MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET, RÅDET, EKONOMISKA OCH SOCIALA KOMMITTÉN OCH REGIONKOMMITTÉN KOMMISSIONENS UPPFÖLJNING AV TOPP 10-SAMRÅDET MED SMÅ OCH MEDELSTORA FÖRETAG OM EU-LAGSTIFTNINGEN /* COM/2013/0446 final */





Kommissionens uppföljning av Topp 10-samrådet med små och medelstora företag om EU-lagstiftningen 1. Inledning Små och medelstora företag är nödvändiga för ekonomisk tillväxt och jobbskapande.[1] Kommissionen har genom åren vidtagit en rad åtgärder för att stödja dessa företag och fortsätter att stärka sina åtgärder. En av åtgärderna är beslutet av den 23 november 2011 om att minska regelbördan för små och medelstora företag[2]. Som en del av den insatsen uppmanade kommissionen de små och medelstora företagen att under 2012 genom konferenser och samråd kartlägga vilka EU-lagar och lagstiftningsområden de ansåg vara mest betungande. Företagen deltog aktivt.[3] På grundval av svaren sammanställde kommissionen en förteckning över de EU-rättsakter som de små och medelstora företagen och branschorganisationerna anser vara mest betungande.[4] Resultatet av detta initiativ, här kallat Topp 10, tillkännagavs i mars 2013 tillsammans med en rad andra åtgärder av kommissionen i meddelandet Smart lagstiftning – tillgodose de små och medelstora företagens behov[5]. Medlemsstaterna informerades också om resultaten via nätverket av nationella småföretagsrepresentanter. Kommissionen åtog sig att direkt och omedelbart reagera på de små och medelstora företagens problem. Europeiska rådet välkomnade initiativet och uppmanade kommissionen att rapportera om framstegen i juni.[6] Den här rapporten är svaret på rådets uppmaning och redovisar hur resultatet av samrådet har följts upp. För att Topp 10-initiativet ska lyckas måste medlagstiftarna och medlemsstaterna alla dra sitt strå till stacken. Många av kommissionens åtgärder ingår i de lagförslag som medlagstiftarna nu håller på att granska. Rådet och Europaparlamentet måste se till att de småföretagarvänliga bestämmelserna i dessa förslag behålls och att man inte råkar lägga till onödiga bördor under beslutsprocessen. Detta är inte en enskild insats. Det är en del av det mer omfattande programmet om lagstiftningens ändamålsenlighet och resultat (Refit-programmet) som presenteras i kommissionens meddelande om lagstiftningens ändamålsenlighet av den 12 december 2012.[7] Genom Refit-programmet kommer kommissionen att fortsätta agera för att minska regelbördan och förenkla lagstiftningen generellt. Återkopplingen från de berörda parterna kommer att beaktas i stor utsträckning. 2. Topp 10-samrådet – Resultat och uppföljning Kommissionen har redan vidtagit åtgärder för var och en av de viktigaste Topp 10-rättsakterna. När så har varit möjligt har kommissionen själv agerat för att hantera problemet. På andra områden, där det krävs lagändringar, har kommissionen lämnat förslag till medlagstiftarna. Drygt hälften av de åtgärder som redovisas nedan är punkter där Europaparlamentet och rådet måste agera. Kommissionen har också antingen redan börjat eller planerar att se över lagstiftningen i fråga för att identifiera det bästa tillvägagångssättet. De av småföretagarnas problem som inte kom med på Topp 10-förteckningen kommer att granskas inom det mer omfattande programmet om lagstiftningens ändamålsenlighet, Refit-programmet. En rapport om framstegen kommer att läggas fram under hösten. 2.1 Åtgärder som kommissionen redan vidtagit enligt sina befogenheter Kemikalier Förordning (EG) nr 1907/2006 om registrering, utvärdering, godkännande och begränsning av kemikalier (Reach) De små och medelstora företagen påpekar: De har problem med de omfattande informationskraven, kostnaderna för dessa, inkonsekvent tillämpning i medlemsstaterna och bristande överensstämmelse med specifik kemikalielagstiftning om till exempel begränsning av farliga ämnen (RoHS), biocider, endokrinstörande ämnen samt leksakssäkerhet. Kommissionens svar: Kommissionen har genomfört en genomgripande granskning av Reach-förordningen. Granskningen omfattade en analys av kopplingar till och eventuella överlappningar med andra EU-rättsakter som rör kemikalier, samt de små och medelstora företagens särskilda problem. I mars 2013 antog kommissionen en