[pic] | EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION |

Bryssel den 4.11.2008

KOM(2008) 670 slutlig

MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL RÅDET OCH EUROPAPARLAMENTET

Rapporter från medlemsstaterna om beteenden som utgjorde allvarliga överträdelser av den gemensamma fiskeripolitikens bestämmelser under år 2006

MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL RÅDET OCH EUROPAPARLAMENTET

Rapporter från medlemsstaterna om beteenden som utgjorde allvarliga överträdelser av den gemensamma fiskeripolitikens bestämmelser under år 2006

1. INLEDNING

I syfte att göra det lättare att överblicka hur medlemsstaterna fullgör sina skyldigheter att se till att gemenskapsreglerna efterlevs infördes genom rådets förordning (EG) nr 1447/1999[1] en skyldighet för medlemsstaterna att varje år rapportera till kommissionen om hur många allvarliga överträdelser som upptäckts och vilka påföljder som utfärdats. För det ändamålet infördes en förteckning i förordningen över 19 slag av överträdelser av gemenskapens bestämmelser som ansågs särskilt allvarliga. Medlemsstaterna ska se till att lämpliga åtgärder vidtas mot fysiska eller juridiska personer som inte följer bestämmelserna för den gemensamma fiskeripolitiken[2].

De beteenden som finns med i förteckningen avser de viktigaste kraven i gemenskapens bestämmelser i fråga om bevarande av fiskbestånd, övervakning och saluföring av fiskeriprodukter.

Förfarandet för att inrapportera de nödvändiga uppgifterna fastställs genom kommissionens förordning (EG) nr 2740/1999[3]. Elektroniskt inlämnade uppgifter bör möjliggöra en jämförelse mellan medlemsstaterna med avseende på tillsynssystemens effektivitet. Lagstiftarens yttersta mål är att gradvis skapa lika och rättvisa villkor för yrkesfiskarna, som därigenom bör få större förtroende för kontrollmyndigheterna runtom i Europeiska gemenskapen och ansluta sig till gemenskapens bestämmelser om bevarande av fiskeresurserna.

Detta meddelande hänvisar till fall av beteenden som utgör allvarliga överträdelser av den gemensamma fiskeripolitikens bestämmelser och för vilka ett förfarande inleddes under 2006.

Detta är det sjunde meddelandet om denna fråga. Kommissionen redovisade de mest relevanta uppgifterna för 2000 i sitt meddelande av den 12 november 2001[4], för 2001 i sitt meddelande av den 5 december 2002[5], för 2002 i sitt meddelande av den 15 december 2003[6], för 2003 i sitt meddelande av den 20 maj 2005[7] och för 2005 i sitt meddelande av den 25 juli 2007[8].

2. RAPPORTER FRÅN MEDLEMSSTATERNA FÖR ÅR 2006

Genom rådets förordning (EG) nr 2740/1999 fastställs tillämpningsföreskrifter för överföring av uppgifter om beteenden som utgör allvarliga överträdelser av den gemensamma fiskeripolitikens bestämmelser. Uppgifterna ska överföras elektroniskt, så att kommissionen kan ta fram tabeller som bifogas dess meddelanden. Dessa tabeller är utformade för att visa de mest intressanta inslagen i medlemsstaternas rapporter.

De redovisade uppgifterna har tillhandahållits av medlemsstaterna, som har haft möjlighet att kontrollera siffrorna innan kommissionen slutgiltigt antog meddelandet.

Medlemsstaternas kommentarer har beaktats, och i tillämpliga fall hänvisas uttryckligen till dem.

3. KOMPLETTERANDE INFORMATION FRÅN MEDLEMSSTATERNA

Eftersom det inte är lätt att tolka de insamlade uppgifterna, med hänsyn till att de uteslutande består av numeriska sammanställningar och vissa uppgifter kan vara något missvisande, uppmanade kommissionen medlemsstaterna att lämna ytterligare information som de ansåg kunde underlätta analysen av uppgifterna.

A. ALLMÄN KOMPLETTERANDE INFORMATION

De viktigaste resultaten kan sammanfattas enligt följande:

- De (administrativa eller straffrättsliga) förfaranden som inleds med anledning av överträdelser av den gemensamma fiskeripolitikens bestämmelser är i allmänhet tidskrävande och kan beroende på medlemsstat ta från 1–2 månader till 1–2 år att avsluta. Det förefaller krävas i snitt åtta till tolv eller arton månader innan hela förfarandet har avslutats. Straffrättsliga förfaranden tar längst tid (i t.ex. Finland och Sverige är dessa dominerande), och de kan i några medlemsstater ta upp till tio år, inräknat alla möjligheter till överklagande. Administrativa förfaranden tar mindre tid: i allmänhet en till två månader.

