MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLEMENTET, RÅDET OCH REVISIONSRÄTTEN

Europeiska unionens konsoliderade årsredovisning för budgetåret 2021

(2022/C 399/01)

INNEHÅLL

FÖRORD 2

VIKTIGA HÄNDELSER UNDER ÅRET 3

NOTER TILL DEN KONSOLIDERADE ÅRSREDOVISNINGEN 31

KONSOLIDERAD FINANSIELL RAPPORT FÖR HELÅRET OCH FÖRKLARANDE NOTER 32

BALANSRÄKNING 33

RESULTATRÄKNING 34

KASSAFLÖDESANALYS 35

RAPPORT ÖVER ÄNDRINGAR I NETTOTILLGÅNGAR 37

NOTER TILL DEN FINANSIELLA RAPPORTEN FÖR HELÅRET 38

RAPPORTER OM BUDGETGENOMFÖRANDET OCH FÖRKLARANDE NOTER 146

ORDLISTA 232

FÖRTECKNING ÖVER FÖRKORTNINGAR 236

FÖRORD

Under 2021 stod Europa emot den pågående covid-19-pandemin. Solidaritet var nyckeln till att begränsa utmaningarna till följd av covid-19 och minska dess ekonomiska och sociala konsekvenser. Genom EU-budgeten mobiliserades alla tillgängliga medel för att stödja medborgare, näringslivet och medlemsstaterna och samtidigt göra EU redo för framtida utmaningar: Grönare, mer digitalt och resilient.

Europeiska unionen lanserade återhämtningsinstrumentet NextGenerationEU för att stödja Europas återhämtning och hantera befintliga och framtida utmaningar. Genom de stora mängder finansieringsbelopp som anskaffades på finansmarknaderna från och med juni 2021 visade sig EU-budgeten ännu en gång vara ett viktigt verktyg för unionen för att hantera krissituationer och ge ett tydligt mervärde till människors liv.

Dessutom fortsatte Sure-programmet (tillfälligt stöd för att minska risken för arbetslöshet i en krissituation) att stödja medlemsstaterna att både hålla folk i arbete och gynna arbetstillfällen som påverkas av covid-19-pandemin

Utöver att hantera krisen genom snabba insatser och kontinuerliga anpassningar till den politiska och finansiella situationen infriade EU sina löften och realiserade sina politiska målsättningar. Den har därmed använt budgeten för 2021 på bästa sätt, som är den första i den nuvarande fleråriga budgetramen, med ett budgetgenomförande som uppgår till 268,3 miljarder euro i gjorda åtaganden.

Jag har nöjet att lägga fram Europeiska unionens årsredovisning för 2021. Den ger en fullständig överblick över EU:s finanser och genomförandet av EU-budgeten under det gångna året, inklusive uppgifter om eventualförpliktelser, finansiella åtaganden och unionens övriga skyldigheter. Europeiska unionens konsoliderade årsredovisning ingår som en del i kommissionens integrerade finansiella rapporterings- och redovisningsrapporteringspaket och utgör en väsentlig del av vårt högt utvecklade system för finansiell transparens och ansvarsskyldighet.

Johannes HAHN Kommissionsledamot med ansvar för budget och personal

VIKTIGA HÄNDELSER UNDER ÅRET

Syftet med detta avsnitt om viktiga händelser under året, som har utarbetats i linje med principerna i IPSASB:s riktlinje för rekommenderad praxis (RPG) nr 2 ”Diskussion om och analys av finansiella rapporter för helåret”, är att förse läsarna med underlag för att förstå hur EU:s operativa, finansiella och investeringsrelaterade verksamhet återspeglas i de olika delarna av EU:s konsoliderade finansiella rapport för helåret. De uppgifter som lämnas i detta avsnitt har inte granskats vid revisionen. Vissa sifferuppgifter i tabellerna nedan kan förefalla inkonsekventa när de summeras på grund av avrundningen till miljoner euro.

INNEHÅLL

1. NYCKELTAL OCH VIKTIGA HÄNDELSER UNDER ÅRET 4

2. DEN FLERÅRIGA BUDGETRAMEN 2021–2027 OCH ÅTERHÄMTNINGSINSTRUMENTET 6

2.1 Den fleråriga budgetramen 2021–27 och återhämtningsinstrumentet – nyckeltal 6

2.2 Återhämtningsinstrumentet – översikt 7

2.3 Den finansiella situationen för återhämtningsinstrumentet den 31 december 2021 8

3. SAMMANFATTNING AV BUDGETGENOMFÖRANDET 13

3.1 Intäkter 13

3.2 Kostnader 15

4. FINANSIERINGSINSTRUMENT OCH BUDGETGARANTIER 16

4.1 Finansieringsinstrument som finansieras genom EU-budgeten 16

4.2 Budgetgarantier: Finansiella tillgångar som innehas i garantifonder 17

4.3 Utlåning och därmed sammanhängande upplåning för finansiella stödprogram 17

4.4 Budgetmässiga eventualförpliktelser för finansiella stödprogram 21

5. ANALYS AV DEN FINANSIELLA RAPPORTEN FÖR HELÅRET 21

5.1 INTÄKTER 21

5.2 KOSTNADER 23

5.3 TILLGÅNGAR 23

5.4 SKULDER 26

6. EUROPEISKA UNIONENS POLITISKA OCH FINANSIELLA REGELVERK, STYRELSEFORMER OCH ANSVARSSKYLDIGHET 27

6.1 POLITISKT OCH FINANSIELLT REGELVERK 27

6.2 STYRELSEFORMER OCH ANSVARSSKYLDIGHET 29

1. NYCKELTAL OCH VIKTIGA HÄNDELSER UNDER ÅRET

Konsoliderad finansiell rapport för helåret

EU:s konsoliderade finansiella rapport för helåret omfattar mer än 50 enheter (däribland Europaparlamentet, rådet, kommissionen och EU:s byråer) och utarbetas enligt de högsta tillgängliga standarderna, de internationella redovisningsstandarderna för den offentliga sektorn (IPSAS).

År 2021, som var det första året i EU:s fleråriga budgetram för 2021–2027, var i många avseenden exceptionellt. Det framgår av balansräkningen nedan och detaljeras ytterligare i analysen av den finansiella rapporten för helåret (avsnitt 5) att EU:s konsoliderade finansiella rapport för helåret 2021 särskilt påverkades av lanseringen av återhämtningsinstrumentet NextGeneration EU under 2021 (71,6 miljarder euro utbetalades till medlemsstaterna) samt den ytterligare ut- och upplåningsverksamheten inom ramen för Sure-instrumentet (50 miljarder euro).

(miljarder euro) 2021 2020 TILLGÅNGAR Finansiella tillgångar 188,6 113,1 Förfinansiering 93,4 62,7 Fordringar 72,4 74,5 Likvida medel 44,9 16,7 Materiella anläggningstillgångar och övriga tillgångar 14,7 13,0 Totalt 414,1 280,0 SKULDER Ersättningar efter avslutad anställning 122,5 116,0 Finansiella skulder 246,1 95,0 Betalningsåtaganden 46,4 32,4 Upplupna kostnader/intäkter 78,1 64,6 Övriga skulder 3,3 5,4 Totalt 496,4 313,5 NETTOTILLGÅNGAR Reserver 1,3 5,1 Belopp som ska infordras från medlemsstaterna (83,6 ) (38,5 ) Totalt (82,3 ) (33,4 ) ⇨ Se avsnitt 5 i analysen av den finansiella rapporten för helåret.

Lansering av återhämtningsinstrumentet

Utbetalningar inom ramen för återhämtningsinstrumentet – 71,6 miljarder euro fördelat på

⇨ se den finansiella situationen för återhämtningsinstrumentet den 31 december 2021, avsnitt 2.3

2. DEN FLERÅRIGA BUDGETRAMEN 2021–2027 OCH ÅTERHÄMTNINGSINSTRUMENTET

2.1 DEN FLERÅRIGA BUDGETRAMEN 2021–27 OCH ÅTERHÄMTNINGSINSTRUMENTET – NYCKELTAL

EU:s långtidsbudget för 2021–2027 uppgår, tillsammans med återhämtningsinstrumentet, till 2,018 biljoner euro i löpande priser (1,8 biljoner euro i 2018 års priser). Detta aldrig tidigare skådade ekonomiska svar på krisen kommer att bidra till att reparera de ekonomiska och samhälleliga följderna av covid-19-pandemin och stödja övergången mot ett grönare, mer digitalt och mer hållbart Europa.

Paketet består av långtidsbudgeten, den fleråriga budgetramen 2021–2027, som består av 1,211 biljoner euro i löpande priser (1,074 biljoner euro i 2018 års priser), i kombination med det tillfälliga återhämtningsinstrumentet på upp till 806,9 miljarder euro i löpande priser (750 miljarder euro i 2018 års priser).

Det rör sig om en i grunden moderniserad budget:

— Mer än 50 % av det totala beloppet för nästa långtidsbudget och återhämtningsinstrumentet kommer att stödja moderniseringen av Europeiska unionen genom forskning och innovation, rättvis klimatomställning och digital omställning, beredskap samt återhämtnings- och resiliensåtgärder.

— 30 % av EU-budgeten kommer att spenderas för att bekämpa klimatförändringar, vilket är den största andelen ur den allra största EU-budgeten någonsin.

— 20 % av faciliteten för återhämtning och resiliens – som står för 90 % av återhämtningsinstrumentet – kommer att investeras i digital omställning.

— Under 2026 och 2027 kommer 10 % av de årliga utgifterna enligt långtidsbudgeten att användas för att bidra till att stoppa och vända minskningen av den biologiska mångfalden och

— för första gången någonsin har nya och förstärkta prioriteringar fått den största andelen i långtidsbudgeten med 32 %.

Politiska prioriteringar som ligger till grund för den fleråriga budgetramen 2021–27

Kommissionens politiska prioriteringar beskrivs i de politiska riktlinjer som fastställs av kommissionens ordförande. Kommissionen, med Ursula von der Leyen som tillträdde den 1 december 2019 som dess ordförande, inriktar sig på följande sex övergripande ambitioner:

SEX ÖVERGRIPANDE AMBITIONER

Den europeiska gröna given

— Sträva efter att bli världens första klimatneutrala kontinent

Ett Europa rustat för den digitala tidsåldern

— Ge människor mer inflytande med en ny generation teknik

En ekonomi för människor

— Arbeta för social rättvisa och välstånd

Ett starkare Europa i världen

— Europa ska bli ambitiösare genom att stärka vårt eget unika och ansvarsfulla globala ledarskap

Främjande av vår europeiska livsstil

— Skapa ett jämlikt EU där alla har samma rättigheter och möjligheter

En ny satsning på demokrati i Europa

— Vårda, skydda och stärka vår demokrati

2.2 ÅTERHÄMTNINGSINSTRUMENTET – ÖVERSIKT

Med en budget på 806,9 miljarder euro är återhämtningsinstrumentet utformat för att bidra till att reparera de omedelbara ekonomiska och sociala skador som covid-19-pandemin har orsakat och därmed bygga ett grönare, mer digitalt, mer resilient och bättre rustat Europa postcovid-19 för nuvarande och kommande utmaningar.

En del av medlen, upp till 338,0 miljarder euro, tillhandahålls i form av icke återbetalningspliktigt stöd eller bidrag. Den andra delen av medlen – upp till 385,8 miljarder euro – används för utlåning från unionen till enskilda medlemsstater. Lånen kommer att återbetalas av dessa medlemsstater med början först efter den nuvarande fleråriga budgetperioden och sträcka sig över en lång tidsperiod, där exempelvis nuvarande lån löper ut först 2051 (se avsnitt 2.3.3).

Dessutom stärker återhämtningsinstrumentet flera befintliga EU-program och EU-politikområden enligt följande:

— Sammanhållningspolitiken ska, via återhämtningsstöd för sammanhållning och till Europas regioner (React-EU), bidra till hanteringen av de ekonomiska konsekvenserna av covid-19-pandemin under de första återhämtningsåren.

— Fonden för en rättvis omställning för att garantera att omställningen till klimatneutralitet fungerar för alla.

— Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling för fortsatt stöd till jordbrukare.

— InvestEU ska stödja våra företags investeringar.

— Horisont Europa för att säkerställa att EU har kapacitet att fortsätta finansiera spetsforskning.

— RescEU ska säkerställa att EU:s civilskyddsmekanism har kapacitet att hantera storskaliga nödsituationer.

2.3 DEN FINANSIELLA SITUATIONEN FÖR ÅTERHÄMTNINGSINSTRUMENTET DEN 31 DECEMBER 2021

2.3.1 Översikt

Från starten av återhämtningsinstrumentets finansieringstransaktioner den 15 juni 2021 till slutet av 2021 har kommissionen mobiliserat 71,0 miljarder euro i långsiktig finansiering, främst genom obligationsemissioner i syndikerade transaktioner. Dessutom har kommissionen, från december 2021, utestående kortfristiga EU-skuldväxlar på 20 miljarder euro. Fram till slutet av 2021 hade kommissionen betalat ut totalt 71,6 miljarder euro i ekonomiskt stöd. Merparten av detta belopp, 64,3 miljarder euro, betalades ut till 20 medlemsstater inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens (varav 46,4 miljarder euro i icke återbetalningspliktigt stöd och 18,0 miljarder euro i lån). Ytterligare7,2 miljarder euro betalades ut som betalningar enligt den fleråriga budgetramen inom ramen för befintliga program. Den återstående likviditeten på 19,4 miljarder euro innehas på återhämtningsinstrumentets bankkonto hos ECB och kommissionens centrala konto för likvida medel, i avvaktan på utbetalning till budgeten för programmen inom den fleråriga budgetramen.

Återhämtningsinstrumentet – Utestående upplåning och utbetalningar den 31 december 2021

2.3.2 Upplåning

För att tillgodose finansieringsbehoven inom ramen för återhämtningsinstrumentet emitterar kommissionen värdepapper på de internationella kapitalmarknaderna. På basis av en diversifierad finansieringsstrategi kombinerar kommissionen användningen av olika finansieringsinstrument och finansieringstekniker med en öppen och transparent kommunikation med marknadsaktörerna.

