P6_TA(2007)0031

Kvinnor i Turkiet

Europaparlamentets resolution om kvinnors roll i det sociala, ekonomiska och politiska livet i Turkiet (2006/2214(INI))

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

- med beaktande av kommissionens meddelande av den 8 november 2006 om en strategi för utvidgningen och huvudfrågor 2006-2007 (KOM(2006)0649), och särskilt den framstegsrapport om Turkiet som ingår i denna,

- med beaktande av kommissionens meddelande av den 9 november 2005 om 2005 års strategidokument för utvidgningen (KOM(2005)0561),

- med beaktande av sin resolution av den 27 september 2006 om Turkiets framsteg inför anslutningen [1],

- med beaktande av sin resolution av den 6 juli 2005 om kvinnornas roll i Turkiet i det sociala, politiska och ekonomiska livet [2],

- med beaktande av Europeiska rådets beslut av den 17 december 2004 om att inleda förhandlingar med Turkiet om EU-medlemskap den 3 oktober 2005,

- med beaktande av gemenskapernas regelverk inom området för kvinnors rättigheter och jämställdhet mellan kvinnor och män,

- med beaktande av rekommendation (2003)3 från Europarådets ministerkommitté av den 12 mars 2003 till medlemsstaterna om balans mellan kvinnors och mäns deltagande vid politiskt och offentligt beslutsfattande,

- med beaktande av ILO:s konvention nr 177 om arbete i hemmet från 1996,

- med beaktande av rapporten om kvinnor och sysselsättning från Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs gemensamma rådgivande kommitté EU-Turkiet, utarbetad i Kayseri (Turkiet) den 14 juli 2006,

- med beaktande av den turkiska parlamentariska kommitténs rapport från 2006 om sedvänjor och hedersmord och hedersrelaterat våld mot kvinnor och barn,

- med beaktande av domen av den 10 november 2005 från den Europeiska domstolen för de mänskliga rättigheterna om Turkiets föreskrifter om bärande av den islamiska huvudduken vid högre utbildningsanstalter [3],

- med beaktande av FN:s konvention om avskaffande av all slags diskriminering av kvinnor (CEDAW) från 1979 och dess frivilliga protokoll från 1999, som är en del av den internationella rätten och tillvilka Turkiet är part sedan 1985 respektive 2002, och med beaktande av artikel 90 i den turkiska grundlagen i vilken fastslås att internationell rätt är överordnad turkisk nationell rätt,

- med beaktande av artikel 45 i arbetsordningen,

- med beaktande av betänkandet från utskottet för kvinnors rättigheter och jämställdhet mellan kvinnor och män (A6-0003/2007), och av följande skäl:

A. Kandidatländer som vill ansluta sig till EU är skyldiga att anta gemenskapens regelverk, och kvinnors rättigheter och jämställdhet mellan kvinnor och män är en del av gemenskapens regelverk.

B. I kommissionens rapport om Turkiets framsteg på väg mot anslutning, som ingår i det ovannämnda strategidokumentet av den 9 november 2005, fastställs, när det gäller kvinnornas situation, bl.a. följande huvudsakliga problemområden: våld mot kvinnor, särskilt våld i hemmet och hedersrelaterade brott, utbredd analfabetism, lågt deltagande av kvinnor i parlamentet och i lokala representativa organ samt lågt deltagande och diskriminering av kvinnor på arbetsmarknaden. Kvinnors ekonomiska oberoende är avgörande för deras frigörelse och borde vara särskilt angeläget för Turkiet.

C. Kommissionen konstaterar i sin framstegsrapport om Turkiet för 2006 att de rättsliga ramarna i fråga om kvinnors rättigheter generellt sett är tillfredsställande, men att stora insatser fortfarande krävs när det gäller genomförandet av dem.

1. Europaparlamentet betonar att respekt för mänskliga rättigheter, inbegripet kvinnors rättigheter, är ett oeftergivligt villkor för medlemskap i EU och uppmanar kommission att ställa frågan om kvinnors rättigheter i centrum för förhandlingarna med Turkiet.

2. Europaparlamentet välkomnar att den aktiva fasen i anslutningsförhandlingarna mellan Turkiet och Europeiska unionen har inletts. Parlamentet beklagar emellertid att reformprocessen i Turkiet gått långsammare det senaste året och de fortsatta problemen med kvinnors rättigheter.

