[pic] | EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION |

Bryssel den 13.09.2005

KOM(2005) 422 slutlig

MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL RÅDET OCH EUROPAPARLAMENTET

Översyn av vissa begränsningar av tillträdet inom ramen för den gemensamma fiskeripolitiken (Shetlandsboxen och rödspätteboxen)

MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL RÅDET OCH EUROPAPARLAMENTET

Översyn av vissa begränsningar av tillträdet inom ramen för den gemensamma fiskeripolitiken (Shetlandsboxen och rödspätteboxen)

INNEHÅLLSFÖRTECKNING

Bakgrund 3

Översynens omfattning 3

Shetlandsboxen 3

Rödspätteboxen 4

Utvärdering av boxarna 4

Shetlandsboxen 4

Rödspätteboxen 5

Utsikterna för shetlandsboxen och rödspätteboxen 6

Resultaten av samrådet 6

Shetlandsboxen 6

Rödspätteboxen 7

Kommissionens ståndpunkt 7

Shetlandsboxen 7

Rödspätteboxen 8

BAKGRUND

Enligt artikel 19 i rådets förordning (EG) nr 2371/2002[1] skall det bedömas om begränsningarna av tillträdet till vatten och resurser utanför zonen på tolv sjömil är motiverade. Enligt samma artikel skulle kommissionen lägga fram sin rapport för Europaparlamentet och rådet senast den 31 december 2003, och eventuella förslag om ändringar av dessa tillträdesbegränsningar skulle läggas fram senast den 31 december 2004.

Denna process försenades av flera skäl. Bland annat hade de deltagande forskarna en sådan arbetsbelastning att det var svårt att sammankalla en expertgrupp till kommissionens vetenskapliga, tekniska och ekonomiska kommitté för fiskerinäringen (STECF) för att bistå kommissionen med råd. Arbetsgruppen sammanträdde slutligen i februari och maj 2004. En annan orsak till förseningen var att kommissionen beslutade att ett brett samråd bör genomföras med näringslivet och medlemsstaterna innan kommissionen kan ta ställning till denna viktiga fråga.

Översynens omfattning

En översyn av den här typen kan bli väldigt omfattande. Efter diskussionerna med medlemsstaterna 2003 beslutade man av praktiska skäl att begränsa översynen till de tillträdesregler som syftar till att begränsa fiskeansträngningen för vissa kategorier av fartyg. Detta innebär att den inte omfattar sådant som stängda områden för skydd av ungfisk eller områden där fiske av vissa arter är förbjudet (till exempel vitlinglyreboxen eller områden där fiske av tobisfiskar är förbjudet). De tillträdesregler som nyligen har reviderats enligt förordningen om fiskeansträngningen i västliga vatten (till exempel de som rör irländska boxen) omfattas inte heller. Översynen begränsas därmed till Shetlandsboxen och rödspätteboxen.

Shetlandsboxen

Shetlandsboxen, som infördes den 31 juli 1983 genom artikel 7 i rådets förordning (EEG) nr 170/83[2], förvaltas med hjälp av ett särskilt licenssystem för arter av särskild betydelse i det området, som är biologiskt känsliga beroende på deras utnyttjandeegenskaper. Genom licenssystemet begränsas tillträdet till fiske av bottenlevande arter (förutom vitlinglyra och blåvitling) för fartyg med en längd mellan perpendiklarna på minst 26 meter. Endast fartyg från Förenade kungariket, Frankrike, Tyskland och Belgien får fiska inom boxen, och antalet fartyg som fiskar får aldrig överstiga 62 från Förenade kungariket, 52 från Frankrike, 12 från Tyskland och 2 från Belgien. Fördelningen bygger på registren över tidigare fångster per medlemsstat i det här området. Artikel 7 i förordning 170/83 innehöll också en klausul som innebar att licenssystemet skulle kunna utvidgas till att omfatta andra fartygsklasser ifall fiskeansträngningen skulle öka efter införandet av boxen.

Bestämmelserna i artikel 7 infördes i princip i oförändrad form i artikel 7 i förordning 3760/92[3], förutom att den klausul som tillät en utvidgning av licenssystemet till andra fartygsklasser ströks. Bestämmelserna återkom sedan än en gång som artikel 18 i förordning 2371/2002.

