EUROPAPARLAMENTETS RESOLUTION  
av den 10 maj 2012  
om Europeiska revisionsrättens särskilda rapporter i samband med ansvarsfriheten för 
kommissionen för 2010  
EUROPAPARLAMENTET UTFÄRDAR DENNA RESOLUTION  
— med beaktande av Europeiska unionens allmänna budget för budgetåret 2010 (  1 ), 
— med beaktande av Europeiska unionens årsredovisning för budgetåret 2010 (COM(2011) 473 – C7- 
0256/2011) (  2 ), 
— med beaktande av revisionsrättens årsrapport om genomförandet av budgeten för budgetåret 2010, samt 
de granskade institutionernas svar (  3 ), och revisionsrättens särskilda rapporter,  
— med beaktande av förklaringen om räkenskapernas tillförlitlighet och de underliggande transaktionernas 
laglighet och korrekthet som avges av revisionsrätten för budgetåret 2010 i enlighet med artikel 287 i 
fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (  4 ), 
— med beaktande av sitt beslut av den 10 maj 2012 om ansvarsfrihet för genomförandet av Europeiska 
unionens allmänna budget för budgetåret 2010, avsnitt III – kommissionen (  5 ) och sin resolution med 
de iakttagelser som utgör en del av det beslutet,  
— med beaktande av revisionsrättens särskilda rapporter i enlighet med artikel 287.4 andra stycket i 
fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,  
— med beaktande av rådets rekommendation av den 21 februari 2012 om beviljande av ansvarsfrihet för 
kommissionen för genomförandet av Europeiska unionens allmänna budget för budgetåret 2010 
(06081/1/2012 – C7-0053/2012),  
— med beaktande av artikel 17.1 i fördraget om Europeiska unionen, artiklarna 317, 318 och 319 
fördraget om Europeiska unionens funktionssätt samt artikel 106a i Euratomfördraget,  
— med beaktande av rådets förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002 av den 25 juni 2002 med budgetför ­
ordning för Europeiska gemenskapernas allmänna budget (  6 ), särskilt artiklarna 55, 145, 146 och 147,  
— med beaktande av artikel 76 och bilaga VI i arbetsordningen,  
— med beaktande av betänkandet från budgetkontrollutskottet (A7-0102/2012), och  
av följande skäl:  
A. Enligt artikel 17.1 i EU-fördraget ska kommissionen genomföra budgeten och förvalta program, och 
den ska i enlighet med artikel 317 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt göra detta under 
eget ansvar, i samarbete med medlemsstaterna och i överensstämmelse med principerna för en sund 
ekonomisk förvaltning.SV L 286/68 Europeiska unionens officiella tidning 17.10.2012  
( 1 ) EUT L 64, 12.3.2010.  
( 2 ) EUT C 332, 14.11.2011, s. 1.  
( 3 ) EUT C 326, 10.11.2011, s. 1.  
( 4 ) EUT C 332, 14.11.2011, s. 134.  
( 5 ) Antagna texter, P7_TA(2012)0153. (Se sidan 31 i detta nummer av EUT.)  
( 6 ) EGT L 248, 16.9.2002, s. 1.
B. I revisionsrättens särskilda rapporter finns information om frågor som rör förvaltningen av medel, och 
därför är dessa rapporter viktiga för att parlamentet ska kunna utöva sin roll som ansvarsfrihetsbevil ­
jande myndighet.  
C. Europaparlamentets slutsatser om revisionsrättens särskilda rapporter ingår i ovannämnda beslut av den 
10 maj 2012 om ansvarsfrihet för genomförandet av Europeiska unionens allmänna budget för bud ­
getåret 2010, avsnitt III – kommissionen.  
Del I Europeiska revisionsrättens särskilda rapport nr 7/2010 ”Revision av förfarandet för 
avslutande av räkenskaperna”  
1. Europaparlamentet välkomnar revisionsrättens särskilda rapport nr 7/2010 om revisionen av förfaran ­
det för avslutande av räkenskaperna inom jordbrukspolitiken på grund av dess grundläggande bety ­
delse för kvaliteten på den information som kommissionen lämnar till Europaparlamentet i förbindelse 
med förfarandet för beviljande av ansvarsfrihet.  
2. Europaparlamentet anser att den viktigaste slutsatsen i revisionsrättens särskilda rapport nr 7/2010 
gäller redogörelserna för de korrigeringar som görs efter avslutandet av räkenskaperna genom över ­
ensstämmelsebeslut, trots att parlamentet under tiden redan har beviljat ansvarsfrihet och trots den 
relativisering av de uppgifter som lämnas i förbindelse med förfarandet för beviljande av ansvarsfrihet 
som blir följden.  
3. Europaparlamentet är medvetet om att den enda möjliga lösningen är ett nytt kontrollsystem för 
jordbrukspolitiken, vilket endast kan genomföras med avsevärt större arbetsbördor för stödmottagarna 
och myndigheterna.  
4. Europaparlamentet koncentrerar därför sina rekommendationer främst till möjligheterna att förbättra 
det befintliga systemet. För att kunna bedöma hur detta system fungerar i praktiken hänvisar parla ­
mentet även till revisionsrättens särskilda rapport nr 8/2011 ”Återkrav av felaktigt utbetalda betal ­
ningar inom den gemensamma jordbrukspolitiken” och betonar revisionsrättens kritik att systemet 
som helhet inte gör det möjligt att kvantifiera felaktigt utbetalda stöd till jordbruket.  
5. Europaparlamentet stöder revisionsrättens krav på en reform av förfarandet för avslutande av räken ­
skaperna med målet att  
— förkorta handläggningstiden för finansiella korrigeringar med exakta tidsfrister och med stegvisa 
förfaranden för invändningar,  
— införa tydliga kopplingar mellan återbetalade belopp och de belopp som faktiskt betalats ut på 
felaktiga grunder och utesluta alla ”förhandlingar” om beloppen för de finansiella korrigeringarna, 
eftersom det handlar om återkrävande av oberättigade utbetalningar och inte om ”sanktioner”.  
6. Europaparlamentet anser att det nuvarande systemet måste förbättras för att det årliga förfarandet för 
beviljande av ansvarsfrihet ska vara trovärdigt och för att skydda unionens ekonomiska intressen, och 
insisterar på att kommissionen i förbindelse med förfarandet för beviljande av ansvarsfrihet måste 
lämna följande uppgifter:  
— Vilka belopp, utgiftsområden och räkenskapsår som eventuellt ännu kan bli föremål för kontroller 
och vilka lägsta och högsta finansiella korrigeringar som då kan komma att genomföras i varje 
medlemsstat.  
— Vilka överensstämmelsebeslut som gäller vilka budgetår, och hur dessa beslut ändrar siffrorna för 
de budgetår för vilka ansvarsfrihet redan har beviljats.  
— En exakt beräkning av hur många nödvändiga korrigeringar som inte görs inom ramen för över ­
ensstämmelseförfarandet och hur många korrigeringar som på grund av 24-månadersregeln inte 
längre kan göras i överensstämmelsebesluten.SV 17.10.2012 Europeiska unionens officiella tidning L 286/69
7. Europaparlamentet uppskattar de åtgärder som kommissionen har vidtagit för att öka tillförlitligheten i 
de uppgifter från medlemsstaternas inspektionsmyndigheter som ligger till grund för avslutandet av 
räkenskaperna. Parlamentet understryker revisionsrättens uppseendeväckande slutsats att de flesta av 
dessa myndigheter emellertid inte är i stånd att fullgöra kommissionens åtgärder. Parlamentet kräver 
därför fler initiativ från kommissionens sida för att utbilda personalen vid de administrativa myndig ­
heterna i medlemsstaterna. Parlamentet uppmanar kommissionen att på ett strukturerat sätt stödja och 
främja informationsutbytet mellan utbetalande organ och attesterande organ via deras nätverk och 
seminarier, att sprida exempel på bästa praxis och att utarbeta gemensamma lösningar på rättsliga 
frågor genom tolkning. Parlamentet anser att det även krävs riskbaserade kontroller av de attesterande 
organen.  
8. Europaparlamentet anser att ytterligare förbättringar av försäkringarna från direktörerna vid de utbe ­
talande organen och från de attesterande organen är en viktig åtgärd för att främja redovisnings ­
skyldigheten. Parlamentet efterlyser ett belöningssystem för korrekta försäkringar och sanktioner för 
oriktiga försäkringar, framför allt för systemfel som upptäckts men som inte tidigare meddelats.  