Genomförande av lagstiftning och samordning

3. Europaparlamentet noterar att de rättsliga ramarna för kvinnors rättigheter generellt sett har varit tillfredsställande, men anser att deras genomförande fortsätter att vara bristfälligt. Parlamentet upprepar därför sitt krav att gemenskapens regelverk på området för kvinnors rättigheter skall genomföras till fullo och effektivt, särskilt i landets fattigare regioner.

4. Europaparlamentet uppmanar den turkiska regeringen att påskynda genomförandet av den nya lagstiftningen om kvinnors rättigheter och att se till att den är fullständigt förenlig med kraven i gemenskapens regelverk och att den genomförs effektivt i praktiken.

5. Europaparlamentet påpekar att den nya turkiska strafflagen, som trädde i kraft i juni 2005, innebär att kvinnors grundläggande rättigheter stärks avsevärt, men att gemenskapsdirektiven om jämställdhet mellan kvinnor och män ännu inte införlivats till fullo. Parlamentet noterar med oro de försök (som inte lyckats) som gjorts för att upphäva lagstiftning om kvinnors rättigheter.

6. Europaparlamentet beklagar djupt att flickor i delar av sydöstra Turkiet inte registreras vid födseln och att detta hindrar kampen mot tvångsäktenskap och hedersrelaterade brott, eftersom offren saknar officiell identitet. Parlamentet uppmanar de turkiska myndigheterna att fortsätta vidta alla åtgärder som krävs för att se till att alla turkiska barn registreras vid födseln.

7. Europaparlamentet betonar att den turkiska regeringen bör upprätthålla och, där så krävs, inrätta en landsomfattande juridisk registrering av äktenskap för att garantera alla män och kvinnor fullständig rätt till de förmåner som följer av medborgarskap, till exempel tillgång till utbildning och hälso- och sjukvård samt lika tillgång till arbetsmarknaden.

8. Europaparlamentet välkomnar att det i Turkiet inrättats en rådgivande styrelse om kvinnors ställning (styrelsen), som skall ge råd om planering och genomförande av den statliga politiken för kvinnors rättigheter.

9. Europaparlamentet betonar att arbetsmarknadens parter, företrädare för organ och icke-statliga organisationer som arbetar med jämställdhetsfrågor och företrädare för fackföreningar måste ingå i styrelsen, vilket för närvarande inte är fallet, och uppmanar de berörda myndigheterna att använda styrelsen på ett effektivt sätt för att åstadkomma effektiv samordning mellan aktörerna.

Det civila samhället

10. Europaparlamentet noterar sin fortsatta oro beträffande samarbetet mellan icke-statliga organisationer och den turkiska regeringen.

11. Europaparlamentet kräver att alla icke-statliga organisationer, även fria och självständiga kvinnoorganisationer, skall behandlas på samma sätt.

12. Europaparlamentet anser att mötet mellan Turkiets minister för kvinnors rättigheter och företrädare för 55 kvinnoorganisationer i Turkiet, tillsammans med beslutet att inrätta ett mer strukturerat samarbete och effektiv samordning mellan ministeriet och de icke-statliga organisationerna, är god praxis som bör upprepas med jämna mellanrum. Parlamentet förväntar sig att denna politiska vilja i framtiden skall omsättas i praktiken genom specifika initiativ och åtgärder.

13. Europaparlamentet uppmanar kommissionen och Turkiets regering att erkänna de icke-statliga kvinnorättsorganisationernas roll som grundläggande och nödvändiga partners i officiella och permanenta strukturer och institutioner och att ta med de icke-statliga organisationerna i EU-anslutningsförhandlingarna på ett strukturerat sätt i enlighet med fastställda förfaranden.

14. Europaparlamentet uppmanar den turkiska regeringen att inleda en storskalig kampanj för att till hela samhället förmedla bilden av kvinnor som aktörer som driver den ekonomiska och sociala utvecklingen framåt.

15. Europaparlamentet noterar den ökande oron bland icke-statliga kvinnorättsorganisationer om de problem som de upplever i samband med de omständliga förfarandena för att få bidrag från EU och i samband med genomförandet av de projekt som de fått bidrag för. Parlamentet noterar att många icke-statliga kvinnorättsorganisationer tvekar att ansöka, och att de därigenom inte drar nytta av en mycket viktig resurs.

16. Europaparlamentet välkomnar inrättandet av centrum för utveckling av det civila samhället (STGM),som arbetar för att bidra till det civila samhällets utveckling.

17. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att tillhandahålla ytterligare bistånd, bl.a. genom att bygga upp kapaciteten vid andra biståndscentrum.

