Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om "Förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om tjänstepensionsinstituts verksamhet"

(2001/C 155/07)

Den 27 november 2000 beslutade rådet i enlighet med artikel 262 i EG-fördraget att rådfråga Ekonomiska och sociala kommittén om ovannämnda förslag.

Sektionen för inre marknaden, produktion och konsumtion, som ansvarat för beredningen av ärendet, antog sitt yttrande den 14 mars 2001. (Föredragande var Jan Jacob van Dijk).

Vid sin 380:e plenarsession den 28-29 mars 2001 (sammanträdet den 28 mars 2001) antog Ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 79 röster för, 27 emot och 10 nedlagda röster.

1. Bakgrund

1.1. Det råder stora skillnader inom EU i fråga om arbetstagarnas pensioner. Pensionsprogrammen delas generellt in i tre pelare. Den första pelaren består av pensionsutbetalningar från staten. Den andra pelaren omfattar de kompletterande pensioner som många arbetstagare tecknar via sin arbetsplats. Inom tredje pelaren kan medborgarna komplettera sin pension ytterligare genom individuellt pensionssparande(1).

1.2. Förhållandena mellan de olika pelarna varierar från en medlemsstat till en annan. Detta förslag till direktiv gäller uteslutande tjänstepensionsinstituten, som svarar för det kompletterande pensionsskyddet - den andra pelaren. Direktivet skall inte tillämpas på

a) institut som förvaltar sociala trygghetssystem som omfattas av rådets förordning (EEG) nr 1408/71(2), eller som finns förtecknade i bilaga II till denna, och av rådets förordning (EEG) nr 574/72(3),

b) institut som omfattas av rådets direktiv 79/267/EEG(4), 85/611/EEG(5), 93/22/EEG(6) och Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/12/EG(7),

c) institut som drivs enligt fördelningsprincipen,

d) tyska s.k. Unterstützungskassen och andra institut som arbetar på ett liknande sätt,

e) företag som gör bokföringsmässiga avsättningar för att kunna betala ut pensionsförmåner till sina anställda.

1.3. Redan i början av 90-talet försökte kommissionen att skapa en inre marknad för kompletterande pensionsskydd och publicerade 1990 ett arbetsdokument om fullbordandet av den inre marknaden för kompletterande pensionsskydd. Meddelandet innehöll åtgärder för fri aktiv förvaltning över gränserna, kapitalinvesteringar över gränserna och gränsöverskridande tillträde till dessa pensionsinstitut. Förverkligandet av dessa idéer genom ett konkret direktiv möttes dock av ett massivt motstånd från medlemsstaternas sida. Det direktiv som lades fram 1991(8) drogs tillbaka 1994. Den stora stötestenen gällde bestämmelserna om huruvida pensionsinstituten inte längre skulle vara tvungna att investera en viss kapitalandel i den egna valutan. Detta uppluckrade krav var en nagel i ögat för många medlemsstater.

1.4. Grönboken om kompletterande pensionsskydd på den inre marknaden(9) publicerades 1997, och 1999 följdes den upp av kommissionens meddelande "Att skapa en inre marknad för kompletterande pensionsskydd"(10), som innehåller förslag till lagstiftning för de kommande åren. Som ett första förslag nämns ett direktiv om pensionsinstitut, som skall stärka skyddet för pensionsinstitutens medlemmar. Förslaget till direktiv offentliggjordes den 11 oktober 2000.

2. Innehållet i direktivet

2.1. Förslaget till direktiv syftar till att

- ge medlemmarna bästa möjliga skydd,

- slå vakt om rätten till fritt val av kapitalförvaltare och förvaringsinstitut,

- garantera konkurrens på lika villkor mellan alla institut som tillhandahåller kompletterande pensionsskydd,

- undanröja alla hinder för verksamhet över nationsgränserna,

- garantera säkra och effektiva investeringar,

- skapa en inre marknad för finansiella tjänster och kompletterande pensionsskydd.