Under 2021 gjorde det årliga upplåningsbeslutet (1) det möjligt för kommissionen att emittera upp till 125 miljarder euro i långfristig finansiering och ha upp till ett högsta utestående belopp på 60 miljarder euro i kortfristig finansiering.

Långsiktig finansiering – Syndikerade transaktioner och auktionering av EU-obligationer

Den 31 december 2021 hade kommissionen lånat upp 66,0 miljarder euro genom fem obligationsemissioner via syndikerade transaktioner (inklusive en transaktion med två trancher) samt 5,0 miljarder euro genom auktionering av EU-obligationer:

(miljarder euro) Långfristiga finansieringstransaktioner (inklusive kranar) Löptider Emitterade/anskaffade Totalt återbetalt vid årets slut Utestående vid årets slut Återhämtningsinstrumentet #1 4.7.2031 20,0 0,0 20,0 Återhämtningsinstrumentet #2a (inklusive kranar) 6.7.2026 11,5 0,0 11,5 Återhämtningsinstrumentet #2b 6.7.2051 6,0 0,0 6,0 Återhämtningsinstrumentet #3 4.7.2041 10,0 0,0 10,0 Återhämtningsinstrumentet #4 (inklusive kranar) 4.10.2028 11,5 0,0 11,5 Återhämtningsinstrumentet Green bond #1 4.2.2037 12,0 0,0 12,0 Totalt 71,0 0,0 71,0

Genom den första syndikerade transaktionen i juni 2021 anskaffades 20,0 miljarder euro. Det var den största institutionella obligationsemissionen någonsin i Europa, den största institutionella enskilda tranchen någonsin och det största belopp som EU har anskaffat i en enda transaktion.

I oktober 2021 emitterade kommissionen den första gröna obligationen från återhämtningsinstrumentet och anskaffade 12,0 miljarder euro som enbart ska användas för gröna och hållbara investeringar i EU. Emissionen, som utgjorde världens största emission av gröna obligationer någonsin, skapade synlighet för den gröna politik som finansieras genom gröna obligationer och stödde den europeiska gröna given och den gröna omställningen. Emissionen av gröna obligationer kräver att man inför rapportering om exakt användning av intäkter från gröna obligationer och om effekterna av investeringar som finansieras genom gröna obligationer.

Kortfristig finansiering – auktionering av EU-skuldväxlar

Den 31 december 2021 uppgick det utestående beloppet för kortfristig finansiering, som anskaffats genom auktionering av EU-skuldväxlar med en löptid på tre eller sex månader, till 20,0 miljarder euro:

(miljarder euro) Auktionering av EU-skuldväxlar Utestående vid årets slut Löptid på 3 månader 8,5 Löptid på 6 månader 11,5 Totalt 20,0

Syndikerade transaktioner kommer att förbli hörnstenen i återhämtningsinstrumentets emissionsprogram, åtminstone i de inledande faserna, men kapaciteten att snabbt och billigt anskaffa pengar genom auktionering ökar avsevärt kommissionens förmåga att tillgodose sina betalningsbehov inom ramen för återhämtningsinstrumentet till de mest fördelaktiga villkoren för unionens budget och/eller de mottagande medlemsstaterna.

Dessutom mobiliserades kortfristig finansiering på 16 miljarder euro genom penningmarknadstransaktioner, som alla hade återbetalats vid årets slut.

2.3.3 Utbetalningar

I slutet av 2021 hade kommissionen mottagit 26 medlemsstaters återhämtnings- och resiliensplaner, varav 22 fått en positiv bedömning och därefter godkänts av rådet (Belgien, Kroatien, Cypern, Tjeckien, Danmark, Tyskland, Grekland, Spanien, Portugal, Frankrike, Irland, Italien, Lettland, Luxemburg, Österrike, Slovakien, Litauen, Malta, Slovenien, Rumänien, Estland och Finland). Fyra medlemsstater (Bulgarien, Ungern, Polen och Sverige) lämnade in planer för vilka bedömningarna fortfarande pågick vid årets slut. Ytterligare en plan (Nederländerna) hade ännu inte lämnats in. Det totala ekonomiska stöd som godkändes inom ramen för de 22 godkända planerna uppgick till 291,2 miljarder euro i icke återbetalningspliktigt stöd (varav de finansieringsöverenskommelser som hade undertecknats vid årets slut omfattade 195,4 miljarder euro) och 153,9 miljarder euro i finansiellt lånestöd (varav de låneavtal som hade undertecknats vid årets slut omfattade 153,2 miljarder euro).

Icke återbetalningspliktigt stöd

Under 2021 betalade kommissionen ut totalt 46,4 miljarder euro i icke återbetalningspliktigt stöd till 20 av de 22 medlemsstater som hade lämnat in och fått sina återhämtnings- och resiliensplaner godkända. Av detta belopp hade 36,4 miljarder euro betalats ut som förfinansiering. Efter Spaniens uppfyllande av delmålen betalades ytterligare 10 miljarder euro ut före årets slut, och 1,5 miljarder euro av den ursprungliga förfinansieringen reglerades. Ytterligare 0,3 miljarder euro i förfinansiering, som avser det icke återbetalningspliktiga stödet till Finland, hade ännu inte betalats ut vid årets slut. När det gäller Irland hade ett icke återbetalningspliktigt stöd på 1,0 miljarder euro godkänts, men ingen finansieringsöverenskommelse hade undertecknats vid årets slut.

(miljarder euro) Medlemsstat Högsta icke återbetalningspliktigt stöd (2) Totalt undertecknat den 31.12.2021 Budget- åtaganden 2021 Totalt utbetalat den 31.12.2021 Österrike 3,5 2,2 1,1 0,4 Belgien 5,9 3,6 1,8 0,8 Kroatien 6,3 4,6 2,3 0,8 Cypern 1,0 0,8 0,4 0,1 Tjeckien 7,0 3,5 1,8 0,9 Danmark 1,6 1,3 0,6 0,2 Estland 1,0 0,8 0,4 0,1 Finland 2,1 — (†) 0,8 — (†) Frankrike 39,4 24,3 12,0 5,1 Tyskland 25,6 16,3 8,1 2,3 Grekland 17,8 13,5 6,7 2,3 Irland 1,0 — (‡) 0,5 — Italien 68,9 47,9 23,7 9,0 Lettland 1,8 1,6 0,8 0,2 Litauen 2,2 2,1 1,0 0,3 Luxemburg 0,1 0,1 0,0 0,0 Malta 0,3 0,2 0,1 0,0 Portugal 13,9 9,8 4,8 1,8 Rumänien 14,2 10,2 5,1 1,9 Slovakien 6,3 4,6 2,3 0,8 Slovenien 1,8 1,3 0,6 0,2 Spanien 69,5 46,6 23,1 19,0 Godkänt 291,2 195,4 98,0 46,4 Bulgarien 6,3 — — — Ungern 7,2 — — — Nederländerna 6,0 — — — Polen 23,9 — — — Sverige 3,3 — — — Ännu inte godkänt 46,6 — — — Totalt 338,0 195,4 98,0 46,4

Lån

Under 2021 betalade kommissionen ut totalt 18,0 miljarder euro i form av förfinansiering till fyra medlemsstater (Cypern, Grekland, Italien och Portugal), vilket motsvarar 13 % av deras respektive låneanslag. Ytterligare 1,9 miljarder euro i förfinansiering, som avsåg det finansiella lånestödet till Rumänien, hade ännu inte betalats ut vid årets slut. När det gäller Slovenien hade ett finansiellt lånestöd på 0,7 miljarder euro godkänts, men inget låneavtal hade undertecknats vid årets slut:

(miljarder euro) Medlemsstat Högsta finansiellt lånestöd Totalt undertecknat den 31.12.2021 Totalt utbetalat den 31.12.2021 Totalt återbetalat den 31.12.2021 Totalt utestående den 31.12.2021 Cypern 0,2 0,2 0,0 — 0,0 Grekland 12,7 12,7 1,7 — 1,7 Italien 122,6 122,6 15,9 — 15,9 Portugal 2,7 2,7 0,4 — 0,4 Rumänien 14,9 14,9 — (1) — — Slovenien 0,7 — (†) — — — Godkänt 153,9 153,2 18,0 — 18,0 Reserv 231,9 — — — — Totalt 385,8 153,2 18,0 — 18,0

Enligt låneavtalen kommer medlemsstaterna att göra årliga återbetalningar på 5 % av de utbetalade beloppen som ska inledas tio år efter utbetalningsdagen. Portugal, Grekland, Italien och Cypern kommer således att börja återbetala lånen från och med 2032, och lånen löper ut 2051. Återbetalningsplanen för de vid årsslutet utestående nominella beloppen är följande:

(miljoner euro) Medlemsstat Återbetalnings- period Årlig återbetalning Total återbetalning Cypern 2032–2051 1 26 Grekland 2032–2051 83 1 655 Italien 2032–2051 797 15 938 Portugal 2032–2051 18 351 Totalt 899 17 970

Bidrag från återhämtningsinstrumentet till andra program inom EU-budgeten

Vid utgången av 2021 hade kommissionen utbetalat totalt 7,2 miljarder euro som betalningar till andra program inom den fleråriga budgetramen, främst avseende React-EU som finansierar Europeiska regionala utvecklingsfonden (Eruf) och Europeiska socialfonden (ESF):

(miljarder euro) Program inom den fleråriga budgetramen Totalt godkända bidrag från den fleråriga budgetramen Budget- åtaganden 2021 Totalt utbetalat den 31.12.2021 React-EU 50,6 39,5 7,0 — varav Eruf 31,5 24,0 4,9 — varav ESF 19,2 15,4 2,1 Fonden för en rättvis omställning 10,9 0,0 0,0 Landsbygdsutveckling (Ejflu) 8,1 2,4 0,1 InvestEU 6,1 1,7 0,2 Horisont Europa 5,4 1,8 0,0 RescEU 2,1 0,1 0,0 Totalt 83,1 45,5 7,2

2.3.4 Likviditet

Lån som tillhandahålls inom ramen för återhämtningsinstrumentet följer inte den strikta rygg-mot-rygg-principen för andra finansiella stödinstrument. I stället har en diversifierad och samlad finansieringsstrategi utvecklats för återhämtningsinstrumentet, vilket har krävt en effektiv likviditetsförvaltning. Syftet med återhämtningsinstrumentets likviditetsförvaltning är att säkerställa att de belopp som hålls på återhämtningsinstrumentets bankkonto är tillräckliga för att tillgodose alla kommande utbetalningsbehov och upprätthålla en fastställd säkerhetsbuffert, samtidigt som alltför stora överskott/underskott undviks. För likviditetsförvaltningen har kommissionen utvecklat ett it-verktyg som gör det möjligt att dagligen övervaka återhämtningsinstrumentets konto. Vid utgången av 2021 uppgick de totala medlen på återhämtningsinstrumentets konto utanför budgeten till 18,0 miljarder euro. Dessutom hölls 1,4 miljarder euro på kommissionens centrala konto för likvida medel i väntan på utbetalning till budgeten för program inom den fleråriga budgetramen.

3. SAMMANFATTNING AV BUDGETGENOMFÖRANDET

3.1 INTÄKTER

I den ursprungligen antagna EU-budgeten som undertecknades av Europaparlamentets talman den 18 december 2020 uppgick det totala beloppet för betalningsbemyndiganden för 2021 till 166 060 miljoner euro medan det belopp som skulle finansieras via egna medel uppgick till 156 867 miljoner euro. Beräknade intäkter och kostnader i den ursprungliga budgeten justeras normalt under loppet av budgetåret genom ändringsbudgetar. Justeringarna av de BNI-baserade egna medlen säkerställer att de budgeterade intäkterna exakt motsvarar de budgeterade kostnaderna. Därigenom respekteras principen om budgetbalans och budgetens intäktsbelopp och kostnadsbelopp (betalningsbemyndiganden) blir lika stora.

Under 2021 antogs sex ändringsbudgetar. Med beaktande av detta uppgick de slutligt antagna intäkterna för 2021 till 168 011 miljoner euro och det totalbelopp som finansierades genom egna medel uppgick till 156 993 miljoner euro. Medlemsstaternas bidrag låg kvar på en stabil nivå under 2021. Ökningen av betalningsbemyndigandena (1 950 miljoner euro) finansierades huvudsakligen genom överskottet från föregående år.

Intäkterna kommer från sex källor (avdelningar):

Avdelning 1: Egna medel

Uppbörden av traditionella egna medel (158 632 miljoner euro) var 1,0 % högre än beloppen i budgeten (156 993 miljoner euro). Detta berodde främst på en högre uppbörd än väntat under årets två sista månader.

Medlemsstaternas slutliga inbetalningar av moms-, BNI- och plastförpackningsbaserade egna medel låg mycket nära den slutliga budgetberäkningen. Skillnaderna mellan de i förhand beräknade beloppen och de belopp som faktiskt betalades in förklaras av avvikelserna mellan de omräkningskurser för euron som används för budgetändamål och de kurser som rådde då medlemsstater utanför euroområdet gjorde sina inbetalningar.

Avdelning 2: Överskott, saldon och justeringar

Överskottet från det föregående budgetåret uppgick till 1 769 miljoner euro. Detta belopp fördes in i 2021 års budget genom en ändringsbudget och medlemsstaternas bidrag från egna medel minskades i motsvarande grad.

När det gäller moms- och BNI-saldona anges reglerna för dessa i artikel 10b i rådets förordning (EU, Euratom) nr 609/2014 (3) (förordningen om tillhandahållande). Enligt dessa regler beräknas den totala summan av saldona så att påverkan på EU-budgeten blir noll (nettningssystemet) och förfarandet medför inte någon budgetändring. Kommissionen begär därför direkt att medlemsstaterna ska betala nettobeloppen.