Rödspätteboxen

I samband med fisket av plattfisk i Nordsjön kastas betydande mängder fisk överbord, särskilt rödspätta som fångas i kustvattnen. År 1987 påpekade Internationella havsforskningsrådets (ICES) arbetsgrupp för fiske av plattfisk i Nordsjön att den andel av fångsten som kastas överbord skulle minskas avsevärt om man stängde ett kustområde mellan 53°N och 57°N.

Detta föranledde kommissionen att 1989 inrätta ett område som under årets andra och tredje kvartal stängdes för bomtrålare på mer än 300 häskrafter eller 221 kW. Detta område kallas rödspätteboxen. År 1994 stängdes området även under det fjärde kvartalet, och sedan 1995 har boxen varit stängd för dessa fartyg året runt.

De bestämmelser som rör rödspätteboxen ingår för närvarande i artikel 29 i rådets förordning (EG) nr 850/98[4].

UTVÄRDERING AV BOXARNA

När boxarna inrättades fanns inte några i förväg fastställda kriterier för bedömningen av deras effektivitet, och det fanns inte heller några kontrollområden som de kunde jämföras med. Därför är det omöjligt att avgöra hur läget skulle ha sett ut utan boxarna. Till följd av detta blev det svårt för arbetsgruppen att göra någon slutgiltig bedömning av boxarnas effekter. Därför bestämde man sig för att koncentrera sig på parametrar för bestånden och titta på tendenserna före och efter införandet av boxarna samt inom och utanför boxarna. De viktigaste slutsatserna sammanfattas nedan.

Shetlandsboxen

Det finns huvudsakligen fem bottenlevande arter av kommersiell betydelse som exploateras inom Shetlandsboxen och dess omgivningar, nämligen kolja, torsk, vitling, sej och marulk. Det finns ett oproportionerligt stort antal vuxna exemplar av kolja och vitling inom boxen jämfört med dess omgivningar och även en oproportionerlig koncentration av unga exemplar av kolja och marulk.

Arbetsgruppen kunde inte belägga att boxen haft någon positiv inverkan på utvecklingen av dessa bestånd, som allmänt sett krympt sedan boxen infördes 1983. Arbetsgruppen kunde inte heller styrka att tillträdesbegränsningarna skulle ha begränsat fiskeansträngningen på ett effektivt sätt. Analysen baserades till största delen på uppgifter om fartyg från Förenade kungariket, där det fanns tillgång till specificerade uppgifter om flottan. I slutet av 70-talet minskade det fiske som bedrevs av större bottentrålare från Förenade kungariket i Shetlandsboxen. Detta fiske minskade än en gång när boxen infördes och har legat på en relativt låg nivå sedan dess. En del tyder på att fiskeansträngningen flyttats till områden alldeles utanför Shetlandsboxen, men det är inte möjligt att fastställa om detta är en direkt följd av boxen. Arbetsgruppen fann inte heller något som styrkte att det fanns någon ej tillgodosedd efterfrågan på fiske inom boxen från de medlemsstater som enligt licenssystemet har rätt att fiska där, åtminstone inte under senare år.

Mellan 1974 och 1995 har aktiviteten ändrats för andra komponenter i Förenade kungarikets fiskeflotta, både inom och utanför boxen. Framför allt har fiskeansträngningen från lätta trålare ökat inom boxen, så att Förenade kungarikets totala fiskeansträngning (mätt i antal dagar ute ur hamn) i Shetlandsboxen i stort sett har legat kvar på samma nivå sedan 1974. För dessa lätta trålare ligger den genomsnittliga årliga landningen per fiskeansträngning konsekvent högre vid fiske inom Shetlandsboxen än vid fiske utanför boxen.

Huvuddelen av dessa mindre fartyg är skotska, men av två skäl kan detta inte tolkas som att boxen har en positiv inverkan på den lokala flottan. Dels finns det inget som styrker att den ökade fiskeansträngningen från mindre båtar skulle ha främjats av den minskade fiskeansträngningen från större båtar. Det tycks snarare som om denna ökning skulle ha inträffat i vilket fall som helst. Dels finns det inga särskilda tillträdesbegränsningar för mindre fartyg från andra länder som har fiskekvoter för samma bestånd, så de skotska fartygens dominans tycks endast ha geografiska skäl.

