A4-0140/95

Förslag till resolution om grönboken om de strategiska möjligheterna att stärka den europeiska programindustrin inom ramen för Europeiska unionens audiovisuella politik (KOM(94)0096 - C3-0222/94)

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

- med beaktande av sin resolution av den 15 februari 1990 om mediakoncentration ((EGT nr C 68, 19.3.1990, s. 137.)),

- med beaktande av sin resolution av den 16 september 1992 om mediakoncentration och pluralism ((EGT nr C 284, 2.11.1992, s. 44.)),

- med beaktande av sin resolution av den 20 januari 1992 om kommissionens grönbok «Pluralism och mediakoncentration på den inre marknaden» ((EGT nr C 44, 14.2.1994, s. 177.)),

- med beaktande av sin lagstiftningsresolution av den 19 april 1994 om förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om användningen av standarder för TV-signaler ((EGT nr C 128, 9.5.1994, s. 54.)),

- med beaktande av sin resolution av den 19 april 1994 om kommissionens meddelande till rådet och Europaparlamentet om digitaltelevision och ramarna för gemenskapspolitiken och om förslag till rådets resolution om ramarna för gemenskapens politik i fråga om digitala TV-sändningar ((EGT nr C 128, 9.5.1994, s. 57.)),

- med beaktande av sin resolution av den 6 maj 1994 om kommissionens meddelande om problemen på AV-området enligt direktivet «Television utan gränser»: genomförande av artikel 4 och 5 i direktivet 89/552/EEG ((EGT nr C 205, 25.7.1994, s. 558.)),

- med beaktande av sin lagstiftningsresolution av den 6 maj 1994 om kommissionens meddelande om handlingsprogrammet för att främja utvecklingen av den europeiska audiovisuella industrin (MEDIA) (1991-1995) och förslaget till rådets beslut om ändring av beslut 90/685/EEG (MEDIA) ((EGT nr C 205, 25.7.1994, s. 555.)),

- med beaktande av sin resolution av den 27 oktober 1994 om mediakoncentration och pluralism ((EGT nr C 323, 21.10.1994, s. 157.)),

- med beaktande av sin resolution av den 30 november 1994 om rekommendationen till Europeiska rådet: «Europa och det globala informationssamhället» och om kommissionens meddelande till Europeiska gemenskapernas institutioner: «Europas väg mot informationssamhället: en åtgärdsplan» ((EGT nr C 363, 19.12.1994, s. 33.)),

- med beaktande av sin resolution av den 16 februari 1995 om G7-konferensen den 25-26 februari 1995 om informationssamhället ((EGT nr C 56, 5.3.1995, s. 97.)),

- med beaktande av kommissionens grönbok om de strategiska möjligheterna att stärka den europeiska programindustrin inom ramen för Europeiska unionens audiovisuella politik (KOM(94)0096 - C3-0222/94) ((EGT nr C 205, 25.7.1994, s. 25.)),

- med beaktande av förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv av den 31 maj 1995, om ändring av rådets direktiv 89/552/EEG om samordning av vissa lagar, förordningar och administrativa bestämmelser i medlemsstaterna angående TV-utsändning (KOM(95)0086),

- med beaktande av rapporten från «arbetsgruppen för Europeiska unionens audiovisuella politik»,

- med beaktande av slutsatserna från den europeiska konferensen om den audiovisuella sektorn som hölls mellan den 30 juni och den 1 juli 1994 i Bryssel,

- med beaktande av yttrandena från Ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén ((CdR 178/94)),

- med beaktande av artikel 145 i arbetsordningen,

- med beaktande av betänkandet från utskottet för kultur, ungdomsfrågor, utbildning och media liksom yttrandena från budgetutskottet, utskottet för ekonomi, valutafrågor och industripolitik, utskottet för externa ekonomiska förbindelser och utskottet för rättsliga frågor och medborgarrätt (A4- 0140/95), och

A. Kommissionens anhållan om att få tillämpa en speciell strategi för att främja den europeiska programindustrin för audiovisuella produkter är berättigad, som komplement till befintliga nationella åtgärder, och en stark och konkurrenskraftig programindustri är en grundläggande strategisk beståndsdel av den audiovisuella sektorn, som förtjänar gemenskapens stöd, lika mycket vad gäller skapande och främjande av europeiska verk som audiovisuella sändningar.