Avdelning 3: Administrativa intäkter

Denna avdelning omfattar intäkter från skatter och avgifter på personalens löner till ett belopp av 2 230 miljoner euro.

Avdelning 4: Finansiella intäkter, dröjsmålsränta och böter

I avdelning 4 avser skillnaden mellan budgeterat belopp (515 miljoner euro) och utfall (1 633 miljoner euro) främst böter på konkurrensområdet.

Avdelning 5: Budgetgarantier, upp- och utlåning

Denna avdelning har ökat avsevärt i och med inrättandet av återhämtningsinstrumentet. Medel för återhämtningsinstrumentet inom denna avdelning är inkomster avsatta för särskilda ändamål. Avdelning 5 omfattar intäkter i samband med garantier samt räntor och återbetalningar på beviljade lån. Den kanaliserar också medel (för återhämtningsinstrumentets icke-återbetalningspliktiga stöd inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens och för förstärkning av program inom den fleråriga budgetramen) från öronmärkta inkomster som medlemsstaterna får inom ramen för Europeiska unionens återhämtningsinstrument. Se avsnitt 2.2 och 2.3 i Viktiga händelser under året för en omfattande översikt över återhämtningsinstrumentet.

Avdelning 6: Intäkter, bidrag och återbetalningar relaterade till EU:s politikområden

Denna avdelning avser främst intäkter från finansiella korrigeringar relaterade till struktur- och jordbruksfonder (ESI-fonderna, EGFJ och Ejflu). Den omfattar också tredjeländers deltagande i forskningsprogram, räkenskapsavslut i jordbruksfonder och andra bidrag och återbetalningar till EU:s program och verksamheter. En betydande del av totalbeloppet utgörs av inkomster avsatta för särskilda ändamål, som ofta medför att tilläggsanslag förs upp på utgiftssidan.

De totala budgetintäkterna för 2021 uppgick till 239 596 miljoner euro

3.2 KOSTNADER

3.2.1 Budgetgenomförande

Under 2021, som är det första året av den nya fleråriga budgetramen 2021–2027, uppgick den slutligt antagna budgeten till 166,8 miljarder euro i åtagandebemyndiganden och till 168,0 miljarder euro i betalningsbemyndiganden. Genom återhämtningsinstrumentet förstärktes de viktigaste programmen med ytterligare 421,1 miljarder euro i åtagandebemyndiganden och 55,5 miljarder euro i betalningsbemyndiganden i EU-budgeten som externa inkomster avsatta för särskilda ändamål (4).

Genomförandet av 2021 års budget påverkades avsevärt av förseningarna i antagandet av nya rättsliga grunder och de nya reglerna för strukturfonderna. Merparten av 2021 års åtagandebemyndiganden för strukturfonderna (med ett nettovärde på 49 miljarder euro) omprogrammerades till 2022–2025 i enlighet med artikel 7 i förordningen om den fleråriga budgetramen. I de fall som är tillåtna enligt budgetförordningen och/eller nya rättsliga grunder överfördes de anslag som inte nyttjats till 2022: 4,1 miljarder euro i åtagandebemyndiganden och 4,2 miljarder euro i betalningsbemyndiganden. Under 2021 användes för första gången möjligheten att överföra outnyttjade antagna budgetanslag till påföljande år av instrumentet för grannskapet, utvecklingssamarbete och internationellt samarbete – Europa i världen (NDICI – Global Europe) (5), (6). Liknande bestämmelser gäller och användes för brexitjusteringsreserven och reserven för solidaritet och katastrofbistånd.

Under 2021 genomfördes åtagandebemyndiganden för totalt 268,3 miljarder euro:

— 113,4 miljarder euro från den slutligen antagna budgeten,

— 0,6 miljarder euro från anslag som överförts från år 2020,

— 154,3 miljarder euro från inkomster avsatta för särskilda ändamål, — varav 143,5 miljarder euro från återhämtningsinstrumentet.

Under 2021 genomfördes betalningar med totalt 228,0 miljarder euro:

— 163,6 miljarder euro från den slutligen antagna budgeten,

— 1,8 miljarder euro från anslag som överförts från år 2020,

— 62,6 miljarder euro från inkomster avsatta för särskilda ändamål, — varav 53,6 miljarder euro från återhämtningsinstrumentet.

Totalt genomförande under 2021 av åtagandebemyndiganden per EU-politiskt mål

Under år 2021 uppgick genomförandet av alla typer av anslag (budget, överföringar från tidigare år och inkomster avsatta för särskilda ändamål) till 44 % för åtaganden och till 92 % för betalningar. Genomförandegraden med undantag av inkomster avsatta för särskilda ändamål visar ett genomförande under 2021 på 68 % av åtagandebemyndigandena och 97 % av betalningsbemyndigandena. En stor del av betalningarna under 2021 avsåg slutförandet av den fleråriga budgetramen 2014–2020.

Om man dessutom beaktar överföringarna och åtagandena inom ramen för delad förvaltning som omprogrammerades i enlighet med artikel 7 i den fleråriga budgetramen skulle genomförandet av den antagna budgeten ha nått nästan 100 % för både åtagande- och betalningsbemyndiganden.

Genomförandet av anslagen för återhämtningsinstrumentet uppgick till 34 % för de totala åtagandebemyndiganden och till 97 % för de totala betalningsbemyndiganden som förts in i EU-budgeten. Det belopp för vilket åtaganden gjordes inom ramen för återhämtningsinstrumentet motsvarade 87 % av det belopp som godkändes (7) för åtaganden 2021, vilket uppgick till 164,6 miljarder euro.

3.2.2 Utestående åtaganden

De utestående åtagandena (RAL, belopp för vilka åtaganden gjorts men som ännu inte utbetalats) uppgick till 341,6 miljarder euro i slutet av år 2021. De utestående åtagandena ökade jämfört med 2020 (med 38,4 miljarder euro), men denna ökning var mindre än vad som ursprungligen förutsågs, eftersom merparten av åtagandena för program med delad förvaltning (med ett nettovärde på 49 miljarder euro) som planerats för 2021 sköts upp till 2022 och följande år, i enlighet med artikel 7 i förordningen om den fleråriga budgetramen. Omprogrammeringen av genomförandet av den delade förvaltningen kommer att bidra till att de utestående åtagandena ökar ytterligare under de kommande åren.

Den främsta drivkraften bakom ökningen av de utestående åtagandena 2021 var inledandet av genomförandet av återhämtningsinstrumentet (den icke återbetalningspliktiga delen) – som i slutet av 2021 bidrog med 89,9 miljarder euro (26 %) till de totala utestående åtagandena. Inkomster avsatta för särskilda ändamål inom ramen för återhämtningsinstrumentet kommer att leda till en ökning av utestående åtaganden under de kommande åren, eftersom alla åtaganden kommer att föras in senast den 31 december 2023 och kommer att fullgöras genom betalningar fram till den 31 december 2026, i enlighet med artikel 3.4 och 3.9 i förordningen om återhämtningsinstrumentet (8).

3.2.3 Budgetutfall

Budgetutfallet (överskottet) ökade från 1,8 miljarder euro 2020 till 3,2 miljarder euro 2021 på grund av högre än väntade intäkter från tullar och böter.

4. FINANSIERINGSINSTRUMENT OCH BUDGETGARANTIER

4.1 FINANSIERINGSINSTRUMENT SOM FINANSIERAS GENOM EU-BUDGETEN

Finansieringsinstrument som belastar EU-budgeten utformas som garantier, egetkapitalinstrument och lån. Inom den fleråriga budgetramen 2021–2027 väntas budgetgarantier användas mer än finansieringsinstrument som helt finansieras via EU-budgeten eller för vilka heltäckande avsättningar görs i EU-budgeten. Inom ramen för InvestEU-programmet kommer EU-garantier motsvarande 26,2 miljarder euro att ställas till EIB-gruppen och andra finansinstitut för att stödja unionens olika politiska mål med hjälp av finansiering och investeringar. Grundtanken bakom detta är att den slutliga mottagaren tack vare hävstångseffekten erhåller mer än en euro i finansiellt stöd för varje euro som spenderas ur budgeten via finansieringsinstrument, i motsats till ett traditionellt budgetgenomförande där man beviljar bidrag och subventioner.

I denna typ av budgetgenomförande har medlen antingen redan inbetalats till de förvaltningskonton som förvaltas av anförtrodda enheter och är tillgängliga (som likvida medel, skuldförbindelser, investeringar i penningmarknadsfonder eller samlade portföljer med tillgångar) för att täcka framtida anspråk på garantin eller har investerats i eget kapital. Betydelsen och volymen av finansieringsinstrument som belastar EU-budgeten genom direkt och indirekt förvaltning har ökat på senare år.

4.2 BUDGETGARANTIER: FINANSIELLA TILLGÅNGAR SOM INNEHAS I GARANTIFONDER

I denna typ av budgetgenomförande ger EU sina motparter garantier, som bara delvis finansieras genom avsättningar till garantifonder som inrättats av kommissionen. Detta skapar eventualförpliktelser för EU-budgeten, om avsättningarna inte skulle räcka för att täcka anspråken. EU har lämnat garantier för lån som beviljas utanför EU (EIB:s externa utlåningsmandat) för skuldfinansierings- och egetkapitaltransaktioner som omfattas av Efsi-garantin till EIB-gruppen, samt för transaktioner som omfattas av EFHU-garantin och garantin för yttre åtgärder för instrumentet för grannskapet, utvecklingssamarbete och internationellt samarbete – Europa i världen som ges till EIB-gruppen och andra finansinstitut.

Från och med 2021 görs inbetalningar via garantifonder i den gemensamma avsättningsfonden. Den gemensamma avsättningsfonden upprättas genom budgetförordningen (9) för att hålla de avsättningar som görs (dvs. medel som innehas) för att täcka finansiella skulder som härrör från finansieringsinstrument, budgetgarantier och finansiella stödlån från och med den fleråriga budgetramen 2021–2027. Den omfattar också vissa avsättningstillgångar som täcker finansiella skulder från tidigare fleråriga budgetramar.

Den gemensamma avsättningsfonden inrättas och fungerar som en enda portfölj, som för närvarande kombinerar avsättningar för olika EU-budgetgarantier och finansiella stödprogram. Den gemensamma avsättningsfondens resurser fördelas i delar i syfte att spåra de belopp som hänför sig till fondens olika bidragande instrument (budgetgarantier och finansiella stödprogram).

Efter ikraftträdandet av den fleråriga budgetramen för 2021–2027 överfördes nettotillgångarna i Efsis garantifond från och med den 1 januari 2021 till den gemensamma avsättningsfonden. Nettotillgångarna i EFHU-garantifonden och garantifonden för åtgärder avseende tredjeland överfördes till den gemensamma avsättningsfonden under år 2021.

Den 31 december 2021 innehar kommissionen finansiella tillgångar i den gemensamma avsättningsfonden för följande delar:

— Garantifonden för åtgärder avseende tredjeland: 2,7 miljarder euro

— Garantifonden för Efsi: 8,5 miljarder euro.

— Efsis garantifond på 0,8 miljarder euro och

— InvestEU-garantifonden: 0,3 miljarder euro.

Dessutom innehas 92 miljoner euro i kommissionens centrala konto för likvida medel som en likviditetsbuffert för att täcka omedelbara anspråk på garantier.

4.3 UTLÅNING OCH DÄRMED SAMMANHÄNGANDE UPPLÅNING FÖR FINANSIELLA STÖDPROGRAM

EU:s utlåning och därmed sammanhängande upplåning för finansiella stödprogram utgör transaktioner utanför budgeten. Vanligtvis lånas de anskaffade medlen ut direkt (rygg-mot-rygg), utom för återhämtningsinstrumentet, till det mottagande landet, dvs. med samma kupong, löptid och belopp. Trots användningen av rygg-mot-rygg-metoden är det Europeiska unionen som är rättsligt förpliktad att stå för skuldbetalningen för finansieringsinstrumenten, vilket säkerställer att alla betalningar sker i tid och att summorna betalas i sin helhet. Kommissionen har infört förfaranden som säkerställer att upptagna lån betalas tillbaka även vid fallissemang.

Finansiellt stöd till medlemsstater och tredjeländer i form av bilaterala lån som tas upp på kapitalmarknaderna och garanteras genom EU-budgeten tillhandahålls av kommissionen efter beslut av Europaparlamentet och rådet. År 2021 drev kommissionen för EU:s räkning fem huvudsakliga program inom ramen för vilka lån kan beviljas:

— Betalningsbalansstöd

— Europeiska finansiella stabiliseringsmekanismen (EFSM)

— Makroekonomiskt stöd

— Ekonomiskt stöd från Sure-instrumentet och

— återhämtningsinstrumentet – för mer information om återhämtningsinstrumentet, se avsnitt 2.