9. Europaparlamentet kräver ett systematiskt informationsflöde från de verkställande myndigheterna på 
lägsta nivå till kommissionen, så att de svårigheter som uppkommer på plats kan beaktas i förenklade 
rättsakter och i tolkningen av dem. Parlamentet uppmanar kommissionen att se till att tjänstemän vid 
de nationella utbetalande eller attesterande organen inte diskrimineras av sina nationella myndigheter 
och deras direktörer på grund av att de rapporterar korrigeringar till kommissionen  
10. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att inbegripa utbetalande och attesterande organ – där 
det är stor personalomsättning – i en riskbaserad kontroll och att bifoga ett meddelande till den 
myndighet som ska bevilja ansvarsfrihet i den årliga verksamhetsrapporten. Parlamentet insisterar på 
att det görs en analys av försäkringarnas korrekthet och att den myndighet som ska bevilja ansvars ­
frihet informeras om felfrekvensen i varje medlemsstat tillsammans med de viktigaste felkällorna.  
11. Europaparlamentet kräver en kontroll av de förfaranden som ligger till grund för överensstämmelse ­
besluten, att expertgrupper snabbare inrättas för förlikning och att själva förlikningen används på ett 
målinriktat sätt.  
12. Europaparlamentet rekommenderar att de siffror som efterfrågas i punkt 6 tas upp i ett särskilt avsnitt 
i den årliga resolutionen om beviljande av ansvarsfrihet och läggs fram för omröstning i kammaren.  
Del II Europeiska revisionsrättens särskilda rapport nr 13/2010 ”Har det nya europeiska 
grannskaps- och partnerskapsinstrumentet införts på ett bra sätt och leder det till att 
resultat uppnås i Södra Kaukasien (Armenien, Azerbajdzjan och Georgien)?”  
13. Europaparlamentet välkomnar revisionsrättens granskning och rekommendationerna i den, och ut ­
trycker sin djupa oro över granskningens resultat, som avslöjar stora problem i kommissionens 
genomförande av det europeiska grannskaps- och partnerskapsinitiativet.  
14. Europaparlamentet är djupt oroat över de brister i planeringsförfarandena som påvisats av revisions ­
rätten, och uppmanar kommissionen att följa revisionsrättens rekommendationer genom att effekti ­
visera förfarandena, förbättra kopplingarna mellan de strategiska programplaneringsdokumenten 
(handlingsplanerna för den europeiska grannskapspolitiken, landstrategidokument och nationella väg ­
ledande program) och att bättre samordna tidsplanerna för dessa dokument, med målet att erbjuda 
grannländerna möjligheten till allt närmare förbindelser med EU.  
15. Europaparlamentet anser att kommissionens användning av budgetstöd inom det europeiska grann ­
skaps- och partnerskapsinstrumentet är oacceptabelt, då den behandlar detta som den bästa bistånds ­
metoden i de tre länderna, utan en detaljerad utvärdering av de tillgängliga verktygens effektivitet. 
Parlamentet betonar i detta sammanhang att sektorsindelat budgetstöd ofta medför låg synlighet ochSV L 286/70 Europeiska unionens officiella tidning 17.10.2012
sporadiskt intresse hos regeringarna, och är djupt oroat över revisionsrättens slutsats att ett områdes 
lämplighet för sektorsindelat budgetstöd blev en viktig faktor vid besluten om bistånd inom de årliga 
handlingsprogrammen för 2007. Parlamentet uppmanar kommissionen att följa revisionsrättens re ­
kommendation att vara mer selektiv vid valet att använda sektorsindelat budgetstöd genom att över ­
väga alla de alternativ som finns inom det europeiska grannskaps- och partnerskapsinstrumentet samt 
att börja använda de olika verktygen med större inbördes spridning. Parlamentet framhäver behovet av 
att förbättra möjligheterna för icke-statliga organisationer och den privata sektorn i mottagarländerna 
att få tillgång till det stöd som ges.  
16. Europaparlamentet är oroat över granskningens slutsats att programplaneringen och utformningen av 
biståndet inte i tillräcklig utsträckning byggde på en strukturerad dialog med de stödmottagande 
länderna. Dialogen drevs främst av kommissionens högkvarter, vilket begränsade den direkta diskus ­
sionen till några få dagars besök i länderna, och det fanns otillräcklig dokumentation i rapporterna om 
vad som hade diskuterats. Parlamentet anser att erbjudande om sektorsindelat budgetstöd till ett 
oljeproducerande och oljeexporterande land, riktat mot en ökad användning av förnybara energikällor, 
verkligen inte kan vara starkt motiverande för regeringen, och uppmanar kommissionen att vidta de 
åtgärder som behövs för att stärka denna dialog.  
17. Europaparlamentet uppmanar kommissionen och Europeiska utrikestjänsten att beakta revisionsrättens 
rekommendation att tillräckligt personalstöd måste tillhandahållas, även på plats, däribland experter på 
budgetstöd, och att bidra till att stärka den allmänna ramen för den statliga förvaltningen i de 
stödmottagande länderna med hjälp av åtgärder som kompletterar partnersamverkansverktyget.  
18. Europaparlamentet välkomnar det pilotprogram som genomförts av kommissionen, som innebär en 
resultatorienterad övervakning och som uttryckligen har skräddarsytts för åtgärder inom ramen för 
sektorspolitiska stödprogram, och förväntar sig en rapport för utvärdering av det mervärde som 
påvisats i de tre länderna.  
Del III Europeiska revisionsrättens särskilda rapport nr 14/2010 ”Kommissionens förvaltning 
av systemet för veterinärkontroller av importerat kött efter hygienlagstiftningsrefor ­
men 2004”  
19. Europaparlamentet välkomnar revisionsrättens särskilda rapport, kommissionens svar och kommis ­
sionens rapport om effektiviteten och konsekvensen hos de sanitära och fytosanitära kontrollerna av 
import av livsmedel, foder, djur och växter (COM(2010) 785).  
20. Europaparlamentet stöder revisionsrättens rekommendationer till kommissionen att optimera kom ­
missionens uppdrag i förbindelse med dess kontroll- och samordningsfunktioner.  
21. Europaparlamentet kräver särskilt förbättringar på följande områden i syfte att bidra till högre livs ­
medelssäkerhet för importerade köttvaror och följaktligen till ett bättre skydd för EU-medborgare mot 
farliga livsmedelsimporter, och betonar samtidigt att de rekommendationer från revisionsrätten som 
inte uttryckligen nämns i leden a till e inte bör nedprioriteras:  
a) När det gäller revisionsrättens rekommendation 1 uppmanas kommissionen att sträva efter att 
utjämna skillnaderna i behandlingen av medlemsstaterna i tredjeländer och att åtgärda de dis ­
kriminerande konkurrensnackdelar som detta medför.  
b) När det gäller revisionsrättens rekommendation 3 uppmanas kommissionen att uppmana med ­
lemsstaterna att använda de befintliga informationssystemen mer effektivt och att knyta dem 
närmare till varandra för att säkerställa en bättre samordning mellan gränskontrollstationer och 
tullmyndigheter.SV 17.10.2012 Europeiska unionens officiella tidning L 286/71
c) När det gäller revisionsrättens rekommendation 4 uppmanas kommissionen att hjälpa medlems ­
staterna att utveckla, genomföra och utvärdera de nationella kontrollplanerna. Parlamentet anser att 
det med hänsyn till subsidiaritetsprincipen bör fastställas en bas med analystyper, som täcker de 
vanligaste hormonresterna (bl.a. anabola steroider), miljöföroreningar (bl.a. dioxiner och tungmetal ­
ler) och liknande och som det ska vara obligatoriskt att använda. Ett första mål skulle kunna vara 
att öka kunskapen genom programmet ”Bättre utbildning för säkrare livsmedel” för att uppmärk ­
samma medlemsstaternas ansvariga myndigheter på frågan. Dessutom bör det kontrolleras att 
bestämmelserna om avgifter iakttas.  
d) När det gäller revisionsrättens rekommendation 7 uppmanas kommissionen att lägga fram ett 
förslag för Europaparlamentet och rådet som gör det möjligt att vidta rättsliga åtgärder mot 
medlemsstater som regelbundet och under en längre tid bryter mot artiklar i förordning (EG) 
nr 882/2004 (  1 ) och därmed äventyrar EU-medborgares säkerhet.  
e) När det gäller revisionsrättens rekommendation 8 uppmanas kommissionen att harmonisera ge ­
nomförandet av skärpta kontroller och utforma en precis och tydlig formulering av reglerna om 
förstärkta kontroller vid gränskontrollstationerna. Kommissionen uppmanas dessutom att överväga 
ett obligatoriskt antal laboratorietest för medlemsstaterna i samband med varukontroller vid gräns ­
kontrollstationerna.  
22. Europaparlamentet konstaterar att europeiska kött- och livsmedelsproducenter måste uppfylla höga 
produktions- och kvalitetsstandarder. Det är mycket oroväckande att dessa produktionsstandarder inte 
gäller för producenter i tredjeländer som exporterar till EU, vilket revisionsrätten också konstaterar. 
Parlamentet uppmanar kommissionen att ta itu med denna problematik och omgående lägga fram 
förslag för Europaparlamentet och rådet om hur de negativa effekterna för de europeiska kött- och 
livsmedelsproducenternas konkurrenskraft kan avhjälpas.  