2.2. I förslaget till direktiv definieras begreppet "tjänstepensionsinstitut". Dessa institut skall

- tillhandahålla pensionsförmåner i samband med yrkesutövning,

- ha som uteslutande syfte att tillhandahålla pensionsförmåner till förmånstagare enligt fonderingsprincipen,

- vara juridiskt åtskilda från det uppdragsgivande företaget.

2.3. I artikel 2 anges de pensionsinstitut som inte omfattas av direktivet - i princip de pensionsinstitut som ingår i första och tredje pelaren. Dessa pensionsinstitut omfattas av andra direktiv och förordningar.

2.4. I artikel 8 föreskrivs en juridisk åtskillnad mellan det uppdragsgivande företaget - det företag som för över sina anställdas pengar till pensionsinstitutet - och tjänstepensionsinstitutet. Denna åtskillnad är av avgörande betydelse för skyddet av förmånstagarnas intressen. En företagskonkurs får på så sätt inte några konsekvenser för förmånstagarnas pensionsrättigheter.

2.5. I artikel 9 fastställs ett antal kvalitetskriterier för pensionsinstituten, t.ex. kompetenta medarbetare, korrekt upprättade bestämmelser för pensionsprogrammets funktionssätt samt realistiska beräkningar enligt erkända försäkringsmatematiska metoder.

2.6. Artiklarna 10 och 11 innehåller bestämmelser om krav på information till medlemmarna. Medlemmarna och förmånstagarna kan på begäran få tillgång till årsbokslut och förvaltningsberättelser. De har också rätt att inom skälig tid få ta del av all relevant information om ändringar av reglerna för pensionsprogrammet.

2.6.1. Medlemmarna skall på begäran också få information om målnivån för förmånerna och - vid förtida pension - om de intjänade pensionsrättigheternas storlek samt finansieringen av pensionsförmånerna. Om medlemmen själv står för investeringsrisken har vederbörande rätt till all relevant information om dessa placeringar.

2.6.2. Varje förmånstagare skall ges lämplig information om de pensionsförmåner som skall betalas ut och om de alternativ som finns för utbetalningen.

2.7. Den behöriga tillsynsmyndigheten skall dessutom informeras om pensionsinstitutens investeringspolitik och riskhanteringsmetoder (artikel 12).

2.8. Tillsynen av tjänstepensionsinstituten regleras i artiklarna 13 och 14, som innehåller bestämmelser om den behöriga tillsynsmyndigheten.

2.9. Artiklarna 15-17 stipulerar att pensionsinstituten alltid skall inneha fordringar som täcker deras åtaganden, i syfte att skydda medlemmarnas intressen. Undantag från denna regel kan endast beviljas under en begränsad tid och förutsatt att pensionsinstitutet utarbetar en plan för hur tillgångarna på sikt kan återupprättas till fullo.

2.10. I artikel 18 fastställs investeringsreglerna. Huvudregeln är att medlemsstaterna inte får kräva att instituten skall investera i särskilda investeringskategorier. I princip råder full placeringsfrihet. Det finns dock vissa undantag från denna regel:

- Investeringarna i det uppdragsgivande företaget får inte överstiga 5 %.

- Medlemsstaterna får fastställa mer långtgående regler, förutsatt att pensionsinstituten inte förpliktas att investera mer än 70 % av hela investeringsportföljen i värdepapper i matchande valuta eller mer än 30 % av investeringsportföljen i andra värdepapper än aktier.

2.11. Artikel 20 ger pensionsinstituten möjlighet att bedriva verksamhet över nationsgränserna. Regler för tillsynsmyndighetens funktion fastställs också.

3. Allmänna kommentarer

3.1. Ekonomiska och sociala kommittén välkomnar detta första direktiv och dess mål. Kommittén anser att skyddet av pensionsinstitutens medlemmar måste prioriteras och att detta direktiv utgör ett steg på vägen mot ett tillfredsställande skydd av dem.