genomförandeförordning[8] med bestämmelser om nedsatta avgifter för små och medelstora företag – avgiften för registrering minskades med 35 % för medelstora företag, 65 % för små företag och 95 % för mikroföretag. Dessutom förbereds ytterligare vägledning om genomförande, och Europeiska kemikaliemyndigheten (Echa) har på kommissionens begäran utsett en småföretagarambassadör för att integrera de små och medelstora företagens särskilda behov i all sin verksamhet och för att kunna ge de berörda parterna en kontaktperson. För att öka samstämmigheten mellan Reach och annan kemikalielagstiftning i de fall där potentiella överlappningar har identifierats, strävar kommissionen efter att minimera eller undvika överlappningar genom att uppmana Echa att utfärda vägledning när så är lämpligt. Dessutom förbereder kommissionen genomförandelagstiftning, särskilt med beaktande av framtida restriktioner och ämnen som kräver tillstånd. Eftersom genomförandet av Reach ännu inte är helt fullbordat anser kommissionen, precis som många branschorganisationer, att man för den rättsliga stabilitetens skull inte för tillfället bör överväga ytterligare lagändringar av Reach-förordningen. 2.2 Kommissionens förslag som EU-lagstiftarna måste agera på Uppgiftsskydd Direktiv 95/46/EG om skydd av personuppgifter (översyn[9] under pågående lagstiftningsförfarande, inväntar Europaparlamentets första behandling) De små och medelstora företagen påpekar: Det nya förslaget till förordning om allmänt uppgiftsskydd ställer onödigt detaljerade krav på dem som behandlar personuppgifter. Den föreslagna reformen innefattar undantag från kraven för små och medelstora företag, vilka bör behållas i medbeslutandeförfarandet. De främsta ekonomiska fördelarna av reformen kommer att komma enbart de företag till godo som handlar över gränserna, eftersom de gynnas mer av harmoniseringen, medan företag som bara handlar inom landet kommer att belastas av de ytterligare kraven. Kommissionens svar: Kommissionen samarbetar nära med Europaparlamentet och rådet för att behålla undantagen för de små och medelstora företagen i de fall där deras behandling av personuppgifter inte utgör någon särskild fara för medborgarnas grundläggande fri och rättigheter. Kommissionen kommer också att samarbeta med EU-lagstiftarna för att vidareutveckla de befintliga delarna i ett riskbaserat tillvägagångssätt. Arbetet kommer att inriktas på kalibrering av de registeransvarigas skyldigheter för att ytterligare förenkla regelverket och minimera onödig administrativ börda. Samtidigt är det viktigt att bevara en hög skyddsnivå för personuppgifter och tydliga rättsliga krav på de registeransvariga. Sysselsättning Direktiv 96/71/EG om utstationering av arbetstagare i samband med tillhandahållande av tjänster (tilläggsåtgärd[10] under pågående lagstiftningsförfarande, inväntar Europaparlamentets första behandling) De små och medelstora företagen påpekar: Företagen stödjer ett förtydligande när det gäller efterlevnaden av direktivet, med syftet att bekämpa bedrägerier och illojal konkurrens. Därför föreslår de att man inför ett system med föranmälan av utstationeringar i medlemsstaterna och att man tänker om angående solidariskt ansvar för små och medelstora företag. De hävdar att ansvaret kommer att påverka de små och medelstora företagen på ett oproportionerligt sätt eftersom de har mycket sämre kapacitet att övervaka om deras underleverantörer följer den gällande lagstiftningen. De hävdar också att solidariskt ansvar kan utgöra ett hinder för små och medelstora företag som vill komma in på nya marknader. Kommissionens svar: Det förslag till ett direktiv om genomförande och efterlevnad som diskuteras i lagstiftningsförfarandet innehåller redan positiva delar för små och medelstora företag och mikroföretag, däribland riskbaserade kontroller, ökade krav på värdmedlemsstaten att göra den rättsliga informationen lättillgänglig och ökad rättssäkerhet genom en begränsad uppsättning kontrollåtgärder och administrativa krav som kan tillämpas av medlemsstaterna. Solidariskt ansvar är en viktig bestämmelse, som redan tillämpas i många medlemsstater för att ge skydd mot missbruk och utnyttjande av sårbara arbetstagare. Kommissionen stödjer ansträngningarna att nå en överenskommelse i