Del IV Revisionsrättens särskilda rapport nr 1/2011 ”Har delegeringen av kommissionens 
förvaltning av externt bistånd från huvudkontoret till delegationerna lett till ett bättre 
bistånd?”  
23. Europaparlamentet välkomnar den mycket omfattande och analytiska rapport som revisionsrätten 
utarbetat, liksom den utmärkta tidpunkten för bedömningen av resultatet av delegeringen.  
24. Europaparlamentet instämmer i revisionsrättens slutsats att delegeringen tydligt har lett till ett snab ­
bare tillhandahållande av bistånd, förbättrad biståndskvalitet och förbättrad ekonomisk förvaltning av 
biståndet.  
25. Europaparlamentet uppmuntrar kommissionen att komplettera sina kriterier och stärka förfarandena 
för kvalitetsbedömning av de finansierade projekten i syfte att förbättra biståndskvaliteten och ytter ­
ligare minska antalet projekt med dåligt resultat. Parlamentet betonar att biståndsutgifternas effekter är 
av största betydelse för parlamentet.  
26. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att överväga att i möjligaste mån främja lokala samråd i 
samband med beslut om biståndsprojekt och övervakningen av hur de utvecklas.  
27. Europaparlamentet förväntar sig att kommissionen kommer att vidta alla nödvändiga åtgärder för att 
åtgärda bristerna i övervaknings- och kontrollsystemen, särskilt vid unionens delegationer.SV L 286/72 Europeiska unionens officiella tidning 17.10.2012  
( 1 ) Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 882/2004 av den 29 april 2004 om offentlig kontroll för att 
säkerställa kontrollen av efterlevnaden av foder- och livsmedelslagstiftningen samt bestämmelserna om djurhälsa och 
djurskydd (EUT L 165, 30.4.2004, s. 1).
28. Europaparlamentet är oroat över de bestående problemen med personal som arbetar med bistånds ­
politiken. Parlamentet anser att den höga personalomsättningen i GD Utveckling och samarbete – 
EuropeAid och bristen på personal med lämpliga kvalifikationer vid unionens delegationer måste 
åtgärdas utan dröjsmål. Parlamentet anser vidare att kommissionen vid behov bör samarbeta med 
Europeiska utrikestjänsten i syfte att se till att det finns tillräckliga personalresurser för biståndsförvalt ­
ningen vid unionens delegationer. Parlamentet förväntar sig en detaljerad rapport från kommissionen 
före utgången av 2012 med de åtgärder som planerats och vidtagits för att avhjälpa dessa problem.  
29. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att kräva att unionens delegationer systematiskt genom ­
för tekniska och ekonomiska övervakningsbesök relaterade till projekten, och att de i högre grad 
inriktar det interna rapporteringssystemet på de resultat som uppnås genom biståndsinsatserna.  
30. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att med unionens delegationers aktiva deltagande ana ­
lysera och kartlägga möjligheterna att mobilisera biståndsprogrammen i partnerländerna med delta ­
gande av såväl Europeiska investeringsbanken som europeiska nationella och internationella institu ­
tioner som finansierar utveckling.  
Del V Europeiska revisionsrättens särskilda rapport nr 2/2011 ”Uppföljning av särskild rap ­
port nr 1/2005 om förvaltningen av Europeiska byrån för bedrägeribekämpning”  
31. Europaparlamentet uppmanar bestämt kommissionen att utan ytterligare dröjsmål genomföra rekom ­
mendationerna i revisionsrättens särskilda rapport nr 1/2005, eftersom bara två av de 14 rekom ­
mendationer som kommissionen accepterade hittills har genomförts helt. Parlamentet förväntar sig att 
fullt ut informeras om de framsteg som görs med genomförandet av de tolv återstående rekommen ­
dationerna.  
32. Europaparlamentet gläder sig över att Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (Olaf) i högre grad 
utnyttjar sina utredningsbefogenheter, till exempel genom att genomföra kontroller på plats och 
intervjuer eller fokusera på mer allvarliga och invecklade ärenden. Parlamentet uppskattar att Olafs 
elektroniska ärendehanteringssystem har använts i större utsträckning och att tidsregistreringssystemet 
införts. Parlamentet beklagar emellertid att ett ärende i genomsnitt fortfarande tar mer än två år och 
att utredningsärendena år 2009 endast stod för 37 procent av Olafs sammanlagda arbetstid.  
33. Europaparlamentet uppmanar Olaf att förbättra sin tidsplanering så att arbetsuppgifterna fördelas på 
ett bättre sätt i syfte att minska den tid som ägnas åt annat än utredningsarbete. Parlamentet vill se de 
faktiska resultaten av de uppgifter som inte gäller utredningar och som svarar för 63 procent av den 
sammanlagda arbetstiden.  
34. Europaparlamentet konstaterar att ”tydliga mål och tydlig planering” enligt diagram 2 i revisionsrättens 
särskilda rapport nr 2/2011 är den svagaste punkten i utredningsarbetet. Parlamentet rekommenderar 
att man i framtiden fastställer tydliga mål för varje utredning, eftersom en tydlig målformulering utgör 
grunden för utredningar och resursplanering.  
35. Europaparlamentet noterar att det i enlighet med revisionsrättens särskilda rapport nr 2/2011 fort ­
farande inte förekommer någon ”oberoende kontroll av pågående utredningsåtgärders laglighet” och 
att det inte heller finns ”några allmänna regler som garanterar att utredningsåtgärderna är förutsäg ­
bara” trots alla tidigare löften från Olaf. Parlamentet konstaterar vidare att trots att det finns en 
uttrycklig vilja i kommissionens ändrade förslag till förordning om ändring av förordning (EG) 
nr 1073/1999 (COM(2011) 135) att inrätta ett granskningsförfarande, kommer detta inte att kunna 
likställas med en oberoende kontroll av enskilda utredningars laglighet, och förslaget är därför i detta 
avseende ännu svagare än det ursprungliga förslaget. Parlamentet påpekar att detta är ett centralt krav 
även inom ramen för EU-domstolens rättspraxis. Parlamentet anser därför att det är nödvändigt att 
säkra en sådan kontrollmekanism, inte enbart för att skydda berörda enskilda personers eller ekono ­
miska aktörers rättigheter utan även för att skydda Olafs utredare från rättsliga förfaranden från dessa 
enskilda personers eller ekonomiska aktörers sida. Parlamentet betonar också behovet av att ge Olaf 
ett tydligt mandat i förhållande till de andra institutionerna i unionen.SV 17.10.2012 Europeiska unionens officiella tidning L 286/73
36. Europaparlamentet delar revisionsrättens ståndpunkt när det gäller behovet av ett enda dokument som 
tydligt speglar Olafs resultat inom de olika sektorerna och gör det möjligt att mäta framstegen varje år. 
Parlamentet betonar vikten av att göra skillnad mellan de rapporter som utarbetas för allmänheten och 
de som utarbetas för internt bruk. Parlamentet anser att det är av största vikt att en detaljerad rapport 
står till förfogande för allmänheten, eftersom det skulle möjliggöra en tillförlitlig jämförelse av Olafs 
resultat över tid och mellan olika sektorer.  
37. Europaparlamentet beklagar att det inte alltid är möjligt att utvärdera resultatet av Olafs verksamhet, 
eftersom informationen läggs fram i olika dokument som utarbetats för olika ändamål och med olika 
mottagare. Parlamentet uppmanar kommissionen att inrätta ett system för spridning av information 
som är enhetligt, tydligt och jämförbart och som möjliggör en fullständig och objektiv utvärdering av 
Olafs verksamhet.  
38. Europaparlamentet understryker att den tid som läggs på utvärderingen av inkommande information 
har fördubblats sedan 2004, från 3,5 till 7,1 månader. Parlamentet anser att den inledande utvär ­
deringsfasen bör begränsas till att bevisa eller avvisa de anklagelser som ingår i den inledande infor ­
mationen. Parlamentet anser vidare att man bör undvika allt utredningsarbete under den inledande 
utvärderingsfasen, eftersom detta både skapar rättslig osäkerhet och snedvrider statistiken för de olika 
utredningsaspekterna. Parlamentet föreslår att en utredning ska inledas med hjälp av tillgängliga 
utredningsverktyg i det fall den information som har samlats in under den inledande utvärderingen 
med hjälp av de rättsliga instrument som då finns tillgängliga inte gör det möjligt för Olaf att avgöra 
om ett ärende ska inledas eller inte.  
39. Europaparlamentet delar revisionsrättens uppfattning att kortare utredningstider och slutrapporter av 
högre kvalitet skulle kunna bidra till ett effektivare påföljdssystem så att medel kan återvinnas eller 
disciplinära eller rättsliga åtgärder vidtas.  