3.2. Kommittén ställer sig även bakom målet att skapa en inre marknad för pensionsinstitut. Dessa institut kan på så sätt dra nytta av de större möjligheter som den inre marknaden innebär, samtidigt som tillräckligt högt ställda krav fastställs för att skydda medlemmarnas placeringar(11).

3.3. ESK anser att kommissionens strategi att inte ta upp frågan om beskattning av pensionsinstituten i direktivet är korrekt. Direktivet kan därför antas med kvalificerad majoritet, medan det krävs enhällighet i skattefrågor.

3.3.1. Kommittén hoppas dock att ett direktiv om pensionssparandets skatteaspekter skall kunna läggas fram före den 1 juli 2001. I detta hänseende beklagar kommittén att kommissionen har för avsikt att endast publicera ett meddelande och inte en rättsakt, t.ex. ett direktiv, i april 2001. Ett förslag till meddelande måste ta hänsyn till medlemsstaternas sociala trygghetssystem och deras skiftande finansieringsmodeller och får inte bara inriktas på inre marknadens krav.

3.3.2. Kommittén skulle också vilja uppmärksamma det pensionsforum inom vilket man för närvarande bland annat diskuterar olika möjligheter att överföra pensionsrättigheter från ett land till ett annat.

3.4. Kommittén vill även kommentera direktivets tillämpningsområde. Direktivet är endast tillämpligt på de pensionsinstitut som

- är juridiskt skilda från det uppdragsgivande företaget,

- inte förvaltar sociala trygghetssystem,

- drivs enligt fonderingsprincipen.

3.4.1. Övriga pensionsinstitut behöver inte följa bestämmelserna i detta direktiv. Detta innebär i praktiken att förslaget får återverkningar överallt där instrument för kapitaltäckt äldreomsorg ingår i balansräkningen vid sidan av transfereringar och pensionsreserveringar. Dessa instrument väger särskilt tungt i de nederländska, brittiska och irländska systemen.

4. Särskilda kommentarer

4.1. Ekonomiska och sociala kommittén ställer sig tveksam till undantagen från pensionsinstitutens investeringsregler. Kommittén undrar i vilken utsträckning medlemsstaterna fortfarande kan förplikta pensionsinstituten att investera minst 70 % av investeringsportföljen i den nationella valutan. Euron kommer snart att införas och detta krav tycks därför vara föga meningsfullt. De medlemsstater som inte inför euron kommer att dra fördel av detta i förhållande till de medlemsstater som inför euron, eftersom euron kommer att jämställas med den nationella valutan.

4.2. Samma resonemang gäller även investeringarna i andra värdepapper än aktier. Direktivet i övrigt innehåller tillräckliga garantier.

4.3. Kommittén stöder dock tanken på att pensionsfonderna inte får placera mer än 5 % av investeringsportföljen i det uppdragsgivande företaget.

4.4. Kommittén anser att artikel 20.1 bör tolkas så att dessa bestämmelser inte står i strid med det krav på obligatorisk anslutning till en tjänstepensionsfond som finns i vissa medlemsstater. EG-domstolens dom i målet "Albany"(12) har klart fastställt att kravet på obligatorisk anslutning till en tjänstepensionsfond inte strider mot lagen.

4.4.1. För att komma till rätta med detta problem föreslår ESK att artikel 20.1 ändras enligt följande:

"Medlemsstaterna skall tillåta företag och enskilda personer inom sina respektive territorier att ge uppdrag åt tjänstepensionsinstitut som är belägna i andra medlemsstater, förutsatt att kollektivavtal mellan arbetstagare och arbetsgivare - eller allmänna rättsligt bindande förpliktelser - inte förpliktar de berörda arbetstagarna och företagen att ansluta sig till en företags- eller tjänstepensionsfond."