B. Denna aspekt har tyvärr hittills inte beaktats i tillräckligt hög grad, och kulturskapare har inte i tillräcklig utsträckning involverats i de många hittills tagna initiativ gällande informationssamhället.

C. Audiovisuella produkter och verk är både ekonomiska och servicemässiga faktorer, men även och framför allt kulturella, och fordrar av detta skäl särskild hänsyn.

D. Den europeiska programindustrin är för närvarande svag, med en marknadsandel när det gäller biofilm som ligger under 20 %, för multimediaprodukter under 25 % och för dokumentärfilm bara 40 %, och alltför liten vikt har lagts vid utbyggnaden av arkiv, som är en viktig förutsättning för utvecklingen av nya audiovisuella tjänster.

E. Parlamentet instämmer i den av kommissionen framförda principen att ta mångfalden av den europeiska produktionen till utgångspunkt för en specifik europeisk väg till framgång.

F. Den europeiska programindustrins framtida utveckling kan inte ses som fristående från den teknologiska och produktionsmässiga utvecklingen på andra områden, som uppstår då man träder in i informationssamhället.

G. Medverkan av nya parter från Central- och Östeuropa ger den europeiska audiovisuella marknaden en ny innebörd och en ny potential.

H. Informationssamhällets utveckling kommer troligtvis att främja programindustrin, som får nya marknadsföringsmöjligheter genom de nya multimediatjänsterna.

I. En alltför ensidigt inriktad världsmarknad bortser från att den europeiska efterfrågan kan vara speciell, och från behovet av produktion med lokal, regional och nationell inriktning liksom också från intresset för avantgardistiska eller kreativa produktioner.

J. Det är nödvändigt att den europeiska produktionen söker sig till de internationella marknaderna för audiovisuella produkter, och tar de nödvändiga stegen mot anpassning och marknadsföring, och parlamentet är övertygat att den senaste tekniska utvecklingen i stor utsträckning kan bidra till att överkomma de språkliga hinder som står i vägen för dessa åtgärder.

K. Den audiovisuella industrin kommer att ge upphov till många nya möjligheter att skapa arbetstillfällen, men det finns också risk för att rationaliseringsåtgärder orsakar omfattande förluster av arbetstillfällen.

L. De förändringar och förbättringar som man ämnar genomföra av de europeiska stödprogrammen för utbildning, distribution och produktion, och låta gemenskapen och medlemsstaterna finansiera, kommer att bidra till att göra europeisk programindustri och film mer konkurrenskraftig och produktionen mer marknadsanpassad, framför allt med hjälp av MEDIA II-programmet och en europeisk garantifond.

M. Målen för säkerställandet av mångfalden, stödet till kulturen och bevarande eller skapande av arbetstillfällen, kan endast uppnås om man lyckas tillfredställa en efterfrågan som dels förutsätter att man riktar sig till en bred publik, dels att man svarar mot olika regionala och nationella intressen.

N. Det är önskvärt att audiovisuella produkter och verk som finansierats av Europeiska unionen kan kännas igen genom en hänvisning eller en logotyp, så att publiken kan bli medveten om gemenskapens åtgärder på det audiovisuella området.

O. En betydande roll spelas av radio och TV, framför allt inom den offentliga sektorn, inte bara som uppdragsgivare, producenter och medproducenter för audiovisuella produkter, utan också och särskilt som sändare av program, vilket gör dem till en avgörande faktor i den demokratiska opinionsbildningsprocessen.

P. Det är nödvändigt att radio och TV fortsätter att sända fullgoda och välbalanserade program som är tillgängliga för hela befolkningen och som underställs en effektiv kontroll av samhället.

Q. Införandet av nya tekniker, användnings- och distributionsformer kommer att leda till en utvidgning snarare än en inskränkning av radio- och TV- stationernas handlingsutrymme, eftersom dessa förfogar över färdig struktur inom produktionssektorn och eftersom de kan uppnå nya marknadsframgångar med hjälp av stödåtgärder.

