Förslag till rådets förordning (EG) om ett reviderat gemenskapsprogram för tilldelning av miljömärke (97/C 114/09) (Text av betydelse för EES) KOM(96) 603 slutlig - 96/0312(SYN)

(Framlagt av kommissionen)

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 130 s i detta,

med beaktande av kommissionens förslag,

med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande,

i enlighet med det förfarande som anges i artikel 189 c i fördraget, i samarbete med Europaparlamentet, och

med beaktande av följande:

1. Målet för rådets förordning (EEG) nr 880/92 om ett gemenskapsprogram för tilldelning av miljömärke (1) var att fastställa ett frivilligt gemenskapsprogram för tilldelning av miljömärken avsett att främja produkter med en minskad miljöpåverkan under hela livscykeln och att förse konsumenterna med noggrann, icke vilseledande och vetenskapligt grundad information om produkters miljöpåverkan.

2. Artikel 18 i förordning (EEG) nr 880/92 föreskriver att kommissionen inom fem år från förordningens ikraftträdande skall ompröva programmet mot bakgrund av de erfarenheter som vunnits under den tid programmet har gällt och föreslå lämpliga ändringar i förordningen.

3. De erfarenheter som vunnits under genomförandet av förordningen har visat på behovet att ändra programmet i syfte att öka dess genomslagskraft och strömlinjeforma driften.

4. De grundläggande målen för ett frivilligt och selektivt gemenskapsprogram för tilldelning av miljömärke är fortfarande giltiga. Ett sådant program bör särskilt ge konsumenterna vägledning till produkter med en potential att ur ett livscykelperspektiv minska miljöpåverkan och bör tillhandahålla information om de miljömässiga egenskaperna hos de märkta produkterna.

5. Det är nödvändigt att klarlägga att miljömärket utgör ett tecken för konsumenterna på de produkter som har en potential att minska viss miljöpåverkan jämfört med andra produkter i samma produktgrupp utan att det påverkar tillämpningen av de bestämmelser som gäller för produkterna på gemenskapens och nationell nivå.

6. Programmet bör omfatta de produkter och miljömässiga aspekter som är av störst gemenskapsintresse för både den inre marknaden och miljön.

7. Metoden i fråga om förfarande och metodik för att fastställa miljömärkeskriterier bör aktualiseras mot bakgrund av den vetenskapliga och tekniska utvecklingen och de erfarenheter som vunnits på detta område, och för att säkerställa förenlighet med relevanta internationellt erkända standarder som är under utveckling på detta område.

8. Principerna för att fastställa miljömärkets urvalsnivå bör klarläggas för att underlätta ett enhetligt och verksamt genomförande av programmet.

9. Miljömärket bör innehålla enkel, noggrann, icke-vilseledande och vetenskapligt grundad information om de nyckelmiljöaspekter som tas i beaktande vid tilldelning av märket så att konsumenterna skall kunna göra ett insiktsfullt val.

10. Det är nödvändigt att införa en gradering av miljömärket i syfte att stimulera och uppmärksamma längre gående miljöförbättringar utöver de fastställda tröskelvärdena för tilldelning av märket.

11. Det är nödvändigt att ge uppgiften att fastställa miljömärkeskriterier och bedömnings- och kontrollkrav till ett lämpligt oberoende organ i syfte att uppnå ett effektivt och opartiskt genomförande av programmet.

12. Detta organ bör bestå av de behöriga organ som redan utsetts av medlemsstaterna enligt artikel 9 i förordning (EEG) nr 880/92 för att fullt utnyttja de expertkunskaper, strukturer och resurser som finns hos dessa organ och förhindra dubbleringar och slöseri med resurser.

13. Inrättandet av ett sådant organ i form av en sammanslutning av behöriga organ kommer att ta viss tid och den fullständiga tillämpningen av denna förordning bör vara beroende av hur detta organ fungerar.

14. Det är nödvändigt att se till att gemenskapsprogrammet för tilldelning av miljömärke är konsekvent och samordnat med andra system för märkning eller kvalitetscertifiering i gemenskapen, som till exempel de som fastställs i rådets direktiv 92/75/EEG av den 22 september 1992 om märkning och standardiserad konsumentinformation som anger hushållsapparaters förbrukning av energi och andra resurser (2) och rådets förordning (EEG) nr 2092/91 av den 24 juni 1991 om ekologisk produktion av jordbruksprodukter och uppgifter därom på jordbruksprodukter och livsmedel (3).

