A4-0188/96

Resolution om gemenskapens handlingsprogram för främjandet av förnyelsebara energikällor

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

- med beaktande av Rio de Janeirokonventionen om klimatförändringar från 1992,

- med beaktande av kommissionens vitbok om tillväxt, konkurrenskraft och sysselsättning (KOM(93)0700-C3-0509/93),

- med beaktande av sin resolution om främjande av förnyelsebara energikällor av den 19 januari 1993 ((EGT nr C 42, 15.2.1993, s. 31.)) samt kommissionens förslag till rådets beslut om främjande av förnyelsebara energikällor i gemenskapen - Altenerprogrammet ((EGT nr C 176, 28.6.1993, s. 221.)) - sitt yttrande av den 28 maj 1993,

- med beaktande av sin resolution av den 10 oktober 1995 om kommissionens grönbok: «För en energipolitik inom Europeiska unionen» ((EGT nr C 287, 30.10.1995, s. 34.)),

- med beaktande av artikel 148 i arbetsordningen,

- med beaktande av betänkandet från utskottet för forskning, teknologisk utveckling och energi (A4-0188/96), vars förslag har granskats och fått av stöd av Världsbanken, som även har tillfört några förslag, och med beaktande av följande:

A. På grund av den stora befolkningstillväxten och den snabba ekonomiska utvecklingen i de nya industriländerna och i utvecklingsländerna kommer energiefterfrågan att öka dramatiskt.

B. Det är nödvändigt att starta en modell för hållbar utveckling.

C. Innan tillgångarna på fossila energikällor har förbrukats, kommer atmosfärens möjligheter att absorbera växthusgaser att vara uttömda, och därför krävs en politik i preventivt syfte som skyddar klimatet.

D. De förnyelsebara energikällorna som härrör från naturresurser är med människans tidsperspektiv outtömliga, de belastar inte atmosfären med växthusgaser, de uppfattas i hög grad som positiva av allmänheten, och de kan också, oberoende av nätanslutning, försörja de 50 % av jordens befolkning, som hittills inte haft tillgång till nätbundna energiformer, med framför allt solenergi.

E. Sålunda måste andelen förnyelsebara energikällor i primärenergikällorna ökas drastiskt.

F. Marknaden för den teknik som krävs för utnyttjande av förnyelsebara energikällor kommer att vara en mycket konkurrensutsatt framtidsmarknad, vilket redan betonats i kommissionens vitbok om tillväxt, konkurrenskraft och sysselsättning. Denna fråga handlar följaktligen också om ett stort antal arbetsplatser i Europa.

G. Förnyelsebara energikällor kan utnyttjas både för elproduktion och värme- och drivmedelsproduktion.

H. Nödvändig teknik för att utnyttja flera förnyelsebara energikällor finns redan och kan användas. Nästa steg måste vara att i praktiken utnyttja möjligheterna, som i vissa fall är avsevärda, till kostnadssänkningar genom att skapa varaktig efterfrågan, demonstrationsprojekt och användningsexempel. Olika metoder har testats för att uppnå detta, t.ex. «Full Cost Rates» (full täckning av omkostnaderna) i Tyskland.

I. EU:s energiberoende kommer sannolikt att öka från nuvarande 50 % till 70 % år 2020.

J. Europeiska unionens förpliktelse med anledning av Rio de Janeirokonventionen om klimatförändringar från 1992, det vill säga att till år 2000 stabilisera koldioxidutsläppen på 1990 års nivå, kommer utan särskilda ansträngningar sannolikt varken att kunna uppfyllas på unions- eller medlemsstatsnivå.

K. Icke-tekniska hinder är en starkt bidragande orsak till de förnyelsebara energikällornas ringa förekomst på marknaden.

L. Utnyttjande av förnyelsebara energikällor, i synnerhet biomassa och små vattenkraftverk, kan få positiva ekonomiska effekter för landsbygdsbefolkningarna, i synnerhet med avseende på sysselsättningen.

M. De förnyelsebara energikällornas nuvarande priser kan konkurrera med de etablerade energislagen, när förutsättningarna är goda, det vill säga när de förnyelsebara energikällorna utnyttjas för värmeproduktion genom solenergi och biomassa, för produktion av drivmedel med hjälp av biomassa samt för decentraliserad elproduktion med hjälp av vatten, vind, solvärme och biomassa (för närvarande bor det omkring 2,2 miljarder människor världen över som saknar alla utsikter att bli uppkopplade mot ett elnät och som därför är hänvisade till separata lösningar).