lagstiftningsprocessen, särskilt om de två viktigaste tvisteområdena (förteckningen över kontrollåtgärder och solidariskt ansvar). Produktsäkerhet Direktiv 2001/95/EG om produktsäkerhet (översyn[11] under pågående lagstiftningsförfarande, inväntar Europaparlamentets första behandling) De små och medelstora företagen påpekar: Medlemsstaterna tillämpar reglerna om produktsäkerhet och kontroller på olika sätt. Producentansvaret anses vara en stor belastning för de mindre företagen och bestämmelserna om tillbakadragande av produkter från marknaden ger stort tolkningsutrymme. Systemet är kostsamt för små och medelstora företag och erbjuder inte konsumenterna information och skydd i tillräckligt hög grad. Kommissionens svar: I februari 2013 föreslog kommissionen att direktivet om allmän produktsäkerhet skulle ersättas med en direkt tillämplig förordning om konsumentprodukters säkerhet för att garantera en mer enhetlig tillämpning. Förslaget behandlar många av de kommentarer som lämnats under Topp 10-samrådet och minskar skillnaderna mellan medlemsstaterna med bland annat en enklare uppsättning gemensamma krav och ett undantag från anmälningskravet för produkter som bara innebär risker i enstaka fall under den ekonomiska aktörens ansvar. Den föreslagna förordningen om marknadsövervakning fastställer en enhetlig ram som förhindrar dubbla produktkontroller och förbättrar samarbetet mellan myndigheter och ekonomiska aktörer. Bättre marknadsövervakning kommer också att bidra till att skydda ansvarstagande små och medelstora företag från illojal konkurrens från produkter som inte uppfyller kraven. Förslagen tar hänsyn till småföretagens behov genom att förutse vägledning och assistans för små och medelstora företag. Kommissionen kommer att inrätta en ram för regelbundet samråd med företagen om genomförandet, bland annat genom forumet för marknadskontroll. Kommissionen kommer också att verka för största möjliga tydlighet angående tillbakadragande av produkter och ge ut riktlinjer för att hjälpa företagen innan förordningarna börjar tillämpas. Offentlig upphandling Direktiv 2004/18/EG om samordning av förfarandena vid offentlig upphandling av byggentreprenader, varor och tjänster (översyn[12] under pågående lagstiftningsförfarande, inväntar Europaparlamentets första behandling) De små och medelstora företagen påpekar: EU-direktiven om offentlig upphandling innehåller betungande krav angående de små och medelstora företagens ekonomiska ställning, olämplig användning av kvalitetskriterier från de upphandlande myndigheternas sida för att hitta det ekonomiskt sett mest fördelaktiga anbudet och problem på grund av att medlemsstaterna trots harmoniseringen tillämpar olika förfaranden eller metoder. Byråkrati och administrativa bördor i samband med utarbetandet av offerter hindrar småföretagen att delta i offentliga upphandlingar. Kommissionens svar: Kommissionen föreslog i december 2011 en översyn av reglerna för offentlig upphandling. En del av de föreslagna ändringarna kommer att direkt påverka de små och medelstora företagens tillträde till de offentliga upphandlingarna, bland annat om koncessioner. Översynen omfattar bestämmelser om att självdeklarationer ska accepteras för urvalsändamål (bara den vinnande anbudsgivaren ska behöva visa upp styrkande handlingar) och en bestämmelse om att förteckningen över urvalskriterier ska vara uttömmande. En gräns införs angående omsättningskravet för deltagande i upphandlingar, vilket begränsas till tre gånger det uppskattade kontraktsvärdet. För att fler anbudsgivare ska kunna delta i upphandlingarna, särskilt små och medelstora företag, kommer de upphandlande myndigheterna att uppmuntras att dela upp kontrakten i delposter, eller motivera för anbudsgivarna varför detta inte görs (principen ”följ eller förklara” gäller). I kommissionens förslag förutses en gradvis övergång till e-upphandling. Företagen ska kunna se möjliga upphandlingar online och lämna sina anbud elektroniskt, vilket kommer att förenkla processen och öka öppenheten. Slutligen vill kommissionen framhålla de små och medelstora företagens problem med de fortsatt krångliga förfarandena för offentlig upphandling och problemen med den administrativa börda som de metoder som används i medlemsstaterna