle påverka handeln mellan medlemsstater återstår fortfarande möjligheten att tillämpa artikel 81 i fördraget för de fall då avtalen överskrider de trösklar för marknadsandelar som anges i meddelandet. Kommittén vill dock påpeka att de flesta avtal mellan små och medelstora företag inte påverkar handeln mellan olika länder, samt att många av dem som gör det inte skulle komma att omfattas av tillämpningen av artikel 81, på grund av den höjning av marknadströsklarna som föreskrivs i meddelandet. För övrigt har kommissionen själv i Europeiska stadgan för småföretag argumenterat för och framhållit vikten av att inrätta nätverk och avtal mellan småföretagen för att förbättra tillverkningen och saluföringen av produkterna.

2.7. Meddelandet och den nationella lagstiftningen på konkurrensområdet

2.7.1. Kommittén vill framhålla kommissionens kommentar i punkt 7: "Detta tillkännagivande påverkar inte tillämpningen av nationell konkurrenslagstiftning". Denna formulering måste ses över när lagstiftningsreformerna rörande modernisering har slutförts.

3. Slutsatser

3.1. Föreliggande meddelande utgör ett led i en uppdatering av konkurrenspolitikens bestämmelser. Kommittén lyfter fram de förbättringar som gjorts i förhållande till tidigare meddelanden: indelningen i "kategorier", en höjning av trösklarna, tillkomsten av en ny tröskel samt ökad rättssäkerhet.

3.2. Kommittén anser att definitionen av "relevant marknad" bör övervägas ytterligare, att kategoriindelningen för avtal som ger upphov till allvarliga begränsningar i konkurrenspolitiken bör förenklas samt att det bör råda större homogenitet vad gäller utrymmet för ökningar i de fall då de fastställda marknadsandelarna överskrids.

Bryssel den 17 oktober 2001.

Ekonomiska och sociala kommitténs

ordförande

Göke Frerichs

(1) EGT C 372, 9.12.1997.

(2) EGT C 291, 13.10.2000.

(3) EGT C 3, 6.1.2001.