1. Parlamentet anser att Europeiska unionen snarast skall anta ett handlingsprogram för utnyttjande av förnyelsebara energikällor, vilket föreslogs redan 1994 av Madridkonferensen om ett åtgärdsprogram för förnyelsebar energi i Europa,

2. uppmanar kommissionen, rådet och parlamentet att med hänsyn till punkterna nedan lägga fram ett förslag till ett sådant handlingsprogram i vilket konkreta åtgärder från EU:s sida föreslås, varvid den rättsliga grunden anges, som även stimulerar medlemsstaterna till sådana åtgärder under beaktande av subsidiaritetsprincipen,

3. kräver att alla åtgärder från EU:s och medlemsstaternas sida riktas mot målet att fram till år 2010 öka de förnyelsebara energikällornas andel av primärenergikällorna till 15 %; anser att en ökning av denna andel är ett strategiskt energipolitiskt och näringspolitiskt mål, för vars förverkligande gemenskapen och medlemsstaterna måste driva en trovärdig marknadsekonomisk stimulanspolitik i syfte att skapa nödvändiga politiska, rättsliga och ekonomiska ramvillkor för de förnyelsebara energikällornas konkurrenskraft,

4. begär att det i Europeiska unionen och i medlemsstaterna skall göras en objektiv utvärdering av tillämpningen eller icke-tillämpningen av bestämmelserna från toppmötet i Rio de Janeiro,

5. uppmanar kommissionen att på området för förnyelsebara energikällor beakta regionala verksamheter som uppmuntrar till regionala lösningar, som på regional nivå skapar arbetstillfällen och som minskar det regionala beroendet av externa energikällor,

6. kräver att EU:s stödprogram samordnas sinsemellan och med medlemsstaternas åtgärder på ett sådant sätt att deras effektivitet tydliggörs när det gäller EU:s politik om användning av förnyelsebara energikällor genom innovativa energitekniker,

7. uppmanar kommissionen att införa ett centraliserat system för insamling och spridning av information om förnyelsebar energi inklusive dess finansiering; i synnerhet skall kommissionen samordna ansträngningar inom medlemsstaterna och på lokal nivå inom detta område samt göra den samordnade informationen tillgänglig på internet,

8. uppmanar kommissionen att knyta samman de olika generaldirektoratens verksamheter på området för förnyelsebara energikällor med hjälp av en särskild samordningsenhet för att därigenom undvika dubbelarbete och uppnå synergieffekter,

9. uppmanar kommissionen att i detta sammanhang låta en oberoende företagskonsult utvärdera resultaten av unionens hittillsvarande verksamheter beträffande förnyelsebara energikällor i förhållande till använda resurser utifrån ett ekonomiskt, ekologiskt och effektivitetsmässigt perspektiv,

10. begär en ökning av EU:s budgetanslag för främjande av förnyelsebara energikällor till minst 840 miljoner ecu för 1998, vilket motsvarar budgetanslagen för främjande av kärnfusion,

11. bekräftar ånyo sin uppfattning att det bör ske en ökning av EU:s budgetanslag för främjande av ramprogrammen för forskning och teknisk utveckling med inriktning på forskning och teknologisk utveckling och teknisk tillämpning beträffande förnyelsebara energikällor (Joule-, Thermie- och Save-programmen m.fl.),

12. begär att kommissionen i sitt meddelande om handlingsprogrammet «förnyelsebar energi» redogör för vilka konsekvenserna blir om Europeiska unionen och/eller medlemsstaterna skulle lägga fram ett europeiskt "100 000-taksprogram», genom vilket en stor del av omkostnaderna övertas för privata solceller på tak och fasader,

13. kräver i synnerhet att främjandet av användningen av förnyelsebara energikällor sker i samverkan med icke-medlemsstater på ett sådant sätt att det blir möjligt att dela det erhållna mervärdet mellan europeiska producenter och tjänsteföretag i deltagande icke-medlemsstater,

14. anser att detta framför allt är en mycket viktig strategi för genomförandet av Europeiska unionens medelhavspolitik och begär att det skall tas lämpliga hänsyn när Meda-programmets medel fördelas,