Den 31 december 2021 hade lån för finansiellt stöd beviljats till följande nominella belopp, utom för återhämtningsinstrumentet (se avsnitt 2):

(miljarder euro) Totalt beviljat Totalt utbetalt vid årets slut Totalt återbetalt vid årets slut Utestående vid årets slut Sure-instrumentet Belgien 8,2 8,2 — 8,2 Bulgarien 0,5 0,5 — 0,5 Kroatien 1,0 1,0 — 1,0 Cypern 0,6 0,6 — 0,6 Tjeckien 2,0 2,0 — 2,0 Estland 0,2 0,2 — 0,2 Grekland 5,3 5,3 — 5,3 Ungern 0,5 0,5 — 0,5 Irland 2,5 2,5 — 2,5 Italien 27,4 27,4 — 27,4 Lettland 0,3 0,3 — 0,3 Litauen 1,0 1,0 — 1,0 Malta 0,4 0,4 — 0,4 Polen 11,2 8,2 — 8,2 Portugal 5,9 5,4 — 5,4 Rumänien 4,1 3,0 — 3,0 Slovakien 0,6 0,6 — 0,6 Slovenien 1,1 1,1 — 1,1 Spanien 21,3 21,3 — 21,3 94,3 89,6 — 89,6 Europeiska finansiella stabiliseringsmekanismen (EFSM) Irland 22,5 22,5 — 22,5 Portugal 24,3 24,3 — 24,3 46,8 46,8 — 46,8 Makroekonomiskt stöd Ukraina 5,0 5,0 (0,6 ) 4,4 Tunisien 1,4 1,1 — 1,1 Jordanien 1,1 0,9 — 0,9 Övriga 1,5 1,2 (0,2 ) 1,0 9,0 8,2 (0,8 ) 7,4 Betalningsbalansstöd Lettland 2,9 2,9 (2,7 ) 0,2 2,9 2,9 (2,7 ) 0,2 Totalt 153,0 147,5 (3,5 ) 144,0

Återbetalningsplanen för de vid årsslutet utestående beloppen är följande:

(miljarder euro) Sure-instrumentet EFSM Makroekonomiskt stöd Betalningsbalansstöd TOTALT 2022 — 2,7 — — 2,7 2023 — 3,5 0,1 — 3,6 2024 — 2,6 0,6 — 3,2 2025 8,0 2,4 — 0,2 10,6 2026 8,0 4,0 0,1 12,1 2027 — 3,0 0,2 3,2 2028 10,0 2,3 0,2 12,5 2029 8,1 1,4 0,9 10,4 2030 10,0 — 0,1 10,1 2031 — 7,3 1,2 8,5 2032 — 3,0 0,1 3,1 2033 — 2,1 0,5 2,6 2034 — — 0,1 0,1 2035 8,5 2,0 2,0 12,5 2036 9,0 5,7 1,3 16,0 2037 — — — — 2038 — 1,8 — 1,8 2039 — 2040 7,0 — — 7,0 2041 — 2042 — 3,0 — 3,0 2043 — 2044 — 2045 — 2046 5,0 5,0 2047 6,0 6,0 2048 — 2049 — 2050 10,0 — 10,0 2051 — — Totalt 89,6 46,8 7,4 0,2 144,0

Sure-instrumentet

Sure-instrumentet inrättades 2020 för att ge finansiellt stöd till medlemsstater som drabbas av, eller allvarligt hotas av, stora ekonomiska störningar till följd av covid-19-utbrottet på sitt territorium. Instrumentet kompletterar de nationella åtgärder som de drabbade medlemsstaterna vidtar. Det maximala beloppet för finansiellt stöd får inte överstiga 100 miljarder euro för samtliga medlemsstater.

I slutet av 2021 hade medlemsstaterna undertecknade lånefacilitetsavtal till ett belopp på 94,3 miljarder euro varav 89,6 miljarder euro hade betalats ut i slutet av 2021. De nya lån som betalades ut 2021 uppgick till 50,1 miljarder euro. Lånens löptider varierar från 5, 10, 15 eller 20 år till 30 år.

EFSM

Europeiska finansiella stabiliseringsmekanismen inrättades för att ge finansiellt stöd till alla medlemsstater som genomgår eller allvarligt hotas av en allvarlig ekonomisk-finansiell störning till följd av osedvanliga händelser utanför deras kontroll. Europeiska finansiella stabiliseringsmekanismen har använts för att ge finansiellt stöd, som är villkorat till genomförandet av reformer, till Irland och Portugal mellan 2011 och 2014. Detta program har löpt ut och inga ytterligare lån kan beviljas, även om det kvarstår för vissa uppgifter, såsom en förlängning av löptiderna för lån till Irland och Portugal och för beviljande av bryggfinansiering. Under 2021 förlängdes ett belopp på 9,8 miljarder euro, som förföll under året, fram till 2036 (3 miljarder euro för Irland och 1,8 miljarder euro för Portugal) och fram till 2031 (5 miljarder euro för Portugal).

Det belopp som beviljats Portugal minskades från 26 miljarder euro till 24,3 miljarder euro, eftersom ett belopp på 1,7 miljarder euro löpte ut och det inte var möjligt att göra några ytterligare utbetalningar. I december 2021 begärde Portugal att löptiden skulle förlängas för 2,2 miljarder euro av det totala lånet på 2,7 miljarder euro som skulle förfalla till betalning i april 2022. I februari 2022 hade kommissionen lånat 2,2 miljarder euro för att förlänga lånet, som har förlängts med 4,5 år.

Makroekonomiskt stöd

Det makroekonomiska stödprogrammet är en typ av finansiellt stöd som EU utvidgat till att omfatta partnerländer utanför EU som genomgår en betalningsbalanskris (inklusive utestående medel på 4,4 miljarder euro för Ukraina). Det omfattar medel- eller långfristiga lån eller bidrag, eller en kombination av dessa, och är bara tillgängligt för de länder som omfattas av ett IMF-program där utbetalningar görs.

År 2020 antog kommissionen ett förslag om ett makroekonomiskt stödpaket på 3 miljarder euro till tio utvidgnings- och grannskapsländer för att hjälpa dem att begränsa de ekonomiska konsekvenserna av covid-19-pandemin. Beslutet antogs av Europaparlamentet och rådet den 25 maj 2020. Enligt detta beslut betalade kommissionen under 2021 ut tio nya lån till ett totalt nominellt belopp på 1,7 miljarder euro till nio mottagare av makroekonomiskt stöd. Löptiden för de nya lånen varierar mellan 10 och 15 år.

Betalningsbalansstöd

Betalningsbalansstödet är ett program för finansiellt stöd för länder utanför euroområdet som har drabbats av, eller hotas av, svårigheter med betalningsbalansen. Betalningsbalansstöd beviljas i form av medelfristiga lån som är villkorade till genomförandet av politik som utformats för att hantera de bakomliggande ekonomiska problemen. Vanligtvis erbjuds betalningsbalansstöd från EU i samarbete med Internationella valutafonden (IMF) och andra internationella institutioner eller länder.

Under 2021 minskades det belopp som beviljats Lettland inom ramen för betalningsbalansstödet från 3,1 miljarder euro till 2,9 miljarder euro, eftersom det tillgängliga beloppet på 0,2 miljarder euro förföll och inte längre kunde betalas ut. Inga nya transaktioner eller låneåterbetalningar gjordes 2021.

4.4 BUDGETMÄSSIGA EVENTUALFÖRPLIKTELSER FÖR FINANSIELLA STÖDPROGRAM

EU:s upplåning utgör direkta och ovillkorliga skyldigheter för EU och garanteras av EU-medlemsstaterna (eventualförpliktelser i budgeten). Upplåning som görs för att finansiera lån till länder utanför EU täcks av garantifonden för åtgärder avseende tredjeland. Om en mottagande medlemsstat skulle drabbas av fallissemang fortsätter skuldbetalningen i mån av möjlighet med medel från kommissionens tillgängliga kassabalans. Om detta inte är möjligt vid den tidpunkten, anskaffar kommissionen de medel som behövs från medlemsstaterna. EU-medlemsstaterna är enligt EU-lagstiftningen om egna medel (artikel 14 i rådets förordning (EU, Euratom) nr 609/2014) rättsligt skyldiga att se till att tillräckliga medel finns för att uppfylla EU:s åtaganden. Investerarna är således bara exponerade för kreditrisken gentemot EU och inte gentemot mottagarna av de finansierade lånen. Genom rygg-mot-rygg-utlåning undviker man att utsätta EU-budgeten för ränte- eller valutarisker.

Lån till medlemsstaterna via Sure-instrumentet backas upp av ett system med frivilliga garantier från medlemsstaterna motsvarande 25 % av det maximala beloppet för finansiellt stöd. Varje medlemsstats bidrag till den övergripande garantin görs i förhållande till deras relativa andel av unionens bruttonationalinkomst, enligt beräkningarna för EU-budgeten 2020.

För varje landsprogram fastställs i parlaments-, råds- och kommissionsbesluten totala beviljade belopp, antal delbetalningar som ska verkställas samt lånepaketets längsta (genomsnittliga) löptid. Kommissionen och den berörda medlemsstaten enas därefter om låne-/finansieringsparametrar, särskilt delbetalningarnas löptid. Dessutom är alla delbetalningar av lånet, utom den första, kopplade till efterlevnaden av de politiska villkoren inom ramen för ett gemensamt finansiellt stöd från EU och Internationella valutafonden (IMF), vilket är en annan faktor som påverkar tidpunkterna för finansieringen. Detta innebär att tidpunkterna och löptiderna för emitteringar är beroende av EU:s relaterade utlåningsverksamhet. Finansieringsbeloppen anges enbart i euro och löptiden är mellan 3 och 30 år.

5. ANALYS AV DEN FINANSIELLA RAPPORTEN FÖR HELÅRET

5.1 INTÄKTER

EU:s konsoliderade intäkter omfattar belopp avseende transaktioner med motprestation och transaktioner utan motprestation, varav de sistnämnda är de mest betydande. Den femåriga trenden för de viktigaste intäktskategorierna utan motprestation (som omfattar BNI-medel, traditionella egna medel, momsmedel, nya egna medel från plastförpackningar, böter och återkrav av kostnader) är följande:

Fem års intäktsutveckling från viktiga transaktioner utan motprestation (10)

Eftersom budgetintäkterna ska vara lika med (eller överstiga) budgetkostnaderna är den viktigaste intäktsutvecklingen enligt ovan de betalningar som görs varje år.

Konsoliderade intäkter – den viktigaste utvecklingen under 2021

Under 2021 uppgick de konsoliderade intäkterna, som omfattar alla kategorier av intäkter, till 178,9 miljarder euro, jämfört med 224,0 miljarder euro föregående år. Den främsta orsaken till minskningen på 45,1 miljarder euro eller 20,1 % var att påverkan från Förenade kungarikets utträde ur EU minskade, vilken hade ökat 2020 års intäkter med 47,5 miljarder euro, men bara bidrog med 1,1 miljarder euro till 2021 års intäkter. Med undantag av denna särskilda intäkt uppgick de konsoliderade intäkterna för 2021 till 177,8 miljarder euro vilket kan jämföras med den justerade konsoliderade intäkten för det föregående året (176,5 miljarder euro).

När det gäller de återstående intäktskategorierna var den viktigaste utvecklingen införandet av nya plastförpackningsbaserade egna medel, en ökning av intäkterna från böter och en minskning av intäkterna från BNI:

— Intäkterna från de nya plastförpackningsbaserade egna medlen, som infördes 2021 i och med ikraftträdandet av rådets nya beslut (EU, Euratom) 2020/2053 (11) om egna medel, uppgick till 5,8 miljarder euro. En enhetlig uttagssats på 0,80 euro per kilogram tillämpas för vikten av plastförpackningsavfall som genereras i varje medlemsstat och som inte materialåtervinns. Det plastförpackningsavfall som inte materialåtervinns under ett visst år beräknas som skillnaden mellan det plastförpackningsavfall som genereras och det plastförpackningsavfall som materialåtervinns under det året i en medlemsstat. Bulgarien, Tjeckien, Estland, Grekland, Spanien, Kroatien, Italien, Cypern, Lettland, Litauen, Ungern, Malta, Polen, Portugal, Rumänien, Slovenien och Slovakien har rätt till särskilda årliga schablonminskningar för sina bidrag till plastförpackningsbaserade egna medel.

— Intäkter från böter ökade från 0,5 miljarder euro år 2020 till 2,0 miljarder euro år 2021. Ökningen med 1,5 miljarder euro berodde på dels det högre antalet böter som utfärdades år 2021, dels de högre bötesbeloppen. Under 2021 utdömdes främst följande böter: 875 miljoner euro ålades BMW och Volkswagenkoncernen (Volkswagen, Audi och Porsche) för otillåten samverkan kring den tekniska utvecklingen inom området för rening av kväveoxider, och 371 miljoner euro ålades Nomura, UBS och UniCredit för deltagande av en grupp av handlare i en kartell på den primära och sekundära marknaden för europeiska statsobligationer.

— Intäkterna från BNI (bruttonationalinkomst), den primära delen av EU:s driftsintäkter, och mervärdesskattemedlen minskade från 125,4 miljarder euro år 2020 till 116,0 miljarder euro år 2021. Minskningen på 9,4 miljarder euro eller 7,5 % är kopplad till ökningen av övriga intäktskategorier (och de nya intäkterna från plastförpackningsbaserade egna medel), eftersom intäkterna från BNI-medel är den del av budgeten som inte täcks av andra intäktskällor.

5.2 KOSTNADER

Den viktigaste komponenten i kostnader som redovisas i den konsoliderade finansiella rapporten för helåret är kostnader inom ramen för delad förvaltning för bland annat följande fonder: i) Europeiska garantifonden för jordbruket (EGFJ), ii) Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling (Ejflu) och andra landsbygdsutvecklingsinstrument, iii) Europeiska regionala utvecklingsfonden (Eruf) och Sammanhållningsfonden, samt iv) Europeiska socialfonden (ESF). Dessa medel uppgick till 119,9 miljarder euro, motsvarande 54,3 % av de sammanlagda kostnaderna på 221,0 miljarder euro år 2021 (2020: 109,7 miljarder euro, 65,9 % av de totala kostnaderna). Fördelningen av kostnader inom ramen för delad förvaltning och deras relativa viktning presenteras nedan:

Huvudsakliga kostnader inom ramen för delad förvaltning för budgetåret 2021

Ökningen av kostnaderna inom ramen för delad förvaltning beror främst på ökade kostnader för Eruf och Sammanhållningsfonden (5,8 miljarder euro) och ESF (3,0 miljarder euro). Detta återspeglar det ökade genomförandet mot slutet av programperioden för den fleråriga budgetramen 2014–2020 samt den tillfälliga ökningen av samfinansieringssatsen efter genomförandet av CRII+-åtgärderna. Kostnaderna för Ejflu och andra instrument för landsbygdsutveckling och EGFJ ökade med 1,0 miljarder euro respektive 0,3 miljarder euro.