4.5. Pensionsbetalningarna inom den andra pelaren bör företrädesvis grundas på kollektivavtal. Det måste också tydligt framgå i kollektivavtalen att varje arbetstagare som är anställd vid ett företag som tecknat kollektivavtal skall omfattas av detta pensionsskydd. På så sätt framgår det tydligt vem som finansierar dessa pensioner. Det är logiskt att dessa gruppers företrädare - dvs. företrädarna för arbetsmarknadens parter - skall utgöra tjänstepensionsinstitutens styrelse.

4.6. Kommittén stöder bestämmelserna i artikel 16, som kräver att pensionsinstituten alltid skall ha tillräckliga tillgångar som täcker dess åtaganden. Undantag från principen är dock tillåtna när det finns praktiska skäl, under en begränsad period, och förutsatt att en plan utarbetas för hur den tillfälliga bristen skall återställas. Med hänsyn till inre marknaden anser kommittén att liknande bestämmelser bör gälla för de pensionsinstitut som bedriver verksamhet över nationsgränserna och att artikel 16.3 därför bör strykas.

4.7. Kommittén vill även framföra följande tekniska kommentarer beträffande artiklarna om tillsynen av pensionsinstituten:

4.7.1. Artikel 13 c iii skulle kunna mildras något genom följande formulering:

"studier av överensstämmelsen mellan tillgångar och skulder som används vid utarbetandet av placeringsprinciper".

4.7.2. Knappast någon medlemsstat har ännu infört dylika bestämmelser enligt artikel 13. Kommittén efterlyser därför en övergångsperiod för de medlemsstater som för närvarande inte tillämpar dessa bestämmelser.

4.7.3. I artikel 18.7 vore det lämpligt att ange under vilka omständigheter tillsynsorganen kan tillåtas gå över till enskild tillsyn. Denna tolkning bör göras på nationell nivå.

4.7.4. Kommittén noterar att det kommer att krävas särskilda EU-regler för kravet på utbyte av relevant information mellan nationella tillsynsorgan.

Bryssel den 28 mars 2001.

Ekonomiska och sociala kommitténs

ordförande

Göke Frerichs

(1) Beträffande denna indelning, se ESK:s yttrande CES 950/99 om "Meddelande från kommissionen: Att skapa en inre marknad för kompletterande pensionsskydd - Resultaten av samrådet om grönboken om kompletterande pensionsskydd på den inre marknaden" (KOM(1999) 134 slutlig), EGT C 368/57, 20.12.1999. Inom ILO skiljer man normalt mellan fyra pelare, men inom EU är indelningen i tre pelare allmänt accepterad.

(2) EGT L 149, 5.7.1971, s. 2.

(3) EGT L 74, 27.3.1972, s. 1.

(4) EGT L 63, 13.3.1979, s. 1-18.

(5) EGT L 375, 31.12.1985, s. 3-18.

(6) EGT L 141, 11.6.1993, s. 27.

(7) EGT L 126, 26.5.2000, s. 1.

(8) Proposal for a Council directive relating to the freedom of management and investment of funds held by institutions for retirement provision(svensk version finns ej), KOM(1991) 301 slutlig, EGT C 312, 3.12.1991, s. 3 - ESK:s yttrande: EGT C 169, 6.7.1992, s. 2.

(9) KOM(1997) 283 slutlig, 10.6.1997 - ESK:s yttrande CES 1403/97: EGT C 73, 9.3.1998, s. 114.

(10) KOM(1999) 134 slutlig, 11.5.1999 - ESK:s yttrande CES 950/1999: EGT C 368, 20.12.1999, s. 57.

(11) I rapporten från visemannakommittén med Alexandre Lamfalussy som ordförande och som behandlar regleringen av värdepappersmarknaderna inom EU, underströk man vikten av att prioritera reformen av de "förlegade investeringsreglerna för pensionsfonder" om en integrerad europeisk kapitalmarknad skall kunna upprättas.

