EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION 
Bryssel den 14.05.1997 
KOM(97) 215 slutlig 
RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN TILL RÂDET 
framlagd i enlighet med artikel 2 i rådets beslut 
92/544/EEG av den 23 november 1992 
(tillämpning av en åtgärd som avviker från artikel 17 
och artikel 22.3-5 i rådets sjätte direktiv 77/388/EEG om 
harmonisenng av medlemsstaternas lagstiftning rörande omsättningsskatter) 
Förslag 
RÅDETS BESLUT 
om bemyndigande för Frankrike att förlänga 
tillämpningsperioden för en åtgärd som 
avviker från artikel 17 och artikel 22.3-5 
i rådets sjätte direktiv (77/388/EEG) av den 17 maj 1977 om 
harmonisering av medlemsstaternas 
lagstiftning rörande omsättningsskatter 
(framlagda av kommissionen) 

RAPPORT FRÄN KOMMISSIONEN TILL RÅDET 
framlagd i enlighet med artikel 2 i rådets beslut 92/544/EEG 
av den 23 november 1992 (tillämpning av en åtgärd som avviker 
från artikel 17 och artikel 22.3-5 i rådets sjätte direktiv 77/388/EEG 
om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning 
rörande omsättningskatter) 
Z 
L INLEDNING 
I sitt beslut 92/544/EEG av den 23 november 19921 ger rådet, med stöd av artikel 27 i det 
sjätte direktivet, Frankrike bemyndigande att vidta särskilda åtgärder som avviker från 
bestämmelserna i artikel 17 och artikel 22.3-5 i detta direktiv. Bemyndigandet var giltigt 
till och med den 31 december 1996. 
Avvikelsen gör det möjligt att skapa särskilda regler för att minska rapportskyldigheten 
för upphovsmän till konstnärliga verk som uppbär ersättning för rättigheter när dessa 
betalas av företag, copyrightföretag eller producenter. 
Avvikelsen består för det första i att den mervärdesskatt som skall erläggas av 
upphovsmän till konstnärliga verk tas ut vid källan och för det andra att ett 
schablonavdrag på upphovsrättsavgiften tillämpas för upphovsmännen. 
Artikel 2 i ovan nämnda beslut föreskriver att kommissionen skall lämna en rapport till 
rådet om avvikelsens tillämpning, om så är tillämpligt kompletterad med ett förslag till 
beslut om förlängning. 
Syftet med denna rapport är att redogöra för tillämpningen av åtgärden och att pröva den 
begäran om förlängning som Frankrike överlämnat i en skrivelse som registrerades vid 
generalsekretariatet den 14 februari 1997. 
II. TILLÄMPNING AV ÅTGÄRDEN 
1. ÅTGÄRDENS BAKGRUND 
Frankrike utnyttjade fram till den 1 oktober 1991 den möjlighet som föreskrivs i artikel 
28.3 b i det sjätte direktivet som tillåter att man undantar de tjänster som tillhandahålls av 
författare, konstnärer och artister (bilaga F, punkt 2 till detta direktiv). 
För att harmonisera sin lagstiftning med de normala reglerna i gemenskapssystemet för 
omsättningsskatt har Frankrike från och med den 1 oktober 1991 momsbelagt tjänster 
som tillhandahålls av upphovsmän av konstnärliga verk, artister och skådespelare. 
Det har visat sig svårt att tillämpa gemenskapsreglerna för uttag av mervärdesskatt strikt, 
särskilt vad gäller upphovsmän till konstnärliga verk. 
Den berörda yrkesgruppen har påpekat att tillämpning av skatten inte skulle ge några 
inkomster för staten eftersom skatten fortfarande är avdragsgill för förläggare, 
producenter, osv. Det enda ändamålet med de nya administrativa uppgifter som lagts på 
dem skulle vara att systemet juridiskt och formellt skulle överensstämma med 
gemenskapslagstiftningen, medan det inte skulle leda till några skatteinkomster. 
1 EGT nr L 351. 2.12.1992, s. 32. 
3 
För att göra skyldigheten att erlägga mervärdesskatt mer acceptabel för upphovsmännen 
införde Frankrike de aktuella specialreglerna. 
2. HUVUDDRAGEN I DEN AVVIKANDE ORDNINGEN 
Ordningen innebär att den mervärdesskatt som skall erläggas av upphovsmän till 
konstnärliga verk tas ut vid källan hos den som betalar för upphovsrätten. Denna metod 
tillämpas när dessa avgifter betalas av förlag, copyrightföretag eller producenter. Med 
andra ord är metoden bara tillämplig när den som betalar för upphovsrätten är en 
skattskyldig som skattemyndigheterna känner till. 