- Det ska påpekas att många förfaranden som avser överträdelser som upptäcktes förra året ännu inte är avslutade.

- De arter som blivit mest utsatta för allvarliga överträdelser är de för vilka återhämtningsplaner eller restriktiva nationella åtgärder har införts eller som har högst handelsvärde, dvs. bottenlevande arter, torsk, sjötunga, lax, sardiner och sardeller.

- Medlemsstaterna förefaller ha upptäckt de flesta överträdelserna i ICES-områden som östra Medelhavet, Nordsjön, Östersjön, Skagerrak och Kattegatt, Andalusien och Galicien, ICES 30-området, Norra Grekland samt FAO-områdena 34.3.1 och 34.2.2.

- De flesta överträdelserna upptäcktes under inspektioner till sjöss.

B. NY LAGSTIFTNING OCH BÄSTA PRAXIS

För att öka informationsinnehållet i meddelandet har för första gången hänvisningar till såväl nationell lagstiftning som bästa praxis. Bland de nya rättsakter och den nya bästa praxis i fråga om genomdrivandet av fiskeripolitiken som nyligen antagits kan följande nämnas:

- Spanien har antagit nya bestämmelser om provisoriska administrativa åtgärder mot några av de allvarliga överträdelser som antas ha ägt rum i syfte att undvika eller åtminstone minimera de skadeverkningar de kan ge. Den viktigaste av dessa åtgärder avser kvarhållande av fiskefartyget i hamnen till dess att borgen ställts. Detta har redan visat sig ha så avskräckande verkan att antalet överträdelser minskat. En webbsida har upprättats om de sanktioner som tillämpas i händelse av överträdelse för att ge vägledning om de rättsliga och judiciella kriterierna för kommande förfaranden.

- Frankrike har intensifierat sina kontroller särskilt i fråga om bristande iakttagelse av bestämmelserna om minsta tillåtna storlek på fiskarna. Under 2006 tillämpades för första året ordningen för administrativa påföljder enligt stadga 2006-11 i jordbruksriktlinjerna.

- Grekland har upprättat en dygnetruntöppen kontrollcentral för fisket som har behörighet enligt nationell lagstiftning att utdöma påföljder för fartyg som begår överträdelser.

- Italien har börjat tillämpa ett nytt databehandlingssystem, FINSIEL, för att samla in elektroniska uppgifter från den italienska fiskeflotten så att landet ska kunna uppfylla sina förpliktelser enligt EG-förordningarna och domstolens dom C-161/05.

- Också Slovenien har infört ett nytt informationssystem och förbättrat kommunikationen med intressenterna för att öka deras medvetande om den gemensamma fiskeripolitikens bestämmelser. En kontrollcentral för fisket som ska samla in och dubbelkontrollera fiskeuppgifter har nyligen upprättats för att jämföra uppgifter från det satellitbaserade kontrollsystemet med uppgifter i loggböcker och deklarationer vid första försäljning och landning.

- I den svenska lagstiftningen fastställs bötesbelopp vid allvarliga överträdelser i proportion till fartygets motoreffekt med minst 10 och högst 500 gånger dess effekt i kilowatt. Återkallande av licenser för yrkesfiske och navigering kan också komma i fråga men för närvarande först efter det att en straffrättslig dom vunnit laga kraft. Återkallandet kan vara permanent om operatören gjort sig skyldig till upprepade överträdelser. Kontrollerna vid det första transaktionsstadiet har förstärkts, vilket lett till att fler fall av överträdelse upptäckts.

4. ALLVARLIGA ÖVERTRÄDELSER I FÖRHÅLLANDE TILL ANTALET FISKEFARTYG I MEDLEMSSTATERNA

I nedanstående tabell anges antalet aktiva fartyg under 2006. Uppgifterna visar på en minskning med 10 % i förhållande till antalet fartyg som var införda i fartygsregistren för varje medlemsstat den 31 december 2005. Samtidigt anges antalet allvarliga överträdelser som har upptäckts och inrapporterats av medlemsstaterna (uteslutande i fråga om fartyg som för deras egen flagg). Även om det inte skulle vara korrekt att dra några bestämda slutsatser beträffande medlemsstaterna med utgångspunkt i dessa siffror, eftersom överträdelser inte alltid begås av yrkesfiskare, utan även av andra ekonomiska aktörer, så verkar det ändå för de flesta medlemsstater som om antalet upptäckta överträdelser jämfört med flottans storlek tyder på brister i kontrollerna – och till och med på en fullständig brist på kontroller i några medlemsstater.