bidrar till. Erkännande av yrkeskvalifikationer Direktiv 2005/36/EG om erkännande av yrkeskvalifikationer (översyn[13] under pågående lagstiftningsförfarande, inväntar Europaparlamentets första behandling) De små och medelstora företagen påpekar: Bestämmelserna i det här direktivet överlappar bestämmelserna i tjänstedirektivet och det är inte lätt för små och medelstora företag att skilja mellan de skyldigheter de har enligt de två rättsakterna. Vissa företag uttryckte att de var nöjda med en del av de bestämmelserna som föreslås i ändringarna som diskuteras i lagstiftningsförfarandet, särskilt införandet av ett europeiskt yrkeskort och informationssystemet för den inre marknaden (IMI)[14], men vissa andra förslag ifrågasätts, exempelvis partiellt tillträde till yrken med mer omfattande verksamhetsområde i värdmedlemsstaten, eller ”tyst” erkännande av kvalifikationer för yrken som hänger samman med hälsa och säkerhet. Kommissionens svar: Översynen ska garantera överensstämmelse med tjänstedirektivet, bland annat genom att säkerställa att all information och alla förfaranden i samband med erkännande av yrkeskvalifikationer finns tillgängliga genom de gemensamma kontaktpunkterna för alla yrken. Reglerna om tillfällig rörlighet kommer att moderniseras så det blir enklare att tillhandahålla tjänster. Förslaget omfattar införande av ett europeiskt yrkeskort, baserat på förstärkt online-samarbete mellan medlemsstaternas myndigheter inom kontroll av yrkeskvalifikationer och införande av konceptet ”tyst erkännande” när tidsfristen för ett beslut om erkännande har gått ut. Tyst erkännande kommer att gälla alla yrken som använder det europeiska yrkeskortet, men värdmedlemsstaten kommer att kunna förlänga tidsfristen vid behov, särskilt med hänsyn till folkhälsa och allmän säkerhet. Detta kommer att garantera en snabbare behandling av ansökningar om erkännande och låta yrkesutövarna börja jobba utan fördröjning. Partiellt tillträde kommer att användas från fall till fall för att undvika att skillnader i det verksamhetsområde som förbehålls vissa yrken i värdmedlemsstaten hindrar yrkesutövare från hemmedlemsstater att etablera sig i värdmedlemsstaten. De behöriga myndigheterna i värdmedlemsstaten kommer att kunna vägra partiellt tillträde av hänsyn till allmänintresset. Vägtransporter Förordning (EEG) nr 3821/85 om färdskrivare vid vägtransporter (översyn[15] nära att antas i lagstiftningsförfarandet) De små och medelstora företagen påpekar: Kravet på att installera färdskrivare genererar kostnader och att följa den aktuella lagstiftningen är betungande på grund av den administrativa bördan. Fordon som inte används långt från basen bör undantas från denna förordning. Kommissionens svar: En översyn av lagstiftningen om färdskrivare beslutades efter bland annat en rekommendation från högnivågruppen av oberoende intressenter för administrativa bördor. Enligt kommissionens förslag skulle de nuvarande frivilliga undantag som föreskrivs i förordning (EG) nr 561/2006 för vissa fordonskategorier gälla inom en enhetlig radie på 100 km beräknat från transportföretagets bas (en ökning från 50 km). Förslaget har nått de sista stegen i lagstiftningsprocessen och frågan om undantag har diskuterats intensivt som en av de sista punkterna som parlamentet och rådet ska enas om. Slutresultatet har inte antagits ännu, men blir troligen i linje med kommissionens förslag, med undantag för det så kallade ”hantverkarundantaget” (artikel 13.1 d) som till skillnad från de övriga undantagen inte längre blir frivilligt. Detta bör förbättra rättssäkerheten i hela unionen och hjälpa de berörda parterna och medlemsstaterna att undvika administrativa bördor och krångel. 