MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET enligt artikel 251.2 andra stycket i EG-fördraget om Gemensam ståndpunkt antagen av rådet inför antagandet av Europaparlamentets och Rådets förordning om ändring av förordning (EG) nr 2027/97 om lufttrafikföretags skadeståndsansvar vid olyckor

2000/0145 (COD)

MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET enligt artikel 251.2 andra stycket i EG-fördraget om Gemensam ståndpunkt antagen av rådet inför antagandet av Europaparlamentets och Rådets förordning om ändring av förordning (EG) nr 2027/97 om lufttrafikföretags skadeståndsansvar vid olyckor

(Text av betydelse för EES)

1- BAKGRUND

Datum då förslaget överlämnades till Europaparlamentet och rådet (dokument KOM(2000) 340 slutlig - 2000/0145(COD): // 6 juni 2000

Datum då Ekonomiska och sociala kommittén avgav sitt yttrande: // 24 januari 2001

Datum då Europaparlamentet avgav sitt yttrande vid första behandlingen: // 5 april 2001

Datum då det ändrade förslaget överlämnades: (KOM(2001) 273 slutlig - 2000/0145(COD): // 21 maj 2001

Datum då rådet nådde politisk överenskommelse: // 28 juni 2001

Datum då den gemensamma ståndpunkten antogs: // 19 december 2001

2- SYFTET MED KOMMISSIONENS FÖRSLAG

2.1- Den 28 maj 1999 undertecknades en ny konvention om vissa enhetliga regler för internationella lufttransporter, Montrealkonventionen. Konventionen berör främst lufttrafikföretagets ansvar i händelse av dödsfall eller kroppsskada samt försenat eller förstört resgods. Gemenskapen har undertecknat konventionen och kommer att ingå den parallellt med medlemsstaterna. Den 5 april 2001 antog rådet ett beslut om att låta gemenskapen ingå konventionen.

2.2- Gemenskapen måste nu ändra sin befintliga förordning om lufttrafikföretags skadeståndsansvar för att anpassa den till Montrealkonventionen (när det gäller skadeståndsansvar vid dödsfall och kroppsskador är skillnaderna mycket små mellan gemenskapens förordning och den nya konventionen). Kommissionen föreslog därför en ändrad förordning med följande mål:

- att tillämpa Montrealkonventionen på transporter utförda av gemenskapens lufttrafikföretag (vilket innebär att förordningen utvidgas till att omfatta även försenat och skadat bagage istället för endast dödsfall och kroppsskador),

- att införa kompletterande bestämmelser, främst i fråga om förskottsbetalningar för att klara ekonomiska påfrestningar och krav på att informera om skadeståndsansvar,

- att utvidga dessa regler till alla internationella och nationella flygningar utförda av gemenskapens lufttrafikföretag (Montrealkonventionen är begränsad till internationella lufttransporter mellan de kontraktsslutande parterna).

2.3- Genom den ändrade förordningen sörjer man för att passagerare får rimlig kompensation när de använder ett EG-lufttrafikföretag, och det oavsett destination, och dessutom bidrar den till att skapa ett enhetligt system för skadeståndsansvar vid lufttransporter.

2.4- Vid sin första behandling godkände Europaparlamentet förslaget med arton ändringsförslag. I sitt ändrade förslag godtog kommissionen tretton av parlamentets ändringsförslag och två efter att ha föreslagit ändringar av nummer 3 och 18. Kommissionen kunde dock inte godta nummer 9 och 10 (den del som rör artikel 3a 1) där det sägs att EG-lufttrafikföretagens skadeståndsanvar skall regleras av relevanta bestämmelser i Montrealkonventionen, i stället för specifika artiklar som nämns enskilt i kommissionens förslag. Som en följd av detta hänvisas i Europaparlamentets utkast till artiklar i konventionen utöver dem som krävs för att anpassa förordning (EG) nr 2027/97 till konventionen. Kommissionen befarade att en sådan utvidgning av gemenskapens kompetens skulle kunna utgöra ett politiskt hinder för ett snabbt antagande av den ändrade förordningen. Kommissionen godtog inte heller ändringsförslag 11, kopplat till denna allmänna hänvisning till Montrealkonventionen.

