A4-0379/96

Resolution om Europaparlamentets yttrande, i enlighet med artikel 109j.2 i EG- fördraget, om konvergensbeslutet för 1996, som fattats av rådet i dess sammansättning på stats- eller regeringschefsnivå

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

- efter att ha hörts av rådet i enlighet med artikel 109j.2 i EG-fördraget (11505/96 - C4-0586/96),

- med beaktande av kommissionens rapport om konvergens i Europeiska unionen år 1996 (KOM(96)0560),

- med beaktande av kommissionens rekommendation till rådets beslut i enlighet med artikel 109j.2 i EG-fördraget,

- med beaktande av Europeiska monetära institutets rapport om framstegen i riktning mot konvergens 1996,

- med beaktande av rådets rekommendation i enlighet med artikel 109j.2 i EG- fördraget,

- med beaktande av artikel 139 i arbetsordningen,

- med beaktande av betänkandet från utskottet för ekonomi, valutafrågor och industripolitik (A4-0379/96), och med beaktande av följande:

A. Konvergenskriterierna innehåller själva ett stort tolkningsutrymme, vilket fördragets författare också avsåg.

B. Kommissionens och EMI:s konvergensrapporter understryker mycket riktigt flexibiliteten hos kriterierna för konvergensen enligt fördraget.

C. En tolkning av kriterierna, så som de fastställs i fördraget, kommer troligtvis att göra det möjligt för tillräckligt många medlemsstater att delta i den tredje etappen av EMU från början.

D. En strikt matematisk tillämpning av kriterierna är inte möjlig, och ett försök i den riktningen skulle leda till att inte tillräckligt många medlemsstater kan delta i den tredje etappen av EMU från början.

E. Artikel 3 i protokollet om konvergenskriterier fastställer att ett deltagande i växelkursmekanismen innebär att en medlemsstat har legat inom det normala fluktuationsutrymme som föreskrivs enligt växelkursmekanismen.

F. Tillämpningen av kriteriet om den offentliga sektorns underskott och skuldsättning kräver noggrann granskning och tolkning, och på grundval av detta kan antalet kvalificerade medlemsstater utökas eller begränsas.

1. Parlamentet instämmer med rådets rekommendation där det konstateras att flertalet medlemsstater i dagens läge inte uppfyller de nödvändiga villkoren för att en gemensam valuta skall kunna införas,

2. välkomnar kommissionens rapports informativa karaktär vad gäller kriterierna och tolkningsutrymmet i fråga om dessa,

3. upprepar att artikel 104c.2 i fördraget anger att budgetkriterierna på 3 % och 60 % är referensvärden som kan överskridas om skuldsättningen i den offentliga sektorn i procent av bruttonationalprodukten har minskat väsentligt och kontinuerligt och nått en nivå som ligger nära referensvärdet, eller om referensvärdet endast undantagsvis och övergående överskridits och procenttalet fortfarande ligger nära referensvärdet, eller om detta procenttal minskar i tillräcklig takt och närmar sig referensvärdet i tillfredsställande takt,

4. noterar de uttömmande avsnitten i kommissionens och EMI:s rapporter om vad som fordras i lagstiftningsväg med tanke på de nationella centralbankernas oberoende,

5. noterar att denna fråga ännu inte är fullständigt utredd, enligt institutionerna själva, och att den delvis står öppen för diskussion,

6. beslutar att behandla dessa problem mera utförligt tillsammans med följande teman i särskilda rapporter:

- ECB:s institutionella obalans

- Tredje etappen av EMU: kommer allmänheten att acceptera den?

- De internationella aspekterna på EMU

- ECB:s representation inom Internationella valutafonden och Världsbanken,

7. noterar att EMI:s rapport i samband med de budgetpolitiska konvergenskriterierna helt befogat tar upp problemet med hur pensionsåtagandena skall kunna finansieras och föreslår att dessa problem skall behandlas i en särskild rapport,

8. Parlamentet välkomnar det faktum att en imponerande grad av nominell konvergens redan har ägt rum med en historiskt låg inflationsnivå, låga långfristiga räntesatser och växelkursstabilitet; detta bör göra det möjligt för majoriteten av medlemsstaterna att delta i den tredje etappen av EMU den 1 januari 1999,

9. rekommenderar att den ofullständiga harmoniseringssituationen beaktas när konvergensgraden i fråga om inflation utvärderas; påpekar att inflationen, mätt med befintliga, fortfarande bristfälliga instrument, uppvisar en imponerande konvergering och har fallit till historiskt låg nivå,

10. är övertygat om att fördelarna med den monetära unionen för den ekonomiska tillväxten i Europa är långt större än de mycket avlägsna riskerna med att inflationen ökar på nytt, vilket kan inträffa till följd av att kriteriet på 3 % tillfälligt överskrids en aning,

11. rekommenderar kommissionen och Ekofin-rådet att så snart som möjligt upphäva besluten om alltför stora underskott, det vill säga så snart som de stora underskotten i de berörda medlemsstaterna har rättats till och inte längre finns, i enlighet med artikel 104c.12 i fördraget; full hänsyn bör tas till att medlemsstaterna befinner sig i en lågkonjunktur och till att en del av underskotten beror på den offentliga sektorns utgifter för investeringar,

12. uppmanar EMI-rådet, kommissionen, Ekofin-rådet och rådet i sin sammansättning av stats- och regeringschefer att till fullo utnyttja det utvärderingsspelrum som finns i artikel 104c.2 i EG-fördraget och att respektera samma tolkning av utvärderingsspelrummet för stabilitetspakten,

13. är säker på att den tredje etappen av EMU inleds med ett tillräckligt antal medlemsstater den 1 januari 1999,

14. rekommenderar att konvergenskriterierna tillämpas lika på alla medlemsstater,

15. rekommenderar att man skall undersöka om ett formellt deltagande i växelkursmekanismen är nödvändigt för att utvärdera kriterierna för växelkursstabilitet; om en valuta legat inom det nuvarande normala fluktuationsutrymmet, eventuellt runt en tänkt centralkurs, utan att ha devalverat i förhållande till någon annan medlemsstats valuta, kan detta vara tillräckligt för att uppfylla kriteriet,

16. rekommenderar att de medlemsstater som har en specialklausul, det vill säga Förenade kungariket och Danmark, skall anstränga sig lika mycket som de andra medlemsstaterna för att befinna sig bland de medlemsstater som deltar i den tredje etappen av EMU den 1 januari 1999 och framåt,

17. rekommenderar att rådet i dess sammansättning på stats- eller regeringschefsnivå skall besluta att det förfarande som fastställts i artikel 109j.4 skall tillämpas 1996 och att tredje etappen av EMU skall inledas den 1 januari 1999,18. uppdrar åt sin ordförande att vidarebefordra denna resolution till rådet i dess sammansättning på stats- eller regeringschefsnivå, Ekofin-rådet och kommissionen.