40. Europaparlamentet beklagar att, trots det samarbetsavtal som undertecknades 2008 mellan Olaf och 
Eurojust, enligt vilket Olaf är skyldig att anmäla alla fall av misstänkt bedrägeri hos ekonomiska 
aktörer i mer än en medlemsstat till Eurojust, skickade Olaf endast fem sådana anmälningar till 
Eurojust 2008 och endast en 2009, vilket visar att samarbetet mellan Olaf och Eurojust inte fungerar. 
Parlamentet kräver att alla nödvändiga åtgärder vidtas för att intensifiera insatserna på detta område.  
41. Europaparlamentet uppmanar bestämt Olaf att ytterligare stärka samarbetet med medlemsstaterna på 
en solid rättslig grund. Parlamentet stöder i detta sammanhang idén om en fortsatt konsolidering av 
de befintliga rättsliga grunderna för att stärka samarbetet. Parlamentet instämmer i revisionsrättens 
rekommendation att ingå överenskommelser med nationella utredningsavdelningar när det saknas 
specifik lagstiftning för att fastställa detaljerade bestämmelser för samarbete och informationsutbyte.  
Del VI Europeiska revisionsrättens särskilda rapport nr 3/2011 ”Effektiviteten och ändamåls ­
enligheten i EU-bidrag som kanaliseras genom FN-organisationer i konfliktdrabbade 
länder”  
42. Europaparlamentet välkomnar revisionsrättens rapport och stöder dess slutsatser och rekommenda ­
tioner.  
43. Europaparlamentet gläder sig över att samarbetet med Förenta nationerna (FN) gör det möjligt för 
kommissionen att nå regioner i världen som den inte skulle kunna nå på egen hand. Parlamentet är 
medvetet om de höga risker det kan innebära att tillhandahålla bistånd i konfliktdrabbade regioner. 
Parlamentet är emellertid bekymrat över de brister som har konstaterats i fråga om projektens 
effektivitet och förseningarna med genomförandet. Parlamentet välkomnar de beslut som nyligen 
fattades av styrelserna för Unicef, UNDP (FN:s utvecklingsprogram), UNOPS (FN:s kontor för pro ­
jektservice) och UNFPA (FN:s befolkningsfond) om att lämna interna revisionsrapporter till kommis ­
sionen.  
44. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att säkra insynen i de EU-medel som utnyttjas av FN i 
samband med det årliga budgetförfarandet, att förbättra planeringen av medelsanvändningen tillsam ­
mans med FN och att påskynda sina interna förfaranden för att snabbare nå resultat.SV L 286/74 Europeiska unionens officiella tidning 17.10.2012
45. Europaparlamentet anser att tillräcklig rapportering är en förutsättning för korrekt övervakning. Par ­
lamentet är djupt oroat över att rapporteringen fortfarande är otillräcklig, trots att parlamentet har 
påpekat detta i flera ansvarsfrihetsbetänkanden och trots att kommissionen och FN:s organ flera 
gånger har förbundit sig att snabbt genomföra de åtgärder som krävs. Parlamentet uppmanar kom ­
missionen att före utgången av mars 2012 lägga fram en handlingsplan för parlamentet med tydliga 
och bindande ramar, specifikt utformade för att avsevärt förbättra rapporteringssystemet för alla 
projekt och program som finansieras via den gemensamma förvaltningen och som har delegerats 
till FN-organ.  
46. Europaparlamentet anser att kommissionen, när den finansierar projekt genom förvaltningsfonder med 
flera bidragsgivare, bör känna till exakt hur stor andel av projekten som finansieras. För att förbättra 
kontrollmekanismerna anser parlamentet att pengarna bör förvaltas på separata konton. Parlamentet 
anser vidare att kommissionen måste kunna förkasta projekt om specifikationerna inte är tillfredsstäl ­
lande eller om EU:s företrädare inte i tillräcklig utsträckning deltar i programplaneringen.  
47. Europaparlamentet håller med revisionsrätten om att kommissionens kontroll av projektens laglighet 
och korrekthet bör kompletteras med lämpliga kontroller av deras effektivitet och ändamålsenlighet. 
Parlamentet uppmanar därför kommissionen att tillsammans med utrikestjänsten fastställa tydliga och 
mätbara mål och lämpliga kontrollåtgärder. Parlamentet understryker i det här sammanhanget vikten 
av att erhålla rimliga garantier från genomförandepartnerna. Parlamentet påminner om och under ­
stryker att parlamentet har krävt revisionsförklaringar från genomförandepartnerna. Parlamentet ber 
kommissionen att formalisera dessa förklaringar och göra dem tillgängliga för parlamentet under 
ansvarsfrihetsförfarandet. Parlamentet instämmer i rekommendationerna från kommissionens tjänst 
för internrevision (IAS) att avtalsbestämmelser och betalningar bör kontrolleras på förhand för att 
avgöra om de kostnader som föreslås och begärs är stödberättigande. Parlamentet insisterar på att 
diskussionerna om dessa frågor ska dokumenteras i akterna. Parlamentet understryker IAS:s åsikt att 
de tillkommande administrativa kostnaderna och andra indirekta kostnader som FN framför anspråk 
om och som EU betalar måste vara väl dokumenterade och motiverade.  
48. Europaparlamentet stöder revisionsrättens ståndpunkt att realistiska tidsramar för projekten bör ut ­
värderas utifrån de givna omständigheterna för att undvika att de tidsramar och kostnader som 
fastställts i det finansiella och administrativa ramavtalet mellan Europeiska gemenskapen och Förenta 
nationerna överskrids. Parlamentet påminner kommissionen om att den har huvudansvaret för ge ­
nomförandet av budgeten. Parlamentet ber kommissionen att hålla parlamentet informerat om an ­
vändningen av de omarbetade riktlinjerna för rapportering mellan EU och FN.  
49. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att tillämpa en mekanism för kostnadsjämförelser för att 
urskilja och undvika överdebitering och att vägra betala indirekta extrakostnader till följd av använ ­
dandet av underleverantörer, vilket revisionsrätten konstaterade förekom i två fall. Parlamentet ber 
kommissionen att genomföra gemensamma granskningar med FN om det finns tvivel om projektens 
trovärdighet.  
50. Europaparlamentet beklagar att endast ett litet fåtal av de granskade projekten avser förvaltningsfonder 
med flera bidragsgivare och uppmanar revisionsrätten att lägga fram en särskild rapport enbart om 
förvaltningen av förvaltningsfonder med flera bidragsgivare.  
51. Europaparlamentet uppmanar revisionsrätten att informera parlamentet om eventuella bestående svå ­
righeter med att få full tillgång till FN-revisorernas arbetsdokument i enlighet med det finansiella och 
administrativa ramavtalet mellan Europeiska gemenskapen och Förenta nationerna. Parlamentet på ­
minner om att parlamentet har begärt att få tillgång till dessa dokument. Parlamentet ber kommis ­
sionen att hålla inne framtida betalningar om dess anställda fortsatt inte får tillräcklig tillgång till dessa 
dokument, i enlighet med de särskilda bestämmelser i EU:s budgetförordning som används vid avsak ­
nad av underlag. Parlamentet uppmanar kommissionen att rapportera till parlamentets budgetkontroll ­
utskott om hur situationen utvecklas under nästa ansvarsfrihetsförfarande, både vad gäller tillgången 
till revisionsrapporter och rapporternas kvalitet. Parlamentet ber kommissionen att inte delegera nya 
projekt och program till FN-organ om dessa åtgärder inte genomförs.SV 17.10.2012 Europeiska unionens officiella tidning L 286/75
Del VII Europeiska revisionsrättens särskilda rapport nr 4/2011 ”Revisionen av garantiinstru ­
mentet för små och medelstora företag”  
52. Europaparlamentet välkomnar den särskilda rapporten som revisionsrättens första analys av ett finan ­
siellt instrument. Parlamentet påpekar att garantiinstrumentet för små och medelstora företag (SMEG) 
anses vara det mest framgångsrika av alla unionsprogram som gäller finansiella instrument. Parlamen ­
tet förväntar sig att få information från kommissionen om en eventuell ändring av det finansiella 
instrumentets hävstångseffekt på 1:10, som konstaterades 2009, eller av felnivån på cirka 0,045 
procent som revisionsrätten noterade i slutet av 2009.  
53. Europaparlamentet anser att SMEG är ett användbart instrument trots revisionsrättens berättigade 
kritik när det gäller avsaknaden av bevis på ett EU-mervärde och den uteslutande lokala betydelsen 
av stödet för hantverksföretag och småbutiker. Parlamentet föreslår, med hänsyn till de små och 
medelstora företagens betydelse för den ekonomiska strukturen i medlemsstaterna och i unionen 
som helhet, att de 13 länder som omfattas av instrumentet presenteras och att deras resultat utvär ­
deras, eftersom man utifrån detta kan dra slutsatser för en mer noggrann målinriktning av SMEG.  