2.5- Kommissionen godtog tre långtgående ändringsförslag som rörde den information som lufttrafikföretag måste ge passagerare (nummer 13, 14 och 18). Dessa tre innebär en kraftfull förstärkning av kraven i förslaget. Kommissionen gjorde dock en omfattande omarbetning av nummer 18 som innehåller texten i det informationsblad som lufttrafikföretagen skulle bli tvungna att använda.

3- KOMMENTARER TILL DEN GEMENSAMMA STÅNDPUNKTEN

3.1- I sin gemensamma ståndpunkt - enhälligt antagen - godtog rådet samtliga ändringsförslag från parlamentet, dock med omarbetningar av nummer 2, 6, 9, 13, 14, 15, 17 och 18. Rådet tog med följande ändringsförslag som kommissionen inte godtagit: nummer 9 och (delar av) 10. Rådet lade till ett nytt skäl, nummer 10, som vägledning för en tolkning av det ändrade förslaget som inte försvagar skyddet av passagerare och deras anhöriga i förhållande till dagens förordning.

3.2- Rådet lade till ytterligare ett skäl, nummer 17, för att klargöra att medlemsstaterna kan vidta ytterligare åtgärder för att genomföra Montrealkonventionen på de områden som inte omfattas av förordningen i dess ändrade version. Denna punkt togs också upp i ett gemensamt uttalande från rådet och kommissionen (se punkt 5 för mer information).

4- SLUTSATS

Efter viss omarbetning ligger den gemensamma ståndpunkten mycket nära kommissionens ändrade förslag. Rådet godtog vissa av Europaparlamentets ändringsförslag som kommissionen inte kunde godta. Det godtagandet innebär att kommissionens skäl för att inte godta ändringsförslaget, nämligen att ett utvidgat ansvarsområde för gemenskapen skulle kunna bli ett politiskt hinder för att anta förordningen, försvinner.

Kommissionen kan därför godta den gemensamma ståndpunkten samt det bifogade gemensamma uttalandet och hoppas att Europaparlamentet och rådet kommer att anta rättsakten så snart som möjligt.

5- RÅDETS OCH KOMMISSIONENS UTTALANDE

5.1- Den gemensamma ståndpunkten åtföljs av ett gemensamt uttalande av rådet och kommissionen för att möta de farhågor som medlemsstaterna hyser. I uttalandet understryks att ett lufttrafikföretag som erbjuder paketresor kan bli ersättningsskyldigt både enligt den ändrade förordningen och rådets direktiv 90/314/EEG av den 13 juni 1990 om paketresor, semesterpaket och andra paketarrangemang. Rådet och kommissionen kommer därför att överväga om frågan behöver klargöras ytterligare.

5.2- För det andra erkänns det vidare att förordningen inte omfattar samtliga lufttrafikföretag enligt Montrealkonventionen. Förordningen omfattar i själva verket endast lufttrafikföretag med säte i gemenskapen, medan konventionen omfattar samtliga lufttrafikföretag (som kanske inte utför själva flygningen). I uttalandet uppmanas medlemsstaterna vidare att se till att internationella lufttrafikföretag som omfattas av konventionen, men inte av förordningen, skall omfattas, när det fattas nationella åtgärder för att tillämpa konventionen.

BILAGA

Rådets och kommissionens gemensamma uttalande

1. Rådet och kommissionen erkänner att skador som uppstår i samband med lufttrafiktransport kan resultera i skadeståndsansvar såväl i enlighet med Montrealkonventionen, förordning (EG) nr 2027/97 och direktivet om paketresor.

För att kunna skapa enhetliga bestämmelser om skadeståndsansvar kommer rådet och kommissionen att beakta behovet av att klargöra denna fråga innan Montrealkonventionen och förordning (EG) nr 2027/97 i dess ändrade lydelse träder i kraft, om så krävs genom en översyn av direktivet om paketresor.

2. Rådet och kommissionen erkänner vidare att förordning (EG) nr 2027/97 inte omfattar alla trafikföretag med skadeståndsansvar enligt Montrealkonventionen och vars huvudsakliga säte återfinns inom gemenskapen.

Med avseende på dessa trafikföretag är det därför önskvärt att medlemsstaterna vidtar lämpliga åtgärder genom att tillämpa Montrealkonventionen, så att en lika hög nivå av skydd för passagerna uppnås, i synnerhet när det gäller regler för skadeståndsansvaret.