Detta innebär dock att deras aktivitet skulle kunna öka till samma nivåer som före boxen om licenssystemet i dagsläget skulle lättas för fartyg som är mer än 26 meter långa, även om efterfrågan på licenser inte har överstigit tillgången under de senaste åren. De VMS-uppgifter som analyserats av arbetsgruppen visar att dessa större fartyg är väldigt aktiva på kontinentalplatåns rand vid boxens utkant, och om det inte fanns några tillträdesbegränsningar skulle de kunna lägga om sin ansträngning till de relativt rika fiskevattnen runt Skottland. Även om många av dessa fartyg skulle sakna kvoter för de viktigaste bestånden, så skulle det kunna leda till problem med bifångster och fisk som kastas överbord om de tilläts att utan begränsningar fiska arter utanför kvoterna.

Rödspätteboxen

De parametrar som granskades för att bedöma rödspätteboxens effektivitet var landningar och fiskeansträngning, andel fisk som kastas överbord, tillväxt och geografisk fördelning för ungfisk samt miljöparametrar som vattentemperatur och produktivitet.

Fiskeansträngningen minskade avsevärt inom rödspätteboxen när den stängts för bomtrålare med mer än 300 hästkrafter. När rödspätteboxen delvis stängdes 1989 minskade den totala fiskeansträngningen (i hela hk-dagar till havs) från den internationella flottan av trålare med trålbord och bomtrålare till 69 % av nivån före boxen. När den stängdes helt minskade fiskeansträngningen ytterligare och nådde 23 % av nivån före boxen. Fisket från bomtrålare med mindre än 300 hästkrafter och från andra flottor (trålare med trålbord, räkflottor) har dock ökat i rödspätteboxen. Många av de berörda fartygen har dessutom en maskinstyrka som ligger betydligt över normal styrka. Det är svårt att uppskatta hur stort det här problemet är, eftersom motorerna i allmänhet kan justeras så att motoreffekten ändras.

Den andel rödspätta som kastades överbord (uttryckt i procent av det totala antalet fiskar i fångsten) i samband med fiske med bomtrål ökade från 77 % mellan 1976 och 1990 till 93-96 % 2003. Procentandelen rödspätta som kastades överbord utanför boxen ökade också, från 31 % 1976-1990 till 84 % 2003. Räknat i både antal och biomassa är procentandelen rödspätta som kastas överbord i samband med fiske med 80 mm bomtrål högre inom boxen än utanför. En förklaring kan vara att tillväxttakten i området började minska omkring 1980. En liknande tendens har iakttagits för äkta tunga, och utvecklingen kan därmed bero på förändrade tillväxtvillkor i sydöstra Nordsjöns kustvatten. Den lägre tillväxttakten i rödspätteboxen betyder att rödspätta kastas överbord under en längre period. När det gäller 100 mm-fisket är procentandelen fisk som kastas överbord lägre inom boxen än utanför, vilket delvis kan förklaras av att den fisk som fångas och kastas överbord inom boxen är mindre till storleken.

Arbetsgruppen fann det styrkt att den geografiska fördelningen av unga exemplar av rödspätta har ändrats på ett sådant sätt att rödspätteboxens betydelse för ungfisken har minskat. När rödspätteboxen infördes befann sig omkring 90 % av alla rödspättor som inte uppfyllde storlekskraven inom boxen, men i och med den ändrade geografiska fördelningen har denna siffra på senare tid minskat till under 70 %.

Den ändrade geografiska fördelningen var tydligast för grupp 1-rödspätta, som tycks ha flyttat till djupare vatten längre från land. Den geografiska fördelningen för denna grupp hade visserligen börjat ändras redan omkring 1997, men ändringen var som tydligast från 2000-2003. Minskningen hade varit störst för rödspätta på 15-20 cm, den storlek som utsätts för störst risk att kastas överbord. För denna längdklass minskade boxens betydelse snabbt från och med 1995.

En möjlig förklaring är att fördelningen ändrats på grund av att temperaturen på havsvattnet höjts, vilket fått unga exemplar av rödspätta att lämna boxen. Sedan 1950-talet har vattentemperaturen inom och omkring boxen ökat med 0,5-1°C och åren 2000-2003 var särskilt varma, i synnerhet vintrarna.