2.3 Kommissionsutvärderingar som redan pågår eller är planerade Sysselsättning Rådets direktiv 89/391/EEG om åtgärder för att främja förbättringar av arbetstagarnas säkerhet och hälsa i arbetet De små och medelstora företagen påpekar: Det allmänna kravet på dokumentation av riskvärdering är för betungande. För lågriskverksamheter bör riskvärdering kunna göras utan att dokumenteras. Undantag och enklare krav bör tillämpas vid tillfälliga anställningar och för mikroföretag. I de fall flera lagstiftningsåtgärder överlappar varandra bör riskvärdering och (dubbla) dokumentationskrav på riskvärderingar avskaffas. Kommissionens svar: Arbetsmiljödirektiven tar till stor del hänsyn till de små och medelstora företagens särdrag. Exempelvis medger ramdirektivet 89/391/EEG att medlemsstaterna anpassar kraven på dokumentation av riskvärderingen till verksamhetens art och företagets storlek. Hela regelverket om arbetsmiljö (direktiv 89/391/EEG och de 23 särdirektiven till detta) genomgår för närvarande en fullständig utvärdering (hälsokontroll enligt Refit-programmet) som kommer att innefatta särskilda samråd med de små och medelstora företagen. Slutsatserna från denna efterhandsutvärdering kommer att finnas tillgängliga före slutet av 2015. Medlemsstaterna ska bidra till utvärderingen med genomföranderapporter före december 2013. I sina bidrag bör de beakta de små och medelstora företagens problem och rapportera om de åtgärder de vidtagit för att underlätta genomförandet bland dessa företag. Direktiv 2008/104/EG om arbetstagare som hyrs ut av bemanningsföretag De små och medelstora företagen påpekar: Detta direktiv har inte gjort det lättare för företag att arbeta över gränserna. Den administrativa bördan är stor bland annat på grund av medlemsstaternas krav. Exempelvis kan företag som vill vara verksamma i flera medlemsstater fortfarande vara tvungna att registrera sig i alla dessa medlemsstater var för sig. De små och medelstora företagen föreslår mer proportionerliga krav som underlättar tillhandahållande av tjänster över gränserna och att arbetstagare som hyrs ut av bemanningsföretag ska omfattas av tjänstedirektivet. Kommissionens svar: I december 2013 kommer en rapport som ska upprättas i samråd med medlemsstaterna och arbetsmarknadens parter som representerar EU:s arbetstagare och arbetsgivare. Rapporten kommer att ta upp de små och medelstora företagens problem och aspekter som administrativ börda. Särskilt kommer man att granska hur medlemsstaterna uppfyllt kravet att identifiera och motivera nuvarande hinder för arbetstagare som hyrs ut av bemanningsföretag. Om kommissionen vid sin bedömning av de nationella systemen identifierar särskilda aspekter av gäller betungande lagstiftning som hindrar tillväxt och konkurrenskraft kommer den att överväga rekommendationer angående detta till medlemsstaterna i de landspecifika åtgärderna för 2014. Direktiv 2003/88 om arbetstidens förläggning i vissa avseenden De små och medelstora företagen påpekar: Direktivet är komplext och oflexibelt särskilt i fråga om säsongsarbete eller när efterfrågan ändras plötsligt inom en verksamhet. Om man ändrar beräkningen av jourtid och förlänger beräkningsperioden för den genomsnittliga veckoarbetstiden till 12 månader skulle småföretagen få mer handlingsutrymme. Ansvaret för registrering av arbetstiden bör delas av arbetsgivare och arbetstagare. Direktivet är såpass komplext att det nästan är ett krav att de små och medelstora företagen begär specialisthjälp, vilket är kostsamt. Kommissionens svar: En genomgående konsekvensanalys håller på att förberedas och de små och medelstora företagens påpekanden kommer att beaktas särskilt. Mervärdesskatt Direktiv 2006/112/EG av den 28 november 2006 om ett gemensamt system för mervärdesskatt De små och medelstora företagen påpekar: Systemet är mycket invecklat. De nationella reglerna skiljer sig åt och det saknas en enkel, enhetlig mall för att deklarera mervärdesskatten. Detta avskräcker de små och medelstora företagen från att handla över gränserna. Identifieringsnummer för mervärdesskatt (momsregistreringsnummer) borde likriktas. Kravet på att företag som gör affärer över gränserna måste registrera sig i alla medlemsstater de vill exportera till är ytterligare en belastning. Avsaknaden av en övre gräns för mervärdesskatter gör systemet ännu krångligare. Det saknas adekvat information och vägledning. Kommissionens svar: I slutet av 2013 kommer ett förslag om en standardmall för deklaration av mervärdesskatt som gör det lättare att följa reglerna för företag med verksamhet i flera medlemsstater. Dessutom ha man inlett samarbete med medlemsstaterna om genomförandet av en ”mini-one-stop-shop” för företag som tillhandahåller e-tjänster, telekomtjänster och radio- och televisionssändningar. Införandet av mini-one-stop-shop under 