Uppgifter, riktmärken och mål

18. Europaparlamentet konstaterar att det fortfarande råder brist på tillförlitlig information om kvinnornas situation i Turkiet och att befintliga uppgifter inte ännu täcker alla problem med anknytning till kvinnors situation, roll och rättigheter.

19. Europaparlamentet välkomnar i detta sammanhang att det turkiska statistiska institutet i början av 2007 tog initiativ till att erbjuda "könsuppdelad statistik" för socialt, kulturellt och ekonomiskt liv, inklusive uppgifter om löneklyftan mellan kvinnor och män.

20. Europaparlamentet välkomnar det gemensamma projektet mellan EU-Turkiet "Att främja jämställdhet mellan kvinnor och män", som syftar till att stärka berörda parters kapacitet att skydda kvinnor från våld i hemmet och välkomnar, som en del av projektet, initiativet "Nationell forskning om orsaker till och följder av våld mot kvinnor", som utformats för att inrätta en databas med information om våld mot kvinnor.

21. Europaparlamentet uppmanar Turkiets regering att tillhandahålla specifika och tillförlitliga uppgifter om andelen analfabeter bland kvinnor, om lika tillgång till utbildning för kvinnor, om problem i samband med kvinnors deltagande i arbetslivet, om våld mot kvinnor samt om hedersmord och tvångsäktenskap.

22. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att i sina rapporter till Europeiska rådet om hur snabbt reformerna fortskrider fastställa tydliga riktlinjer och exakta mål på kort, medellång och lång sikt när det gäller kvinnors rättigheter.

23. Europaparlamentet uppmanar den turkiska regeringen att se till att alla kvinnor, oavsett språk, ras, etnisk tillhörighet, hudfärg, politiska åsikter, tro och religion omfattas av program för kvinnors rättigheter.

24. Europaparlamentet är djupt oroat över kommissionens konstaterande att lagen om skydd av familjen endast tillämpas till viss del och uppmanar de turkiska myndigheterna att snarast genomföra den på ett korrekt och effektivt sätt, eftersom detta kommer att bidra till skyddet av kvinnors ställning och rättigheter inom familjen.

Våld mot kvinnor

25. Europaparlamentet noterar att våld mot kvinnor fortfarande är ett problem och fördömer alla fall av våld mot kvinnor, inbegripet hedersmord, våld i hemmet, tvångsäktenskap och polygami.

26. Europaparlamentet noterar kommissionens anmärkning att de domar som avkunnas av domstolarna, trots bestämmelserna i den nya strafflagen om att "hedersmord" är en försvårande omständighet i mordfall, ger en blandad bild av situationen, som också kommissionen påpekar. Parlamentet uppmanar de rättsliga myndigheterna att tillämpa och tolka bestämmelserna i strafflagen på ett korrekt och effektivt sätt, så att denna typ av brott kan undvikas, och att garantera att man inte kan tillämpa någon straffnedsättning eller förmildrande omständigheter på brott mot kvinnor.

27. Europaparlamentet är djupt oroat över att det fortfarande förekommer att kvinnor begår självmord efter påtryckningar från familjen, särskilt i de östra och sydöstra regionerna. Parlamentet uppmanar de turkiska myndigheterna att skydda kvinnor mot påtryckningar av detta slag från familjen och att lämna specifika och tillförlitliga uppgifter om självmorden bland kvinnor, särskilt i dessa regioner.

28. Europaparlamentet uppmanar de offentliga institutionerna (rättsväsendet, förvaltningen, polisen, hälsovården osv.) att se till att kvinnor som utsätts för våld i Turkiet får allt skydd som är nödvändigt.

29. Europaparlamentet betonar att det, i fall där man inte lyckats skydda och hjälpa offer, skall inledas en förundersökning genom de offentliga institutionernas försorg och göras insatser för att vidta disciplinära åtgärder mot de ansvariga.

30. Europaparlamentet välkomnar den officiella skrivelse Turkiets premiärminister offentliggjort till följd av den turkiska parlamentariska kommitténs rapport om sedvänjor och hedersmord och hedersrelaterat våld mot kvinnor, i vilken alla ministerier, offentliga institutioner och lokala tjänstemän instrueras att genomföra de föreslagna lösningarna för att ta itu med våld mot kvinnor. Parlamentet uppmanar den turkiska regeringen att utfärda bindande och praktiska instruktioner för genomförandet av denna officiella skrivelse, att erbjuda de budgetmedel som behövs för att vidta nödvändiga åtgärder och att klargöra följderna av bristande efterlevnad.