Det står klart att rödspätteboxen fortfarande är ett viktigt växtområde för ungfisk av rödspätta, men därav följer inte nödvändigtvis att det nuvarande systemet är det effektivaste sättet för att minska dödligheten hos ungfisk, särskilt om man betänker att det endast handlar om en partiell stängning och att fisk kastas överbord i stor omfattning även inom boxen. Begränsningen av fiskeansträngningen omfattar endast bomtrålare med mer än 300 hästkrafter och samtidigt har fiskeansträngningen från mindre bomtrålare och bottentrålare ökat, vilket underminerar de positiva bevarandeeffekterna.

Utsikterna för shetlandsboxen och rödspätteboxen

Med tanke på hur viktig frågan är beslutade kommissionen att det skulle anordnas ett brett samråd med fiskerinäringen och medlemsstaterna innan den kunde yttra sig om boxarnas framtid. Ett icke-officiellt dokument med de resultat som expertarbetsgruppen kommit fram till skickades i mars 2005 runt till alla berörda parter som underlag för samrådet. Det skickades också till den regionala rådgivande nämnden för Nordsjön (NSRAC).

Resultaten av samrådet

Två medlemsstater inkom med synpunkter på dokumentet (Förenade kungariket och Tyskland) liksom den regionala rådgivande nämnden för Nordsjön.

Shetlandsboxen

Förenade kungariket var starkt för ett bibehållande av Shetlandsboxen, med tanke på att den vetenskapliga arbetsgruppens rapport visade att det är ett viktigt område för kolja, vitling och marulk. Förenade kungariket ansåg att innan eventuella ändringar av Shetlandsboxen föreslås bör det göras en bedömning av de sannolika effekterna av sådana ändringar. Tyskland ansåg att Shetlandsboxen bör finnas kvar under ytterligare minst tre år, till dess att bättre underlag finns tillgängliga.

Den regionala rådgivande nämnden för Nordsjön ansåg att den vetenskapliga arbetsgruppens bedömning av Shetlandsboxens bevarandeeffekter var ofullständig, men eftersom området är viktigt för ungfisk av torsk och kolja kan det vara motiverat att skydda det.

NSRAC:s ståndpunkt var att Shetlandsboxen bör bibehållas i avvaktan på närmare undersökningar av dess bevaranderesultat. Syftet med boxen bör anges tydligt och det bör tillämpas kriterier för att fastställa om den fyller detta syfte. Om det går att visa på tydliga bevarandeeffekter bör det övervägas att bibehålla boxen under ytterligare en tid.

Rödspätteboxen

Förenade kungariket hade ingen fast ståndpunkt när det gäller rödspätteboxens framtid, men man betonade att ett eventuellt beslut bör tas mot bakgrund av den framtida förvaltningsstrategin för plattfisk och efter samråd med NSRAC. Tyskland var starkt för att bibehålla boxen, och också för en eventuell utvidgning längre västerut i syfte att skydda den ungfisk av rödspätta som befinner sig i det området. Tyskland förespråkar också bättre tillsyn av att gränsen på 300 hästkrafters maskinstyrka (221 kW) för bomtrålare som fiskar i rödspätteboxen efterlevs, samt en bedömning av partrålningens effekter i området.

NSRAC noterade ymniga förekomster av ungfisk av rödspätta inom boxen, och att denna ungfisk bör skyddas. NSRAC ansåg dock att det inte fanns några egentliga bevis på att rödspätteboxen verkligen varit effektiv när det gäller att öka mängden ungfisk. Ett av skälen till detta ansågs vara ett eventuellt misslyckande med att verkligen begränsa maskinstyrkan hos de bomtrålare som har tillträde till boxen.

NSRAC anser sålunda att rödspätteboxen bör bibehållas, men att det bör göras ändringar på försök. NSRAC föreslår att försöksstudierna skall utformas i nära samarbete mellan forskare, fiskerinäringen och bevarandeorganisationer, med medverkan från kommissionen och medlemsstaterna. Den tyska fiskerinäringens ståndpunkt var dock att den nuvarande tillträdesordningen bör upprätthållas i den tyska europeiska ekonomiska zonen, även om andra åtgärder införs på andra ställen på försöksbasis.