54. Europaparlamentet förväntar sig att kommissionen diskuterar och behandlar frågorna om ett EU- 
mervärde och dödviktseffekter på ett trovärdigt sätt, eftersom unionens mål inte kan vara att inrätta 
strukturer för enbart nationella åtgärder eller att ersätta nationella åtgärder. Parlamentet anser att 
denna grundläggande kritik av SMEG, som framfördes av revisionsrätten, är allvarlig precis som 
revisionsrättens oro över att stödets tillämpningsområde är alldeles för brett och inte enbart fokuserar 
på att ge små och medelstora företag begränsad tillgång till extern finansiering.  
55. Europaparlamentet anser att det behövs en öppen debatt om hur instrumentet finansieras. Parlamentet 
betonar minskningen 2010 av budgetposten på 57 300 000 EUR från ramprogrammet för konkur ­
renskraft och innovation (CIP). Parlamentet begär ett klargörande över hur stor del av kommissionens 
och Europeiska investeringsfondens (EIF) personal som är involverad i förvaltningen av garantiinstru ­
mentet för små och medelstora företag och hur stora de respektive administrativa kostnaderna är. 
Parlamentet efterlyser information om hur många ansökningar som faktiskt har avvisats.  
56. Europaparlamentet tar del av revisionsrättens generella kommentarer när det gäller ett förbättrat, 
resultatinriktat ersättningssystem för EIF:s tjänster. Parlamentet noterar att kommissionen inte alls 
svarar på denna punkt och förväntar sig att kommissionen lämnar mer specifik information.  
57. Europaparlamentet stöder revisionsrättens rekommendation att  
— kommande program för stöd till små och medelstora företag bör baseras på en uttalad interven ­
tionslogik,  
— resultatindikatorerna bör förbättras så att kommissionen bättre kan övervaka hur instrumentets 
mål uppfylls,  
— mer specifika mål som bättre återspeglar finansieringsinstrumentets syften bör sättas upp, över ­
vakningen bör uppdateras för att mäta utvecklingen mot att nå dessa mål och lämpliga åtgärder 
för att minimera dödviktseffekterna bör införas.  
Parlamentet gläder sig över att kommissionen har accepterat ovan nämnda rekommendationer och 
uppmanar kommissionen att rapportera till parlamentet om de åtgärder den har planerat och/eller 
som redan har vidtagits.  
58. Europaparlamentet stöder revisionsrättens rekommendationer och uppmanar kommissionen att se till 
att 
— den rättsliga grunden och förvaltningsavtalet för kommande instrument är klara i god tid innan 
programperioden faktiskt inleds,SV L 286/76 Europeiska unionens officiella tidning 17.10.2012
— det för eventuella efterföljande program införs ett poängsystem för bedömningen av ansökningar 
från potentiella intermediärer och att minimikrav fastställs för urvalet.  
Parlamentet noterar kommissionens avsikt att ytterligare överväga dessa rekommendationer och upp ­
manar kommissionen att rapportera till parlamentet om sina slutsatser och de åtgärder kommissionen 
planerar att vidta för att ta hänsyn till rekommendationerna.  
Del VIII Europeiska revisionsrättens särskilda rapport nr 5/2011 ”Systemet med samlat gårds ­
stöd - vad måste göras för att den ekonomiska förvaltningen ska bli bättre?”  
59. Europaparlamentet välkomnar revisionsrättens rapport och tar med stort intresse del av de slutsatser 
och rekommendationer som ingår i rapporten. Parlamentet gratulerar revisionsrätten till en relevant 
rapport utarbetad vid rätt tidpunkt.  
60. Europaparlamentet anser att det samlade gårdsstödet inte i tillräcklig omfattning bidrar till att den 
gemensamma jordbrukspolitikens mål enligt fördraget uppnås. Parlamentet uppmanar därför kom ­
missionen att föreslå nödvändiga ändringar av lagstiftningen så att det samlade gårdsstödet verkligen 
utgör ett optimalt bidrag till den gemensamma jordbrukspolitikens mål. Parlamentet anser att det 
samlade gårdsstödet bör förbättras så att stödet bättre riktas till dem som verkligen bedriver jordbruk. 
Rådet uppmanas att stödja parlamentet och kommissionen i arbetet med att göra det enskilt största 
europeiska stödsystemet effektivare och mer ändamålsenlighet och därmed bidra till en bättre för ­
delning av EU-skattebetalarnas pengar.  
61. Europaparlamentet anser att det finns alltför stor flexibilitet (t.ex. reglerna om god jordbrukshävd och 
goda miljöförhållanden) och för stort tolkningsutrymme i de grundläggande reglerna för det samlade 
gårdsstödet. Parlamentet uppmanar kommissionen att utfärda tydligare riktlinjer för införlivandet av 
EU:s bestämmelser i medlemsstaternas lagstiftning, för att undvika att medlemsstaterna tänjer på 
reglerna. Parlamentet menar att kommissionen bör ges tillräckliga delegerade befogenheter att åtgärda 
kryphål och brister så snart som möjligt.  
62. Europaparlamentet menar att den historiska modellen har spelat ut sin roll och därför bör överges i 
nästa fleråriga budgetram. Parlamentet stöder revisionsrättens rekommendation nr 6 att det samlade 
gårdsstödet bör grundas på de nuvarande jordbruksvillkoren i EU:s olika regioner. Parlamentet anser 
vidare att dagens 20 modeller bör minskas till helst en enda modell som tillämpas i alla medlems ­
stater.  
63. Europaparlamentet påminner om att det är mycket viktigt att nya jordbrukare får tillträde till jord ­
brukssektorn för att garantera innovation inom denna sektor. Parlamentet är därför bekymrat över 
revisionsrättens iakttagelser att vissa medlemsstater som tillämpar det samlade gårdsstödet (5 av 17) 
inte använder sig av tillgängliga alternativ ur den nationella reserven för att underlätta för nya jord ­
brukare att starta verksamhet och därmed främja generationsskiftet i landsbygdsområden.  
64. Europaparlamentet anser att dagens system för samlat gårdsstöd inte i tillräcklig omfattning stimulerar 
innovation inom jordbrukssektorn och dessutom förhindrar etablering av nya jordbrukare.  
65. Europaparlamentet är särskilt oroat över att det inte finns någon direkt koppling mellan stödet från 
systemet för samlat gårdsstöd och jordbrukarnas kostnader för att uppfylla kraven på god jordbruks ­
hävd och goda miljöförhållanden. Parlamentet menar att detta leder till obalans mellan stödets omfatt ­
ning och bättre miljö, djurskydd och livsmedelssäkerhet, men inser samtidigt att principen om fri ­
koppling begränsar ett sådant samband.  
66. Europaparlamentet anser att kommissionen i sitt förslag till gemensam jordbrukspolitik efter 2013 bör 
se till att fördelningen av stödet mellan jordbrukarna blir mer balanserad.SV 17.10.2012 Europeiska unionens officiella tidning L 286/77
Del IX Europeiska revisionsrättens särskilda rapport nr 6/2011 ”Var de turistprojekt som 
medfinansierades av Eruf ändamålsenliga?”  
67. Europaparlamentet välkomnar revisionsrättens iakttagelser, särskilt det faktum att alla projekt ledde till 
positiva resultat i en eller annan form och att merparten av dem hade positiva resultat på flera 
områden. Parlamentet noterar att projekten ansågs ha varit till nytta för den lokala ekonomin och/eller 
ha bidragit till att bevara delar av en regions kulturarv, historiska eller konstnärliga arv eller miljöarv.  
68. Europaparlamentet stöder revisionsrättens påpekande att skapandet eller bevarandet av arbetstillfällen 
är avgörande faktorer för att skapa en hållbar utveckling för ekonomin och sysselsättningen.  
69. Europaparlamentet konstaterar med oro att mål fastställdes för endast 58 procent av projekten i 
urvalet, medan återstående 42 procent inte hade resultatmål och att ingen övervakning av resultaten 
förekom för de flesta av projekten i urvalet.  
70. Europaparlamentet beklagar att det var svårt att göra en tillförlitlig bedömning av projektens resultat 
eller projektens europeiska mervärde, eftersom man inte systematiskt fastställer projektmål, riktmärken 
och indikatorer och sedan övervakar och utvärderar resultaten.  
71. Europaparlamentet stöder revisionsrättens rekommendation till förvaltningsmyndigheterna att se till 
att hållbara mål, riktmärken och indikatorer fastställs (till exempel hur många arbetstillfällen som 
skapas, ytterligare turistkapacitet och utökningen av turistverksamheten) när stödmottagarna ansöker 
om bidrag och när beslut fattas, så att de projekt som sannolikt är de mest ändamålsenliga väljs ut och 
resultaten av dem kan utvärderas. Parlamentet uppmanar med eftertryck kommissionen och medlems ­
staterna att ställa sig bakom detta förslag.  
72. Europaparlamentet stöder revisionsrättens rekommendation till kommissionen att utvärdera stödet 
inom denna sektor och överväga i vilken omfattning det är ett kostnadseffektivt sätt att stödja 
medlemsstaternas insatser för att främja ekonomisk tillväxt samt att fundera på om stödet skulle 
kunna riktas bättre i detta syfte.  