Man tillämpar ett schablonavdrag på 0,8 % av upphovsrättsavgiften som alla upphovsmän 
har rätt till. Detta schablonavdrag utesluter alla övriga avdrag. 
Ett företag som betalar en summa för upphovsrätten till en upphovsman skall betala moms 
på det utbetalade beloppet, minskat med schablonavdraget från samma summa. 
För verksamhet som har ägt rum med tillämpning av denna ordning är upphovsmännen 
befriade från skyldigheten att lämna kvitto, att deklarera och att betala skatt. 
Varje upphovsman kan vidare avstå från metoden och välja att de normala 
gemenskapsreglerna för mervärdesskatt tillämpas för hans verksamhet. 
3. FRANKRIKES BEDÖMNING AV DEN AVVIKANDE ORDNINGEN 
De franska myndigheterna gör bedömningen att ordningen erbjuder de bästa garantierna 
för en korrekt uppbörd av mervärdesskatt hos enskilda som inte kan förväntas vara insatta 
i formaliteter när det gäller uttag av mervärdesskatt (musiker, författare, tonsättare, osv). 
Bestämmelserna ifråga har stort stöd bland upphovsmännen eftersom endast 5 % av dessa 
har tillkännagivit sina avsikter att avstå från dessa möjligheter till förmån för att tillämpa 
den normala beskattningen. 
De franska myndigheterna konstaterar slutligen att skattemyndigheterna inte har 
observerat några problem med tillämpningen av avvikelsen. 
m. KOMMISSIONENS YTTRANDE 
Artikel 27 i det sjätte direktivet tillåter att särskilda åtgärder, som avviker från 
bestämmelserna i det sjätte direktivet, genomförs för att förenkla skatteuttaget eller för att 
hindra vissa typer av skatteflykt eller skatteundandragande. 
Kommissionen anser att avvikelsen gör det möjligt att minska de administrativa bördorna i 
en väl avgränsad sektor av ekonomin och att åtgärderna därför svara mot kravet på 
förenklad skatteuppbörd enligt ovanämnda artikel 27. 
V 
Den möjlighet som erbjuds upphovsmän till konstnärliga verk att välja normal beskattning 
ger dem tillfälle att fullt ut utöva sin rätt till avdrag om de anser att schablonavdraget 
enligt den särskilda ordningen inte motsvarar deras specifika situation. 
Med anledning av ovanstående anser kommissionen att en förlängning av undantaget på 
grundval av artikel 27 i det sjätte mervärdesskattedirektivet är berättigat. 
Vad gäller giltighetstiden för bemyndigandet skall det noteras att kommissionen den 10 
juli 19962 antog ett arbetsprogram för införandet av ett nytt gemensamt system för 
mervärdesskatt, som innebär att det nya systemet införs i etapper. 
Då dessa förslag enligt planerna skall läggas fram i mitten av 1999, anser kommissionen 
att en förlängning av tillämpningen av avvikelsen längre än till den 31 december 1999 inte 
är tänkbar. 
Det förefaller i själva verket lämpligt att då utvärdera hur avvikelsen stämmer överens 
med de tillvägagångssätt som utvecklas i samband med det nya gemensamma systemet för 
mervärdesskatt. 
KOM(96) 328 slutlig, 22.07.96. S 
Förslag 
RÅDETS BESLUT 
om bemyndigande för Frankrike att förlänga 
tillämpningsperioden för en åtgärd som 
avviker från artikel 17 och artikel 22.3-5 
i rådets sjätte direktiv (77/388/EEG) av den 17 maj 1977 om 
harmonisering av medlemsstaternas 
lagstiftning rörande omsättningsskatter 
MOTIVERING 
I en skrivelse som registrerats vid kommissionens generalsekretariat den 14 februari 1997 
begär Frankrikes regering en förlängning av det bemyndigande som ursprungligen lämnats 
genom rådets beslut nr 92/544/EEG1 av den 23 november 1992. 
I artikel 2 i det ovan angivna beslutet anges att mot bakgrund av en rapport från 
kommissionen om hur Frankrike har tillämpat beslutet kan rådet, på förslag från 
kommissionen, ge tillstånd till en förlängning av tillämpningstiden för detta beslut. 
Kommissionens rapport om tillämpningen av detta beslut ger vid handen att 
tillämpningstiden för det ovan nämnda beslutet bör förlängas till och med den 
31 december 1999. 
Kommissionen antog den 10 juli 19962 ett arbetsprogram för införandet av ett nytt 
gemensamt system för mervärdeskatt, som innebär att det nya systemet skall införas i 
etapper. Då den senare omgången förslag enligt planerna skall läggas fram i mitten av 
1999, verkar det rimligt att en förlängd giltighetstid inte sträcker sig längre än till och med 
den 31 december 1999, vilket också gör det möjligt att utvärdera om avvikelsen stämmer 
överens med det övergripande tillvägagångssätt som utvecklats i samband med det nya 
gemensamma systemet för mervärdeskatt. 