R. För att säkerställa pluralism lägger Europaparlamentet stor vikt vid förslaget till lagstiftning om liberalisering av programindustrins marknader genom tillnärmning av medlemsstaternas gällande bestämmelser om mediakoncentration.

S. Översynen av direktivet om «Television utan gränser» tillmäts stor betydelse, även för den europeiska programindustrins framtid, särskilt i beaktande av definitionen av begreppet sändning och av kvoteringsbestämmelserna.

T. Europeiska filmskapare begär att få använda en procent av strukturfondens medel för främjande av programindustrin.

Parlamentet

1. understödjer kommissionens avsikt att genom en målinriktad stödstrategi (huvudsakligen genom MEDIA II-programmet och en europeisk garantifond) skapa en konkurrenskraftig europeisk programindustri, varvid inriktningen skall vara att i första hand nå den hittills oexploaterade gemensamma europeiska marknaden, men beklagar bristen på ekonomiska medel från rådet för att utveckla en verklig europeisk AV-politik,

2. anser att all politik för utveckling av informationssamhället måste vara en del av en strategi vars mål är att främja audiovisuell produktion och att utveckla användandet av ny teknik genom media,

3. förväntar sig att kommissionen omgående lägger fram ett konkret förslag om inrättande av en europeisk garantifond som möjliggör stöd till stora filmproduktioner, men inte utesluter andra, eftersom detta skulle kunna begränsa den kulturella mångfalden, som även uttrycks i «smala» produktioner,

4. anmodar kommissionen att säkerställa att oberoende producenter, även effektiva mindre producenter, som är oberoende av någon koncern, kommer i åtnjutande av stödmedel, som skall användas under en begränsad tid enligt principen hjälp till självhjälp, och utan att konkurrensen snedvrids,

5. anmodar kommissionen att vidta åtgärder för att säkerställa att de stora produktions- och distributionsföretagen också intresserar sig för kreativ och avantgardistisk produktion, så att denna sorts audiovisuella produkter sprids i större omfattning,

6. anser att det inte längre skall finnas någon begränsning av produktionskostnaderna för filmer som åtnjuter stöd, detta för att underlätta marknadsföringsmöjligheterna,

7. erkänner att det är nödvändigt att bevilja de berörda möjligheten till förvärv av alla bearbetningsrättigheter (film, TV, video, multimediatjänster) i syfte att minska risken för dem att inte ens tjäna in distributionskostnaderna,

8. anser att en förstärkning av distributionssystemen är oundgänglig och föreslår att en nära förbindelse inleds med de distributörer och uthyrare som ännu är fristående,

9. visar på att man måste möjliggöra ett för alla länder samordnat och samtidigt utnyttjande av europeisk film på europeiska biografer och i andra medier, eftersom endast simultana utnyttjandestrategier kan resultera i en vidare spridning, vilket MEDIA II-programmet borde i hög grad bidra till,

10. anser att det är nödvändigt att inrikta MEDIA II-programmet och de nationella respektive regionala filmstödåtgärderna mot att, vid låg- och medelbudgetproduktioner, säkerställa att adekvata sälj- och marknadsföringsmedel efter färdigställandet står till förfogande, för att väcka internationellt intresse,

11. anmodar kommissionen och medlemsstaterna att för finansiering av programproduktion skapa skattemässiga incitament för att stimulera privat kapital att investera i den europeiska TV- och filmindustrin, och att förbättra programindustrins skatteunderlag, till exempel genom en begränsning av bolagsskatten till 10 %,

12. accepterar det i Europa framvuxna dubbla radio- och TV-systemet, men understryker i detta sammanhang nödvändigheten av lika konkurrensmöjligheter för statlig radio och TV på informationssamhällets växande marknader,

13. hänvisar till att det är absolut nödvändigt att garantera överlevnad och utveckling för den statliga radion och TV:n, inklusive finansieringsgarantier, för att ge kommersiella leverantörer och offentliga organisationer lika möjligheter,

14. erkänner den höga kvaliteten på de statliga programmen, som fungerar som måttstock för alla högkvalitativa radio- och TV-sändningar i Europa,