Efter den framgångsrika lanseringen av återhämtningsinstrumentet (se avsnitt 2) ökade utgifterna inom ramen för direkt förvaltning, som motsvarar kommissionens, genomförandeorganens och förvaltningsfondernas budgetgenomförande, från 22,1 miljarder euro 2020 till 63,0 miljarder euro 2021. Ökningen på 40,9 miljarder euro beror främst på det icke återbetalningspliktiga stöd som beviljats inom ramen för återhämtningsinstrumentets facilitet för återhämtning och resiliens, som uppgick till 42,9 miljarder euro. Kostnaderna för direkt förvaltning relaterade till covid-19-vaccinationsprogram minskade från 1,6 miljarder euro 2020 till 0,7 miljarder euro 2021.

Kostnader inom ramen för indirekt förvaltning representerar EU-byråers, EU-organs, tredjeländers, internationella organisationers och andra enheters budgetgenomförande. År 2021 uppgick kostnaderna inom ramen för indirekt förvaltning till 10,9 miljarder euro, som var i likhet med beloppet för föregående år, dvs. 11,0 miljarder euro.

5.3 TILLGÅNGAR

Den 31 december 2021 uppgick de totala tillgångarna till 414,1 miljarder euro (2020: 280,0 miljarder euro) – den betydande ökningen beror på ytterligare utlåning från Sure-instrumentet och lån och förskott som betalats ut inom ramen för det nya återhämtningsinstrumentet. De viktigaste posterna var andra finansiella tillgångar än likvida medel (188,6 miljarder euro), förfinansiering (93,4 miljarder euro), fordringar och krav (72,4 miljarder euro) samt likvida medel (44,9 miljarder euro). Övriga tillgångar, som uppgick till 14,7 miljarder euro, omfattade huvudsakligen materiella anläggningstillgångar och immateriella tillgångar.

Tillgångarnas sammansättning per den 31 december 2021

Den betydande ökningen av de totala tillgångarna på 134,0 miljarder euro eller med 47,9 % jämfört med föregående år berodde främst på följande:

— Utestående lån ökade från 93,3 miljarder euro 2020 till 163,6 miljarder euro 2021. Ökningen på 70,3 miljarder euro eller 75,3 % speglar främst utfärdandet av ytterligare lån för finansiellt stöd inom ramen för Sure-instrumentet (50,1 miljarder euro) och utfärdandet av lån inom ramen för den nya faciliteten för återhämtning och resiliens (18,0 miljarder euro).

— Den totala förfinansieringen ökade från 62,7 miljarder euro 2020 till 93,4 miljarder euro 2021. Ökningen med 30,7 miljarder euro, motsvarande 49,0 %, speglar det icke återbetalningspliktiga finansiella stöd som beviljats inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens (30,8 miljarder euro).

— Likvida medel ökade från 16,7 miljarder euro 2020 till 44,9 miljarder euro 2021. Ökningen på 28,2 miljarder euro beror främst på likviditeten relaterad till återhämtningsinstrumentet (18,0 miljarder euro på instrumentets konto samt 1,4 miljarder euro i medel på kommissionens centrala konto för likvida medel i väntan på utbetalning till budgeten för programmen inom den fleråriga budgetramen). Den återstående ökningen berodde på det högre beloppet för icke genomförda betalningsbemyndiganden under 2021, böter som blev slutgiltiga vid årets slut och ytterligare traditionella egna medel som inbetalats men ännu inte förts in i budgeten vid årets slut.

Förenade kungarikets utträde ur EU

Den 31 januari 2020 trädde Förenade kungariket ut ur Europeiska unionen. Villkoren för utträdet fastställs i avtalet om Förenade kungarikets utträde ur EU och Europeiska atomenergigemenskapen, nedan kallat utträdesavtalet. Som ett led i överenskommelsen åtog sig Förenade kungariket att fullgöra alla ekonomiska förpliktelser som ingicks när landet var med i EU. Avtalet trädde i kraft den 31 januari 2020. Förenade kungariket kommer att fortsätta att bidra till EU-budgeten och dra nytta av och få ersättning för kostnader inom ramen för EU-program som inrättades före 2021 på samma sätt som om landet var en medlemsstat. Förenade kungariket ska också få tillbaka vissa belopp som landet betalat in till EU-budgeten eller belopp som EU:s budget mottagit under den tid landet var medlem i unionen. EU rapporterar två gånger om året till Förenade kungariket om de belopp som ska betalas, och Förenade kungariket betalar dem månadsvis. Rapporteringen kommer att uppdateras varje år med faktiska belopp.

Skyldigheterna enligt utträdesavtalet skapar skulder och fordringar för EU som måste beräknas och återspeglas i EU:s årsredovisning och som särskilt omfattar följande områden:

— Egna medel (artikel 136)

— Utestående åtaganden (artikel 140)

— Böter på konkurrensområdet (artikel 141)

— Unionens skulder (artikel 142)

— Finansiella eventualförpliktelser och finansieringsinstrument (artiklarna 143 och 144)

— Europeiska kol- och stålgemenskapens nettotillgångar (artikel 145)

— EU:s andel i Europeiska investeringsfonden, EIF (artikel 146)

— Eventualförpliktelser rörande rättsfall (artikel 147).

(miljoner euro) Artikel 140 Artikel 142 Övriga 31.12.2021 31.12.2020 Ska betalas in av Förenade kungariket 28 620 14 751 610 43 982 49 579 Ska betalas ut till Förenade kungariket — — (2 229 ) (2 229 ) (2 122 ) Totalt 28 620 14 751 (1 618 ) 41 753 47 456 Långfristiga 17 064 14 486 (711) 30 839 40 629 Kortfristiga 11 556 265 (908) 10 913 6 827

Förfinansiering

Förfinansieringen under 2021, exklusive andra förskott till medlemsstaterna och bidrag till förvaltningsfonderna Bêkou och Afrika, uppgick till 86,2 miljarder euro (2020: 55,5 miljarder euro), varav nästan all förfinansiering härrör från kommissionens verksamhet. Ökningen på 30,7 miljarder euro eller 55,3 % är nästan helt kopplad till det icke återbetalningspliktiga stöd som beviljats inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens, vilket ledde till en ökning av förfinansieringen i samband med direkt förvaltning från 14,3 miljarder euro 2020 till 43,7 miljarder euro 2021:

Kommissionens förfinansiering enligt förvaltningsmetod

Den förskottsnivå som beviljas inom ramen för programmen inom den fleråriga budgetramen påverkas väsentligt av den fleråriga budgetramens cykler. När budgetramens period inleds kan man exempelvis vänta sig utbetalningar av stora förskott till medlemsstaterna inom ramen för sammanhållningspolitiken, och dessa belopp står kvar till medlemsstaternas förfogande till dess att programmen avslutats. Även en årlig förfinansiering betalas ut, som ska användas under året eller krävas in det påföljande året som en del av det årliga avslutandet av räkenskaperna. Kommissionen strävar efter att säkerställa att förfinansieringen bibehålls på en lämplig nivå. Det måste finnas en balans mellan att säkerställa tillräcklig finansiering av projekten och redovisning av kostnader i tid.

5.4 SKULDER

Den 31 december 2021 uppgick de totala skulderna till 496,4 miljarder euro (2020: 313,5 miljarder euro) – den enorma ökningen beror på de lån som togs 2021 inom ramen för SURE och återhämtningsinstrumentet. De viktigaste posterna var upplåning för återhämtningsinstrumentet och finansiellt stöd (236,7 miljarder euro), pensionsåtaganden och andra skulder för ersättningar efter avslutad anställning (122,5 miljarder euro), upplupna kostnader och förutbetalda intäkter (78,1 miljarder euro) samt betalningsåtaganden till tredje parter (46,4 miljarder euro):

Skuldsammansättning per den 31 december 2021

Den betydande ökningen på 82,9 miljarder euro eller 58,3 % jämfört med föregående år berodde främst på följande:

— Upplåningen ökade från 93,2 miljarder euro 2020 till 236,7 miljarder euro 2021. Ökningen på 143,5 miljarder euro avser främst faciliteten för återhämtning och resiliens (91,0 miljarder euro) och ytterligare upplåning inom ramen för Sure (50,1 miljarder euro).

— Upplupna kostnader och förutbetalda intäkter ökade från 64,6 miljarder euro 2020 till 78,1 miljarder euro 2021. Ökningen på 13,5 miljarder euro eller 20,9 % avser främst den nya faciliteten för återhämtning och resiliens (8,2 miljarder euro) och genomförandet av den fleråriga budgetramen 2014–2020 inom Eruf och Sammanhållningsfonden (1,9 miljarder euro).

— Betalningsåtagandena ökade från 32,4 miljarder euro 2020 till 46,4 miljarder euro 2021. Ökningen på 14,0 miljarder euro eller 43,2 % beror främst på faciliteten för återhämtning och resiliens (19,1 miljarder euro) och en minskning av de belopp som ska betalas på sammanhållningsområdet, där beloppet för ersättningsanspråk som togs emot före årets slut var lägre än under det föregående året (5,3 miljarder euro).

Totala ersättningsanspråk och fakturor som mottagits och redovisats i balansräkningen under rubriken Betalningsåtaganden.

Nettotillgångar

Skulderna översteg tillgångarna den 31 december 2021 med 82,3 miljarder euro (2020: 33,4 miljarder euro). Den betydande ökningen med 48,9 miljarder euro beror främst på upplåning i relation till icke återbetalningspliktigt stöd som togs upp genom återhämtningsinstrumentet under 2021 (som resulterar i en ökning av kostnader inom ramen för direkt förvaltning med 42,9 miljarder euro). Att skulderna överstiger tillgångarna innebär inte att EU:s institutioner och organ befinner sig i ekonomisk svårighet, utan snarare att vissa skulder kommer att finansieras genom framtida årsbudgetar. Många kostnader redovisas enligt den periodiserade redovisningen under innevarande år, även om de faktiskt kan komma att betalas ut under påföljande år och därmed finansieras genom framtida budgetar. Därmed sammanhängande intäkter redovisas först under kommande perioder. Bortsett från upplåningen för återhämtningsinstrumentet, som ska återbetalas mellan 2028 och 2051, och skulder för ersättningar till anställda, som ska betalas under flera årtionden, är de mest betydande belopp som ska lyftas fram verksamheten med anknytning till EGFJ, varav merparten betalas under det första kvartalet påföljande år.

6. EUROPEISKA UNIONENS POLITISKA OCH FINANSIELLA REGELVERK, STYRELSEFORMER OCH ANSVARSSKYLDIGHET

Europeiska unionen (EU) är en union till vilken medlemsstaterna tilldelar befogenheter för att deras gemensamma mål ska kunna uppnås. Unionen ska bygga på värdena respekt för människans värdighet, frihet, demokrati, jämlikhet, rättsstaten och respekt för de mänskliga rättigheterna, inklusive rättigheter för personer som tillhör minoriteter. Dessa värden är gemensamma för medlemsstaterna i ett samhälle som kännetecknas av mångfald, icke-diskriminering, tolerans, rättvisa, solidaritet och principen om jämställdhet mellan kvinnor och män.

6.1 POLITISKT OCH FINANSIELLT REGELVERK

EU-fördragen

De övergripande målen och principerna som ska vägleda unionen och EU-institutionerna definieras i fördragen. Unionen och EU-institutionerna kan bara agera inom gränserna för de befogenheter de tilldelats genom fördragen för att nå de mål som fastställs där och detta måste ske i enlighet med principerna (12) om subsidiaritet och proportionalitet. För att kunna uppnå sina mål och genomföra sin politik ser unionen till att ha nödvändiga finansiella medel. Kommissionen ansvarar för att främja unionens allmänna intresse, vilket inbegriper att genomföra budgeten och förvalta program i samarbete med medlemsstaterna och i enlighet med principen om sund ekonomisk förvaltning.

EU strävar efter att förverkliga de mål som fastställts i fördraget med ett antal verktyg, varav ett är EU-budgeten. Andra är till exempel ett gemensamt regelverk eller gemensamma politiska strategier.

Flerårig budgetram och fleråriga utgiftsprogram

De strategier som stöds av EU-budgeten genomförs i enlighet med den fleråriga budgetramen och motsvarande sektorslagstiftning som fastställer utgiftsprogram och instrument. Dessa omsätter EU:s politiska prioriteringar i ekonomiska termer under en period som är tillräckligt lång för att vara effektiv och tillhandahålla ett sammanhängande långsiktigt perspektiv för mottagare av EU-medel och samfinansierande nationella myndigheter. Årliga maximibelopp (tak) fastställs för EU:s utgifter som helhet och för de huvudsakliga typerna av utgifter (rubriker). Summan av de högsta beloppen (taken) för varje rubrik utgör det totala taket för åtagandebemyndigandena. Den fleråriga budgetramen antas av rådet genom enhälligt beslut av medlemsstaterna och med Europaparlamentets samtycke. Den innevarande fleråriga budgetramen för 2021–2027 antogs den 17 december 2020. Den fleråriga budgetramen för 2021–2027 kompletteras av det tillfälliga återhämtningsinstrumentet NextGenerationEU.

Årlig budget

Den årliga budgeten utarbetas av kommissionen. Europaparlamentet och rådet enas (vanligtvis i mitten av december) om budgeten för det kommande året på grundval av förfarandet i artikel 314 i EUF-fördraget. Enligt principen om budgetbalans måste de totala intäkterna motsvara de totala kostnaderna (betalningsbemyndiganden) för ett visst budgetår.

De viktigaste finansieringskällorna för EU är egna medel som kompletteras av andra intäkter. Det finns fyra typer av egna medel: Traditionella egna medel (huvudsakligen tullar), momsbaserade egna medel, egna medel baserade på icke-materialutnyttjat plastförpackningsavfall (som infördes 2021) och BNI-baserade egna medel. Övriga intäkter från EU:s verksamhet (exempelvis böter på konkurrensområdet) utgör vanligen mindre än 10 % av de totala intäkterna.

Förvaltningsmetod

EU-budgeten genomförs med hjälp av tre förvaltningsmetoder för hur pengarna betalas ut och förvaltas:

— Delad förvaltning: En stor del av budgeten (cirka tre fjärdedelar) genomförs med hjälp av delad förvaltning mellan kommissionen i samarbete medlemsstaterna, framför allt när det gäller strukturfonderna och jordbruket.