73. Europaparlamentet välkomnar kommissionens ansträngningar att förenkla Erufs bidragsprocess för att 
minimera de administrativa bördorna för projektansvariga. Parlamentet uppmanar kommissionen att 
rapportera om framstegen på detta område.  
Del X Europeiska revisionsrättens särskilda rapport nr 7/2011”Utformas och förvaltas stödet 
för miljövänligt jordbruk väl?  
74. Europaparlamentet anser att åtgärderna för ett miljövänligt jordbruk är ett viktigt inslag i EU:s politik 
för att mildra jordbrukets negativa miljöeffekter. Parlamentet bekräftar att syftet med stödet till 
miljövänligt jordbruk är att ”uppmuntra jordbrukarna och andra markförvaltare att göra en samhälls ­
nyttig insats genom att de inför eller fortsätter att använda sådana produktionsmetoder som är 
förenliga med skydd och förbättringar av miljön, landskapet med dess särdrag, naturresurserna, 
marken, samt den genetiska mångfalden” (  1 ). 
75. Europaparlamentet betonar samtidigt att offentliga utgifter bör fördelas på ett så kostnadseffektivt sätt 
som möjligt och ge påtagliga resultat. Parlamentet understryker att det finns ett trängande behov av att 
se till att EU fullföljer sina åtaganden (att minska utsläppen av växthusgaser till 2020, strategin för 
biologisk mångfald i Europa 2020 etc.).  
76. Europaparlamentet är oroat över revisionsrättens slutsats att politiken för miljövänligt jordbruk inte är 
utformad och inte övervakas på ett sådant sätt att den genererar konkreta miljövinster, eftersom målen 
för stöd för miljövänligt jordbruk inte är tillräckligt specifika för att man ska kunna bedöma om de 
har uppnåtts, de miljöbelastningar som tas upp inte klart och tydligt motiverar stöden för miljövänligtSV L 286/78 Europeiska unionens officiella tidning 17.10.2012  
( 1 ) Rådets förordning (EG) nr 1698/2005 av den 20 september 2005 om stöd för landsbygdsutveckling från Europeiska 
jordbruksfonden för landsbygdsutveckling (EJFLU), (EUT L 277, 21.10.2005, s. 1), skäl 35.
jordbruk och det inte är lätt att kontrollera resultaten av politiken för miljövänligt jordbruk. Parla ­
mentet uppmanar medlemsstaterna att fastställa landsbygdsutvecklingsprogram med tydliga inrikt ­
ningar och kommissionen att göra strängare bedömningar av dessa program innan de godkänns. 
Parlamentet understryker vikten av ett välskött europeiskt nätverk för landsbygdsutveckling.  
77. Europaparlamentet välkomnar revisionsrättens slutsatser att jordbrukarna i allmänhet får tillräckligt 
stöd genom lämplig vägledning. Parlamentet noterar emellertid att spridningen av bästa praxis och 
feedback på resultaten behöver förbättras. Parlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna 
att bättre utnyttja befintliga strukturer för detta, såsom europeiska nätverket för landsbygdsutveckling.  
78. Europaparlamentet välkomnar revisionsrättens slutsatser att jordbrukarna i allmänhet får tillräckligt 
stöd genom lämplig vägledning och noterar de många exempel på bästa praxis som revisionsrätten 
fann. Parlamentet är oroat över att de flesta medlemsstater inte bedömer vilken deltagarnivå som 
minst krävs för att garantera att delåtgärderna åstadkommer de förväntade miljöeffekterna och om 
stödbeloppen är tillräckliga för att uppnå denna miniminivå. Parlamentet anser att Leadermodellen för 
landsbygdsutveckling också kan användas för att genomföra ett kollektivt tillvägagångssätt.  
79. Europaparlamentet är oroat över de brister som revisionsrätten konstaterade när det gäller hur stöd ­
beloppen fastställs. Parlamentet uppmanar kommissionen att se till att alla faktorer som revisions ­
rätten anser vara nödvändiga för att man korrekt ska kunna fastställa stödbeloppen tas i beaktande 
innan programmen godkänns.  
80. Europaparlamentet är bekymrat över att merparten av utgifterna gick till ”övergripande” delåtgärder 
som genomfördes på hela programområdet utan att detta alltid berättigades i landsbygdsutvecklings ­
programmen. Parlamentet anser att det är oacceptabelt att medlemsstaterna endast i begränsad ut ­
sträckning använder målinriktning och urvalsförfaranden, och att bristen på målinriktning under alla 
omständigheter måste motiveras i programmen.  
81. Europaparlamentet är djupt oroat över att förvaltningen av politiken för miljövänligt jordbruk inte i 
tillräcklig grad beaktar specifika miljömässiga behov och därmed inte ger mest valuta för pengarna. 
Parlamentet anser att det är oacceptabelt att det i 39 procent av de granskade kontrakten i enlighet 
med revisionsrättens slutsatser inte fanns några specifika miljöbelastningar i det område där kontraktet 
genomfördes eller så kunde inga sådana problem identifieras av medlemsstaterna. Parlamentet upp ­
manar medlemsstaterna att koncentrera sig på kollektiva tillvägagångssätt i de fall detta skulle säkra de 
önskade miljöeffekterna.  
82. Europaparlamentet betonar inför nästa programperiod att stödet för miljövänligt jordbruk måste 
inriktas på mer specifika prioriteringar för att ge de önskade effekterna i fråga om biologisk mångfald 
och bevarande och utvecklande av jord- och skogsbruk med högt naturvärde och traditionella jord ­
brukslandskap, vatten och klimatförändringar.  
83. Europaparlamentet välkomnar den strategi som valdes i kommissionens förslag till Europaparlamen ­
tets och rådets förordning om stöd till landsbygdsutveckling från Europeiska jordbruksfonden för 
landsbygdsutveckling (EJFLU) (COM(2011) 627), vilket kommer att innebära en större betoning av 
kontinuerlig övervakning och resultatindikatorer för landsbygdsutvecklingsprogrammen.  
Del XI Europeiska revisionsrättens särskilda rapport nr 8/2011 ”Återkrav av felaktigt utbe ­
talda betalningar inom den gemensamma jordbrukspolitiken”  
84. Europaparlamentet välkomnar revisionsrättens särskilda rapport och noterar dess slutsatser. Parlamen ­
tet understryker den kritik som parlamentet under lång tid har framfört, nämligen att indrivnings ­
systemet bara delvis fungerar. Parlamentet betonar att de ”bättre” siffrorna från kommissionen rörande 
återvinningen ändå innebär att 60 procent av de felaktigt utbetalda medlen olagligt blir kvar hos 
stödmottagaren. Parlamentet noterar på grundval av de siffror som lämnats av revisionsrätten att 
andelen är så hög som 90 procent.SV 17.10.2012 Europeiska unionens officiella tidning L 286/79
85. Europaparlamentet stöder revisionsrättens rekommendationer och uppmanar kommissionen att  
— begära att medlemsstaterna rapporterar oegentligheter och andra återkrav när underrättelsen om 
återkrav har utfärdats,  
— införa en enhetlig tidsfrist för perioden från det att en potentiell oegentlighet upptäcks till dess att 
underrättelsen om återkrav utfärdas till gäldenären, vilket skulle förbättra harmoniseringen mellan 
medlemsstaterna och garantera Olaf snabbare information,  
— utfärda klara och entydiga regler för debitering, registrering och rapportering av ränta på utes ­
tående fordringar,  
— förtydliga under vilka omständigheter fordringar kan förklaras oindrivbara, i synnerhet vid insol ­
vensärenden, och  
— varje år göra en exakt uppskattning av de felaktiga utbetalningar som görs till slutliga stödmot ­
tagare, för att fastställa hur stora belopp som skulle ha återkrävts från dessa, och för att återkravet 
exakt ska kunna hänföras till det år då förlusten uppstått.  
86. Europaparlamentet noterar att indrivningssystemet generellt endast täcker en liten del av betalningarna 
och att av det beräknade stödbeloppet på 500 000 000 000 EUR inom ramen för den gemensamma 
jordbrukspolitiken under de senaste tio åren, har 5 000 000 000 EUR (en procent) återbetalats (sär ­
skild rapport nr 7/2010). Parlamentet noterar vidare att det därför är dyrare att upprätthålla ett 
fungerande kontrollsystem än att betala ut finansiella korrigeringar till kommissionen.  
87. Europaparlamentet noterar att kommissionen ytterligare önskar överväga dessa rekommendationer 
och uppmanar kommissionen att rapportera till parlamentet om de åtgärder den planerar för att ta 
hänsyn till dem.  
88. Europaparlamentet beklagar att den andel i procent av avskrivna fordringar som belastar EU:s budget 
uppgick till 87,8 procent eller 428 900 000 för perioden 2006–2009. Parlamentet uppmanar kom ­
missionen att tillämpa en sanktionsmekanism om medlemsstaterna skriver av fordringar som oin ­
drivbara, när detta inte är lämpligt. Parlamentet betonar att detta kommer att kräva en tydlig och 
praktisk definition av riktlinjerna utan utrymme för olika tolkningar.  