2015 ska sammanfalla i tiden med införandet av nya regler om platsen för tillhandahållande av tjänster. Kommissionen kommer att samarbeta med medlemsstaterna för att se till att systemet ger företagen bra stöd från början. Redan i sitt förslag från 2004 uttryckte kommissionen stöd för planerna på att bredda konceptet. Rådets slutsatser om mervärdesskattesystemens framtid är dock att detta bara kan göras efter utvärderingen av mini-one-stop-shop-systemet. Arbetet med att utveckla EU:s webbportal om mervärdesskatter för att ge korrekt, tillförlitlig och snabb information om genomförandet av EU:s mervärdesskattesystem i de olika medlemsstaterna kommer att intensifieras. Detta ska ske i aktivt samråd med medlemsstaterna och de små och medelstora företagen för att bättre möta företagens behov av praktiska lösningar, däribland proportionerliga lösningar för tillgängliga språkversioner. Arbetet grundas på den detaljerade information som finns på den befintliga webbplatsen. Direktiv 2008/9/EG om fastställande av närmare regler för återbetalning av mervärdesskatt De små och medelstora företagen påpekar: De har problem med att medlemsstaterna är dåliga på att svara på begäran om återbetalning av mervärdesskatt och med att återbetalningarna ofta försenas. Kommissionens svar: Kommissionen anordnade under 2012 en konferens om förbättrade arrangemang för återbetalning av mervärdesskatt. Enligt uppgifter som nyligen blivit tillgängliga för kommissionen är de inledande problemen med systemet för återbetalning av mervärdesskatt nu lösta. Kommissionen är beredd att se till att eventuella nyupptäckta problem följs upp snabbt och effektivt. Avfall Direktiv 2008/98 om avfall och beslut 2000/532/EG om en förteckning över avfall och farligt avfall De små och medelstora företagen påpekar: De har problem med vissa delar av direktivet, exempelvis är det oklart när avfall upphör att vara avfall. En del menar att definitionen av biprodukter avskräcker från innovation. Företagen har också problem med att vissa medlemsstater lägger till onödiga krav (förgyllning) och att det saknas lämplig rådgivning och vägledning. Undantag eller mindre stränga regelsystem bör införas, bland annat beträffande rapportering och kravet på dokument för avfallsöverföring. Kommissionens svar: Kommissionen genomför en översyn av EU:s avfallspolitik och avfallslagstiftning under Refit-programmet som ska avslutas under 2014 för att bedöma om det behövs en ändring av avfallslagstiftningen. Kommissionen kommer att samarbeta med medlemsstaterna och de berörda parterna för att få fram praktiska vägledningar och rådgivande verksamhet och gå närmare in på specifika frågor som till exempel minskningen av den administrativa bördan i samband med registreringskravet för avfallstransportörer enligt artikel 26 i direktiv 2008/98/EG. Kommissionen kommer också att vidta åtgärder för att öka de små och medelstora företagens deltagande i EU:s plattform för resurseffektivitet (European Resource Efficiency Platform)[16]. I början av 2014 kommer kommissionen att hålla i en workshop för diskussioner om de problem som de små och medelstora företagen påpekat i fråga om EU:s avfallslagstiftning. Förordning (EG) nr 1013/2006 om transport av avfall De små och medelstora företagen påpekar: På grund av skillnader mellan medlemsstaternas genomförande och tolkning av förordningen, har den inte lett till inrättandet av en gemensam marknad för återanvändning och återvinning av avfall. Det bör göras mer för att se till att förordningen tillämpas enhetligt med större fokus på farligt avfall och mindre på ofarligt avfall. Man bör ytterligare förenkla förfarandena för att transportera avfall mellan medlemsstater och låta det vara myndigheterna i den mottagande medlemsstaten som ansvarar för kontroll och bedömning av anläggningar för avfallshantering. Kommissionens svar: För att ytterligare främja en gemensam marknad för återanvändning och återvinning av avfall har kommissionen tagit en rad initiativ. Exempelvis har man tagit fram kriterier för när avfall upphör att vara avfall för att undanta viss avfallsflöden (t.ex. metall, glas, koppar) från tillämpningsområdet för EU:s avfallslagstiftning (bl.a. förordningen om transport av avfall). Som svar på en särskild rekommendation