15. Det bör fastställas bestämmelser, som syftar till att säkerställa enhetlighet och förenlighet mellan gemenskapens miljömärke och andra miljömärken i gemenskapen, för att förebygga förvirring för konsumenterna och möjliga störningar i marknad och handel samt öka miljömärkets attraktionsvärde för tänkbara sökande.

16. Det är nödvändigt att garantera insyn i verkställandet av programmet och säkerställa följsamhet med relevanta internationella standarder i syfte att underlätta tillträde och deltagande i programmet för tillverkare och exportörer i länder utanför gemenskapen.

17. Förordning (EEG) nr 880/92 bör ersättas av den här förordningen i syfte att på effektivaste sätt införa de nödvändiga reviderade bestämmelserna, av ovan nämnda skäl, medan lämpliga övergångsbestämmelser säkerställer kontinuiteten och en mjuk övergång mellan de bägge förordningarna.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Mål och principer

1. Målet för gemenskapens program för tilldelning av miljömärke (nedan kallat programmet) är att ge konsumenterna vägledning och noggrann, icke-vilseledande och vetenskapligt grundad information om produkter som kan bidra till en reduktion av vissa specifika miljöeffekter jämfört med effekterna hos andra produkter i samma produktgrupp och därmed bidra till ett effektivt nyttjande av resurser och ett bättre miljöskydd.

2. Miljöeffekterna fastställs på grundval av undersökningar av produkternas växelverkan med miljön under hela deras livscykel, inklusive förbrukningen av energi och naturresurser.

3. Deltagande i programmet sker utan att det påverkar tillämpningen av miljökrav eller andra krav som enligt gemenskapslagstiftningen eller nationell lagstiftning är tillämpliga under de olika stadierna i en produkts livscykel.

4. Genomförandet av programmet skall vara förenligt med och samordnas med andra relevanta gemenskapsprogram för märkning eller kvalitetscertifiering såsom i synnerhet gemenskapens energimärkningssystem, och det ekologiska jordbruksprogrammet.

Artikel 2

Miljömässiga krav

1. Miljömärket får tilldelas en produkt vars egenskaper gör det möjligt för den att bidra med betydande förbättringar i fråga om vissa nyckelmiljöaspekter som identifieras enligt bedömningsschemat i bilaga I.

Förproduktionsledet i livscykeln inbegriper utvinning eller produktion och bearbetning av råmaterial och energiproduktion. Dessa aspekter skall beaktas enligt de metodikkrav som anges i bilaga II i den mån det är tekniskt möjligt.

2. Vid utvärderingen av de jämförelsevisa förbättringarna skall hänsyn tas till den nettobalans för miljön som följer av de miljömässiga för- och nackdelar som är förenade med anpassningarna i de olika stadierna av de berörda produkternas livslängd.

Utvärderingen skall också beakta den slutliga miljömässiga nyttan till följd av de ifrågavarande produkternas användning.

3. Nyckelaspekterna skall fastställas genom att identifiera de kategorier av miljöeffekter inom vilka den produkt som undersöks ger de mest betydande bidragen i livscykelperspektivet, och bland dessa de effekter för vilka det finns en betydande förbättringspotential.

Metodikkraven i bilaga II skall gälla.

Artikel 3

Miljömärkningsskriterier samt bedömnings- och kontrollkrav

1. Särskilda miljömärkeskriterier skall fastställas för varje produktgrupp för sig. Dessa kriterier skall ange de krav för varje nyckelmiljöaspekt enligt artikel 2 som en produkt måste uppfylla för att komma i fråga för tilldelning av ett miljömärke.

2. Kriterierna skall söka säkerställa en urvalsgrund enligt följande principer:

a) Utsikterna för att produkterna skall tränga igenom på marknaden i gemenskapen måste under kriteriernas giltighetstid vara tillräckligt goda för att miljöförbättringar skall kunna åstadkommas genom konsumenternas val.

b) Selektiviteten hos ett kriterium skall ta hänsyn till den tekniska och ekonomiska genomförbarheten av de anpassningar som behövs för att under rimlig tid uppfylla detta.

c) Selektiviteten hos kriterierna skall bestämmas med tanke på målet att uppnå största möjliga potential för generella miljöförbättringar.