Medlemsstat | Antal aktiva fartyg | Allvarliga överträdelser |

Belgien | 107 | 29 |

Danmark | 3 136 | 323 |

Tyskland | 2 017 | 101 |

Grekland | 17 878 | 351 |

Estland | 994 | 0 |

Spanien | 13 357 | 2 061 |

Frankrike | 7 698 | 1 360 |

Irland | 1 843 | 223 |

Italien | 14 093 | 3 868 |

Cypern | 872 | 88 |

Lettland | 897 | 94 |

Litauen | 266 | 4 |

Malta | 1 413 | 0 |

Nederländerna | 831 | 96 |

Polen | 884 | 129 |

Portugal | 8 715 | 1 352 |

Slovenien | 179 | 22 |

Finland | 3 196 | 11 |

Sverige | 1 567 | 80 |

Förenade kungariket | 6,761 | 170 |

TOTALT | 86 704 | 10 362 |

5. RAPPORTER FRÅN MEDLEMSSTATERNA

Medlemsstaterna rapporterade in totalt 10 362 fall av allvarliga överträdelser avseende alla de typer av överträdelser som anges i förteckningen i rådets förordning (EG) nr 1447/1999. Antalet är mindre än 1 % lägre än under 2005, men samtidigt har det samlade antalet aktiva fartyg inom EU minskat med 10 % så det har inte skett någon faktisk förbättring i fråga om iakttagandet av den gemensamma fiskeripolitikens bestämmelser. I absoluta tal har medlemsstaterna upptäckt endast 81 överträdelser färre än under 2005. För att underlätta en jämförelse och sluta sig till en trend bör det påpekas att antalet allvarliga överträdelser som upptäckts under tidigare år var 7 298 år 2000, 8 139 år 2001, 6 756 år 2002, 9 502 år 2003, 9 660 år 2004 och 10 443 år 2005.

De huvudsakliga slutsatser som kan dras av de bifogade tabellerna kan sammanfattas på följande sätt:

83 % av överträdelserna har upptäckts av Italien, Spanien, Frankrike och Portugal. Dessa länder hör också till dem med störst antal fartyg. Den kategori av allvarliga överträdelser som var mest frekvent (20 % av fallen) under 2006 gällde lagring, bearbetning, saluföring och transport av fiskeprodukter som inte följer gällande handelsnormer, medan otillåtet fiske kom på andra plats med 18 % av fallen. Förfalskning av eller underlåtenhet att föra in uppgifter avancerade till tredje plats med 13 %, och underlåtenhet att iaktta reglerna om minimistorlekar kom på fjärde plats med 10 %. De övriga kategorierna av allvarliga överträdelser stod vardera för mindre än 10 % av totalantalet. Procentandelarna motsvarar ungefär 2005 års, men antalet fall är större när det gäller lagring, bearbetning, saluföring och transport av fiskeprodukter som inte följer gällande handelsnormer, otillåtet fiske och förfalskning av eller underlåtenhet att föra in elektroniska uppgifter. Antalet fall av ingrepp i systemet för kontroll av fiskefartygs position (VMS-systemet) har också ökat under 2005 i förhållande till tidigare år.

Under 2006 ledde 7 973 förfaranden till påföljder, vilket motsvarade 77 % av det totala antalet upptäckta överträdelser – färre än under det föregående året då påföljder utdömdes i 83 % av fallen. En intressant iakttagelse är att 72 % av de förfaranden som inleddes var administrativa, 25 % straffrättsliga och återstoden av blandad karaktär.

Det finns fortfarande väsentliga och oförklarliga skillnader mellan medlemsstaterna i fråga om samma slag av överträdelser: Under 2006 var EU-genomsnittet för bötesbeloppen vid förfaranden som lett till påföljd 1 548 euro . Uppseendeväckande nog motsvarar detta exakt det genomsnittliga bötesbeloppet för 2005. I de enskilda medlemsstaterna varierar det genomsnittliga bötesbeloppet mellan 170 och 6 070 euro. EU-genomsnittet är mindre än hälften av motsvarande belopp för 2003 (4 664 euro) och också mindre än de genomsnittliga böter som utdömdes 2004 (2 272 euro). Det är värt att påpeka att det maximala beloppet i de enskilda medlemsstaterna varierade mellan 170 och 120 000 euro.