15. anser det nödvändigt att det inom ramen för samarbetet med länderna i Central- och Östeuropa samt inom ramen för Tacis- och Phareprogrammen skall tas lämpliga hänsyn till utnyttjandet av förnyelsebara energikällor,

16. kräver att effektiviteten hos EU:s eller medlemsstaternas finansiella instrument för främjande av förnyelsebara energikällor granskas med avseende på målet att framkalla en varaktig efterfrågan på motsvarande användningsteknik, som tillåter nya produktionssteg och därmed kostnadssänkningar,

17. uppmanar kommissionen att organisera system som förbättrar finansinstitutens stöd till förnyelsebara energiprojekt, t.ex. genom att samordna förslag i större grupper av förslag så att det föreligger ett tillräckligt stort antal förslag för att det skall löna sig för finansinstituten att ta dem i beaktande,

18. kräver att oberoende elproducenter av el ur förnyelsebara energikällor garanteras tillgång till elnäten, till en kostnad som främjar förnyelsebar energi eller åtminstone inte motarbetar den,

19. kräver en analys av erfarenheterna med nationella och lokala bestämmelser om ersättning för tillförsel av lokalt producerad el till nät genom särskild betalning från elverk (inklusive systemet för «kostnadsersättning»), och att ett förslag läggs fram om bestämmelser i medlemsstaterna, varvid berörda parters intressen erkänns,

20. kräver enhetliga standarder för hela Europa när det gäller handelsvaror knutna till användningen av förnyelsebara energikällor, och liknande normer för standarder inom ramen för ett effektivt utnyttjande av energi,

21. anser det nödvändigt att de externa miljökostnader (miljömässiga eller beroende på användandet av farliga teknologier) som orsakas genom energiproduktionen med konventionella energikällor inkluderas i energipriserna, detta dels för att uppnå att förorenaren står för uppkomna kostnader, till exempel genom en koldioxid-/energiskatt eller ett system för certifikat för koldioxidutsläpp som kan omsättas på marknaden, dels för att möjliggöra en kalkyl med reella priser, vilket får till följd att de förnyelsebara energikällornas konkurrenskraft förbättras,

22. kräver att förbrukning av förnyelsebar energi skall främjas skattemässigt,

23. uppmanar medlemsstaterna att i tillräcklig grad och genom ändamålsenliga och icke diskriminerande bestämmelser ta hänsyn till användningen av förnyelsebara energikällor i bygglagstiftning och lagstiftning för landskapsvård samt i lagstiftning som rör arkitektur och ingenjörskonst,

24. uppmanar medlemsstaterna att förbättra ut-, fort- och vidareutbildningen för arkitekter och ingenjörer samt för yrkesaktiva inom installationsindustrin när det gäller möjligheterna att använda förnyelsebara energikällor; ett ömsesidigt erkännande av akademiska examina skall vara beroende av utbildning i möjliga användningsområden för de förnyelsebara energikällorna,

25. kräver förstärkta åtgärder för att förbättra informationen till allmänheten och investerare om de förnyelsebara energikällornas användningsmöjligheter, inklusive tekniker för att främja handel (marknadsföring), som bidrar till spridningen av förnyelsebara energikällor,

26. uppmanar alla offentliga byggherrar att genom goda exempel gå i spetsen för användningen av förnyelsebara energikällor, i synnerhet genom att utnyttja de möjligheter en solenergianpassad arkitektur har för värme- och elproduktion; i synnerhet måste byggnader som tillhör Europeiska unionens institutioner fungera som förebilder,

27. uppmanar kommissionen att identifiera de viktigaste fallen av diskriminering när det gäller användningen av förnyelsebara energikällor i gemenskapen och att lägga fram förslag för att komma till rätta med detta,

28. uppmanar kommissionen att lägga särskild vikt vid ett ekonomiskt utnyttjande av energi som producerats med hjälp av miljövänlig biomassa, med särskild hänsyn till lokala samproduktionsscheman och förbrukning av biobränsle,

29. uppmanar kommissionen att undersöka vilka effekter ett betydande och eventuellt årligt EU-pris inom förnyelsebar energi skulle få för främjandet av förnyelsebar energi,

30. uppdrar åt sin ordförande att vidarebefordra denna resolution till kommissionen, rådet och medlemsstaternas regeringar.