Dessa principer skall inte hindra att nyskapande produkter främjas genom lämpliga miljömärkeskriterier om produkterna har påtagliga möjligheter att tränga igenom på marknaden.

3. Kriterierna och deras urvalsnivå skall bestämmas efter den miljömärkesgradering som anges i bilaga III.

4. Kraven för bedömningen av särskilda produkters uppfyllelse av miljömärkeskriterierna och för kontroll av villkoren för användningen av det miljömärke som anges i artikel 8.1 skall fastställas efter produktgrupper tillsammans med miljömärkeskriterierna.

5. Giltighetstiden för kriterierna och för kraven för bedömning och kontroll skall närmare anges inom varje uppsättning av miljömärkeskriterier för varje produktgrupp.

Artikel 4

Omfattning

1. Gemenskapens miljömärke får tilldelas produkter som är tillverkade i eller importerade till gemenskapen och uppfyller de väsentliga miljökrav som anges i artikel 2 och miljömärkningskriterierna. Miljömärkeskriterierna skall fastställas efter produktgrupper.

2. För att inbegripas i detta program måste en produktgrupp uppfylla följande villkor:

a) Generellt företräda en betydande försäljnings- och handelsvolym i den inre marknaden.

b) I ett eller flera stadier av produktens livscykel medföra betydande miljöeffekter på en global eller regional nivå och/eller av allmän natur.

c) Uppvisa betydande möjligheter att påverka till miljöförbättringar genom konsumentval samt att utgöra ett incitament för tillverkare att söka konkurrensfördelar genom att erbjuda produkter som uppfyller kraven för miljömärket.

d) En betydande del av dess försäljningsvolym skall säljas till slutkonsumenten.

Prioritet skall ges till produktgrupper för vilka det är möjligt att på vetenskapliga och praktiska grunder fastställa klara och verifierbara miljömärkningskriterier.

3. En produktgrupp skall omfatta alla produkter som tjänar samma syfte och som är likvärdiga i fråga om användning och konsumenternas uppfattning. En produktgrupp kan delas in i undergrupper, med motsvarande anpassning av miljömärkeskriterierna, där så krävs på grund av produkternas egenskaper och för att tillvarata de optimala möjligheterna att genom miljömärket åstadkomma miljöförbättringar.

Definitionen av produktgrupper och undergrupper skall inkludera krav på lämplighet för den avsedda användningen.

De miljömärkeskriterier som hör till olika undergrupper av samma produktgrupp skall börja tillämpas samtidigt.

4. Miljömärken får inte tilldelas för produkter som innehåller ämnen eller preparat som är klassificerade som mycket giftiga, giftiga, farliga för miljön, cancerframkallande, fosterskadande eller mutagena enligt rådets direktiv 67/548/EEG (4) och 88/379/EEG (5).

5. Denna förordning omfattar inte livsmedel, drycker eller läkemedel.

Artikel 5

Förfaranden för att fastställa miljömärkeskriterier och bedömnings- samt kontrollkrav

1. Kommissionen skall understödja upprättandet av en sammanslutning av de behöriga organ som anges i artikel 9, som skall vara en juridisk person under benämningen Europeiska miljömärkningsorganisationen, nedan kallad EMO.

2. Kommissionen skall, enligt det förfarande som anges i artikel 13, ge i uppdrag till EMO att upprätta och med jämna mellanrum, med intervaller som inte överstiger tre år, ompröva miljömärkeskriterierna liksom de bedömnings- och kontrollkrav som hör till kriterierna, för de produktgrupper som ligger inom ramen för denna förordning.

Kommissionen skall handla på eget initiativ eller på begäran av EMO. Berörda parter kan till kommissionen eller EMO lämna förslag på produktgrupper som skall tas under övervägande.

Innan en produktgrupp väljs ut och därtill hörande uppdrag ges till EMO skall kommissionen inleda öppna samråd med alla intressenter i enlighet med principerna i bilaga IV punkterna a och b.

I ett sådant uppdrag skall förfarandet för fastställandet av miljömärkeskriterier enligt principerna i bilaga IV specificeras. Detta skall i synnerhet säkerställa insyn och tillgång till samråd för alla intressenter såsom föreskrivs i bilaga IV.

3. Kommissionen kommer att offentliggöra hänvisningar till dessa kriterier och krav, och till deras uppdateringar, i Europeiska gemenskapernas officiella tidning, serie C, när den förvissat sig om att villkoren i ifrågavarande uppdrag uppfyllts.