I enlighet med artikel 27.3 i det sjätte direktivet om mervärdeskatter har de andra 
medlemsstaterna i en skrivelse av den 13 mars 1997 informerats om Frankrikes begäran. 
1 EGTnrL 351, 2.12.1992. s. 32. 
2 KOM(96) 328 slutlig. 22.7.96. 
} 
Förslag 
RÅDETS BESLUT 
om bemyndigande för Frankrike att förlänga 
tillämpningsperioden för en åtgärd som 
avviker från artikel 17 och artikel 22.3-5 
i rådets sjätte direktiv (77/388/EEG) av den 17 maj 1977 om 
harmonisenng av medlemsstaternas 
lagstiftning rörande omsättningsskatter 
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR FATTAT DETTA BESLUT 
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, 
med beaktande av rådets sjätte direktiv (77/388/EEG) av den 17 maj 1977 om 
harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning rörande omsättningsskatter - Gemensamt 
system för mervärdeskatt: enhetlig beräkningsgrund1, och särskilt artikel 27 i detta, 
med beaktande av rådets tidigare beslut nr 92/544/EEG av den 23 november 19922, 
med beaktande av kommissionens rapport om tillämpningen av ovannämnda beslut, 
med beaktande av kommissionens därav kommande förslag, och 
med beaktande av följande: 
Enligt bestämmelserna i artikel 27.1 i det sjätte direktivet om mervärdeskatter får rådet 
enhälligt, på kommissionens förslag, bemyndiga en medlemsstat att införa eller förlänga 
särskilda åtgärder som avviker från bestämmelserna i detta direktiv, för att förenkla 
skatteuttaget eller för att hindra vissa typer av skatteflykt eller skatteundandragande. 
I en skrivelse som registrerades vid kommissionens generalsekretariat den 14 februari 
1997 har Frankrikes regering begärt bemyndigande att förlänga tillämpningsperioden för 
en avvikelse som tidigare godkänts för en begränsad tid genom rådets beslut 92/544/EEG. 
De övriga medlemsstaterna informerades i en skrivelse av den 13 mars 1997 om 
Frankrikes ansökan om förlängning. 
1 EGT nr L 145, 13.06.1977, s 1, senast ändrad genom direktiv 96/95/EG (EGT nr L 338, 28.12.1996, 
s 89.) 
2 EGT nrL 351, 2.12.1992, s. 32. 
Kommissionens rapport om tillämpningen av den ovan nämnda avvikelsen ger vid handen 
att de speciella åtgärderna uppfyller villkoren för tillämpning av artikel 27 i detta direktiv. 
Kommissionen antog den 10 juli 1996 ett arbetsprogram3 och en tidtabell för förslag som 
syftar till en gradvis utveckling i etapper mot ett gemensamt system för mervärdeskatt för 
den inre marknaden. 
Då den senare omgången förslag enligt planerna skall läggas fram i mitten av 1999, ges 
bemyndigandet till och med den 31 december 1999, vilket gör det möjligt att utvärdera 
hur avvikelsen stämmer överens med det övergripande tillvägagångssättet inom det nya 
gemensamma systemet för mervärdeskatt. 
Avvikelsen kommer inte att få negativa effekter på Europeiska gemenskapernas egna 
medel från mervärdeskatt. 
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. 
KOM(96) 328 slutlig, 22.07.96. 
Artikel J 
Genom avvikelse från bestämmelserna i artikel 17 och artikel 22.3-5 i direktiv 
77/388/EEG bemyndigas härmed Frankrike att till och med den 31 december 1999 
tillämpa följande: 
- Uttag vid källan av den mervärdesskatt som skall erläggas av upphovsmän till 
konstnärliga verk när de upphovsrättsavgifter dessa erhåller betalas av förlag, 
copyrightföretag eller producenter. 
- Ett schablonavdrag på 0,8 % av upphovsrättsavgiften som alla upphovsmän har rätt till. 
Detta schablonavdrag utesluter alla övriga avdrag. 
Artikel 2 
Detta beslut riktar sig till Frankrike. 
Utfärdat i Bryssel den 
På rådets vägnar 
Ordförande 
-lo 
ISSN 1024-4506 
KOM(97) 215 slutlig 
DOKUMENT 
SV 06 01 09 
Katalognummer : CB-CO-97-203-SV-C 
ISBN 92-78-19592-8 
Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer 
L-2985 Luxemburg