1 082 tillstånd drogs in, vilket tyvärr endast gällde 10 % av fallen. Som jämförelse drogs 1 226 tillstånd in i 13 % av fallen under 2004. Det bör påpekas att detta slag av åtgärd tillämpades i störst utsträckning i Grekland (71 % av fallen) och Spanien (36 %). I Danmark och Nederländerna förekom den i inte fullt 10 % av fallen och i de övriga medlemsstaterna endast i som högst 2 % av fallen.

Slutligen ska det påpekas att betalningarna från fiskerinäringen till följd av bötesstraff under 2006 (9 281 miljoner euro) fortfarande var obetydliga och endast gällde 0,04 % av samtliga aktiva fiskefartyg.

6. ALLMÄNNA SYNPUNKTER PÅ MEDLEMSSTATERNAS RAPPORTER

Kommissionen drar slutsatsen att situationen egentligen inte har förbättrats jämfört med det föregående året, samtidigt som den än en gång vill understryka att det är svårt att tolka siffrorna i tabellerna utan kommentarer från medlemsstaterna.

Särskilt oroande är att de alltför låga böter som utdöms i de flesta upptäckta fallen och den låga sannolikheten att bli upptäckt och åtalad av kontrollmyndigheterna kan få yrkesfiskarna att anse att de ekonomiska fördelar man kan uppnå genom att bryta mot reglerna väger tyngre än vad man riskerar. Denna bristande proportionalitet i bötesbeloppen medför att fiskeriföretagen helt enkelt kan betrakta utgifter för överträdelser av den gemensamma fiskeripolitikens bestämmelser som löpande kostnader och att de saknar varje konkret incitament att följa reglerna.

Indragning av fisketillstånd eller tillstånd att utföra yrkesverksamhet är ett mycket effektivt medel för att öka efterlevnaden av den gemensamma fiskeripolitikens bestämmelser eftersom det kan tillämpas snabbt och ger omedelbar effekt. Kommissionen har noterat att vissa medlemsstater har infört denna åtgärd, som tidigare var okänd i deras rättsystem. Det är beklagligt att de flesta medlemsstaterna ännu inte utnyttjar detta instrument, och inte ens när överträdelserna är så allvarliga att de motiverar ett straffrättsligt förfarande.

7. ÖVERTRÄDELSER SOM UPPTÄCKTS INOM REGIONALA FISKERIORGANISATIONER

Flera regionala fiskeriorganisationer har inrättat kontrollsystem för registrering av överträdelser. Sådana system finns t.ex. inom NAFO (Fiskeriorganisationen för Nordatlantens västra del) och NEAFC (Nordostatlantiska fiskerikommissionen).

De regionala fiskeriorganisationerna har upprättat egna förteckningar över överträdelser som ska betraktas som allvarliga, när det gäller bestämmelser som antagits i bevarandesyfte. Sådana överträdelser rapporteras inte särskilt i detta meddelande, men kommissionen utgår från att överträdelser av den gemensamma fiskeripolitikens bestämmelser som begås av fartyg som är verksamma inom ramen för dessa regionala fiskeriorganisationer finns med bland de fall som anmälts till kommissionen med avseende på detta meddelandet.

Det ska påpekas att Europeiska gemenskapen varje år lämnar en rapport till de nu nämnda organisationerna om de överträdelser som de nationella kontrollmyndigheterna upptäckt och anmält till kommissionen. De uppgifter som lämnats till organisationerna kan dock inte jämföras med de uppgifter som redovisas i bilagorna till detta meddelande, eftersom det inte rör sig om identiska slag av överträdelser.

När det gäller regionala fiskeriorganisationer har det framkommit att två allvarliga överträdelser begångna av gemenskapsfartyg upptäcktes i NEAFC:s område under 2006. Som jämförelse upptäcktes tre allvarliga överträdelser som inbegrep fartyg från andra avtalsslutande parter i samma område under samma tid. Vad gäller NAFO anmälde EU och de andra avtalsslutande parterna 15 misstänkta överträdelser avseende gemenskapsfartyg och överlämnade dem till prövning. Antalet överträdelser har minskat sedan 2005 då 21 fall togs upp till prövning. Som jämförelse kan nämnas att när det gäller fartyg från de andra avtalsslutande parterna anmäldes 12 fall under 2006. Det är också intressant att notera att tyngdpunkten i NAFO:s kontroller har förskjutits genom att inspektionerna i hamnarna ökat, avseende bl.a. jämförelser mellan landade fångster och rapporterade mängder samt mellan fångstuppgifter i datakällorna och elektronisk kartläggning av vattendjup för specifika bestånd av fiskarter.