från högnivågruppen för administrativa bördor har kommissionen aktivt uppmuntrat utnyttjandet av elektroniska system för utbyte av uppgifter om avfallstransporter mellan medlemsstaterna. Kommissionen har också nyligen inlett en genomförbarhetsstudie om ett eventuell EU-omfattande system för elektroniskt datautbyte. I mitten av 2013 kommer ett kommissionsförslag om att förstärka kontroller av avfallstransporter, som ska bidra till ett mer enhetligt genomförande av förordningen med fokus på problematiska avfallsflöden. De berörda parterna uttryckte brett stöd för detta förslag vid det offentliga samråd som hölls angående förslaget under 2011. Kommissionen har beaktat de små och medelstora företagens synpunkter vid utarbetandet av förslaget och när förslaget väl har antagits är man beredd att förklara hur. 3. Slutsatser Kommissionen svarar direkt på de små och medelstora företagens synpunkter. Målet är att minska regelbördan när så är möjligt samtidigt som man respekterar de politiska målen och vidmakthåller den rättsliga stabiliteten. Kommissionen uppmanar EU-lagstiftarna att anta EU-lagstiftning för att se till att reglerna anpassas till de små och medelstora företagens behov, och uppmanar medlemsstaterna att genomföra den. Kommissionen hänvisar särskilt till de förslag som kommissionen redan lagt fram inom de regleringsområden som identifierats som särskilt betungande genom Topp 10-samrådet. Kommissionen kommer att fortsätta arbeta aktivt för att minska bördan och förenkla lagstiftningen inom Refit-programmet. En rapport om programmet kommer under hösten. Kommissionen kommer också att övervaka framstegen via sin årliga resultattavla. [1] EU:s 20,7 miljoner små och medelstora företag står för över 65 % av sysselsättningen i den privata sektorn. Dessa företag är bland de mest innovativa och det är de som leder sysselsättningsskapandet och tillväxten. Förutom tillträde till finansiering och marknader är den börda som lagstiftningen innebär ett av de främsta hindren för att starta och utveckla små företag. KOM(2008) 394. [2] KOM(2011 )803. [3] Samrådet gav 1 000 svar, varav 779 från företag och 154 från organisationer som företräder deras intressen, COM(2013) 122, SWD(2013) 60. [4] Förteckningen upprättades genom att man kombinerade förteckningen över de 20 rättsakter som oftast angavs av företagen respektive av deras företrädande organisationer. De rättsakter som angavs oftast i båda företeckningarna sammanställdes till en förteckning med 14 rättsakter. COM(2013) 122, SWD(2013) 60. [5] COM(2013) 122. [6] Europeiska rådets slutsatser – 14 mars 2013, EUCO 23/13. [7] COM(2012) 746. [8] Kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 254/2013 av den 20 mars 2013 om ändring av förordning (EG) nr 340/2008 om de avgifter som ska betalas till Europeiska kemikaliemyndigheten enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1907/2006 om registrering, utvärdering, godkännande och begränsning av kemikalier (Reach). [9] COM(2012) 11 – Förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om skydd för enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter. [10] COM(2012) 131 – Förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om genomförande av direktiv 96/71/EG om utstationering av arbetstagare i samband med tillhandahållande av tjänster. [11] COM(2013) 78 – Förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om konsumentprodukters säkerhet och om upphävande av rådets direktiv 87/357/EEG och Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/95/EG. [12] KOM(2011) 896 – Förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om offentlig upphandling [13] KOM(2011) 883 – Förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om ändring av direktiv 2005/36/EG om erkännande av yrkeskvalifikationer och förordning [...] om administrativt samarbete genom informationssystemet för den inre marknaden. [14] http://ec.europa.eu/internal_market/imi-net/index_sv.html [15] KOM(2011) 451 – Förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om ändring av rådets förordning (EEG) nr 3821/85 om färdskrivare vid vägtransporter och om ändring av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 561/2006. [16] http://ec.europa.eu/environment/resource_efficiency/re_platform/