Artikel 6

Tilldelning av miljömärket

1. Ansökan om miljömärket kan göras av tillverkare, importörer och detaljhandlare. De senare får endast lämna in ansökningar för produkter som de saluför under eget märkesnamn.

2. Ansökan kan gälla en produkt som lanseras på marknaden under ett eller flera märkesnamn. Ändringar av produkternas egenskaper som ej påverkar uppfyllandet av kriterierna skall ej nödvändiggöra en ny ansökan.

3. Ansökan skall lämnas in till det behöriga organet i den medlemsstat i vilken produkten tillverkas eller importeras. Tillverkare, etablerade i tredje land, och importörer kan lämna in sina ansökningar till ett behörigt organ i vilken som helst av de medlemsstater där de saluför eller avser att saluföra den ifrågavarande produkten. När det gäller produkter som tillverkas i flera medlemsstater, skall ansökan lämnas in till det behöriga organet i någon av de medlemsstater där produkterna tillverkas.

4. Miljömärket får tilldelas produkter som uppfyller de av EMO fastställda miljömärkningskriterierna och för vilka hänvisningar offentliggjorts enligt artikel 5.3. Beslutet att tilldela märket skall fattas av det behöriga organ som tar emot ansökan, efter prövning av att ansökan uppfyller de bedömnings- och kontrollkrav som fastställts av EMO. För detta syfte skall de behöriga organen erkänna provningar och kontroller som utförts av organ som är godkända enligt ISO-serierna EN 45000 eller likvärdiga internationella standarder.

5. De behöriga organen skall samarbeta för att säkerställa en effektiv och konsekvent tillämpning av bedömnings- och kontrollförfarandet.

Artikel 7

Miljömärket

Miljömärket skall bestå av logotypen och de upplysningar som anges i bilaga III. Närmare beskrivning av den information som skall ingå och dess utformning hör till de kriterier som EMO fastställer. Kommissionen skall inom fem år efter den dag som anges i artikel 16.2 andra stycket i den här förordningen rådfråga nationella konsumentorganisationer företrädda i den konsumentkommitté som inrättats genom kommissionens beslut 95/260/EG (6), för att bedöma hur effektivt det graderade miljömärket uppfyller konsumenternas informationsbehov. På grundval av denna bedömning skall kommissionen införa lämpliga ändringar avseende den information som skall ingå i miljömärket enligt det förfarande som avses i artikel 13.

Artikel 8

Användning av miljömärket, kostnader och avgifter

1. Det behöriga organet skall sluta ett avtal med den sökande om villkoren för märkets användning. Villkoren för användningen skall också inkludera bestämmelser om återkallande av rätten att använda märket. Tillståndet skall omprövas och avtalet revideras eller sägas upp efter varje revision av de miljömärkningskriterier som är tillämpliga för den aktuella produkten.

2. Miljömärket får inte användas och hänvisningar till miljömärket i reklam får inte göras förrän ett märke tilldelats, och då endast i samband med den specifika produkt för vilken det tilldelats.

Varje falsk eller vilseledande reklam eller användning av ett märke eller en logotyp som kan leda till en sammanblandning med gemenskapens miljömärke, som införs genom denna förordning, är förbjuden.

3. Varje ansökan om tilldelning av ett märke medför skyldighet att betala kostnaderna för behandling av ansökan.

Användningen av märket skall medföra en skyldighet för den sökande att betala en avgift. Avgifternas storlek fastställs i bilaga V.

Artikel 9

Behöriga organ

1. Varje medlemsstat skall säkerställa att det eller de organ, i fortsättningen benämnda behörigt/behöriga organ, som har ansvaret för utförande av de uppgifter som föreskrivs i denna förordning, utses och är i funktion. Om mer än ett behörigt organ utses, skall medlemsstaten specificera deras respektive behörighetsområden och de samordningskrav som gäller för dessa organ.

2. Medlemsstaterna skall säkerställa

a) att sammansättningen i de behöriga organen är sådan att den garanterar deras oberoende och opartiskhet,

b) att de behöriga organens förfaranderegler på nationell nivå säkerställer att alla berörda parter blir delaktiga och att det finns möjlighet till insyn i förfarandet i lämplig omfattning,

c) att de behöriga organen tillämpar den här förordningens bestämmelser på ett korrekt sätt.