89. Europaparlamentet stöder revisionsrättens rekommendationer och uppmanar kommissionen att se till 
att 
— medlemsstaternas förvaltning och rapportering av fordringar ytterligare förbättras och att dessa 
fordringar behandlas lika i alla medlemsstater,  
— riktlinjer ges ut vid lämplig tidpunkt för att behandla ihållande inkonsekvenser i centrala rap ­
porterings- och redovisningsbegrepp,  
— tillämpningen av 50/50-regeln ses över, särskilt vad gäller belopp som potentiellt skulle kunna 
undgå avslutning, och att 50/50-regeln tillämpas ändamålsenligt,  
— certifieringsorganens arbete, när de kontrollerar bokförda fordringar i medlemsstaterna, täcker in 
de risker som lyfts fram,  
— en större andel felaktiga utbetalningar drivs in från stödmottagare,  
— uppföljningen av gamla ärenden som ligger hos arbetsgruppen för återkrav avslutas och behandlas 
på samma sätt i alla medlemsstater.SV L 286/80 Europeiska unionens officiella tidning 17.10.2012
90. Europaparlamentet noterar kommissionens förtydliganden av dessa rekommendationer och uppmanar 
kommissionen att ytterligare överväga dessa förslag. Kommissionen uppmanas att rapportera till 
parlamentet om sina slutsatser och att ange huruvida man planerar att vidta åtgärder i samband 
med dessa rekommendationer.  
91. Europaparlamentet gläder sig över att Olaf tagit initiativ till att undersöka möjligheten att ändra 
kommissionens förordning (EG) nr 1848/2006 av den 14 december 2006 om oegentligheter och 
återvinning av belopp som felaktigt har utbetalats i samband med finansieringen av den gemensamma 
jordbrukspolitiken och om organisationen av ett uppgiftssystem på detta område (  1 ), i syfte att för ­
bättra informationsflödet och användningen av befintlig information. Parlamentet uppmanar Olaf att 
rapportera sina resultat till parlamentet.  
92. Europaparlamentet kräver lika behandling av utestående fordringar (indrivning) i alla medlemsstater, 
och insisterar på att åtgärder vidtas för att säkerställa att pengar som ska tillfalla unionen till följd av 
överträdelser av EU-lagstiftningen verkligen återbetalas trots att vissa medlemsstater är drabbade av 
finanskrisen.  
93. Europaparlamentet noterar att det belopp som debiterats medlemsstaterna enligt 50/50-regeln 
(2006–2009) uppgår till 424 000 000 EUR och att 58 procent av det gäller Italien. Parlamentet 
efterfrågar en handlingsplan för Italien för att råda bot på denna situation.  
94. Europaparlamentet påminner om att insynen fortfarande brister i offentliggörandet i de räkenskaper 
som lämnats till parlamentet av det belopp som dras från medlemsstaterna (i själva verket skattebe ­
talarnas pengar) och de belopp som verkligen drivs in från stödmottagare. Kommissionen uppmanas 
att lämna denna information till parlamentet.  
95. Europaparlamentet uppmanar revisionsrätten att offentliggöra en rapport om samma ämne när det 
gäller strukturfonderna.  
Del XII Europeiska revisionsrättens särskilda rapport nr 9/2011 ”Har de e- förvaltningsprojekt 
som får Eruf-stöd varit ändamålsenliga?”  
96. Europaparlamentet välkomnar revisionsrättens särskilda rapport och gläder sig över att den har kon ­
staterat att de e-förvaltningsprojekt som fick stöd från Eruf har bidragit till utvecklingen av elektro ­
niska offentliga tjänster.  
97. ///Europaparlamentet stöder revisionsrättens rekommendationer, framför allt följande:  
— Medlemsstaterna bör ta fram strategier för e-förvaltning som bygger på identifierade behov, har 
tydliga mål och fördelar ansvaret mellan de organ som är ansvariga för att målen uppnås.  
— Förvaltningsmyndigheterna bör välja ut e-förvaltningsprojekt för Eruf-stöd utifrån en bedömning 
av projektens sannolika kostnader och kvalitativa och kvantitativa nytta.  
— Förvaltningsmyndigheterna i medlemsstaterna bör se till att e-förvaltningsprojekt som väljs ut för 
Eruf-finansiering inte bara är inriktade på projektens output utan också på de process- och 
organisationsförändringar som är nödvändiga för att man ska kunna dra full nytta av de system 
som utvecklas.  
— Förvaltningsmyndigheterna bör uppmanas att tillämpa bästa praxis, som bland annat finns till ­
gänglig via t.ex. portalen för yrkesverksamma inom e-förvaltning, och bör rekommendera att en 
lämplig projektförvaltningsmetod används för e-förvaltningsprojekt som får Eruf-finansiering.  
— Kommissionen bör uppmanas att fortsätta sina insatser för att se till att de EU-principer och EU- 
rekommendationer som möjliggör transeuropeisk interoperabilitet, särskilt principerna för den 
europeiska interoperabilitetsramen (EIF), tillämpas inom projekt som får Eruf-stöd.SV 17.10.2012 Europeiska unionens officiella tidning L 286/81  
( 1 ) EUT L 355, 15.12.2006, s. 56.
— Förvaltningsmyndigheterna bör i samband med valet av e-förvaltningsprojekt se till att alla större 
kostnader, däribland för underhåll, har beaktats i tillräcklig grad i den kostnadsnyttoanalys som 
ligger till grund för finansieringsbeslutet.  
— Kommissionen bör uppmanas att fortsätta sina insatser för att se till att förvaltningsmyndigheterna 
övervakar och utvärderar projektens resultat och effekter, så att man kan visa att EU-medlen har 
använts på ett ändamålsenligt sätt och ge feedback som kan förbättra utformningen av framtida 
program.  
Del XIII Europeiska revisionsrättens särskilda rapport nr 10/2011 ”Är skolmjölksprogrammet 
och programmet för frukt i skolan ändamålsenliga?”  
98. Europaparlamentet påminner om resultatet av den externa utvärderingen av skolmjölksprogrammet 
1999 och revisionsrättens konstaterande att inga verkliga förändringar gjorts i programmet sedan dess.  
99. Europaparlamentet betonar att en fortsättning av skolmjölksprogrammet i dess nuvarande form skulle 
vara slöseri med skattebetalarnas pengar och att programmet därför bör avbrytas om det inte ome ­
delbart reformeras i grunden.  
100. Europaparlamentet understryker att endast 10 procent av de skolor som i dag är berättigade att delta i 
skolmjölksprogrammet utnyttjar det. Parlamentet menar därför att medlemsstaterna har visat sitt stöd 
för programmet trots de låga subventionerna och programmets eventuella ”dödviktseffekter”. Parla ­
mentet uppmuntrar medlemsstaterna att inrätta nationella näringsprogram för skolor och på så sätt 
ersätta skolmjölks- och skolfruktsprogrammen med bättre målinriktade åtgärder.  
101. Europaparlamentet är övertygat om att om skolmjölks- och skolfruktprogrammen fortsätter så bör de 
fungera på liknande sätt för att underlätta samordning och skapande av synergier, eftersom de har 
samma mål.  
102. Europaparlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att utifrån vad forskningen säger 
inrikta sig på de barn och elever som skulle gynnas mest (baserat på näringsbehov, åldersgrupp, hälsa, 
socialgrupp, etc.) av dessa program. Parlamentet understryker att en sådan fokusering även skulle göra 
det lättare att mäta effekten av dessa program.  
103. Europaparlamentet anser att produkterna bör delas ut kostnadsfritt och att utdelning i skolbespis ­
ningar bör undvikas.  
104. Europaparlamentet betonar att utdelningen av de produkter som omfattas av dessa program måste 
ingå i en nationell och/eller regional strategi, och understryker att en sådan strategi också måste 
innehålla kompletterande åtgärder (i form av utbildning och information till föräldrar och lärare).  
105. Europaparlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att inrätta ett medfinansierings ­
system för skolmjölksprogrammet liknande det som används för skolfruktprogrammet. Parlamentet 
menar att kommissionen och medlemsstaterna skulle kunna överväga att utsträcka medfinansieringen 
till att omfatta kompletterande åtgärder. Parlamentet anser vidare att outnyttjade nationella anslag kan 
omfördelas bland medlemsstaterna.  
106. Europaparlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att inrätta effektiva övervaknings- 
och kontrollsystem.SV L 286/82 Europeiska unionens officiella tidning 17.10.2012
Del XIV Europeiska revisionsrättens särskilda rapport nr 11/2011 ”Medger utformningen och 
förvaltningen av systemet med geografiska beteckningar ett ändamålsenligt system?”  