31. Europaparlamentet välkomnar det turkiska inrikesministeriets officiella skrivelse av den 9 januari 2007 genom vilken en handlingsplan för samordning av insatserna för att förhindra heders- och traditionsrelaterade brott inrättas. I denna skrivelse begärs strikt tillämpning av lagen om inrättande av hem för tillfälligt skydd på alla orter med över 50000 invånare, inrättande av särskilda kommittéer i varje stad för att samordna insatserna för att hjälpa dem som utsatts för heders- och traditionsrelaterade brott och vidtagande av åtgärder för att erbjuda psykiskt och ekonomiskt stöd och skydd för offren.

32. Europaparlamentet välkomnar initiativet att ge värnpliktiga soldater utbildning i förebyggande av våld mot kvinnor och att i kursplanen för polisskolorna inkludera frågor som kvinnors rättigheter som en del av de mänskliga rättigheterna, jämställdhet mellan kvinnor och män, våld mot kvinnor och hedersrelaterade brott.

33. Europaparlamentet uppmanar den turkiska regeringen och kommissionen att prioritera kampen mot våldet i allmänhet och särskilt hedersrelaterade brott högt och att inrätta särskilda härbärgen med hög säkerhet, även i regionerna i sydöstra Turkiet, så att kvinnor har härbärgen i sitt eget grannskap. Parlamentet efterlyser stöd och bistånd till de fria rådgivningscentren för kvinnor i sydöstra Turkiet, t.ex. KA-MER och kräver ekonomisk utveckling som fokuserar på kvinnor i regioner där kvinnor är utsatta för våld. Parlamentet erinrar om betydelsen av systematiska undersökningar och effektiva straff och utbildning av polis och rättsvårdande myndigheter i jämställdhetsfrågor och kampen mot våld. Parlamentet påpekar att domare måste instrueras att tillämpa de nya lagarna så att våldshandlingar i allmänhet och särskilt hedersrelaterade brott, tvångsäktenskap och polygami bestraffas hårt och att vittnesskyddet är viktigt. Parlamentet uppmanar Turkiets regering att ingå ett särskilt avtal med kommissionen om deltagande i programmet för att förebygga och bekämpa våld mot barn, ungdomar och kvinnor och för att skydda våldsoffer och riskgrupper (Daphneprogrammet) och att avsätta de ekonomiska medel som krävs för detta ändamål i den nationella budgeten.

34. Europaparlamentet påpekar att kvinnor måste erbjudas inte bara skydd utan framför allt psykologisk vård och rådgivning. Parlamentet kräver att sådana tjänster skall tillhandahållas i kvinnohärbärgen och på fältet i regioner där självmord bland kvinnor och våld mot kvinnor är vanligt förekommande.

35. Europaparlamentet uppmanar den turkiska regeringen att upprätta förbindelser med alla grupperingar - civila, sociala eller religiösa - i samhället för att kunna inleda kampanjer, riktade särskilt mot ungdomar, för att sprida kunskap om att våld mot kvinnor och barn är ett allvarligt brott mot de mänskliga rättigheterna, och att skapa avsky för alla former av våld.

Härbärgen

36. Europaparlamentet noterar att de härbärgen i Turkiet för kvinnor som blivit offer för våld, och som rapporteras ha kapacitet för 469 kvinnor och hittills har tillhandahållit tjänster för 5512 kvinnor [4], inte uppfyller de behov en befolkning på cirka 70 miljoner människor har. Inte ens de blygsamma möjligheterna enligt den gällande lagstiftningen, det vill säga ett härbärge i varje samhälle med över 50000 invånare, uppnås i tillräcklig omfattning.

37. Europaparlamentet uppmanar Turkiets regering att se till att effektiva och säkra härbärgen i tillräckligt antal för kvinnors behov finns tillgängliga.

38. Europaparlamentet välkomnar inrättandet av hjälptelefonnumret 183 för socialtjänst för familjer, kvinnor, barn och personer med funktionshinder, dit våld kan rapporteras, och välkomnar också inrättandet av ett rikstäckande nödnummer, 157, för offer för människohandel, och anser att dessa hjälptelefonnummer kan tjäna som ett föredöme för EU.

39. Europaparlamentet uppmanar än en gång Turkiet att ratificera tilläggsprotokoll nr 12 till Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna.

40. Europaparlamentet uppmanar den turkiska regeringen att genomföra strukturella och personalmässiga förbättringar i kvinnohärbärgen och att åtgärda brister som lett till klagomål.