— Direkt förvaltning: Kommissionen förvaltar också själv genomförandet av program och kan delegera genomförandet av särskilda program till genomförandeorgan.

— Indirekt förvaltning: Beslut om utgifter kan också förvaltas indirekt via andra organ inom eller utanför EU. Budgetförordningen och/eller olika bidragsöverenskommelser innehåller bestämmelser om nödvändiga kontroll- och rapporteringsmekanismer för dessa enheter och om kommissionens tillsyn när budgetgenomförandet anförtros åt nationella organ, Europeiska investeringsbanksgruppen, tredjeländer, internationella organisationer (t.ex. Världsbanken eller Förenta nationerna) och andra enheter (t.ex. decentraliserade EU-organ eller gemensamma företag).

Budgetförordning

Budgetförordningen som är tillämplig på den allmänna budgeten (13) är en rättsakt av central vikt för regelverket för EU:s finanser. Den anger i detalj de finansiella regler som är tillämpliga på genomförandet av EU-budgeten och de olika aktörernas roller när det gäller att säkerställa att pengarna används på ett sunt sätt och uppnår de fastställda målen.

6.2 STYRELSEFORMER OCH ANSVARSSKYLDIGHET

6.2.1 Institutionell struktur

EU har en institutionell ram genom vilken den avser att främja EU:s värden, förverkliga unionens mål, verka i unionens, allmänhetens och medlemsstaternas intresse samt säkerställa konsekvens, ändamålsenlighet och kontinuitet i unionens politik och verksamhet. Organisationsstrukturen består av institutioner, byråer och andra EU-organ. I budgetförordningen, tillsammans med tillämpliga redovisningsregler, fastställs vilka av dessa enheter som ingår i EU:s konsoliderade räkenskaper (se not 9 i EU:s konsoliderade årsredovisning för förteckningen över enheter som omfattas av konsolideringen).

Europaparlamentet utövar lagstiftnings- och budgetfunktionen tillsammans med rådet. Kommissionen är politiskt ansvarig inför Europaparlamentet. Rådet ska också fastställa politik och fungera samordnande inom ramen för unionens allmänna politiska riktlinjer och prioriteringar som fastställts av Europeiska rådet.

Europeiska kommissionen är EU:s verkställande organ. Kommissionen främjar unionens allmänna intressen och vidtar lämpliga åtgärder i detta syfte. Kommissionen övervakar tillämpningen av fördragen och medlemsstaternas tillämpning av unionsrätten, under tillsyn av EU-domstolen. Kommissionen har samordnande, verkställande och förvaltande uppgifter, genomför budgeten och förvaltar program.

En stor del av kommissionens genomförande av budgeten sker i samarbete med medlemsstaterna (14). Tillsammans ska de säkerställa att anslagen används i överensstämmelse med principen om sund ekonomisk förvaltning. Genom bestämmelser anges medlemsstaternas kontroll- och revisionsskyldigheter vid delad förvaltning av budgetgenomförandet samt deras ansvar i samband med detta. Bestämmelserna anger också vilket ansvar och vilka närmare regler som gäller för varje EU-institution vad gäller deras egna utgifter.

6.2.2 Kommissionens styrelseformer

Kommissionens styrelseformer och hur de säkerställer att kommissionen fungerar som en modern, ansvarstagande och resultatinriktad institution beskrivs i meddelandet (15) om Europeiska kommissionens styrelseformer.

Kommissionen utför dessa uppgifter under ledning av kommissionskollegiet, som fastställer prioriteringar och tar det övergripande politiska ansvaret för kommissionens verksamhet. Kommissionskollegiet arbetar under politisk vägledning av kommissionens ordförande, som i samband med sin nominering för Europaparlamentet lägger fram de mål han eller hon har för avsikt att uppnå i form av politiska riktlinjer. Ordföranden fattar beslut om kommissionens interna organisation och säkerställer att den arbetar konsekvent, effektivt och kollegialt.

Kollegiet delegerar det operativa budgetgenomförandet och den ekonomiska förvaltningen till generaldirektörerna och avdelningscheferna, som styr kommissionens administration. Denna decentraliserade strategi skapar en administrativ kultur som uppmuntrar tjänstemännen att ta ansvar för den verksamhet som de har kontroll över och kräver att de lämnar en försäkran vad gäller den verksamhet som de är ansvariga för.

Under ledning av ordföranden och i nära samarbete med kommissionsledamoten med ansvar för budget, personal och administration, och med deltagande av ordförandens organisation och de centrala avdelningarna, tillhandahåller förvaltningsstyrelsen samordning, tillsyn, rådgivning och strategiska riktlinjer.

Den interna organisationen skapar en samordnad struktur med robusta kontroll- och förvaltningsverktyg som gör det möjligt för kommissionskollegiet att ta politiskt ansvar för kommissionens verksamhet (16).

6.2.3 Kommissionens ekonomiska förvaltning

Inom kommissionen är rollerna och ansvarsområdena i den ekonomiska förvaltningen tydligt definierade (t.ex. i budgetförordningen och i arbetsordningen (17)) och tillämpas i enlighet därmed. I egenskap av delegerade utanordnare är kommissionens generaldirektörer och avdelningschefer ansvariga för en sund ekonomisk förvaltning av EU:s resurser, efterlevnad av bestämmelserna i budgetförordningen, riskhantering och införande av en lämplig ram för intern kontroll.

Utanordnarna ansvarar för hela förvaltningsprocessen, från att besluta om vad som ska göras för att uppnå institutionens politiska mål till att styra verksamheten både operativt och med hänsyn till kravet på en sund ekonomisk förvaltning. Dessa uppgifter kan dessutom vidaredelegeras till direktörer, enhetschefer och andra, som därigenom blir vidaredelegerade utanordnare. Varje delegerad utanordnare kan stödja sig på en eller två direktörer som ansvarar för riskhantering och internkontroll för att utöva tillsyn och övervaka genomförandet av interna kontrollsystem.

Kommissionens centrala avdelningar ger vägledning och råd och främjar bästa praxis, bland annat genom förvaltningsstyrelsens arbete.

Enligt budgetförordningen ska varje utanordnare utarbeta en årlig verksamhetsrapport om vilka resultat som har uppnåtts och om den interna kontrollen och den ekonomiska förvaltningen under året. I den årliga verksamhetsrapporten ingår en förklaring om att resurserna har använts på grundval av principen om sund ekonomisk förvaltning och att det finns kontrollförfaranden som ger den nödvändiga garantin för de underliggande transaktionernas laglighet och korrekthet. Den årliga förvaltnings- och resultatrapporten för EU-budgeten (18) är det viktigaste instrumentet genom vilket kommissionskollegiet tar det politiska ansvaret för den ekonomiska förvaltningen av EU-budgeten.

Kommissionens räkenskapsförare är centralt ansvarig för att förvalta likvida medel, genomföra återkrav, fastställa redovisningsregler på grundval av de internationella redovisningsstandarderna för den offentliga sektorn (IPSAS), validera redovisningssystem och utarbeta kommissionens och EU:s konsoliderade årsredovisning. Räkenskapsföraren ska också intyga att årsredovisningen i allt väsentligt ger en rättvisande bild av unionens ekonomiska ställning, resultat och kassaflöde. Årsredovisningarna antas av kommissionskollegiet. Räkenskapsföraren har en fristående funktion och ett stort ansvar när det gäller finansiell rapportering inom kommissionen.

Kommissionens internrevisor är också en central och fristående funktion som ska tillhandahålla opartisk rådgivning, yttranden och rekommendationer om hur kommissionens, EU:s byråer och organs samt andra självständiga organs interna kontrollsystem fungerar och om kvaliteten på dessa.

Kommittén för revisionsuppföljning säkerställer internrevisorns oberoende och övervakar kvaliteten på det interna revisionsarbetet och kommissionens uppföljning av intern- och externrevisionens rekommendationer, samt av Europeiska revisionsrättens granskningsresultat och rekommendationer om tillförlitligheten i EU:s konsoliderade årsredovisning i samband med dess beviljande av ansvarsfrihet. Kommitténs rådgivande funktion bidrar till att ytterligare förbättra kommissionens effektivitet och ändamålsenlighet när det gäller att uppnå sina mål och underlättar kollegiets översikt över kommissionens styrning, riskhantering och rutiner för intern kontroll.

6.2.4 Extern revision och beviljande av ansvarsfrihet

I enlighet med principerna om sund ekonomisk förvaltning måste medlen förvaltas på ett effektivt, ändamålsenligt och ekonomiskt sätt. Det finns en ram för ansvarsskyldighet som baseras på heltäckande rapportering, extern revision och politisk kontroll för att ge rimliga garantier för att EU:s medel används på rätt sätt.

Europaparlamentet beslutar, efter en rekommendation från rådet, om huruvida det ska ge sitt slutliga godkännande, det så kallade beviljandet av ansvarsfrihet, för hur kommissionen har genomfört EU-budgeten ett visst år. Det årliga ansvarsfrihetsförfarandet säkerställer att kommissionen hålls politiskt ansvarig för genomförandet av EU-budgeten.

Europeiska revisionsrätten ska varje år granska räkenskapernas tillförlitlighet, om alla inkomster och utgifter varit lagliga och korrekta och om den ekonomiska förvaltningen och de kvalitativa aspekterna av budgeteringen, inbegripet genomförandet, har varit sunda. Offentliggörandet av Europeiska revisionsrättens årsrapport utgör startpunkten för förfarandet för att bevilja ansvarsfrihet. Revisorerna utarbetar också särskilda rapporter om specifika utgifter och politikområden eller om budget- och förvaltningsproblem.

Beslutet om ansvarsfrihet grundas också på kommissionens integrerade finansiella rapportering och redovisningsrapportering, på Europaparlamentets utfrågningar av kommissionsledamöter och på svaren på de skriftliga frågor som riktas till kommissionen.

NOTER TILL DEN KONSOLIDERADE ÅRSREDOVISNINGEN

Europeiska unionens konsoliderade årsredovisning för 2021 har utarbetats på grundval av upplysningar från EU:s institutioner och organ i enlighet med artikel 246.2 i budgetförordningen för Europeiska unionens allmänna budget. Härmed intygas att årsredovisningen har utarbetats i enlighet med avdelning XIII i budgetförordningen och de redovisningsprinciper, regler och metoder som anges i noterna till den finansiella rapporten för helåret.

Räkenskapsförarna i dessa institutioner och organ har intygat räkenskapernas tillförlitlighet och lämnat alla uppgifter som är nödvändiga för att utarbeta de räkenskaper som visar Europeiska unionens tillgångar och skulder samt genomförandet av budgeten.

Härmed intygas att undertecknad, med utgångspunkt i dessa uppgifter och de kontroller som ansetts befogade för att kunna godkänna Europeiska kommissionens räkenskaper, har fått rimliga garantier för att de i allt väsentligt ger en rättvisande bild av Europeiska unionens ekonomiska ställning, resultat och kassaflöden.

Rosa ALDEA BUSQUETS Kommissionens räkenskapsförare Den 17 juni 2022

KONSOLIDERAD FINANSIELL RAPPORT FÖR HELÅRET OCH FÖRKLARANDE NOTER (2)

INNEHÅLL

BALANSRÄKNING 33

RESULTATRÄKNING 34

KASSAFLÖDESANALYS 35

RAPPORT ÖVER ÄNDRINGAR I NETTOTILLGÅNGAR 37

NOTER TILL DEN FINANSIELLA RAPPORTEN FÖR HELÅRET 38

1. VIKTIGA REDOVISNINGSPRINCIPER 38

2. NOTER TILL BALANSRÄKNINGEN 57

3. NOTER TILL RESULTATRÄKNINGEN 99

4. EVENTUALFÖRPLIKTELSER OCH EVENTUALTILLGÅNGAR 109

5. BUDGETÅTAGANDEN OCH RÄTTSLIGA ÅTAGANDEN 116

6. HANTERING AV FINANSIELLA RISKER 120

7. REDOVISNING AV TRANSAKTIONER MED NÄRSTÅENDE PARTER 141

8. HÄNDELSER EFTER BALANSDAGEN 143

9. KONSOLIDERINGENS OMFATTNING 143

BALANSRÄKNING

(miljoner euro) Not 31.12.2021 31.12.2020 ANLÄGGNINGSTILLGÅNGAR Immateriella tillgångar 2.1 769 620 Materiella anläggningstillgångar 2.2 12 669 11 682 Investeringar redovisade enligt kapitalandelsmetoden 2.3 1 192 588 Finansiella tillgångar 2.4 181 874 99 214 Förfinansiering 2.5 60 792 34 519 Fordringar med motprestation och krav utan motprestation 2.6 40 642 45 813 297 938 192 434 OMSÄTTNINGSTILLGÅNGAR Finansiella tillgångar 2.4 6 744 13 881 Förfinansiering 2.5 32 656 28 229 Fordringar med motprestation och krav utan motprestation 2.6 31 796 28 681 Lagerstockar 2.7 84 80 Likvida medel 2.8 44 860 16 742 116 141 87 613 TOTALA TILLGÅNGAR 414 078 280 047 LÅNGFRISTIGA SKULDER Pensioner och övriga ersättningar till anställda 2.9 (122 466 ) (116 020 ) Avsättningar 2.10 (2 950 ) (3 878 ) Finansiella skulder 2.11 (214 974 ) (84 399 ) (340 391 ) (204 297 ) KORTFRISTIGA SKULDER Avsättningar 2.10 (398) (1 527 ) Finansiella skulder 2.11 (31 149 ) (10 649 ) Betalningsåtaganden 2.12 (46 372 ) (32 408 ) Upplupna kostnader och förutbetalda intäkter 2.13 (78 068 ) (64 584 ) (155 987 ) (109 167 ) TOTALA SKULDER (496 377 ) (313 464 ) NETTOTILLGÅNGAR (82 299 ) (33 418 ) Reserver 2.14 1 325 5 062 Belopp som ska infordras från medlemsstaterna (3) 2.15 (83 624 ) (38 480 ) NETTOTILLGÅNGAR (82 299 ) (33 418 )