Kommissionens ståndpunkt

Shetlandsboxen

När det gäller rödspätteboxen finns det ett tydligt bevarandemål, nämligen att skydda ungfisk av rödspätta, medan bevarandemålen inom Shetlandsboxen är mycket mer allmänna. Den vetenskapliga arbetsgruppen kunde inte visa på att Shetlandsboxen har några tydliga fördelar ur bevarandesynpunkt och NSRAC har inte heller kunnat lägga fram några övertygande skäl till varför det område som ingår i Shetlandsboxen bör få en förmånligare behandling än andra områden.

Trots detta rekommenderar NSRAC att Shetlandsboxen bör bibehållas samtidigt som utredningarna av dess effekter fortsätter. Förenade kungariket och de tyska myndigheterna har också begärt att Shetlandsboxen bibehålls. Vetenskapliga, tekniska och ekonomiska kommittén för fiskerinäringen ansåg att om Shetlandsboxen försvinner kommer det att ske en viss ökning av fiskeansträngningen i området. Med hänsyn till detta omfattande stöd anser kommissionen att Shetlandsboxen bör upprätthållas under ytterligare tre år, samtidigt som utvärderingarna forsätter. Vetenskapliga, tekniska och ekonomiska kommittén för fiskerinäringen bör uppmanas att komma med rekommendationer för hur sådana utvärderingar skall gå till samt om det vore lämpligt att överväga ändringar av tillträdesordningen för vissa områden jämförliga med de som föreslås för rödspätteboxen.

Rödspätteboxen

NSRAC skulle vilja ändra rödspätteboxen på försök, men de samråd som behövs för att fastställa målen för boxen tillsammans med utarbetandet av de försöksstudier som krävs för att utvärdera dess effektivitet och det därpå följande genomförandet av de nya åtgärderna kommer att vara mycket tidskrävande. Den tyska fiskerinäringens tidiga invändning mot eventuella ändringar av tillträdesordningen i deras vatten visar på svårigheterna med det arbete som NSRAC vill utföra.

Kommissionen anser därför att förslaget att undersöka frågan vidare i princip bör godtas, men att den nuvarande formen av rödspätteboxen och de anknutna tillträdesbegränsningarna under tiden bör bibehållas. Det är dock mycket viktigt att tillträdesbegränsningarna tillämpas korrekt, bland annat genom sträng kontroll av att maskinstyrkan överensstämmer med den tillåtna. Detta är i linje med NSRAC:s yttrande rörande den allmänna förvaltningen av rödspättebeståndet, där en reglering av maskinstyrkan så att den överensstämmer med den tillåtna bör bidra till den allmänna minskning av fiskeansträngningen som krävs för en återhämtningsplan.

De bestämmelser som rör rödspätteboxen ingår för närvarande i artikel 29 i förordning 850/98 (förordning om tekniska åtgärder). Det har inletts ett samrådsförfarande med sikte på att ersätta den förordningen med en ny och enklare förordning, och detta vore ett tillfälle att inom ramen för samma förfarande lägga fram förslag om en översyn av rödspätteboxen, vilken naturligtvis i sin helhet bör ingå i återhämtningsplanen för rödspätta.

[1] Rådets förordning (EG) nr 2371/2002 av den 20 december 2002 om bevarande och hållbart utnyttjande av fiskeresurserna inom ramen för den gemensamma fiskeripolitiken, EGT L 358, 31.12.2002, s. 59-80.

[2] Council Regulation (EEC) No 170/83 of 25 January 1983 establishing a Community system for the conservation and management of fishery resources, EGT L 24 , 27.1.1983, s. 1 – 13.

[3] Rådets förordning (EEG) nr 3760/92 av den 20 december 1992 om ett gemenskapssystem för fiske och vattenbruk EGT nr L 389, 31.12.1992, s. 1-14.

[4] Rådets förordning (EG) nr 850/98 av den 30 mars 1998 för bevarande av fiskeresurserna genom tekniska åtgärder för skydd av unga exemplar av marina organismer, EGT L 125, 27.4.1998, s. 1-36.