41. Europaparlamentet uppmanar den turkiska regeringen att göra mer för att främja samarbetet mellan statliga institutioner/lokala myndigheter och oberoende kvinnoorganisationer. Parlamentet uppmanar också regeringen att tillhandahålla ekonomiskt stöd till oberoende och självständiga kvinnohärbärgen.

Politiskt deltagande

42. Europaparlamentet noterar att kvinnors deltagande i politiken i Turkiet är alltför lågt. Parlamentet understryker att diskriminering mot kvinnor ibland bäst kan åtgärdas genom tillfälliga positiva diskrimineringsåtgärder, vilka medges, bland annat, genom CEDAW, och att det finns ett absolut behov av kvinnliga förebilder i maktpositioner och beslutsfattande positioner.

43. Europaparlamentet föreslår att åtgärder skall vidtas för att säkra tillräcklig representation av kvinnor på vallistor, som det bästa sättet att förbättra kvinnors deltagande i den turkiska politiken på kort sikt.

44. Europaparlamentet uppmanar de turkiska politiska partierna att anta interna regler som garanterar kvinnors deltagande i deras förvaltningsorgan på samtliga nivåer.

45. Europaparlamentet uppmanar de politiska partierna i Turkiet, med början från de kommande valen 2007, att ta med fler kvinnliga kandidater på vallistorna, att ge kvinnor en lämplig roll i partihierarkin och att höja medvetenheten om betydelsen av att kvinnor deltar i det politiska arbetet.

46. Europaparlamentet beklagar djupt att ett permanent utskott för kvinnors rättigheter och jämställdhet mellan könen fortfarande inte inrättats i det turkiska parlamentet. Parlamentet betonar att de löften Turkiets regering och vissa politiska partier gjort i sina partiprogram skall hållas och understryker att utskottet bör inrättas så snart som möjligt.

47. Europaparlamentet är djupt oroat över kommissionens anmärkning om att kvinnor fortfarande utsätts för diskriminering, bland annat beroende på bristande utbildning och utbredd analfabetism i landet, och uppmanar Turkiets regering att garantera jämställdhet när det gäller tillgång till utbildning och arbetsmarknaden, särskilt i de sydöstra regionerna. Parlamentet uppmanar i detta sammanhang till åtgärder inom utbildningssektorn för att ge lärarna kompetens i jämställdhetsfrågor och behålla ett system med incitament för att hålla flickorna kvar inom utbildningssystemet. Parlamentet kräver också att skolflickor och skolpojkar görs medvetna om lika möjligheter för kvinnor och män och om kvinnors rätt till självbestämmande, inbegripet genom läroböcker som tar upp könsaspekterna.

Utbildning

48. Europaparlamentet noterar att Unicef uppskattar att mellan 600000 och 800000 flickor årligen som uppnått obligatorisk skolålder endera hindras av sina familjer från att gå till skolan eller inte går till skolan på grund av logistiska svårigheter.

49. Europaparlamentet välkomnar utbildningskampanjen för flickor "Nu går vi till skolan, flickor", som resulterat i att 222800 flickor skrev in sig i skolan. Parlamentet välkomnar också "Kampanjen till stöd för nationell utbildning" som nådde nästan 5 miljoner vuxna under de fyra år den pågick, varav de flesta var kvinnor från landsbygdsområden och flickor som inte kunde gå till skolan.

50. Europaparlamentet understryker betydelsen av utbildning och dess potentiella bidrag till kvinnors ekonomiska oberoende. Parlamentet uppmanar de turkiska myndigheterna att fastställa ett övervakningssystem för att hålla flickor inom utbildningssystemet. Parlamentet betonar hur viktigt det är med skolutbildning för flickor, så att de får tillgång till högskolor och universitet och i högre grad engageras i ämnen som till exempel psykologi, i syfte att förbereda och utbilda dem så att de kan bistå andra kvinnliga offer för övergrepp.

Deltagande på arbetsmarknaden

51. Europaparlamentet konstaterar att sysselsättningsgraden för kvinnor fortsatt är mycket låg, under 25 procent, och är mycket låg jämfört med den genomsnittliga sysselsättningsgraden för kvinnor i EU-27, som är 49 procent, och att sysselsättningsgraden för kvinnor har sjunkit till omkring 20 procent, i motsats till kvinnors ökande deltagande på den informella sektorn, vilket ofta är ett resultat av en kombination av den låga utbildningsnivån hos många kvinnor och bristen på ett institutionaliserat, allmänt, tillgängligt och billigt system för barnomsorg och inrättningar för äldre och funktionshindrade anhöriga och den könsvisa uppdelningen av arbetsuppgifter i samhället.