RESULTATRÄKNING

(miljoner euro) Not 2021 2020 INTÄKTER Intäkter från transaktioner utan motprestation Egna medel från BNI 3.1 115 955 125 393 Traditionella egna medel 3.2 20 590 19 559 Momsbaserade egna medel 3.3 18 340 17 858 Plastförpackningsbaserade egna medel 3.4 5 831 — Böter 3.5 1 990 452 Återkrav av kostnader 3.6 1 794 1 355 Förenade kungarikets utträdesavtal 3.7 1 122 47 456 Övriga 3.8 6 737 7 116 172 357 219 190 Intäkter från transaktioner med motprestation Finansiella intäkter 3.9 5 092 3 434 Övriga 3.10 1 497 1 404 6 589 4 838 Totala intäkter 178 946 224 028 KOSTNADER Genomförda av medlemsstaterna 3.11 Europeiska garantifonden för jordbruket (40 829 ) (40 461 ) Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling och andra landsbygdsutvecklingsinstrument (15 451 ) (14 467 ) Europeiska regionala utvecklingsfonden och Sammanhållningsfonden (46 932 ) (41 118 ) Europeiska socialfonden (16 727 ) (13 677 ) Övriga (4 835 ) (2 701 ) Genomförda av kommissionen, genomförandeorgan och förvaltningsfonder 3.12 (63 000 ) (22 094 ) Genomförda av andra EU-byråer och EU-organ 3.13 (3 154 ) (3 530 ) Genomförda av tredjeländer och internationella organisationer 3.13 (4 512 ) (4 178 ) Genomförda av andra enheter 3.13 (3 225 ) (3 257 ) Personal- och pensionskostnader 3.14 (12 417 ) (11 995 ) Finansieringskostnader 3.15 (4 201 ) (2 188 ) Övriga kostnader 3.16 (5 762 ) (6 946 ) Totala kostnader (221 046 ) (166 612 ) EKONOMISKT RESULTAT FÖR ÅRET (42 100 ) 57 416

KASSAFLÖDESANALYS

(miljoner euro) 2021 2020 Ekonomiskt resultat för året (42 100 ) 57 416 Operativ verksamhet Avskrivning 116 113 Avskrivningar 1 054 1 047 (Återföring av) nedskrivningsförluster på investeringar — — (Ökning)/minskning av lån (70 259 ) (40 624 ) (Ökning)/minskning av förfinansiering (30 699 ) (11 301 ) (Ökning)/minskning av fordringar med motprestation och krav utan motprestation 2 055 (50 519 ) (Ökning)/minskning av lagerstockar (4) (12) Ökning/(minskning) av pensioner och övriga ersättningar till anställda 6 447 18 360 Ökning/(minskning) av avsättningar (2 057 ) 581 Ökning/(minskning) av finansiella skulder (andra än återhämtningsinstrumentets upplåning) 60 075 40 531 Ökning/(minskning) av betalningsåtaganden 13 964 5 166 Ökning/(minskning) av upplupna kostnader och förutbetalda intäkter 13 484 (2 645 ) Överskott från föregående års budget som inte påverkar likvida medel (1 769 ) (3 218 ) Omvärdering av skulder för ersättningar till anställda (som inte påverkar likvida medel och inte ingår i resultaträkningen) (3 257 ) (15 155 ) Övriga intäkts- och kostnadsposter som inte påverkar likvida medel (1 757 ) 63 Investeringsverksamhet (Ökning)/minskning av immateriella tillgångar och materiella anläggningstillgångar (2 307 ) (1 566 ) (Ökning)/minskning av investeringar redovisade enligt kapitalandelsmetoden (604) 3 (Ökning)/minskning av finansiella tillgångar som inte är derivat värderade till verkligt värde via resultatet (19) (4 636 ) (1 180 ) (Ökning)/minskning av finansiella tillgångar som är derivat värderade till verkligt värde via resultatet (629) (62) Finansieringsverksamhet Ökning/(minskning) av upplåning med anknytning till återhämtningsinstrumentet 91 000 NETTOKASSAFLÖDE 28 118 (3 004 ) Nettoökning/(nettominskning) av likvida medel 28 118 (3 004 ) Likvida medel vid årets början 16 742 19 745 Likvida medel vid årets slut 44 860 16 742

RAPPORT ÖVER ÄNDRINGAR I NETTOTILLGÅNGAR

(miljoner euro) Belopp som ska infordras från medlemsstaterna – ackumulerat överskott/(underskott) Övriga reserver Reserv för verkligt värde Nettotillgångar UTGÅENDE BALANS PER DEN 31.12.2019 (77 560 ) 4 646 391 (72 523 ) Rörelser i reserven för garantifonden (173) 173 — — Rörelser i verkligt värde — — 105 105 Omvärdering av skulder för ersättningar till anställda (15 155 ) — — (15 155 ) Övriga 210 (252) — (42) Budgetutfall 2019 som krediterats medlemsstaterna (3 218 ) — — (3 218 ) Ekonomiskt resultat för året 57 416 — — 57 416 UTGÅENDE BALANS PER DEN 31.12.2020 (38 480 ) 4 566 496 (33 418 ) Påverkan till följd av den omarbetade EAR 11 (se not 1) 1 719 (3 043 ) (496) (1 820 ) INGÅENDE BALANS DEN 1.1.2021 (36 761 ) 1 523 — (35 238 ) Rörelser i reserven för garantifonden — — — — Rörelser i verkligt värde — — — — Omvärdering av skulder för ersättningar till anställda (3 257 ) — — (3 257 ) Övriga 262 (198) — 63 Budgetutfall 2020 som krediterats medlemsstaterna (1 769 ) — — (1 769 ) Ekonomiskt resultat för året (42 100 ) — — (42 100 ) UTGÅENDE BALANS PER DEN 31.12.2021 (83 624 ) 1 325 — (82 299 )

NOTER TILL DEN FINANSIELLA RAPPORTEN FÖR HELÅRET

I nedanstående tabeller visas beloppen fram till utgången av 2020 för Förenade kungariket inom ramen för de fleråriga budgetramarna fortfarande under rubriken medlemsstater, trots att landet trädde ut ur unionen den 1 februari 2020. Detta beror på att Förenade kungariket i enlighet med utträdesavtalet fortsatte att ha ekonomiska förbindelser med unionen för dessa perioder på ett sätt som liknade de som en medlemsstat har.

1. VIKTIGA REDOVISNINGSPRINCIPER

1.1 RÄTTSLIG GRUND OCH REDOVISNINGSREGLER

EU:s räkenskaper upprättas i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU, Euratom) 2018/1046 av den 18 juli 2018 om finansiella regler för unionens allmänna budget, om ändring av förordningarna (EU) nr 1296/2013, (EU) nr 1301/2013, (EU) nr 1303/2013, (EU) nr 1304/2013, (EU) nr 1309/2013, (EU) nr 1316/2013, (EU) nr 223/2014, (EU) nr 283/2014 och beslut nr 541/2014/EU samt om upphävande av förordning (EU, Euratom) nr 966/2012 (budgetförordningen).

I enlighet med artikel 80 i budgetförordningen utarbetar EU sina finansiella rapporter på grundval av reglerna om periodiserad redovisning som baseras på de internationella redovisningsstandarderna för den offentliga sektorn (IPSAS). Dessa redovisningsregler, som antagits av kommissionens räkenskapsförare, måste tillämpas av alla institutioner och EU-organ som omfattas av konsolideringen, för att säkerställa att EU:s konsoliderade räkenskaper är internt överensstämmande.

Tillämpning av nya och ändrade redovisningsregler för Europeiska unionen

Nya redovisningsregler som har antagits men ännu inte hade trätt i kraft den 31 december 2021

Inga nya redovisningsregler har antagits som ännu inte hade trätt i kraft den 31 december 2021.

Omarbetade redovisningsregler som är i kraft för årliga perioder som börjar den 1 januari 2021 eller senare.

Den 17 december 2020 antog kommissionens räkenskapsförare den omarbetade redovisningsregeln EAR 11 ”Finansiella instrument”, som fastställer principerna för finansiell rapportering för finansiella tillgångar och skulder och bygger på den nya IPSAS 41 ”Finansiella instrument” och den ändrade IPSAS 28 ”Finansiella instrument: Utformning” och den ändrade IPSAS 30 ”Finansiella instrument: Upplysningar” (som utfärdades i augusti 2018).

Den omarbetade redovisningsregeln EAR 11 är obligatorisk från och med den 1 januari 2021, med eventuella ändringar i förhållande till den ursprungliga tillämpningen redovisade den dagen, vilket innebär att det inte krävs någon omräkning av beloppen för tidigare perioder. Följaktligen har de finansiella tillgångarna, de finansiella skulderna, fordringar med motprestation och ränteintäkter/räntekostnader per den 31 december 2020 i dessa räkenskaper redovisats i enlighet med de redovisningsprinciper som fastställs i EU:s finansiella rapport för helåret 2020 i noterna 1.5.5, 1.5.8 (enbart för transaktioner med motprestation), 1.5.12 och 1.6.1 (enbart för transaktioner med motprestation).

De huvudsakliga förändringarna och deras påverkan på EU:s räkenskaper för 2021 är följande:

Nya klassificerings- och värderingsprinciper för finansiella tillgångar

Omarbetningen av redovisningsregel EAR 11 inför en principbaserad klassificering av finansiella tillgångar som bygger på två kriterier: Den modell som en enhet tillämpar för förvaltningen av sina finansiella tillgångar samt de kontraktsenliga kassaflödena för dessa tillgångar. Dessa kriterier används för att klassificera finansiella tillgångar i någon av följande kategorier: Finansiella tillgångar värderade till upplupet anskaffningsvärde, finansiella tillgångar värderade till verkligt värde via nettotillgångar/eget kapital eller finansiella tillgångar värderade till verkligt värde via resultatet.

Den 1 januari 2021 ledde tillämpningen av de nya kriterierna till omklassificeringen av alla investeringar i eget kapital och skuldförbindelser från ”tillgångar som kan säljas” till finansiella tillgångar värderade till verkligt värde via resultatet. Den relaterade reserven för verkligt värde omklassificerades–inom Nettotillgångar–till ackumulerat överskott eller underskott.

Ny nedskrivningsmodell

Medan den tidigare modellen för nedskrivningar baserades på uppkommen värdeminskning har den omarbetade EAR 11 infört en framåtblickande modell för nedskrivningar som baseras på förväntade kreditförluster under den finansiella tillgångens resterande löptid. I den förväntade kreditförlusten beaktas potentiella fallissemangshändelser och utvecklingen av de finansiella tillgångarnas kreditkvalitet. Den nya nedskrivningsmodellen tillämpas på alla finansiella tillgångar värderade till upplupet anskaffningsvärde eller värderade till verkligt värde via nettotillgångar/eget kapital samt alla låneåtaganden och finansiella garantiavtal.

Den 1 januari 2021 ledde tillämpningen av den nya nedskrivningsmodellen på de finansiella tillgångar som klassificerades till upplupet anskaffningsvärde till att nedskrivningar av lån för finansiellt stöd till partnerländer inom ramen för det makroekonomiska stödet och Euratomprogrammen redovisades.

Redovisning av finansiella garantier

Enligt den tidigare redovisningsregeln EAR 11 ska de flesta finansiella garantier – i synnerhet sådana som ställs utan eller mot nominell ersättning – redovisas i enlighet med Europeiska unionens redovisningsregel EAR 10 om avsättningar, eventualförpliktelser och eventualtillgångar. De tas därmed antingen upp som avsättningar eller som eventualförpliktelser, beroende på hur troligt det är att en förlust uppkommer.

Den omarbetade redovisningsregeln EAR 11 kräver tillämpning av de krav som ställs på redovisningen av finansiella garantier för alla finansiella garantiavtal. Värderingen av det finansiella garantiåtagandet bygger på garantins verkliga värde vid det första redovisningstillfället och utvecklingen av förväntade kreditförluster för den skuldportfölj som omfattas av garantin. Se not 1.5.12.

Till följd av detta omklassificerades de befintliga finansiella garantiavtalen den 1 januari 2021 från finansiella avsättningar till kategorin finansiella garantiåtaganden och omvärderades i enlighet med kraven i den omarbetade redovisningsregeln EAR 11. Denna förändring ledde till en ökning av de finansiella skulderna, i synnerhet med avseende på garantierna till EIB-gruppen inom ramen för det externa utlåningsmandatet. Efter ändringen i redovisningen och erkännandet av skulden för finansiella garantiavtal för det externa utlåningsmandatet har reserven för garantifonden för åtgärder avseende tredje land – i nettotillgångar fram till den 31 december 2020 – frigjorts för det ackumulerade överskottet eller underskottet.