(12) EG-domstolens dom av den 21 september 1999, Albany International BV mot Stichting Bedrijfspensioensfonds Textielindustrie, mål C-67/96, REG 1999, s. I-5751.

BILAGA

till Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande

Följande ändringsförslag avslogs men fick minst en fjärdedel av rösterna:

Punkt 3.1

Ändra enligt följande:

"... stöder dess mål, särskilt skyddet av pensionsinstitutens medlemmar, som enligt kommitténs uppfattning måste prioriteras. Det går emellertid fortfarande inte att bedöma om direktivet motsvarar detta krav."

Motivering

Så liberala investeringsregler är förknippade med avsevärda risker, vilket dagens börsutveckling åskådliggör. Man måste kunna förvänta sig av ett instrument för kollektiv försörjning av de äldre att det skall gå att göra en ungefärlig uppskattning av de framtida utbetalningarna. Om övervägande delen av en pensionsfonds täckningstillgångar består av starkt fluktuerande värdepapper föreligger inte dessa förutsättningar.

Resultat av omröstning

För: 44, emot: 49, nedlagda: 8.

Punkt 4.2

Ersätt med följande:

"Kommittén anser emellertid att det är betänkligt med de mycket liberala investeringsreglerna. Med hänsyn till att kursutvecklingen på börserna är så fluktuerande och att dessa medel normalt binds under långa perioder innebär dessa föreskrifter att de framtida pensionärerna löper orimligt hög risk."

Motivering

Så liberala investeringsregler är förknippade med avsevärda risker, vilket dagens börsutveckling åskådliggör. Man måste kunna förvänta sig av ett instrument för kollektiv försörjning av de äldre att det skall gå att göra en ungefärlig uppskattning av de framtida utbetalningarna. Om övervägande delen av en pensionsfonds täckningstillgångar består av starkt fluktuerande värdepapper föreligger inte dessa förutsättningar.

Resultat av omröstning

För: 44, emot: 52, nedlagda: 7.

Punkt 4.4.1

Lägg till följande:

"Medlemsstaterna skall tillåta företag inom sina respektive territorier att ge uppdrag åt tjänstepensionsinstitut som är belägna i andra medlemsstater. Om kollektivavtal mellan arbetstagare och arbetsgivare - eller allmänna rättsligt bindande förpliktelser - förpliktigar de berörda arbetstagarna och företagen att ansluta sig till en viss företags- eller tjänstepensionsfond skall medlemsstaterna se till att de berörda arbetstagarna och arbetsgivarna undantas från detta om de är medlemmar i ett åtminstone likvärdigt pensionssystem hos ett tjänstepensionsinstitut som är beläget i en annan medlemsstat."

Motivering

Begreppet "enskild person" skall strykas eftersom begreppet "företag", enligt EG-domstolens rättspraxis, omfattar alla former av företag från aktiebolag till enmansföretag.

Syftet med direktivet är dels att behandla alla tjänsteleverantörer lika, dels att skapa en inre marknad för finansiella tjänster och för kompletterande pensionsskydd. Detta mål skulle dock motarbetas om man genom kollektivavtal kunde utestänga utländska leverantörer från vissa branscher i en medlemsstat eller i extremfallet t.o.m. från hela medlemsstaten genom att arbetsmarknadens parter i ett visst land avtalar om monopol för en viss nationell pensionsfond. Av detta skäl måste det i föredragandens förslag åtminstone finnas en möjlighet till undantag om systemen är likvärdiga.

Resultat av omröstning

För: 36, emot: 71, nedlagda: 6.

Punkt 4.6

Ändra enligt följande:

"Kommittén anser att pensionsskyddets förpliktelser alltid måste vara täckta av tillräckliga kapitaltillgångar. Om tillgångarna under en begränsad tid är otillräckliga skall det finnas en plan för hur underskottet kan avvecklas."

Motivering

Underskott bör inte tillåtas.

Resultat av omröstning

För: 45: emot: 59, nedlagda: 5.