Artikel 10

Främjande av miljömärket

Medlemsstaterna och EMO skall se till att utvecklingen av programmet främjas genom aktioner för medvetandegörande och informationskampanjer riktade till konsumenter, producenter, detaljhandlare och allmänhet, särskilt syftande till att främja användningen av gemenskapens miljömärke.

Artikel 11

Andra miljömärkesprogram i medlemsstaterna

1. Inom fem år efter den dag som avses i artikel 16.2 andra stycket skall befintliga och nya offentliga och privata miljömärkesprogram i medlemsstaterna organiseras på ett sådant sätt att de kan gälla för produktgrupper för vilka det inte finns några särskilda gemenskapskriterier för tilldelning av miljömärke, för att säkerställa att sådana program och gemenskapens märke kompletterar varandra.

2. Kommissionen skall, i syfte att säkerställa den nödvändiga samordningen, understödja samarbete mellan gemenskapsprogrammet och medlemsstaternas program.

Artikel 12

Anpassning till tekniska framsteg

Bilagorna till denna förordning får enligt förfarandet i artikel 13 anpassas till tekniska framsteg, inbegripet framsteg i det relevanta internationella standardiseringsarbetet.

Artikel 13

Kommittén

Kommissionen skall biträdas av en rådgivande kommitté. Den skall bestå av företrädare för medlemsstaterna och ha kommissionens företrädare som ordförande.

Kommissionens företrädare skall förelägga kommittén ett förslag till åtgärder Kommittén skall yttra sig över förslaget inom den tid som ordföranden bestämmer med hänsyn till hur brådskande frågan är, om nödvändigt genom omröstning.

Yttrandet skall protokollföras och dessutom har varje medlemsstat rätt att begära att få sin uppfattning tagen till protokollet.

Kommissionen skall ta största hänsyn till det yttrande som kommittén avgett. Den skall underrätta kommittén om det sätt på vilket dess yttrande har beaktats.

Artikel 14

Övergångsbestämmelser

Förordning (EEG) nr 880/92 skall upphöra att gälla.

Förordningen skall fortsätta att gälla för avtal som ingåtts enligt dess artikel 12.1.

Artikel 15

Omprövning

1. Inom fem år från den dag som avses i artikel 16.2 andra stycket skall kommissionen ompröva programmet mot bakgrund av de erfarenheter som vunnits under den tid det har tillämpats.

2. Kommissionen skall föreslå lämpliga ändringar i denna förordning.

Artikel 16

Slutbestämmelser

1. Denna förordning träder i kraft den tredje dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

2. Förutom artikel 5.1 skall bestämmelserna i denna förordning gälla från och med dagen efter den dag då kommissionens beslut att EMO kan fullgöra sina uppgifter offentliggörs i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

(1) EGT nr L 99, 11.4.1992, s. 1.

(2) EGT nr L 297, 13.10.1992, s. 16.

(3) EGT nr L 198, 22.7.1991, s. 1. Förordning senast ändrad genom kommissionens förordning (EG) nr 418/96 (EGT nr L 59, 8.3.1996, s. 10).

(4) EGT nr L 196, 16.8.1967, s. 1. Direktiv senast ändrat genom Europaparlamentets och rådets direktiv 96/56/EG (EGT nr L 236, 18.9.1996, s. 35).

(5) EGT nr L 187, 16.7.1988, s. 14. Direktiv senast ändrat genom kommissionens direktiv 96/65/EG (EGT nr L 265, 18.10.1996, s. 15).

(6) EGT nr L 162, 13.7.1995, s. 37.

BILAGA I

BEDÖMNINGSCHEMA

>Plats för tabell>

BILAGA II

METODIKKRAV FÖR VAL AV VIKTIGA MILJÖASPEKTER

Inledning

I processen för identifiering och val av de viktigaste miljöaspekterna ingår följande steg:

- Marknadsundersökning.

- Livscykelanalys.

- Teknisk, ekonomisk och marknadsmässig analys av den potential för miljöförbättringar som olika alternativ innebär.

Marknadsundersökning

Marknadsundersökningen skall ta hänsyn till de olika typer av produkter som hör till den undersökta produktgruppen på gemenskapens marknad, de kvantiteter som tillverkas, importeras och säljs och marknadsstrukturen i gemenskapens länder.

Den interna och externa handeln kommer att beaktas.