52. Europaparlamentet uppmärksammar kommissionens anmärkning i fråga om lika möjligheter att anpassning till gemenskapens regelverk är nödvändig, särskilt när det gäller föräldraledighet, lika lön, lika tillgång till sysselsättning och lagstadgad och yrkesbaserad social trygghet.

53. Europaparlamentet välkomnar, mot bakgrund av ovanstående, projekt som det gemensamma nederländsk-turkiska projektet för att förbättra jämställdheten på arbetsmarknaden och det kommande projektet för att stödja kvinnors företagande, liksom samarbetet mellan Garanti Bank och KAGIDER (kvinnlig företagarsammanslutning) gällande kreditmöjligheter på upp till 30000 US-dollar och kostnadsfri utbildning för kvinnliga företagare.

54. Europaparlamentet uppmanar den turkiska regeringen att inrätta ett eller flera organ för främjande, analys och kontroll av samt till stöd för likabehandling på arbetsmarknaden, inklusive yrkesutbildning, i enlighet med artikel 8a i rådets direktiv 76/207/EEG av den 9 februari 1976 om genomförandet av principen om likabehandling av kvinnor och män i fråga om tillgång till anställning, yrkesutbildning och befordran samt arbetsvillkor [5].

55. Europaparlamentet uppmanar arbetsmarknadens parter och Turkiets regering att vidta alla åtgärder som behövs för att garantera en övergång från en informell ekonomi till en formell ekonomi. Parlamentet uppmanar kommissionen att prioritera stöd till denna insats högt.

56. Europaparlamentet uppmanar den turkiska regeringen att ta fram korrekta uppgifter om diskriminering av kvinnor, inbegripet tillträde av kvinnor som bär huvudduk till arbetsmarknaden, i syfte att fastställa om det finns risk för indirekt diskriminering på grund av kön.

57. Europaparlamentet uppmanar Turkiets regering att förbättra de hemarbetandes situation, av vilka de flesta är kvinnor. Parlamentet uppmanar mot denna bakgrund Turkiet att underteckna och ratificera ILO:s ovannämnda konvention nr 177 om arbete i hemmet och att utvidga den turkiska arbetsrätten i syfte att omfatta arbetstagare i hemmet.

58. Europaparlamentet uppmanar än en gång den turkiska regeringen att utarbeta och genomföra nationella handlingsplaner för kvinnor och sysselsättning inom en begränsad tidsram och med konkreta mål, såsom brukligt är för närvarande i EU:s medlemsstater.

59. Europaparlamentet uppmanar Turkiets arbetsminister och arbetsmarknadens parter att ta med jämställdhet mellan kvinnor och män i sina handlingsplaner och i kollektivavtalen och uppmanar de turkiska fackföreningarna att organisera arbetskraften i den informella sektorn och att utbilda fackföreningsrepresentanter i jämställdhetsfrågor. Parlamentet välkomnar de initiativ som tagits i detta avseende av fackföreningen Türk-IS.

60. Europaparlamentet betonar den viktiga roll som arbetsmarknadens parter spelar för att främja kvinnors rättigheter och deras deltagande i det ekonomiska, sociala och politiska livet. Parlamentet uppmuntrar arbetsmarknadens parter att göra mer för att främja kvinnors deltagande i organ som deltar i den sociala dialogen.

61. Europaparlamentet beslutar att regelbundet utvärdera framstegen på området för kvinnors rättigheter i Turkiet som ett komplement till och i förbindelse med kommissionens årliga framstegsrapport och att mäta Turkiets framsteg på området för kvinnors rättigheter i enlighet med de riktmärken som fastställts i framstegsrapporten.

*

* *

62. Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till rådet, kommissionen, Europarådets generalsekreterare, FN:s särskilde rapportör om våld mot kvinnor, Internationella arbetsorganisationens generaldirektör och till Turkiets regering och parlament.

[1] Antagna texter, P6_TA(2006)0381.

[2] EUT C 157 E, 6.7.2006, s. 385.

[3] Leyla Şahin v. Turkey, Application No. 44774/98.

[4] Källa: Nimet Çubukçu, Turkiets minister med ansvar för kvinnors rättigheter.

[5] EGT L 39, 14.2.1976, s. 40. Direktivet ändrat genom Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/73/EG (EGT L 269, 5.10.2002, s. 15).

--------------------------------------------------