Följande tabell visar de ursprungliga värderingskategorierna enligt redovisningsregel EAR 11 som den tillämpas i EU:s finansiella rapport för helåret 2020 och de nya värderingskategorierna enligt den omarbetade redovisningsregel EAR 11 för EU:s finansiella tillgångar och skulder per den 1 januari 2021:

(miljoner euro) Värderingskategori Före EAR 11 Redovisat nettovärde den 31.12.2020 Värderingskategori Omarbetad EAR 11 Redovisat nettovärde den 1.1.2021 Finansiella tillgångar Lån Lån och fordringar 93 309 Upplupet anskaffningsvärde 93 575 Verkligt värde via resultatet 2 Skuldfinansieringsinvesteringar och investeringar i eget kapital Tillgångar som kan säljas 19 587 Verkligt värde via resultatet 19 587 Derivattillgångar Verkligt värde via resultatet 199 Verkligt värde via resultatet 199 Fordringar Lån och fordringar 3 450 Upplupet anskaffningsvärde 3 485 Verkligt värde via resultatet 3 482 Likvida medel Tillgångar som kan säljas 16 742 Upplupet anskaffningsvärde 16 742 Finansiella skulder Finansiella garantier Finansiella garantiåtaganden (90) Finansiella garantiåtaganden (7 889 ) Avsättningar (EAR 10) (2 523 ) Upplåning Upplupet anskaffningsvärde (93 192 ) Upplupet anskaffningsvärde (93 521 ) Övriga finansiella skulder Upplupet anskaffningsvärde (1 761 ) Upplupet anskaffningsvärde (1 761 ) Derivatskulder Verkligt värde via resultatet (4) Verkligt värde via resultatet (4) Betalningsåtaganden Upplupet anskaffningsvärde (32 408 ) Upplupet anskaffningsvärde (32 408 )

I följande tabell analyseras effekterna av övergången till den omarbetade redovisningsregeln EAR 11 på Europeiska unionens finansiella tillgångar, fordringar, finansiella avsättningar och finansiella skulder. Den stämmer av de redovisade värdena från deras tidigare värderingskategori enligt redovisningsregel EAR 11 såsom de tillämpas på EU:s finansiella rapport för helåret 2020 med deras nya värderingskategorier efter övergången till den omarbetade redovisningsregeln EAR 11 den 1 januari 2021:

(miljoner euro) Utgående balans den 31.12.2020 Omklassificering Omvärdering Ingående balans den 1.1.2021 Finansiella tillgångar som kan säljas Ingående balans som förts över 19 587 Överföring från tillgångar som kan säljas till verkligt värde via resultatet (19 587 ) Justerad ingående balans — Finansiella tillgångar värderade till verkligt värde via resultatet Ingående balans som förts över 199 Överföring från tillgångar som kan säljas till verkligt värde via resultatet 19 587 Överföring från lån till verkligt värde via resultatet 2 Justerad ingående balans 19 788 Finansiella tillgångar till upplupet anskaffningsvärde (i räkenskaperna för 2020: Lån) Ingående balans som förts över 93 309 Omvärdering: Effektiv räntesats 329 Omvärdering: Förväntad kreditförlust (60) Omklassificering till verkligt värde via resultatet (2) Justerad ingående balans 93 575 Totalt finansiella tillgångar (Not 2.4) 113 095 — 269 113 363 Fordringar Ingående balans som förts över 3 450 Omvärdering: Förväntad kreditförlust 33 Finansiellt garantiavtal–Fordringsdel: omvärdering 3 484 Justerad ingående balans 6 967 Totala fordringar (Not 2.6.2) 3 450 — 3 517 6 967 Finansiella avsättningar Ingående balans som förts över (2 523 ) Överföring till finansiella garantiåtaganden 2 522 Justerad ingående balans (1) Totala finansiella avsättningar (Not 2.10) (2 523 ) 2 522 — (1) Finansiella garantiåtaganden Ingående balans som förts över (90) Överföring från finansiella avsättningar (2 522 ) Finansiellt garantiavtal – skulddel: omvärdering (5 277 ) Justerad ingående balans (7 889 ) Finansiella skulder till upplupet anskaffningsvärde Ingående balans som förts över (94 954 ) Omvärdering: Effektiv räntesats (329) Justerad ingående balans (95 283 ) Finansiella skulder värderade till verkligt värde via resultatet Ingående balans som förts över (4) Justerad ingående balans (4) Totala finansiella skulder (Not 2.11) (95 048 ) (2 522 ) (5 606 ) (103 175 ) Total påverkan till följd av omarbetningen av EAR 11 (1 820 )

I följande tabell analyseras hur övergången till redovisningsregel EAR 11 påverkar EU:s nettotillgångar per den 1 januari 2021.

(miljoner euro) Utgående balans den 31.12.2020 Frigörande av reserver Annan påverkan på nettotillgångar Ingående balans den 1.1.2021 Reserver Ingående balans som förts över 5 062 Frigörande av reserven för verkligt värde (496) Frigörande av reserven för garantifonden (3 043 ) Justerad ingående balans 1 523 Ackumulerat överskott/(underskott) Ingående balans som förts över (38 480 ) Frigörande av reserven för verkligt värde 496 Frigörande av reserven för garantifonden 3 043 Omvärdering av tillgångar och skulder (1 820 ) Justerad ingående balans (36 761 ) Totala nettotillgångar (33 418 ) — (1 820 ) (35 238 )

I följande tabell stäms den föregående periodens utgående nedskrivningsreservering värderad i enlighet med EAR 11 såsom den tillämpas på EU:s finansiella rapport för helåret 2020 och finansiella avsättningar värderade i enlighet med EAR 10 av mot den nya nedskrivningsreserveringen värderad i enlighet med den omarbetade EAR 11 den 1 januari 2021:

(miljoner euro) 31.12.2020 1.1.2021 Nedskrivningsreservering/Finansiella avsättningar 12 månaders förväntad kreditförlust Förväntad kreditförlust under återstående löptid Total nedskrivningsreservering Finansiella tillgångar till upplupet anskaffningsvärde, varav: (739) (49) (25) (73) Övertagna lån (20) (726) — — — Övriga lån (13) (49) (25) (73) Fordringar (190) (156) (156) Finansiella garantiavtal (2 523 ) (859) (5 143 ) (6 002 )

1.2 REDOVISNINGSPRINCIPER

Den finansiella rapporten för helåret ska ge information om en enhets finansiella situation, resultat och kassaflöden. Informationen ska vara av ett sådant slag att den kan användas av ett stort antal användare. För EU som offentligt organ är målet mer specifikt att ge information som kan ligga till grund för olika beslut och visa ansvarsskyldighet för att de medel den anförtrotts förvaltas på ett korrekt sätt. Detta dokument har utformats i enlighet med dessa mål.

De hänsynstaganden (eller redovisningsprinciper) som generellt ska följas vid utarbetandet av den finansiella rapporten för helåret finns fastställda i EU:s redovisningsregel 1 ”Finansiell rapport för helår” och är desamma som de som beskrivs i IPSAS 1, nämligen följande: rättvisande bild, periodisering, kontinuerlig verksamhet, konsekvent utformning, väsentlighet, aggregering, avräkning och jämförande information.

Den finansiella rapporteringen ska kännetecknas av relevanta, rättvisande (tillförlitliga), begripliga, aktuella, jämförbara och kontrollerbara uppgifter.

1.3 KONSOLIDERING

Konsolideringens omfattning

EU:s konsoliderade finansiella rapport för helåret omfattar alla väsentliga kontrollerade enheter, samarbetsarrangemang och intresseföretag. En komplett förteckning över enheter som ingår i konsolideringen, vilken nu omfattar 55 kontrollerade enheter och ett intresseföretag (2020: 52 kontrollerade enheter och 1 intresseföretag), finns i not 9. Bland de kontrollerade enheterna finns EU-institutionerna (däribland kommissionen, men inte Europeiska centralbanken) samt EU:s organ och byråer (med undantag för de som omfattas av den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken). Europeiska kol- och stålgemenskapen (EKSG) i likvidation betraktas också som en kontrollerad enhet. EU:s enda intresseföretag är Europeiska investeringsfonden (EIF).

Enheter som omfattas av tillämpningsområdet för konsolideringen, men som är oväsentliga för EU:s konsoliderade finansiella rapport för helåret som helhet, behöver inte konsolideras eller redovisas enligt kapitalandelsmetoden om detta skulle leda till alltför stor tidsåtgång eller kostnad för EU. Dessa enheter betecknas som mindre enheter och förtecknas separat i not 9. Under 2021 klassificerades åtta enheter som mindre enheter (2020: 8 enheter).

Kontrollerade enheter

För att fastställa tillämpningsområdet för konsolideringen används kontrollbegreppet. Kontrollerade enheter är enheter där EU exponeras för, eller har rätt till, varierande fördelar från sitt deltagande och har möjlighet att påverka arten av och beloppen på dessa fördelar genom sitt inflytande över den andra enheten. Inflytandet måste kunna utövas utan dröjsmål och måste avse enhetens relevanta verksamhet. Kontrollerade enheter tas upp i konsolideringen i sin helhet. Konsolideringen inleds den första dagen då kontroll föreligger och upphör när någon sådan kontroll inte längre finns.

De vanligaste faktorerna för att avgöra om EU har ett kontrollerande inflytande är följande: Enheten har inrättats genom de grundläggande fördragen eller sekundärlagstiftningen, enheten finansieras via EU-budgeten, rösträtt finns i de styrande organen, Europeiska revisionsrätten utför revision och Europaparlamentet beslutar om beviljande av ansvarsfrihet. En individuell bedömning görs av varje enhet för att bedöma om något eller samtliga av de ovannämnda kriterierna räcker för att ge ett kontrollerande inflytande.

Alla väsentliga transaktioner mellan enheter och saldon mellan EU-kontrollerade enheter har eliminerats. De orealiserade vinsterna och förlusterna på sådana transaktioner är inte väsentliga och har därför inte tagits bort.

Samarbetsarrangemang

Ett samarbetsarrangemang är en överenskommelse enligt vilken EU och en eller flera parter har gemensam kontroll. Gemensam kontroll innebär att parterna avtalat om att gemensamt utöva det bestämmande inflytandet över ett arrangemang. Det förekommer bara när beslut om relevanta verksamheter kräver enhällighet mellan de parter som delar det bestämmande inflytandet. Samarbetsarrangemang kan antingen vara joint ventures eller gemensamma verksamheter. Ett joint venture är ett samarbetsarrangemang som struktureras genom ett separat företag och där de parter som har gemensam kontroll över arrangemanget har rätt till nettotillgångarna från arrangemanget. Andelar i joint ventures redovisas enligt kapitalandelsmetoden (se not 1.5.4). En gemensam verksamhet är ett samarbetsarrangemang genom vilket de parter som har gemensam kontroll har rätt till de tillgångar och har förpliktelser avseende de skulder som rör arrangemanget. Andelar i gemensamma verksamheter redovisas genom att man i EU:s finansiella rapport för helåret tar upp deras tillgångar och skulder, intäkter och kostnader samt deras andel av tillgångar, skulder, intäkter och kostnader som innehas eller uppkommit gemensamt.

Intresseföretag

Intresseföretagen är enheter där EU direkt eller indirekt har ett betydande inflytande, men ingen exklusiv eller gemensam kontroll. EU anses ha ett betydande inflytande vid direkt eller indirekt innehav av 20 % eller mer av rösträtten. Andelar i intresseföretag redovisas enligt kapitalandelsmetoden (se not 1.5.4).

Enheter som inte ingår i de konsoliderade räkenskaperna men vars medel förvaltas av kommissionen

Medlen i det gemensamma sjukförsäkringssystemet för EU-anställda, Europeiska utvecklingsfonden och deltagargarantifonden förvaltas av kommissionen på dessa enheters vägnar. Eftersom EU inte utövar kontroll över dessa enheter ingår de inte i EU:s konsoliderade finansiella rapport för helåret.

1.4 GRUND FÖR UTARBETANDET

Den finansiella rapporten för helåret läggs fram varje år i enlighet med artikel 243 i budgetförordningen. Budgetåret börjar den 1 januari och slutar den 31 december.

1.4.1 Valuta och omräkningsbas

Funktionell valuta och rapporteringsvaluta

Den finansiella rapporten för helåret är, om inget annat anges, uppställd i miljoner euro som är EU:s funktionella valuta.

Transaktioner och saldon

Transaktioner i utländsk valuta redovisas i euro enligt de omräkningskurser som gäller på dagen för de underliggande transaktionerna. Resultaträkningen visar även valutakursvinster eller valutakursförluster på transaktioner i utländsk valuta och efter omräkning av monetära tillgångar och skulder i utländsk valuta till den vid årets utgång gällande valutakursen.

Olika omräkningsmetoder tillämpas för materiella anläggningstillgångar och immateriella tillgångar, som värderas till inköpspris omräknat i euro till den kurs som gällde på dagen för förvärvet.

Saldon vid årets slut för monetära tillgångar och skulder i utländsk valuta redovisas i euro enligt de av Europeiska centralbankens valutakurser som gäller den 31 december.

Eurons valutakurs

Valuta 31.12.2021 31.12.2020 Valuta 31.12.2021 31.12.2020 BGN 1,9558 1,9558 PLN 4,5969 4,5597 CZK 24,8580 26,2420 RON 4,949 4,8683 DKK 7,4364 7,4409 SEK 10,2503 10,0343 GBP 0,8403 0,8990 CHF 1,0331 1,0802 HRK 7,5156 7,5519 JPY 130,3800 126,4900 HUF 369,1900 363,8900 USD 1,1326 1,2271

1.4.2 Användning av uppskattningar

Enligt internationella redovisningsstandarder för den offentliga sektorn (IPSAS) och god redovisningssed innehåller den finansiella rapporten för helår med nödvändighet vissa belopp som bygger på uppskattningar och antaganden från ledningens sida utifrån de mest tillförlitliga tillgängliga uppgifterna. Viktiga uppskattningar omfattar, men begränsas inte till, skulder för ersättningar till anställda, finansiella risker i samband med fordringar och belopp som redovisas i de noter som avser finansieringsinstrument, nedskrivningsreservering för finansiella tillgångar till upplupet anskaffningsvärde och för skulder för finansiella garantiavtal, upplupna intäkter och kostnader, avsättningar, nedskrivning av immateriella tillgångar och materiella anläggningstillgångar, nettoförsäljningsvärde för lagerstockar, eventualtillgångar och eventualförpliktelser. Faktiska resultat kan avvika från dessa uppskattningar. Ändringar i uppskattningarna bokförs under den period de blir kända, om ändringen bara påverkar den perioden eller den perioden och framtida perioder om ändringen påverkar båda.

1.5 BALANSRÄKNING

1.5.1 Immateriella tillgångar

En immateriell tillgång är en identifierbar icke-monetär tillgång utan fysisk form. En tillgång är identifierbar om den endera kan avskiljas (dvs. kan separeras eller avdelas från enheten, t.ex. genom försäljning, överlåtelse, l