8. VAD BÖR GÖRAS?

Det behöver göras en grundlig utvärdering av vilken betydelse en årlig rapport från kommissionen om ”allvarliga överträdelser” har som underlag för att jämföra medlemsstaternas prestationer när det gäller att säkerställa efterlevnaden av den gemensamma fiskeripolitikens bestämmelser mot bakgrund av den kommande reformen av kontrollsystemet för dessa bestämmelser. Man måste skyndsamt se till att konkurrensvillkoren i praktiken är lika i alla medlemsstater. Det anses allmänt att det för att kunna förbättra efterlevnaden är av avgörande betydelse att det råder fullständig öppenhet om de påföljder som medlemsstaterna tillämpar för överträdelser av den gemensamma fiskeripolitikens bestämmelser. Erfarenheterna av meddelandena om allvarliga överträdelser för perioden 2000–2005 visar dock tydligt att detta inte kan uppnås utan betydande ändringar av gemenskapslagstiftningen och en harmonisering av kontrollförfarandena på EU-nivå.

Kommissionen noterar att det förekommer väsentliga skillnader mellan de påföljder som de olika medlemsstaterna utdömer för samma slag av allvarliga överträdelser och vill framhålla att de bötesbelopp som utdöms generellt inte har tillräcklig avskräckande effekt och inte ger något faktiskt incitament att följa bestämmelserna. Det får som resultat att inspektionssystemen inte kan upptäcka och förhindra överträdelser. Kommissionen noterar att de nationella systemen skiljer sig åt på grund av att det saknas generella normer för inspektionerna, och att man därför inte kan garantera tillräcklig intensitet i kontrollerna och inte heller optimera kontrollverksamheterna.

Slutsatserna av detta är främst följande: För det första finns det fortfarande allvarliga brister i kontrollen av och genomförandet av påföljderna mot allvarliga överträdelser, vilket minskar den gemensamma fiskeripolitikens effekt. För det andra brister det i den inbördes överensstämmelsen mellan medlemsstaterna, vilket leder till orättvisor i genomförandet på EU-nivå.

Revisionsrätten drog samma slutsatser i sin ytterst kritiska särskilda rapport nr 7/2007 och betonade att påföljderna ska ha avskräckande effekt och vara harmoniserade.

Mot bakgrund av ovanstående avser kommissionen att inleda en långtgående reform av EU:s politik för kontroll av fisket. Detta initiativ bör angripa alla de påvisade bristerna på ett så heltäckande, övergripande och integrerat sätt som möjligt. I samband med reformen av fiskekontrollen kommer det att behöva införas administrativa påföljder som harmoniserats på EU-nivå samt klarare definitioner av ”allvarliga överträdelser” och av ”åtgärder för att säkerställa efterlevnaden”. Reformen kommer att syfta till att säkerställa tillbörliga jämlika konkurrensvillkor, så att det kan undvikas att de som bryter mot bestämmelserna flyttar till medlemsstater där påföljderna för överträdelser är mindre stränga, samt till att upprätta en laglydighetskultur hos operatörerna. Vidare kommer den att omfatta utveckling av en ny harmoniserad strategi för inspektioner och kontroller samt syfta till att öka effektiviteten i korskontrollerna av uppgifter, ge kommissionen större möjligheter att säkerställa att den gemensamma fiskeripolitiken överensstämmer med gemenskapsreglerna, främja användning av modern teknik och slutligen stimulera till laglydighet. Detta kommissionsförslag planeras läggas fram för antagande i oktober 2008.

Vad gäller medlemsstaterna vill kommissionen särskilt framhålla att de kommer att fortsätta att ha det primära ansvaret för att genomföra den gemensamma fiskeripolitikens bestämmelser och uppmanar dem än en gång att vederbörligen beakta skyldigheten att med alla till buds stående medel säkerställa efterlevnaden av dessa bestämmelser. Särskilt enträget vill kommissionen uppmana dem att öka det inbördes samarbetet för att upptäcka och följa upp överträdelser. Kommissionen nödgas tyvärr framhålla att medlemsstaterna inte uppfyller alla sina skyldigheter enligt den gemensamma fiskeripolitiken. Ett exempel kan räcka: Medlemsstaterna har fortfarande inte lämplig utrustning för att samla in, behandla och bedöma uppgifter om allvarliga överträdelser av den gemensamma fiskeripolitikens bestämmelser, så som de borde. Medlemsstaterna har inte inrättat några databaser för att registrera relevanta fakta om varje enskilt fall.