107. Europaparlamentet välkomnar revisionsrättens särskilda rapport och noterar dess slutsatser, nämligen 
att 
— det i de rättsliga bestämmelserna för systemet med geografiska beteckningar inte fastställs några 
minimikrav för kontroller av produktspecifikationer och inte heller behandlas frågor såsom kon ­
trollernas omfattning eller frekvens, vilka metoder som ska användas vid urvalet av dem eller vilka 
parter som ska vara inblandade i de olika produktions- och distributionsled som ska kontrolleras,  
— det i förordning (EG) nr 882/2004 inte anges om de kontroller som medlemsstaterna ska utföra 
för att förebygga och upptäcka otillåtna förfaranden i samband med systemet med geografiska 
beteckningar är obligatoriska eller av vilken typ de ska vara.  
108. Europaparlamentet är oroat över att detta, enligt revisionsrättens granskning, leder till en situation där 
medlemsstaternas kontrollsystem skiljer sig åt i ett antal viktiga avseenden, och anser att dessa skill ­
nader måste minskas i framtiden. Parlamentet tar del av kommissionens förslag (COM(2010) 733) 
som ingår i det så kallade ”kvalitetspaketet”. Parlamentet efterfrågar en kontrollstruktur och ett kon ­
trollsystem som i tillräcklig grad garanterar en genomgående hög produktkvalitet för skyddad ur ­
sprungsbeteckning eller skyddad geografisk beteckning och effektivt förhindrar och upptäcker otillåtna 
förfaranden i samtliga medlemsstater. Detta får dock inte leda till att det inrättas ytterligare kontroller, 
att det fastställs maximala kontrollkrav eller att byråkratin ökar ännu mer.  
109. Europaparlamentet stöder revisionsrättens rekommendation att kommissionen bör införa revisioner av 
medlemsstaternas kontroller inom systemet med geografiska beteckningar i sin plan för regelbundna 
revisioner i medlemsstaterna, och begär att kommissionen ska agera i enlighet med denna rekom ­
mendation.  
110. Europaparlamentet påminner om revisionsrättens iakttagelser att granskningen av ansökningarna på 
nationell nivå och vid kommissionen tar lång tid och ber kommissionen förenkla och förkorta de 
byråkratiska och långdragna registreringsförfarandena för att göra systemet med geografiska beteck ­
ningar mer attraktivt för potentiella sökande, som för närvarande avskräcks av de alltför tidskrävande 
ansökningsförfarandena.  
111. Europaparlamentet är oroat över att revisionsrätten i samband med sin revision funnit att konsumen ­
ternas och producenternas medvetenhet om systemet med geografiska beteckningar är låg. Parlamentet 
oroar sig också över att man funnit att de metoder som används för närvarande sannolikt inte 
kommer att öka medvetenheten om systemet med geografiska beteckningar och inte räcker för att 
uppmuntra producenter att delta. Parlamentet begär därför att kommissionen grundligt ska undersöka 
situationen, utveckla en tydlig strategi och fastställa effektiva åtgärder och medel för att ta itu med den 
nuvarande bristen på medvetenhet om systemet med geografiska beteckningar samt om dess produk ­
ter och logotyper. Detta kan ske genom att man genomför en kampanj på eget initiativ.  
112. Europaparlamentet stöder revisionsrättens rekommendation att det bör inrättas ett system för ömse ­
sidigt bistånd som beaktar behoven inom de nationella myndigheter som hanterar systemet med 
geografiska beteckningar.  
113. Europaparlamentet påminner om att unionens geografiska beteckningar gör skillnad mellan två typer 
av skyddade namn, nämligen skyddad ursprungsbeteckning och geografisk skyddad beteckning. Par ­
lamentet påpekar att dessa beskrivningar är förvirrande för konsumenterna, eftersom det inte tydligt 
framgår vilken skillnaden mellan dem är. Parlamentet föreslår därför tydligare indikatorer, som gör det 
möjligt för konsumenterna att se hur de skyddade namnen skiljer sig åt i fråga om graden och typen 
av anknytning mellan en produkt och ett geografiskt område.SV 17.10.2012 Europeiska unionens officiella tidning L 286/83
114. Europaparlamentet är oroat över de senaste pressmeddelandena som rapporterar om olämplig och 
oriktig användning av geografiska beteckningar av vissa tredjeländer. Parlamentet begär att kommis ­
sionen vidtar aktiva åtgärder för att skydda produkter som är registrerade enligt unionens system för 
geografiska beteckningar även i samband med internationell handel och går igenom de respektive 
avtalen med tredjeländer.  
115. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att informera parlamentet om resultatet av sina åtgärder.  
Del XV Europeiska revisionsrättens särskilda rapport nr 15/2011 ”Garanterar kommissionens 
förfaranden att kontrollen av statligt stöd utförs ändamålsenligt?”  
116. Europaparlamentet välkomnar revisionsrättens särskilda rapport stöder generellt revisionsrättens re ­
kommendationer, med följande kommentarer, och konstaterar att endast åtta medlemsstater valdes ut 
för denna revision.  
117. Europaparlamentet noterar revisionsrättens bedömning att kommissionen snabbt och effektivt har 
reagerat på finanskrisen och på så sätt avsevärt bidragit till att man kunde undvika konkurs i de 
stora finansinstitut som har sitt huvudsäte i EU.  
118. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att inta en mer aktiv hållning i relationen med medlems ­
staterna, och särskilt att  
— anstränga sig mer för att höja medvetenheten om reglerna för statligt stöd genom att sprida 
information om bästa praxis och ge mer konkret vägledning,  
— tillse, när detta är tillämpligt, att allt statligt stöd vederbörligen anmäls, och utveckla medel för att 
disciplinera medlemsstaterna när detta inte görs,  
— öka den personal som är tillgänglig för kontroll av statligt stöd utan ytterligare dröjsmål.  
119. Europaparlamentet noterar svagheterna när det gäller behovet av att påskynda beslutsprocessen och att 
öka dess transparens, och uppmanar kommissionen att vidta åtgärder för att begränsa längden på 
granskningsförfarandet. Parlamentet noterar det höga antalet förfrågningar om upplysningar som 
skickas till medlemsstaterna och uppmanar kommissionen att begränsa dessa för att påskynda för ­
farandet. Kommissionen uppmanas att informera parlamentet om den genomsnittliga tidsåtgången för 
att slutföra ärenden under de senaste fyra åren per enskild medlemsstat.  
120. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att ytterligare överväga om de lärdomar som dragits från 
den framgångsrika hanteringen av finanskrisen också kan användas för att rationalisera arbetet under 
”normala” omständigheter. Kommissionen uppmanas vidare att före september 2012 informera par ­
lamentet om eventuella förändringar som införts.  
121. Europaparlamentet understryker betydelsen av att garantera rättslig säkerhet för samtliga aktörer, och 
uppmanar därför kommissionen att  
— snabbt handlägga ogrundade klagomål,  
— generellt påskynda förfarandet för att handlägga klagomål och att tilldela nödvändiga resurser för 
att ytterligare minska eftersläpningen av ärenden,  
— vederbörligen informera den klagande, medlemsstaten och stödmottagaren om hur ärendena fort ­
skrider och om resultatet av granskningen.SV L 286/84 Europeiska unionens officiella tidning 17.10.2012
122. Europaparlamentet noterar bristerna i användningen av tillgänglig personal och välkomnar kommis ­
sionens avsikt att införa ett förbättrat system för registrering av tidsåtgång. Parlamentet ställer sig 
bakom revisionsrättens förslag om en rapportering av handläggningen så att man effektivt kan följa 
upp tidsåtgången för specifika ärenden och handläggarnas arbetsbörda. Parlamentet förväntar sig att 
ett sådant system ska vara i drift senast i slutet av 2012.  
123. Europaparlamentet betonar vikten av att övervaka det statliga stödet. Parlamentet uppmanar därför 
kommissionen att utöka sin övervakningsverksamhet, både vad gäller urvalets storlek och omfattning.  
124. Europaparlamentet noterar bristerna i processen för insamling av uppgifter och uppmanar kommis ­
sionen att göra den effektivare och mer tillförlitlig samt att rapportera om framstegen i införandet av 
Sari-applikationen (  1 ) innan förfarandet för 2010 års ansvarsfrihet avslutas.  
125. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att utvidga sin efterhandsbedömning av vilka effekter 
statligt stöd och kontrollen av statligt stöd har på företagen, marknaderna och den övergripande 
ekonomin.  
126. Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till rådet, kommissionen, 
domstolen och revisionsrätten samt att se till att den offentliggörs i  Europeiska unionens officiella tidning  
(L-serien).SV 17.10.2012 Europeiska unionens officiella tidning L 286/85  
( 1 ) Sari-tillämpningen är en ny central databasapplikation med hjälp av vilken medlemsstaternas stödbeviljande myndig ­
heter direkt kan registrera sina utgifter för stöd (Särskild rapport nr 15/2011, punkt 15).