Konsumenternas uppfattning, funktionella skillnader mellan produkttyper och behovet av att inrätta undergrupper kommer att identifieras och bedömas.

Ett urval av referensprodukter som är representativa för produktgruppen på gemenskapens marknad kommer att göras med hjälp av marknadsundersökningen.

Livscykelanalys

Bedömningen av produktens livscykel skall utföras enligt internationellt erkända metoder och normer. Den skall inbegripa följande steg:

a) Måldefinition och omfattning. Därvid fastställs

i) den funktionella enheten,

ii) definitionen av produktsystemets gräns,

iii) detaljnivån för livscykelanalysen vid utarbetandet av miljömärkningskriterier,

iv) det förfarande som skall tillämpas för att säkerställa undersökningens kvalitet.

b) En inventeringsanalys i syfte att identifiera och, där så är möjligt, kvantifiera det undersökta produktsystemets samspel med miljön. Detta leder till en inventeringstabell.

c) En effektbedömning för att identifiera, specificera och bedöma effekterna på miljön av det samspel som identifierades i inventeringsanalysen. Den inbegriper i synnerhet följande steg:

i) Klassificering av effekterna.

ii) Specificering av effekterna.

iii) Utvärdering av effekterna.

iv) Bedömning av förbättringar.

v) Godkännande.

Klassificering och specificering kommer att göras enligt de effektkategorier som anges i SETAC:s förfaranderegler (1993).

För denna förordnings syften kommer tillvägagångssättet att väljas med sikte på att identifiera de effektkategorier inom vilka de undersökta produkterna ger de mest betydande bidragen i ett livscykelperspektiv, och för att erhålla kvantifierad information om sådana effekters omfattning för de olika produkttyperna i den undersökta produktgruppen.

Livscykelanalysen kommer att tillämpas på det representativa urval som fastställts i marknadsundersökningen.

Förbättringsanalys

Förbättringsanalysen kommer i synnerhet att ta hänsyn till följande aspekter:

- Den teoretiska potential för miljöförbättringar som associeras med möjliga förändringar i marknadsstrukturerna.

- De tekniska, industriella och ekonomiska möjligheterna för produktions- och marknadsändringar enligt de olika hypoteserna.

- Konsumenternas attityder, uppfattningar och preferenser som kan påverka miljömärkets effektivitet.

BILAGA III

BESKRIVNING AV MILJÖMÄRKET

Miljömärkets form

Miljömärket tilldelas produkter som uppfyller åtminstone den lägsta nivån av kriterierna för alla valda nyckelmiljöaspekter. Den innehåller information för konsumenter enligt följande schema.

>Start Grafik>

Detta märke garanterar

en minskad miljöpåverkan

EUROPEISKA UNIONENS

MILJÖMÄRKE

Nyckelmiljöaspekter

Miljövänlighet (¹)

X

Y

Z

(¹) Detta är ett exempel. En, två eller tre "blommor" kan tilldelas för varje nyckelaspekt.>Slut Grafik>

Innehåll

Detta märke kommer att omfatta de aspekter för vilka det finns kvantifierade miljömärkeskriterier. Dessa aspekter kommer att beskrivas i icke-tekniska och otvetydiga termer.

Märket kommer också att omfatta allmän information om kvalitativa kriterier.

BILAGA IV

FÖRFARANDE FÖR UPPRÄTTANDE AV MILJÖMÄRKNINGSKRITERIER

För utvecklingen av miljömärkningskriterier skall följande förfarande tillämpas:

Intressenternas involvering

a) Involvering av de parter som direkt eller indirekt berörs av uppdraget och ett väl avvägt deltagande från alla intressegrupper (t.ex. industriidkare, även små och medelstora företag och hantverkare genom deras organisationer, fackföreningar, detaljhandlare, importörer, miljöskyddsgrupper, konsumentorganisationer) skall aktivt eftersträvas.

b) Berörda parter inom och utom gemenskapen skall behandlas likvärdigt.

c) En särskild arbetsgrupp, som inbegriper de ovan nämnda berörda parterna, skall upprättas för utveckling av miljömärkningskriterier för varje produktgrupp.

d) Ett särskilt arbetsprogram och en motsvarande tidtabell skall upprättas där i synnerhet följande faser ingår:

i) Marknadsundersökning.

ii) Livscykelbedömning (som inkluderar följande steg: definition av mål och omfattning, inventeringsanalys och effektbedömning).

iii) Förslag till kriterier.