Kommissionen vill insistera på att detta åtgärdas. Utan en databas som innehåller en uppsättning uppgifter, t.ex. om de som begått överträdelser, fartyg eller företag, rättsregler, fiskarter och fiskeområden, ekonomiska förhållanden, administrativa kostnader samt huvudsakliga och kompletterande påföljder kan ingen tillfredsställande bedömning göras av beteenden, administrativa resultat och den gällande lagstiftningens effektivitet. Endast genom att behandla sådana uppgifter och de uppgifter som finns i de databaser som redan föreskrivs i gemenskapslagstiftningen (flottregister, statistik, uppgifter från det satellitbaserade kontrollsystemet för fartyg m.m.) kan det bli möjligt att bedöma medlemsstaternas resultat, jämföra dem och så småningom anpassa administrativa förfaranden och rättsakter så att den gemensamma fiskeripolitikens bestämmelser kan genomdrivas effektivt. Bristen på korskontroller av uppgifter är också ett akut problem som måste få en lösning. I det fallet finns redan exempel på god praxis att studera i flera medlemsstater, bl.a. har system inrättats för automatisk behandling av inspektionsrapporter med mycket gott resultat. Sådana system ger flera fördelar, bland annat enhetliga förfaranden, centraliserad registrering av uppgifter, användarvänlighet (som resulterar i lägre utbildningskostnader), flerspråkigt stöd för alla modeller, flexibilitet (så att systemen kan anpassas till ändrad lagstiftning) och striktare säkerhetskontroll genom formulärbaserade identifieringskrav.

Kommissionen har redan föreslagit ett format som de nationella förvaltningarna kan använda för detta ändamål. Den är beredd att bistå medlemsstaterna, också finansiellt genom befintliga budgetposter, under införandet av nya instrument.Därför uppmanar kommissionen medlemsstaterna att samarbeta under förberedelserna för en omfattande reform av kontrollsystemet och tillämpa sina regelverk och administrativa förfaranden med hänsyn till detta.

Förteckning över tabeller na i bilagan

I Antal allvarliga överträdelser per medlemsstat under 2006

II Överträdelser per land och nationalitet under 2006

III Antal fall som lett till påföljder och antal överträdelser per typ av allvarlig överträdelse och medlemsstat under 2006

IV Genomsnittligt bötesbelopp och antal överträdelser per typ av allvarlig överträdelse och medlemsstat under 2006

V Antal beslag och antal överträdelser per typ av allvarlig överträdelse och medlemsstat under 2006

VI Antal indragna fiskelicenser och allvarliga överträdelser per medlemsstat under 2006

VI A Antal indragna tillfälliga fiskelicenser och allvarliga överträdelser per medlemsstat under 2006

VI B Antal indragna permanenta fiskelicenser och allvarliga överträdelser per medlemsstat under 2006

VII Inbetalt belopp från fiskerinäringen per år till följd av allvarliga överträdelser under 2006 per medlemsstat

VIII Antal allvarliga överträdelser per område under 2006

IX Antal allvarliga överträdelser per fiskehamn under 2006

X Slag av inledda förfaranden under 2006 per slag av allvarlig överträdelse och medlemsstat

[pic]

[pic]

[pic]

[pic]

[pic]

[pic]

[pic]

[pic]

[pic]

[pic]

[pic]

[pic]

[pic]

[pic]

[1] EGT L 167, 2.7.1999, s. 5.

[2] Artikel 25 i rådets förordning (EG) nr 2371/2002 av den 20 december 2002 om bevarande och hållbart utnyttjande av fiskeresurserna inom ramen för den gemensamma fiskeripolitiken (EGT L 358, 31.12.2002, s. 59).

[3] EGT L 328, 22.12.1999, s. 62.

[4] KOM(2001) 650, 12.11.2001.

[5] KOM(2002) 687, 5.12.2002.

[6] KOM(2003) 782, 15.12.2003.

[7] KOM(2005) 207, 30.5.2005.

[8] KOM(2007) 448, 25.7.2007.