15. anmodar kommissionen att klargöra att det är förenligt med bestämmelserna i Romfördraget att finansiera den offentliga radion och TV:n genom avgifter eller allmänna medel, med tanke på den speciella funktion som dessa fyller,

16. uttalar sig med bestämdhet för att hålla fast vid det omfattande begreppet för radio- och TV-sändning och utvidga detta i riktning mot de nya multimediatjänsterna, och anser att dessa nya tjänster bör integreras i det reviderade direktivet «Television utan gränser»,

17. önskar en politik för medier och program som ser de nya tjänsterna som en möjlighet att utvidga den europeiska kulturella mångfalden genom ett icke- diskrimerande tillträde för alla användare och en fri och öppen konkurrens för alla leverantörer, och som bedömer hur stort stöd som skall ges till programindustrin utifrån detta kriterium,

18. är oroat över den förskjutning som redan sker från anställningsförhållanden som för närvarande är skyddade genom avtal om lön och om sociala villkor, till frilans- och distansarbete med otillräckligt socialt skydd, och anser att denna förskjutning måste åtföljas av ett ökat socialt skydd och ökade sociala rättigheter för dem som arbetar på frilansbasis inom media; detta kräver också en anpassning till det digitala multimedialandskapet av upphovsrätten och andra bestämmelser om upphovsmannens rättigheter,

19. uppmanar kommissionen att vid översynen av direktivet «Television utan gränser» göra ett rättsligt klarläggande av rättsosäkerheten i samband med kvoteringsbestämmelserna, och dessutom förmå medlemsstaternas beslutsfattare att i enlighet med principen om etableringsland införa ett totalförbud mot pornografi och våldsförhärligande sändningar, samt bindande upprätthålla nettotidsprincipen vid avbrott av spelfilmer för reklam,

20. ser en kvoteringsplikt som ett viktigt medel för att göra europeiska audiovisuella produkter tillgängliga för en bred publik och därmed säkerställa att den europeiska programindustrin uppmuntras till en mångfald av kulturellt betydande och marknadsmässiga produkter,

21. anser att ett gränsöverskridande samarbete är absolut nödvändigt mellan de myndigheter som ansvarar för tillstånd för och kontroll av kommersiell radio och TV, för att säkra mångfalden och förhindra otillåten mediakoncentration och garantera att de nationella begränsningarna för koncentration inte kan kringgås; detta skulle kunna ske genom ett av medlemsländerna utsett samarbetsråd, som består av oberoende personer och med lika antal representanter för statliga och kommersiella leverantörer och lika antal kvinnor och män; detta organs viktigaste uppgift måste vara att skapa en sameuropeisk översyn av ägarstrukturer, och det bör samarbeta med Europaparlamentet och regelbundet upprätta rapporter om situationen och göra utvärderingar,

22. stöder åtgärder för att främja radio- och TV-sändningar ägnade för medborgarna och för att främja öppna kanaler, syftande till att skapa en direkt möjlighet för medborgare att delta och därmed stärka den demokratiska processen med tanke på medias växande betydelse för information till medborgarna på lokal och regional nivå,

23. anser att utformningen av nya former för offentliga tjänster och för statligt-privat partnerskap är en lovande framtidsstrategi, det kan vara i form av gemenskapsnät, för vilka även offentliga utrymmen bör göras tillgängliga, eller i form av «mediacaféer»,

24. kräver att de central- och östeuropeiska länderna inlemmas i det europeiska systemet med finansiella incitament och stöd, och anser att särskilda medel måste ställas till förfogande ur Phare- och Tacis-programmen för en utbyggnad av den audiovisuella sektorn i dessa länder; för att främja solidariteten inom världssamfundet bör stödåtgärder på det audiovisuella området vidtas för utvecklingsländer inom ramen för befintliga avtal,

25. önskar åtgärder för att säkerställa lika möjligheter vad gäller tillträde till de europeiska audiovisuella programmen, med hjälp av kontroll av de lika möjligheterna och fastställande av kriterier för detta, inom ramarna för anslagna medel och de beräknade subventionerna inom denna sektor,

26. uppdrar åt sin ordförande att vidarebefordra denna resolution till rådet, kommissionen och medlemsstaternas regeringar.