Varje fas eller steg skall avslutas med minst ett sammanträde i den särskilda arbetsgruppen för att överväga resultaten och ange den vidare inriktningen.

Allt skall prövas inom rimliga gränser för att uppnå enighet rakt igenom processen samtidigt som höga nivåer på miljöskyddet eftersträvas. EMO skall dock tillämpa beslutsförfaranden i enlighet med rutinerna i de europeiska standardiseringsorganen.

Ett arbetsdokument som sammanfattar de viktigaste resultaten från varje fas eller steg skall utfärdas och distribueras i god tid till deltagarna före sammanträdena i den särskilda arbetsgruppen.

Öppet samråd och insyn

e) En slutrapport som innehåller de viktigaste resultaten skall utfärdas och offentliggöras. Interimistiska dokument som redovisar resultaten för de olika stadierna i arbetet skall göras tillgängliga för intresserade parter, och kommentarer till dessa skall beaktas.

f) Ett förslag till rapport, som också inbegriper utkastet till miljömärkeskriterier, skall offentliggöras. En tid om minst 60 dagar kommer att medges för att lämna in synpunkter på utkastet till kriterier innan kriterierna antas. Ett öppet samråd om innehållet i detta förslag till rapport skall genomföras. Alla kommentarer skall beaktas. På begäran skall information om uppföljningen av kommentarerna tillhandahållas.

g) För att säkerställa insyn skall rapporten i sitt slutliga eller föreslagna utförande inkludera en sammanfattning av huvudinnehållet.

Konfidentiell hantering

h) Skydd för konfidentiell information som lämnas av personer, allmänna organisationer, privata företag, intressegrupper, intressenter eller andra källor skall säkerställas.

Planering

i) Ett datum för arbetets slutförande skall fastställas i uppdraget. En vägledande planering av arbetet och dess aktualiseringar kommer att offentliggöras av EMO två gånger om året.

BILAGA V

AVGIFTER

1. En ansökan om tilldelning av ett miljömärke skall beläggas med en avgift som tas ut för kostnaderna för handläggningen av ansökan.

Ansökningsavgiften skall vara 500 ecu i allmänhet och 250 ecu för små och medelstora företag (1) och tillverkare i utvecklingsländer.

2. Varje sökande som har tilldelats ett miljömärke skall för användningen av märket betala en årlig avgift till det behöriga organ som tilldelat märket.

3. Årsavgiften skall täcka en tid av 12 månader med början från den dag då miljömärket tilldelades den sökande.

4. Årsavgiften skall beräknas som en procentandel av den årliga försäljningsvolymen inom Europeiska gemenskapen av den produkt som tilldelats miljömärket.

5. Procentsiffran för den årliga försäljningsvolymen skall vara 0,15 % med ett tak på 40 000 ecu.

6. Det lägsta beloppet skall vara 500 ecu.

7. För små och medelstora företag och medelstora företag och tillverkare i utvecklingsländer skall procentsiffran för den årliga försäljningsvolymen vara 0,10 %.

8. På begäran av EMO skall 50 % av de uppburna årsavgifterna göras tillgängliga för finansiering av EMO:s verksamhet i samband med gemenskapens miljömärkningsprogram inklusive informationskampanjer.

YTTERLIGARE BESTÄMMELSER

i) Siffrorna för produktens årliga försäljningsvolym skall grundas på fabrikspriser.

ii) Varken ansökningsavgiften eller årsavgiften skall omfatta någon kostnad för den provning och kontroll som kan bli nödvändig för de produkter som ansökan gäller. De sökande skall stå för kostnaderna för sådan provning och kontroll.

Provningskraven kommer att fastställas med beaktande av målet att minimera deras kostnader, särskilt i syfte att underlätta för små och medelstora företag och tillverkare i utvecklingsländer att delta i programmet.

iii) Gemenskapens genomgång av avgiftsstrukturen för miljömärkningsprogrammet kan leda till att siffrorna revideras. Detta skall dock inte påverka avgifterna för ett märke, som beviljats före det datum då gemenskapen beslöt att ändra avgifterna, förrän giltighetstiden för ifrågavarande märkeskriterier gått ut.

(1) Små och medelstora företag definieras i kommissionens rekommendation nr 96/280/EG av den 3 april 1996 (EGT nr L 107, 30.4.1996, s. 4)